02016A/TXT — FI — 25.12.2015 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B EUROOPAN ATOMIENERGIAYHTEISÖN PERUSTAMISSOPIMUKSEN KONSOLIDOITU TOISINTO (EUVL C 203 7.6.2016, s. 1)

Joka sisältää seuraavat asiakirjat:









▼B

EUROOPAN ATOMIENERGIAYHTEISÖN PERUSTAMISSOPIMUKSEN KONSOLIDOITU TOISINTO

2016/C 203/01

SISÄLLYSLUETTELO Johdanto-osa ENSIMMÄINEN OSASTO Yhteisön päämäärät TOINEN OSASTO Määräykset ydinenergia-alan kehityksen edistämisestä I LUKU TUTKIMUKSEN KEHITTÄMINEN II LUKU TIEDON LEVITTÄMINEN I jakso Yhteisön hallussa olevat tiedot II jakso Muut tiedot III jakso Salassapitoa koskevat määräykset IV jakso Erinäisiä määräyksiä III LUKU TERVEYDEN SUOJELU IV LUKU INVESTOINNIT V LUKU YHTEISYRITYKSET VI LUKU HANKINTA I jakso Hankintakeskus II jakso Yhteisön alueelta tulevat malmit, lähtöaineet ja erityiset halkeamiskelpoiset aineet III jakso Yhteisön ulkopuolelta tulevat malmit, lähtöaineet ja erityiset halkeamiskelpoiset aineet IV jakso Hinnat V jakso Hankintapolitiikkaa koskevat määräykset VI jakso Erinäisiä määräyksiä VII LUKU YDINMATERIAALIVALVONTA VIII LUKU OMISTUSOIKEUS IX LUKU YDINALAN YHTEISMARKKINAT X LUKU ULKOSUHTEET KOLMAS OSASTO Toimielimiä koskevat ja varainhoitoa koskevat määräykset I LUKU EUROOPAN UNIONISTA TEHDYN SOPIMUKSEN JA EUROOPAN UNIONIN TOIMINNASTA TEHDYN SOPIMUKSEN TIETTYJEN MÄÄRÄYSTEN SOVELTAMINEN II LUKU YHTEISÖN TOIMIELIMET I jakso Euroopan parlamentti II jakso Neuvosto III jakso Komissio IV jakso Euroopan unionin tuomioistuin V jakso Tilintarkastustuomioistuin III LUKU TOIMIELIMIÄ KOSKEVAT YHTEISET MÄÄRÄYKSET IV LUKU TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEA NELJÄS OSASTO Varainhoitoa koskevat erityismääräykset VIIDES OSASTO Yleiset määräykset ▼C4 KUUDES OSASTO Alkuvaihetta koskevat määräykset (kumottu) Loppumääräykset ▼B LIITTEET LIITE I YDINENERGIATUTKIMUKSEN ALAT, JOITA TARKOITETAAN SOPIMUKSEN 4 ARTIKLASSA LIITE II TEOLLISUUDENALAT, JOITA TARKOITETAAN SOPIMUKSEN 41 ARTIKLASSA LIITE III EDUT, JOTKA VOIDAAN ANTAA YHTEISYRITYKSILLE SOPIMUKSEN 48 ARTIKLAN NOJALLA LIITE IV LUETTELOT TAVAROISTA JA TUOTTEISTA, JOIHIN SOVELLETAAN IX LUVUN MÄÄRÄYKSIÄ YDINENERGIA-ALAN YHTEISMARKKINOISTA LIITE V ENSIMMÄINEN TUTKIMUS- JA KOULUTUSOHJELMA, JOTA TARKOITETAAN SOPIMUKSEN 215 ARTIKLASSA (KUMOTTU) PÖYTÄKIRJAT Pöytäkirja kansallisten parlamenttien asemasta Euroopan unionissa Pöytäkirja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännöstä Pöytäkirja Euroopan unionin toimielinten ja tiettyjen elinten, laitosten ja yksikköjen kotipaikan sijainnista Pöytäkirja Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista Pöytäkirja Irlannin perustuslain 40.3.3 artiklasta Pöytäkirja siirtymämääräyksistä







JOHDANTO-OSA HÄNEN MAJESTEETTINSA BELGIAN KUNINGAS, SAKSAN LIITTOTASAVALLAN PRESIDENTTI, RANSKAN TASAVALLAN PRESIDENTTI, ITALIAN TASAVALLAN PRESIDENTTI, HÄNEN KUNINKAALLINEN KORKEUTENSA LUXEMBURGIN SUURHERTTUATAR, HÄNEN MAJESTEETTINSA ALANKOMAIDEN KUNINGATAR ( 1 ), jotka TUNNUSTAVAT ydinenergian olennaiseksi voimavaraksi, jonka avulla varmistetaan tuotannon kehittyminen ja uudistuminen ja voidaan edistää työtä rauhan hyväksi, OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että ainoastaan viipymättä toteutetuin yhteisin ponnistuksin on mahdollista saavuttaa heidän maittensa luovaa voimaa vastaavia tuloksia, OVAT PÄÄTTÄNEET luoda tarvittavat edellytykset sellaisen voimakkaan ydinteollisuuden kehittämiselle, joka lisää olennaisesti energiantuotantoa, nykyaikaistaa tekniikkaa sekä monin muin tavoin myötävaikuttaa heidän kansojensa hyvinvointiin, PYRKIVÄT saamaan aikaan sellaiset turvallisuusolosuhteet, että väestön elämää ja terveyttä vaarantavat tekijät poistuvat, TOIVOVAT muiden maiden osallistuvan heidän työhönsä sekä haluavat tehdä yhteistyötä niiden kansainvälisten järjestöjen kanssa, jotka kehittävät atomienergian rauhanomaista käyttöä, ja OVAT TEHNEET PÄÄTÖKSEN perustaa Euroopan atomienergiayhteisö (Euratom) ja tätä varten nimittäneet täysivaltaisiksi edustajikseen: OVAT TEHNEET PÄÄTÖKSEN perustaa Euroopan atomienergiayhteisö (Euratom) ja tätä varten nimittäneet täysivaltaisiksi edustajikseen: (täysivaltaisten edustajien luetteloa ei toisteta tässä) JOTKA, vaihdettuaan oikeiksi ja asianmukaisiksi todetut valtakirjansa, ovat sopineet seuraavaa: JOTKA, vaihdettuaan oikeiksi ja asianmukaisiksi todetut valtakirjansa, ovat sopineet seuraavaa:







ENSIMMÄINEN OSASTO

YHTEISÖN PÄÄMÄÄRÄT

1 artikla

Tällä sopimuksella KORKEAT SOPIMUSPUOLET perustavat keskenään EUROOPAN ATOMIENERGIAYHTEISÖN (Euratom).

Yhteisön päämääränä on toteuttamalla ydinteollisuuden nopeaa rakentamista ja kasvua varten tarvittavat edellytykset myötävaikuttaa elintason nousuun jäsenvaltioissa ja yhteyksien kehittämiseen muiden maiden kanssa.

2 artikla

Yhteisö päämääränsä toteuttamiseksi tässä sopimuksessa määrätyin edellytyksin:

a) kehittää tutkimusta ja varmistaa teknisen tiedon levittämistä;

b) laatii yhtenäiset turvallisuusmääräykset väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi sekä huolehtii niiden noudattamisesta;

c) helpottaa investointeja ja varmistaa ydinenergian kehittämisessä tarvittavien peruslaitosten rakentamisen yhteisössä erityisesti kannustamalla yritysten aloitteita;

d) huolehtii malmien ja ydinpolttoaineen säännöllisestä ja tasapuolisesta toimituksesta kaikille käyttäjille yhteisössä;

e) takaa asianmukaisella valvonnalla, että ydinaineita ei siirretä käytettäväksi muuhun kuin siihen käyttöön, johon ne on tarkoitettu;

f) käyttää sille uskottua omistusoikeutta erityisiin halkeamiskelpoisiin aineisiin;

g) varmistaa laajat markkinat ja parhaan teknisen välineistön saannin toteuttamalla erityismateriaalien ja -laitteiden yhteismarkkinat, ydinenergiainvestointeihin tarkoitetun pääoman vapaan liikkuvuuden ja asiantuntijoiden vapaan työllistymisen yhteisössä;

h) luo muihin maihin ja kansainvälisiin järjestöihin sellaiset yhteydet, jotka ovat omiaan edistämään ydinenergian rauhanomaista käyttöä.

3 artikla

(kumottu)







TOINEN OSASTO

MÄÄRÄYKSET YDINENERGIA-ALAN KEHITYKSEN EDISTÄMISESTÄ







I LUKU

Tutkimuksen kehittäminen

4 artikla

1. Komission tehtävänä on edistää ja helpottaa ydintutkimusta jäsenvaltioissa sekä täydentää sitä toteuttamalla yhteisön tutkimus- ja koulutusohjelma.

2. Komissio toteuttaa tätä toimintaa tämän sopimuksen liitteessä I olevassa luettelossa määrätyillä aloilla.

Tätä luetteloa neuvosto voi muuttaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta. Komissio kuulee 134 artiklassa määrättyä tieteellis-teknistä komiteaa.

5 artikla

Edistääkseen tutkimusten yhteensovittamista jäsenvaltioissa ja niitä täydentääkseen komissio pyytää erityisellä pyynnöllä, joka osoitetaan määrätylle vastaanottajalle ja toimitetaan sille jäsenvaltiolle, jonka alaisuuteen vastaanottaja kuuluu, tai yleisellä julkistettavalla pyynnöllä, jäsenvaltioita, henkilöitä tai yrityksiä toimittamaan komissiolle komission pyynnössä määriteltyjä tutkimuksia koskevat ohjelmansa.

Komissio voi antaa jokaisesta sille toimitetusta ohjelmasta lausunnon perusteluineen varattuaan ensin niille, joita asia koskee, tilaisuuden esittää huomautuksensa. Komissio antaa edellä tarkoitetun lausunnon, jos valtio, henkilö tai yritys, joka on toimittanut ohjelman tiedoksi, sitä pyytää.

Lausunnoillaan komissio pyrkii estämään tarpeetonta päällekkäisyyttä tutkimuksissa ja ohjaamaan niitä alueille, joita ei ole riittävästi tutkittu. Komissio ei saa julkistaa ohjelmia ilman sen valtion, henkilön tai yrityksen suostumusta, joka on ne toimittanut.

Komissio julkaisee määräajoin luettelon niistä ydintutkimuksen aloista, joiden tutkimusta se pitää riittämättömänä.

Komissio voi kutsua julkisten ja yksityisten tutkimuskeskusten edustajia ja muita asiantuntijoita, jotka tekevät tutkimusta samoilla tai läheisesti toisiinsa liittyvillä aloilla, keskinäisiin neuvotteluihin ja vaihtamaan tietoja keskenään.

6 artikla

Edistääkseen sille toimitettujen tutkimusohjelmien toteuttamista komissio voi:

a) antaa taloudellista tukea tutkimussopimusten puitteissa, ei kuitenkaan avustuksia;

b) toimittaa maksua vastaan tai maksutta hallussaan olevia lähtöaineita tai erityisiä halkeamiskelpoisia aineita näiden tutkimusohjelmien toteuttamiseen;

c) antaa maksua vastaan tai maksutta jäsenvaltioiden, henkilöiden tai yritysten käyttöön laitoksia, laitteita tai asiantuntija-apua;

d) edistää asianomaisten jäsenvaltioiden, henkilöiden tai yritysten yhteisiä rahoitusjärjestelyjä.

7 artikla

Komission ehdotuksesta, joka kuulee tieteellis-teknistä komiteaa, neuvosto hyväksyy yksimielisesti yhteisön tutkimus- ja koulutusohjelmat.

Ohjelmat vahvistetaan enintään viideksi vuodeksi.

Ohjelmien toteuttamiseksi tarvittavat varat otetaan vuosittain yhteisön tutkimus- ja investointitalousarvioon.

Komissio huolehtii ohjelmien toteuttamisesta ja toimittaa asiasta vuosittain kertomuksen neuvostolle.

Komissio toimittaa jatkuvasti talous- ja sosiaalikomitealle yleiskatsauksia yhteisön tutkimus- ja koulutusohjelmista.

8 artikla

1. Komissio perustaa kuultuaan tieteellis-teknistä komiteaa yhteisen ydintutkimuskeskuksen.

Keskus huolehtii tutkimusohjelmien sekä muiden komission sille antamien tehtävien toteuttamisesta.

Keskus huolehtii myös yhdenmukaisen ydinterminologian ja vakioidun mittausjärjestelmän aikaansaamisesta.

Keskus perustaa ydinmittausten keskustoimiston.

2. Keskuksen toimintaa voidaan maantieteellisin tai toiminnallisin perustein harjoittaa eri laitoksissa.

9 artikla

1. Komissio voi talous- ja sosiaalikomitean lausunnon hankittuaan perustaa yhteisen ydintutkimuskeskuksen yhteyteen kouluja asiantuntijoiden kouluttamiseksi erityisesti malminetsinnän, erittäin puhtaiden ydinaineiden tuottamisen, säteilytettyjen polttoaineiden käsittelyn, atomitekniikan, terveyden suojelun sekä radioaktiivisten isotooppien tuotannon ja käytön alalla.

Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt koulutuksesta.

2. Perustetaan yliopistotasoinen laitos, jonka toimintaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta.

10 artikla

Komissio voi sopimuksin antaa yhteisön tutkimusohjelmien tiettyjen osien toteuttamisen jäsenvaltioille, henkilöille tai yrityksille taikka kolmansille maille, kansainvälisille järjestöille tai kolmansien maiden kansalaisille.

11 artikla

Komissio julkaisee 7, 8 ja 10 artiklassa tarkoitetut tutkimusohjelmat sekä määräajoin annettavat kertomukset ohjelmien toteuttamisen vaiheesta.







II LUKU

Tiedon levittäminen







I jakso

Yhteisön hallussa olevat tiedot

12 artikla

Jäsenvaltioilla, henkilöillä tai yrityksillä on oikeus komissiolle osoitetusta hakemuksesta saada käyttölupa, joka ei ole yksinomainen, yhteisön omistamiin patentteihin, väliaikaisesti suojattuihin oikeuksiin, hyödyllisyysmallioikeuksiin tai patenttihakemuksiin, jos ne voivat käyttää niihin liittyviä keksintöjä tehokkaasti hyväkseen.

Komissio antaa samoin edellytyksin edelleenkäyttölupia patentteihin, väliaikaisesti suojattuihin oikeuksiin, hyödyllisyysmallioikeuksiin tai patenttihakemuksiin, jos yhteisön hallussa olevat sopimukseen perustuvat käyttöluvat sen sallivat.

Komissio antaa nämä käyttöluvat tai edelleenkäyttöluvat käyttöluvan saajien kanssa sovittavin ehdoin sekä kaikki niiden käyttämisessä tarvittavat tiedot. Ehdot koskevat erityisesti sopivaa korvausta ja tarvittaessa käyttöluvan saajan oikeutta antaa edelleenkäyttölupia ulkopuolisille sekä velvollisuutta pitää toimitettuja tietoja liikesalaisuutena.

Jos kolmannessa kohdassa tarkoitetuista ehdoista ei päästä sopimukseen, käyttöluvan saaja voi saattaa asian Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi sopivien ehtojen vahvistamista varten.

13 artikla

Komission on annettava jäsenvaltioille, henkilöille tai yrityksille kaikki sellaiset yhteisön hankkimat tiedot, joita 12 artiklan määräykset eivät koske, riippumatta siitä, ovatko ne tulosta yhteisön tutkimusohjelmista tai annettu komission vapaaseen käyttöön.

Komissio voi kuitenkin asettaa tietojen antamisen edellytykseksi sen, että niitä käsitellään luottamuksellisina eikä luovuteta kolmansille.

Komissio saa antaa tietoja, jotka se on saanut niiden käyttöä ja levittämistä koskevin rajoituksin, kuten niin sanottuja luokiteltuja tietoja vain, jos se varmistaa, että rajoituksia noudatetaan.







II jakso

Muut tiedot







a)

Vapaaehtoisuuteen perustuva tietojen levittäminen

14 artikla

Komissio pyrkii vapaaehtoisilla sopimuksilla järjestämään yhteisön tavoitteiden toteuttamisen kannalta hyödyllisten tietojen saannin sekä käyttölupien myöntämisen sellaisiin patentteihin, väliaikaisesti suojattuihin oikeuksiin, hyödyllisyysmallioikeuksiin tai patenttihakemuksiin, jotka käsittävät tällaisia tietoja.

15 artikla

Komissio vahvistaa menettelyn, jonka avulla jäsenvaltiot, henkilöt ja yritykset voivat komission välityksellä vaihtaa väliaikaisia tai lopullisia tutkimustuloksiaan, jos yhteisö ei ole saanut tuloksia komission tekemien tutkimussopimusten perusteella.

Menettelyn on varmistettava tietojen vaihdon luottamuksellisuus. Komissio voi kuitenkin antaa sille annetut tulokset yhteiselle ydintutkimuskeskukselle asiakirja-aineistoa varten, jolloin oikeutta tietojen käyttöön ei ole ilman tietoja antaneen osapuolen suostumusta.







b)

Tietojen antaminen komissiolle viran puolesta

16 artikla

1. Kun jäsenvaltiolle on tehty erityisesti ydintekniikkaan liittyvä patentti- tai hyödyllisyysmallihakemus, jäsenvaltio pyytää hakijalta suostumuksen siihen, että hakemuksen sisällöstä annetaan tieto viipymättä komissiolle.

Jos hakija antaa suostumuksensa, edellä tarkoitettu tieto toimitetaan kolmen kuukauden kuluessa hakemuksen jättämisestä. Jos hakija ei anna suostumustaan, jäsenvaltio ilmoittaa mainitussa määräajassa komissiolle hakemuksen jättämisestä.

Komissio voi pyytää jäsenvaltiota toimittamaan tiedot sellaisen hakemuksen sisällöstä, josta komissiolle on ilmoitettu.

Komissio esittää pyynnön kahden kuukauden kuluessa ilmoituksesta. Jokainen määräajan pidennys pidentää vastaavasti tämän kohdan kuudennessa alakohdassa tarkoitettua määräaikaa.

Saatuaan komission pyynnön jäsenvaltio pyytää uudelleen hakijalta suostumusta tietojen antamiseen hakemuksen sisällöstä. Jos hakija antaa suostumuksensa, tiedot annetaan viipymättä.

Jos hakija ei anna suostumustaan, jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedot hakemuksen sisällöstä kahdeksantoista kuukauden kuluessa hakemuksen jättämisestä.

2. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kahdeksantoista kuukauden kuluessa hakemuksen jättämisestä tieto sellaisesta patentti- tai hyödyllisyysmallihakemuksesta, jota ei ole vielä julkistettu ja joka jäsenvaltiosta näyttää ensimmäisessä tarkastuksessa liittyvän suoraan ydinenergian kehitykseen yhteisössä ja on sille olennainen, vaikka se ei ole erityisesti ydintekninen.

Komission pyynnöstä hakemuksen sisällöstä on annettava komissiolle tieto kahden kuukauden määräajassa.

3. Jäsenvaltioiden on lyhennettävä niin paljon kuin mahdollista 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja aiheita koskevien sellaisten patentti- ja hyödyllisyysmallihakemusten käsittelyaikaa, joista komissio on esittänyt pyynnön, jotta ne voidaan julkistaa mahdollisimman pian.

4. Komission on käsiteltävä edellä tarkoitettuja tiedoksiantoja luottamuksellisina. Ne voidaan antaa ainoastaan asiakirja-aineistoa varten. Komissio voi kuitenkin hakijan suostumuksella tai 17–23 artiklan mukaisesti käyttää hyväksi keksintöjä, joista sille on annettu tieto.

5. Tämän artiklan määräyksiä ei sovelleta, jos kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön kanssa tehty sopimus estää tiedoksi antamisen.







c)

Käyttölupien antaminen välitysmenettelyllä tai viran puolesta

17 artikla

1. Jos vapaaehtoiseen sopimukseen ei päästä, voidaan käyttölupia, jotka eivät ole yksinomaisia, antaa välitysmenettelyllä tai viran puolesta 18–23 artiklassa määrätyin edellytyksin:

a) yhteisölle tai yhteisyrityksille, joille tämä oikeus on 48 artiklan nojalla annettu, suoraan ydintutkimukseen liittyviä keksintöjä koskevien patenttien, väliaikaisesti suojattujen oikeuksien tai hyödyllisyysmallioikeuksien osalta, jos käyttölupien antaminen on tarpeen niiden omien tutkimusten tekemiseksi tai välttämätöntä niiden laitosten toiminnalle. Käyttölupiin on komission pyynnöstä sisällyttävä oikeus antaa kolmansille lupa käyttää hyväksi keksintöä, jos ne tekevät työtä tai toimittavat tilausta yhteisölle tai yhteisyrityksille; tai

b) henkilöille tai yrityksille, jotka ovat sitä komissiolta hakeneet, suoraan ydinenergian kehittämiseen yhteisössä liittyviä keksintöjä koskevien patenttien, väliaikaisesti suojattujen oikeuksien tai hyödyllisyysmallioikeuksien osalta, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: i) patenttihakemuksen jättämisestä on kulunut vähintään neljä vuotta, paitsi jos keksintö koskee erityisesti ydinteknistä aihetta; ii) komission tarkoittamista ydinenergian kehittämistarpeista ei kyseisen keksinnön osalta ole huolehdittu siinä jäsenvaltiossa, jossa keksintö on suojattu; iii) patentin, väliaikaisesti suojatun oikeuden tai hyödyllisyysmallioikeuden haltija, jota on kehotettu huolehtimaan näistä tarpeista joko itse tai käyttöluvilla, ei ole tätä tehnyt; iv) käyttölupaa hakeneet henkilöt tai yritykset pystyvät keksintöjä hyväksikäyttämällä huolehtimaan tehokkaasti näistä tarpeista. Jäsenvaltiot eivät saa mainittujen tarpeiden tyydyttämiseksi toteuttaa kansallisessa lainsäädännössään määrättyjä pakkokeinoja, jotka rajoittavat keksinnölle annettua suojaa, ellei komissio ole sitä ennalta pyytänyt.

2. Käyttölupaa, joka ei ole yksinomainen, ei saa antaa edellisessä kohdassa määrätyin edellytyksin, jos patentinhaltija voi osoittaa perustellun syyn, etenkin, että hänellä ei ole ollut riittävästi aikaa käytettävissään.

3. Käyttöluvan antaminen 1 kohdan mukaisesti antaa oikeuden täyteen korvaukseen, jonka määrästä patentin, väliaikaisesti suojatun oikeuden tai hyödyllisyysmallioikeuden haltija ja käyttöluvan saaja sopivat keskenään.

4. Tämän artiklan määräykset eivät vaikuta teollisoikeuden suojelemisesta tehdyn Pariisin yleissopimuksen määräyksiin.

18 artikla

Tässä jaksossa määrättyjen tavoitteiden toteuttamista varten perustetaan välityslautakunta, jonka jäsenet nimeää ja työjärjestyksen vahvistaa neuvosto Euroopan unionin tuomioistuimen ehdotuksesta.

Välityslautakunnan päätöksiin voivat osapuolet hakea muutosta lykkäävin vaikutuksin yhden kuukauden kuluessa päätöksen tiedoksiantamisesta. Euroopan unionin tuomioistuin tutkii ainoastaan päätöksen muodollisen oikeellisuuden ja välityslautakunnan tulkinnan tämän sopimuksen määräyksistä.

Välityslautakunnan lopulliset päätökset ovat osapuolten kesken lainvoimaisia. Ne ovat täytäntöönpanokelpoisia 164 artiklassa määrätyin edellytyksin.

19 artikla

Jos vapaaehtoiseen sopimukseen ei päästä ja komissio haluaa vaikuttaa käyttöluvan antamiseen 17 artiklassa määrätyssä tapauksessa, se ilmoittaa siitä patentin, väliaikaisesti suojatun oikeuden tai hyödyllisyysmallioikeuden haltijalle taikka patenttihakemuksen jättäneelle hakijalle ilmoittaen samalla käyttöoikeuden hakijan nimen ja käyttöluvan laajuuden.

20 artikla

Haltija tai hakija voi yhden kuukauden kuluessa 19 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen saamisesta ehdottaa komissiolle ja tarvittaessa käyttöluvan hakijana olevalle kolmannelle välityssopimusta asian saattamiseksi välityslautakunnan käsiteltäväksi.

Jos komissio tai edellä tarkoitettu kolmas kieltäytyy välityssopimuksesta, komissio ei saa vaatia jäsenvaltiota tai sen toimivaltaisia toimielimiä antamaan käyttölupaa tai velvoittamaan antamaan sitä.

Jos välityslautakunta, joka käsittelee asian välityssopimuksen perusteella, toteaa komission pyynnön olevan 17 artiklan määräysten mukainen, se antaa perustellun päätöksen, jossa käyttöluvan hakijalle annetaan käyttölupa ja vahvistetaan käyttöluvan ehdot sekä siitä suoritettavat korvaukset, jos osapuolet eivät ole päässeet sopimukseen niistä.

21 artikla

Jos haltija tai hakija ei ehdota asian saattamista välityslautakunnan käsiteltäväksi, komissio voi pyytää asianomaista jäsenvaltiota tai sen toimivaltaisia toimielimiä antamaan käyttöluvan tai velvoittamaan antamaan se.

Jos asianomainen jäsenvaltio tai sen toimivaltaiset toimielimet toteavat haltijaa tai hakijaa kuultuaan, että 17 artiklassa määrätyt edellytykset eivät ole täyttyneet, ne ilmoittavat komissiolle päätöksestään olla antamatta käyttölupa tai olla velvoittamatta antamaan sitä.

Jos jäsenvaltio tai sen toimivaltaiset toimielimet päättävät olla antamatta käyttölupaa tai olla velvoittamatta antamaan sitä tai käyttöluvan antamisesta ei neljän kuukauden kuluessa pyynnöstä ilmoiteta mitään, komissio voi kahdessa kuukaudessa saattaa asian Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.

Haltijaa tai hakijaa on kuultava Euroopan unionin tuomioistuimen käsittelyssä.

Jos Euroopan unionin tuomioistuin toteaa tuomiossaan, että 17 artiklan edellytykset on täytetty, asianomaisen jäsenvaltion tai sen toimivaltaisten toimielimien on toteutettava tuomion täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet.

22 artikla

1. Jos patentin, väliaikaisesti suojatun oikeuden tai hyödyllisyysmallioikeuden haltija ja käyttöluvan saaja eivät pääse sopimukseen korvauksen määrästä, osapuolet voivat tehdä välityssopimuksen asian saattamiseksi välityslautakunnan käsiteltäväksi.

Tällöin osapuolet luopuvat oikeudestaan saattaa asia oikeuden käsiteltäväksi, lukuun ottamatta 18 artiklassa määrättyä tapausta.

2. Jos käyttöluvan saaja kieltäytyy välityssopimuksesta, hänelle annettua käyttölupaa pidetään mitättömänä.

Jos haltija tai hakija kieltäytyy välityssopimuksesta, tässä artiklassa tarkoitetuista korvauksista määräävät toimivaltaiset kansalliset toimielimet.

23 artikla

Välityslautakunnan tai toimivaltaisten kansallisten toimielimien päätöksiä voidaan käyttöluvan ehtojen osalta tarkistaa yhden vuoden kuluttua ja jos se on uusien tietojen vuoksi perusteltua.

Tarkistaminen kuuluu päätöksen tehneen toimielimen tehtäviin.







III jakso

Salassapitoa koskevat määräykset

24 artikla

Yhteisön tutkimusohjelmiaan toteuttaessaan saamat tiedot, joiden ilmaiseminen saattaa vahingoittaa yhden tai useamman jäsenvaltion maanpuolustuksellisia etuja, saatetaan salassapitoa koskevan sääntelyn alaiseksi seuraavasti:

1. Neuvoston komission ehdotuksesta antamassa tietoturvaa koskevassa asetuksessa vahvistetaan, ottaen huomioon tämän artiklan määräykset, sovellettava tietoturvallisuusluokitus sekä kutakin luokkaa koskevat turvatoimenpiteet.

2. Komission on määritettävä väliaikaisesti kaikki tiedot, joiden ilmaisemisen se katsoo saattavan vahingoittaa yhden tai useamman jäsenvaltion maanpuolustuksellisia etuja, tietoturvaa koskevassa asetuksessa tätä varten säädettyyn tietoturvallisuusluokitukseen kuuluviksi. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä tiedoksi jäsenvaltioille, joiden on samoin edellytyksin väliaikaisesti varmistettava niiden salassapito. Jäsenvaltioiden on kolmen kuukauden kuluessa ilmoitettava komissiolle, haluavatko ne pitää väliaikaisesti sovelletun tietoturvallisuusluokituksen voimassa, korvata sen toisella luokituksella vai kumota salassapitämisen. Edellä tarkoitetun määräajan päätyttyä sovelletaan tiukinta näin pyydettyä tietoturvallisuusluokitusta. Komissio antaa tämän tiedoksi jäsenvaltioille. Neuvosto voi yksimielisesti komission tai jäsenvaltion pyynnöstä soveltaa milloin tahansa muuta tietoturvallisuusluokitusta tai kumota salassapitämisen. Neuvosto hankkii komission lausunnon ennen kuin se tekee päätöksen jäsenvaltion pyynnöstä.

3. Mitä 12 ja 13 artiklassa määrätään, ei sovelleta tietoturvallisuusluokitukseen kuuluviksi määritettyihin tietoihin. Kuitenkin, edellyttäen että aiheellisia turvatoimenpiteitä noudatetaan: a) komissio voi antaa 12 ja 13 artiklassa tarkoitettuja tietoja: i) yhteisyritykselle; tai ii) henkilölle tai muulle yritykselle kuin yhteisyritykselle sen jäsenvaltion välityksellä, jonka alueella henkilö tai yritys toimii; b) jäsenvaltio voi antaa 13 artiklassa tarkoitettuja tietoja henkilölle tai muulle yritykselle kuin yhteisyritykselle, joka toimii tämän valtion alueella, jos komissiolle ilmoitetaan tietojen antamisesta; c) jokaisella jäsenvaltiolla on lisäksi oikeus vaatia komissiota antamaan kyseisen valtion tai sen alueella toimivan henkilön tai yrityksen tarpeita varten käyttölupa 12 artiklan mukaisesti.

25 artikla

1. Jäsenvaltio, joka antaa tiedon 16 artiklan 1 tai 2 kohdassa tarkoitettuun asiaan liittyvän patentti- tai hyödyllisyysmallihakemuksen jättämisestä tai sen sisällöstä, on tarvittaessa ilmoitettava, onko tarpeen määrittää hakemus maanpuolustuksellisten syiden vuoksi kyseisen valtion ilmoittamaan tietoturvaluokitukseen samoin kuin luokituksen todennäköinen kesto.

Komissio toimittaa edelleen muille jäsenvaltioille kaikki tiedoksiannot, jotka se on saanut edellistä alakohtaa soveltaessaan. Komission ja jäsenvaltioiden on noudatettava alkuperävaltion turvallisuutta koskevan asetuksen mukaan määrittämiä tietoturvaluokituksen mukaisia toimenpiteitä.

2. Komissio voi antaa edellä tarkoitetut tiedoksiannot myös yhteisyrityksille tai jäsenvaltion välityksellä henkilölle tai muulle yritykselle kuin yhteisyritykselle, joka toimii kyseisen valtion alueella.

Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen hakemusten kohteena olevia keksintöjä saa käyttää ainoastaan hakijan suostumuksella tai 17–23 artiklan määräysten mukaisesti.

Tiedoksiantoihin ja tarvittaessa tässä kohdassa tarkoitettuun käyttöön sovelletaan niitä toimenpiteitä, joita vaaditaan turvallisuutta koskevan asetuksen mukaisesti annetussa alkuperävaltion tietoturvallisuusluokituksessa.

Tiedoksiantoihin ja edellä tarkoitettuun käyttöön vaaditaan aina alkuperävaltion suostumus. Suostumuksen saa evätä ainoastaan maanpuolustuksellisten syiden perusteella.

3. Neuvosto voi yksimielisesti komission tai jäsenvaltion pyynnöstä soveltaa milloin tahansa muuta tietoturvallisuusluokitusta tai kumota salassapitämisen. Neuvosto hankkii komission lausunnon ennen kuin tekee päätöksen jäsenvaltion pyynnöstä.

26 artikla

1. Kun patentin, patenttihakemuksen, väliaikaisesti suojatun oikeuden, hyödyllisyysmallioikeuden tai hyödyllisyysmallihakemuksen kohteena olevat tiedot on 24 ja 25 artiklan määräysten mukaisesti luokiteltu salaisiksi, luokituksen soveltamista pyytäneet jäsenvaltiot eivät saa kieltää vastaavien hakemusten jättämistä muissa jäsenvaltioissa.

Jokaisen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta nämä oikeudet ja hakemukset pysyvät kansallisten lakien ja asetusten mukaista menettelyä noudattaen salaisina.

2. Edellä 24 artiklan mukaisesti salaisiksi luokitellut tiedot voivat jäsenvaltioiden ulkopuolella olla hakemuksen kohteena vain, jos jäsenvaltiot antavat siihen yksimielisesti suostumuksensa. Jos jäsenvaltiot eivät ilmaise kantaansa, suostumus katsotaan saaduksi kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun komissio on antanut tiedon näistä tiedoista jäsenvaltioille.

27 artikla

Maanpuolustuksellisista syistä johtuvasta salassa pitämisestä hakijalle aiheutunut vahinko korvataan jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaan; korvaamisesta on vastuussa se jäsenvaltio, joka on pyytänyt salassapitämistä tai saanut aikaan sen tiukentamisen tai voimassaolon pidentämisen tai kiellon jättää hakemus yhteisön ulkopuolella.

Jos yhtä useampi jäsenvaltio on saanut aikaan salassapidon tiukentamisen tai voimassaolon pidentämisen tai hakemuksen jättämistä yhteisön ulkopuolella koskevan kiellon, ne ovat yhteisvastuullisesti velvollisia korjaamaan aiheuttamansa vahingon.

Yhteisö ei voi vaatia hyvitystä tämän artiklan nojalla.







IV jakso

Erinäisiä määräyksiä

28 artikla

Jos patentti- ja hyödyllisyysmallihakemuksia, joita ei vielä ole julkistettu, tai maanpuolustuksellisten syiden perusteella salassapidettäviä patentteja tai hyödyllisyysmallioikeuksia käytetään sääntöjen vastaisesti tai ne tulevat niitä komissiolle tiedoksi annettaessa sellaisen kolmannen tietoon, jolla ei ole niihin oikeutta, yhteisön on korvattava oikeuksien haltijalle aiheutunut vahinko.

Asianosaisen kanneoikeus kolmansia vastaan siirtyy yhteisölle siltä osin kuin yhteisö on korvannut vahingon, sanotun rajoittamatta yhteisön omia oikeuksia vahingon aiheuttanutta vastaan. Tämä ei vaikuta yhteisön oikeuteen nostaa voimassa olevien yleisten säännösten mukaisesti kanne vahingon aiheuttajaa vastaan.

29 artikla

Komission on tehtävä yhtäältä jäsenvaltion, henkilön tai yrityksen ja toisaalta kolmannen maan, kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen välillä ne tieteellisten tai teollisten ydinenergia-alan tietojen vaihtoa koskevat sopimukset, jotka edellyttävät, että toisena osapuolena sen allekirjoittaa täysivaltaisuuttaan käyttävä valtio.

Komissio voi kuitenkin aiheellisiksi katsominsa edellytyksin antaa jäsenvaltiolle, henkilölle tai yritykselle luvan tehdä edellä tarkoitettuja sopimuksia, jollei 103 ja 104 artiklasta muuta johdu.







III LUKU

Terveyden suojelu

30 artikla

Yhteisössä vahvistetaan perusnormit väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta.

Ilmaisulla ”perusnormit” tarkoitetaan:

a) riittävän turvallisuuden kannalta suurimpia sallittuja annoksia;

b) suurimpia sallittuja säteilyaltistus- ja kontaminaatioasteita;

c) työntekijöiden terveydentilan tarkkailua koskevia pääperiaatteita.

31 artikla

Komissio laatii perusnormit saatuaan lausunnon asiantuntijaryhmältä, jonka tieteellis-tekninen komitea nimeää jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden, erityisesti kansanterveyden asiantuntijoiden, keskuudesta. Komissio pyytää näin laadituista perusnormeista talous- ja sosiaalikomitean lausunnon.

Euroopan parlamenttia kuultuaan ja saatuaan komissiolta komiteoiden lausunnot, neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta perusnormit.

32 artikla

Perusnormeja voidaan tarkistaa tai täydentää 31 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti komission tai jäsenvaltion pyynnöstä.

Komission on tutkittava jokainen tällainen jäsenvaltion pyyntö.

33 artikla

Jäsenvaltiot antavat tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset vahvistettujen perusnormien noudattamisen varmistamiseksi sekä toteuttavat tarvittavat toimenpiteet opetuksen, koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen osalta.

Komissio antaa tarpeelliset suositukset jäsenvaltioissa sovellettavien määräysten yhdenmukaistamisen varmistamiseksi.

Tätä varten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedoksi kaikki tämän sopimuksen voimaantullessa sovellettavat määräykset sekä myöhemmät ehdotukset tällaisiksi määräyksiksi.

Komission on annettava mahdolliset suositukset määräyksiä koskevista ehdotuksista kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun ehdotukset on toimitettu sille tiedoksi.

34 artikla

Jäsenvaltion, jonka alueella aiotaan tehdä erityisen vaarallisia kokeita, on toteutettava terveyden suojelua koskevat lisätoimenpiteet, joista sen on ennalta hankittava komission lausunto.

Komission puoltava lausunto on tarpeen, jos kokeiden vaikutukset saattavat ulottua muiden jäsenvaltioiden alueille.

35 artikla

Jokainen jäsenvaltio perustaa tarvittavat laitokset radioaktiivisuustason jatkuvaan valvontaan vesistöissä, ilmassa ja maaperässä sekä perusnormien noudattamisen valvontaa varten.

Komissiolla on oikeus päästä tällaisiin valvontalaitoksiin, ja se voi tarkastaa niiden toiminnan ja tehokkuuden.

36 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten on määräajoin annettava komissiolle tietoja 35 artiklassa tarkoitetusta valvonnasta komission pitämiseksi tietoisena radioaktiivisuustasosta, jolle väestö altistuu.

37 artikla

Jokaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle yleiset tiedot missä tahansa muodossa olevan radioaktiivisen jätteen hävittämistä koskevista suunnitelmista sen arvioimiseksi, aiheuttaako suunnitelman toteuttaminen veden, maaperän tai ilman radioaktiivista saastumista toisen jäsenvaltion alueella.

Kuultuaan 31 artiklassa tarkoitettua asiantuntijaryhmää komissio antaa lausuntonsa kuuden kuukauden määräajassa.

38 artikla

Komissio antaa jäsenvaltioille suosituksia radioaktiivisuustasosta ilmassa, vesistöissä ja maaperässä.

Kiireellisissä tapauksissa komissio antaa direktiivin, jolla asianomainen jäsenvaltio velvoitetaan toteuttamaan komission asettamassa määräajassa kaikki tarvittavat toimenpiteet perusnormien rikkomisen estämiseksi sekä säännösten noudattamisen varmistamiseksi.

Jos valtio ei asetetussa määräajassa noudata komission direktiiviä, komissio tai jokainen jäsenvaltio, jota asia koskee, voi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 ja 259 artiklasta poiketen saattaa asian viipymättä Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.

39 artikla

Komissio perustaa heti yhteisen ydintutkimuskeskuksen perustamisen jälkeen sen yhteyteen terveyden suojelua koskevan tiedon dokumentointi- ja tutkimusosaston.

Tämän osaston erityistehtävänä on koota 33, 36 ja 37 artiklassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot sekä avustaa komissiota sille tässä luvussa annettujen tehtävien toteuttamisessa.







IV LUKU

Investoinnit

40 artikla

Edistääkseen henkilöiden ja yritysten aloitteita ja helpottaakseen niiden investointien yhteensovittamista ydinenergian alalla komissio julkaisee määräajoin ohjeellisia ohjelmia erityisesti ydinenergian tuotantotavoitteista ja kaikista tavoitteiden toteuttamisen edellyttämistä investoinneista.

Komissio pyytää ennen ohjelmien julkistamista niistä talous- ja sosiaalikomitean lausunnon.

41 artikla

Tämän sopimuksen liitteessä II luetelluilla teollisuudenaloilla toimivien henkilöiden ja yritysten on annettava komissiolle tieto kaikista uusia laitoksia, laitosten korvaamista tai niiden muuntamista koskevista investointihankkeista, jotka lajiltaan ja laajuudeltaan vastaavat neuvoston komission ehdotuksesta asettamia vaatimuksia.

Neuvosto voi määräenemmistöllä komission, joka pyytää ennalta talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ehdotuksesta muuttaa edellä tarkoitettua luetteloa teollisuudenaloista.

42 artikla

Edellä 41 artiklassa tarkoitetut hankkeet on annettava tiedoksi komissiolle sekä saatettava asianomaisen jäsenvaltion tietoon viimeistään kolme kuukautta ennen ensimmäisten hankintasopimusten tekemistä tai, jos työ toteutetaan yrityksen omin voimavaroin, kolme kuukautta ennen työn aloittamista.

Neuvosto voi komission ehdotuksesta muuttaa määräaikaa.

43 artikla

Komissio käsittelee henkilöiden ja yritysten kanssa kaikki tämän sopimuksen tavoitteisiin liittyviä investointihankkeita koskevat seikat.

Komissio antaa kantansa tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle.

44 artikla

Komissio voi asianomaisten jäsenvaltioiden, henkilöiden tai yritysten suostumuksella julkistaa sille tiedoksi annetut investointihankkeet.







V LUKU

Yhteisyritykset

45 artikla

Yhteisön ydinteknisen teollisuuden kehitykselle erityisen tärkeitä yrityksiä voidaan perustaa tässä sopimuksessa tarkoitettuina yhteisyrityksinä seuraavien artiklojen määräysten mukaisesti.

46 artikla

1. Komissio tutkii jokaisen komission, jäsenvaltion tai muun aloitteesta tehdyn suunnitelman yhteisyrityksen perustamiseksi.

Tätä varten komissio pyytää lausunnon jäsenvaltioilta ja niiltä julkisilta tai yksityisiltä laitoksilta, joiden se katsoo voivan antaa sille tietoa.

2. Komissio toimittaa neuvostolle jokaisen yhteisyrityksen perustamista koskevan suunnitelman sekä lausunnon perusteluineen.

Jos komissio antaa myönteisen lausunnon suunnitellun yhteisyrityksen perustamisesta, se toimittaa neuvostolle ehdotukset:

a) yrityksen sijainnista;

b) perussäännöstä;

c) rahoituksen määrästä ja -aikataulusta;

d) yhteisön mahdollisesta osallistumisesta yhteisyrityksen rahoitukseen;

e) kolmannen maan, kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen mahdollisesta osallistumisesta yhteisyrityksen rahoitukseen tai johtoon;

f) kaikkien tai joidenkin tämän sopimuksen liitteessä III lueteltujen etujen myöntämisestä.

Komissio liittää mukaan yksityiskohtaisen selostuksen suunnitelmasta kokonaisuudessaan.

47 artikla

Neuvosto voi, komission saatettua asian sen käsiteltäväksi, pyytää komissiolta tarpeellisiksi katsomiaan lisätietoja tai lisätutkimuksia.

Jos neuvosto määräenemmistöllä päättää, että suunnitelma, josta komissio on antanut kielteisen lausunnon, on siitä huolimatta toteutettava, komission on toimitettava neuvostolle 46 artiklassa tarkoitetut ehdotukset ja yksityiskohtainen kertomus.

Edellä olevassa kohdassa tarkoitetussa tapauksessa tai jos komission lausunto on myönteinen, neuvosto päättää määräenemmistöllä jokaisesta komission ehdotuksesta.

Neuvosto päättää kuitenkin yksimielisesti:

a) yhteisön osallistumisesta yhteisyrityksen rahoitukseen;

b) kolmannen maan, kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen osallistumisesta yhteisyrityksen rahoitukseen tai johtoon.

48 artikla

Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta saattaa kaikki tai jotkin tämän sopimuksen liitteessä III luetellut edut koskemaan jokaista yhteisyritystä, jolloin jokaisen jäsenvaltion on osaltaan varmistettava näiden etujen antaminen.

Neuvosto voi samaa menettelyä noudattaen vahvistaa edellä tarkoitettujen etujen antamisen edellytykset.

49 artikla

Yhteisyritys perustetaan neuvoston päätöksellä.

Jokainen yhteisyritys on oikeushenkilö.

Yhteisyrityksellä on jokaisessa jäsenvaltiossa laajin kansallisen lainsäädännön mukaan oikeushenkilöllä oleva oikeuskelpoisuus; se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana tai vastaajana oikeudenkäynneissä.

Jollei tämän sopimuksen tai yhteisyrityksen perussääntöjen määräyksistä muuta johdu, jokaiseen yhteisyritykseen sovelletaan teollisiin tai kaupallisiin yrityksiin sovellettavia sääntöjä; perussäännöissä voidaan niiden asemesta viitata jäsenvaltioiden kansallisiin säännöksiin.

Jollei toimivaltaa ole tällä sopimuksella annettu Euroopan unionin tuomioistuimelle, yhteisyrityksiä koskevat riidat ratkaistaan toimivaltaisissa kansallisissa tuomioistuimissa.

50 artikla

Yhteisyritysten perussääntöjä voidaan tarvittaessa muuttaa niissä määrättyjen erityismääräysten mukaisesti.

Muutokset eivät kuitenkaan tule voimaan ennen kuin neuvosto on 47 artiklassa määrätyin edellytyksin hyväksynyt ne komission ehdotuksesta.

51 artikla

Komissio huolehtii yhteisyritysten perustamista koskevien neuvoston päätösten toteuttamisesta, kunnes yhteisyritysten toiminnasta vastaavat toimielimet on perustettu.







VI LUKU

Hankinta

52 artikla

1. Malmien, lähtöaineiden ja erityisten halkeamiskelpoisten aineiden hankinnasta huolehditaan tämän luvun määräysten mukaisesti noudattaen periaatetta, jonka mukaan hankintalähteille on yhtäläinen pääsy, ja yhteistä hankintapolitiikkaa harjoittamalla.

2. Tätä varten ja tässä luvussa määrätyin edellytyksin:

a) kielletään kaikki sellaiset menettelyt, joiden tavoitteena on varmistaa tietyille käyttäjille etuoikeutettu asema;

b) perustetaan hankintakeskus, jolla on optio-oikeus kaikkiin jäsenvaltioiden alueella tuotettuihin malmeihin, lähtöaineisiin ja erityisiin halkeamiskelpoisiin aineisiin sekä yksinoikeus yhteisön alueelta tai ulkopuolelta tulevia malmeja, lähtöaineita ja erityisiä halkeamiskelpoisia aineita koskevien hankintasopimusten tekemiseen.

Hankintakeskus ei saa hankintojen käyttötarkoituksen perusteella syrjiä ketään käyttäjää, ellei suunniteltu käyttö ole laitonta tai ristiriidassa yhteisön ulkopuolisten toimittajien kyseiseen toimitukseen soveltamien ehtojen kanssa.







I jakso

Hankintakeskus

53 artikla

Hankintakeskus toimii komission valvonnassa ja komissio vahvistaa hankintakeskuksen toiminnan suuntaviivat, komissiolla on veto-oikeus hankintakeskuksen päätöksiin ja komissio nimittää sen pääjohtajan ja varapääjohtajan.

Osapuolet, joita asia koskee, voivat saattaa minkä tahansa suoran tai epäsuoran toimen, jonka hankintakeskus on tehnyt käyttäessään optio-oikeuttaan tai yksinoikeuttaan tehdä hankintasopimuksia, komission käsiteltäväksi, joka tekee asiasta päätöksen yhden kuukauden määräajassa.

54 artikla

Hankintakeskus on oikeushenkilö ja sillä on taloudellinen itsemääräämisoikeus.

Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta hankintakeskuksen perussäännön.

Perussääntöä voidaan muuttaa edellä mainitun menettelyn mukaisesti.

Perussäännössä vahvistetaan hankintakeskuksen pääoma ja yksityiskohtaiset säännöt pääoman merkitsemisestä. Osake-enemmistön on aina kuuluttava yhteisölle ja jäsenvaltioille. Pääoman jakautumisesta jäsenvaltiot päättävät yhteisellä sopimuksella.

Perussäännössä vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt hankintakeskuksen kaupallisesta johtamisesta. Perussäännössä voidaan hankintakeskuksen toiminnasta aiheutuvien menojen kattamiseksi määrätä maksuja liiketoimista.

55 artikla

Jäsenvaltiot antavat tai huolehtivat siitä, että hankintakeskukselle annetaan, kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen sen harjoittaessa optio-oikeuttaan tai yksinoikeuttaan tehdä hankintasopimuksia.

56 artikla

Jäsenvaltiot takaavat hankintakeskukselle toimintavapauden alueellaan.

Jäsenvaltiot voivat perustaa yhden tai useampia toimielimiä, joilla on valtuudet edustaa niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien Euroopan ulkopuolisten alueiden tuottajia ja käyttäjiä yhteyksissä hankintakeskuksen kanssa.







II jakso

Yhteisön alueelta tulevat malmit, lähtöaineet ja erityiset halkeamiskelpoiset aineet

57 artikla

1. Hankintakeskuksen optio-oikeuteen kuuluu:

a) saada käyttö- ja kulutusoikeus niihin aineisiin, joihin yhteisöllä on VIII luvun määräysten nojalla omistusoikeus;

b) saada omistusoikeus kaikissa muissa tapauksissa.

2. Hankintakeskus käyttää optio-oikeuttaan tekemällä sopimuksia malmien, lähtöaineiden ja erityisten halkeamiskelpoisten aineiden tuottajien kanssa.

Jollei 58, 62 ja 63 artiklasta muuta johdu, jokaisen tuottajan on tarjottava jäsenvaltioiden alueella tuottamiaan malmeja, lähtöaineita tai erityisiä halkeamiskelpoisia aineita hankintakeskukselle ennen niiden käyttöä, siirtämistä tai varastointia.

58 artikla

Jos saman tuottajan toiminta käsittää useita tuotantovaiheita malmin louhimisen ja metallin tuottamisen välillä, tuottaja on velvollinen tarjoamaan tuotetta hankintakeskukselle vain itse valitsemansa tuotantovaiheen osalta.

Sama koskee kahta tai useampaa keskenään sidoksissa olevaa yritystä, jos sidossuhteesta on asianmukaisesti annettu tieto komissiolle ja sen kanssa on neuvoteltu 43 ja 44 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.

59 artikla

Jos hankintakeskus ei käytä optio-oikeuttaan kaikkeen tai osaan tuottajan tuotannosta, tuottaja

a) voi muuntaa malmeja, lähtöaineita tai erityisiä halkeamiskelpoisia aineita joko itse tai alihankintana, jos hän tarjoaa näin muunnettua tuotetta hankintakeskukselle;

b) saa komission päätöksellä luvan saattaa näin vapautunut tuotanto yhteisön ulkopuolisille markkinoille edellyttäen, että tuottaja ei sovella ehtoja, jotka olisivat edullisempia kuin hankintakeskukselle aiemmin tehdyssä tarjouksessa. Erityisiä halkeamiskelpoisia aineita saa kuitenkin viedä ainoastaan hankintakeskuksen välityksellä 62 artiklan määräysten mukaisesti.

Komissio ei saa antaa lupaa, jos edellä tarkoitettujen toimitusten saajat eivät anna kaikkia takeita siitä, että yhteisön yleiset edut turvataan tai jos sopimusehdot ja -lausekkeet ovat ristiriidassa tämän sopimuksen tavoitteiden kanssa.

60 artikla

Mahdollisten käyttäjien on määräajoin ilmoitettava hankintakeskukselle hankintatarpeensa eritellen tuotteiden määrät, fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet, alkuperäpaikka, käyttötarkoitus, toimitusajat ja hintaehdot, joita ne toivovat hankintasopimuksen ehdoiksi ja lausekkeiksi.

Tuottajien on samalla tavoin ilmoitettava hankintakeskukselle tarjoukset, joita ne voivat tehdä ja joista käy ilmi kaikki yksityiskohtaiset tiedot ja erityisesti sopimuksen voimassaolo, jotka ovat tarpeen niiden tuotanto-ohjelmien laatimista varten. Näiden sopimusten voimassaoloaika saa ainoastaan komission luvalla olla pidempi kuin kymmenen vuotta.

Hankintakeskus ilmoittaa tarjoukset ja saamiensa kyselyjen määrät kaikille mahdollisille käyttäjille ja pyytää niitä tekemään tilauksensa määräajassa.

Saatuaan kaikki tilaukset hankintakeskus ilmoittaa ehdot, joilla se voi ne täyttää.

Jos hankintakeskus ei pysty täysin täyttämään kaikkia tilauksia, se jakaa hankinnat suhteessa kuhunkin tarjoukseen liittyvien tilausten kesken, jollei 68 ja 69 artiklasta muuta johdu.

Hankintakeskuksen säännöissä, jotka komissio hyväksyy, vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt kysynnän ja tarjonnan kohtaamisesta.

61 artikla

Hankintakeskuksen velvollisuutena on täyttää kaikki tilaukset, jollei niiden toteuttamiselle ole oikeudellisia tai asiallisia esteitä.

Hankintakeskus voi 52 artiklan määräyksiä noudattaen pyytää käyttäjiä suorittamaan tarvittavat ennakkomaksut sopimusten tekemisen yhteydessä joko vakuudeksi tai helpottaakseen omia tilauksen toteuttamiselle tarpeellisia pitkän aikavälin sitoumuksiaan tuottajille.

62 artikla

1. Hankintakeskus käyttää jäsenvaltioiden alueella tuotettuja erityisiä halkeamiskelpoisia aineita koskevaa optio-oikeutta:

a) täyttääkseen käyttäjien kysynnän yhteisön alueella 60 artiklassa määrätyin edellytyksin;

b) varastoidakseen itse tällaisia aineita; tai

c) viedäkseen tällaisia aineita komission 59 artiklan b kohdan toisen alakohdan määräysten mukaisella luvalla.

2. Noudattaen kuitenkin edelleen VII luvun määräyksiä nämä aineet ja niiden hyötämiskelpoiset jäännökset on jätettävä tuottajalle:

a) varastoitavaksi hankintakeskuksen luvalla;

b) käytettäväksi ainoastaan tuottajan omien tarpeiden puitteissa; tai

c) annettavaksi yhteisön alueella sijaitsevien yritysten käyttöön näiden omien tarpeiden rajoissa, jos näillä yrityksillä on suorat yhteydet tuottajaan komissiolle ajoissa tiedoksi annetun ohjelman toteuttamista varten ja jos näiden yhteyksien tavoitteena tai tuloksena ei ole tuotannon, teknisen kehityksen tai investointien rajoittaminen tai erojen epäasianmukainen luominen käyttäjien välillä yhteisössä.

3. Jäsenvaltioiden alueella tuotettuihin erityisiin halkeamiskelpoisiin aineisiin, joihin hankintakeskus ei ole käyttänyt optio-oikeuttaan, sovelletaan 89 artiklan 1 kohdan a alakohdan määräyksiä.

63 artikla

Yhteisyritysten tuottamat malmit, lähtöaineet ja erityiset halkeamiskelpoiset aineet on jaettava käyttäjille säädöksiin tai sopimuksiin perustuvien, näitä yhteisyrityksiä koskevien sääntöjen mukaisesti.







III jakso

Yhteisön ulkopuolelta tulevat malmit, lähtöaineet ja erityiset halkeamiskelpoiset aineet

64 artikla

Tässä sopimuksessa määrättyjä poikkeuksia lukuun ottamatta hankintakeskuksella on yksinoikeus tehdä sopimuksia, joiden päätarkoituksena on hankkia yhteisön ulkopuolelta tulevia malmeja, lähtöaineita ja erityisiä halkeamiskelpoisia aineita; hankintakeskus toimii yhteisön ja kolmannen maan välillä tehdyn sopimuksen puitteissa tai kansainvälisen järjestön kanssa tehtyjen sopimusten puitteissa.

65 artikla

Mitä 60 artiklassa määrätään, sovelletaan yhteisön ulkopuolelta tulevia malmeja, lähtöaineita tai erityisiä halkeamiskelpoisia aineita koskeviin käyttäjien esittämiin tiedusteluihin sekä hankintakeskuksen ja käyttäjien välisiin näitä aineita koskeviin hankintasopimuksiin.

Hankintakeskus voi kuitenkin päättää hankintojen maantieteellisestä alkuperästä, edellyttäen että se varmistaa käyttäjälle vähintään yhtä edulliset ehdot kuin tilauksessa mainitut.

66 artikla

Jos komissio toteaa asianomaisten käyttäjien pyynnöstä, että hankintakeskus ei pysty kohtuullisessa määräajassa täyttämään hankintoja koskevaa koko tilausta tai osaa siitä tai pystyy täyttämään sen ainoastaan kohtuuttomaan hintaan, käyttäjillä on oikeus tehdä yhteisön ulkopuolelta tulevista toimituksista sopimukset suoraan, jos ne vastaavat olennaisilta osiltaan tilauksessa ilmaistuja vaatimuksia.

Oikeus annetaan yhdeksi vuodeksi ja se on uudistettavissa, jos sen antamisen perusteena olleet olosuhteet jatkuvat edelleen.

Tässä artiklassa määrättyä oikeutta käyttävien käyttäjien on annettava komissiolle tiedoksi suunnitellut, suoraan tehtäväksi aiotut sopimukset. Komissio voi yhden kuukauden määräajassa vastustaa tällaisten sopimusten tekemistä, jos ne ovat ristiriidassa tämän sopimuksen tavoitteiden kanssa.







IV jakso

Hinnat

67 artikla

Tässä sopimuksessa määrättyjä poikkeuksia lukuun ottamatta hinnat määräytyvät 60 artiklan määräysten mukaisen kysynnän ja tarjonnan kohtaamisen perusteella; jäsenvaltiot eivät saa antaa tämän kanssa ristiriidassa olevia kansallisia määräyksiä.

68 artikla

Sellainen hinnoittelumenettely on kiellettyä, jonka tarkoituksena on varmistaa tietyille käyttäjille etuoikeutettu asema vastoin yhtäläisen hankintalähteille pääsyn periaatetta, joka seuraa tämän luvun määräyksistä.

Jos hankintakeskus toteaa tällaista menettelyä käytettävän, se ilmoittaa komissiolle siitä.

Jos komissio pitää hankintakeskuksen toteamusta perusteltuna, se vahvistaa riidanalaisia tarjouksia koskevat hinnat tasolle, joka on yhtäläisen hankintalähteille pääsyn periaatteen mukainen.

69 artikla

Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta vahvistaa hinnat.

Jos hankintakeskus 60 artiklan nojalla määrää ehdot, joilla tilaukset voidaan täyttää, se voi ehdottaa tilauksen tehneille käyttäjille hintojen tasaamista.







V jakso

Hankintapolitiikkaa koskevat määräykset

70 artikla

Komissio voi yhteisön talousarvion rajoissa ja komission itse määräämin ehdoin antaa taloudellista tukea malminetsintätoimintaan jäsenvaltioiden alueella.

Komissio voi antaa jäsenvaltioille suosituksia malminetsinnän ja mineraaliesiintymien hyödyntämisen kehittämiseksi.

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain kertomus malminetsinnän ja tuotannon kehityksestä, todennäköisistä varoista sekä niiden alueella kaivostoimintaan tehdyistä tai suunnitelluista investoinneista. Nämä kertomukset toimitetaan neuvostolle komission lausunnon kanssa, joka käsittää selvityksen siitä, mitä toimenpiteitä jäsenvaltiot ovat toteuttaneet edellä olevan kohdan nojalla niille annettujen suositusten johdosta.

Jos neuvosto komission saatettua asian neuvoston käsiteltäväksi määräenemmistöllä toteaa toimenpiteet malminetsinnän ja mineraaliesiintymien hyödyntämisen lisäämiseksi jatkuvasti selvästi riittämättömiksi, vaikka louhintamahdollisuudet näyttävät pitkällä tähtäimellä taloudellisesti perustelluilta, asianomaisen jäsenvaltion katsotaan luopuneen sekä omasta että kansalaistensa oikeudesta yhtäläiseen pääsyyn muihin yhteisön malmi- ja mineraalivaroihin, kunnes se on korjannut tilanteen.

71 artikla

Komissio antaa jäsenvaltioille tarvittavat suositukset verotuksen ja kaivostoiminnan säännöksistä.

72 artikla

Hankintakeskus voi koota yhteisössä tai yhteisön ulkopuolella saatavilla olevista määristä kaupallisia varastoja, jotka ovat tarpeen helpottamaan yhteisön hankintoja tai jatkuvia toimituksia.

Komissio voi tarvittaessa päättää varmuusvarastojen kokoamisesta. Neuvosto hyväksyy määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt näiden varastojen rahoituksesta.







VI jakso

Erinäisiä määräyksiä

73 artikla

Jos yhtäältä jäsenvaltion, henkilön tai yrityksen ja toisaalta kolmannen maan, kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen välinen sopimus edellyttää myös hankintakeskuksen toimivaltaan kuuluvien tuotteiden toimituksia, tämän sopimuksen tekemiseen tai uudistamiseen vaaditaan näiden tuotteiden toimituksen osalta komission ennalta antama suostumus.

74 artikla

Komissio voi antaa luvan olla soveltamatta tämän luvun määräyksiä sellaisten malmien, lähtöaineiden ja erityisten halkeamiskelpoisten aineiden pienten määrien siirtoon, tuontiin tai vientiin, joita tavallisesti käytetään tutkimukseen.

Tämän artiklan nojalla tehdyistä siirroista tai toteutuneesta tuonnista tai viennistä on ilmoitettava hankintakeskukselle.

75 artikla

Tämän luvun määräyksiä ei sovelleta malmien, lähtöaineiden tai erityisten halkeamiskelpoisten aineiden käsittelyä, muuntamista ja muokkaamista koskeviin sopimuksiin, jotka on tehty

a) useiden henkilöiden tai yritysten kesken, jos käsitellyt, muunnetut tai muokatut aineet palautetaan henkilölle tai yritykselle, jolta ne ovat peräisin;

b) henkilön tai yrityksen ja kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen kesken, jos aineet käsitellään, muunnetaan tai muokataan yhteisön ulkopuolella ja palautetaan sen jälkeen henkilölle tai yritykselle, jolta ne ovat peräisin; tai

c) henkilön tai yrityksen ja kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen kesken, jos aineet käsitellään, muunnetaan tai muokataan yhteisössä ja palautetaan sen jälkeen joko järjestölle tai kansalaiselle, jolta ne ovat peräisin tai muulle tämän järjestön tai kansalaisen nimeämälle vastaanottajalle yhteisön ulkopuolella.

Asianomaisten henkilöiden tai yritysten on kuitenkin ilmoitettava hankintakeskukselle tällaisista sopimuksista, ja heti kun sopimus on allekirjoitettu, siirrettävien aineiden määrät. Komissio voi estää b alakohdassa tarkoitetut hankkeet, jos se katsoo, että muuntamisen tai muokkaamisen tehokasta ja turvallista toteuttamista ilman yhteisön tappioksi koituvia ainehäviöitä ei voida taata.

Kaikkiin näissä sopimuksissa tarkoitettuihin aineisiin sovelletaan jäsenvaltioiden alueella VII luvussa määrättyjä valvontatoimenpiteitä. Jäljempänä olevia VIII luvun määräyksiä ei kuitenkaan sovelleta c alakohdassa tarkoitetuissa sopimuksissa tarkoitettuihin erityisiin halkeamiskelpoisiin aineisiin.

76 artikla

Jäsenvaltion tai komission aloitteesta neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan muuttaa tämän luvun määräyksiä, erityisesti siinä tapauksessa, että ennalta arvaamattomat olosuhteet aiheuttavat yleisen pulan. Komission on tutkittava kaikki tällaiset jäsenvaltioiden pyynnöt.

Neuvosto voi seitsemän vuoden kuluttua 1 päivästä tammikuuta 1958 vahvistaa nämä määräykset kokonaisuudessaan. Jos määräyksiä ei vahvisteta, tässä luvussa määrättyjä asioita koskevat uudet määräykset annetaan edellisessä kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.







VII LUKU

Ydinmateriaalivalvonta

77 artikla

Komission on tässä luvussa määrätyin edellytyksin varmistuttava siitä, että jäsenvaltioiden alueella:

a) malmeja, lähtöaineita ja erityisiä halkeamiskelpoisia aineita ei käytetä muuhun kuin käyttäjän ilmoittamaan tarkoitukseen;

b) noudatetaan yhteisön ja kolmannen maan tai yhteisön ja kansainvälisen järjestön tekemissä sopimuksissa annettuja määräyksiä hankinnoista ja ydinmateriaalivalvontaa koskevista erityisistä velvoitteista.

78 artikla

Jokaisen, joka perustaa tai käyttää laitoksia lähtöaineiden tai erityisten halkeamiskelpoisten aineiden tuottamista, erottamista tai muuta käyttöä varten tai säteilytettyjen ydinpolttoaineiden käsittelyä varten, on ilmoitettava komissiolle laitoksen tekniset perustiedot siinä määrin kuin niiden tunteminen on tarpeen 77 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden toteuttamisen kannalta.

Komission on hyväksyttävä menetelmät, joita käytetään säteilytettyjen aineiden kemialliseen käsittelyyn, siinä määrin kuin se on tarpeen 77 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden toteuttamisen kannalta.

79 artikla

Komissio vaatii pidettäväksi ja esitettäväksi toimintaa koskevia asiakirjoja, jotta käytetystä ja tuotetusta malmista, lähtöaineesta ja erityisestä halkeamiskelpoisesta aineesta voidaan pitää kirjanpitoa. Sama koskee lähtöaineiden ja erityisten halkeamiskelpoisten aineiden kuljetuksia.

Ne, joita asia koskee, ilmoittavat asianomaisen jäsenvaltion viranomaisille kaikista 78 artiklan ja tämän artiklan ensimmäisen kohdan mukaisista tiedoksiannoista komissiolle.

Tämän artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettujen velvoitteiden laatu ja laajuus määritetään komission laatimassa ja neuvoston hyväksymässä asetuksessa.

80 artikla

Komissio voi vaatia, että kaikki ylimääräiset sivutuotteena saadut tai tuotetut erityiset halkeamiskelpoiset aineet, joita ei parhaillaan käytetä tai jotka eivät ole käyttövalmiina, varastoidaan hankintakeskuksen varastoihin tai muihin varastoihin, joita komissio valvoo tai voi valvoa.

Näin varastoidut erityiset halkeamiskelpoiset aineet on asianomaisten pyynnöstä palautettava heille viipymättä.

81 artikla

Komissio voi lähettää tarkastajia jokaisen jäsenvaltion alueelle. Sen on ennen tarkastajan ensimmäistä tehtävää jäsenvaltion alueella neuvoteltava jokaisen asianomaisen jäsenvaltion kanssa; nämä neuvottelut kattavat myös kaikki myöhemmät tämän tarkastajan tehtävät.

Tarkastajat pääsevät valtuuskirjansa esittämällä milloin tahansa kaikkiin paikkoihin ja tietoihin sekä niiden henkilöiden luokse, jotka ammattinsa vuoksi ovat tekemisissä niiden aineiden, laitteiden tai laitosten kanssa, joiden valvonnasta määrätään tässä luvussa, siinä määrin kuin se on tarpeen malmien, lähtöaineiden ja erityisten halkeamiskelpoisten aineiden valvonnan kannalta ja 77 artiklan määräysten noudattamisen varmistamiseksi. Jos asianomainen jäsenvaltio sitä pyytää, komission nimeämien tarkastajien seurassa voi olla tämän jäsenvaltion viranomaisten edustajia, jollei se viivästytä tai muuten hankaloita tarkastajien työtä.

Jos valvonnan suorittamista vastustetaan, komissio pyytää Euroopan unionin tuomioistuimen presidentiltä valtuuksia valvonnan suorittamiseksi pakkokeinoin. Euroopan unionin tuomioistuimen presidentti päättää asiasta kolmen päivän määräajassa.

Jos viivästymisestä aiheutuu vaaraa, komissio voi itse päätöksellään antaa kirjallisen määräyksen valvonnan suorittamisesta. Määräys on viipymättä toimitettava yhteisön tuomioistuimen presidentille jälkikäteen tapahtuvaa hyväksymistä varten.

Asianomaisen valtion viranomaiset varmistavat luvan tai päätöksen antamisen jälkeen, että tarkastajat pääsevät niissä mainittuihin paikkoihin.

82 artikla

Tarkastajat ottaa palvelukseen komissio.

Heidän tehtävänään on pyytää esitettäväksi ja todentaa 79 artiklassa tarkoitettu kirjanpito. He antavat komissiolle kertomuksen jokaisesta rikkomuksesta.

Komissio voi antaa direktiivin, jossa asianomaista jäsenvaltiota kehotetaan toteuttamaan komission asettamassa määräajassa tarvittavat toimenpiteet havaitun rikkomuksen lopettamiseksi; komissio ilmoittaa tästä neuvostolle.

Jos jäsenvaltio ei noudata komission direktiiviä määräajassa, komissio tai jokainen asianomainen jäsenvaltio voi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 ja 259 artiklasta poiketen saattaa asian Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.

83 artikla

1. Komissio voi määrätä seuraamuksia henkilöille tai yrityksille, jotka jättävät noudattamatta niille tässä luvussa määrättyjä velvoitteita.

Nämä seuraamukset ovat, lueteltuna niiden ankaruuden mukaan:

a) varoitus;

b) tiettyjen etuuksien kuten taloudellisen tai teknisen avun peruuttaminen;

c) yrityksen asettaminen komission ja sen valtion, jonka lainkäyttövaltaan yritys kuuluu, yhteisellä sopimuksella nimeämän henkilön tai henkilöiden hallintaan enintään neljäksi kuukaudeksi; tai

d) lähtöaineiden tai erityisten halkeamiskelpoisten aineiden täydellinen tai osittainen poisottaminen.

2. Ensimmäisen kohdan täytäntöönpanemiseksi tehdyt komission päätökset aineiden luovuttamisesta ovat täytäntöönpanokelpoisia. Ne voidaan jäsenvaltioiden alueella panna täytäntöön 164 artiklan määräysten mukaan.

Poiketen siitä, mitä 157 artiklassa määrätään kanteilla, jotka on Euroopan unionin tuomioistuimessa nostettu komission päätöksistä, joissa määrätään edellisessä kohdassa tarkoitettu seuraamus, on lykkäävä vaikutus. Euroopan unionin tuomioistuin voi kuitenkin komission tai asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä määrätä, että päätös pannaan täytäntöön välittömästi.

Loukattujen etujen suojaaminen on taattava sopivin oikeussuojakeinoin.

3. Komissio voi antaa jäsenvaltioille suosituksia laeista, asetuksista tai hallinnollisista määräyksistä, joilla niiden alueilla varmistetaan tämän luvun mukaisten velvoitteiden noudattaminen.

4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että seuraamukset pannaan täytäntöön ja että tarvittaessa rikkomusten aiheuttajat poistavat vahingon.

84 artikla

Valvonnassa ei saa harjoittaa syrjintää malmien, lähtöaineiden ja erityisten halkeamiskelpoisten aineiden käyttötarkoituksen perusteella.

Valvonnan soveltamisala, sitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja valvonnasta vastuussa olevien toimielimien valtuudet rajoitetaan siihen, mikä on tarpeen tässä luvussa vahvistettujen tavoitteiden toteuttamiseksi.

Valvontaa ei saa ulottaa maanpuolustuksen tarpeisiin tarkoitettuihin aineisiin, jotka valmistetaan erityisesti sitä varten, eikä aineisiin, jotka valmistuksen jälkeen operaatiosuunnitelman mukaan sijoitetaan tai varastoidaan sotilaalliseen laitokseen.

85 artikla

Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan muuttaa jäsenvaltion tai komission aloitteesta tässä luvussa määrättyjä valvontaa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä, jos se on uusien olosuhteiden vuoksi tarpeen. Komission on tutkittava jokainen tällainen jäsenvaltion pyyntö.







VIII LUKU

Omistusoikeus

86 artikla

Erityiset halkeamiskelpoiset aineet ovat yhteisön omaisuutta.

Yhteisön omistusoikeus käsittää kaikki erityiset halkeamiskelpoiset aineet, jotka jäsenvaltio, henkilö tai yritys on tuottanut tai tuonut maahan ja joihin sovelletaan VII luvussa määrättyä ydinmateriaalivalvontaa.

87 artikla

Jäsenvaltioilla, henkilöillä tai yrityksillä on rajoittamaton oikeus käyttää ja kuluttaa asianmukaisesti haltuunsa saamiaan erityisiä halkeamiskelpoisia aineita, jos tästä sopimuksesta johtuvia velvoitteita noudatetaan erityisesti ydinmateriaalivalvonnan, hankintakeskuksen optio-oikeuden ja terveyden suojelun osalta.

88 artikla

Hankintakeskus pitää yhteisön nimissä erityistä tiliä, nimellä ”Erityisten halkeamiskelpoisten aineiden rahoitustili”.

89 artikla

1. Erityisten halkeamiskelpoisten aineiden rahoitustilillä:

a) jäsenvaltion, henkilön tai yrityksen haltuun jätetyn tai käyttöön annetun erityisen halkeamiskelpoisen aineen arvo kirjataan yhteisön varoiksi ja jäsenvaltion, henkilön tai yrityksen veloiksi;

b) jäsenvaltion, henkilön tai yrityksen tuottaman tai maahantuoman ja yhteisön omaisuudeksi tulevan erityisen halkeamiskelpoisen aineen arvo kirjataan yhteisön veloiksi ja jäsenvaltion, henkilön tai yrityksen varoiksi. Samanlainen kirjaus tehdään, kun jäsenvaltio, henkilö tai yritys palauttaa yhteisölle erityistä halkeamiskelpoista ainetta, joka on aikaisemmin jätetty tällaisen valtion, henkilön tai yrityksen haltuun tai annettu sen käyttöön.

2. Erityisten halkeamiskelpoisten aineiden määriin vaikuttavat arvon vaihtelut kirjataan tileillä niin, että siitä ei aiheudu yhteisölle tappiota eikä voittoa. Tappiot tai voitot tapahtuvat aineen haltijan lukuun.

3. Edellä tarkoitetuista toimista johtuva jäännös lankeaa välittömästi maksettavaksi velkojan pyynnöstä.

4. Tämän luvun määräyksiä sovellettaessa hankintakeskusta pidetään yrityksenä sen omaan lukuun tekemien toimien osalta.

90 artikla

Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan muuttaa jäsenvaltion tai komission aloitteesta tässä luvussa määrättyjä omistusoikeutta koskevia määräyksiä, jos se on uusien olosuhteiden vuoksi tarpeen. Komission on tutkittava jokainen tällainen jäsenvaltion pyyntö.

91 artikla

Omistusoikeus tavaroihin, aineisiin ja omaisuuteen, jotka eivät kuulu tämän luvun nojalla yhteisön omistusoikeuden piiriin, määräytyy jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaan.







IX LUKU

Ydinalan yhteismarkkinat

92 artikla

Tämän luvun määräyksiä sovelletaan tämän sopimuksen liitteessä IV olevissa luetteloissa määrättyihin tavaroihin ja tuotteisiin.

Neuvosto voi komission ehdotuksesta muuttaa luetteloita komission tai jäsenvaltion aloitteesta.

93 artikla

Jäsenvaltiot kieltävät väliltään kaikki vienti- ja tuontitullit ja vaikutukseltaan vastaavat maksut sekä kaikki vientiä ja tuontia koskevat määrälliset rajoitukset:

a) A1 ja A2 luettelossa mainittujen tuotteiden osalta;

b) B luettelossa mainittujen tuotteiden osalta, jos niihin sovelletaan yhteistä tullitariffia ja jos niitä seuraa komission antama todistus siitä, että ne on tarkoitettu ydinteknisiin tarkoituksiin.

Jäsenvaltion toimivaltaan kuuluvilla Euroopan ulkopuolella sijaitsevilla alueilla voidaan kuitenkin jatkaa puhtaasti fiskaalisten vienti- ja tuontitullien kantamista. Tullien ja maksujen määrä ja niitä koskevat säännökset eivät saa aiheuttaa syrjintää tämän valtion ja muiden jäsenvaltioiden välillä.

94 ja 95 artikla

(kumottu)

96 artikla

Jäsenvaltiot poistavat kaikki kansalaisuuteen perustuvat rajoitukset, jotka koskevat jäsenvaltion kansalaisen oikeutta päästä ydinalan ammatilliseen työhön, jollei yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen perustuvien tarpeiden vuoksi määrätyistä rajoituksista muuta johdu.

Kuultuaan edustajakokousta neuvosto voi komission ehdotuksesta, joka pyytää ennalta talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, määräenemmistöllä antaa direktiivit tämän artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.

97 artikla

Kansalaisuuteen perustuvia rajoituksia ei saa soveltaa jäsenvaltion lainkäyttövallan alaisiin luonnollisiin taikka yksityisoikeudellisiin tai julkisoikeudellisiin oikeushenkilöihin, jotka haluavat osallistua tieteellisten tai teollisten ydinlaitosten rakentamiseen yhteisön alueella.

98 artikla

Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet helpottaakseen vakuutussopimusten tekemistä atomiriskien varalta.

Neuvosto Euroopan parlamenttia kuultuaan komission ehdotuksesta, joka pyytää ennalta talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, määräenemmistöllä antaa direktiivit tämän artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.

99 artikla

Komissio voi antaa suosituksia helpottaakseen tämän sopimuksen liitteessä II luetellun tuotannon rahoitukseen tarkoitettuja pääomanliikkeitä.

100 artikla

(kumottu)







X LUKU

Ulkosuhteet

101 artikla

Yhteisö voi toimivaltansa rajoissa tehdä sopimuksia kolmannen maan, kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen kanssa.

Komissio neuvottelee sopimukset neuvoston direktiivien mukaisesti; neuvoston on hyväksyttävä komission tekemät sopimukset; neuvosto päättää hyväksymisestä määräenemmistöllä.

Kuitenkin komissio yksin neuvottelee ja tekee sopimukset, joiden täytäntöönpaneminen ei edellytä neuvoston myötävaikutusta ja jotka voidaan toteuttaa asiaa koskevan talousarvion rajoissa; komission velvollisuutena on ilmoittaa niistä neuvostolle.

102 artikla

Sopimukset, jotka on tehty kolmannen maan, kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen kanssa jo joissa yhteisön lisäksi on yksi tai useampi jäsenvaltio osapuolena, tulevat voimaan vasta kun kaikki jäsenvaltiot, joita asia koskee, ovat ilmoittaneet komissiolle, että sopimuksia sovelletaan kunkin jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

103 artikla

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedoksi ehdotuksensa sopimuksiksi kolmannen maan, kansainvälisen järjestön tai kolmannen maan kansalaisen kanssa siltä osin kuin ne koskevat tämän sopimuksen soveltamisalaa.

Jos sopimusehdotus sisältää määräyksiä, jotka ovat esteenä tämän sopimuksen soveltamiselle, komissio antaa huomautuksensa asianomaiselle jäsenvaltiolle yhden kuukauden kuluessa siitä, kun se sai tiedon ehdotuksesta.

Jäsenvaltio ei saa tehdä aikomaansa sopimusta ennen kuin se on ottanut huomioon komission huomautukset tai noudattanut Euroopan unionin tuomioistuimen jäsenvaltion pyynnöstä kiireellisenä tekemää ratkaisua siitä, onko suunniteltu määräys tämän sopimuksen mukainen. Pyyntö voidaan esittää Euroopan unionin tuomioistuimelle milloin tahansa sen jälkeen, kun jäsenvaltio on saanut komission huomautukset.

104 artikla

Henkilö tai yritys, joka 1 päivän tammikuuta 1958 jälkeen tai, kun on kyse jäseneksi liittyneestä valtiosta, liittymispäivän jälkeen tekee tai uudistaa sopimuksen kolmannen valtion, kansainvälisen järjestön tai kolmannen valtion kansalaisen kanssa, ei voi vedota tällaiseen sopimukseen välttääkseen tässä sopimuksessa sille määrättyjä velvoitteita.

Jokaisen jäsenvaltion on toteutettava tarpeellisiksi katsomansa toimenpiteet, jotta ne voivat toimittaa komissiolle tiedoksi tiedot kaikista tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvista henkilön tai yrityksen ja kolmannen valtion, kansainvälisen järjestön tai kolmannen valtion kansalaisen välillä ensimmäisessä kohdassa tarkoitettujen päivien jälkeen tehdyistä sopimuksista, jos komissio sitä pyytää. Komissio voi pyytää näitä tietoja ainoastaan sen todentamiseksi, että sopimus ei sisällä määräyksiä, jotka ovat esteenä tämän sopimuksen soveltamiselle.

Komission pyynnöstä Euroopan unionin tuomioistuin päättää, ovatko edellä tarkoitetut sopimukset tämän sopimuksen määräysten mukaisia.

105 artikla

Jäsenvaltion, henkilön tai yrityksen ja kolmannen valtion, kansainvälisen järjestön tai kolmannen valtion kansalaisen välillä ennen 1 päivää tammikuuta 1958 tai, kun on kyse jäseneksi liittyneestä valtiosta, ennen liittymispäivää tehdyn sopimuksen täytäntöönpanoa ei saa estää tämän sopimuksen määräyksien perusteella, jos sopimukset on annettu tiedoksi komissiolle viimeistään kolmenkymmenen päivän kuluessa mainituista päivistä.

Henkilön tai yrityksen ja kolmannen valtion, kansainvälisen järjestön tai kolmannen valtion kansalaisen välillä 25 päivän maaliskuuta 1957 ja 1 päivän tammikuuta 1958 välisenä aikana tai, kun kyse on jäseneksi liittyneestä valtiosta, liittymisasiakirjan allekirjoittamisen ja liittymispäivän välisenä aikana tehtyyn sopimukseen ei kuitenkaan saa vedota tämän sopimuksen määräysten noudattamatta jättämiseen, jos Euroopan unionin tuomioistuimen komission pyynnöstä antaman lausunnon mukaan toinen sopimuspuolista on tehnyt sopimuksen tarkoituksenaan välttää tämän sopimuksen määräyksiä.

106 artikla

Jäsenvaltioiden, jotka ovat tehneet kolmansien valtioiden kanssa ennen 1 päivää tammikuuta 1958 tai, kun on kyse jäseneksi liittyneestä valtioista, ennen liittymispäivää sopimuksia yhteistyöstä ydinenergia-alalla, on ryhdyttävä yhdessä komission kanssa tarvittaviin neuvotteluihin näiden kolmansien valtioiden kanssa siitä, että näistä sopimuksista johtuvat oikeudet ja velvollisuudet siirrettäisiin, sikäli kuin se on mahdollista, yhteisön kannettavaksi.

Näistä neuvotteluista johtuvan jokaisen uuden sopimuksen edellytyksenä on edellä tarkoitetun sopimuksen allekirjoittajavaltion tai -valtioiden suostumus ja se, että neuvosto sen määräenemmistöllä hyväksyy.







KOLMAS OSASTO

TOIMIELIMIÄ KOSKEVAT JA VARAINHOITOA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET







I LUKU

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen tiettyjen määräysten soveltaminen

106 A artikla

1. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklaa, 13-19 artiklaa, 48 artiklan 2-5 kohtaa sekä 49 ja 50 artiklaa, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 15 artiklaa sekä 223-236 artiklaa, 237-244 artiklaa, 245 artiklaa, 246-270 artiklaa, 272, 273 ja 274 artiklaa, 277-281 artiklaa, 285-304 artiklaa, 310-320 artiklaa, 322-325 artiklaa, 336, 342 ja 344 artiklaa samoin kuin siirtymämääräyksistä tehtyä pöytäkirjaa sovelletaan tähän sopimukseen.

2. Edellä 1 kohdassa mainituissa määräyksissä sekä Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja tähän sopimukseen liitettyjen pöytäkirjojen määräyksissä olevia viittauksia unioniin, mainittuihin sopimuksiin tai ’perussopimuksiin’ pidetään tämän sopimuksen puitteissa viittauksina Euroopan atomienergiayhteisöön ja tähän sopimukseen.

3. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen määräyksillä ei poiketa tämän sopimuksen määräyksistä.







II LUKU

Yhteisön toimielimet







I jakso

Euroopan parlamentti

107-114 artikla

(kumottu)







II jakso

Neuvosto

115–123 artikla

(kumottu)







III jakso

Komissio

124–133 artikla

(kumottu)

134 artikla

1. Komission yhteyteen perustetaan neuvoa-antava tieteellis-tekninen komitea.

Komiteaa on kuultava tässä sopimuksessa määrätyissä tapauksissa. Sitä voidaan kuulla kaikissa komission aiheellisiksi katsomissa tapauksissa.

▼A1

2. Komiteassa on 42 jäsentä, jotka neuvosto nimeää komissiota kuultuaan.

▼B

Komitean jäsenet nimetään henkilökohtaisesti viideksi vuodeksi. Sama jäsen voidaan nimetä uudeksi toimikaudeksi. Heitä eivät sido mitkään ohjeet.

Tieteellis-tekninen komitea valitsee jäsentensä keskuudesta puheenjohtajansa ja työvaliokuntansa vuodeksi kerrallaan.

135 artikla

Komissio voi käydä neuvotteluja tai perustaa tutkimuskomiteoita, jotka ovat tarpeen sen tehtävän toteuttamiseksi.







IV jakso

Euroopan unionin tuomioistuin

136–143 artikla

(kumottu)

144 artikla

Euroopan unionin tuomioistuimella on täysi harkintavalta:

a) kanteiden osalta, jotka on nostettu 12 artiklan nojalla komission antamien käyttölupien tai edelleenkäyttölupien antamisessa tarvittavien ehtojen vahvistamiseksi;

b) komission 83 artiklan nojalla määrättyjä seuraamuksia koskevien, henkilöiden tai yritysten nostamien kanteiden osalta.

145 artikla

Jos komissio katsoo, että henkilö tai yritys on rikkonut tätä sopimusta, eikä rikkomiseen sovelleta 83 artiklan määräyksiä, se pyytää jäsenvaltiota, jonka toimivaltaan henkilö tai yritys kuuluu, määräämään seuraamukset rikkomuksesta kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.

Jos kyseinen jäsenvaltio ei noudata pyyntöä komission määräämässä määräajassa, komissio voi saattaa asian Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi henkilön tai yrityksen tekemän rikkomisen toteamiseksi.

146–156 artikla

(kumottu)

157 artikla

Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltävänä olevalla kanteella ei ole lykkäävää vaikutusta. Euroopan unionin tuomioistuin voi kuitenkin määrätä kanteen kohteena olevan säädöksen täytäntöönpanon lykättäväksi, jos se katsoo, että olosuhteet sitä edellyttävät.

158–160 artikla

(kumottu)







V jakso

Tilintarkastustuomioistuin

160 A–160 C artikla

(kumottu)







III LUKU

Toimielimiä koskevat yhteiset määräykset

161–163 artikla

(kumottu)

164 artikla

Täytäntöönpanoon sovelletaan sen valtion säännöksiä lainkäytöstä riita-asioissa, jonka alueella täytäntöönpano tapahtuu. Täytäntöönpanomääräyksen antaa, tutkimatta muuta kuin täytäntöönpanoasiakirjan oikeaperäisyyden, kansallinen viranomainen, jonka kunkin jäsenvaltion hallitus määrää tähän tehtävään ja josta se ilmoittaa komissiolle, Euroopan unionin tuomioistuimelle ja 18 artiklan mukaisesti perustetulle välityslautakunnalle.

Kun nämä muodollisuudet on hakijan vaatimuksesta täytetty, tämä voi hakea täytäntöönpanoa kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattamalla asian suoraan toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi.

Täytäntöönpanoa voidaan lykätä vain Euroopan unionin tuomioistuimen päätöksellä. Kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan kuuluu kuitenkin tutkia, onko päätös pantu täytäntöön oikeassa järjestyksessä.







IV LUKU

Talous- ja sosiaalikomitea

165–170 artikla

(kumottu)







NELJÄS OSASTO

VARAINHOITOA KOSKEVAT ERITYISMÄÄRÄYKSET

171 artikla

1. Kaikki yhteisön tulot ja menot, lukuun ottamatta hankintakeskuksen ja yhteisyritysten tuloja ja menoja, arvioidaan kutakin varainhoitovuotta varten ja otetaan toimintatalousarvioon tai tutkimus- ja investointitalousarvioon.

Kumpaankin talousarvioon otettujen tulojen ja menojen on oltava tasapainossa.

2. Kaupallisten periaatteiden mukaisesti toimivan hankintakeskuksen tulot ja menot otetaan erilliseen laskelmaan.

Tulojen ja menojen arvioinnin, toteuttamisen ja tilintarkastuksen edellytykset vahvistetaan hankintakeskuksen perussääntö asianmukaisesti huomioon ottaen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 322 artiklan nojalla annetussa varainhoitoasetuksessa.

3. Tulo- ja menoarviot ja yhteisyritysten tulostilit ja taseet kultakin varainhoitovuodelta toimitetaan komissiolle, neuvostolle ja Euroopan parlamentille tiedoksi siten kuin näiden yritysten perussäännöissä määrätään.

172 artikla

1. (kumottu)

2. (kumottu)

3. (kumottu)

4. Lainat tutkimusten ja investointien rahoitukseen otetaan ehdoin, jotka neuvosto vahvistaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 314 artiklassa määrätyin edellytyksin.

Yhteisö voi ottaa lainaa jäsenvaltion pääomamarkkinoilta jäsenvaltion kansallisilla pääomamarkkinoilla sovellettavien oikeudellisten säännösten mukaisesti, ja jos niitä ei ole, sen jälkeen kun jäsenvaltio ja komissio ovat kokoontuneet ja sopineet suunnitellusta lainasta.

Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi evätä suostumuksensa vain, jos on vaara, että tämän jäsenvaltion pääomamarkkinoilla ilmenee vakavia häiriöitä.

173 ja 173 A artikla

(kumottu)

174 artikla

1. Toimintatalousarvion menopuoli käsittää erityisesti:

a) hallinnolliset menot;

b) turvavalvontaan ja terveyden suojeluun liittyvät menot.

2. Tutkimus- ja investointitalousarvion menopuoli käsittää erityisesti:

a) yhteisön tutkimusohjelman toteuttamiseen liittyvät menot;

b) mahdollisen osuuden hankintakeskuksen pääomaan ja sen investointimenoihin;

c) koulutuslaitosten laitteistomenot;

d) mahdollisen osakkuuden yhteisyrityksiin ja osallistumisen tiettyihin yhteisiin toimiin.

175 artikla

(kumottu)

176 artikla

1. Jollei niistä ohjelmista tai päätöksistä, jotka koskevat menoja ja joiden edellytyksenä tämän sopimuksen mukaan on neuvoston yksimielisyys, johtuvista rajoista muuta johdu, tutkimus- ja investointimäärärahoihin kuuluvat:

a) maksusitoumusmäärärahat sellaisen erillisen erän maksamiseksi, joka muodostaa yhtenäisen kokonaisuuden;

b) maksumäärärahat, jotka ovat niiden menojen enimmäismäärä, joita tarvitaan kunakin vuonna todennäköisesti maksettavaksi tulevien a kohdan mukaisesti tehtyjen sitoumusten kattamiseksi.

2. Yksityiskohtainen taulukko sitoumuksista ja maksujen erääntymispäivistä on komission vastaavan talousarvioesityksen liitteenä.

3. Tutkimus- ja investointimäärärahat jaotellaan lukuihin, joissa menot ryhmitellään laatunsa ja käyttötarkoituksensa mukaan ja jaotellaan tarvittaessa edelleen noudattaen, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 322 artiklan nojalla annetuissa asetuksissa säädetään.

4. Käyttämättä jääneet maksumäärärahat siirretään seuraavalle varainhoitovuodelle komission päätöksellä, jollei neuvosto toisin päätä.

177–181 artikla

(kumottu)

182 artikla

1. Jos komissio antaa asiasta tiedon niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joita asia koskee, se voi muuttaa jonkin jäsenvaltion valuuttana olevat varansa toisen jäsenvaltion valuutaksi siltä osin kuin se on tarpeen niiden käyttämiseksi tässä sopimuksessa määrättyihin tarkoituksiin. Jos komissiolla on rahaa tai rahaksi muunnettavia varoja valuuttoina, joita se tarvitsee, se välttää tällaisia valuutanvaihtoja niin paljon kuin mahdollista.

2. Komissio asioi jäsenvaltion kanssa jäsenvaltion nimeämän viranomaisen välityksellä. Rahaliikennettä hoitaessaan komissio käyttää jäsenvaltion setelipankkia tai muuta jäsenvaltion hyväksymää rahalaitosta.

3. Niiden menojen osalta, jotka yhteisön on suoritettava kolmansien maiden valuuttana, komissio saattaa neuvoston käsiteltäväksi ennen talousarvioiden lopullista hyväksymistä alustavan ohjelman, josta ilmenee eri valuuttoina suoritettavat tulot ja menot.

Neuvosto hyväksyy ohjelman määräenemmistöllä. Ohjelmaa voidaan samaa menettelyä noudattaen muuttaa varainhoitovuoden aikana.

4. Jäsenvaltiot suorittavat 3 kohdassa tarkoitettujen menojen maksamiseen kolmansien maiden valuuttana tarvittavat siirrot 172 artiklassa määrättyjen jakoperusteiden mukaisesti. Komission maksut jäsenvaltioille kolmansien maiden valuuttana suoritetaan samojen jakoperusteiden mukaisesti.

5. Komissio saa vallita vapaasti kolmansien maiden valuuttaa, joka on peräisin komission kolmansista maista ottamista lainoista.

6. Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta soveltaa edellisissä kohdissa tarkoitettuja valuuttajärjestelyjä kokonaan tai osittain hankintakeskukseen ja yhteisyrityksiin ja tarvittaessa mukauttaa ne toimintatarpeisiinsa.

183 ja 183 A artikla

(kumottu)







VIIDES OSASTO

YLEISET MÄÄRÄYKSET

184 artikla

Yhteisö on oikeushenkilö.

185 artikla

Yhteisöllä on kaikissa jäsenvaltioissa laajin kansallisen lainsäädännön mukaan oikeushenkilöllä oleva oikeuskelpoisuus; se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana tai vastaajana oikeudenkäynneissä. Tällöin yhteisöä edustaa komissio.

186 artikla

(kumottu)

187 artikla

Komissio voi, niissä rajoissa ja sellaisin ehdoin, jotka neuvosto vahvistaa tämän sopimuksen määräysten mukaisesti, hankkia kaikki sellaiset tiedot ja toimittaa kaikki sellaiset tarkastukset, jotka ovat tarpeen komissiolle uskottujen tehtävien hoitamiseksi.

188 artikla

Sopimussuhteeseen perustuva yhteisön vastuu määräytyy sopimukseen sovellettavan lain mukaan.

Sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella yhteisö korvaa toimielintensä ja henkilöstönsä tehtäviään suorittaessaan aiheuttaman vahingon jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteiden mukaisesti.

Yhteisön henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta yhteisöä kohtaan määrätään heihin sovellettavissa henkilöstösäännöissä tai heitä koskevissa palvelussuhteen ehdoissa.

189 artikla

Jäsenvaltioiden hallitukset vahvistavat yhteisellä sopimuksella yhteisön toimielinten kotipaikan.

190 artikla

(kumottu)

191 artikla

Yhteisöllä on jäsenvaltioiden alueella Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa määrätyin edellytyksin ne erioikeudet ja vapaudet, jotka ovat tarpeen sen tehtävien toteuttamiseksi.

192 artikla

Jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi. Ne helpottavat yhteisön päämäärän toteuttamista.

Ne pidättyvät kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamista.

193 artikla

Jäsenvaltiot sitoutuvat ratkaisemaan tämän sopimuksen tulkintaa tai soveltamista koskevat riidat vain tässä sopimuksessa määrätyllä tavalla.

194 artikla

1. Yhteisön toimielimen tai komitean jäsenet, yhteisön virkamiehet ja muut yhteisön henkilöstöön kuuluvat taikka muut henkilöt, jotka työnsä tai yhteisön toimielimiin tai laitoksiin taikka yhteisyrityksiin olevien julkisten tai henkilökohtaisten yhteyksiensä avulla hankkivat tai saavat tietoja jäsenvaltion tai yhteisön toimielimen antamien määräysten mukaan salassapidettävistä seikoista, tiedoista, tietämyksestä, asiakirjoista tai asioista, eivät saa, tehtäviensä tai yhteyksiensä päätyttyäkään, ilmaista niitä muille tietoihin oikeudettomille henkilöille taikka yleisölle.

Jäsenvaltiot pitävät edellä tarkoitetun velvollisuuden rikkomista salassapitoa koskevien säännösten rikkomisena, joka oikeudellisen perusteen ja toimivallan puolesta kuuluu valtion turvallisuuden suojelemista tai salassapitovelvollisuutta koskevan lainsäädännön alaisuuteen. Jäsenvaltio nostaa asianosaisen jäsenvaltion tai komission pyynnöstä syytteen sen lainkäyttövaltaan kuuluvaa rikkomisen tekijää vastaan.

2. Jäsenvaltio toimittaa komissiolle kaikki säännökset, joilla sen alueella säännellään tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tietojen, tietämyksen, asiakirjojen tai kohteiden luokitusta ja salassapitoa.

Komissio huolehtii näiden säännösten toimittamisesta muille jäsenvaltioille tiedoksi.

Jäsenvaltio toteuttaa aiheelliset toimenpiteet helpottaakseen mahdollisimman laajan ja yhtenäisen salaisuuden suojan asteittaista toteuttamista. Komissio voi asianosaisia jäsenvaltioita kuultuaan antaa tässä tarkoituksessa suosituksia.

3. Yhteisön toimielinten ja niiden laitosten sekä yhteisyritysten on sovellettava sillä alueella voimassa olevia salassapitoa koskevia säännöksiä, jolla ne sijaitsevat.

4. Muut jäsenvaltiot tunnustavat yhteisön toimielimen tai jäsenvaltion tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä suorittavalle henkilölle antamat valtuudet saada tietoja tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvista ja salassapidettävistä seikoista, tiedoista, asiakirjoista tai asioista.

5. Tämän artiklan määräykset eivät estä jäsenvaltion ja kolmannen valtion tai kansainvälisen järjestön kesken tehdyistä sopimuksista johtuvien erityismääräysten soveltamista.

195 artikla

Yhteisön toimielinten, hankintakeskuksen ja yhteisyritysten on tätä sopimusta soveltaessaan noudatettava niitä vaatimuksia, jotka kansanterveyden ja yleisen järjestyksen perusteella annetuissa kansallisissa säännöksissä on asetettu malmien, lähtöaineiden ja erityisten halkeamiskelpoisten aineiden saamiselle.

196 artikla

Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä tässä sopimuksessa tarkoitetaan:

a) ’henkilöllä’ luonnollista henkilöä, joka harjoittaa jäsenvaltioiden alueella tämän sopimuksen asiaa koskevassa luvussa määriteltyä toimintaa tai osaa siitä,

b) ’yrityksellä’ yritystä tai laitosta, riippumatta siitä onko se julkisoikeudellinen tai yksityisoikeudellinen, joka harjoittaa jäsenvaltioiden alueella tämän sopimuksen asiaa koskevassa luvussa määriteltyä toimintaa tai osaa siitä.

197 artikla

Tässä perustamissopimuksessa tarkoitetaan:

1. ’erityisellä halkeamiskelpoisella aineella’ plutoniumin isotooppia 239, uraanin isotooppia 233; isotoopin 233 tai 235 suhteen rikastettua uraania taikka muuta ainetta, joka sisältää yhtä tai useampaa edellä tarkoitetuista isotoopeista, sekä sellaista muuta halkeamiskelpoista ainetta, jonka neuvosto määrittelee määräenemmistöllä komission ehdotuksesta; ilmaisulla ’erityinen halkeamiskelpoinen aine’ ei kuitenkaan tarkoiteta lähtöaineita;

2. ’isotooppien 233 tai 235 suhteen rikastetulla uraanilla’ uraania, joka sisältää isotooppeja 233 tai 235 tai molempia määrän, jossa näiden isotooppien määrän suhde isotoopin 238 määrään on suurempi kuin isotoopin 235 määrän suhde isotoopin 238 määrään luonnossa;

3. ’lähtöaineella’ uraania, joka sisältää isotooppeja luonnossa esiintyvänä seoksena; isotoopin 235 suhteen köyhdytettyä uraania; toriumia; mitä tahansa edellä mainittua ainetta metallin, seoksen, kemiallisen yhdisteen tai malmirikasteen muodossa; mitä tahansa muuta ainetta, joka sisältää yhtä tai useampaa edellä mainituista pitoisuuksina, jotka neuvosto komission ehdotuksesta määrittelee määräenemmistöllä;

4. ’malmilla’ malmia, joka keskimääräisinä pitoisuuksina, jotka neuvosto komission ehdotuksesta määrittelee määräenemmistöllä, sisältää sellaisia aineita, joista edellä määritellyt lähtöaineet voidaan saada sopivalla kemiallisella ja fysikaalisella käsittelyllä.

198 artikla

Jollei toisin määrätä, tätä sopimusta sovelletaan jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitseviin alueisiin sekä jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluviin Euroopan ulkopuolella sijaitseviin alueisiin.

Määräyksiä sovelletaan myös niihin Euroopassa sijaitseviin alueisiin, joiden suhteista ulkovaltoihin jäsenvaltio huolehtii.

Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan Ahvenanmaahan Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista tehtyyn asiakirjaan liitetyn pöytäkirjan N:o 2 määräysten mukaisesti.

Poiketen siitä, mitä edellä olevissa kohdissa määrätään, noudatetaan seuraavaa:

a) Tätä sopimusta ei sovelleta Färsaariin. Tätä sopimusta ei sovelleta Grönlantiin.

b) Tätä sopimusta ei sovelleta Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluviin alueisiin Kyproksessa.

c) Tätä sopimusta ei sovelleta niihin merentakaisiin maihin ja alueisiin, joilla on erityiset suhteet Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja joita ei ole mainittu ►C2 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä II ◄ olevassa luettelossa.

d) Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan Kanaalisaariin ja Mansaareen vain siltä osin kuin uusien jäsenvaltioiden liittymisestä Euroopan talousyhteisöön ja Euroopan atomienergiayhteisöön 22 päivänä tammikuuta 1972 allekirjoitetussa sopimuksessa tarkoitetun mainittuja saaria koskevan sääntelyn toteuttamisen turvaamiseksi on tarpeen.

(e alakohta poistettu)

199 artikla

Komissio huolehtii kaikista tarvittavista yhteyksistä Yhdistyneiden Kansakuntien ja sen erityisjärjestöjen toimielimiin sekä Maailman kauppajärjestön toimielimiin.

Komissio huolehtii myös tarvittavista yhteyksistä kaikkiin kansainvälisiin järjestöihin.

200 artikla

Yhteisö toteuttaa kaiken tarvittavan yhteistyön Euroopan neuvoston kanssa.

201 artikla

Yhteisö toteuttaa taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön kanssa kiinteän yhteistoiminnan, jota koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan yhteisellä sopimuksella.

202 artikla

Tämän sopimuksen määräykset eivät ole esteenä Belgian ja Luxemburgin eikä Belgian, Luxemburgin ja Alankomaiden välisen alueellisen liiton olemassaololle ja toteuttamiselle siltä osin kuin näiden alueellisten liittojen tavoitteita ei saavuteta tätä sopimusta soveltamalla.

203 artikla

Jos jokin yhteisön toimi osoittautuu tarpeelliseksi yhteisön tavoitteen saavuttamiseksi eikä tässä sopimuksessa ole määräyksiä tähän tarvittavista valtuuksista, neuvosto antaa aiheelliset säännökset yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan.

204 ja 205 artikla

(kumottu)

206 artikla

Yhteisö voi tehdä yhden tai useamman valtion tai kansainvälisen järjestön kanssa sopimuksia assosioinnista, joka koskee vastavuoroisia oikeuksia ja velvollisuuksia, yhteistä toimintaa ja erityismenettelyjä.

Neuvosto tekee nämä sopimukset yksimielisesti ja Euroopan parlamenttia kuultuaan.

Jos nämä sopimukset edellyttävät tämän sopimuksen muuttamista, muutokset on ensin hyväksyttävä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan 2-5 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen.

207 artikla

Tähän sopimukseen jäsenvaltioiden yhteisellä sopimuksella liitetyt pöytäkirjat ovat erottamaton osa tätä sopimusta.

208 artikla

Tämä sopimus on tehty rajoittamattomaksi ajaksi.







▼C4

KUUDES OSASTO







ALKUVAIHETTA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET

(kumottu)

209–223 artikla

(kumottu)







LOPPUMÄÄRÄYKSET

▼B

224 artikla

Korkeat sopimuspuolet ratifioivat tämän sopimuksen valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaisesti. Ratifioimiskirjat talletetaan Italian tasavallan hallituksen huostaan.

Tämä sopimus tulee voimaan viimeisen ratifioimiskirjan tallettamista seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä. Jos asiakirja talletetaan myöhemmin kuin viisitoista päivää ennen seuraavan kuukauden alkua, sopimus tulee kuitenkin voimaan vasta tallettamista seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä.

225 artikla

Tämä sopimus, joka on laadittu yhtenä kappaleena hollannin, italian, ranskan ja saksan kielellä kaikkien neljän tekstin ollessa yhtä todistusvoimaiset, talletetaan Italian tasavallan hallituksen arkistoon, ja tämä hallitus toimittaa oikeaksi todistetun jäljennöksen siitä muiden allekirjoittajavaltioiden hallituksille.

Liittymissopimusten nojalla tämä sopimus on todistusvoimainen myös bulgarian, englannin, espanjan, iirin, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, romanian, ruotsin, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä laadittuina toisintoina.

TÄMÄN VAKUUDEKSI alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

Tehty Roomassa kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä maaliskuuta vuonna tuhatyhdeksänsataaviisikymmentäseitsemän.

(allekirjoittajien luetteloa ei toisteta tässä)









LIITTEET









LIITE I

YDINENERGIATUTKIMUKSEN ALAT, JOITA TARKOITETAAN SOPIMUKSEN 4 ARTIKLASSA

I Raaka-aineet

1. Malminetsinnän ja kaivostoiminnan menetelmät erityisesti perusaineiden osalta (uraani, torium ja muut ydinenergian kannalta erityisen tärkeät aineet).

2. Menetelmät näiden aineiden rikastamiseksi ja muuntamiseksi teknisesti puhtaiksi yhdisteiksi.

3. Menetelmät näiden teknisesti puhtaiden yhdisteiden muuntamiseksi laadultaan ydintekniseen käyttöön sopiviksi yhdisteiksi ja metalleiksi.

4. Menetelmät näiden yhdisteiden ja metallien sekä puhtaan plutoniumin, uraani-235:n tai uraani-233:n tai näitä sisältävien yhdisteiden tai metallien muuntamiseksi ja valmistamiseksi polttoaine- elementeiksi kemian teollisuudessa tai keramiikka- tai metallurgiateollisuudessa.

5. Menetelmät näiden polttoaine-elementtien suojaamiseksi syöpymistä ja kulumista aiheuttavilta ulkopuolisilta tekijöiltä.

6. Menetelmät ydinenergia-alalla käytettävien muiden erityismateriaalien tuottamista, puhdistamista, käsittelyä ja säilyttämistä varten, erityisesti: a) hidasteiden, kuten raskaan veden, grafiitin, berylliumin ja berylliumoksidin; b) rakenneaineiden, kuten zirkoniumin (ilman hafniumia), niobin, lantaanin, titaanin, berylliumin sekä niiden oksidien, karbidien ja muiden yhdisteiden, joita voidaan käyttää ydinenergia- alalla; c) jäähdytteiden, kuten heliumin, orgaanisten kylmäaineiden, natriumin, natrium-kalium-yhdisteiden, vismutin, lyijy-vismutti- yhdisteiden.

7. Isotooppierotusmenetelmät: a) uraanille; b) sellaisille aineille, kuten litium-6 ja litium-7, typpi-15, boori-10, joita voidaan mitattavina määrinä käyttää ydinenergian tuottamiseen; c) isotoopeille, joita käytetään pieninä määrinä tutkimuksessa.

II Ydinenergiaan sovellettu fysiikka

1. Sovellettu teoreettinen fysiikka: a) matalaenergiset ydinreaktiot, erityisesti neutroneilla aikaansaadut reaktiot; b) fissio; c) ionisoivan säteilyn ja fotonien vuorovaikutus aineen kanssa; d) kiinteän olomuodon teoria; e) fuusion tutkiminen, erityisesti ionisoidun plasman käyttäytyminen sähkömagneettisten voimien vaikutuksessa sekä äärimmäisen korkeiden lämpötilojen termodynamiikka.

2. Sovellettu kokeellinen fysiikka: a) edellä 1 kohdassa mainitut aiheet; b) ydinenergian kannalta tärkeiden transuraanien ominaisuuksien tutkiminen.

3. Reaktorilaskelmat: a) teoreettinen makroskooppinen neutronifysiikka; b) kokeelliset neutronimittaukset; eksponentiaaliset ja kriittiset kokeet; c) termodynaamiset laskelmat sekä materiaalien lujuuslaskelmat; d) vastaavat kokeelliset mittaukset; e) reaktorikinetiikka, reaktorin ohjausongelmat ja vastaavat kokeet; f) säteilysuojausta koskevat laskelmat ja niihin liittyvät kokeet.

III Reaktoreiden fysikaalinen kemia

1. Eri reaktorimateriaalien fysikaalisen ja kemiallisen rakenteen muutosten sekä teknisten ominaisuuksien muuttumisen tutkiminen, kun niihin vaikuttaa: a) kuumuus; b) kosketuksessa olevat väliaineet; tai c) mekaaniset syyt.

2. Säteilyn aiheuttamien vaurioiden ja muiden ilmiöiden tutkiminen: a) polttoaine-elementeissä; b) rakenneaineissa ja jäähdytteissä; c) hidasteissa.

3. Reaktorin ainesosiin sovellettava analyyttinen kemia ja analyyttinen fysikaalinen kemia.

4. Homogeenisten reaktoreiden fysikaalinen kemia: radiokemia, syöpyminen.

IV Radioaktiivisten aineiden käsittely

1. Plutoniumin ja uraani-233:n erottaminen säteilytetyistä polttoaineista, uraanin tai toriumin mahdollinen talteenotto.

2. Plutoniumin kemia ja metallurgia.

3. Muiden transuraanien erottaminen ja kemia.

4. Käyttökelpoisten radionuklidien erottaminen ja kemia: a) fissiotuotteet; b) säteilyttämällä saadut radionuklidit.

5. Käyttökelvottoman radioaktiivisen jätteen tilavuuden pienentäminen ja säilytys.

V Radionuklidien käyttö

Radionuklidien käyttö aktiivisina aineina tai merkkiaineina:

a) teollisuudessa ja tieteellisessä tutkimuksessa;

b) lääketieteessä tai biologiassa;

c) maataloudessa.

VI Eläville organismeille vahingollisten säteilyn vaikutusten tutkiminen

1. Vahingollisen säteilyn havaitsemisen ja mittaamisen tutkiminen.

2. Riittävän ennaltaehkäisyn ja suojelun sekä vastaavien turvallisuusstandardien tutkiminen.

3. Säteilyn haittavaikutuksiin liittyvän hoidon tutkiminen.

VII Laitteet

Tutkimukset sekä reaktoreihin että edellä lueteltuja tutkimuksia varten tarvittaviin tutkimus- ja teollisuuslaitoksiin erityisesti tarkoitettujen laitteiden suunnittelemiseksi ja parantamiseksi. Esimerkiksi:

1. Seuraavat mekaaniset laitteet: a) pumput erikoisnesteille; b) lämmönvaihtimet; c) ydinfysiikan tutkimuslaitteet (esimerkiksi neutronien nopeusvalitsimet); d) kaukokäsittelylaitteet.

2. Seuraavat sähkölaitteet: a) säteilyn ilmaisin- ja mittalaitteet, joita käytetään erityisesti: — malminetsinnässä; — tieteellisessä ja teknillisessä tutkimuksessa; — reaktorin ohjauksessa; — terveyden suojelussa; b) reaktorin ohjauslaitteet; c) matalaenergiahiukkaskiihdyttimet (alle 10 MeV).

VIII Energiantuotannon taloudelliset näkökohdat

1. Eri reaktorityyppien teoreettinen ja kokeellinen vertailututkimus.

2. Polttoainekiertojen teknis-taloudelliset tutkimukset.









LIITE II

TEOLLISUUDENALAT, JOITA TARKOITETAAN SOPIMUKSEN 41 ARTIKLASSA

1. Uraani- ja toriummalmin louhinta.

2. Uraani- ja toriummalmien rikastaminen.

3. Uraani- ja toriumrikasteiden kemiallinen käsittely ja puhdistaminen.

4. Kaikissa muodoissa olevien ydinpolttoaineiden valmistus.

5. Ydinpolttoaine-elementtien valmistus.

6. Uraaniheksafluoridin tuotanto.

7. Rikastetun uraanin tuotanto.

8. Säteilytettyjen polttoaineiden käsittely, jolla erotetaan kaikki tai osa niiden sisältämistä alkuaineista.

9. Reaktorin hidasteiden tuotanto.

10. Hafniumia sisältämättömän zirkoniumin tai sen yhdisteiden tuotanto.

11. Kaikentyyppiset ydinreaktorit kaikkiin käyttötarkoituksiin.

12. Yhden tai useamman tässä luettelossa mainitun laitoksen yhteyteen perustetut laitokset radioaktiivisen jätteen teollista käsittelyä varten.

13. Puoliteolliset laitokset, jotka on tarkoitettu jonkin 3–10 kohdassa tarkoitettuun alaan liittyvien laitosten rakentamisen valmisteluun.









LIITE III

EDUT, JOTKA VOIDAAN ANTAA YHTEISYRITYKSILLE SOPIMUKSEN 48 ARTIKLAN NOJALLA

1. a) Yhteisyrityksen perustamiseksi tarvittavan kiinteän omaisuuden hankkimisen tunnustaminen yleistä etua koskevaksi asiaksi kansallisten säännösten mukaan. b) Pakkolunastusmenettelyn soveltaminen kansallisten säännösten mukaisesti yleisen edun perusteella edellä tarkoitettujen hankintojen toteuttamiseksi, jos vapaaehtoisuuteen perustuva menettely ei tule kysymykseen.

2. Oikeus käyttöluvan saamiseen välitysmenettelyllä tai viran puolesta 17–23 artiklan nojalla.

3. Yhteisyrityksen perustamisen sekä sijoitetun pääoman vapauttaminen kaikista veroista ja maksuista.

4. Vapauttaminen kiinteän omaisuuden hankkimiseen liittyvistä maksuista ja veroista sekä kirjaamis- ja rekisteröintimaksuista.

5. Vapauttaminen kaikista välittömistä veroista, joita muutoin kannettaisiin yhteisyrityksiltä, niiden omaisuudesta, varoista tai tuloista.

6. Vapauttaminen kaikista tulleista ja vaikutuksiltaan vastaavista maksuista sekä kaikista luonteeltaan taloudellisista tai verotuksellisista tuonti- tai vientikielloista ja -rajoituksista seuraavien materiaalien osalta: a) tieteelliset ja tekniset materiaalit, lukuun ottamatta rakennusmateriaaleja ja hallinnolliseen käyttöön tarkoitettuja materiaaleja; b) aineet, joita yhteisyrityksessä on käsitelty tai aiotaan käsitellä.

7. Sopimuksen 182 artiklan 6 kohdassa määrätyt valuuttahelpotukset.

8. Yhteisyrityksen palveluksessa olevien jäsenvaltioiden kansalaisten sekä heidän aviopuolisoidensa ja huollettavien perheenjäsenten vapauttaminen maahantulo- ja oleskelurajoituksista.









LIITE IV

LUETTELOT TAVAROISTA JA TUOTTEISTA, JOIHIN SOVELLETAAN IX LUVUN MÄÄRÄYKSIÄ YDINENERGIA-ALAN YHTEISMARKKINOISTA

Luettelo A1

Uraanimalmit, joissa luonnonuraanin osuus on suurempi kuin 5 painoprosenttia.

Pikivälke, jossa luonnonuraanin osuus on suurempi kuin 5 painoprosenttia.

Uraanioksidi.

Luonnonuraanin epäorgaaniset yhdisteet lukuun ottamatta uraanioksidia ja uraaniheksafluoridia.

Luonnonuraanin orgaaniset yhdisteet.

Luonnonuraani, käsitelty tai käsittelemätön.

Plutoniumia sisältävät seokset.

Uraanin orgaaniset tai epäorgaaniset yhdisteet, joita on rikastettu uraani-235:n orgaanisilla tai epäorgaanisilla yhdisteillä.

Uraani-233:n orgaaniset ja epäorgaaniset yhdisteet.

Uraani-233:n suhteen rikastettu torium.

Plutoniumin orgaaniset tai epäorgaaniset yhdisteet.

Plutoniumilla rikastettu uraani.

Uraani-235:n suhte