1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2342/1999,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1999,
naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/
1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta
(EYVL L 281, 4.11.1999, s. 30)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission asetus (EY) N:o 1042/2000, annettu 18 päivänä toukokuuta
2000L 118 4 19.5.2000
►M2Komission asetus (EY) N:o 1900/2000, annettu 7 päivänä syyskuuta
2000L 228 25 8.9.2000
►M3Komission asetus (EY) N:o 2733/2000, annettu 14 päivänä joulukuuta
2000L 316 44 15.12.2000
►M4Komission asetus (EY) N:o 192/2001, annettu 30 päivänä tammikuuta
2001L 29 27 31.1.2001
►M5Komission asetus (EY) N:o 1458/2001, annettu 17 päivänä heinäkuuta
2001L 194 4 18.7.2001
►M6Komission asetus (EY) N:o 2088/2001, annettu 25 päivänä lokakuuta
2001L 282 39 26.10.2001
►M7Komission asetus (EY) N:o 169/2002, annettu 30 päivänä tammikuuta
2002L 30 21 31.1.2002
►M8Komission asetus (EY) N:o 1830/2002, annettu 14 päivänä lokakuuta
2002L 277 15 15.10.2002
▼B
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2342/1999,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1999,
naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista
säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17
päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o1254/1999(
1) ja erityisesti sen 4 artiklan 8 kohdan, 5 artiklan 5 kohdan,
6 artiklan 7 kohdan, 7 artiklan 5 kohdan, 8 artiklan 4 kohdan, 9 artiklan4 kohdan, 10 artiklan 3 kohdan, 11 artiklan 5 kohdan, 12 artiklan 3kohdan, 13 artiklan 5 kohdan, 20 artiklan, 23 artiklan 3 kohdan ja 50
artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
1)Neuvoston asetuksella (ETY) N:o 805/68(2) perustettu palk-
kiojärjestelmä on korvattu asetuksella (EY) N:o 1251/1999.
Uuden järjestelmän huomioon ottamiseksi on tarpeen muuttaayhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- javalvontajärjestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annettuaneuvoston asetusta (ETY) N:o 3886/92(
3), sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1410/1999(4), näiden
muutosten johdosta olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen
asetuksen (ETY) N:o 3886/92 säännökset.
2)Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3—25 artiklassa tarkoitettuihin
palkkio- ja tukijärjestelmiin olisi sovellettava tiettyjä yhteisön
tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajär-jestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annettua neuvostonasetusta (ETY) N:o 3508/92(
5), jäljempänä ’yhdennetty järjes-
telmä’, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella(EY) N:o 1036/1999(
6). Sen vuoksi tämän asetuksen säännökset
olisi rajattava koskemaan kysymyksiä, joita ei ole ratkaistu laaja-
alaisesti yhdennetyn järjestelmän puitteissa.
3)Alueellisen enimmäismäärän ja eläintiheyden tavoitteiden vuoksi
eläimet, joihin niitä on sovellettu, eivät voi enää kuulua saman
ikäryhmän erityispalkkiohakemukseen. Kausiporrastuspalkkionosalta tällaisia eläimiä on pidettävä eläiminä, joista onmyönnetty erityispalkkio.
4)Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 3 kohdan b alakoh-dassa säädetään, että jokaisella urospuolisella naudalla on oltavateurastukseen tai vientiin asti nautaeläinten tunnistus- ja rekis-teröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteidenmerkitsemisen käyttöönottamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1997
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97(
7) mukainen passi
tai vastaava hallinnollinen asiakirja. Olisi säädettävä, että main-ittu hallinnollinen asiakirja laaditaan ja vahvistetaanjäsenvaltioissa. Eri jäsenvaltioiden erityisten hallinto- ja valvon-taedellytysten huomioon ottamiseksi olisi sallittava muodoltaan
erilaisia hallinnollisia asiakirjoja.
5)Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 3 kohdassa vahviste-
taan erityispalkkion myöntämisen edellytykseksi pitoaika.Tämän vuoksi olisi määriteltävä mainittu aika ja sen kesto.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 2
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21.
(2) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 24.
(3) EYVL L 391, 31.12.1992, s. 20.
(4) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 53.
(5) EYVL L 355, 5.12.1992, s. 1.
(6) EYVL L 127, 21.5.1999, s. 4.
(7) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 1.
▼B
6)On suotavaa, että teurastuksen yhteydessä myönnettävän erityis-
palkkion myöntämisedellytykset vastaisivat teurastuspalkkion
myöntämisedellytyksiä. Olisi täsmennettävä asiakirjat, joiden onoltava eläimen mukana teurastukseen, lähettämiseen tai vientiinasti. Palkkion myöntämiseen teurastuksen yhteydessä liittyyerityispiirteitä, joiden huomioon ottamiseksi olisi täsmennettävähärkien ikäedellytykset sekä täysikasvuisten nautojen ruhon
tarjontamuoto.
7)Kausiporrastuspalkkion myöntämisedellytyksiä olisi täsmen-nettävä siten, että ne vastaavat teurastuspalkkion myöntämistä
koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. Olisi komission päätöksellävahvistettava käytettävissä olevien tietojen perusteella jäsenval-tiot, jotka täyttävät tämän palkkiojärjestelmän soveltamisenedellytykset.
8)Emolehmän käsite olisi määriteltävä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 7 kohdan mukaisesti. Tätä varten olisi pitäy-
dyttävä aikaisempaan järjestelmään kuuluvissa roduissa. Myös
aikaisemman järjestelmän hallintoa koskevien sääntöjen sovelta-mista voidaan pääosin jatkaa erityisesti maidon keskituotoksen jakansallisen lisäpalkkion osalta.
9)Tuottajakohtaisten enimmäismäärien järjestelmän täytäntöön-panoa varten olisi vahvistettava säännöt näidenenimmäismäärien vahvistamisesta ja niiden ilmoittamisesta tuot-tajille. Mainitun järjestelmän markkinoita säätelevän vaikutuksen
lisäämiseksi olisi säädettävä niiden palkkio-oikeuksien, joita
oikeuksien haltija ei ole käyttänyt tietyn ajanjakson aikana,palauttamisesta kansalliseen varantoon. Olisi myös toteutettavaasianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kansalli-sesta varannosta ilmaiseksi myönnettävien oikeuksien saajat
käyttävät nämä oikeudet yksinomaan säädettyihin tarkoituksiin,
10)On tarkoituksenmukaista edistää palkkio-oikeuksien käyttöönottamista ja niiden osoittamista tuottajille, jotka käyttävät ne
hyödykseen. Tätä varten olisi vahvistettava palkkio-oikeuksienkäytölle vähimmäisprosentti, jonka olisi oltava riittävä eräissäjäsenvaltioissa esiintyvän käytettävissä olevien oikeuksienkäyttämättä jättämisen välttämiseksi, koska siitä voi aiheutuavaikeuksia kansallisen varannon välityksellä palkkio-oikeuksia
hakeville tuottajille. Sen vuoksi olisi annettava jäsenvaltioille
lupa korottaa palkkioiden käyttöprosentin vähimmäismäärääkuitenkin enintään 90 prosenttiin.
11)Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuestamaaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten kumoamisesta jakumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvostonasetuksen (EY) N:o 1257/1999(
1) 22 ja 23 artiklassa perustetaan
laajaperäistämisohjelmia. Olisi säädettävä tällä tavalla vapautu-
vien emolehmäpalkkioiden käytön keskeyttämisestä kokomainittuihin ohjelmiin osallistumisen ajan. Olisi kuitenkin sallit-tava vapautuneiden oikeuksien käyttö poikkeustapauksissapalkkio-oikeuksien tarpeen tyydyttämiseksi muissa maataloudenympäristötoimissa. Mainitun asetuksen 10 artiklassa perustetun
varhaiseläkejärjestelmän yhtenä tarkoituksena on suosia ikäänty-
neiden viljelijöiden korvaamista viljelijöillä, jotka pystyvätkehittämään tilan taloudellista elinkelpoisuutta. On pelättävissä,että osa viljelijöistä ei osallistu varhaiseläkejärjestelmään, jos sevoi ajan mittaan johtaa emolehmäpalkkio-oikeuksien menettämi-
seen. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava pidentää
väliaikaisen luovutuksen kokonaiskestoa näiden ohjelmienmukaan.
12)Oikeuksien siirtoa ja väliaikaista luovuttamista koskeviensäännösten täytäntöönpanon yhdenmukaisuus edellyttää eräidenhallinnollisten sääntöjen vahvistamista. Hallinnollisen työn liial-lisen kasvun estämiseksi jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuusvahvistaa siirrettävien ja luovutettavien oikeuksien vähim-1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 3
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80.
▼B
mäismäärä. Näillä säännöillä on myös estettävä asetuksen (EY)
N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdan velvoitteen rikkominen,jonka mukaan siirrettäessä oikeuksia ilman tilan siirtoa tietty
prosenttiosuus oikeuksista on luovutettava kansalliseen varas-
toon. Lisäksi olisi säädettävä väliaikaisen luovuttamisenajallisesta rajoittamisesta, jolla estetään siirtoon liittyviensääntöjen kiertäminen.
13)Olisi säädettävä, että oikeuksien siirtoja koskevien hallinnollisten
määräaikojen noudattamisessa sallitaan tietty joustavuus tuot-
tajan voidessa osoittaa, että hän on perinyt oikeudet kuolleeltatuottajalta.
14)Tilan siirtona olisi pidettävä erityistapausta, jossa ainoastaanjulkisessa tai yhteisessä omistuksessa olevien maiden tuottaja
siirtää kaikki oikeutensa toiselle tuottajalle ja lopettaa tuotan-
tonsa.
15)Hallinnollinen siirtojärjestelmä, jossa kaikki ilman tilan siirtoatehtävät oikeuksien siirrot ja väliaikaiset luovutukset tehdäänainoastaan kansallisen varannon välityksellä, edellyttää sovelta-
mistaan varten tietyn oikeudellisen kehyksen perustamista, jotta
järjestelmä säilyttäisi taloudellisen yhdenmukaisuuden tuottajienvälistä oikeuksien siirtoa koskevan järjestelmän kanssa. Olisisäädettävä erityisesti objektiivisista perusteista, joilla vahviste-taan oikeuksia siirtäneelle tuottajalle kansallisesta varannostamaksettava summa sekä summa, joka vastaavat oikeudet kansal-
lisesta varannosta saavan tuottajan on maksettava.
16)Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklassa säädetään maini-
tussa artiklassa vahvistetut edellytykset täyttäville jäsenvaltioillevalinnaisesta erityisjärjestelmästä, jolla hallinnoidaan emolehmä-palkkion myöntämistä hiehoista. Olisi komission päätöksellä
määritettävä käytettävissä olevien tietojen perusteella jäsenval-
tiot, jotka täyttävät tämän erityisjärjestelmänsoveltamisedellytykset. Olisi määriteltävä palkkion myöntämistäkoskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt. Emolehmäpalkkionyleistavoitteen mukaisesti palkkio on maksettava tuottajille,joiden hiehokarja on tarkoitettu lehmäkarjojen uudistamiseen
eikä teurashiehojen tuottamiseen. Tätä varten jäsenvaltioiden
olisi vahvistettava perusteet, joihin voi sisältyä erityisesti ikära-joitustai rotuedellytyks iä.
17)On tarpeen määrittää eläintiheyden laskutapa. Eläintiheydenkäytännön soveltamisen helpottamiseksi on syytä vahvistaa
päivämäärä maidon viitemäärän huomioon ottamiselle.
18)Laajaperäistämispalkkion maksamisen edellytyksenä on jäsenval-
tion valinnan mukaan yhden tai kahden tiheysvaatimuksennoudattaminen. Laajaperäistämispalkkiojärjestelmän eläinti-heyden laskemisessa on otettava huomioon kaikki tilalla olevat
vähintään kuuden kuukauden ikäiset eläimet. Tämä edellyttää
erityisiä sääntöjä eläinten laskemisesta ja tuottajan ilmoituksestajärjestelmään osallistumisesta. Tämän järjestelmän hallintoavoidaan helpottaa huomattavasti käyttämällä asetuksessa (EY)N:o 820/97 tarkoitettua ATK-tietokantaa. Sen vuoksi olisisäädettävä tämän tietokannan käyttämisestä, jos jäsenvaltio
katsoo, että sen tietokanta tarjoaa riittävät takeet laajaperäistä-
mispalkkiota koskevien tietojen oikeellisuudesta.
19)Vaarana on, että tuottajat noudattavat keinotekoisesti laajaperä-istämispalkkion myöntämiseksi vaadittavia eläintiheydenkeskiarvoja, varsinkin jos tiheys on osan vuotta poikkeuksellisen
alhainen. Olisi huolehdittava erityisesti, että laajaperäistämis-
palkkiota ei myönnetä tällaisille tuottajille. Tätä varten olisiselkeyden vuoksi täsmennettävä, että tällainen tilanne kuuluuyhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiäkoskevista yhteisistä säännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999(
1) 7 artiklan1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 4
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 113.
▼B
soveltamisalaan, ja sen vuoksi jäsenvaltioiden on annettava
tarvittavat säännökset mainitun artiklan soveltamiseksi laajaperä-istämispalkkiojärjestelmässä.
20)Yksinkertaisuuden vuoksi olisi säädettävä laajaperäisimpientilojen osalta laajaperäistämispalkkion myöntämistä koskevasta
valinnaisesta yksinkertaistetusta järjestelmästä.
21)Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 4 kohdassa säädetään
mainitussa artiklassa vahvistettuja edellytyksiä noudattaville
jäsenvaltioille erityisjärjestelmästä, joka koskee laajaperäistämis-
palkkion myöntämistä lypsylehmistä. Olisi vahvistettavapäätöksentekomenettely, jolla voidaan määritellä käytettävissäolevien tietojen perusteella jäsenvaltiot, jotka täyttävät tämänerityisjärjestelmän soveltamisedellytykset. Olisi määriteltävä
tämän palkkion myöntämistä koskevat erityiset yksityiskohtaiset
säännöt. On tarpeen vahvistaa erityisesti lypsylehmien vähim-mäispitoaika, jotta järjestelmä olisi johdonmukainen yleisenlaajaperäistämispalkkiojärjestelmän kanssa ja jotta voitaisiinvahvistaa palkkiokelpoisten lypsylehmien tarkka lukumäärä.
22)Määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavistasäännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvostonasetuksen (ETY, Euratom) N:o 1182/71(
1) tiettyjen säännösten
soveltaminen johtaisi kuukausina ilmoitettujen pitoaikojen
pidentämiseen keinotekoisesti yhdellä tai useammalla päivällä.
Sen vuoksi olisi annettava asiaa koskevia erityisiä säännöksiä.
23)Teurastuspalkkiosta on tavanomaisesti tehtävä hakemus.Hallinnon yksinkertaistamiseksi tämä hakemus olisi tehtäväyksinkertaistetussa järjestelmässä säädetyllä eläintukihakemuk-sella, jos siinä on kaikki palkkion maksamiseen oikeuttavattiedot ja jos eläin on teurastettu samassa jäsenvaltiossa taitoisessa jäsenvaltiossa taikka viety maasta.
24)Asetuksen (EY) N:o 820/97 soveltamiseksi jäsenvaltioilla on 31päivästä joulukuuta 1999 oltava käytössään täysin toiminnallinenatk-tietokanta. Tällaista tietokantaa olisi voitava käyttää myös
teurastuspalkkion hallinnon helpottamiseen, jos jäsenvaltio arvioi
tietokantansa tarjoavan riittävät takeet palkkion maksamistakoskevien tietojen oikeellisuudesta.
25)Vasikoiden teurastuspalkkioon liitetään enimmäispainovaatimus.Sen vuoksi on tarpeen määritellä ruholle vakiotarjontamuoto,johon tätä enimmäispainoa sovelletaan.
26)Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdassa vahviste-taan teurastuspalkkion myöntämisen edellytykseksi pitoaika.Tämän vuoksi olisi määriteltävä mainittu aika ja sen kesto.
27)Lisämaksujen osalta komissiolle on toimitettava yksityiskohtaisettiedot kansallisista säännöistä ja niiden täytäntöönpanosta.
28)Jotta tuottajat voisivat saada palkkiot mahdollisimman hyvissäajoin, olisi säädettävä ennakoiden myöntämisestä. Kansallistentai alueellisten enimmäismäärien soveltamisen vuoksi onkuitenkin tarpeen välttää se, että ennakko olisi lopullista maksuasuurempi. Tämän vuoksi on aiheellista säätää, että jäsenvaltio
voi vähentää ennakon prosenttiosuutta niissä palkkiojärjestel-
missä, joita mainitut enimmäismäärät koskevat.
29)Asetuksessa (EY) N:o 1254/1999 säädetään aineiden tai tuot-
teiden, joita ei ole hyväksytty eläinlääkintää koskevassa
sääntelyssä, käyttöön tai laittomaan hallussapitoon sovellettavistaseuraamuksista. Uusimistapauksissa olisi jätettävä seuraamustenkestosta päättäminen jäsenvaltioille, joilla on paremmat mahdol-lisuudet arvioida tehdyn rikkomuksen tosiasiallinen vakavuus.
30)Erityispalkkio- ja emolehmäpalkkiojärjestelmän perustana olevaviiteajanjakso on kalenterivuosi. On tarpeen vahvistaapäivämäärä, jonka perusteella määräytyy näiden järjestelmien1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 5
(1) EYVL L 124, 8.6.1971, s. 1.
▼B
soveltamiseen liittyvien tekijöiden huomioon ottaminen. Tämän
vuoksi sekä hallinnon tehokkuuden ja johdonmukaisuudenvarmistamiseksi päivämääräksi olisi valittava yleensä hake-
muksen jättöpäivä. Teurastuksen yhteydessä maksettavan
erityispalkkion osalta olisi kuitenkin säädettävä erityisistä yksi-tyiskohtaisista säännöistä, jotta voidaan välttää suuremmanpalkkion saamiseksi tehtävät siirrot yhdeltä vuodelta toiselle.Teurastuspalkkion tapauksessa todellisten toimien kannalta edus-
tavampi on teurastus- tai vientipäivä.
31)Maatalouden euromääräisestä valuuttajärjestelmästä 15 päivänä
joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2799/98(
1) 5 artiklassa tarkoitettujen tukien palkkioiden ja määrien
määräytymisperusteen määräytymispäivänä sovellettavaksivaluuttakurssiksi määritellään yhden ainoan päivän kurssi. Ontarkoituksenmukaista vahvistaa määräytymisperusteen määräyty-
mispäivänä sovellettava kurssi siten, että periaatteessa nämä tuet,
palkkiot ja määrät eivät kansalliseksi valuutaksi muunnettaessakärsi yhden ainoan päivän kurssista johtuvista äkillisistä muutok-sista. Tässä tarkoituksessa vaikuttaa suositeltavalta ratkaisultakäyttää palkkionmaksuvuotta edeltävän kuukauden aikana sovel-
lettavien valuuttakurssien aikaan suhteutettua keskiarvoa.
32)Naudanliha-alan palkkiojärjestelmien uudistuksen yhteydessätoteutettujen toimenpiteiden seuraamiseksi komission on saatava
kaikki tiedot jäsenvaltioiden toteuttamista täytäntöönpanotoimen-piteistä sekä mainittujen järjestelmien soveltamisesta saaduistamäärällisistä tuloksista. Tämän vuoksi olisi säädettävä eräistäjäsenvaltioiden tiedonantovelvollisuuksista. Tietojen toimitta-
misen ja analysoinnin helpottamiseksi olisi säädettävä niiden
yhdenmukaisesta esittämisestä.
33)Uuteen järjestelmään siirtymisen helpottamiseksi tarvitaan siir-tymäsäännöksiä tietojen toimittamista koskevienyksityiskohtaisten sääntöjen sekä eläinten merkitsemis- ja tunnis-tamisvelvollisuuden osalta.
34)Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallin-tokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt asetuksen
(EY) N:o 1254/1999 3—25 artiklassa säädettyjen palkkio- ja tukijärjes-telmien soveltamisesta.
I LUKU
ERITYISPALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artikla)
1j a k so
Yleinen järjestelmä
2 artikla
Hakemus
1. Asetuksessa (ETY) N:o 3508/92 säädetyn yhdennetyn hallinto- ja
valvontajärjestelmän, jäljempänä ’yhdennetty järjestelmä’, vaatimusten
lisäksi jokaisessa asetuksen (EY) N:o 3508/92 6 artiklan 8 kohdassa
tarkoitetussa eläintukihakemuksessa, jäljempänä ’hakemus’, on mainit-tava:
a) eläinten lukumäärät ikäryhmittäin;1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 6
(1) EYVL L 349, 24.12.1998, s. 1.
▼B
b) viittaukset passeihin tai hallinnollisiin asiakirjoihin, jotka seuraavat
hakemusten perusteena olevien eläinten mukana.
2. Hakemuksen voi tehdä ainoastaan eläimistä, jotka ovat pitoajan
ensimmäisenä päivänä:
a) sonnit vähintään seitsemän kuukauden ikäisiä
tai
b) härät ensimmäisen ikäryhmän osalta vähintään seitsemän ja enintään
19 kuukauden tai toisen ikäryhmän osalta vähintään 20 kuukaudenikäisiä.
3 artikla
Palkkion myöntäminen
Eläimistä, joita ei ole hyväksytty palkkiokelpoisiksi joko asetuksen
(EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun suhteellisenvähennyksen soveltamisen tai mainitun asetuksen 12 artiklassa tarkoi-
tetun eläintiheyden soveltamisen vuoksi, ei voi enää tehdä hakemusta
samassa ikäryhmässä, ja niitä pidetään eläiminä, joista on myönnettypalkkio.
4 artikla
Passit ja hallinnolliset asiakirjat
1. Jos passia ei ole asetuksen (EY) N:o 820/97 6 artiklan mukaisilla
edellytyksillä käytettävissä, se korvataan asetuksen (EY) N:o 1254/
1999 4 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla kansallisellahallinnollisella asiakirjalla.
2. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava, että
tällä passilla tai hallinnollisella asiakirjalla voidaan varmistaa yhdenainoan palkkion myöntäminen eläintä ja ikäryhmää kohden.
Tätä varten jäsenvaltioiden on annettava toisilleen tarvittavaa apua.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kansallinen hallinnollinen asiakirja
on:
a) asiakirja, joka seuraa jokaisen yksittäisen eläimen mukana;
b) tuottajan pitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki hallinnollista
asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos kyseiset eläimet pysyvätsamalla tuottajalla ensimmäisen hakemuksen jätöstä siihen asti, kunne saatetaan markkinoille teurastusta varten;
c) keskusviranomaisen ylläpitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki
hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos jäsenvaltio taijäsenvaltion osa, joka käyttää tätä mahdollisuutta, tarkastaa kaikki
hakemukseen kuuluvat eläimet paikalla, valvoo näiden eläinten liik-
kumista sekä merkitsee jokaisen tarkastetun eläimen selvällämerkinnällä, ja tuottajilla on velvollisuus suostua näihin toimenpitei-siin,
d) keskusviranomaisen ylläpitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki
hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos jäsenvaltiototeuttaa tarvittavat toimenpiteet, jotta vältetään palkkion myöntä-minen kaksi kertaa samasta ikäryhmästä, sekä toimittaa pyynnöstäviipymättä kaikki tiedot jokaista eläintä koskevasta palkkiosta.
Jäsenvaltioiden, jotka päättävät käyttää yhtä tai useampaa näistä
mahdollisuuksista, on ilmoitettava tästä komissiolle hyvissä ajoin jaannettava sille tiedoksi asiaa koskevat toimeenpanosäännökset.
Edellä c alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltion osina pidetään
ainoastaan Iso-Britanniaa ja Pohjois-Irlantia.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 7
▼B
5 artikla
Pitoaika
Pitoajan kesto on kaksi kuukautta laskettuna hakemuksen jättöpäivää
seuraavasta päivästä.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että tuottaja voi määritellä muun
kauden alkamispäivän, jonka ajankohta ei saa olla myöhäisempi kuin
kaksi kuukautta hakemuksen jättöpäivästä.
6 artikla
Alueellinen enimmäismäärä
1. Jos suhteellisen vähennyksen soveltamisen johdosta palkkiokel-
poisten eläinten lukumääräksi tulee muu kuin kokonaisluku,
desimaaliosasta myönnetään yhtä eläinkohtaista palkkiota vastaavaosuus. Tätä varten otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desi-maali.
2. Kun jäsenvaltiot päättävät määritellä asetuksen (EY) N:o 1254/
1999 3 artiklan c alakohdan mukaisia alueita tai muuttaa alueidensa
nykyisiä osia, niiden on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asiano-maisen vuoden 1 päivää tammikuuta ja täsmennettävä tässäilmoituksessa kyseisen alueen määrittely sekä sitä koskeva enim-mäismäärä. Kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista onilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammi-
kuuta.
7 artikla
Eläinten tilakohtaisen lukumäärän rajoitukset
1. Jos jäsenvaltio muuttaa 90 eläimen tila- ja ikäryhmäkohtaista
rajoitusta tai poikkeaa siitä, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennen
asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
Jos jäsenvaltio lisäksi vahvistaa tilakohtaisen eläinten vähim-
mäismäärän, jonka alittuessa suhteellista vähennystä ei sovelleta, senon ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden
1 päivää tammikuuta.
2. Edellä 2 kohdan soveltamiseksi myöhemmin tehtävistä kaikista
muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1päivää tammikuuta.
2j a k so
Teurastuspalkkion myöntäminen
8 artikla
Myöntämismenettely
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää teurastuksen yhteydessä erityispalk-
kion, joka maksetaan sormien osalta yhdestä ainoasta ikäryhmästä jahärkien osalta ensimmäisestä tai toisesta ikäryhmästä taikkamyönnetään molemmista ikäryhmistä yhdessä.
2. Jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet soveltaa 1 kohdassa
säädettyä järjestelmää, on säädettävä, että palkkio myönnetään myöslähetettäessä palkkiokelpoisia eläimiä toiseen jäsenvaltioon tai vietäessäniitä kolmanteen maahan.
3. Jos 1 ja 2 kohdassa säädettyä järjestelmää sovelletaan, palkkion
myöntämisen edellytyksenä on tämän jakson ja 34 ja 35 artiklan 1 ja
2 kohdan säännösten noudattaminen soveltuvin osin.
4. Tukihakemuksessa on ilmoitettava 35 artiklan 1 kohdassa säädet-
tyjen tietojen lisäksi, haetaanko tukea sonnista vai härästä, jatukihakemukseen on liitettävä asiakirja, jossa on 4 artiklan 2 kohdan1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 8
▼B
soveltamiseksi tarvittavat tiedot. Tämä asiakirja on jäsenvaltion
valinnan mukaan yksi seuraavista:
a) passi tai yksi kappale passista, jos käytetty passimalli muodostuu
useasta kappaleesta;
tai
b) jäljennös passista, jos käytetty passimalli muodostuu yhdestä
ainoasta kappaleesta; jäljennös on palautettava toimivaltaiselle vira-nomaiselle asetuksen (EY) N:o 820/97 6 artiklan mukaisesti; tässä
tapauksessa jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteet varmistaakseen
siitä, että jäljennöksen tiedot vastaavat alkuperäisen passin tietoja;
taikka
c) kansallinen hallinnollinen asiakirja, jos käytettävissä ei ole
asetuksen (EY) N:o 820/97 6 artiklassa tarkoitettujen edellytysten
mukaista passia.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin olla soveltamatta kansallista hallinnollista
asiakirjaa. Tällöin niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet senestämiseksi, että eläimistä, joilla käydään yhteisön sisäistä kauppaa,myönnettäisiin samassa ikäryhmässä kaksi palkkiota.
Jos jäsenvaltiolla on asetuksen (EY) N:o 820/97 3 artiklan ensimmäisen
kohdan b alakohdassa tarkoitettu tietokanta, ja jos tässä tietokannassaon jäsenvaltion edellyttämät tarvittavat tiedot sen varmistamiseksi, ettäyhtä eläintä ja yhtä ikäryhmää kohden myönnetään ainoastaan yksipalkkio, tukihakemukseen ei tarvitse liittää ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitettua asiakirjaa.
Jos jäsenvaltio soveltaa 35 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakoh-
dassa säädettyä mahdollisuutta, sen on poiketen ensimmäisestäalakohdasta toteutettava lisäksi tarvittavat toimenpiteet, jotta tuottajavoi määritellä eläimet, joista hän hakee erityispalkkiota.
5. Sonneista on teurastuksen todistamisen yhteydessä mainittava
teuraspaino.
6. Jos eläin lähetetään maasta, sen lähettäminen on todistettava
lähettäjän ilmoituksella, johon on merkitty erityisesti eläimenmääräjäsenvaltio.
Tässä tapauksessa tukihakemuksessa on mainittava:
a) lähettäjän nimi ja osoite (tai vastaava koodi)
b) eläinten tunnistenumerot
c) vakuutus siitä, että eläin on vähintään yhdeksän kuukauden ikäinen.
Tukihakemus on jätettävä ennen eläimen asianomaisen jäsenvaltion
alueelta poistumista ja todiste lähettämisestä on jätettävä kolmenkuukauden kuluessa eläimen asianomaisen jäsenvaltion alueelta poistu-misesta.
9 artikla
Myöntämisjarjestelmän erityispiirteet
1.►
M1Poiketen 5 artiklasta palkkio maksetaan tuottajalle, joka on
pitänyt eläintä kahden kuukauden vähimmäispitoajan, jonka päätty-misen jälkeen teurastus tai lähetys on toteutettu yhden kuukaudenkuluessa ja vienti kahden kuukauden kuluessa. ◄
Härkien osalta palkkion myöntämiseen sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) ensimmäisen ikäryhmän palkkio voidaan maksaa vain, jos tuottaja
on pitänyt eläintä vähintään kaksi kuukautta eläimen ollessavähintään seitsemän kuukauden ja alle 22 kuukauden ikäinen;
b) toisen ikäryhmän palkkio voidaan maksaa vain, jos tuottaja on
pitänyt vähintään 20 kuukauden ikäistä eläintä vähintään kaksikuukautta;
c) palkkio voidaan maksaa molemmista ikäryhmistä yhdessä vain, jos
tuottaja on pitänyt eläintä vähintään neljä peräkkäistä kuukautta aja b alakohdassa tarkoitettujen ikäedellytysten mukaisesti;1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 9
▼B
d) palkkio maksetaan ainoastaan toisesta ikäryhmästä, jos eläin on
lähetetty toisesta jäsenvaltiosta sen saavutettua 19 kuukauden iän.
2. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 12 artiklassa tarkoitettua eläinti-
heyttä laskettaessa jokainen eläin, jota koskevassa hakemuksessa on
yhdistetty kaksi ikäryhmää, otetaan huomioon kahdesti.
3. Teuraspaino vahvistetaan sellaisen ruhon perusteella, joka täyttää
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1208/81(1) 2 artiklassa määritellyt
vaatimukset.
Jos ruhon tarjontamuoto poikkeaa tästä määritelmästä, sovelletaan
komission asetuksen (ETY) N:o 563/82(2) liitteessä olevia korjausker-
toimia.
Jos eläin teurastetaan teurastamossa, jossa ei sovelleta yhteisön täysi-
kasvuisten naudanruhojen luokitusasteikkoa, jäsenvaltio voi sallia
painon vahvistamisen teurastetun eläimen elopainon perusteella.
Tällöin teuraspainon katsotaan olevan vähintään 185 kilogrammaa, joseläimen elopaino on vähintään 340 kilogrammaa.
10 artikla
Tietojen toimittaminen
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tieto päätöksestään soveltaa
tässä jaksossa säädettyä myöntämisjärjestelmää sekä sitä koskevat yksi-tyiskohtaiset säännöt ennen asianomaisen kalenterivuoden alkua.
II LUKU
KAUSIPORRASTUSPALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 5 artikla)
11 artikla
Palkkion soveltaminen
Viimeistään kunkin kalenterivuoden 1 päivänä elokuuta komissio
päättää, missä jäsenvaltioissa voidaan myöntää seuraavan kalenteri-
vuoden kausiporrastuspalkkiota.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ennen sen kalenterivuoden
1 päivää tammikuuta, jona palkkio myönnetään, päätöksestään soveltaaasetuksen (EY) N:o 1254/1999 5 artiklan 3 kohtaa.
12 artikla
Oikeus palkkioon
1. Palkkio voidaan myöntää ainoastaan naudoista, joista on jo
maksettu erityispalkkio tai joista erityispalkkiota pidetään 3 artiklanmukaisesti maksettuna kausiporrastuspalkkiota soveltavassa jäsenval-tiossa ja jotka teurastetaan kausiporrastuspalkkiota soveltavassa
jäsenvaltiossa.
2. Palkkio voidaan myöntää ainoastaan tuottajalle, joka piti eläintä
viimeksi ennen sen teurastusta.
13 artikla
Hakemus
1. Tuottaja jättää hakemuksen sen jäsenvaltion toimivaltaiselle vira-
nomaiselle, jonka alueella hänen tilansa sijaitsee.
2. Hakemuson laadittava 8 artiklan 4 kohdan s ekä 35 artiklan
säännösten, joita sovelletaan soveltuvin osin, mukaisesti.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 10
(1) EYVL L 123, 7.5.1981, s. 3.
(2) EYVL L 67, 11.3.1982, s. 23.
▼B
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tarkistaakseen,
että erityispalkkio on myönnetty, ja niiden on tarkastettava säännölli-sesti ja ennalta ilmoittamatta 35 artiklassa tarkoitettujen todistusten
oikeellisuus.
III LUKU
EMOLEHMÄPALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6—10 artikla)
1j a k so
Yleinen järjestelmä
14 artikla
Lihakarjarotua olevat lehmät
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan f alakohdassa ja 10 artiklan 2
kohdassa tarkoitettuun lihakarjarotuun kuuluvina ei pidetä tämänasetuksen liitteessä I ilmoitettuihin rotuihin kuuluvia lehmiä.
15 artikla
Tuottajakohtainen enimmäisviitemäärä
1. Jos jäsenvaltio muuttaa asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan
2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua 120 000 kilogramman tuottajakoh-
taista enimmäisviitemäärää tai poikkeaa siitä, sen on ilmoitettava tästäkomissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
2. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi myöhemmin tehtävistä kaikista
muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1
päivää tammikuuta.
16 artikla
Pitoaika
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu
kuuden kuukauden pitoaika alkaa hakemuksen jättöpäivää seuraavana
päivänä.
17 artikla
Hakemus
1. Kun palkkiota haetaan asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2
kohdan b alakohdan mukaisesti, yhdennetyn järjestelmän vaatimustenlisäksi jokaisessa eläintukihakemuksessa tai, jäsenvaltion valinnan
mukaan, asetuksen (EY) N:o 3508/92 6 artiklan 1 kohdassa tarkoite-
tussa pinta-alatukihakemuksessa, jäljempänä ’hakemus’, on oltava:
a) ilmoitus maidon tuottajakohtaisesta viitemäärästä, joka on
►
M1käytettävissä oleva ◄tuottajalle kyseisenä kalenterivuonna
alkavan 12 kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamisa-janjakson alkamista edeltävänä 31 päivänä maaliskuuta; jos tämämäärä ei ole tiedossa hakemuksen jättöpäivänä, se on ilmoitettavatoimivaltaiselle viranomaiselle niin pian kuin mahdollista; ja
b) tuottajan sitoumus olla lisäämättä hakemuksen jättämistä seuraavien
12 kuukauden aikana tuottajakohtaista viitemääräänsä asetuksen
(EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua
enimmäismäärää suuremmaksi.
Kuitenkin b alakohtaa ei sovelleta, jos jäsenvaltio on poistanut main-
itun enimmäismäärän.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 11
▼B
2. Hakemukset on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistaman yhteen
kalenterivuoteen sisältyvän kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa.
Jäsenvaltio voi säätää erillisistä jättökausista tämän jakson sisällä.
3. Jos tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn
hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtai-
sista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komissionasetuksen (ETY) N:o 3887/92(
1) 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun
tuottajakohtaisen enimmäismäärän mukauttamisen jälkeen palkkiohake-mukseen merkitään 2—5 eläintä, sellaisten hiehojen lukumääräksi,joista voidaan maksaa kyseinen palkkio, vahvistetaan yksi.
18 artikla
Keskimääräinen maitotuotos
Keskimääräinen maitotuotos lasketaan liitteessä II ilmoitettujen
keskimääräisten maitotuotosten perusteella. Jäsenvaltio voi kuitenkinkäyttää laskennassa jäsenvaltion hyväksymää asiakirjaa, jossa todiste-taan tuottajan lypsykarjan keskimääräinen maitotuotos.
19 artikla
Kansallinen lisäpalkkio
1. Kansallinen lisäpalkkio voidaan myöntää ainoastaan tuottajalle,
joka saa samana kalenterivuonna yhteisön emolehmäpalkkion.
Se voidaan myöntää tähän palkkioon oikeutettujen eläinten enim-
mäismäärän rajoissa, johon on tarvittaessa sovellettu asetuksen (EY)N:o 1254/1999 10 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassasäädettyä suhteellista vähennystä.
2. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa lisäpalkkion myöntämiselle lisäedel-
lytyksiä. Niiden on ilmoitettava näistä edellytyksistä komissiollehyvissä ajoin ennen kuin niiden soveltaminen aloitetaan.
3. Komissio päättää viimeistään kunkin kalenterivuoden 1 päivänä
elokuuta, mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut edellytykset.
2j a k so
Enimmäismäärät, varannot ja siirrot
20 artikla
Tuottajakohtainen enimmäismäärä
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava jokaiselle tuottajalle tuottajakoh-
tainen enimmäismäärä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 7 artiklan 1, 2 ja3 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
2. Jokaisen tuottajan enimmäismäärä on ilmoitettava tälle heti, kun
se on mahdollista ja viimeistään viikkoa ennen vuoden 2000 tukihake-musten jättöajan alkamista.
21 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä
maaliskuuta 2000 yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti ne ovattoteuttaneet tuottajakohtaisten enimmäismäärien vähentämisenasetuksen (EY) N:o 1254/1999 7 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi,sekä tuottajille annettujen oikeuksien kokonaismäärä ja varantoon siir-rettyjen oikeuksien määrä.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 12
(1) EYVL L 391, 31.12.1992, s. 36.▼M1
▼B
▼B
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä
maaliskuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdantoisen alakohdan soveltamiseksi tehdyn vähennyksen laskutapa ja
tarvittaessa mainitun artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti toteu-
tetut toimenpiteet sekä mahdolliset muutokset ennen kunkin vuoden 1päivää tammikuuta.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava liitteessä IV olevaa taulukkoa
käyttäen komissiolle viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä maaliskuutaalustavasti ja 31 päivänä heinäkuuta lopullisesti:
a) edeltävän kalenterivuoden aikana ilman tilan siirtoa tehtyjen oikeuk-
sien siirtojen johdosta kansalliseen varastoon korvauksetta
siirrettyjen palkkio-oikeuksien määrä;
b) 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen niiden käyttämättömien
palkkio-oikeuksien määrä, jotka on siirretty kansalliseen varantoonedeltävän kalenterivuoden aikana;
c) asetuksen (EY) N:o 1254/1999 9 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi
edeltävän kalenterivuoden aikana annettujen oikeuksien määrä.
22 artikla
Ilmaiseksi saadut oikeudet
Lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia tuottaja,
joka on saanut palkkio-oikeuksia ilmaiseksi kansallisesta varannosta, eikolmena seuraavana kalenterivuonna saa siirtää ja/tai väliaikaisestiluovuttaa oikeuksiaan.
23 artikla
Oikeuksien käyttö
1. Tuottaja, jolla on käytettävissään palkkio-oikeuksia, voi käyttää
ne itse ja/tai luovuttaa ne väliaikaisesti toiselle tuottajalle.
2. Jostuottaja ei kunakin vuonna käytä vähintään 4 kohdan mukai-
sesti vahvistettua prosenttiosuutta palkkio-oikeuksistaan, käyttämättä
jätetty osa on siirrettävä kansalliseen varastoon, lukuun ottamatta:
— tapausta, jossa tuottajalla on enintään 7 palkkio-oikeutta; jos
tällainen tuottaja ei kahdesta peräkkäisestä kalenterivuodestakumpanakin käytä vähintään 4 kohdan mukaisesti vahvistettua
prosenttiosuutta oikeuksistaan, jälkimmäisen kalenterivuoden aikana
käyttämättä jätetty osa on siirrettävä kansalliseen varantoon,
— tapausta, jossa tuottaja osallistuu komission tunnustamaan laajaperä-
istämisohjelmaan,
— tapausta, jossa tuottaja osallistuu komission tunnustamaan varhai-
seläkeohjelmaan, jossa oikeuksien siirto ja/tai väliaikainen luovutus
ei ole pakollista,
tai
— asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia.
3. Väliaikainen luovutus voi koskea ainoastaan kokonaisia kalenter-
ivuosia ja vähintään 24 artiklan 1 kohdassa säädettyä eläinten
lukumäärää. Väliaikaisten luovutusten kausi saa kestää enintään kolmeperäkkäistä vuotta; jokaisen kauden päättyessä tuottaja saa, jolleioikeuksia siirretä, takaisin kaikki oikeutensa, jotka hänen on käytettäväitse vähintään kahden peräkkäisen vuoden aikana. Jos tuottaja ei käytäitse vähintään 4 kohdan mukaisesti vahvistettua prosenttiosuutta
oikeuksistaan kumpanakin kahdesta edellä mainitusta vuodesta, jäsen-
valtion on, asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia lukuunottamatta, vuosittain vietävä käyttämättömät oikeudet kansalliseenvarantoon.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää komission hyväksymiin varhai-
seläkeohjelmiin osallistuville tuottajille väliaikaisen luovutuksenkokonaiskeston pidennyksestä kyseisten ohjelmien perusteella.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 13
▼B
Tuottajat, jotka ovat sitoutuneet osallistumaan laajaperäistämisohjel-
maan neuvoston asetuksen (EY) N:o 2078/92(1) 2 artiklan 1 kohdan c
alakohdassa tarkoitetun toimenpiteen mukaisesti tai asetuksen (EY) N:o
1257/1999 22 ja 23 artiklan mukaisesti, eivät saa sitoumuksensa
kestäessä siirtää tai luovuttaa väliaikaisesti oikeuksiaan. Tätä kieltoa eikuitenkaan sovelleta silloin, kun ohjelmassa sallitaan oikeuksien siirtoja/tai väliaikainen luovutus sellaisille tuottajille, joiden osallistuminenmuihin kuin tässä alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin vaatii
oikeuksien saamista.
4. Palkkio-oikeuksista on käytettävä vähintään 70 prosenttia.Jäsenvaltiot voivat kuitenkin nostaa tätä prosenttiosuutta 90 prosenttiin
saakka.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava ennakolta komissiolle soveltamansa
prosenttiosuus.
24 artikla
Oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus
1. Jäsenvaltiot voivat tuotantorakenteensa perusteella vahvistaa
niiden palkkio-oikeuksien vähimmäismäärän, jotka voidaan siirtää osit-
tain ilman tilan siirtoa. Tämä vähimmäismäärä saa olla enintään viisi
palkkio-oikeutta.
2. Palkkio-oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus voi olla pätevä
vasta, kun sekä oikeudet siirtävä ja/tai luovuttava tuottaja että oikeudetvastaanottava tuottaja ovat ilmoittaneet niistä yhteisesti jäsenvaltiontoimivaltaisille viranomaisille.
Tämä ilmoitus on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistamassa
määräajassa ja viimeistään silloin, kun oikeudet vastaanottava tuottaja
jättää palkkiohakemuksen, lukuun ottamatta tapauksia, joissa oikeuk-sien siirto tapahtuu perintönä. Tällaisessa tapauksessa oikeudetvastaanottavan tuottajan on pystyttävä esittämään asianmukaiset oikeu-delliset asiakirjat sen osoittamiseksi, että hänellä on oikeus kuolleentuottajan jäämistöön.
25 artikla
Tuottajakohtaisen enimmäismäärän muuttaminen
Oikeuksien siirron tai väliaikaisen luovutuksen tapauksessa jäsenval-
tioiden on määritettävä uusi tuottajakohtainen enimmäismäärä ja
annettava asianomaisten tuottajien palkkio-oikeuksien määrä näilletiedoksi 60 päivän kuluessa tuottajan palkkiohakemuksen jättöajanviimeisestä päivästä.
Ensimmäistä kohtaa ei sovelleta, jos oikeudet siirretään perintönä.
26 artikla
Tuottajat, jotka eivät omista käyttämäänsä maata
Jos tuottaja hyödyntää ainoastaan julkisessa tai yhteisessä omistuksessa
olevia maita ja päättää lopettaa näiden maiden käytön ja siirtää kaikki
palkkio-oikeutensa toiselle tuottajalle, häntä pidetään tuottajana, joka
myy tai siirtää tilansa. Kaikissa muissa tapauksissa häntä pidetään tuot-tajana, joka siirtää ainoastaan palkkio-oikeutensa.
27 artikla
Siirto kansallisen varannon välityksellä
Jos jäsenvaltio säätää, että ilman tilan siirtoa tehtävä oikeuksien siirto
on toteutettava asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 2 kohdan balakohdan soveltamiseksi kansallisen varannon välityksellä, sen on1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 14
(1) EYVL L 215, 30.7.1992, s. 85.
▼B
sovellettava tämän asetuksen 23—26 artiklassa säädettyjä säännöksiä
vastaavia kansallisia säännöksiä. Lisäksi tällöin:
— jäsenvaltiot voivat säätää, että väliaikainen luovutus tapahtuu
kansallisen varannon välityksellä;
— siirrettäessä palkkio-oikeuksia tai luovutettaessa niitä väliaikaisesti
silloin, kun ensimmäistä luetelmakohtaa sovelletaan, siirto varan-toon on pätevä vasta, kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaisetovat antaneet siitä tiedon tuottajalle, joka siirtää ja/tai luovuttaaoikeuksiaan, ja siirto varannosta toiselle tuottajalle on pätevä vasta,
kun kyseiset viranomaiset ovat antaneet siitä tiedon tälle tuottajalle.
Näillä säännöksillä on myös varmistettava, että jäsenvaltio suorittaa
muusta kuin asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdantoisessa alakohdassa tarkoitetusta oikeuksien osasta maksun, jokavastaa tuottajien välisen suoran oikeuksien siirron yhteydessä suoritet-tavaa maksua, ottaen erityisesti huomioon tuotannon kehityskyseisessä jäsenvaltiossa. Tämä maksu on samansuuruinen kuin maksu,
joka tuottajan on maksettava saadessaan vastaavia oikeuksia kansalli-
sesta varannosta.
28 artikla
Osaoikeudet
1. Jos tämän jakson soveltamiseksi tehtyjen laskelmien tuloksena on
muita kuin kokonaislukuja, ainoastaan ensimmäinen desimaali otetaanhuomioon.
2. Jos tämän jakson säännösten soveltaminen johtaa osittaisiin
palkkio-oikeuksiin joko yhdelle tuottajalle tai kansalliseen varantoon,nämä oikeuksien osat lasketaan yhteen.
3. Jos tuottajalla on osa oikeudesta, tämän osaoikeuden perusteella
myönnetään ainoastaan vastaava osuus yhden palkkion ja tarvittaessa
19 artiklassa tarkoitetun kansallisen lisäpalkkion ja 32 artiklassa tarkoi-tetun laajaperäistämispalkkion yksikkömäärästä.
29 artikla
Hiehoja koskeva erityisjärjestely
1. Komissio päättää viimeistään 1 päivänä marraskuuta 1999, mitkä
jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklan 1kohdassa tarkoitetut edellytykset.
Kyseisessä päätöksessä tarkoitettujen jäsenvaltioiden on ilmoitettava
komissiolle ennen 1 päivää tammikuuta 2000, aikovatko ne soveltaaasetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklassa säädettyä järjestelyä,
jäljempänä ’erityisjärjestely’, sekä tarvittaessa vahvistamansa erityinen
kansallinen enimmäismäärä. Kaikista myöhemmin tehtävistä muutok-sista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päiväätammikuuta.
2. Jäsenvaltion, joka soveltaa erityisjärjestelyä, on vahvistettava
perusteet, joilla varmistetaan palkkion maksaminen tuottajille, joidenhiehot on tarkoitettu lehmäkarjojen uudistamiseen. Näihin perusteisiin
voi erityisesti sisältyä ikää ja/tai rotuominaisuuksia koskeva rajoitus.
Jäsenvaltion on ilmoitettava vahvistetut perusteet komissiolle ennen sen
vuoden 1 päivää tammikuuta, jota ne koskevat. Kaikista myöhemmintehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisenvuoden 1 päivää tammikuuta.
3. Jos asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklan 1 kohdan kolman-
nessa alakohdassa tarkoitetun suhteellisen vähennyksen tuloksena
palkkiokelpoisten eläinten lukumäärä on muu kuin kokonaisluku, desi-
maaliosasta myönnetään vastaava osuus yhden palkkion ja tarvittaessa19 artiklassa tarkoitetun kansallisen lisäpalkkion ja 32 artiklassa tarkoi-tetun laajaperäistämispalkkion yksikkömäärästä. Tätä varten otetaanhuomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali.
4. Erityisjärjestelyä soveltavassa jäsenvaltiossa asetuksen (EY) N:o
1254/1999 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu pidettävien eläinten vähim-1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 15
▼B
mäismäärää koskeva velvollisuus on täytettävä sataprosenttisesti
emolehmien osalta, jos tuottaja on jättänyt hakemuksen emolehmistä,tai hiehojen osalta, jos tuottaja on jättänyt hakemuksen hiehoista.
5. Edellä 20—28 artiklan säännöksiä ei sovelleta erityisjärjestelyssä.
29 a artikla
Eläinten lukumäärän pyöristäminen
Jos asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä,
toisessa ja kolmannessa alakohdassa vahvistettua hiehojen prosentteina
ilmaistua vähimmäismäärää ja 10 artiklan 1 kohdan neljännessä alakoh-dassa vahvistettua hiehojen prosentteina ilmaistua enimmäismääräälaskettaessa tuloksena on eläinten lukumäärä, joka ei ole kokonaisluku,kyseinen luku pyöristetään alaspäin jos se on pienempi kuin 0,5 jaylöspäin jos se on suurempi kuin 0,5.
IV LUKU
ERITYISPALKKIOTA JA EMOLEHMÄPALKKIOTA KOSKEVAT
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
30 artikla
Hakemus
1. Jäsenvaltiot voivat hallinnollisista syistä säätää, että hakemus on
tehtävä vähimmäismäärästä eläimiä, jos tämä määrä on enintään kolme.
2. Rajoittamatta 17 artiklan 2 kohdan ja 32 artiklan 7 kohdan sovel-
tamista, jäsenvaltiot voivat vahvistaa palkkiohakemusten jättöajat ja -päivät ja hakemusten määrän, jonka yksi tuottaja voi esittää kalenteri-vuodessa palkkiojärjestelmää kohden.
31 artikla
Eläintiheys
1. Jokaiselle tuottajalle, joka saman kalenterivuoden osalta jättää:
— asetuksen (ETY) N:o 3508/92 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun
hakemuksen pinta-alatuesta
sekä
— vähintään yhden hakemuksen erityispalkkiosta tai emolehmäpalk-
kiosta,
toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat nautayksikköjen (NY) määrän,
joka vastaa sitä eläinmäärää, josta erityispalkkio tai emolehmäpalkkiovoidaan myöntää tuottajan tilan rehuala huomioon ottaen.
2. Määritettäessä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 12 artiklassa tarkoi-
tettua eläintiheyttä menetellään seuraavasti:
a) otetaan huomioon tuottajalle kyseisenä kalenterivuonna alkaneen 12
kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamisajanjaksonalkamista edeltävänä 31 päivänä maaliskuuta ►
M1käytettävissä
oleva◄maidon tilakohtainen enimmäismäärä;
b) tämän viitemäärän tuottamiseen tarvittava lypsylehmien määrä
lasketaan 18 artiklan mukaisesti.
3. Palkkioon oikeutettujen eläinten lukumäärän vahvistamiseksi:
a) yhdennetyn järjestelmän puitteissa annettujen sääntöjen mukaisesti
vahvistettu hehtaarimäärä kerrotaan asetuksen (EY) N:o 1254/1999
12 artiklassa tarkoitetulla eläintiheydellä;
b) näin saadusta luvusta vähennetään tuottajalle ►M1käytettävissä
olevan◄maidon viitemäärän tuottamiseen tarvittavaa lypsy-
lehmämäärää vastaava määrä nautayksikköjä;1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 16
▼M6
▼B
▼B
c) näin saadusta luvusta vähennetään sitä lampaiden ja vuohien määrää
vastaava määrä nautayksikköjä, josta on jätetty palkkiohakemus.
Näin saatu lopullinen luku vastaa suurinta nautayksikkömäärää, josta
voidaan myöntää erityispalkkio ja emolehmäpalkkio.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kullekin asianomaiselle tuottajalle
tuottajan eläintiheys ja siitä seuraava nautayksikkömäärä, josta palkkiovoidaan myöntää.
32 artikla
Laajaperäistämispalkkio
1. Saadakseen laajaperäistämispalkkion tuottajan on pinta-alatukiha-
kemuksessaan ilmoitettava, että hän haluaa osallistualaajaperäistämispalkkiojärjestelmään.
2. Laajaperäistämispalkkiota ei myönnetä eläimistä, joista erityis-
palkkiota pidetään 3 artiklan mukaisesti myönnettynä.
3. Sen varmistamiseksi, että asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13
artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti laskettu eläinten lukumääränoudattaa mainitun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa määriteltyä eläin-
tiheyttä, jäsenvaltion on joka vuosi vahvistettava vähintään viisi
eläintenlaskentapäivää ja ilmoitettava ne komissiolle.
Paitsi jos jäsenvaltio päättää, että laskentapäiviä ovat vuoden kaikki
päivät:
— laskentapäivät on jaettava sattumanvaraisesti siten, että ne edustavat
koko vuotta, ja niitä on muutettava vuosittain
ja
— jokainen laskentapäivä on vahvistettava jälkikäteen, ja siitä ilmoite-
taan tuottajalle aikaisintaan kahden viikon kuluttua vahvistamisesta.
Näinä päivinä jäsenvaltio voi valintansa mukaan toteuttaa eläinten
laskennan jommallakummalla seuraavista menetelmistä:
— jäsenvaltio pyytää tuottajaa ilmoittamaan jäsenvaltion erikseen
vahvistamaan päivämäärään mennessä tilansa eläinluettelon perus-
teella nautayksikköjen lukumäärän tai asetuksen (EY) N:o 1254/1999 liitteessä III tarkoitetun kummankin nautaryhmän eläintenlukumäärän;
tai
— jäsenvaltio, jolla on käytössään asetuksen (EY) N:o 820/97 3
artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan mukainen ATK-tieto-
kanta, määrittää nautayksikköjen määrän tämän tietokannan
perusteella, jos sen sisältämien tietojen oikeellisuus täyttää jäsenval-tion laajaperäistämispalkkiojärjestelmän soveltamiseksi edellyttämätriittävät takeet.
Nautayksikköjen lukumäärä, jonka perusteella määritetään, onko tuot-
taja noudattanut asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdassa
määriteltyä eläintiheyttä, on aritmeettinen keskiarvo laskentapäivinätodettujen nautayksikköjen määristä, joihin on lisätty niitä lampaita javuohia vastaavat nautayksikköjen määrät, joista on samana kalenteri-vuonna jätetty palkkiohakemus.
Kuitenkin tapauksissa, joissa jäsenvaltio on päättänyt, että laskenta-
päiviä ovat vuoden kaikki päivät, se voi säätää, että a ja b
alakohdassa tarkoitetut lukumäärät lasketaan suhteessa aikaan, jonkaeläimet ovat tilalla.
Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet asetuksen (EY) N:o
1259/1999 7 artiklan soveltamiseksi tapauksessa, jossa tuottajat luovat
keinotekoisesti asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklassa vaaditut
edellytykset käyttämällä hyväkseen tiheyslukuja, jotka ovat osan vuottapoikkeuksellisen alhaiset.
4. Poiketen 3 kohdasta jäsenvaltio voi antaa tuottajalle mahdolli-
suuden valita yksinkertaistetun järjestelmän.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 17
▼B
Tällöin tuottajan on hakemuksessaan pinta-alatuesta ilmoitettava:
a) noudattaneensa jokaisena päivänä pinta-alatukihakemuksensa
jättämiseen asti asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklassa
määriteltyä enimmäistiheyttä
ja
b) sitoutuvansa noudattamaan mainittua eläintiheyttä jokaisena päivänä
pinta-alatukihakemuksen jättämisestä 31 päivään joulukuuta.
Jos jäsenvaltio on päättänyt soveltaa asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13
artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, tuottajan on ilmoitettava hakemuk-
sessaan kumpaa enimmäistiheyttä hän noudattaa. Tuottaja voi muuttaatätä valintaansa ennen ajankohtaa, jona hänelle ilmoitetaan eläintenlukumäärän tarkastamisesta paikalla.
Tuottaja voi ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle sitoumuksensa
peruuttamisesta ennen ajankohtaa, jona hänelle ilmoitetaan eläinten
lukumäärän tarkastamisesta paikalla. Tällöin hän ei saa laajaperäistä-mispalkkiota.
Tässä kohdassa tarkoitettuun ilmoitukseen ja sitoumukseen sovelletaan
yhdennetyn järjestelmän valvontaa ja seuraamuksia koskevia
säännöksiä.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ennen 1 päivää
tammikuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 3 kohdanc alakohdan soveltamiseksi käyttämänsä käsitteen ”laidun” määritelmä.Kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komis-siolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
6. Komissio päättää viimeistään 1 päivänä marraskuuta 1999, mitkä
jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 4kohdassa tarkoitetut edellytykset.
Mainitun kohdan soveltamiseksi vuoristoalueen tuottajana pidetään
jokaista tuottajaa:
— jonka tila sijaitsee vuoristoalueella
tai
— jonka rehualasta vähintään 50 prosenttia sijaitsee vuoristoalueella.
7. Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista tuottajan, joka haluaa saada
laajaperäistämispalkkion 6 kohdan mukaisesti, on ilmoitettava tästä
eläintukihakemuksessaan. Hänen on pidettävä vähintään hakemuksenjättämistä seuraavien kuuden peräkkäisen kuukauden ajan vähintäänyhtä monta lypsylehmää kuin lypsylehmien lukumäärä, josta laajaperä-istämispalkkiota on haettu. Tämä kuuden kuukauden pitoaika alkaahakemuksen jättämistä seuraavasta päivästä.
Hakemukset on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistaman kalenteri-
vuoteen sisältyvän kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa.
Jäsenvaltio voi säätää erillisistä jättökausista tämän jakson sisällä.8. Lypsylehmien määrä, josta yhdelle tuottajalle voidaan myöntää
laajaperäistämispalkkio, ei saa ylittää kumpaakaan seuraavista luvuista:
a) kyseisenä kalenterivuonna alkavan 12 kuukauden pituisen lisämak-
sujärjestelmän soveltamisajanjakson alkamista edeltävänä 31päivänä maaliskuuta kyseiselle tuottajalle ►
M2käytettävissä
olevan◄tuottajakohtaisen viitemäärän tuottamiseen tarvittava
määrä lypsylehmiä, joka lasketaan liitteessä II määritellyn
keskimääräisen maitotuotoksen perusteella;
b) 3 kohdan mukaisesti määritetty tilan lehmien kokonaismäärä, josta
vähennetään tilakohtaista enimmäismäärää vastaava määrä
emolehmiä.
9. Jos jäsenvaltio päättää soveltaa tai lakata soveltamasta asetuksen
(EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassasäädettyä mahdollisuutta, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennenasianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 18
▼B
10. Laskettaessa eläintiheyttä tämän artiklan soveltamiseksi otetaan
huomioon ainoastaan kaksi ensimmäistä desimaalia.
11. Jos eläimiä ei saa teuraaksi viemistä lukuun ottamatta poistaa
tuotantoyksiköstä toimivaltaisten eläinlääkintäviranomaisten päätöksenvuoksi, tämän artiklan soveltamiseksi tilalla todettuun nautayksiköidenmäärään sovelletaan kerrointa 0,8.
Toimenpide on voimassa edellä mainitun päätöksen soveltamisajan,
pidennettynä kahdellakymmenellä päivällä, edellyttäen, että tuottajailmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti kymmenen päivän
kuluessa päätöksestä tilalla olevien kyseisten eläinten määrän ja että
tuottaja on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet estääkseen ja/tai rajoit-taakseen eläinkulkutaudin esiintymistä.
12. Tämän artiklan soveltamiseksi 15 päivän lokakuuta 2000 ja
►
M515 päivän toukokuuta 2001 ◄välisenä aikana tilalla todettuun
nautayksiköiden määrään sovelletaan kerrointa 0,8.
Tätä toimenpidettä sovelletaan, jos jäsenvaltiota tyydyttävällä tavalla
osoitetaan, että poikkeuksellisen markkinatilanteen vuoksi eläimiäpidetään tilalla pidempään kuin tavallisesti.
33 artikla
Pitoaikojen määrittäminen
Edellä 5 artiklassa, 9 artiklan 1 kohdassa, 16 artiklan ja 32 artiklan 7
kohdassa sekä 37 artiklassa tarkoitettujen pitoaikojen viimeinen päiväon kauden alkamispäivän kanssa samannumeroista päivää edeltäväpäivä riippumatta siitä, onko se työpäivä vai ei.
V LUKU
TEURASTUSPALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artikla)
34 artikla
Osallistumisilmoitus
Jäsenvaltio voi säätää, että saadakseen kalenterivuodelta myönnettävän
teurastuspalkkion jokaisen tuottajan on jätettävä osallistumisilmoitusennen kyseisen kalenterivuoden ensimmäisen hakemuksen jättöä tai
samanaikaisesti sen kanssa.
Jos tuottaja ei kuitenkaan tee muutoksia osallistumisilmoitukseensa,
jäsenvaltio voi hyväksyä aikaisemmin jätetyn osallistumisilmoituksen
voimassaolon jatkumisen.
35 artikla
Hakemus
1. Eläintukihakemuksessa on mainittava teurastuspalkkion maksami-
seksi vaadittavat tiedot ja 1 päivän tammikuuta 1998 jälkeensyntyneistä eläimistä erityisesti eläimen syntymäpäivä.
Eläintukihakemus jätetään jäsenvaltion erikseen vahvistamassa
määräajassa, joka saa olla enintään kuusi kuukautta siitä, kun eläin onteurastettu tai viety yhteisön tullialueelta, ja jonka on päätyttäväviimeistään seuraavan vuoden helmikuun lopussa, lukuun ottamattapoikkeustapauksia, joista asianomainen jäsenvaltio päättää erikseenviennin tai lähettämisen yhteydessä. ►
M1Jäsenvaltiot voivat
määritellä tukihakemusten jättöajat ja -päivät sekä niiden hakemusten
määrän, jotka yksi tuottaja voi esittää kalenterivuodessa, sanotunkuitenkaan rajoittamatta edellä vahvistettua määräaikaa. ◄
►
M2Jäsenvaltio voi päättää vuodeksi 2000, että ensimmäisen vuosi-
neljänneksen aikana teurastettujen tai vietyjen eläinten osalta1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 19
▼M2
▼M4
▼B
▼B
tukihakemuksen jättämiselle vahvistettua määräaikaa pidennetään
enintään 30 päivään syyskuuta 2000. ◄
Jäsenvaltiot voivat sallia, että hakemuksen tekee muu henkilö kuin
tuottaja. Tällöin hakemukseen on merkittävä sen tuottajan nimi ja
osoite, jolle palkkio on tarkoitus maksaa.
Yhdennetyn järjestelmän vaatimusten lisäksi jokaisessa hakemuksensa
on oltava:
a) teurastuspalkkiota haettaessa teurastamon todistus tai vähintään
vastaavat tiedot sisältävä teurastamon laatima tai varmentama asia-kirja, jossa vahvistetaan:
i) teurastamon nimi ja osoite (tai vastaava koodi);
ii) teurastuspäivä sekä eläinten tunnistenumerot ja teurastusnu-
merot;
iii) vasikoiden osalta teuraspaino (ellei sovelleta 36 artiklan 4
kohtaa);
b) kolmanteen maahan viedyn eläimen osalta:
i) lähettäjän nimi ja osoite (tai vastaava koodi);
ii) eläinten tunnistenumerot;
iii) vienti-ilmoitus, jossa mainitaan 1 päivän tammikuuta 1998
jälkeen syntyneiden eläinten ikä ja, jollei 36 artiklan 4 kohdansoveltamisesta muuta johdu, vasikoiden elopaino, joka saa ollaenintään 290 kilogrammaa;
iv) yhteisön tullialueelta poistumista koskeva todiste, joka annetaan
samoin kuin vientitukien yhteydessä.
Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää, että a ja b alakohdassa tarkoitetut
tiedot on toimitettava jäsenvaltion hyväksymän elimen tai elintenvälityksellä; nämä tiedot voidaan toimittaa tietokoneella.
Jäsenvaltioiden on tarkastettava säännöllisesti ja ennalta ilmoittamatta
toimitettujen todistusten tai asiakirjojen sekä tarvittaessa viidennessä
alakohdassa tarkoitettujen tietojen oikeellisuus.
2. Poiketen 1 kohdasta jäsenvaltiot, joilla on asetuksen (EY) N:o
820/97 3 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettu tieto-kanta, voivat säätää, että teurastamojen toimivakaisellehallintoyksikölle toimittamat eläinten teurastamista koskevat tiedotvastaavat tuottajan nimissä tehtyä teurastuspalkkiohakemusta, jostämän tietokannan sisältämien tietojen oikeellisuus täyttää jäsenvaltion
edellyttämät riittävät takeet teurastuspalkkiojärjestelmän ja tarvittaessa
urospuolisista naudoista maksettavan erityispalkkion ja/tai lisäpalk-kioiden, jos nämä maksetaan teurastuksen yhteydessä, järjestelmän ja/tai kausiporrastuspalkkiojärjestelmän soveltamiseksi.
Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää, että hakemus on jätettävä. Tällöin sen
on määriteltävä hakemukseen liitettävät tiedot.
Jäsenvaltioiden, jotka päättävät soveltaa tätä kohtaa, on ilmoitettava
siitä komissiolle ennen 1 päivää tammikuuta 2000. Niiden on ilmoitet-
tava komissiolle kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista ennen
niiden täytäntöönpanoa.
Niiden on varmistettava, että maksajavirastot saavat käyttöönsä kaikki
maksatuksen edellytyksenä olevat tiedot ja erityisesti:
a) kyseisen vuoden kuluessa teurastettujen eläinten asetuksen (EY) N:o
1254/1999 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tyypit ja määrät;
b) mainitussa artiklassa tarkoitettujen eläinten ikää ja teuraspainoa
koskevien edellytysten ja 37 artiklassa tarkoitetun pitoajan noudatta-
mista koskevat tiedot;
c) tarvittaessa tiedot, jotka edellytetään teurastuksen yhteydessä
maksettavan erityispalkkion ja/tai lisäpalkkioiden, jos ne maksetaanteurastuksen yhteydessä, ja/tai kausiporrastuspalkkion maksamiseksi.
3. Jos eläimillä on käyty yhteisön sisäistä kauppaa 37 artiklassa
tarkoitetun pitoajan jälkeen, teurastamon on laadittava 1 kohdanneljännen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu asiakirja, vaikka jäsen-1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 20
▼B
valtio, jossa teurastus on suoritettu, olisi päättänyt soveltaa 2 kohdassa
säädettyä poikkeusta.
Kaksi jäsenvaltiota voi kuitenkin sopia soveltavansa keskenään 2
kohdassa säädettyä järjestelmää, jos niiden ATK-pohjaiset tiedonvaih-tojärjestelmät ovat yhteensopivia.
Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan toimitettujen asiakirjojen oikeel-
lisuuden ja/tai vaihdettujen tietojen paikkansapitävyyden
varmistamiseksi. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltion, jossa maksu suorite-
taan, on toimitettava jäsenvaltiolle, jossa eläin on teurastettu,teurastamokohtaisesti jaoteltu yhteenveto teurastamojen todistuksista(tai niitä vastaavat tiedot), jotka on saatu viimeksi mainitusta jäsenval-tiosta.
36 artikla
Ruhon paino ja tarjontamuoto
1. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdan b alakohdan
soveltamiseksi vasikan ruhon tarjontamuoto on nyljetty ruho, josta onlaskettu veri sekä poistettu sisälmykset, pää ja sorkat, mutta ei maksaa,munuaisia ja munuaisrasvaa.
2. Huomioon otettava paino on jäähdytetyn ruhon paino tai mahdol-
lisimman nopeasti teurastuksen jälkeen mitattu lämpimän ruhon paino,josta vähennetään kaksi prosenttia.
3. Jos ruholta on poistettu maksa, munuaiset ja/tai munuaisrasva, sen
painoon lisätään:
a) maksan osalta 3,5 kilogrammaa
b) munuaisten osalta 0,5 kilogrammaa
c) munuaisrasvan osalta 3,5 kilogrammaa.
4. Jäsenvaltio voi säätää, että jos vasikan ikä teurastus- tai vientihet-
kellä on alle 5 kuukautta, asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1
kohdan toisen alakohdan b alakohdassa säädettyä painoedellytystä
pidetään täytettynä.
Jos teuraspainoa ei voida määrittää teurastamossa, mainittua painoedel-
lytystä pidetään täytettynä, jos elopaino on enintään 290 kilogrammaa.
37 artikla
Palkkion saaja
1. Palkkio maksetaan tuottajalle, joka on pitänyt eläintä kahden
kuukauden vähimmäispitoajan, jonka päättymisen jälkeen teurastus ontoteutettu yhden kuukauden kuluessa ja vienti kahden kuukauden
kuluessa.
2. Alle kolmen kuukauden ikäisinä teurastettujen vasikoiden osalta
pitoaika on yksi kuukausi.
38 artikla
Kansalliset enimmäismäärät
1. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 ja 3 kohdassa
tarkoitetut kansalliset enimmäismäärät ilmoitetaan liitteessä III.
2. Jos suhteellisen vähennyksen soveltamisen johdosta palkkiokel-
poisten eläinten lukumääräksi tulee muu kuin kokonaisluku,desimaaliosasta myönnetään yhden eläinkohtaisen palkkion vastaavaosuus. Tätä varten otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desi-maali.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 21
▼M1
▼B
▼B
VI LUKU
LISÄTUET
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 14—20 artikla)
39 artikla
Kansalliset säännöt
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 18 artiklan mukaisesti komissiolle
toimitettaviin yksityiskohtaisiin tietoihin on sisällyttävä tiedot seuraa-vista:
1. Eläinkohtaiset tuet (tarvittaessa):
a) alustavat määrät eläinkohtaisesti eläinryhmien mukaan, sekä
myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt;
b) alustava ennuste kutakin eläinryhmää koskevista kokonaisme-
noista (ja maininta siitä, onko maksut suoritettuteurastuspalkkion lisänä) ja eläinten lukumäärästä;
c) eläintiheyttä koskevat erityisvaatimukset (paitsi teurastuspalkkion
lisänä maksettavan palkkion osalta);
d) urospuolisten nautojen lukumäärän tilakohtaiset rajoitukset
(tarvittaessa);
e) muut tiedot soveltamista koskevista yksityiskohtaisista
säännöistä.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetut eläinryhmät ovat seuraavat:
sonnit, härät, emolehmät, lypsylehmät, emolehmäpalkkioon oikeu-tetut hiehot ja muut hiehot tai jäsenvaltion määrittelemät näiden
ryhmien alaryhmät.
2. Pinta-alatuet (tarvittaessa):
a) alueellisten perusalojen laskeminen;
b) alustavat hehtaarikohtaiset määrät;
c) alustava ennuste kokonaismenoista ja hehtaarien määrästä;
d) muut tiedot soveltamista koskevista yksityiskohtaisista
säännöistä.
40 artikla
Yksityiskohtainen kertomus
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 19 artiklan mukaisesti komissiolle
toimitettavaan yksityiskohtaiseen kertomukseen on sisällyttävä ajanta-saistettuina ja täydennettyinä tiedot, joista säädetään 39 artiklassa.
Lisäksi niihin on sisällyttävä:
a) luettelo lisätukijärjestelmän täytäntöönpanossa kohdatuista vaikeuk-
sista;
b) arvio tämän järjestelmän tehokkuudesta;
c) mahdolliset ehdotukset järjestelmän kehittämiseksi tulevaisuudessa.
VII LUKU
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
41 artikla
Ennakot
1. Toimivaltainen viranomainen maksaa tuottajalle hallinnollisten ja
paikalla tehtyjen tarkastusten tulosten perusteella palkkiokelpoisteneläinten vahvistetusta määrästä ennakon, joka on 60 prosenttia erityis-palkkion, emolehmäpalkkion ja teurastuspalkkion määrästä.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 22
▼B
Erityispalkkion, 29 artiklassa tarkoitetun hiehoja koskevan erityisjärjes-
telyn ja/tai teurastuspalkkion osalta jäsenvaltio voi vähentää ennakonmäärää, joka ei kuitenkaan saa olla pienempi kuin 40 prosenttia.
Jäsenvaltio voi lisäksi päättää hallinnollisten tarkastusten ja paikalla
tehtyjen tarkastusten tulosten perusteella, että se maksaa tuottajalle
ennakkoa enintään 60 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1254/1999 14artiklassa tarkoitettujen lisäpalkkioiden määrästä.
Ennakkoa ei voida maksaa ennen sen kalenterivuoden 16 päivää loka-
kuuta, jonka osalta palkkiota haetaan tai jonka osalta lisäpalkkio
myönnetään.
Kuitenkin kalenterivuosina 2000, 2001 ja 2002 erityispalkkiosta,
emolehmäpalkkiosta, teurastuspalkkiosta ja lisätuista voidaan maksaaennakkona 80 prosenttia kyseisten palkkioiden tai tukien määrästä.
2. Lopullisen palkkionmaksun tai lisäpalkkion yhteydessä maksetaan
sen palkkiomäärän tai lisäpalkkion, johon tuottajalla on oikeus, jamaksetun ennakon erotus.
42 artikla
Palkkionmaksuvuosi
Määräytymisperuste erityispalkkio-, emolehmäpalkkio-, kausiporrastus-
palkkio- ja laajaperäistämispalkkiojärjestelmään kuuluvien eläintenpalkkionmaksuvuodelle sekä eläintiheyttä laskettaessa käytettävällenautayksiköiden määrälle on hakemuksen jättöpäivä.
Kuitenkin silloin, kun kyseessä on erityispalkkion myöntäminen
noudattaen yhtä 8 artiklassa säädetyistä vaihtoehdoista,
— jos eläin on teurastettu tai viety viimeistään 31 päivänä joulukuuta,
ja
— jos kyseistä eläintä koskeva palkkiohakemus jätetään tämän
päivämäärän jälkeen,
sovellettavan palkkion määrä on sen vuoden 31 päivänä joulukuuta
voimassa oleva määrä, jona eläin on teurastettu tai viety.
Poiketen siitä, mitä edellisissä alakohdissa ja 35 artiklan 1 kohdassa
säädetään, kun erityispalkkio myönnetään noudattaen yhtä 8 artiklassasäädetyistä vaihtoehdoista, jos eläin on teurastettu 1 päivän tammikuutaja 28 päivän helmikuuta 2001 välisenä aikana ja jos kyseistä eläintä
koskeva palkkiohakemus jätetään viimeistään 15 päivänä maaliskuuta
2001 ja se koskee tuottajan pyynnöstä kalenterivuotta 2000, palkkion-maksuvuosi on vuosi 2000 ja sovellettavan palkkion määrä on 31päivänä joulukuuta 2000 voimassa oleva määrä.
Tuen määrän soveltamista ja 38 artiklan mukaisen suhteellisen vähen-
nyksen laskemista varten palkkionmaksuvuosi on teurastuspalkkionosalta teurastus- tai vientivuosi.
43 artikla
Muuntaminen kansalliseksi valuutaksi
Muunnettaessa palkkioiden, laajaperäistämispalkkioiden ja lisäpalk-
kioiden määrää kansalliseksi valuutaksi käytetään 42 artiklanmukaisesti vahvistettua palkkionmaksuvuotta edeltävän joulukuunvaluuttakurssien aikaan suhteutettua laskettua keskiarvoa.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 23
▼M2
▼M8
▼M2
▼B
▼M8
▼M4
▼B
▼M2
▼B
44 artikla
Tiettyjen aineiden tai tuotteiden käyttöön taikka laittomaan hallus-
sapitoon liittyvät seuraamukset
Jäsenvaltioiden on vahvistettava yhteisön eläinlääkintäalan asiaa koske-
vissa säännöksissä kiellettyjen aineiden tai tuotteiden käytön taikkalaittoman hallussapidon uusimisesta rikkomisen vakavuuden perusteellaasetuksen (EY) N:o 1254/1999 23 artiklan 1 kohdan toisessa alakoh-
dassa säädetty palkkiojärjestelmästä poissulkemisen ajanjakso.
44 a artikla
Tuottajakohtaisen maidon viitemäärän määritteleminen
Jäsenvaltio voi 17 artiklan 1 kohdan a alakohdasta, ►
M231 artiklan 2
kohdan a alakohdasta ja 32 artiklan 8 kohdan a alakohdasta ◄
poiketen päättää 31 päivään joulukuuta 2004 asti, että niiden maidon-tuottajien osalta, jotka asetuksen (ETY) N:o 3950/92 8 artiklan b
kohdan mukaisesti tai mainitun asetuksen 7 artiklan, 8 artiklan a, d ja
e alakohdan tai 8 a artiklan täytäntöönpanosta annettujen kansallistensäännösten nojalla vapauttavat tai ottavat uudelleen käyttöön tuottaja-kohtaisia maitokiintiöitä kokonaisuudessaan tai osittain 31 päivänämaaliskuuta tai 1 päivänä huhtikuuta, päivämäärä, jolloin määritellään
— käytettävissä olevan tuottajakohtaisen maidon enimmäisviitemäärä
emolehmäpalkkion saamiseksi sekä emolehmien enimmäismäärä,
— emolehmistä maksettavien eläinkohtaisten lisätukien myöntäminen,
— lypsylehmien lukumäärä laajaperäistämispalkkion myöntämiseksi
vuoristoalueilla sijaitsevilla tiloilla pidettäville lypsylehmille ja
— eläintiheys,
on 1 päivä huhtikuuta.
45 artikla
Kansalliset soveltamistoimenpiteet
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tämän
asetuksen moitteettomaksi soveltamiseksi. Niiden on ilmoitettava tästä
komissiolle viipymättä.
46 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen toimitet-
tava viimeistään jokaisen vuoden 15 päivänä syyskuuta (kuluvanvuoden ensimmäisen puoliskon osalta) ja 1 päivänä maaliskuuta
(edeltävän vuoden toisen puoliskon osalta) komissiolle seuraavat tiedot:
a) niiden urospuolisten nautojen lukumäärä, joista on haettu erityis-
palkkiota, eriteltynä seuraavasti:
— ikäryhmä
— eläintyyppi (sonni tai härkä),
b) niiden lehmien lukumäärä, joista on haettu emolehmäpalkkiota,
eriteltynä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan a ja balakohdassa tarkoitettujen järjestelmien mukaisesti,
c) niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu teurastuspalkkiota,
eriteltynä eläintyypin (täysikasvuinen nauta tai vasikka) mukaan jatäsmentäen onko kyse teurastetuista vai viedyistä eläimistä,
d) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat kausiporrastuspalkkioha-
kemukset on hyväksytty, eriteltyinä sen mukaan, onkoerityispalkkio myönnetty ensimmäisessä vai toisessa ikäryhmässä,sekä kumpaakin edellä mainittua ikäryhmää vastaavien tuottajienlukumäärän mukaan.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 24
▼M1
▼M2
▼M1
▼B
▼B
2. Vuodesta 2001 alkaen jäsenvaltioiden on toimitettava viimeistään
31 päivänä heinäkuuta edeltävän kalenterivuoden osalta seuraavattiedot:
a) niiden urospuolisten nautojen määrä, joita koskevat erityispalkkioha-
kemukset on hyväksytty, eriteltynä seuraavasti:
— ikäryhmä
— eläintyyppi (sonni tai härkä),
ja eritellen:— mahdollisesti myönnetty laajaperäistämispalkkio (eriteltynä
asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdassa vahvistet-tujen rajoitusten mukaan) sekä jaoteltuna mainittujen rajoitustenmukaan asiaomaisten eläintuottajien määrä,
— niiden ikäryhmittäin eriteltyjen eläinten lukumäärä, joista ei ole
myönnetty edellisen kalenterivuoden erityispalkkiota alueellisenenimmäismäärän soveltamisen vuoksi.
b) Niiden lehmien ja hiehojen määrä, joita koskeva emolehmäpalkkio-
hakemus on hyväksytty, eriteltynä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen järjestelmienmukaan ja ilmoittaen mahdollisesti myönnetty laajaperäistämis-
palkkio (eriteltynä mainitun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa
vahvistettujen rajoitusten mukaan) sekä näiden kummankin järjes-telmän osalta asianomaisten tuottajien määrä.
c) niiden lypsylehmien lukumäärä, joita koskevat laajaperäistämispalk-
kiohakemukset on hyväksytty.
d) niiden eläinten lukumäärä, joista ei ole myönnetty edellisen kalen-
terivuoden palkkiota hiehojen alueellisen enimmäismääränsoveltamisen vuoksi.
e) tarvittaessa tieto emolehmäpalkkiota täydentävän kansallisen
lisäpalkkion myöntämisestä täsmentäen:
— myöntämisedellytykset
ja
— eläintä kohden myönnetty määrä,
f) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat eläintiheyden vaatimuk-
sesta vapautetut palkkiohakemukset on hyväksytty, sekä
asianomaisten tuottajien lukumäärä,
g) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat teurastuspalkkiohake-
mukset on hyväksytty, eriteltynä eläintyypin (täysikasvuinen nautatai vasikka) mukaan ja täsmentäen, onko tuki myönnetty teuras-tuksen vai viennin yhteydessä, sekä kunkin alajaottelun osaltaasianomaisten tuottajien lukumäärä.
3. Jäsenvaltioiden on vuodesta 2001 alkaen ilmoitettava komissiolle
viimeistään kunkin kalenterivuoden 31 päivänä heinäkuuta niideneläinten lukumäärä eläintyypin mukaan eriteltynä, joista edeltävänkalenterivuoden teurastuspalkkiota ei myönnetty kansallisten enim-
mäismäärien soveltamisen vuoksi.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä artiklassa säädetyt tiedot
käyttäen liitteessä IV olevia taulukoita.
VIII LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
47 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Asetuksen (EY) N:o 805/68 säännöksistä siirtymisen helpottami-
seksi asetuksen (EY) N:o 1254/1999 säännöksiin on asetuksen (ETY)N:o 1254/1999 50 artiklan mukaisesti ne tiedot, jotka on toimitettavakomissiolle vuodelta 1999, toimitettava asetuksen (ETY) N:o 3886/92yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 25
▼B
2. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 21 artiklassa tarkoitettua eläinten
tunnistus- ja rekisteröintivelvollisuutta sovelletaan ennen 1 päiväätammikuuta 1998 syntyneisiin eläimiin neuvoston direktiivissä 92/102/
ETY(
1) säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, lukuun
ottamatta eläimiä, jotka ovat yhteisön sisäisen kaupan kohteena.
48 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (ETY) N:o 3886/92 1 päivästä tammikuuta 2000.Sitä sovelletaan edelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 jätet-
tyihin hakemuksiin.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksena tähän asetuk-
seen.
49 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2000, lukuun ottamatta 10, 11
ja 15 artiklassa, 21 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 4 kohdassa, 29
artiklan 1 ja 2 kohdassa, 32 artiklan 5, 6 ja 9 kohdassa, 35 artiklan 2
kohdassa ja 39 artiklassa säädettyjä tiedonantoja ja päätöksiä koskeviasäännöksiä, joita sovelletaan tämän asetuksen voimaantulosta.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 26
(1) EYVL L 355, 5.12.1992, s. 32.
▼B
LIITE I
LUETTELO 14 ARTIKLASSA TARKOITETUISTA NAUTAKARJARO-
DUISTA
— Angler Rotvieh (Angeln) — Rød dansk mælkerace (RMD),
— Ayrshire— Armoricaine— Bretonne pie-noire— Fries-Hollands (FH), Française frisonne pie-noire (FFPN), Friesian-Holstein,
Holstein, Black and White Friesian, Red and White Friesian, Frisona espa-
ñola, Frisona Italiana, Zwartbonten van België/Pie noire de Belgique,
Sortbroget dansk mælkerace (SDM), Deutsche Schwarzbunte, Schwarzbunte
Milchrasse (SMR)
— Groninger Blaarkop— Guernsey
— Jersey
— Malkeborthorn— Reggiana— Valdostana Nera— Itäsuomenkarja— Länsisuomenkarja— Pohjoissuomenkarja.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 27
▼B
LIITE II
18 ARTIKLASSA TARKOITETTU KESKIMÄÄRÄINEN MAITO-
TUOTOS
(kilogrammaa)
Belgia 5 450
Tanska 6 800
Saksa 5 800
Kreikka 4 250
Espanja 4 650
Ranska 5 550
Irlanti 4 100
Italia 5 150
Luxemburg 5 700
Alankomaat 6 800
Itävalta 4 650
Portugali 5 100
Suomi 6 400
Ruotsi 7 150
Yhdistynyt kuningaskunta 5 9001999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 28
▼M7
LIITE III
38 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut teurastuspalkkion kansalliset enim-
mäismäärät, joita sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen
Täysikasvuiset naudat Vasikat
Belgia 711 232 335 935
Tanska 711 589 54 700
Saksa 4 357 713 652 132
Kreikka 235 060 80 324
Espanja (1) 1 982 216 25 629
Ranska (2) 4 041 075 2 045 731
Irlanti 1 776 668 0
Italia 3 426 835 1 321 236
Luxemburg 21 867 3 432
Alankomaat 1 207 849 1 198 113
Itävalta 546 557 129 881
Portugali (3) 325 093 70 911
Suomi 382 536 10 090
Ruotsi 502 063 29 933
Yhdistynyt kuningas-
kunta3 266 212 26 271
(1) Rajoittamatta tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Kanarian-
saarten hyväksi ja asetuksen (ETY) N:o 1601/92 kumoamisesta (Poseican) 28 päivänäkesäkuuta 2001 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1454/2001 (EYVL L 198,21.7.2001, s. 45) vahvistettujen erityissäännösten soveltamista.
(
2) Rajoittamatta tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Ranskan
merentakaisten departementtien hyväksi, direktiivin 72/462/ETY muuttamisesta jaasetusten (ETY) N:o 525/77 ja (ETY) N:o 3763/91 (Poseidom) kumoamisesta 28päivänä kesäkuuta 2001 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1452/2001 (EYVLL 198, 21.7.2001, s. 11) vahvistettujen erityissäännösten soveltamista.
(
3) Rajoittamatta tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Azorien ja
Madeiran hyväksi ja asetuksen (ETY) N:o 1600/92 kumoamisesta (Poseima) 28päivänä kesäkuuta 2001 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1453/2001 (EYVLL 198, 21.7.2001, s. 26) vahvistettujen erityissäännösten soveltamista.1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 29
LIITE IV
21 artiklan 3 kohdassa ja 46 artiklassa tarkoitettu taulukko
▼B1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 30
▼B
1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 31
▼B
1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 32
▼B
1999R2342 — FI — 15.10.2002 — 010.001 — 33