1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2200/96,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1996,
hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä
(EYVL L 297, 21.11.1996, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission asetus (EY) N:o 2520/97, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997 L 346 41 17.12.1997
►M2Neuvoston asetus (EY) N:o 857/1999, annettu 22 päivänä huhtikuuta
1999L 108 7 27.4.1999
►M3Neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta
1999L 160 80 26.6.1999
►M4Neuvoston asetus (EY) N:o 2699/2000, annettu 4 päivänä joulukuuta
2000L 311 9 12.12.2000
►M5Neuvoston asetus (EY) N:o 2826/2000, annettu 19 päivänä joulukuuta
2000L 328 2 23.12.2000
►M6Komission asetus (EY) N:o 718/2001, annettu 10 päivänä huhtikuuta
2001L 100 12 11.4.2001
►M7Komission asetus (EY) N:o 911/2001, annettu 10 päivänä toukokuuta
2001L 129 3 11.5.2001
►M8Neuvoston asetus (EY) N:o 545/2002, annettu 18 päivänä maaliskuuta
2002L 84 1 28.3.2002
►M9Neuvoston asetus (EY) N:o 1881/2002, annettu 14 päivänä lokakuuta
2002L 285 13 23.10.2002
►M10Komission asetus (EY) N:o 47/2003, annettu 10 päivänä tammikuuta
2003L 7 64 11.1.2003
Oikaistu:
►C1Oikaisu, EYVL L 271, 3.10.1997, s. 19 (2200/96)
►C2Oikaisu, EYVL L 302, 1.12.2000, s. 72 (1257/1999)
Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä
tammikuuta 1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1)ja neuvoston asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2200/96,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1996,
hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti
sen 42 ja 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
1)erilaisten muutostekijöiden vuoksi hedelmä- ja vihannesala on
tällä hetkellä uudessa tilanteessa, johon tuottajien on mukaudut-tava; sen vuoksi tämän alan yhteisen markkinajärjestelynperussääntöjen uudistaminen on perusteltua; niiden lukuisten
muutosten vuoksi, joita hedelmä- ja vihannesalan yhteiseen
markkinajärjestelyyn on tehty sen käyttöönoton jälkeen, olisiannettava uusi asetus selvyyden vuoksi,
2)on suotavaa liittää tähän uuteen asetukseen hedelmä- ja vihanne-salan tuottajajärjestöjen antamien tiettyjen sääntöjensoveltamisalan laajentamista koskevista yleisistä säännöistä 14päivänä marraskuuta 1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY)N:o 3285/83 (
4), yhteisön hedelmä- ja vihannesalan säännösten
soveltamista koskevien valvontakeinojen vahvistamisesta 23
päivänä toukokuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 1319/85 (5), hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markki-
najärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 1035/72 16 bartiklan soveltamissäännöistä persikoiden, sitruunoiden ja appel-siinien osalta 19 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 2240/88(
6), omenien ja kukkakaalien inter-
ventiokynnyksen käyttöön ottamisesta 27 päivänä huhtikuuta1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1121/89 (
7)j a
yhteisön sitrusviljelmärekisterin perustamisesta 7 päivänä touko-kuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1198/90 (
8)
keskeisimmät säännökset; sen vuoksi kyseiset asetukset olisi
kumottava,
3)tuotteiden luokittelu sellaisia yhteisiä ja pakollisia vaatimuksia
noudattaen, joita sovelletaan yhteisössä kaupan pidettäviin tai
kolmansiin maihin vietäviin hedelmiin ja vihanneksiin,
muodostaa toisaalta viitekehyksen kaupan vilpittömyyden jamarkkinoiden avoimuuden edistämiseksi sekä toisaalta poistaanäiltä markkinoilta tuotteet, joiden laatu ei ole tyydyttävä;näiden vaatimusten noudattaminen vaikuttaa näin myöstuotannon kannattavuutta parantavasti,
4)yksinkertaisuuden vuoksi vaikuttaa tarkoituksenmukaiseltavahvistaa markkinoiden kannalta merkityksellisiä hedelmiä javihanneksia koskevat vaatimukset, joissa otetaan huomioonYhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomissiossa (ECE/1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 2
(1) EYVL N:o C 52, 21.2.1996, s. 1
(2) EYVL N:o C 96, 1.4.1996, s. 269
(3) EYVL N:o C 82, 19.3.1996, s. 21
(4) EYVL N:o L 325, 22.11.1983, s. 8, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (ETY) N:o 220/92 (EYVL N:o L 24, 1.2.1992, s. 7).
(5) EYVL N:o L 137, 27.5.1985, s. 39, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
asetuksella (ETY) N:o 404/93 (EYVL N:o L 47, 25.2.1993, s. 1).
(6) EYVL N:o L 198, 26.7.1988, s. 9, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1327/95 (EYVL N:o L 128, 13.6.1995, s.
8).
(7) EYVL N:o L 118, 29.4.1989, s. 21, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1327/95.
(8) EYVL N:o L 119, 11.5.1990, s. 59
▼B
YK) vahvistetut vaatimukset; on tarpeen säätää edellytyksistä,
joilla kansainvälisiä vaatimuksia voidaan mukauttaa yhteisönerityistarpeisiin,
5)vaatimusten asettaminen voi olla täysin tehokasta ainoastaan, josvaatimuksia sovelletaan, poikkeustapauksia lukuun ottamatta,kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa ja jo tuotantoalueilta alkaen;poikkeuksista voidaan kuitenkin säätää tiettyjen joko merkityk-seltään hyvin vähäisten ja täsmällisten tai kaupan pitämisenalkuvaiheessa tapahtuvien toimintojen tai jalostukseen tarkoitet-
tujen tuotteiden osalta; myös mahdollisuus, että tarjonta on
poikkeuksellisen vähäistä tai runsasta, on otettava huomioon;tuotteen haltijan on oltava vastuussa vaatimusten noudattami-sesta, jotta vaatimusten edellyttämä laatu voitaisiin paremmintaata; erityisesti hedelmien ja vihannesten ominaispiirteitä
koskevat kuluttajien vaatimukset edellyttävät, että päällysmer-
kinnät sisältävät tuotteiden alkuperän aina vähittäiskauppaan astija sen mukaan lukien,
6)hedelmien ja vihannesten tuotannossa ja kaupan pitämisessä onotettava huomioon ympäristönäkökohdat sekä viljelymenetel-mien tasolla että huolehdittaessa käytetyistä tarvikkeista ja
hävitettäessä tuotannosta poistettuja tuotteita, erityisesti vesien
laadun suojelun, luonnon monimuotoisuuden säilyttämisen jamaisemanhoidon osalta,
7)tuottajaorganisaatiot ovat yhteisen markkinajärjestelyn perustana,ja ne varmistavat omalla tasollaan markkinoiden hajautetuntoiminnan; kysynnän keskittyessä yhä enenevässä määrin
tarjonnan keskittyminen kyseisiin organisaatioihin vaikuttaa
entistä enemmän taloudelliselta välttämättömyydeltä tuottajienaseman vahvistamiseksi markkinoilla; tämän keskittymisen onperustuttava vapaaehtoisuuteen ja hyötyihin, jotka tuottajaorgani-saatiot voivat tarjota jäsenilleen palvelujen laajuuden jatehokkuuden ansiosta; tämä ei kuitenkaan saa vaikuttaa tuot-
teiden toimituksiin sellaisille erityistuotteiden organisaatioille,
jotka ovat olemassa jo ennen tämän asetuksen voimaantuloa,
8)jäsenvaltio voi hyväksyä yhteisen markkinajärjestelyn tavoit-teiden saavuttamiseen soveltuvan tuottajaorganisaationainoastaan, jos tämä täyttää ne tietyt edellytykset, joihin se onomalta osaltaan sitoutunut ja joihin se säännöissään velvoittaa
jäsenensä sitoutumaan; tuottajien sellaisten ryhmittymien, jotka
haluavat saada tuottajaorganisaation aseman tämän asetuksenmukaisesti, on voitava saada siirtymäaika, jonka kuluessa niillevoidaan myöntää kansallista ja yhteisön rahoitustukea, jos netekevät tiettyjä sitoumuksia ja noudattavat niitä,
9)on aiheellista säätää siirtymäkaudesta niiden tuottajaorganisaa-
tioiden osalta, jotka on jo nyt hyväksytty asetuksen (ETY) N:o
1035/72(1) mukaisesti, mutta jotka eivät vielä voi täyttää tämän
asetuksen vaatimuksia hyväksymisen osalta; tällaisten organisaa-tioiden on osoitettava valmiutensa tarvittavien muutostentekemiseen,
10)tuottajaorganisaatioiden saattamiseksi vastuullisiksi erityisesti
niiden tekemien taloudellisten päätösten osalta ja niille myönnet-
tyjen julkisten varojen käytön suuntaamiseksi tulevaisuuttaajatellen olisi vahvistettava edellytykset, joiden mukaisestitällaisia varoja voidaan käyttää; tuottajaorganisaatioiden toimin-tarahastojen yhteisrahoitus vaikuttaa tarkoituksenmukaiseltaratkaisulta,
11)toimintarahastojen olemassaolo ja moitteeton toiminta edel-lyttävät, että tuottajaorganisaatiot ottavat vastuun jäsentensäkoko asianomaisesta tuotannosta,1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 3
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1035/72, annettu 18 päivänä toukokuuta 1972,
hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä (EYVL N:o L
118, 20.5.1972, s. 1), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1363/95 (EYVL N:o L 132, 16.6.1995, s. 1).
▼B
12)yhteisön menojen hallitsemiseksi toimintarahaston muodostaville
tuottajaorganisaatioille myönnettävälle tuelle on asetettava
yläraja,
13)alueilla, joilla tuotannon organisointi olisi vähäistä, on sallittavaluonteeltaan kansallisen, täydentävän taloudellisen tuen myöntä-minen; yhteisön olisi kyettävä korvaamaan nämä tuet yhteisöntukikehyksen kautta jäsenvaltioille, jotka ovat rakenteellisista
syistä erityisen epäedullisessa asemassa,
14)tuottajaorganisaatioiden tai niiden liittojen toiminnan tehostami-
seksi entisestään ja toivottavan vakauden varmistamiseksimarkkinoilla olisi jäsenvaltioiden sallittava tietyin edellytyksinulottaa erityisesti tuotannossa, markkinoille saattamisessa ja
ympäristönsuojelussa sovellettavat säännöt, jotka kyseisen alueen
tuottajaorganisaatio tai -liitto on antanut jäsenilleen, koskemaankyseisen alueen kaikkia organisaatioon kuulumattomia tuottajia;tietyt sääntöjen ulottamisesta aiheutuvat kulut olisi voitavasaattaa todisteiden esittämistä vastaan kyseisten tuottajienmaksettaviksi, jos nämä hyötyvät sääntöjen vaikutuksista,
15)yksittäisten tai jo ryhmittyneiden toimijoiden aloitteesta muodos-tetuissa, toimialakohtaisissa organisaatioissa, jotka edustavathuomattavaa osaa hedelmä- ja vihannesalan eri ammattiryhmistä,markkinatilanteet voidaan ottaa huomioon entistä paremmin jataloudellisen käyttäytymisen kehittymistä voidaan edistää tietä-
myksen ja jopa tuotannonjärjestämisen, tarjontamuotojen ja
kaupan pitämisen parantamiseksi entisestään; kyseisten toimiala-kohtaisten organisaatioiden toimien vaikuttaessa yleisestiperustamissopimuksen 39 artiklan ja erityisesti tämän asetuksentavoitteiden toteutumiseen jäsenvaltioille olisi voitava kyseistentoimien määrittelemisen jälkeen antaa mahdollisuus hyväksyä
erityisesti ne kyseisistä organisaatioista, jotka osoittavat kiistatto-
masti edustavuutensa ja harjoittavat edellä mainittujentavoitteiden saavuttamista edistävää toimintaa; tuottajaorganisaa-tioiden tai niiden liittojen antamien sääntöjen ulottamista ja tästäulottamisesta aiheutuvien kulujen jakamista koskevia säännöksiä
on, ottaen huomioon tavoitteiden samankaltaisuus, sovellettava
myös toimialakohtaisesti,
16)hintojen vakauttamiseksi olisi toivottavaa, että tuottajaorganisaa-tiot voisivat vaikuttaa markkinoilla erityisesti päättämällä ollasaattamatta myyntiin tiettyjä tuotemääriä tiettyinä ajanjaksoina;kyseisiä markkinoiltapoistamistoimia ei voida pitää markkinoita
korvaavana vaihtoehtona; sen vuoksi yhteisön osallistuminen
niiden rahoitukseen voidaan toisaalta taata ainoastaan tuotannonmäärätyn prosenttiosuuden osalta ja toisaalta sen on rajoituttavaalennettuun yhteisön korvaukseen, sanotun kuitenkaan rajoitta-matta toimintarahastojen hyödyntämistä tähän tarkoitukseen;
yksinkertaisuuden vuoksi on osoittautunut perustelluksi pitää
voimassa yksi yhdenmukainen yhteisön korvaus kaikille tuot-teille; samansuuruisen vähennyksen aikaansaamiseksi kaikkientuotteiden osalta tietyt eriyttämiset ovat osoittautuneet tarpeelli-siksi,
17)interventiotoimenpiteillä voi olla täysi vaikutus ainoastaan, jos
markkinoilta poistettuja tuotteita ei saateta takaisin tämäntyyppi-
sille tuotteille tavanomaisiin jakelukanaviin; olisi määriteltävätämän edellytyksen täyttävien käyttötarkoitusten ja käyttötapojeneri muodot, jotta vältyttäisiin mahdollisimman pitkälle markki-noilta poistettujen tuotteiden hävittämiseltä,
18)markkinoilta poistettujen tuotteiden uusi hallinnoimistapamahdollistaa samalla voimassa olevien kynnysten ylittämisenseurauksia koskevien säännösten kumoamisen; on kuitenkintarkoituksenmukaista säilyttää niiden periaate siirtymäkaudenajan ja antaa komissiolle toimivalta panna asia täytäntöön tarvit-taessa,1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 4
▼B
19)asetuksessa (EY) N:o 3290/94(1) vahvistettiin Uruguayn kier-
roksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyjen
sopimusten täytäntöönpanemiseksi maatalousalalla tarvittavatmukautukset ja siirtymätoimenpiteet ja erityisesti kolmansienmaiden kanssa hedelmä- ja vihannesalalla käytävää kauppaakoskeva uusi järjestelmä; mainitun asetuksen liitteessä XIIIolevat määräykset liitetään tähän asetukseen; jalostusteollisuu-
teen tarkoitettuja tuotteita yhteisöön tuotaessa niitä ei
kuitenkaan myydä kaupintaan; tässä tapauksessa tulohinnantodentaminen voi tapahtua muun kuin kiinteän arvon perusteella;kyseistä säännöstä olisi täydennettävä tältä osin,
20)kaikkien yhteisen markkinajärjestelyn piiriin kuuluvien toimi-joiden on noudatettava kyseisen järjestelyn sääntöjä, tai muutoinsääntöjen vaikutus vääristyy, mistä aiheutuu seurauksia joko
julkisten varojen käytön tai toimijoiden välisen kilpailun tasolla;
sen vuoksi alalle olisi perustettava yhteisön erityistarkastajienelin; talousarvioon ja tehokkuuteen liittyvistä syistä tämäntarkastajien elimen on koostuttava komission virkamiehistä jamahdollisesti muista virkailijoista; on tarpeen säätää myös
yhteisön seuraamuksista, jotta voidaan varmistaa uuden järjes-
telmän yhdenmukainen soveltaminen kaikkialla yhteisössä,
21)markkinoiden tarkka tuntemus on hyvin tärkeä osa yhteisenmarkkinajärjestelyn moitteetonta hallinnointia; olisi säädettävätarpeellisista toimenpiteistä tätä tarkoitusta varten,
22)tiettyjen tukien myöntäminen vaarantaisi yhteismarkkinoidentoiminnan; tämän vuoksi myös tässä asetuksessa tarkoitetullaalalla olisi aloitettava sellaisten perustamissopimuksenmääräysten soveltaminen, joiden mukaan jäsenvaltioiden
myöntämät tuet voidaan arvioida ja yhteismarkkinoille soveltu-
mattomat tuet kieltää,
23)hedelmä- ja vihannesalan yhteisessä markkinajärjestelyssä onotettava samanaikaisesti ja tarkoituksenmukaisella tavallahuomioon perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyttavoitteet,
24)tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksiolisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden jakomission tiivis yhteistyöhallintokomiteassa, ja
25)satovuosina 1997/1998, 1998/1999 ja 1999/2000 korjatuille
hasselpähkinöille on myönnettävä kiinteää tukea sen varmistami-
seksi, että hasselpähkinäalalla selviydyttäisiin erityisenepäsuotuisasta suhdannetilanteesta,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tällä asetuksella perustetaan hedelmä- ja vihannesalan yhteinen
markkinajärjestely.
2. Yhteinen järjestely koskee seuraavia tuotteita:
CN-koodi Tavaran kuvaus
07020000 Tuoreet tai jäähdytetyt tomaatit
0703 Tuoreet tai jäähdytetyt kepa-, salotti-, valko- ja purjosi-
pulit sekä muut Allium-sukuiset kasvikset
0704 Tuore tai jäähdytetty keräkaali, kukkakaali, kyssäkaali ja
lehtikaali sekä niiden kaltainen Brassica-sukuinen syötävä
kaali1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 5
(1) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 105, asetus sellaisena kuin se on muutet-
tuna asetuksella (EY) N:o 1193/96 (EYVL N:o L 161, 29.6.1996, s. 1).▼M1
▼B
▼B
CN-koodi Tavaran kuvaus
0705 Tuoreet tai jäähdytetyt salaatit ( Lactuca sativa ) sekä
sikurit ja endiivit ( Cichorium- suvun lajit)
0706 Tuoreet tai jäähdytetyt porkkanat, nauriit, punajuuret,
kaurajuuret, mukulasellerit, retiisit ja retikat sekä niiden
kaltaiset syötävät juuret
070700 Tuoreet tai jäähdytetyt kurkut ja pikkukurkut
0708 Tuoreet tai jäähdytetyt palkokasvit, myös silvityt
ex 0709 Muut tuoreet tai jäähdytetyt kasvikset, lukuun ottamatta
alanimikkeisiin 07096091, 07096095, 07096099,
0709 9031, 0709 9039 ja 07099060 kuuluvia kasviksia
ex 0802 Muut tuoreet tai kuivatut pähkinät, myös kuorettomat tai
kuoritut, lukuun ottamatta alanimikkeeseen 0802 9020
kuuluvia areca- eli betelpähkinöitä ja kolapähkinöitä
08030011 Tuoreet jauhobanaanit
ex 08030090 Kuivatut jauhobanaanit
08042010 Tuoreet viikunat
08043000 Ananakset
080440 Avokadot
08045000 Guavat, mangot ja mangostanit
0805 Tuoreet tai kuivatut sitrushedelmät
08061010 Tuoreet syötäviksi tarkoitetut viinirypäleet0807 Tuoreet melonit (myös vesimelonit) ja papaijat
0808 Tuoreet omenat, päärynät ja kvittenit
0809 Tuoreet aprikoosit, kirsikat, persikat (myös nektariinit),
luumut ja oratuomenmarjat
0810 Muut tuoreet hedelmät
08135031 Yksinomaan CN-koodeihin 0801 ja 0802 kuuluvien pähki-
nöiden sekoitukset
08135039
12121010 Johanneksenleipä
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden markkinointivuodet
vahvistetaan tarvittaessa 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
I OSASTO
Tuotteiden luokittelu
2 artikla
1. Tuoreina kuluttajalle toimitettaviksi tarkoitetut tuotteet voidaan
luokitella laatuvaatimusjärjestelmän avulla.
2. Liitteessä I lueteltuja tuoreita hedelmiä ja vihanneksia koskevat
vaatimukset annetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaenyhteisen markkinajärjestelyn panemiseksi täytäntöön. Vaatimuksiaannettaessa otetaan huomioon Euroopan talouskomission pilaantuvientuotteiden laatuvaatimusten asettamista ja laadun parantamista käsitte-levän työryhmän suosittelemat ECE/YK-vaatimukset.
Uusien vaatimusten antamiseen asti sovelletaan edelleen asetuksen
(ETY) N:o 1035/72 2 artiklan mukaisesti määriteltyjä vaatimuksia.
3. Komissio voi 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
laajentaa liitteessä I olevan luettelon koskemaan myös muita tuotteita.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 6
▼M6
▼B
▼M1
▼B
▼B
3 artikla
1. Tuotteita, joille laatuvaatimukset on vahvistettu, voidaan pitää
esillä myyntitarkoituksessa, saattaa myyntiin tai myydä, toimittaa tai
pitää kaupan jollakin muulla tavoin yhteisössä ainoastaan, jos ne ovatmainittujen vaatimusten mukaisia. Tuotteiden haltija on vastuussavaatimustenmukaisuuden noudattamisesta.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vapauttaa laatuvaatimusten tai niiden tiet-
tyjen säännösten noudattamisvelvollisuudesta:
a) tuotteet, jotka tuottaja pitää esillä myyntitarkoituksessa, saattaa
myyntiin, myy, toimittaa tai pitää kaupan muulla tavoin tukkumyyn-tipaikoilla, ja erityisesti tuotantoalueella sijaitsevillatuottajamarkkinoilla;
b) tuotteet, jotka kuljetetaan näiltä tukkumyyntipaikoilta samalla
tuotantoalueella sijaitseville kauppakunnostus- ja pakkaamispaikoilletai varastointipaikoille.
Toista alakohtaa sovellettaessa kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava
asiasta komissiolle ja toimitettava sille tiedot toteuttamistaan toimenpi-
teistä.
2. Laatuvaatimusten noudattamisvelvollisuus tuotantoalueella ei
koske:
a) tuotteita, jotka tuottaja myy tai toimittaa kauppakunnostus- ja
pakkaamispaikoille tai varastointipaikoille, tai tuotteita, jotka kulje-
tetaan tuottajan tilalta näille paikoille;
b) varastointipaikoilta kauppakunnostus- ja pakkaamispaikoille kulje-
tettavia tuotteita.
3. Laatuvaatimusten noudattamisvelvollisuus ei koske:
a) tuotteita, jotka kuljetetaan jalostuslaitoksiin, jollei teolliseen jalos-
tukseen tarkoitetuille tuotteille mahdollisesti 46 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen vahvistetuista vähimmäislaatuvaatimuksistamuuta johdu,
b) tuotteita, jotka tuottaja luovuttaa tilallaan kuluttajalle tämän
henkilökohtaisiin tarpeisiin, tai
c) komission jonkin jäsenvaltion pyynnöstä 46 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen tekemällä päätöksellä tietyn seudun tuotteita,jotka myydään tämän seudun vähittäiskaupassa yleisesti tunnettuun,perinteiseen paikalliseen kulutukseen.
4. Edellä 2 kohdassa ja 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuot-
teiden on todistetusti täytettävä säädetyt edellytykset, erityisesti niiden
käyttötarkoitusta koskevat edellytykset.
4 artikla
Jos laatuvaatimuksia vastaavat tuotteet eivät riitä kattamaan kulutusky-
syntää tai niiden määrä tarjonnan runsaudesta johtuen selvästi ylittääkysynnän, vaatimusten soveltamisesta poikkeavia toimenpiteitä toteute-taan yhteisön kansainvälisiä sitoumuksia kunnioittaen sekä rajoitetun
ajan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5 artikla
1. Laatuvaatimusten edellyttämät merkinnät on tehtävä selvin ja
näkyvin kirjaimin pakkauksen yhdelle sivulle joko suoraan pakkauk-seen painettuna tai siihen pysyvästi kiinnitettyyn etikettiin.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut merkinnät on tehtävä paljousta-
varana lähetettävälle, suoraan kulkuneuvoon lastattavalle
kauppatavaralle tavaraa seuraavaan asiakirjaan tai asiakirjaan, joka onsijoitettu näkyvälle paikalle kulkuneuvon sisäpuolelle.
6 artikla
Kun tuotteet myydään pakattuina, vaadittujen merkintöjen on vähittäis-
myyntivaiheessa oltava selvästi luettavissa ja näkyvissä.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 7
▼B
Esipakattuina neuvoston direktiivissä 79/112/ETY (1) tarkoitetussa
merkityksessä myytävistä tuotteista on laatuvaatimuksissa vaadittujenmerkintöjen lisäksi ilmoitettava nettopaino. Velvoitetta ilmoittaa netto-
paino ei sovelleta tavallisesti kappaletavarana myytäviin tuotteisiin, jos
niiden lukumäärä on selvästi nähtävissä ja voidaan helposti laskeaulkoapäin tai jos tuotteiden lukumäärä on merkitty etikettiin.
Tuotteet voidaan laittaa esille pakkaamattomina ainoastaan, jos vähit-
täismyyjä asettaa näkyville myytävästä tavarasta kyltin, jossa onnäkyvin ja selvin kirjaimin esitetty laatuvaatimusten edellyttämättiedot:
— lajikkeesta,
— tuotteen alkuperästä,
— luokasta.
7 artikla
Kunkin jäsenvaltion erikseen VI osastossa esitettyjen säännösten
mukaisesti nimeämät toimielimet valvovat pistokokein kaikissa kaupan
pitämisen vaiheissa ja kuljetuksen aikana, ovatko tuotteet, joille laatu-
vaatimukset on vahvistettu, 3—6 artiklan säännösten mukaisia.
Nämä tarkastukset on tehtävä mielellään ennen tuotantoalueilta lähtöä
kauppatavaran pakkaus- tai lastausvaiheessa.
Jäsenvaltioiden on annettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tieto
nimeämistään laadunvalvonnasta vastaavista toimielimistä.
8 artikla
1. Tuotteet, joille laatuvaatimukset on vahvistettu, hyväksytään
tuotaviksi kolmansista maista ainoastaan, jos ne täyttävät mainitutlaatuvaatimukset tai vähintään niitä vastaavat vaatimukset.
2. Edellä 3—7 artiklan säännöksiä sovelletaan yhteisöön tuotuihin
tuotteisiin tuontimuodollisuuksien täyttämisen jälkeen yhteisön asiaakoskevien säännösten mukaisesti.
9 artikla
1. Tuotteet, joita varten laatuvaatimukset on vahvistettu, hyväk-
sytään vietäviksi kolmansiin maihin ainoastaan, jos ne täyttävätmainitut laatuvaatimukset.
Poikkeuksia voidaan kuitenkin myöntää 46 artiklassa säädettyä menet-
telyä noudattaen ottaen huomioon määrämaan markkinoidenvaatimukset.
2. Kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitettujen tuotteiden vaatimus-
tenmukaisuus on tarkastettava ennen kuin ne lähtevät yhteisöntullialueelta.
10 artikla
Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on varmistaa tämän osaston
säännösten yhdenmukainen soveltaminen, toteutetaan 46 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen.
Nämä toimenpiteet voivat sisältää yhteisöön tuotavaksi tarkoitettujen
tuotteiden osalta kolmannen viejämaan tarkastusviranomaisten hyväk-synnän.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 8
(1) Neuvoston direktiivi 79/112/ETY, annettu 18 päivänä joulukuuta 1978, elin-
tarvikkiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä (EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 1), direktiivi
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.
▼B
II OSASTO
Tuottajaorganisaatiot
11 artikla
1. ’Tuottajaorganisaatiolla’ tarkoitetaan tässä asetuksessa kaikkia
niitä oikeushenkilöitä,
a) jotka on muodostettu seuraavien 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen
tuoteluokkien tuottajien omasta aloitteesta:
i) hedelmät ja vihannekset,
ii) hedelmät,
iii) vihannekset,
iv) jalostukseen tarkoitetut tuotteet,
v) sitrushedelmät,
vi) pähkinät,
vii) sienet,
b) joiden tarkoituksena on erityisesti
1) varmistaa tuotannon suunnittelu ja sen mukauttaminen kysyntää
vastaavaksi, erityisesti määrän ja laadun osalta,
2) edistää tarjonnan keskittämistä ja jäsenten tuotannon saattamista
markkinoille,
3) alentaa tuotantokustannuksia ja vakauttaa tuotantohintoja,4) kehittää viljelymenetelmiä ja tuotantotekniikkaa ja ympäris-
töystävällistä jätehuoltoa erityisesti vesien, maaperän jamaiseman laadun suojelemiseksi ja luonnon monimuotoisuuden
säilyttämiseksi ja/tai edistämiseksi,
c) joiden säännöt velvoittavat jäsentuottajia, erityisesti:
1) soveltamaan tuottajaorganisaation hyväksymiä tuotantotietoja,
tuotantoa, kaupan pitämistä sekä ympäristönsuojelua koskeviasääntöjä,
2) liittymään jäseneksi tietyn tilan jonkin a alakohdassa tarkoitetun
tuoteluokan tuotannon osalta ainoastaan yhteen a alakohdassa
tarkoitettuun tuottajaorganisaatioon,
3) myymään tuottajaorganisaation välityksellä koko kyseisen
tuotantonsa.
Tuottajaorganisaation luvalla ja sen määräämin edellytyksin
jäsentuottajat voivat kuitenkin:
— harjoittaa ►
M2tilalla ja/tai tilan ulkopuolella ◄suora-
myyntiä kuluttajalle tämän henkilökohtaisiin tarpeisiin edelläa alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen hedelmien ja vihan-nesten tuottajaorganisaatioiden osalta korkeintaan 25prosenttiin asti niiden tuotannosta, ja muuntyyppisten tuotta-jaorganisaatioiden jäsenten osalta korkeintaan 20 prosenttiin
niiden kokonaistuotannosta, ja lisäksi
— pitää kaupan itse tai toisen oman organisaationsa määrämän
tuottajaorganisaation välityksellä tuotteita, joiden määrä on
merkitykseltään vähäinen tuottajaorganisaation kaupan
pitämään määrään verrattuna,
— pitää kaupan toisen oman organisaationsa määräämän tuotta-
jaorganisaation välityksellä tuotteita, jotka
ominaispiirteidensä vuoksi eivät ensisijaisesti kuulu viimeksi
mainitun kaupallisen toiminnan piiriin,
— saada poikkeuksellisesti ja vähenevässä määrin 31 päivänä
joulukuuta 1999 päättyvän siirtymäkauden aikana luvan 46
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tehdä tiettyjentuotteiden osalta sopimuksia suoraan jalostusyritysten kanssa,
4) toimittamaan tuottajaorganisaation tilastotarkoituksiin pyytämiä
tietoja, jotka voivat koskea erityisesti pinta-aloja, satoja,tuotoksia ja suoramyyntiä,1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 9
▼B
5) suorittamaan säännöissä määrätyt maksut 15 artiklassa säädet-
tyjen toimintarahastojen perustamiseksi ja kartuttamiseksi,
d) joiden säännöt sisältävät
1) yksityiskohtaiset määräykset c alakohdan 1 alakohdassa tarkoitet-
tujen määräysten määrittelemisestä, antamisesta jamuuttamisesta,
2) tuottajaorganisaation rahoittamiseen tarvittavat maksut jäseniltä,
3) määräykset, jotka demokraattisella tavalla varmistavat jäsentuot-
tajille organisaation valvonnan ja päätöksenteon tehokkuuden,
4) seuraamukset, jotka aiheutuvat joko organisaation sääntöjen
mukaisia velvoitteita, erityisesti maksujen maksamista, tai tuotta-
jaorganisaation antamia määräyksiä koskevista rikkomuksista,
5) uusien jäsenten hyväksymiseen liittyvät määräykset, ja erityisesti
jäsenyyden vähimmäisajanjakson,
6) organisaation toiminnan kannalta välttämättömät kirjanpito- ja
budjettimääräykset, ja
e) jotka ovat asianomaisen jäsenvaltion 2 kohdassa mainituin edelly-
tyksin hyväksymiä.
2. Jäsenvaltion on hyväksyttävä tuottajaorganisaatioksi tässä asetuk-
sessa tarkoitetussa merkityksessä tuottajien ryhmittymät, jotka hakevathyväksymistä, edellyttäen, että ne:
a) täyttävät 1 kohdassa asetetut vaatimukset ja osoittavat tätä varten
muun muassa sen, että ryhmittymään kuuluu vähimmäismäärä tuot-tajia ja että se tuottaa vähimmäismäärän kaupan pidettäviä tuotteita,
mitkä seikat määritetään 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudat-
taen;
b) antavat riittävät takeet toimintansa toteuttamisesta, kestosta ja tehok-
kuudesta;
c) todella antavat jäsentuottajilleen ympäristöystävällisten viljelymene-
telmien toteuttamiseen tarvittavaa teknistä apua;
d) toisaalta todella asettavat jäsentuottajien käyttöön tarvittavia teknisiä
apuvälineitä tuotteiden varastointiin, kauppakunnostukseen ja
kaupan pitämiseen ja toisaalta varmistavat asianmukaisen tehtä-
viensä mukaisen markkinoinnin ja kirjanpidon hoitamisen.
3. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä tuottajaorganisaatioksi tämän
asetuksen tarkoittamassa merkityksessä myös muun kuin edellä 1kohdan a alakohdassa tarkoitetun, ennen tämän asetuksen voimaantuloaolemassa olleen sellaisen tuottajaorganisaation, joka on hyväksytty
asetuksen (ETY) N:o 1035/72 perusteella ennen tämän asetuksen
täytäntöönpanoa.
Kun jäsenvaltiot edellistä alakohtaa soveltaessaan hyväksyvät edellä
tarkoitettuja tuottajaorganisaatioita, sovelletaan 1 ja 2 kohdassa annet-tuja vaatimuksia, 1 kohdan a alakohtaa, ja mikäli aiheellista, calakohdan 2 alakohtaa lukuun ottamatta.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on
a) päätettävä hyväksymisen myöntämisestä kolmen kuukauden
kuluessa siitä, kun hakemus kaikkine liiteasiakirjoineen on jätetty;
b) suoritettava säännöllisin väliajoin tarkastuksia, jotka koskevat
hyväksymiseen vaadittujen edellytysten noudattamista tuottajaorga-nisaatioiden taholla, ja määrättävä näihin organisaatioihinsovellettavista seuraamuksista, jos edellytyksiä ei ole noudatettu,sekä päätettävä tarvittaessa hyväksymisen peruuttamisesta, ja
c) ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa hyväksymisen
myöntämistä, epäämistä tai peruuttamista koskevista päätöksistä.
2. Edellytykset ja aikataulu, joita jäsenvaltioiden on noudatettava
antaessaan komissiolle kertomuksia tuottajaorganisaatioiden toimin-nasta, vahvistetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 10
▼B
Komissio varmistaa 11 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja tämän artiklan
noudattamisen VI osaston mukaisesti suoritettavin tarkastuksin japyytää tarvittaessa jäsenvaltioita peruuttamaan myönnettyjä hyväksy-
misiä näiden tarkastusten jälkeen.
13 artikla
1. Tuottajaorganisaatioihin, jotka on hyväksytty ennen tämän
asetuksen voimaantuloa asetuksen (ETY) N:o 1035/72 nojalla ja jotkaeivät ilman siirtymäaikaa voi saada hyväksymistä tämän asetuksen 11artiklan mukaisesti, sovelletaan IV osaston säännöksiä kahden vuodenajan 1 päivästä tammikuuta 1997 alkaen, jos kyseiset organisaatiot
täyttävät edelleen asetuksen (ETY) N:o 1035/72 asiaa koskevien artik-
lojen vaatimukset.
2. Edellä 1 kohdassa mainitut kaksi vuotta pidennetään viideksi
vuodeksi, jos kyseinen tuottajaorganisaatio
a) esittää ennen 1 kohdassa tarkoitetun ajanjakson päättymistä
määrättynä päivämääränä organisaation hyväksyvälle tai hyväksy-
misen epäävälle jäsenvaltiolle toimintasuunnitelman tullakseen
hyväksytyksi 11 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti,
b) osoittaa toimintasuunnitelmaa esittäessään perustaneensa 15 artik-
lassa tarkoitetun toimintarahaston,
c) sitoutuu jäsenvaltion määräämän seuraamuksen uhalla saattamaan
päätökseen toimintasuunnitelman ennen kyseisen viiden vuoden
määräajan päättymistä.
3. Tuottajaorganisaatio, joka ei mistä tahansa syystä tai minä
tahansa aikana enää täytä 2 kohdassa mainittuja edellytyksiä, menettääasemansa 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyin edellytyksin.
Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan joka tapauksessa, sanotun kuiten-
kaan rajoittamatta sellaisten yksilöllisten oikeuksien soveltamista,jotka tuottajaorganisaatio on voinut hankkia asetuksen (ETY) N:o1035/72 mukaisesti.
14 artikla
1. Uudet tuottajien ryhmittymät tai ryhmittymät, joita ei ole hyväk-
sytty ennen tämän asetuksen voimaantuloa asetuksen (ETY) N:o 1035/72 mukaisesti, ovat oikeutettuja enintään viiden vuoden siirtymäaikaantäyttääkseen 11 artiklassa säädetyt edellytykset.
Ne esittävät jäsenvaltiolle tätä tarkoitusta varten porrastetun hyväksy-
mistä koskevan suunnitelman, jonka hyväksyminen pidentäämääräaikaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun viiteen vuoteen javastaa esihyväksymistä.
2. Jäsenvaltiot voivat myöntää edellä 1 kohdassa tarkoitetuille tuot-
tajien ryhmittymille esihyväksymistä seuraavien viiden vuoden aikana
a) tukia kannustaakseen niiden perustamista ja helpottaakseen niiden
hallinnoimista;
b) tukia joko suoraan tai luottolaitosten välityksellä erityisehtoisina
lainoina, joiden tarkoituksena on kattaa osa hyväksymistä vartentarvittavista investoinneista, jotka on esitetty tähän tarkoitukseen 1
kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa hyväksymistä koskevassa
suunnitelmassa.
3. Yhteisökorvaa 2 kohdassa tarkoitetut tuet 52 artiklan 2 ja 3
kohdan mukaisesti.
4. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ennen esihyväksymisen
myöntämistä aikomuksistaan ja niiden taloudellisista seurauksista.
5. Tuottajaryhmittymän suorittama hyväksymistä koskevan suunni-
telman esittäminen jäsenvaltiolle merkitsee tämän ryhmittymän osaltasitoutumista VI osaston mukaisesti kansallisten tarkastusten sekä1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 11
▼M9
▼B
▼B
yhteisön suorittamien tarkastusten alaisuuteen erityisesti julkisten
varojen asianmukaisen käytön osalta.
6. Jäsenvaltioiden on vahvistettava seuraamukset, joita sovelletaan
tuottajien ryhmittymiin, jotka eivät noudata sitoumuksiaan.
7. Jäljempänä olevan 48 artiklan mukaisesti tämän artiklan
täytäntöönpanoa varten hyväksyttyihin soveltamista koskeviin yksityis-
kohtaisiin sääntöihin sisältyy myös säännöksiä, joiden tarkoituksena onvarmistaa Portugalin tuottajaorganisaatioille maksettavan tuen, jokailmaistaan prosenttimääränä tuottajaorganisaation kaupan pitämäntuotannon arvosta, säilyminen vähintään samalla tasolla kuin asetuksen
(ETY) N:o 746/93 (
1) nojalla.
15 artikla
1. Yhteisön taloudellista tukea myönnetään tässä artiklassa määritel-
lyin edellytyksin tuottajaorganisaatioille, jotka perustavat
toimintarahaston.
Toimintarahastoa ylläpidetään jäsentuottajilta markkinoilla kaupan
pidetyistä hedelmien ja vihannesten todellisista määristä tai arvoista
kannetuilla maksuilla ja ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla tuella.
2. Edellä 1 kohdassa mainittu toimintarahasto on tarkoitettu
a) tuotteiden markkinoilta poistamisen rahoitukseen 3 kohdassa
määritellyin edellytyksin;
b) kansallisille toimivaltaisille viranomaisille esitetyn ja näiden 16
artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksymän toimintaohjelman rahoi-tukseen.
Rahastoa tai osaa siitä voidaan myös käyttää 13 artiklassa tarkoitettujen
tuottajaorganisaatioiden esittämän toimintasuunnitelman rahoitukseen.
3. Toimintarahaston käyttötuotteiden markkinoilta poistamisen
rahoitukseen on mahdollista ainoastaan, jos toimintaohjelma on toimi-valtaisten kansallisten viranomaisten hyväksymä. Rahastoa voidaan
käyttää yhdellä tai useammalla seuraavista tavoista:
a) markkinoiltapoistamiskorvauksen maksaminen tuotteille, joita ei ole
mainittu liitteessä II ja jotka vastaavat voimassa olevia vaatimuksia,jos tällaiset vaatimukset on annettu 2 artiklaa soveltamalla;
b) lisän myöntäminen yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaukseen.
Jäsenvaltiot voivat vahvistaa korvauksen tai lisän enimmäistason,
kuitenkin siten, että näin vahvistettu lisä ja yhteisön markkinoiltapois-tamiskorvaus eivät yhteenlaskettuina ylitä niitä markkinoiltapoistamisessa käytettäviä enimmäishintatasoja, joita sovelletaan mark-kinointivuonna 1995/1996 asetuksen (ETY) N:o 1035/72 16 artiklan 3
a kohdan, 16 a ja 16 b artiklan sekä 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan
ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti.
Tuotteiden markkinoilta poistamisen rahoitukseen voidaan toimintara-
hastosta käyttää enintään 60 prosenttia ensimmäisenä vuonna, 55
prosenttia toisena vuonna, 50 prosenttia kolmantena vuonna, 45prosenttia neljäntenä vuonna, 40 prosenttia viidentenä vuonna ja 30prosenttia kuudennesta vuodesta alkaen laskettuna päivämäärästä, jonatoimivaltaiset kansalliset viranomaiset hyväksyivät ensimmäisen,kyseisen tuottajaorganisaation esittämän ja näiden viranomaisten
hyväksymän toimintaohjelman.
Tämän asetuksen 23 artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa säädettyjä rajoja sovel-
letaan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettuun markkinoiltapoistamiseen.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 12
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 746/93, annettu 17 päivänä maaliskuuta 1993,
asetuksissa (ETY) N:o 1035/72 ja (ETY) N:o 1360/78 säädettyjen tuottajaor-
ganisaatioiden perustamisen edistämistä ja toiminnan helpottamista varten
tarkoitetun tuen myöntämisestä Portugalissa (EYVL N:o L 77, 31.3.1993, s.
14).
▼B
4. Edellä 2 kohdan b alakohdassa mainitun toimintaohjelman
a) tavoitteina on oltava useita 11 artiklan 1 kohdan b alakohdassa
tarkoitetuista tavoitteista sekä lisäksi erityisesti seuraavat: tuotteiden
laadun parantaminen, niiden kaupallisen arvon kehittäminen, näidentuotteiden myynnin edistäminen kuluttajien keskuudessa, luonnon-mukaisten tuotelinjojen kehittäminen, integroidun tuotannon (IP-tuotanto) tai muiden ympäristöystävällisten tuotantotapojen edistä-
minen, markkinoilta poistamisen vähentäminen;
b) on käsitettävä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on kehittää
ympäristöystävällisen tekniikan käyttöä jäsentuottajien keskuudessa
sekä viljelymenetelmien että käytetyistä tarvikkeista huolehtimisentasolla;
’ympäristöystävällisellä tekniikalla’ tarkoitetaan erityisesti
tekniikkaa, joka mahdollistaa asetuksen (ETY) N:o 2078/92 (
1)1
artiklan a, b ja c kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamisen;
c) taloudellisissa määräyksissä on määrättävä teknisistä apuvälineistä
ja inhimillisistä voimavaroista, joita tarvitaan valmistamaan 2 artik-lassa tarkoitettujen vaatimusten, kasvien terveyteen liittyviensäännösten ja sallittujen enimmäismäärien noudattamisen valvonta.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu taloudellinen tuki on mainitussa
kohdassa tarkoitettujen todellisuudessa maksettujen maksujen suuruinenja se on rajoitettu 50 prosenttiin todellisista 2 kohdan mukaisesti toteu-tuneista kustannuksista.
Tämä prosenttimäärä nostetaan 60 prosenttiin, jos toimintaohjelman tai
osan toimintaohjelmasta esittää
a) useampi yhteisön tuottajaorganisaatio, jotka eri jäsenvaltioissa
harjoittavat kansainvälistä toimintaa, lukuun ottamatta 2 kohdan a
alakohdassa tarkoitettuja toimia, tai
b) yksi tai useampi yhteisön tuottajaorganisaatio, joka harjoittaa
toimialakohtaisesti toteutettavia toimia.
Taloudellisen tuen enimmäismääräksi vahvistetaan kuitenkin 4,1
prosenttia kunkin tuottajaorganisaation kaupan pitämän tuotannon
arvosta.
6. Kun on kyse yhteisön alueista, joilla tuottajien järjestäytymisaste
on erityisen alhainen, jäsenvaltiot voidaan asianmukaisesti perustellustapyynnöstä oikeuttaa maksamaan tuottajaorganisaatioille kansallistataloudellista tukea, joka on suuruudeltaan korkeintaan puolet tuottajienmaksamista maksuista. Tämä tuki lisätään toimintarahastoon.
Yhteisövoi kyseisen jäsenvaltion pyynnö stä korvata jäsenvaltioille,
joiden hedelmä- ja vihannestuotannosta alle 15 prosenttia pidetäänkaupan tuottajaorganisaatioiden kautta ja joiden hedelmä- ja vihannes-tuotanto edustaa vähintään 15 prosenttia niiden maataloudenkokonaistuotannosta, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tuen osit-
tain.
16 artikla
1. Edellä 15 artiklan 2 kohdan b alakohdassa mainittu toimintaoh-
jelma esitetään toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, joiden on1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 13
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2078/92, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1992,
ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten
kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä (EYVL N:o L
215, 30.7.1992, s. 85), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
komission asetuksella (EY) N:o 2722/95 (EYVL N:o L 288, 1.12.1995, s.
35).▼M2
▼B
▼M4
▼M3
▼B
▼B
hyväksyttävä tai evättävä se tai vaadittava sen muuttamista tämän
asetuksen säännöksiä noudattaen.
Jäsenvaltioiden on vahvistettava kansalliset säännökset 15 artiklan 4
kohdan b alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä koskevien täsmen-nysten laatimiseksi. Niiden on toimitettava esitys tällaisiksi
säännöksiksi komissiolle, joka voi vaatia esityksen muuttamista kolmen
kuukauden määräaikana, jos se havaitsee, ettei esitys mahdollistaniiden tavoitteiden saavuttamista, jotka on vahvistettu perustamissopi-muksen 130 r artiklassa ja Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävääkehitystä koskevassa poliittisessa toimintaohjelmassa.
2. Tuottajaorganisaatioiden on annettava viimeistään kunkin vuoden
loppuun mennessä jäsenvaltiolle tiedoksi arvio seuraavan vuodentoimintarahaston suuruudesta ja esitettävä aiheelliset toimintaohjelmaan
perustuvat todisteet kuluvan vuoden ja mahdollisesti edellisten vuosien
menoista sekä tarvittaessa arviot tulevan vuoden tuotantomääristä.Jäsenvaltion on ilmoitettava tuottajaorganisaatiolle seuraavan vuodentammikuun 1 päivään mennessä taloudellisen tuen ennakoitu määrä 15artiklan 5 kohdassa vahvistettuja rajoja noudattaen.
Taloudellinen tuki maksetaan tuottajaorganisaatioille tavoitteiden
mukaisista toimista aiheutuneiden todellisten kulujen perusteella.
Samoista toimista voidaan maksaa ennakkoa takuun tai vakuuksien
asettamista vastaan.
Kunkin vuoden alussa ja viimeistään 31 päivänä tammikuuta tuottajaor-
ganisaation on annettava jäsenvaltiolle tiedoksi edellisen vuoden
lopullisten menojen määrä asianmukaisesti todistettuna, jotta se voisisaada yhteisön taloudellisen tuen loppuosan.
3. Kyseisen jäsenvaltion hyväksymä tuottajaorganisaatioiden liitto
voi hoitaa tuottajaorganisaatioiden puolesta niiden 15 artiklan 1kohdassa tarkoitettujen toimintarahastojen hoitamisen sekä 15 artiklan2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen toimintaohjelmien laatimisen,
täytäntöönpanon ja esittämisen. Tässä tapauksessa liitto on taloudel-
lisen tuen edunsaaja ja sen on suoritettava tämän artiklan 2 kohdassatarkoitettu tiedoksi antaminen.
4. Toimintaohjelma ja sen rahoitus toisaalta tuottajien ja tuottajaor-
ganisaatioiden, toisaalta yhteisön rahastojen toimesta ovat monivuotisiavähimmäisrajan ollessa kolme vuotta ja enimmäisrajan viisi vuotta.
5. Tuottajaorganisaation tai 3 kohdan mukaisesti tuottajaorganisaa-
tion liiton suorittama toimintaohjelman esittäminen jäsenvaltiollemerkitsee kyseisen organisaation tai liiton osalta sitoutumista VIosaston mukaisesti kansallisten tarkastusten sekä yhteisön suorittamien
tarkastusten alaisuuteen erityisesti julkisten varojen asianmukaisen
käytön osalta.
17 artikla
Siinä tapauksessa, että yhteisen markkinajärjestelyn yleiset välineet
osoittautuisivat riittämättömiksi tai sopimattomiksi sellaisten 1 artiklan2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, joilla on suuri taloudellinen
tai ekologinen, paikallinen tai alueellinen merkitys ja joilla on yhteisön
markkinoilla jatkuvia vaikeuksia, erityisesti voimakkaan kansainvälisenkilpailun johdosta, voidaan toteuttaa erityistoimenpiteitä kyseisten tuot-teiden kilpailukyvyn parantamiseksi ja niiden myynnin edistämiseksi46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
1. Siinä tapauksessa, että tuottajaorganisaatio tai tuottajaorganisaa-
tioiden liitto, jolla on samat säännöt ja joka toimii määrätyllätalousalueella, katsotaan jonkin tietyn tuotteen osalta tämän talousa-lueen tuotantoa ja tuottajia edustavaksi tahoksi, kyseinen jäsenvaltiovoi tämän organisaation tai liiton pyynnöstä saattaa pakollisiksi talou-1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 14
▼B
salueelle sijoittautuneille muille tuottajille, jotka eivät ole jonkin edellä
mainitun organisaation jäseniä,
a) edellä 11 artiklan 1 kohdan c alakohdan 1 alakohdassa tarkoitetut
säännöt;
b) organisaation tai liiton antamat markkinoilta poistamista koskevat
säännöt;
sillä edellytyksellä, että
— kyseisiä sääntöjä on sovellettu vähintään yhden markkinointivuoden
ajan,
— kyseiset säännöt ovat liitteessä III olevassa luettelossa,— kyseiset säännöt saatetaan pakollisiksi enintään kolmen markkinoin-
tivuoden pituiseksi ajanjaksoksi.
2. Tässä artiklassa tarkoitetaan ”talousalueella” maantieteellistä
aluetta, joka muodostuu vierekkäisistä tai läheisistä tuotantoalueista,joilla on samanlaiset tuotanto- ja kaupan pitämisen edellytykset.
3. Tuottajaorganisaatiota tai tuottajaorganisaatioiden liittoa pidetään
edustavana 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, jos siihen kuuluuvähintään kaksi kolmasosaa sen talousalueen tuottajista, jolla se toimii,ja jos se kattaa vähintään kaksi kolmasosaa kyseisen talousalueentuotannosta.
4. Määrätyn talousalueen kaikille tuottajille pakollisiksi saatetut
säännöt
a) eivät saa aiheuttaa haittaa toisaalta jäsenvaltion ja toisaalta yhteisön
muille tuottajille;
b) eivät ole sovellettavissa ennen markkinointivuoden alkua allekirjoi-
tetun sopimuksen perusteella jalostettaviksi toimitettuihin tuotteisiin,
ellei niitä erityisesti tarkoiteta, lukuun ottamatta 1 kohdan a alakoh-
dassa tarkoitettuja tuotantoon liittyviä tietoja koskevia sääntöjä;
c) eivät saa olla ristiriidassa yhteisön ja kansallisen voimassa olevan
sääntelyn kanssa.
5. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle viipymättä tiedoksi
säännöt, jotka ne ovat saattaneet pakollisiksi määrätyn talousalueenkaikille tuottajille. Nämä säännöt julkaistaan Euroopan yhteisöjen
virallisen lehden C-sarjassa.
Komissio päättää, että jäsenvaltion on peruutettava päättämänsä
sääntöjen soveltamisalan laajentaminen,
a) jos se toteaa, että kyseinen laajentaminen estää kilpailun
merkittävällä osalla sisämarkkinoita tai että se haittaa kaupan
vapautta tai että perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteet vaaran-tuvat;
b) jos se toteaa, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa
voidaan soveltaa sopimukseen, päätökseen tai yhdenmukaistettuunmenettelytapaan, jonka soveltamisalan laajentamisesta on päätetty.Komission tekemää päätöstä kyseisen sopimuksen, päätöksen taiyhdenmukaistetun menettelytavan osalta sovelletaan vasta toteamis-
päivästä alkaen;
c) jos se VI osaston mukaisesti suoritettujen jälkitarkastusten perus-
teella toteaa, että tämän artiklan säännöksiä ei ole noudatettu.
6. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa kyseinen jäsenvaltio voi päättää
todisteita vastaan, että organisaatioon kuulumattomat tuottajat ovatvelkaa organisaatiolle tai tarvittaessa organisaatioiden liitolle jäsentuot-tajien maksamat maksut osittain, siinä määrin kuin niiden on tarkoitus
kattaa
a) edellä 1 kohdassa tarkoitetun järjestelmän soveltamisesta aiheutuvat
hallinnolliset kulut;
b) tuottajaorganisaation tai organisaatioiden liiton suorittamista, koko
talousalueen tuotantoa hyödyttävästä tutkimustoiminnasta sekämarkkina- ja myynninedistämistutkimuksesta aiheutuvat kustan-nukset.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 15
▼B
7. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi luettelo 2
kohdassa tarkoitetuista talousalueista. Komissio hyväksyy luettelonyhden kuukauden kuluessa kyseisestä tiedoksi antamisesta tai päättää
kuultuaan kyseistä jäsenvaltiota muutoksista, joita tämän on tehtävä
luetteloon. Hyväksytty luettelo julkaistaan Euroopan yhteisöjen viral-
lisen lehden C-sarjassa.
III OSASTO
Toimialakohtaiset organisaatiot ja sopimukset
19 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ”hyväksytyillä toimialakohtaisilla
organisaatioilla”, jäljempänä ’toimialakohtaiset organisaatiot’, oikeush-enkilöitä,
a) joihin kuuluu edustajia taloudellisten toimintojen aloilta, jotka liit-
tyvät 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja/
tai kauppaan ja/tai jalostukseen;
b) jotka on perustettu kokonaan tai osittain niihin kuuluvien organisaa-
tioiden tai yhteenliittymien aloitteesta;
c) jotka harjoittavat yhdellä tai useammalla yhteisön alueella useampia
seuraavista toimista ottaen huomioon kuluttajien edun:
— tuotantoa ja markkinoita koskevan tietämyksen ja avoimuuden
parantaminen,
— hedelmien ja vihannesten markkinoille saattamisen entistä
paremman yhteensovittamisen edistäminen erityisesti markkina-tutkimusten avulla,
— yhteisön sääntelyn kanssa yhteensopivien vakiosopimusten laati-
minen,
— hedelmien ja vihannesten arvon kehittäminen,— tiedottaminen ja tutkimukset tuotannon ohjaamiseksi markki-
noiden tarpeisiin ja kuluttajien makuun ja odotuksiin entistäparemmin mukautettujen tuotteiden suuntaan, erityisesti tuot-teiden laadun ja ympäristönsuojelun osalta,
— sellaisten menetelmien tutkimus, jotka mahdollistavat kasvinsuo-
jeluaineiden ja muiden tuotantopanosten käytön rajoittamisen ja
varmistavat tuotteiden laadun sekä maaperän ja vesien suojelun,
— sellaisten menetelmien ja keinojen kehittäminen, joilla paranne-
taan tuotteiden laatua,
— luonnonmukaisen maatalouden ja alkuperänimitysten, laatumer-
kintöjen ja maantieteellisten merkintöjen arvostaminen ja
suojaaminen,
— integroidun tuotannon (IP-tuotanto) tai muiden ympäristöystäväl-
listen tuotantotapojen edistäminen,
— yhteisön säännöksiä tai kansallisia säännöksiä tiukempien
sääntöjen määrittely liitteessä III lueteltujen tuotantoa ja kaupan
pitämistä koskevien sääntöjen osalta;
d) jotka on hyväksytty 2 kohdassa mainituin edellytyksin.
2. Jos se jäsenvaltion rakenteiden kannalta on perusteltua, jäsenval-
tiot voivat hyväksyä tässä asetuksessa tarkoitetuksi toimialakohtaiseksiorganisaatioksi organisaatiot, jotka on perustettu niiden alueella ja jotka
hakevat hyväksyntää, jos
a) ne harjoittavat toimintaansa yhdellä tai useammalla seudulla tämän
alueen sisällä;
b) ne edustavat merkittävää osaa kyseisen seudun tai kyseisten seutujen
hedelmien ja vihannesten sekä hedelmä- ja vihannesjalosteidentuotannosta ja/tai kaupasta ja/tai jalostuksesta, ja niiden toimiessa
useammalla alueella, jos ne osoittavat vähimmäisedustavuutta
kunkin ryhmittyneen alan osalta kullakin kyseisellä alueella;
c) ne harjoittavat useampia 1 kohdan c alakohdassa mainituista
toimista;1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 16
▼B
d) ne eivät itse suorita hedelmien ja vihannesten sekä hedelmä- ja
vihannesjalosteiden tuotantoon, jalostukseen tai kaupan pitämiseenliittyviä toimia;
e) ne eivät harjoita 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua toimintaa.
3. Jäsenvaltioiden on ennen hyväksymistä ilmoitettava komissiolle
toimialakohtaiset organisaatiot, jotka ovat esittäneet hyväksymistäkoskevan hakemuksen, jonka mukaan on liitetty näiden organisaa-tioiden edustavuuteen ja niiden harjoittamiin toimintoihin liittyviätietoja sekä muita tarvittavia arviointiperusteita.
Komissio voi esittää hyväksymistä koskevan vastalauseensa kahden
kuukauden kuluessa sille tehdyn ilmoituksen tekemisestä.
4. Jäsenvaltioiden on
a) päätettävä hyväksymisen myöntämisestä kolmen kuukauden
kuluessa siitä, kun hakemus kaikkine liiteasiakirjoineen on jätetty;
b) suoritettava säännöllisin väliajoin tarkastuksia, jotka koskevat
hyväksymisen edellytysten noudattamista toimialakohtaisten organi-saatioiden taholta, ja määrättävä näihin organisaatioihin
sovellettavista seuraamuksista, jos edellytyksiä ei ole noudatettu,
sekä päätettävä tarvittaessa hyväksymisen peruuttamisesta, ja
c) peruutettava hyväksyminen, jos
i) tässä asetuksessa säädetyt hyväksymisen edellytykset eivät enää
täyty
ii) toimialakohtainen organisaatio rikkoo 20 artiklan 3 kohdassa
säädettyjä kieltoja, tämän kuitenkaan rajoittamatta muutoinkansallisen lainsäädännön perusteella annettavia rangaistusseur-aamuksia
iii) toimialakohtainen organisaatio ei noudata 20 artiklan 2 kohdassa
mainittua ilmoittamisvelvollisuutta;
d) ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa hyväksymisen
myöntämistä, epäämistä tai peruuttamista koskevista päätöksistä.
5. Edellytykset ja aikataulu, joita jäsenvaltioiden on noudatettava
antaessaan komissiolle kertomuksia toimialakohtaisten organisaatioiden
toiminnasta, vahvistetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudat-
taen.
Komissio varmistaa 2 kohdan ja 4 kohdan b alakohdan noudattamisen
VI osaston mukaisesti suoritettavin tarkastuksin ja pyytää tarvittaessajäsenvaltioita peruuttamaan myönnettyjä hyväksymisiä näiden tarkas-
tusten jälkeen.
6. Hyväksyminen antaa oikeuden harjoittaa 1 kohdan c alakohdassa
määriteltyjä toimia tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin.
7. Komissio varmistaa, että Euroopan yhteisöjen virallisen lehden
C-sarjassa julkaistaan hyväksytyt toimialakohtaiset organisaatiot janiiden talousalue tai alue, jolla ne toimivat, sekä niiden harjoittamatoiminta 21 artiklan merkityksessä. Myös hyväksymisten peruuttamisetjulkaistaan.
20 artikla
1. Asetuksen N:o 26 (
1) 1 artiklasta poiketen perustamissopimuksen
85 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta niihin hyväksyttyjen toimialakoh-
taisten organisaatioiden sopimuksiin, päätöksiin ja
yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka on pantu täytäntöön 19artiklan 1 kohdan c alakohdassa lueteltujen toimien toteuttamiseksi.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 17
(1) Asetus N:o 26, tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden
tuotantoon ja kauppaan (EYVL N:o 30, 20.4.1962, s. 993/62), asetus sellai-
sena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella N:o 49 (EYVL N:o 53,
1.7.1962, s. 1571/62).
▼B
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan vain, jos
— sopimuksista, päätöksistä ja yhdenmukaistetuista menettelytavoista
on ilmoitettu komissiolle ja
jos
— viimeksi mainittu ei ole kahden kuukauden kuluessa kaikkien
arvioimisessa tarvittavien asiakirjojen tiedoksi antamisesta ilmoit-
tanut sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujenmenettelytapojen olevan ristiriidassa yhteisön sääntelyn kanssa.
Mainittuja sopimuksia, päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja
ei voida panna täytäntöön ennen ensimmäisen alakohdan toisessaluetelmakohdassa mainitun määräajan päättymistä.
3. Yhteisön sääntelyn kanssa ristiriidassa ovat joka tapauksessa
yhdenmukaistetut sopimukset ja menettelytavat, jotka
— voivat aiheuttaa markkinoiden lokeroitumista yhteisön sisällä
— voivat haitata yhteisen markkinajärjestelyn moitteetonta toimintaa
— voivat luoda kilpailun vääristymiä, jotka eivät ole välttämättömiä
yhteisen maatalouspolitiikan niiden tavoitteiden saavuttamiseksi,joihin toimialakohtaisella toiminnalla pyritään
— sisältävät hintojen vahvistamisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
toimenpiteitä, jotka toimialakohtaiset organisaatiot toteuttavatyhteisön sääntelyn erityissäännöksien soveltamisen yhteydessä
— voivat olla syrjiviä tai poistaa kilpailua kyseisten tuotteiden
merkittävältä osalta.
4. Jos komissio toteaa 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisessa
luetelmakohdassa tarkoitetun kahden kuukauden määräajan umpeutu-
misen jälkeen, että tämän asetuksen soveltamista koskevat edellytykset
eivät täyty, komissio tekee päätöksen siitä, että kyseisiin sopimuksiin,päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin sovelletaanperustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa.
Tämä komission päätös ei voi tulla voimaan ennen kuin sinä päivänä,
jona se annetaan tiedoksi asianomaiselle toimialakohtaiselle organisaa-tiolle, paitsi jos viimeksi mainittu on antanut epätäsmällisiä tietoja taion käyttänyt väärin 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta.
5. Monivuotisten sopimusten ollessa kyseessä ensimmäisenä vuotena
annettu etukäteisilmoitus koskee myös sopimukseen kuuluvia seuraaviavuosia; tässä tapauksessa komissio voi kuitenkin milloin tahansa joko
omasta aloitteestaan tai toisen jäsenvaltion pyynnöstä antaa 4 kohdan
edellytysten mukaisesti lausunnon yhteensopimattomuudesta.
21 artikla
1. Jos yhdellä tai useammalla määrätyllä jäsenvaltion seudulla
toimiva toimialakohtainen organisaatio katsotaan jonkin tietyn tuotteenosalta tämän tuotteen tuotantoa ja/tai jalostusta ja/tai kaupan pitämistä
edustavaksi, kyseinen jäsenvaltio voi kyseisen organisaation pyynnöstä
saattaa rajoitetuksi ajanjaksoksi pakollisiksi kyseiseen organisaatioonkuulumattomille yksittäisille tai muille kyseisellä alueella tai alueillatoimiville toimijoille organisaation sopimat tietyt päätökset, sopimuksetja yhdenmukaistetut menettelytavat.
2. Toimialakohtaista organisaatiota pidetään edustavana 1 kohdassa
tarkoitetussa merkityksessä, jos se kattaa vähintään kaksi kolmasosaakyseisen jäsenvaltion alueen tai seutujen hedelmien ja vihannesten
tuotannosta ja/tai jalostuksesta ja/tai kaupan pitämisestä. Jos sääntöjen
soveltamisalan laajentamista koskeva hakemus kattaa useampia alueita,toimialakohtaisen organisaation on osoitettava vähimmäisedustavuuskunkin jäsenistönsä edustaman ammattialan osalta kullakin kyseisistäseuduista.
3. Säännöt, joiden soveltamisalan laajentamista voidaan hakea,
a) voivat koskea ainoastaan yhtä seuraavista kokonaisuuksista:
— tuotantoon liittyvät tiedot ja markkinatiedot,
— yhteisön ja kansallisen sääntelyn mahdollisia säännöksiä
tiukemmat, tuotantoa koskevat säännöt,1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 18
▼B
— yhteisön sääntelyn kanssa yhteensopivien vakiosopimusten laati-
minen,
— kaupan pitämistä koskevat säännöt,— ympäristönsuojelua koskevat säännöt,— tuotannon edistämistä ja arvoa koskevat toimet,— luonnonmukaisen maatalouden, alkuperänimitysten, laatumer-
kintöjen ja maantieteellisten merkintöjen suojaamista koskevattoimet,
Toisessa, neljännessä ja viidennessä luetelmakohdassa mainitut
säännöt eivät voi olla muita kuin niitä, jotka on lueteltu liitteessä
III;
b) on täytynyt soveltaa vähintään yhden markkinointivuoden ajan;
c) ovat saatettavissa pakollisiksi ainoastaan enintään kolmeksi markki-
nointivuodeksi;
d) eivät saa aiheuttaa haittaa toisaalta jäsenvaltion ja toisaalta yhteisön
muille toimijoille.
22 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle viipymättä tiedoksi
säännöt, jotka ne ovat saattaneet pakollisiksi tietyn seudun tai tiettyjen
seutujen kaikille toimijoille. Nämä säännöt julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa.
Ennen edellä mainittua julkaisemista komissio tiedottaa 45 artiklassa
säädetylle komitealle kaikista toimialakohtaisten sopimusten laajenta-mista koskevista tiedonannoista.
Komissio päättää, että jäsenvaltion on peruutettava päättämänsä
sääntöjen soveltamisalan laajentaminen 18 artiklan 5 kohdan toisessa
alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.
2. Tapauksessa, jossa yhtä tai useampaa tuotetta koskevien sääntöjen
soveltamisalaa laajennetaan, ja jos yhdestä tai useammasta 21 artiklan3 kohdan a alakohdassa mainitusta hyväksytyn toimialakohtaisen orga-nisaation harjoittamasta toiminnasta aiheutuu yleistä taloudellistahyötyä taloudellisille toimijoille, joiden toiminta liittyy kyseiseen tuot-
teeseen tai kyseisiin tuotteisiin, hyväksynnän antanut jäsenvaltio voi
päättää, että organisaatioon kuulumattomat yksittäiset toimijat tai neryhmittymät, jotka hyötyvät tästä toiminnasta, ovat velkaa organisaa-tiolle niiden jäsenten maksamia maksuja vastaavan summan kokonaantai osittain, siinä määrin kuin maksujen on tarkoitus kattaa kyseisestätoiminnasta suoraan aiheutuneet kulut.
IV OSASTO
Interventiojärjestelmä
23 artikla
1. Tuottajaorganisaatiot ja niiden liitot voivat olla saattamatta myyn-
tiin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja, jäsentensä myytäväksi tuomiatuotteita sopivaksi katsomiensa määrien ja ajanjaksojen osalta.
2. Tuottajaorganisaatioiden tai niiden liittojen on vahvistettava 1
kohdan mukaisesti markkinoilta poistettujen tuotteiden käyttötarkoitustoisaalta sillä tavoin, että kyseisen tuotannon tavanomainen käyttöeiesty, ja toisaalta ympäristöä ja erityisesti vesien ja maiseman laatua
kunnioittaen.
3. Jos 1 kohtaa sovelletaan, tuottajaorganisaatiot tai niiden liitot
maksavat kunkin liitteessä II tarkoitetun vaatimuksia vastaavan tuotteenosalta tuottajajäsenille liitteessä V ilmoitettua yhteisön korvausta. Tätäkorvausta maksetaan ainoastaan seuraavasti:
— sitrushedelmien osalta 5 prosentin rajoissa,
— omenoiden ja päärynöiden osalta 8,5 prosentin rajoissa, ja
— muiden tuotteiden osalta 10 prosentin rajoissa,1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 19
▼M4
▼M4
kaupan pidetystä määrästä.
Ensimmäisessä alakohdassa vahvistettuja rajoja sovelletaan 46 artik-
lassa säädetyn menettelyn mukaisesti ainoastaan kyseisen
tuottajaorganisaation, tai 11 artiklan 1 kohdan c alakohtaa sovellet-
taessa muun organisaation, jäsenten kaupan pitämään tuotteidenmäärään.
4. Edellä 3 kohdassa vahvistettuja rajoja sovelletaan markkinointi-
vuodesta 2002/2003. Markkinointivuonna 2001/2002 kyseiset rajat
ovat sitrushedelmien, melonien ja vesimelonien osalta 10 prosenttia ja
muiden tuotteiden osalta 20 prosenttia.
Tässä kohdassa vahvistettuihin rajoihin sovelletaan 3 kohdan toista
alakohtaa.
5. Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut prosenttiosuudet ovat kolmen
vuoden ajanjakson keskiarvoja, jolloin vuosittainen ylitys voi olla
enintään kolme prosenttia.
24 artikla
Liitteessä II tarkoitettujen tuotteiden osalta tuottajaorganisaatioiden on
myönnettävä 23 artiklan säännösten mukaiset edut tässä asetuksessasäädettyihin kollektiivisiin rakenteisiin kuulumattomille tuottajillekyseisten tuottajien hakemusten perusteella. Yhteisön markkinoiltapois-tamiskorvausta pienennetään kuitenkin 10 prosenttia. Lisäksi
maksetussa määrässä otetaan huomioon todistusten perusteella jäsenille
markkinoilta poistamisesta aiheutuneet kokonaiskustannukset. Edellätarkoitettua korvausta voidaan myöntää enintään 23 artiklan 3 kohdassatarkoitetuille prosenttiosuuksille viljelijän kaupan pitämästä tuotan-nosta.
25 artikla
Tuottajaorganisaatioiden tai niiden liittojen on ilmoitettava kaikki 23 ja
24 artiklan täytäntöönpanoon liittyvät tiedot, ja erityisesti ympäristön-suojelun varmistamiseksi markkinoiltapoistamistoimien yhteydessätoteutetut toimenpiteet, kansallisille toimivaltaisille viranomaisille,jotka antavat nämä tiedoksi komissiolle.
Ilmoitettavat tiedot määritellään tarvittaessa 46 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
Jäsenvaltioiden on vahvistettava kansalliset säännökset ympäristöä
kunnioittavia markkinoiltapoistamismenettelyjä koskevien täsmen-nysten laatimiseksi. Niiden on toimitettava esitys tällaisiksisäännöksiksi komissiolle, joka voi vaatia esityksen muuttamista kolmen
kuukauden määräaikana, jos se havaitsee, ettei esitys mahdollista
niiden tavoitteiden saavuttamista, jotka on vahvistettu perustamissopi-muksen 130 r artiklassa ja Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävääkehitystä koskevassa poliittisessa toimintaohjelmassa.
26 artikla
Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus on suuruudeltaan sama koko
yhteisössä.
27 artikla
1. Jos jonkin liitteessä II mainitun tuotteen markkinoilla esiintyy tai
tulee todennäköisesti esiintymään yleisesti esiintyvää ja rakenteellista
epätasapainoa siten, että se aiheuttaa tai voi aiheuttaa liian suuria 23
artiklassa tarkoitettuja markkinoilta poistettavia tuotemääriä, ennenkyseisen tuotteen markkinointivuoden alkua vahvistetaan 46 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen interventiokynnys, jonka ylittäminensaattaa tuottajat taloudelliseen vastuuseen tuotteittain arvioitujen mark-kinoilta yhden markkinointivuoden tai vastaavan ajanjakson aikana1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 20
▼B
▼M4
▼B
▼B
poistettujen tuotemäärien tai useamman markkinointivuoden aikana
suoritettujen interventioiden keskiarvon perusteella.
Interventiokynnyksen ylittäminen aiheuttaa yhteisön markkinoiltapois-
tamiskorvauksen pienenemisen seuraavan markkinointivuoden aikana.
Tätä pienenemistä ei oteta huomioon myöhempinä markkinointivuo-sina.
2. Jäljempänä 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvis-
tetaan
a) kynnysten ylittämisen seuraukset kunkin tuotteen osalta,
b) tarvittaessa alennettu yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus ja
tämän artiklan soveltamista koskevat toimenpiteet.
3. Tätä artiklaa sovelletaan vain tämän asetuksen voimaantuloa seur-
aaviin viiteen markkinointivuoteen.
28 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava kutakin markkinapäivää kohti
kunkin kyseisen markkinointivuoden aikana komissiolle tiedoksi niidenedustavilla tuottajamarkkinoilla todetut sellaisten tuotteiden hinnat,joiden kaupalliset ominaisuudet kuten lajike tai tyyppi, luokka, kokoja pakkaaminen on määritelty.
2. Luettelo 1 kohdassa tarkoitetuista markkinoista ja tuotteista sekä
tiedoksi antamista koskeva aikataulu vahvistetaan 46 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen.
Jäsenvaltioiden markkinoita, joilla pidetään kaupan huomattavaa osaa
tietyn tuotteen kansallisesta tuotannosta koko markkinointivuodenaikana tai yhden sellaisen ajanjakson kuluessa, joihin markkinointi-
vuosi on jaettu, pidetään edustavina 1 kohdassa tarkoitetussa
merkityksessä.
29 artikla
1. Jäsenvaltioiden on maksettava 26 artiklassa vahvistettu yhteisön
markkinoiltapoistamiskorvaus tuottajaorganisaatioille tai niiden liitoille,jotka ovat poistaneet markkinoilta tuotteita 23 ja 24 artiklassa tarkoite-tuin edellytyksin ja jotka ovat kyseisen korvauksen velkaa jäsenilleen
tai organisaatioon kuulumattomille viljelijöille.
Maksut suoritetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
vahvistettavin edellytyksin.
2. Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus maksetaan, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta tarvittaessa interventiokynnyksen ylittämisestäaiheutuvien mahdollisten taloudellisten seuraamusten soveltamista.
Kyseisestä korvauksesta vähennetään lisäksi tuottajaorganisaatioiden tai
niiden liittojen markkinoilta poistetuista tuotteista saamat nettotulot.
3. Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen myöntäminen tuot-
teille, joita tuottajaorganisaatiot tai niiden liitot eivät voi suunnatamihinkään 30 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista käyttötarkoituksista,edellyttää jäsenvaltioiden 30 artiklan muiden säännösten nojalla anta-
mien toimintaohjeiden mukaista tuotteiden käyttötarkoitusta.
30 artikla
1. Markkinoilta 23 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti poistetut
myymättä jääneet tuotteet on luovutettava yhtä seuraavista vaihtoeh-doista noudattaen:
a) kaikkien tuotteiden osalta:
— ilmaisjakelu jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten hyväksymille
hyväntekeväisyysorganisaatioille tai -säätiöille niiden toimintaansellaisten henkilöiden hyväksi, joita kansallisessalainsäädännössä pidetään oikeutettuina valtion apuun erityisestielämiseen tarvittavien varojen puutteellisuuden takia,1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 21
▼B
— ilmaisjakelu rangaistuslaitoksille ja lomasiirtoloille sekä jäsen-
valtioiden nimeämille sairaaloille ja vanhainkodeille näidentoteuttaessa kaikkia tarpeellisia toimenpiteitä varmistaakseen,
että näin jaetut määrät ovat niiden tavallisesti ostamien määrien
lisänä,
— ilmaisjakelu yhteisön ulkopuolelle jäsenvaltioiden tätä tarkoi-
tusta varten hyväksymien hyväntekeväisyysorganisaatioiden
välityksellä kolmansien maiden puutteessa olevalle väestölle,
ja toissijaisesti
— käyttömuihin tarkoituksiin kuin ihmisravinnoksi,
— käyttöeläinten ruokintaan tuoreina tai rehuteollisuudessa jalos-
tettuina;
b) hedelmien osalta ilmaisjakelu koululaisille kouluruokaloissa tavalli-
sesti tarjottujen aterioiden ulkopuolella sekä niiden koulujenkoululaisille, joissa ei ole kouluruokalaa;
c) omenoiden, päärynöiden, persikoiden, nektariinien ja brugnole-lajik-
keiden osalta jalostaminen suoralla tislauksella alkoholiksi, jonkaalkoholitilavuusprosentti on suurempi kuin 80 tilavuusprosenttia;
d) kaikkien tuotteiden osalta tiettyjen laatuluokkien tuotteiden luovutta-
minen jalostusteollisuudelle, jollei siitä aiheudu minkäänlaista
kilpailun vääristymistä kyseiselle teollisuudelle yhteisössä taituoduille tuotteille. Tämän säännöksen täytäntöönpano vahvistetaan46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Jos mitään 1 kohdassa tarkoitetuista vaihtoehdoista ei voida
käyttää, markkinoilta poistetut tuotteet voidaan kyseisen jäsenvaltionluvalla osoittaa kompostoitaviksi tai muuhun luonnollista hajoamistahyödyntävään prosessiin.
3. Asianomaiset tuottajaorganisaatiot järjestävät 1 kohdan a
alakohdan ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa jab alakohdassa säädetyt ilmaisjakelutoimet jäsenvaltioiden valvonnassa.
Kun on kysymys hedelmien ilmaisjakelusta koululaisille, komissio voi
kuitenkin tutkimus- ja edistämistoiminnan vuoksi tehdä aloitteen jaottaa vastuun paikallisista pilottihankkeista.
4. Jäsenvaltioiden on edistettävä tuottajaorganisaatioiden ja hyvänte-
keväisyysorganisaatioiden tai markkinoilta poistettuja tuotteita niidenalueella todennäköisesti jollakin 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoite-tuista ilmaisjakelumuodoista käyttävien toimielinten välisten yhteyksien
luomista.
5. Asianomaisen jäsenvaltion nimeämä toimielin toteuttaa tuotteiden
luovutuksen rehuteollisuudelle sopivinta menettelyä käyttäen.
Tislaamot toteuttavat 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tislaustoimet
joko omaan lukuunsa tai asianomaisen jäsenvaltion nimeämän toimie-limen lukuun. Kummassakin tapauksessa mainittu toimielin toteuttaa
kyseiset toimenpiteet sopivinta menettelyä käyttäen.
6. Yhteisövastaa 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
määriteltävin edellytyksin 1 kohdassa säädettyihin ilmaisjakelutoimiinliittyvistä kuljetus-, lajittelu- ja pakkauskustannuksista.
7. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityi-
sesti ilmaisjakeluun ja markkinoilta poistettujen tuotteiden käyttöönliittyvät säännöt sekä tislaukseen osoitettujen markkinoilta poistettujentuotteiden osalta säännöt häiriöiden estämiseksi alkoholimarkkinoillaannetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 22
▼M2
▼B
▼B
V OSASTO
Kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa
31 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden yhteisöön
suuntautuvaan tuontiin tai yhteisöstä tapahtuvaan vientiin vaaditaantuonti- tai vientitodistus.
Jäsenvaltiot myöntävät todistuksen hakemuksesta jokaiselle riippumatta
siitä, mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä, sanotun kuitenkaanrajoittamatta 36 ja 37 artiklan soveltamiseksi toteutettuja toimenpiteitä.
Tuonti- tai vientitodistukset ovat voimassa kaikkialla yhteisössä.
Näiden todistusten myöntämisen edellytyksenä voi olla vakuuden anta-minen, jolla taataan tuonti- tai vientisitoumuksen täyttäminen
todistuksen voimassaoloaikana; ylivoimaista estettä lukuun ottamatta
vakuus menetetään kokonaan tai osittain, jos toimintaa ei toteutetatässä määräajassa tai se toteutetaan ainoastaan osittain.
2. Tuonti- ja vientitodistusten voimassaoloaika ja muut yksityiskoh-
taiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta vahvistetaan 46 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen.
32 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan
yhteisen tullitariffin tulleja, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2. Siinä määrin kuin yhteisen tullitariffin tulleja sovelletaan tuodun
erän tulohinnan mukaan, kyseisen hinnan todenperäisyys tarkastetaankomission kunkin alkuperän ja kunkin tuotteen osalta kyseisten tuot-teiden jäsenvaltioiden edustavilla tuontimarkkinoilla tai tarvittaessa
muilla markkinoilla todettujen hintanoteerausten painotetun keskiarvon
perusteella laskeman kiinteän tuontiarvon avulla.
Erityissäännöksiä voidaan kuitenkin antaa 46 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen pääosin jalostettaviksi tarkoitettujen tuontituot-teiden tulohinnan tarkastamiseksi.
3. Jos kyseisen erän ilmoitettu tulohinta on korkeampi kuin kiinteä
tuontiarvo, johon on lisätty 5 kohdan mukaisesti vahvistettu marginaalija joka ei voi ylittää kiinteää arvoa yli 10 prosentilla, vaaditaan tuonti-tullien suuruinen kiinteän arvon perusteella määritetty vakuus.
4. Jos kyseisen erän tulohintaa ei ole ilmoitettu tulliselvityksessä,
sovelletaan yhteisen tullitariftin tullia, joka riippuu kiinteästä tuontiar-vosta, tai tullilainsäädännön asiaan kuuluvia säännöksiä, jotkamääritetään 5 kohdan mukaisella tavalla.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan
46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
33 artikla
1. Sellaisten yhteisön markkinoille haitallisten vaikutusten välttämi-
seksi tai poistamiseksi, jotka voivat johtua tiettyjen 1 artiklan 2
kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuonnista, yhden tai useamman
tällaisen tuotteen tuonti, josta kannetaan yhteisen tullitariffin mukainentulli, edellyttää lisätullin maksamista, jos Uruguayn kierroksenmonenvälisten kauppaneuvottelujen osana maataloudesta tehdyn sopi-muksen (
1) 5 artiklassa johtuvat edellytykset täyttyvät, paitsi jos tuonti
ei uhkaa aiheuttaa häiriötä yhteisön markkinoille tai jos vaikutukset
olisivat suhteettomat verrattuna asetettuun tavoitteeseen.
2. Yhteisöilmoittaa maailman kauppaorganisaatiolle laukea-
mishinnat, joiden alapuolella lisätulli voidaan ottaa käyttöön.
Laukeamismäärät, jotka on ylitettävä lisätullin käyttöön ottamiseksi
tuonnissa, määritellään erityisesti sitä vuotta, jona 1 kohdassa tarkoi-1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 23
(1) EVYL N:o L 336, 23.12.1994, s. 22
▼B
tetut haitalliset vaikutukset ilmenevät tai ovat vaarassa ilmetä, edeltä-
vien kolmen vuoden aikana yhteisöön suuntautuneen tuonninperusteella.
3. Lisätullia määrättäessä huomioon otettavat tuontihinnat
määritellään kyseisen lähetyksen cif-tuontihintojen perusteella.
Cif-tuontihinnat tarkistetaan tätä varten kyseisen tuotteen osalta maail-
manmarkkinoilla tai yhteisön tuontimarkkinoilla todettujen edustavienhintojen perusteella.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan
46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä yksityiskohtaisetsäännöt koskevat erityisesti:
a) tuotteita, joihin sovelletaan lisätulleja maataloudesta tehdyn sopi-
muksen 5 artiklan mukaisesti;
b) muita sen varmistamiseksi tarvittavia arviointiperusteita, että 1
kohtaa sovelletaan mainitun sopimuksen 5 artiklan mukaisesti.
34 artikla
1. Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana
tehtyihin sopimuksiin perustuvat edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitet-tujen tuotteiden tariffikiintiöt avataan ja niitä hallinnoidaan 46
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettujen yksityiskohtaisten
sääntöjen mukaisesti.
2. Kiintiöitä voidaan hallinnoida soveltamalla yhtä tai useampaa
seuraavista menetelmistä:
a) tehtyjen hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä
(periaatteen ”ensiksi tullut hakemus käsitellään ensin” mukaisesti),
b) tehdyissä hakemuksissa haettujen määrien mukaiseen jakoon perus-
tuva menetelmä (niin kutsutun ”haettujen määrien samanaikainentarkastelu” -menetelmän mukaisesti),
c) perinteisten suuntausten huomioonottamiseen perustuva menetelmä
(niin kutsutun ”vanhat/uudet tulokkaat” -menetelmän mukaisesti).
Muita asianmukaisia menetelmiä voidaan laatia. Niissä on pyrittävä
välttämään kaikkea kyseisten toimijoiden välistä syrjintää.
3. Hallinnoimiseen käytettävässä menetelmässä otetaan tarvittaessa
huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet ja tarve säilyttäänäiden markkinoiden tasapaino, mutta samalla voidaan omaksua piir-teitä 1 kohdassa tarkoitettuja kiintiöitä vastaaviin kiintiöihin aiemmin
sovelletuista menetelmistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn
kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyihin sopi-muksiin perustuvien tullien soveltamista.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä
määrätään kiintiöiden avaamisesta vuosittain tarvittaessa tarkoituksen-mukaisen asteikon mukaisesti ja määritellään hallinnoimisessakäytettävä menetelmä, ja näihin sääntöihin sisältyvät tarvittaessa:
a) säännökset, joilla varmistetaan tuotteen luonne, lähtömaa ja
alkuperä,
b) asiakirjan hyväksymistä koskevat säännökset, joilla voidaan
tarkistaa a alakohdassa tarkoitetut seikat, ja
c) tuontitodistusten myöntämisedellytykset ja voimassaoloaika.
35 artikla
1. Jotta yhteisöstä voitaisiin viedä taloudellisesti merkittäviä määriä
edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tuotteita näiden tuotteidenkansainvälisessä kaupassa käytettävien hintojen perusteella ja perusta-missopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksistajohtuvin rajoituksin, näiden hintojen ja yhteisössä käytettävien hintojenvälinen erotus voidaan kattaa vientituella.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 24
▼B
2. Niiden määrien myöntämisen osalta, jotka voidaan viedä vienti-
tuella, vahvistetaan menetelmä:
a) joka sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseiseen markkinatilan-
teeseen ja jolla voidaan hyödyntää käytettävissä olevia voimavaroja
tehokkaimmalla mahdollisella tavalla ja jossa otetaan huomioon
yhteisön viennin tehokkuus ja rakenne ilman, että se aiheuttaasyrjintää pienten ja suurten toimijoiden välillä,
b) joka on toimijoille hallinnollisesti kevein ottaen huomioon hallinnoi-
misen vaatimukset,
c) jolla voidaan välttää asianosaisten toimijoiden välistä syrjintää.
3. Vientituki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä.Vientituki voi määrätyn tuotteen osalta vaihdella kyseisen tuotteen
määräpaikan mukaisesti, jos kansainvälisen kaupan tilanne tai tiettyjenmarkkinoiden erityisvaatimukset sitä edellyttävät.
Vientituki vahvistetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Vahvistaminen tapahtuu määräajoin tai tarjouskilpailulla.
Tarvittaessa komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloittees-
taan muuttaa määräajoin vahvistettua vientitukea muuna ajankohtana.
4. Vientituen vahvistamisessa on otettava huomioon seuraavat osate-
kijät:
a) tilanne ja kehitysnäkymät:
— hedelmien ja vihannesten hinnat yhteisön markkinoilla ja niiden
saatavuus,
— kansainvälisessä kaupassa käytetyt hinnat,
b) kaupan pitämisen ja kuljetuksen vähimmäiskustannukset yhteisön
markkinoilta satamiin tai muihin yhteisön vientipaikkoihin sekä
kuljetuskustannukset määrämaihin,
c) suunnitellun viennin taloudelliset näkymät,
d) perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuk-
sista johtuvat rajoitukset.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden hinnat yhteisön mark-
kinoilla vahvistetaan ottaen huomioon viennin kannalta edullisimmiksi
osoittautuvat hinnat.
Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kansainvälisessä kaupassa käytettävät
hinnat vahvistetaan ottaen huomioon:
a) kolmansien maiden markkinoilla todetut hinnat,
b) kolmansissa määrämaissa käytetyt, kolmansista maista tulevan
tuonnin edullisimmat tuontihinnat,
c) kolmansissa viejämaissa todetut tuottajahinnat,
d) tarjoushinta yhteisön rajalla.
6. Vientituki myönnetään ainoastaan hakemuksesta ja se edellyttää
siihen liittyvän vientitodistuksen esittämistä.
7. Viennissä sovellettavan tuen määrä on todistuksen hakemis-
päivänä voimassa oleva määrä ja eriytetyn tuen osalta määrä, jotasamana päivänä sovelletaan:
a) todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan, tai
b) tosiasialliseen määräpaikkaan, jos se on eri kuin todistuksessa
esitetty määräpaikka. Tässä tapauksessa sovellettava määrä ei saaolla suurempi kuin todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan sovellet-tava määrä.
Tässä kohdassa säädetyn jouston väärinkäytön välttämiseksi voidaan
toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä.
8. Siitä, mitä 6 ja 7 kohdassa säädetään, voidaan poiketa elintarvi-
keaputoimien yhteydessä vientitukea saavien 1 artiklan 2 kohdassa1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 25
▼M4
▼B
▼B
tarkoitettujen tuotteiden osalta 46 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
9. Vientituki maksetaan, kun esitetään todistus siitä, että tuotteet:
— on viety yhteisön ulkopuolelle,
— ovat peräisin yhteisöstä, ja
— eriytetyn vientituen osalta ovat saapuneet todistuksessa esitettyyn
määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jolle on vahvistettu
vientituki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 kohdan b alakohdansoveltamista. Tästä säännöstä voidaan kuitenkin poiketa 46 artik-lassa säädettyä menettelyä noudattaen vastaavien takuidentarjoamiseksi, jollei määritettävistä edellytyksistä muuta johdu.
10. Perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopi-
muksista johtuvien määrällisten rajoitusten noudattaminen on taattava
kyseisiin tuotteisiin sovellettavilla, näissä sopimuksissa määrättyjen
viiteajanjaksojen mukaisesti myönnettävillä vientitodistuksilla.
Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana
tehdyistä sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattamisen osaltaviiteajanjakson päättyminen ei saa vaikuttaa vientitodistusten voimas-saoloon.
11. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, mukaan
lukien myöntämättömien tai käyttämättömien, vientiin tarkoitettujen
määrien uudelleenjakamista koskevat säännökset, annetaan 46 artik-lassa säädettyä menettelyä noudattaen.
36 artikla
1. Jollei tässä asetuksessa tai jonkin sen säännöksen mukaisesti
annetuissa säännöksissä toisin säädetä, kolmansista maista tulevassa 1artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuonnissa kielletään:
— kaikkien vaikutukseltaan tullia vastaavien maksujen periminen,
— kaikkien määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan vastaavien
toimenpiteiden soveltaminen.
2. Yhdistetyn nimikkeistön yleisiä tulkintasääntöjä ja erityisiä
sääntöjä sen soveltamisesta sovelletaan tämän asetuksen piiriin kuulu-vien tuotteiden luokitteluun; tämän asetuksen soveltamisen pohjaltasaatu tullinimikkeistöliitetään yhteiseen tullitariffiin.
37 artikla
1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1
artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä ovathäiriintyneet tai ovat vaarassa häiriintyä vakavasti siten, että perusta-
missopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu,
kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa voidaan toteuttaaaiheellisia toimenpiteitä.
Näitä toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan siihen asti, kunnes
tapauksen mukaan joko häiriötaikka häiriö n uhka on väistynyt taimarkkinoilta poistetut tai ostetut tuotteet ovat huomattavasti vähenty-
neet.
Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43
artiklan 2 kohdassa määrätyn äänestysmenettelyn mukaisesti yleisetsäännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat,joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, komissio päättää jäsen-
valtion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarpeellisista toimenpiteistä,
jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan välittömästi.
Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiastapäätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpi-
teen neuvoston käsiteltäväksi kolmen työpäivän kuluessa sen tiedoksiantamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenem-mistöllä vahvistaa, muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 26
▼B
4. Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan perustamissopimuksen 228
artiklan 2 kohdan mukaisista kansainvälisistä sopimuksista aiheutuviavelvoitteita noudattaen.
VI OSASTO
Kansalliset ja yhteisön tarkastukset
38 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet yhteisön
sääntelyn noudattamisen varmistamiseksi hedelmä- ja vihannesmarkki-noiden osalta ja erityisesti liitteessä IV tarkoitetuilla aloilla.
2. Jos tarkastukset on aiheellista tehdä pistokokein, jäsenvaltioiden
on varmistuttava näiden tarkastusten luonteen ja suoritustiheyden sekäriskien arvioinnin perusteella, että tarkastukset on mukautettu valvot-
tuun toimenpiteeseen koko niiden alueella ja että ne vastaavat
hedelmä- ja vihannesalalla kaupan pidettävien tai kaupan pidettäväksitarkoitettujen tuotteiden määrää.
Julkisten varojen käyttöä on valvottava järjestelmällisesti, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta tällaisten tarkastusten täytäntöönpanoa muillaaloilla.
3. Komission ja jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että toimival-
taisilla viranomaisilla on käytettävissään henkilöstöä, joka
lukumäärältään, pätevyydeltään ja kokemukseltaan soveltuu tarkas-tusten tehokkaaseen suorittamiseen erityisesti liitteessä IVtarkoitetuilla aloilla.
39 artikla
1. Komissio voi yhteistyössä asianomaisen jäsenvaltion toimival-
taisten viranomaisten kanssa suorittaa tai teettää tarkastuksia paikanpäällä varmistaakseen yhteisön sääntelyn yhdenmukaisen soveltamisen
hedelmä- ja vihannesmarkkinoiden osalta ja erityisesti liitteessä IV
tarkoitetuilla aloilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisten vira-nomaisten 38 artiklan mukaisesti suorittamien tarkastustensoveltamista.
2. Komissio ilmoittaa ennakolta ja kirjallisesti jäsenvaltiolle suunni-
teltujen tarkastusten tavoitteen, tarkoituksen ja paikan sekäpäivämäärän, jolloin nämä tarkastukset aloitetaan, samoin kuin tarkas-
tajien henkilöllisyyden ja aseman.
40 artikla
1. Edellä 39 artiklan säännösten täytäntöönpanemiseksi hedelmä- ja
vihannesmarkkinoita varten perustetaan erityistarkastajien elin, jokakoostuu komission virkamiehistä, joilla on tehtävien suorittamisen edel-lyttämät tekniset tiedot, pätevyys ja kokemus, ja mahdollisestikomission pyynnöstä ja jäsenvaltioiden suotumuksella 37 artiklan 3kohdassa erityistarkastuksiin osallistumiseen tarkoitettujen edustajien
joukosta nimetyistä virkailijoista.
2. Erityistarkastajien elin suorittaa komission alaisena seuraavia
tehtäviä:
a) osallistuminen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suun-
nittelemiin ja suorittamiin tarkastuksiin;
b) sellaisten 39 artiklassa tarkoitettujen tarkastusten suorittaminen
komission aloitteesta, joihin asianomaisen jäsenvaltion edustajat
kutsutaan osallistumaan;
c) toteutettujen kansallisten tarkastusjärjestelyjen, noudatettujen menet-
telyjen sekä saatujen tulosten arviointi;
d) tiedon hankkiminen kaikista toimivaltaisten viranomaisten toteutta-
mista lainsäädännöllisistä ja muista toimenpiteistä yhteisönhedelmä- ja vihannesmarkkinoihin liittyvän sääntelyn soveltamisenedistämiseksi;1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 27
▼B
e) yhteistyön ja tiedonvaihdon kehittäminen eri jäsenvaltioiden virano-
maisten kesken hedelmä- ja vihannesmarkkinoihin liittyvänsääntelyn yhdenmukaisen soveltamisen edistämiseksi ja mainittuun
alaan kuuluvien tuotteiden liikkuvuuden helpottamiseksi.
3. Komissio ilmoittaa 2 kohdan b alakohdan mukaisesti suoritetta-
vien tarkastusten osalta hyvissä ajoin ennen toimien aloittamistajäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille alueen, jolla toimet tullaan
suorittamaan.
4. Komissio päättää itse paikat, joilla tarkastukset on suoritettava, ja
määrittelee yhteistyössä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa käytäntöäkoskevat yksityiskohtaiset säännöt.
41 artikla
1. Tämän asetuksen 40 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaiset
tarkastukset tehdään asetuksen (ETY) N:o 729/70 9 artiklan 2 kohdansäännösten mukaisesti.
Komission tarkastajat noudattavat tarkastustensa aikana toimintatapoja,
jotka ovat sopusoinnussa kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavien
sääntöjen ja ammattikäytäntöjen kanssa, ja kuuluvat salassapitovelvolli-suuden piiriin.
2. Komissio luo aiheelliset yhteydet jäsenvaltioiden toimivaltaisiin
viranomaisiin laatiakseen tarkastusohjelmat yhteistyössä näiden kanssa.
Jäsenvaltioiden on toimittava yhteistyössä komission kanssa helpottaak-seen tämän tehtävän suorittamista.
3. Komissio antaa kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomai-
sille mahdollisimman pian tiedoksi tarkastajien tekemien
tarkastuskäyntien tulokset. Tässä tiedoksiannossa selostetaan ilmenneitä
vaikeuksia ja hedelmä- ja vihannesmarkkinoihin liittyvien säännöstennoudattamisen osalta todettuja rikkomuksia.
4. Kyseisen jäsenvaltion on annettava komissiolle mahdollisimman
pian tiedoksi toimenpiteet, jotka se on toteuttanut poistaakseen todetut
vaikeudet tai rikkomukset.
42 artikla
Tarkastuksissa todetut sääntörikkomukset, joilla voi olla taloudellisia
vaikutuksia EMOTR:n tukiosastoon, käsitellään asetuksen (ETY) N:o
595/91 (
1) säännösten mukaisesti. Jäsenvaltion, jonka alueella sääntörik-
komus on todettu, on tehtävä mainitun asetuksen 3 artiklassa säädettyilmoitus.
Komission tarkastuksissa todettu jäsenvaltion puutteellinen mukautu-
minen yhteisön sääntöjen soveltamiseen, millä voi olla taloudellisia
vaikutuksia EMOTR:n tukiosastoon, käsitellään asetuksen (ETY) N:o
729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan säännösten mukaisesti.
VII OSASTO
Yleiset säännökset
43 artikla
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 92, 93 ja
94 artiklaa sovelletaan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteidentuotantoon ja kauppaan.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 28
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 595/91, annettu 4 päivänä maaliskuuta 1991,
yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen yhteydessä aiheettomasti makset-
tuja määriä koskevista sääntöjenvastaisuuksista ja näiden määrien
takaisinperimisestä sekä tiedotusjärjestelmän luomisesta tällä alalla (EYVL
N:o L 67, 14.3.1991, s. 11).
▼B
44 artikla
1. Jäsenvaltioiden ja komission on annettava toisilleen tiedoksi
tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Toimitettavat
tiedot vahvistetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Yksi-tyiskohtaiset säännöt tällaisten tietojen toimittamisesta ja jakelustaannetaan samaa menettelyä noudattaen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sisältävät ainakin tiedot vilje-
lypinta-aloista ja satomääristä, kaupan pidetyistä määristä tai määristä,joita ei ole saatettu myyntiin 23 artiklan puitteissa.
Näiden tietojen keräämisen suorittaa
— tuottajaorganisaatiot niiden jäsenten kohdalta, tämän rajoittamatta
kuitenkaan, mitä 11 ja 19 artiklassa säädetään,
— jäsenvaltioiden toimivaltaiset yksiköt niiden tuottajien osalta, jotka
eivät ole minkään tässä asetuksessa tarkoitetun kollektiivisen raken-
teen jäseniä. Kyseinen jäsenvaltio voi antaa tämän tehtävän osittaintai kokonaan yhdelle tai useammalle tuottajaorganisaatiolle.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet
varmistaakseen 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen keräämisen, näiden
tietojen täsmällisyyden, niiden tilastollisen käsittelyn sekä niiden
säännöllisesti komissiolle tapahtuvan ilmoittamisen. Jäsenvaltioiden onsäädettävä seuraamuksista tapauksissa, joissa kyseisten tehtävien suorit-tamisessa ilmenee perusteetonta viivästymistä tai järjestelmällistälaiminlyöntiä. Jäsenvaltioiden on tiedotettava näistä toimenpiteistä
komissiolle.
4. Komissio antaa jäsenvaltioille säännöllisesti tiedoksi tarkoituksen-
mukaisimmalla tavalla 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sekä päätelmät,joita se on näistä tiedoista tehnyt. Yksityiskohtaiset soveltamistakoskevat säännöt vahvistetaan 46 artiklassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen.
46 artikla
1. Komissiota avustaa tuoreiden hedelmien ja vihannesten hallinto-
komitea, jäljempänä ’komitea’, joka muodostuu jäsenvaltioiden
edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4
ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu
määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
47 artikla
Komitea voi käsitellä muitakin kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa
sen käsiteltäviksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajanpyynnöstä.
48 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta, hallinnol-
liset, taloudelliset tai muunlaiset seuraamukset mukaan luettuina,annetaan alan erityistarpeet huomioon ottaen 46 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
49 artikla
Tätä asetusta on sovellettava siten, että otetaan samanaikaisesti ja
aiheellisella tavalla huomioon perustamissopimuksen 39 ja 110 artik-lassa määrätyt tavoitteet.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 29
▼M4
▼B
▼B
50 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet tämän
asetuksen säännöksiä koskevista rikkomuksista rankaisemiseksi sekäpetosten torjumiseksi.
51 artikla
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi tämän asetuksen
noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräyksetviimeistään kuukauden kuluttua niiden antamisesta. Tämä koskeemyös niihin tehtyjä muutoksia.
52 artikla
1. Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen maksamiseen, toimin-
tarahaston yhteisön rahoitusosuuteen, 17 artiklassa sekä 53, 54 ja 55artiklassa tarkoitettujen erityistoimenpiteiden ja 40 artiklan 1 kohdanmukaisesti komission yhteyteen asetettujen jäsenvaltioiden asiantunti-joiden suorittamien tarkastustoimien rahoitukseen liittyviäkustannuksia pidetään ►
C2asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (1)◄
1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina interventiotoimenpi-
teinä, joiden tarkoituksena on säädellä maatalousmarkkinoita.
2. Jäsenvaltioiden 14 artiklan ja 15 artiklan 6 alakohdan toisen
alakohdan mukaisesti myöntämään tukeen liittyviä kustannuksia
pidetään ►C2asetuksen (EY) N:o 1258/1999 ◄1 artiklan 2 kohdan
b alakohdassa tarkoitettuina interventiotoimenpiteinä, joiden tarkoituk-sena on säädellä maatalousmarkkinoita. Yhteisövoi antaa tukeenosarahoitusta.
3. Komissio antaa tämän artiklan 2 kohdan soveltamista koskevat
säännöt 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4. VI osaston säännöksiä sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoitta-
matta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston
rahoitusjärjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenval-
tioiden suorittamista tarkastuksista ja direktiivin 77/435/ETYkumoamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun asetuksen (ETY)N:o 4045/1989 (
2) soveltamista.
53 artikla
Tuottajaorganisaatioiden ennen tämän asetuksen voimaantuloa
asetuksen (ETY) N:o 1035/72 14 artiklan ja II a osaston perusteella
saamat oikeudet pidetään voimassa niiden päättymiseen asti.
55 artikla
Markkinointivuonna 2001/2002 korjatuista hasselpähkinöistä
myönnetään 15 euron suuruinen tuki 100 kilogrammaa kohti niille
asetuksen (ETY) N:o 1035/72 tai tämän asetuksen perusteella hyväksy-tyille tuottajaorganisaatioille, jotka toteuttavat asetuksen (ETY) N:o1035/72 14 d artiklan mukaista laadun parantamissuunnitelmaa tai 15artiklan mukaista toimintaohjelmaa ja jotka eivät voi saada asetuksen(EY) N:o 545/2002 1 ja 2 artiklassa säädettyä tukea.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 30
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EYVL L 388, 30.12.1989, s. 17, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 3235/94 (EYVL L 338, 28.12.1994, s. 16).▼M3
▼B
▼M5
▼M8
▼B
56 artikla
Viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2000 komissio esittää neuvostolle
tämän asetuksen toiminnasta kertomuksen, johon liitetään tarvittaessa
aiheellisia ehdotuksia.
57 artikla
Jos tarvitaan toimenpiteitä, joiden avulla voidaan helpottaa siirtymistä
vanhasta järjestelmästä tässä asetuksessa perustettuun järjestelmään,
nämä toimenpiteet vahvistetaan 46 artiklassa säädetyn menettelynmukaisesti.
58 artikla
1. Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997. Kuitenkin IV osastoa
sovelletaan ►
C1kunkin liitteessä II tarkoitetun tuotteen ◄osalta
vasta markkinointivuoden 1997/1998 alusta.
2. Kumotaan asetukset (ETY) N:o 1035/72, (ETY) N:o 3285/83,
(ETY) N:o 1319/85, (ETY) N:o 2240/88, (ETY) N:o 1121/89 ja
(ETY) N:o 1198/90 tämän asetuksen vastaavien säännösten täytäntöön-panopäivästä.
Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetuk-
seen liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 31
▼B
LIITEI
Kuluttajille tuoreena toimitettavat tuotteet, joille asetetaan laatuvaati-
mukset
Aprikoosit
Artisokat
Avokadot
HasselpähkinätKeräkaalit
Kesäkurpitsat
KiivitKirsikatKukkakaalit
Kurkut
LuumutMelonit
Mansikat
MantelitMunakoisotOmenat ja päärynät
Paprikat
Parsat►
C1Persikat ja nektariinit ◄
Pinaatit
PorkkanatPurjosipulitRuokasipulit
Ruotisellerit
RuusukaalitSaksanpähkinätSalaatit, kähäräendiivit ja salaattisikurit
Siloendiivit
Silvittävät herneetSitrushedelmät
Syötäviksi tarkoitetut viinirypäleet
TarhapavutValkosipulitTomaatit
Vesimelonit
►
M7Viljellyt sienet ◄
Muut 1 artiklassa mainitut tuotteet silloin, kun ne ovat nettopainoltaan alle
kolme kiloa painavissa myyntipakkauksissa sekoitettuina vähintään yhden tässä
liitteessä mainitun tuotteen kanssa.1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 32
▼M10
▼B
LIITEII
Luettelo tuotteista, joille voidaan myöntää 23 artiklan 3 kohdassa tarkoi-
tettua yhteisön markkinoiltapoistamiskorvausta
Kukkakaalit
Tomaatit
Munakoisot
AprikoositPersikatNektariinit (mukaan lukien brugnole-lajike)
Sitruunat
Päärynät (muut kuin päärynäsiiderin valmistukseen tarkoitetut)Syötäväksi tarkoitetut viinirypäleetOmenat (muut kuin omenasiiderin valmistukseen tarkoitetut)
Satsumat
MandariinitKlementiinit
Appelsiinit
MelonitVesimelonit1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 33
▼B
LIITEIII
Luettelo tuottajaorganisaatioiden soveltamista säännöistä, jotka voidaan 18
artiklan 1 kohdan nojalla laajentaa koskemaan muitakin kuin tuottajaorga-
nisaatioihin kuuluvia tuottajia
1.Tuotantoon liittyviä tietoja koskevat säännöt
a) ilmoitus viljelysuunnitelmista tuotekohtaisesti ja mahdollisesti lajikekoh-
taisesti
b) ilmoitus viljelystä
c) ilmoitus viljellystä kokonaispinta-alasta eriteltynä tuotteittain ja, jos
mahdollista, lajikkeittain
d) ilmoitus ennakoitavasta tonnimäärästä sekä todennäköisistä sadonkorjuua-
jankohdista tuotteittain ja, jos mahdollista, lajikkeittain
e) kausittainen ilmoitus korjatun sadon määrästä tai käytettävissä olevista
varastomääristä lajikkeittain
f) tiedot varastointikapasiteetista
2.Tuotantoa koskevat säännöt
a) käytettävien siementen valinta tuotteen käyttötarkoituksen perusteella:
tuoremarkkinat tai teollinen jalostus
b) hedelmätarhojen harventamista koskevien määräysten noudattaminen
3.Kaupan pitämistä koskevat säännöt
a) sadonkorjuulle määrättyjen alkamispäivämäärien noudattaminen ja kaupan
pitämisen porrastamisen noudattaminen
b) laatua ja kokoa koskevien vähimmäisvaatimusten noudattaminen
c) kauppakunnostusta, tarjontamuotoa, pakkaamista ja merkintää markki-
noille saattamisen ensimmäisessä vaiheessa koskevien sääntöjen
noudattaminen
d) tuotteen alkuperää koskevat merkinnät
4.Ympäristönsuojelua koskevat säännöt
a) lannoitteiden ja lannan käyttöön liittyvät säännöt
b) kasvinsuojeluaineiden ja muiden viljelysten suojelua koskevien menetel-
mien käyttöön liittyvät säännöt
c) hedelmien ja vihannesten kasvinsuojeluaineiden ja lannoitteiden jäämien
enimmäispitoisuuksiin liittyvät säännöt
d) sivutuotteiden ja käytettyjen tarvikkeiden hävittämiseen liittyvät säännöt
e) markkinoilta poistettujen tuotteiden hävittämiseen liittyvät säännöt
5.Tuotteiden markkinoiltapoistamista koskevat säännöt
edellä 23 artiklan mukaisesti annetut säännöt 25 artiklassa tarkoitetuin edelly-
tyksin1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 34
▼B
LIITEIV
Epätäydellinen luettelo kansallisten tarkastusten ja yhteisön tarkastusten
aloista
Tuotteiden vaatimustenmukaisuus (7 ja 8 artikla)
Tuottajaorganisaatioiden hyväksymisedellytysten noudattaminen (12 artikla)
Toimintasuunnitelman täytäntöönpano (13 artikla)
Hyväksymissuunnitelman täytäntöönpano ja tukien käyttö (14 artikla)Toimintarahaston ja -ohjelman täytäntöönpano ja erityisesti varojen käytön
järjestelmällinen tarkastus (15 artikla)
Niiden edellytysten noudattaminen, joilla sääntöjen soveltamisalaa laajennetaan
(18 artikla)
Niiden edellytysten noudattaminen, joilla organisaatiot ja toimialakohtaiset sopi-
mukset sekä sääntöjen soveltamisalan laajentaminen on pantu täytäntöön (19, 20
ja 21 artikla)
Markkinoiltapoistamistoimet (23 artikla ja sitä seuraavat artiklat)
Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen maksamisen täsmällisyys (29 artikla)
Markkinoilta poistettujen tuotteiden myynti (30 artikla)Kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan järjestelmään liittyvien sääntöjen
soveltaminen (31 artikla ja sitä seuraavat artiklat)1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 35
▼B
LIITEV
Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus
(ecua/100 kg)
Markkinointivuodet 1997/1998 1998/1999 1999/2000 2000/2001 2001/2002vuodesta
2002
alkaen
Kukkakaalit 9,34 8,88 8,41 7,94 7,48 7,01
Tomaatit 6,44 6,12 5,80 5,47 5,15 4,83
Omenat 10,69 10,32 9,94 9,56 9,18 8,81
Viinirypäleet 10,69 10,15 9,62 9,08 8,55 8,02
Aprikoosit 18,90 17,95 17,01 16,06 15,12 14,17Nektariinit 17,39 16,52 15,65 14,78 13,91 13,04
Persikat 14,65 13,92 13,18 12,45 11,72 10,99
Päärynät 10,18 9,82 9,46 9,10 8,75 8,39
Munakoisot 5,29 5,02 4,76 4,49 4,23 3,97
Melonit 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00
Vesimelonit 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00
Appelsiinit 14,33 14,26 14,20 14,13 14,07 14,00
Mandariinit 16,15 15,52 14,89 14,26 13,63 13,00
Klementiinit 12,74 12,79 12,84 12,90 12,95 13,00
Satsumat 10,49 10,99 11,49 12,00 12,50 13,00
Sitruunat 13,37 13,30 13,22 13,15 13,07 13,001996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 36
▼B
LIITEVI
Vastaavuustaulukko
Asetus (ETY) N:o 1035/72 Tämä asetus
1 artikla 1 artikla
2 artikla 2 artikla
3 artikla 3 artikla
4 artikla —5 artikla 4 artikla
6 artikla 5 artikla
7 artikla 6 artikla
8 artikla 7 artikla
9 ja 11 artiklas 8 artikla
10 artikla 10 artikla
12 artikla 9 artikla
13 artikla 11 artikla
13 a artikla —
13 b artikla —
14 artikla 14 artikla
14 a artikla —
14 b artikla —
14 c artikla —
14 d artikla —
14 e artikla 54 artikla
14 f artikla —
14 g artikla —
15 artikla 23 artikla15 a artikla —
15 b artikla 18 artikla
16 artikla —
16 a artikla —
16 b artikla 27 artikla
17 artikla 28 artikla
18 artikla 29 artikla
18 a artikla 24 artikla
19 artikla —
19 a artikla —
19 b artikla —
19 c artikla —
20 artikla —
21 artikla 30 artikla
22 artikla 31 artikla
23 artikla 32 artikla
24 artikla 33 artikla
25 artikla 34 artikla
26 artikla 35 artikla
27 artikla 36 artikla
31 artikla 43 artikla32 artikla 45 artikla1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 37
▼B
Asetus (ETY) N:o 1035/72 Tämä asetus
33 artikla 46 artikla
34 artikla 47 artikla
35 artikla —
36 artikla 52 artikla
36 a artikla 52 artikla
37 artikla 49 artikla
38 artikla 44 artikla
40 artikla —
41 artikla 58 artikla
42 artikla 58 artikla1996R2200 — FI — 31.01.2003 — 004.001 — 38