Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/69/EY,
annettu 13 päivänä lokakuuta 1998,
moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista
toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta
(EYVL L 350, 28.12.1998, s. 1)
Oikaistu:
"C1 Oikaisu, EYVL L 104, 21.4.1999, s. 31 (98/69)1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 1
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI
98/69/EY,
annettu 13 päivänä lokakuuta 1998,
moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäi-
semiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin
70/220/ETY muuttamisesta
EUROOP AN PARLAMENTTI JA EUROOP AN UNIONIN NEUVOSTO,
jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen
100 a artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),
ottaen huomioon sovittelukomitean 29 päivänä kesäkuuta 1998 hyväksymänyhteisen ehdotuksen,
1) olisi toteutettava toimia sisämarkkinoiden puitteissa,
2) neuvoston 22 päivänä marraskuuta 1973 hyväksymässä Euroopan
yhteisön ensimmäisessä toimintaohjelmassa ympäristön suojelemisek-si (
4) kehotetaan ottamaan huomioon viimeisin tieteellinen kehitys
moottoriajoneuvojen kaasujen aiheuttaman ilman pilaantumisen estä-
miseksi ja mukauttamaan jo annetut direktiivit sen mukaisesti;
viidennessä toimintaohjelmassa, jonka päälinjat neuvosto hyväksyi 1päivänä helmikuuta 1993 antamassaan päätöslauselmassa (
5), sää-
detään lisätoimenpiteistä moottoriajoneuvojen päästöjen vähentämi-
seksi huomattavasti nykyiseltä tasolta; viidennessä toimintaohjelmassa
asetetaan niin ikään tavoitteita useiden päästöjen vähentämiseksi jaedellytetään, että sekä liikkuvista että paikallaan pysyvistä lähteistä
aiheutuvia päästöjä vähennetään,
3) neuvoston direktiivissä 70/220/ETY (
6) vahvistetaan raja-arvot tällais-
ten ajoneuvojen moottoreiden hiilimonoksidin ja palamattomienhiilivetyjen päästöille; näitä raja-arvoja alenne ttiin ensimmäisen
kerran neuvoston direktiivillä 74/290/ETY (
7) ja täydennettiin komis-
sion direktiivin 77/102/ETY (8) mukaisesti typen oksidien päästöille
sallituilla raja-arvoilla; näille kolmelle päästölajille tarkoitettujaraja-arvoja alennettiin sittemmin komission direktiivillä78/665/ETY (
9)sekä neuvoston direktiiveillä 83/351/ETY (10)j a
88/76/ETY (11); raja-arvot dieselmoottoreiden hiukkaspäästöille otet-
tiin käyttöön neuvoston direktiivillä 88/436/ETY (12); tiukemmat
eurooppalaiset standardit alle 1,4-litraisten ajoneuvojen kaasumaisille
päästöille otettiin käyttöön neuvoston direktiivillä 89/458/ETY (13);
näiden standardien soveltaminen on ulotettu kaikkiin henkilöautoihinmoottorin tehosta riippumatta, ja perustana käytetään parannettuaeurooppalaista testausmenettelyä, johon sisältyy ajojakso taajama-
alueen ulkopuolella; polttoainejärjestelmän haihtumispäästöjä ja
päästöihin liittyvien ajoneuvon osien kestävyyttä koskevat vaatimukset!B
(1) EYVL C 77, 11.3.1997, s. 8 ja
EYVL C 106, 4.4.1997, s. 6.
(2) EYVL C 206, 7.7.1997, s. 113.
(3) Euroopan parlamentin lausunnot, annettu 10. huhtikuuta 1997 ja 18. helmikuuta
1998 (EYVL C 132, 28.4.1997, s. 170 ja EYVL C 80, 16.3.1998, s. 101),neuvoston yhteiset kannat, vahvistettu 7. lokakuuta 1997 ja 23. maaliskuuta 1998
(EYVL C 351, 19.11.1997, s. 13 ja EYVL C 161, 27.5.1998, s. 45), ja Euroopan
parlamentin päätökset, toinen käsittely, tehty 30. huhtikuuta 1998 (EYVL C 152,
18.5.1998, s. 41) ja kolmas käsittely, 15. syyskuuta 1998, (ei vielä julkaistu
virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös, tehty 17. syyskuuta 1998.
(
4) EYVL C 112, 20.12.1973, s. 1.
(5) EYVL C 138, 17.5.1993, s. 1.
(6) EYVL L 76, 6.4.1970, s 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/69/EY (EYVL L 282,
1.11.1996, s. 64).
(7) EYVL L 159, 15.6.1974, s. 61.
(8) EYVL L 32, 3.2.1977, s. 32.
(9) EYVL L 223, 14.8.1978, s. 48.
(10) EYVL L 197, 20.7.1983, s. 1.
(11) EYVL L 36, 9.2.1988, s. 1.
(12) EYVL L 214, 6.8.1988, s. 1.
(13) EYVL L 226, 3.8.1989, s. 1.1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 2
sekä dieselmoottorilla varustettujen autojen hiukkaspäästöjä koskevat
tiukemmat standardit otettiin käyttöön neuvoston direktiivillä91/441/ETY (
1); Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä
94/12/EY (2) otettiin käyttöön tiukemmat kaikkia epäpuhtauksia
koskevat raja-arvot ja uusi menetelmä tuotannon vaatimustenmukai-
suuden valvomiseksi; henkilöautoihin, jotka on suunniteltu useam-malle kuin kuudelle henkilölle ja joiden enimmäismassa on yli 2 500kilogrammaa, sekä kevyisiin hyötyajoneuvoihin ja maastoajoneuvoi-
hin, jotka kuuluvat direktiivin 70/220/ETY soveltamisalaan ja joihin
sovellettiin aikaisemmin lievempiä standardeja, sovelletaan nykyäänneuvoston direktiivin 93/59/ETY (
3) ja Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 96/69/EY (4) mukaisesti yhtä tiukkoja standar-
deja kuin henkilöautoihin huomioon ottaen kyseisten ajoneuvojenerityispiirteet,
4) lisäponnistelut ovat tarpeen ympäristöystävällisempien ajoneuvojen
saattamiseksi markkinoille; julkisessa liikenteessä ja matkustajien
joukkoliikenteessä sekä kaupungin sisäisessä tavaroiden jakelulii-kenteessä olisi pyrittävä lisäämään ympäristöystävällisten ajoneuvojenosuutta,
5) direktiivin 94/12/EY 4 artiklassa edellytetään, että komissio ehdottaa
standardeja, jotka saatetaan voimaan vuoden 2000 jälkeen sellaistauutta monitahoista lähestymistapaa noudattaen, joka perustuu kaikkientieliikenteestä aiheutuvaa ilman pilaantumista vähentävien toimenpi-
teiden kustannusten ja tehokkuuden laajaan arviointiin; ehdotuksen
olisi sisällettävä tieliikenteen päästöjä koskevien standardien tiuken-tamisen lisäksi täydentäviä toimenpiteitä kuten polttoaineen laadunparantaminen ja autokannan tarkastus- ja huolto-ohjelman tiukenta-
minen; ehdotuksen olisi perustuttava ilmanlaatukriteerien vahvistami-
seen ja niihin liittyviin päästöjen vähentämistavoitteisiin sekä jokaisentoimenpidekokonaisuuden kustannustehokkuuden arviointiin, ottaenhuomioon mahdollisten muiden toimenpiteiden, kuten liikennesuun-
nittelun, julkisen kaupunkiliikenteen edistämisen, uusien käyttövoi-
matekniikoiden ja vaihtoehtoisten polttoaineiden käytöllä saavutettavatvaikutukset; moottoriajoneuvojen päästöjen rajoittamiseksi toteutetta-
vien yhteisön toimien kiireellisyyden vuoksi tässä tehdyt ehdotukset
myös perustuvat jo olemassa olevalle tai suunnitellulle parhaallemahdolliselle käytettävissä olevalle päästöjen rajoittamisteknologialle,mikä todennäköisesti nopeuttaa saastuttavien moottoriajoneuvojen
korvaamista,
6) olisi mahdollisimman pian luotava tarkoituksenmukainen kehys, jolla
nopeutettaisiin innovatiivisia käyttövoimatekniikoita käyttävien ajo-neuvojen ja vaihtoehtoisia, ympäristöä mahdollisimman vähän pilaavia
polttoaineita käyttävien ajoneuvojen tuomista markkinoille; vaihtoeh-
toisia polttoaineita käyttävien ajoneuvojen määrän lisäämisellävoitaisiin kaupunkien ilmanlaatua parantaa merkittävästi,
7) osana pyrkimystä löytää ratkaisu ilman pilaantumisen muodostamaan
ongelmaan on tarpeen ottaa käyttöön kokonaisvaltainen strategia, joka
kattaa kestävän liikenteen kehittämisen teknologiset, hallinnolliset javerotukselliset näkökohdat, ottaen huomioon Euroopan eri kaupunki-alueiden erityispiirteet,
8) komissio on toteuttanut ilman laatua, tieliikenteen päästöjä, poltto-
aineita ja moottoritekniikkaa koskevan eurooppalaisen ohjelman (AutoOil -ohjelma) täyttääkseen direktiivin 94/12/EY 4 artiklan vaatimuk-set; komissio on toteuttanut APHEA-hankkeen, jossa arvioidaan
moottoriajoneuvojen aiheuttaman ilman pilaantumisen ulkoisten
kustannusten olevan 0,4 prosenttia EU:n bruttokansantulosta, jamyöhemmissä arvioinneissa on päädytty siihen, että ulkoiset kustan-nukset ovat 3 prosenttia EU:n bruttokansantulosta; komissio on
toteuttanut toimintasuunnitelman ”Huomispäivän auto”, jolla pyritään
edistämään sellaisen huomispäivän auton käyttöönottoa, joka olisipuhdas, turvallinen, energiaa tehokkaasti hyödyntävä ja ”älykäs”; tällä
toimintasuunnitelmalla lujitetaan yhteisön toimenpiteitä puhtaampiin
autoihin tähtäävän tutkimuksen ja kehityksen edistämiseksi; ”Huo-mispäivän auto” -toimintasuunnitelmassa toteutettuja tutkimus- jakehitysponnisteluja sekä EU:n kilpailukykyä autoalan tutkimuksen ja!B
(1) EYVL L 242, 30.8.1991, s. 1.
(2) EYVL L 100, 19.4.1994, s. 42.
(3) EYVL L 186, 28.7.1993, s. 21.
(4) EYVL L 282, 1.11.1996, s. 64.1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 3
kehityksen alalla ei saisi vaarantaa; Euroopan auto- ja öljyteollisuus
ovat toteuttaneet eurooppalaisen ohjelman päästöistä, pakokaasuista jamoottoriteknologiasta (EPEFE) määrittääkseen tulevaisuuden ajoneu-voilla ja niissä käytettävillä polttoaineilla saavutettavissa olevat
vaikutukset; Auto Oil ja EPEFE-ohjelmilla on tarkoitus varmistaa,
että epäpuhtauspäästöjä koskevissa direktiiviehdotuksissa pyritäänsekä kansalaisten että talouden kannalta parhaisiin ratkaisuihin;yhteisön toimenpiteiden toteuttamistarve tulevien vaiheiden 2000 ja
2005 osalta on tullut kiireelliseksi; on osoittautunut, että autojen
päästöihin liittyvää tekniikkaa on edelleen parannettava, jotta vuonna2010 saavutettaisiin komission Auto Oil -ohjelmasta antamassa
tiedonannossa tarkoitettu ilman laatu,
9) on tärkeää ottaa huomioon sellaiset tekijät kuin kilpailukehityksen
aiheuttamat vaihtelut, kustannusten reaalinen jakautuminen osallistu-vien teollisuudenalojen välillä vuosipäästöjen vähentämiseksi, tietyn
alan investointien avulla muualla vältetyt kustannukset ja kansanta-
louteen kohdistuvien rasitusten väheneminen,
10) direktiivin 70/220/ETY uusille henkilöautoille ja kevyille hyötyajo-
neuvoille asetettavien vaatimusten parantaminen on osa johdonmu-
kaista yhteisön kokonaisstrategiaa, johon kuuluvat myös kevyitä
hyötyajoneuvoja ja raskaita ajoneuvoja koskevien standardien uusimi-nen vuodesta 2000, moottoripolttoaineiden parantaminen ja käytössäolevien ajoneuvojen päästöjen entistä tarkempi arviointi; ilman laadun
parantamiseksi kaikkein saastuttavimmilla alueilla tarvitaan kuitenkin
näiden toimenpiteiden lisäksi kustannustehokkaita paikallisia toimen-piteitä,
11) neuvoston direktiivi 70/220/ETY on yksi moottoriajoneuvojen ja
niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetundirektiivin 70/156/ETY (
1) mukaisista tyyppihyväksyntämenettelyä
koskevista erityisdirektiiveistä; yksittäiset jäsenvaltiot eivät voi
riittävässä määrin saavuttaa moottoriajoneuvoista aiheutuvien epäpuh-
tauspäästöjen vähentämistavoitetta ja se voidaankin saavuttaa parem-min lähentämällä moottoriajoneuvojen aiheuttaman ilman pilaantumi-sen ehkäisemiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevaa jäsenvaltioi-
den lainsäädäntöä,
12) vuodesta 2000 sovellettavat tyyppi I -testin tiukennetut raja-arvot
(joilla vähennetään muiden kuin suoraruiskutteisten dieselkäyttöistenhenkilöautojen osalta typen oksideja 40 prosenttia, hiilivetyjä yhteensä
40 prosenttia ja hiilimonoksidia 30 prosenttia bensiinikäyttöisten
henkilöautojen osalta, typen oksideja 20 prosenttia, hiilivetyjen jatypen oksideja yhteensä 20 prosenttia, hiilimonoksidia 40 prosenttia ja
hiukkaspäästöjä 35 prosenttia ja suoraruiskutteisten dieselkäyttöisten
henkilöautojen osalta typen oksideja 40 prosenttia, hiilivetyjä ja typenoksideja yhteensä 40 prosenttia, hiilimonoksidia 40 prosenttia jahiukkaspäästöjä 50 prosenttia sekä dieselkäyttöisten kevyiden hyöty-
ajoneuvojen osalta typen oksideja 20 prosenttia, hiilivetyjä 65
prosenttia, hiilimonoksidia 40 prosenttia ja hiukkaspäästöjä 35prosenttia) on todettu keskeisiksi toimenpiteiksi riittävän ilman laadunsaavuttamiseksi keskipitkällä aikavälillä; kyseisiä tiukennuksia on
sovellettu hiilivetyihin ja typen oksideihin olettaen, että typen oksidit
ovat 45 prosenttia bensiinikäyttöisille ja 80 prosenttia dieselkäyttöisilledirektiivin 94/12/EY ja direktiivin 96/69/EY mukaisille henkilö-autoille mitatusta yhdistetystä arvosta; nykyisin määrätään tavallisesti
erilliset raja-arvot bensiinikäyttöisille ajoneuvoille kummankin epä-
puhtauspäästön valvomiseksi; tulevaisuuden moottorien suunnittelunhelpottamiseksi yhdistetyt raja-arvot säilytetään dieselkäyttöisille
ajoneuvoille, joille vaiheen 2000 standardit ovat kaikkein vaativimpia;
tiukennuksissa otetaan huomioon vaikutus, joka testijakson muutok-sella, jonka tarkoituksena on kuvata entistä paremmin kylmäkäynnis-tyksen jälkeisiä päästöjä, on todellisiin päästöihin (”40 sekunnin
poisto”),
13) direktiivissä 70/220/ETY säädetyt testivaatimukset on saatettu komis-
sion direktiivillä 96/44/EY (
2) yhdenmukaisiksi moottoriajoneuvojen
hiilidioksidipäästöistä ja polttoaineen kulutuksesta 16 päivänä joulu-!B
(1) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/27/EY (EYVL L 169,
8.7.1996, s. 1).
(2) EYVL L 210, 20.8.1996, s. 25.1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 4
kuuta 1980 annetussa neuvoston direktiivissä 80/1268/ETY (1) sää-
dettyjen vaatimusten kanssa, erityisesti ajoneuvon vertailumassan jakäytettävän ekvivalenttihitauden välisen suhteen osalta; on aiheellistanyt saattaa N
1-luokkaan kuuluvien I, II ja III -alaluokan ajoneuvojen
vertailumassoja koskevat määritelmät yhdenmukaisiksi direktiivissä
96/44/EY säädettyjen määritelmien kanssa,
14) ajoneuvon sisäistä valvontajärjestelmää (OBD-järjestelmä) koskevat
uudet säännökset olisi otettava käyttöön, jotta pakokaasunpuhdistus-
laitteiden häiriöt havaitaan välittömästi ja käytössä olevien ajoneuvo-jen alkuperäinen päästötaso voidaan näin säilyttää merkittävästiparemmin määräaikaisen tai liikenteessä tapahtuvan satunnaisvalvon-
nan avulla
"C1;kuitenkin dieselajoneuvojen OBD-järjestelmät ovat
alemmalla kehitystasolla ja niitä voidaan asentaa tällaisten ajoneuvo-jen uusiin malleihin vuodesta 2003 lähtien;
3ajoneuvon sisäisen
mittausjärjestelmän (OBM) tai muiden sellaisten järjestelmien asen-
taminen, jotka osoittavat mahdolliset toimintahäiriöt mittaamallapäästöjen yksittäiset epäpuhtaudet, on luvallista, jos OBD-järjestelmäpysyy yhtenäisenä; jotta jäsenvaltiot voisivat varmistaa, että ajoneuvon
omistaja noudattaa velvoitettaan korjata häiriöt, häiriön ilmenemisen
jälkeen ajetun matkan pituus on tallennettava; ajoneuvon sisäisiinvalvontajärjestelmiin on oltava rajoittamaton ja standardoitu pääsy;moottoriajoneuvojen valmistajien on annettava kaikki tiedot, jotka ovat
tarpeen ajoneuvon vianmäärityksen, huollon tai korjauksen kannalta;
tällainen pääsy ja nämä tiedot vaaditaan sen varmistamiseksi, ettäajoneuvoja voidaan kaikkialla Euroopan unionin alueella ilman eritoimenpiteitä tarkastaa, huoltaa ja korjata ja että ajoneuvojen osa- ja
korjausmarkkinoilla vallitsevaa kilpailua ei vääristetä osavalmistajien,
ajoneuvojen osia myyvien riippumattomien tukkukauppiaiden, riippu-mattomien korjaamojen ja kuluttajien vahingoksi; vara- ja vaihto-osien
valmistajat ovat velvollisia mukauttamaan valmistamansa osat kulloi-
seenkin OBD-järjestelmään, jotta mahdollistetaan virheetön asentami-nen, joka turvaa kuluttajaa toimintahäiriöiltä,
15) tyyppi IV -testiä, jonka avulla voidaan määrittää kipinäsytytteisellä
polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen haihtumispäästöt, voidaankehittää niin, että sen avulla saadaan selville entistä paremmintodelliset haihtumispäästöt ja se edustaa mittaustekniikan nykytilaa,
16) jotta kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen
pakokaasunpuhdistusjärjestelmän toiminta vastaisi tosiasiallisia käy-tännön edellytyksiä, olisi otettava käyttöön uusi testi päästöjen
mittaamiseksi alhaisissa lämpötiloissa,
17) päästötesteissä käytettävien vertailupolttoaineiden ominaisuuksien
olisi vastattava markkinoilla olevien polttoaineiden ominaisuuksien
kehitysastetta bensiinin ja dieselpolttoaineen laatua koskevan lain-
säädännön mukaisesti,
18) uusi tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenetelmä käytössä
oleville ajoneuvoille on todettu kustannustehokkaaksi tukimenetel-
mäksi; se sisällytetään päästöjä koskevaan direktiiviin, ja tavoitteenaon panna se täytäntöön vuonna 2001,
19) tieliikenteen merkittäviä saastuttajia ovat vanhentuneet ajoneuvot,
joiden aiheuttama ilman pilaantuminen on moninkertainen nykyisinmarkkinoille saatettaviin ajoneuvoihin verrattuna; olisi selvitettävätoimenpiteitä, joilla edistetään ajoneuvokannan korvaamista entistä
nopeammin moottoriajoneuvoilla, joiden ympäristövaikutukset ovat
vähäisempiä,
20) jäsenvaltioiden olisi sallittava nopeuttaa verohelpotuksia käyttämällä
sellaisten ajoneuvojen markkinoille saattamista, jotka täyttävät
yhteisön tasolla hyväksytyt vaatimukset; tällaisten helpotusten onoltava perustamissopimuksen säännösten mukaisia, ja niiden ontäytettävä tietyt edellytykset, joiden tarkoituksena on estää sisämark-
kinoiden vääristyminen; tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden
oikeuteen sisällyttää epäpuhtaus- ja muita päästöjä moottoriajoneu-voihin kohdistuvien tieliikenneverojen laskentaperusteisiin,
21) sekä sisämarkkinoiden yhdenmukaisen kehityksen että kuluttajien
etujen suojaamiseksi ovat pitkän aikavälin sitovat lähestymistavattarpeellisia; on siten tarpeen vahvistaa kaksivaiheinen lähestymistapa,!B
(1) EYVL L 375, 31.12.1980, s. 36, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna komission direktiivillä 93/116/EY (EYVL L 329, 30.12.1993, s. 39).1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 5
johon sisältyvät pakolliset raja-arvot, joita sovelletaan vuodesta 2000
ja 2005 ja joiden avulla voidaan myöntää verohelpotuksia kehityksenkärkeä edustavilla pakokaasunpuhdistuslaitteilla varustettujen ajoneu-vojen pikaisen käyttöönoton edistämiseksi,
22) komissio seuraa tarkasti päästöjen vähentämiseen liittyvän teknologian
kehitystä ja tekee tarpeen mukaan ehdotuksia tämän direktiivinmukauttamisesta; komissio toteuttaa vielä avointen kysymysten
selvittämiseksi tutkimushankkeita, joiden tulokset sisällytetään ehdo-
tukseen tulevaksi lainsäädännöksi vuoden 2005 jälkeen,
23) jäsenvaltiot saavat toteuttaa toimenpiteitä, joilla edistetään vanhojen
moottoriajoneuvojen varustamista jälkikäteen päästöjä vähentävillä
laitteilla ja osilla,
24) jäsenvaltiot saavat toteuttaa toimenpiteitä, joilla edistetään nykyisten
ajoneuvojen nopeampaa korvaamista pienipäästöisillä ajoneuvoilla,
25) direktiivin 70/220/ETY 5 artiklassa säädetään, että tarpeellisista
muutoksista liitteissä olevien vaatimusten mukauttamiseksi tekniikankehitykseen on säädettävä direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen; tällä välin direktiiviin on lisätty
useita muita liitteitä ja on tärkeää, että direktiivin 70/220/ETY liitteetvoidaan mukauttaa tekniikan kehitykseen samaa menettelyä noudatta-
en,
26) Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio sopivat 20 päivänä
joulukuuta 1994 yhteistoimintatavasta perustamissopimuksen 189 bartiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti annettavien säädösten
täytäntöönpanomenettelyssä (
1); tätä yhteistoimintatapaa sovelletaan
muun muassa direktiivin 70/156/ETY 13 artiklaa noudattaen toteutet-taviin toimenpiteisiin, ja
27) direktiiviä 70/220/ETY olisi muutettava vastaavasti,
OV AT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 70/220/ETY seuraavasti:
1) Korvataan 5 artiklassa ilmaisu ”liitteiden I-VII” ilmaisulla ”liitteiden
I-XI”;
2) Muutetaan liitteet tämän direktiivin liitteiden mukaisesti.
2 artikla
1. Jollei 7 artiklan säännöksistä muuta johdu, jäsenvaltio ei saa yhdeksän
kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta moottoriajoneuvojen
päästöjen aiheuttamaan ilman pilaantumiseen liittyvistä syistä
— evätä direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaista EY -tyyppi-
hyväksyntää tai
— evätä kansallista tyyppihyväksyntää tai— kieltää ajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa, direktiivin
70/156/ETY 7 artiklan mukaisesti,
jos ajoneuvo on direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä
direktiivillä, vaatimusten mukainen.
2. Jollei 7 artiklan säännöksistä muuta johdu, jäsenvaltiot eivät saa enää 1
päivästä tammikuuta 2000 myöntää direktiivin 70/156/ETY liitteessä IIolevassa A jaksossa tarkoitettujen M-luokan ajoneuvojen osalta, lukuun
ottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg, ja
N
1-luokan I-alaluokan ajoneuvojen osalta sekä 1 päivästä tammikuuta 2001
direktiivin 70/220/ETY liitteessä I ol evan 5.3.1.4 kohdan taulukossa
tarkoitettujen N 1-luokan II- ja III-alaluokan ajoneuvojen osalta, ja niiden
M-luokan ajoneuvojen osalta, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500
kg,
— direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaista EY -tyyppihyväk-
syntää tai!B
(1) EYVL C 102, 4.4.1996, s. 1.1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 6
— kansallista tyyppihyväksyntää, paitsi jos perusteena käytetään direktiivin
70/156/ETY 8 artiklan 2 kohdan säännöksiä,
uudelle ajoneuvotyypille päästöjen aiheuttamaan ilman pilaantumiseen
liittyvistä syistä, jos tämä ajoneuvo ei ole direktiivin 70/220/ETY, sellaisena
kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, mukainen. Tyyppi I -testissä on
käytettävä direktiivin 70/220/ETY liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan taulukonrivillä A vahvistettuja raja-arvoja.
3. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 2001 M-luokan ajoneuvojen
osalta, lukuun ottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on suurempi kuin
2 500 kg, ja N
1-luokan I-alaluokan ajoneuvojen osalta sekä 1 päivästä
tammikuuta 2002 direktiivin 70/220/ETY liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan
taulukossa tarkoitettujen N 1-luokan II- ja III-alaluokan ajoneuvojen osalta ja
niiden M-luokan ajoneuvojen osalta, joiden enimmäismassa on suurempi kuin2 500 kg:
— oltava pitämättä enää direktiivin 70/156/ETY säännösten mukaisia uusien
ajoneuvojen vaatimustenmukaisuustodistuksia pätevinä kyseisen direktii-
vin 7 artiklan 1 kohdassa säädettyyn tarkoitukseen, ja
— evättävä sellaisten uusien ajoneuvojen rekisteröinti, myynti tai käyttöön-
otto, joilla ei ole direktiivin 70/156/ETY mukaista pätevää vaatimusten-
mukaisuustodistusta, paitsi jos perusteena käytetään tämän direktiivin 8
artiklan 2 kohtaa,
päästöjen aiheuttamaan ilman pilaantumiseen liittyvistä syistä, jos tämä
ajoneuvo ei ole direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä
direktiivillä, mukainen.
Tyyppi I -testissä on käytettävä direktiivin 70/220/ETY liitteessä I olevan
5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä A vahvistettuja raja-arvoja.
4. Jollei 7 artiklan säännöksistä muuta johdu, jäsenvaltiot eivät saa enää 1
päivästä tammikuuta 2005 myöntää, direktiivin 70/156/ETY liitteessä II
olevassa A jaksossa tarkoitettujen M-luokan ajoneuvojen osalta, lukuunottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg, ja
N
1-luokan I-alaluokan ajoneuvojen osalta sekä 1 päivästä tammikuuta 2006
direktiivin 70/220/ETY liitteessä I ol evan 5.3.1.4 kohdan taulukossa
tarkoitettujen N 1-luokan II- ja III-alaluokan ajoneuvojen osalta ja niiden
M-luokan ajoneuvojen osalta, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500
kg
— direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaista EY -tyyppihyväk-
syntää tai
— niiden on evättävä kansallinen tyyppihyväksyntä, paitsi jos perusteena
käytetään direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 2 kohtaa,
uudentyyppiseltä ajoneuvolta sen päästöjen aiheuttamaan ilman pilaantumi-
seen liittyvistä syistä, jos se ei ole direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin seon muutettuna tällä direktiivillä, mukainen.
Tyyppi I -testissä on käytettävä direktiivin 70/220/ETY liitteessä I olevan
5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä B vahvistettuja raja-arvoja.
5. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 2006 M-luokan ajoneuvojen
osalta, lukuun ottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on suurempi kuin
2 500 kg, ja N
1-luokan I-alaluokan ajoneuvojen osalta sekä 1 päivästä
tammikuuta 2007 direktiivin 70/220/ETY liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdantaulukossa tarkoitettujen N
1-luokan II- ja III-alaluokan ajoneuvojen osalta, ja
niiden M-luokan ajoneuvojen osalta, joiden enimmäismassa on suurempi kuin
2 500 kg:
— oltava pitämättä direktiivin 70/156/ETY mukaisia uusien ajoneuvojen
vaatimustenmukaisuustodistuksia enää pätevinä kyseisen direktiivin 7
artiklan 1 kohdassa säädettyyn tarkoitukseen, ja
— kiellettävä sellaisten uusien ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja liikkeelle
laskeminen, joilla ei ole direktiivin 70/156/ETY mukaista vaatimusten-mukaisuustodistusta, paitsi, jos sovelletaan direktiivin 70/156/EY 8
artiklan 2 kohdan säännöksiä,
päästöjen aiheuttamaan ilman pilaantumiseen liittyvistä syistä, jos ajoneuvot
eivät ole direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä
direktiivillä, mukaiset.
Tyyppi I -testissä on käytettävä direktiivin 70/220/ETY liitteessä I olevan
5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä B vahvistettuja raja-arvoja.!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 7
6. Sellaisia M 1-luokan ajoneuvoja, jotka on varustettu puristussytytteisellä
polttomoottorilla, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 000 kg ja jotka
— on suunniteltu useammalle kuin kuudelle henkilölle kuljettaja mukaan
lukien, tai
— ovat direktiivin 70/156/ETY liitteessä II määriteltyjä maastoajoneuvoja,pidetään 2 ja 3 kohtaa sovellettaessa N
1-luokan ajoneuvoina.
7. Jäsenvaltioiden on
— oltava pitämättä direktiivin 70/220/ETY liitteessä I, sellaisena kuin se on
lisättynä direktiivillä 96/69/EY, olevan 5.3.1.4 kohdan taulukkoonliittyvän alaviitteen 1, sellaisena kuin se on muutettuna alaviitteillä 2 ja3, mukaisesti hyväksyttyjen ajoneuvojen vaatimustenmukaisuustodistuk-
sia pätevinä, ja
— evättävä uusien ajoneuvojen rekisteröinti, myynti tai käyttöönotto
a) 1 päivästä tammikuuta 2001 alkaen M
1-luokkaan ja N 1-luokan
I-alaluokkaan kuuluvien ajoneuvojen osalta, lukuun ottamattaajoneuvoja, jotka on suunniteltu useammalle kuin kuudelle henki-
lölle kuljettaja mukaan lukien, sekä niiden ajoneuvojen osalta, joiden
enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg, ja
b) 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen N
1-luokan II ja III-alaluokkaan
kuuluvien ajoneuvojen osalta, jotka on suunniteltu useammalle kuinkuudelle henkilölle kuljettaja mukaan lukien, sekä niiden ajoneuvo-
jen osalta, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg.
8. Edellä 2 ja 3 kohdassa säädettyihin päivämääriin saakka tyyppihyväk-
syntä voidaan myöntää ja tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevattarkastukset toteuttaa direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muu-
tettuna direktiivillä 96/69/EY, mukaisesti.
3 artikla
1. Komissio tekee Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen tämän
direktiivin vahvistamisesta tai täydentämisestä viimeistään 31 päivänä
joulukuuta 1999. Ehdotukseen sisältyvät toimenpiteet tulevat voimaan 1
päivänä tammikuuta 2005. Ehdotukseen sisältyy:
—N
1-luokan II- ja III-alaluokan ajoneuvojen kylmäkäynnistystestauksen
raja-arvojen tutkiminen alhaisessa ympäristön lämpötilassa (266 K) − 7°C);
— yhteisön säännökset tehostetusta katsastuksesta
— OBD-raja-arvokynnykset vuodelle 2005/6 M
1-j aN 1-luokan ajoneuvoille
— tyyppi V:n testin tutkiminen, sen mahdollinen poistaminen.2. Komissio tekee 31 päivän joulukuuta 1999 jälkeen edelleen ehdotuksia
vuoden 2005 jälkeen voimaan tulevaksi lainsäädännöksi seuraavista asioista:
— kestävyysvaatimuksiin tehtävät muutokset, mukaan lukien kestävyystes-
tin laajentaminen;
— polttoaineiden laatustandardit, erityisesti ajoneuvoteknologian valossa,
— mahdollisten toimenpiteiden, mukaan lukien polttoaineisiin ja ajoneu-
voihin liittyvät toimenpiteet, vaikutus yhteisön ilman laatua koskevienpitkän ajan tavoitteiden saavuttamiseen, ottaen huomioon teknologiankehitys ja uusimman ilman pilaantumista koskevan tutkimuksen tulokset,
joihin kuuluvat myös hiukkaspäästöjen vaikutukset ihmisten terveyteen,
— päästöjen vähentämisen mahdollisuudet ja toteutettavuus paikallisten
toimenpiteiden avulla; tässä yhteydessä olisi arvioitava liikennepolitiikanja muiden toimenpiteiden, kuten liikennesuunnittelun, julkisen kaupun-
kiliikenteen sekä laajennetun tarkastus-, huolto- ja ajoneuvojen romu-
tusjärjestelmien vaikutusta,
— sidonnaisajoneuvojen erityisasema ja mahdollisuudet vähentää päästöjä
käyttämällä niissä erittäin tiukkojen ympäristövaatimusten mukaisiapolttoaineita,
— mahdollisuudet vähentää päästöjä asettamalla ympäristövaatimuksia
direktiivin 74/150/ETY soveltamisalaan kuuluvissa maataloustraktoreissa
käytettäviksi tarkoitetuille polttoaineille ja direktiivin 97/68/EY sovelta-!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 8
misalaan kuuluviin liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomootto-
reiden polttoaineille,
— OBM-järjestelmän toimintavaatimukset.
3. Kaikissa ehdotuksissa otetaan huomioon seuraavat taustanäkökohdat:
— tämän direktiivin säännösten vaikutusten arviointi, ilman laadun
paranemisen osalta, teknisen toteutettavuuden ja kustannustehokkuuden
tutkiminen, mukaan lukien kehittyneiden teknologioiden etujen jasaatavuuden arviointi,
— yhteensopivuus yhteisön muiden tavoitteiden saavuttamisen kanssa; näitä
ovat ilmanlaatutavoitteiden ja muiden siihen liittyvien tavoitteidensaavuttaminen kuten happamoitumisen ja rehevöitymisen sekä kasvi-
huonekaasupäästöjen vähentäminen,
— liikenteestä ja muista lähteistä kuin liikenteestä peräisin olevat myrkyl-
liset päästöt sekä arvio vaikutuksista, joita nykyisillä, myöhemmin
toteutettavilla ja mahdollisilla eri lähteistä peräisin olevien päästöjen
vähentämistoimenpiteillä voisi olla ilman laadun parantamiseen,
— suoraruiskutteisten bensiinimoottorien päästöt, mukaan lukien hiukkas-
päästöt,
— täyteen kuormatun ajoneuvon pakokaasupuhdistuksen kehittäminen,
— vaihtoehtoisten polttoaineiden ja uusien käyttövoimateknologioiden
kehittäminen,
— tärkeimpien jälkikäsittelyjärjestelmien, kuten typen oksidien poistoon
tarkoitettujen katalysaattoreiden ja hiukkasloukkujen, teollisen saatavuu-den edistäminen ja dieselmoottoreiden käyttöönottopäivän tekninentoteutettavuus,
— hiukkaspäästöjen testausmenettelyn parantaminen,— jalostamoteknologiat sekä yhteisön saatavissa olevan raakaöljyn hankin-
tatilanne ja öljyn laatu,
— valikoivien ja eriytettyjen verotuksellisten toimenpiteiden vaikutus
päästöjen vähentämiseksi, edellyttäen että ne eivät vaikuta kielteisesti
sisämarkkinoiden toimintaan ja ottaen huomioon naapurimaille aiheutuvatulonmenetysvaikutus.
4 artikla
1. Komissio antaa 1 päivään tammikuuta 2000 mennessä Euroopan
parlamentille ja neuvostolle kertomuksen vakioidun elektronisen esitystavankehittämisestä korjaustietoja varten ottaen huomioon keskeiset kansainvälisetstandardit.
Komissio antaa 30 päivään kesäkuuta 2002 mennessä Euroopan parlamentille
ja neuvostolle kertomuksen ajoneuvojen sisäisen valvontajärjestelmän (OBD)kehittämisestä edelleen; tässä kertomuksessa käsitellään tarvetta laajentaa
ajoneuvon sisäiseen valvontajärjestelmään liittyvää menettelyä ja ajoneuvon
sisäisen mittausjärjestelmän (OBM) käyttöä koskevia vaatimuksia. Komissiotoimittaa kertomuksen perusteella ehdotuksen viimeistään 1 päivänä tammi-kuuta 2005 voimaan tulevista toimenpiteistä, joihin sisältyvät tekniset erittelyt
ja vastaavat liitteet sellaisen sisäisten mittausjärjestelmien tyyppihyväksynnän
mahdollistamiseksi, jolla varmistetaan vähintään sisäistä valvontajärjestelmäävastaavat valvontatasot ja joka on yhteensopiva kyseisten järjestelmien
kanssa.
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen ajo-
neuvojen sisäisen valvontajärjestelmän laajentamisesta koskemaan muita
elektronisia ajoneuvon valvontajärjestelmiä, jotka koskevat aktiivista ja
passiivista turvallisuutta, siten, että se on yhteensopiva päästöjen valvonta-järjestelmien kanssa.
2. Komissio toteuttaa 1 päivään tammikuuta 2001 mennessä aiheelliset
toimenpiteet varmistaakseen, että vara- tai vaihto-osat voidaan saattaamarkkinoille. Toimenpiteisiin on sisällyttävä soveltuvia varaosien hyväksy-
mismenettelyjä, jotka on vahvistettava mahdollisimman pian niiden päästöjen
valvontakomponenttien osalta, joilla on ratkaisevan tärkeä merkitys ajo-neuvojen sisäisten valvontajärjestelmien moitteettomalle toiminnalle.!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 9
3. Komissio toteuttaa 30 päivään kesäkuuta 2000 mennessä aiheelliset
toimenpiteet varmistaakseen, että niiden vara- tai vaihto-osien kehittämistä,joilla on ratkaisevan tärkeä merkitys ajoneuvojen sisäisen valvontajärjestel-män moitteettomalle toiminnalle, ei rajoiteta sillä, että olennaista tietoa ei ole
saatavilla, paitsi jos kyseinen tieto on suojattu tekijänoikeuksilla tai jos se
edustaa valmistajan tai Original Equipment Manufacturers (OEM) -toimitta-jien erityistaitotietoa; tässä tapauksessa tarpeellista teknistä tietoa ei saaluvattomasti kieltäytyä antamasta.
4. Lisäksi komissio tekee 30 päivään kesäkuuta 2000 mennessä aiheelliset
ehdotukset varmistaakseen, että vara- ja vaihto-osat vastaavat muun muassa
ajoneuvojen sisäisten valvontajärjestelmien asianmukaisia erittelyjä korjauk-sen ja varaosan asentamisen sekä moitteettoman toiminnan mahdollistami-
seksi. Lähtökohtana on tämän liitteen mukainen tyyppitestausmenettely.
5 artikla
Jäsenvaltiot voivat säätää verohelpotuksia ainoastaan sellaisille vakiomallia
oleville moottoriajoneuvoille, jotka ovat direktiivin 70/220/ETY, sellaisenakuin se on muutettuna tällä direktiivillä, mukaisia. Näiden helpotusten on
oltava perustamissopimuksen määräysten mukaiset ja täytettävä seuraavat
edellytykset:
— niitä sovelletaan kaikkiin uusiin jäsenvaltioiden markkinoilla myytävänä
oleviin vakiomallia oleviin ajoneuvoihin, jotka täyttävät ennalta direktii-vin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä,
liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä A vahvistetut pakolliset
raja-arvot ja sen jälkeen 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen M
1-j a
N1-luokan I-alaluokan ajoneuvojen osalta ja 1 päivästä tammikuuta 2001
alkaen N 1-luokan II- ja III-alaluokan ajoneuvojen osalta kyseisen
taulukon rivillä B vahvistetut raja-arvot,
— ne päättyvät ajankohtana, jolloin uusia ajoneuvoja koskevat päästöjen 2
artiklan 3 kohdassa vahvistetut raja-arvot tulevat voimaan, tai 2 artiklan 4kohdassa vahvistettuina ajankohtina,
— ne eivät minkään moottoriajoneuvotyypin osalta saa ylittää lisäkustan-
nuksia, jotka aiheutuvat niistä teknisistä ratkaisuista, joiden avulla
saavutetaan 2 artiklan 3 kohdassa tai 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitetutarvot, ja niiden asentamisesta ajoneuvoon.
Komissiolle on ilmoitettava riittävän ajoissa suunnitelmista ottaa käyttöön tai
muuttaa ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja verohelpotuksia, jotta se voi
esittää huomautuksensa.
Jäsenvaltiot voivat muun muassa ottaa käyttöön verohelpotuksia tai
taloudellisia kannustimia käytössä olevien ajoneuvojen uudistamiseksi, jottane täyttäisivät tässä direktiivissä tai direktiiviin 70/220/ETY aikaisemmin
tehdyissä muutoksissa säädetyt raja-arvot, ja joilla ajoneuvot, jotka eivät
vastaa näitä, poistetaan käytöstä.
6 artikla
Vaihtoehtoisia käyttövoimajärjestelmiä ja vaihtoehtoisia polttoaineita käyttä-
viä ajoneuvoja varten määritellään tarvittaessa tarkemmin tyyppihyväksyntä.
7 artikla
Tämän direktiivin säännökset on saatettava voimaan samanaikaisesti ja saman
aikataulun mukaisesti kuin direktiivissä 98/70/EY (
1) eritellyt toimenpiteet..
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudatta-
misen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset siten, että niitä
aletaan noudattaa yhdeksän kuukauden kuluttua siitä kun tämä direktiivi tuleevoimaan. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin
tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan.
Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.!B
(1) Katso tämän virallisen lehden sivu 58.1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 10
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysy-
myksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
9 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
10 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 11
LIITE
MUUTOKSET DIREKTIIVIN 70/220/ETY LIITTEISIIN
1. Artiklojen ja liitteen I välinen liiteluetteloon seuraava:
”LIITELUETTELO
LIITE I: SOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT, EY -TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN, EY -
TYYPPIHYVÄKSYNNÄN ANTAMINEN, V AATIMUKSET JA TESTIT, EY -TYYPPIHYVÄK-SYNNÄN LAAJENTAMINEN, KÄYTÖSSÄ OLEVIEN AJONEUVOJEN V AATIMUSTEN-MUKAISUUS, AJONEUVON SISÄISET VAL VONTAJÄRJESTELMÄT (OBD-JÄRJES-
TELMÄT)
Lisäys 1: Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen
(1. tilastollinen menetelmä)
Lisäys 2: Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen
(2. tilastollinen menetelmä)
Lisäys 3: Käytössä olevien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen
Lisäys 4: Käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testauksessa käytettävä tilastollinen
menettely
LIITE II: ILMOITUSLOMAKE
Lisäys: Testiolosuhteita koskevat tiedot
LIITE III: TYYPPI I -TESTI (kylmäkäynnistyksen jälkeisten keskimääräisten pakokaasupäästöjen mittaa-
miseksi)
Lisäys 1: Tyyppi I -testin toimintasykli
Lisäys 2: Alustadynamometri
Lisäys 3: Tiesimuloinnissa alustadynamometrillä käytettävä mittausmenetelmä
Lisäys 4: Muun kuin mekaanisen inertian tarkistus
Lisäys 5: Pakokaasupäästöjen näytteidenottojärjestelmien kuvaus
Lisäys 6: Laitteiston kalibrointimenetelmä
Lisäys 7: Kokonaisjärjestelmän tarkistus
Lisäys 8: Päästöjen laskeminen
LIITE IV: TYYPPI II -TESTI (hiilimonoksidipäästöjen testi joutokäynnillä)
LIITE V: TYYPPI III -TESTI (kampikammiokaasujen päästöjen mittaamiseksi)
LIITE VI: TYYPPI IV -TESTI ottomoottoreilla varustettujen ajoneuvojen haihtumispäästöjen määrittely)
Lisäys 1: Kalibrointien välinen aika ja kalibrointimenetelmät
Lisäys 2: Ympäristön lämpötilan vuorokausivaihtelu lämpötilan vuorokausivaihtelusta
aiheutuvien päästöjen mittaamista varten
LIITE VII: TYYPPI VI -TESTI Alhaisessa ympäristön lämpötilassa kylmäkäynnistyksen jälkeen syntyvien
pakokaasupäästöjen keskimääräisten hiilimonoksidi- ja hiilivetypäästöjen tarkastus
LIITE VIII: TYYPPI V -TESTI (vanhenemistesti päästöjen rajoitusjärjestelmän kestävyyden mittaamiseksi)
LIITE IX: VERTAILUPOLTTOAINEITA KOSKEV AT VAATIMUKSETLIITE X: EY -TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSEN MALLI
Lisäys: Lisäys EY -tietolomakkeeseen
LIITE XI: MOOTTORIAJONEUVOJEN SISÄINEN VALVONTAJÄRJESTELMÄ (OBD-JÄRJES-
TELMÄ)
Lisäys 1: OBD-järjestelmien toiminta
Lisäys 2: Ajoneuvoperheen olennaiset piirteet”!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 12
LIITE I
2. Muutetaan otsikko seuraavasti:
”SOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT, EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKE-
MINEN, EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN ANTAMINEN, V AATIMUKSET JA
TESTIT, EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN, KÄYTÖSSÄOLEVIEN AJONEUVOJEN V AATIMUSTENMUKAISUUS, AJONEUVONSISÄISET V ALVONTAJÄRJESTELMÄT (OBD-JÄRJESTELMÄT) ”.
3. 1 kohta:
Muutetaan ensimmäinen virke seuraavasti:
”Tätä direktiiviä sovelletaan
— ottomoottorilla varustettujen moottoriajoneuvojen pakokaasupäästöi-
hin normaalissa ja alhaisessa ympäristön lämpötilassa, haihtumispääs-töihin, kampikammiokaasujen päästöihin, pakokaasunpuhdistuslaittei-den kestävyyteen ja OBD-järjestelmiin
ja
—M
1ja N 1(1)-luokan puristussytytteisellä polttomoottorilla varustettujen
ajoneuvojen pakokaasupäästöihin, pakokaasunpuhdistuslaitteidenkestävyyteen ja OBD-järjestelmiin,
joita koskee direktiivin 70/220/ETY , sellaisena kuin se on muutettuna
direktiivillä 83/351/ETY, 1 artikla, ei kuitenkaan N
1-luokan ajoneuvoihin,
joiden tyyppihyväksyntä on annettu direktiivin 88/77/ETY (2) mukaisesti.”
4. Lisätään uusi 2.13, 2.14, 2.15 ja 2.16 kohta seuraavasti:
”2.13 ”OBD-järjestelmällä”, tarkoitetaan ajoneuvossa sijaitsevaa
päästöjenrajoituslaitteiden kunnonvalvontajärjestelmää, jonka
on kyettävä ilmoittamaan toimintahäiriöiden todennäköiset
sijainnit tietokoneen muistiin tallennettujen vikakoodien avulla.
2.14 ”käytössä olevan ajoneuvon testillä” tarkoitetaan tämän liitteen
lisäyksessä 3 olevan 7.1.7 kohdan mukaisia testejä ja vaati-
mustenmukaisuuden arviointia.
2.15 ”asianmukaisesti huolletulla ja käytetyllä” tarkoitetaan testia-
joneuvon osalta, että ajoneuvo täyttää valitun ajoneuvon
hyväksymiselle asetettavat edellytykset, joista määrätään
tämän liitteen lisäyksessä 3 olevassa 2 kohdassa.
2.16 ”estolaitteella” tarkoitetaan rakenteeseen kuuluvaa laitetta, joka
havainnoi lämpötilaa, ajoneuvon nopeutta, moottorin pyörimis-
nopeutta, vaihdetta, imusarjan painetta tai jotain muuta
parametriä aktivoidakseen, muuttaakseen, viivästääkseen taipalauttaakseen päästöjenrajoitusjärjestelmän jonkin osan toi-minnan taikka joka vähentää päästöjenrajoitusjärjestelmäntehokkuutta sellaisissa olosuhteissa, joiden voidaan kohtuudellaodottaa esiintyvän ajoneuvon tavanomaisen toiminnan ja käytön
aikana. Tällaista rakenteeseen kuuluvaa laitetta ei tarvitse pitää
estolaitteena, jos:
I laite on perustellusti tarpeen moottorin suojaamiseksi
vaurioitumiselta tai vahingolta ja ajoneuvon turvallisen
toiminnan varmistamiseksi tai
II laite ei toimi muutoin kuin mooottorin käynnistämiseksi
tai
III laitteen toimintaolosuhteet sisältyvät olennaisilta osiltaan
tyyppi I tai tyyppi VI -testin piiriin.”
5. Muutetaan 3—3.2.1 kohta seuraavasti:
”3. EY -TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
3.1 Ajoneuvon valmistajan on haettava pakokaasupäästöjä, haihtu-
mispäästöjä, pakokaasupuhdistuslaitteiden kestävyyttä ja OBD-
järjestelmää koskevaa direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4
kohdan mukaista EY -tyyppihyväksyntää.!
B
(1) Direktiivin 70/156/ETY liitteen II A kohdan määritelmän mukaisesti.
(2) EYVL L 36, 9.2.1988, s. 33.1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 13
Jos hakemus koskee OBD-järjestelmää, on noudatettava
liitteessä XI olevassa 3 kohdassa kuvattua menettelyä.
3.1.1 Jos hakemus koskee OBD-järjestelmää, siihen liitetään liit-
teessä II olevassa 3.2.12.2.8 kohdassa vaaditut lisätiedot sekä
3.1.1.1 valmistajan ilmoitus
3.1.1.1.1 kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen
osalta siitä sytytyskatkojen prosenttiosuudesta kaikista sytytys-tapahtumista, joka aiheuttaisi liitteessä XI olevan 3.3.2 kohdanmukaisten päästörajojen ylittymisen, jos tämä sytytyskatkojen
osuus esiintyisi tyyppi I -testissä käynnistyksestä lähtien,
sellaisena kuin testi on kuvattu liitteessä III olevassa 5.3.1kohdassa
3.1.1.1.2 kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen
osalta siitä sytytyskatkojen prosenttiosuudesta kaikista sytytys-tapahtumista, joka saattaisi aiheuttaa katalysaattorin tai kataly-saattoreiden liiallisen kuumenemisen ennen peruuttamatontavaurioitumista
3.1.1.2 yksityiskohtainen kirjallinen kuvaus OBD-järjestelmän toimin-
nallisista ominaisuuksista ja täydellinen luettelo ajoneuvonpäästöjenrajoitusjärjestelmän asiaankuuluvista osista eli OBD-järjestelmän valvonnassa olevista antureista, toimilaitteista jamuista osista
3.1.1.3 kuvaus OBD-järjestelmässä käytetystä vianilmaisimesta, jolla
viasta ilmoitetaan ajoneuvon kuljettajalle
3.1.1.4 valmistajan kuvaus toimenpiteistä, joilla estetään päästöjenval-
vontatietokoneeseen kohdistuvat asiattomat toimenpiteet
3.1.1.5 tarvittaessa jäljennökset muista tyyppihyväksynnöistä, joissa on
tarpeelliset tiedot hyväksynnän laajentamista varten
3.1.1.6 tarvittaessa liitteen XI lisäyksen 2 mukaiset ajoneuvoperheen
olennaiset piirteet
3.1.2 hyväksyttäväksi aiotulla OBD-järjestelmällä varustettu, ajoneu-
votyyppiä tai ajoneuvoperhettä edustava ajoneuvo on toimitet-
tava tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselleliitteen XI 3 kohdan mukaisia testejä varten. Jos tutkimuslaitoskatsoo, että toimitettu ajoneuvo ei ole kaikilta osin liitteen XIlisäyksessä 2 kuvattua ajoneuvotyyppiä tai ajoneuvoperhettäedustava, tarvittaessa on toimitettava toinen ajoneuvo testatta-vaksi liitteen XI 3 kohdan mukaisesti.
3.2 Pakokaasupäästöjä, haihtumispäästöjä, kestävyyttä ja OBD-
järjestelmää koskevan ilmoituslomakkeen malli on liitteessä II.
3.2.1 Tarvittaessa hakemukseen on liitettävä jäljennökset muista
tyyppihyväksynnöistä, joissa on tarpeelliset tiedot hyväksynnänlaajentamista ja huononemiskertoimien määrittämistä varten.”
6. Muutetaan 4—4.2 kohta seuraavasti:
”4. EY -TYYPPIHYVÄKSYNNÄN ANTAMINEN
4.1 Jos asetetut vaatimukset täytetään, EY -tyyppihyväksyntä on
annettava direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan mukai-
sesti.
4.2 Pakokaasupäästöjä, haihtumispäästöjä, kestävyyttä ja OBD-
järjestelmää koskevan EY -tyyppihyväksyntätodistuksen malli
on liitteessä X.”
7. 5 kohta:
Huomautus korvataan seuraavalla tekstillä:
”Huomaa:
Vaihtoehtona tämän kohdan vaatimuksille voi valmistaja, jonka maailman-
laajuinen vuosituotanto on vähemmän kuin 10 000 yksikköä, saadatyyppihyväksynnän seuraavissa asiakirjoissa esitettyjen vastaavien teknistenvaatimusten perusteella:
— Barclay’ s Publishingin julkaisema California Code of Regulations,
Title 13, Sections 1960.1(f)(2) tai (g)(1) ja (g)(2), 1960.1(p), jotasovelletaan mallivuodesta 1996, 1968.1, 1976 and 1975, jotasovelletaan henkilöautoihin mallivuodesta 1995.
Tyyppihyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava komissiolle olosuhteista,
joissa tämän määräyksen mukaiset hyväksynnät on annettu.”!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 14
8. 5.1.1 kohta:
Korvataan toinen kohtaseuraavasti:
”Valmistajan toteuttamien teknisten toimenpiteiden on oltava sellaisia, että
pakokaasu-ja haihtumispäästöjä rajoitetaan tehokkaasti tätä direktiiviänoudattaen ajoneuvon tavanomaisen käyttöiän ajan tavanomaisissa käyttö-olosuhteissa. Myös päästöjenrajoitusjärjestelmän letkujen, niiden liitostenja liitäntöjen on oltava turvallisia ja järjestelmän rakenteen on oltava
alkuperäisen suunnitelman mukainen.
Pakokaasupäästöjä koskevien määräysten katsotaan täyttyvän, jos nouda-tetaan 5.3.1.4 kohdan (tyyppihyväksyntä) ja 7 kohdan (tuotannonvaatimustenmukaisuus ja käytössä olevien ajoneuvojen vaatimustenmukai-suus) määräyksiä.Haihtumispäästöjä koskevien määräysten katsotaan täyttyvän, jos noudate-taan 5.3.4 kohdan (tyyppihyväksyntä) ja 7 kohdan (tuotannon vaatimus-
tenmukaisuus) määräyksiä.”
Poistetaan aikaisemmat kolmas ja neljäs kohta sekä korvataan ne uudella
kohdalla seuraavasti:
”Estolaitteen käyttö on kielletty.”
9. Lisätään uusi 5.1.3 kohta seuraavasti:
”5.1.3 Polttoaineen täyttöaukon tulpan puuttumisesta aiheutuvat liial-
liset haihtumispäästöt ja polttoaineen läikkyminen on estettävä.
Tämä voidaan toteuttaa käyttämällä jotakin seuraavista:
— automaattisesti avautuvaa ja sulkeutuvaa polttoaineen
täyttöaukon tulppaa, jota ei voi irrottaa
— rakenteellisia ominaisuuksia, joilla estetään liialliset haih-
tumispäästöt polttoaineen täyttöaukon tulpan puuttuessa
— muuta järjestelmää, jolla on sama vaikutus. Tällaisia voivat
olla ketjulla varustettu täyttöaukon tulppa tai tulppa, jokaavataan ajoneuvon käynnistämiseksi käytettävän virta-avaimen avulla. Tässä tapauksessa avain on voitava poistaatäyttöaukon tulpasta ainoastaan tulpan ollessa lukittuna.”
10. Korvataan taulukko I.5.2 uudella taulukolla seuraavasti:
”Taulukko I.5.2
Tyyppihyväksynnän ja laajennusten eri vaihtoehdot
TyyppihyväksyntätestiKipinäsytytteisellä polttomoottorilla
varustetut M- ja N-luokan ajoveuvotDieselmoottorilla varustetut M 1-ja N 1-
luokan ajoneuvot
Tyyppi I Kyllä
(massa 43,5 t)Kyllä
(massa 43,5 t)
Tyyppi II Kyllä —
Tyyppi III Kyllä —
Tyyppi IV Kyllä
(massa 43,5 t)—
Tyyppi V Kyllä
(massa 43,5 t)Kyllä
(massa 43,5 t)
Tyyppi VI Kyllä
(M1-luokka ja N 1-luokan I-alaluok-
ka (1)—
Laajennus 6 kohta — 6 kohta
—M 2-j aN 2-luokan ajoneuvot, ver-
tailumassa enintään 2 840 kg (2)
Ajoneuvon sisäinen valvontajärjes-
telmäKylllä, 8.1 kohdan mukaisesti Kyllä, 8.2 ja 8.3 kohdan mukaisesti
(1) Komissio tekee mahdollisimman pian, kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999, direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen ehdotuksen II- ja III-alaluokkaa koskeviksi raja-arvoiksi. Näitä raja-arvoja sovelletaan
viimeistään vuonna 2003.
(2) Komissio tutkii edelleen kysymystä tyyppihyväksyntätestin laajentamisesta M 2-j aN 2-luokan ajoneuvoihin, joiden vertailumassa
on enintään 2840 kg, ja tekee direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen viimeistään vuonna 2004
ehdotuksia vuodesta 2005 sovellettaviksi toimenpiteiksi.”!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 15
11. 5.1 kohta
Lisätään uusi 5.1.4 kohta seuraavasti:
”5.1.4 Elektroniikkalaitteiston suojausta koskevat määräykset
5.1.4.1 Päästöjenvalvontatietokoneella varustetuissa ajoneuvoissa on
oltava ominaisuuksia, joiden avulla estetään muiden kuinvalmistajan sallimien muutosten tekeminen. Valmistajan onsallittava muutokset, jos muutokset ovat tarpeen ajoneuvon
vianmäärityksen, huollon, tarkastuksen, jälkikäteen tapahtuvan
vaihto-osien asentamisen tai korjauksen kannalta. Uudelleen-ohjelmoitavat tietokonekoodit ja käyttöparametrit on suojattavaja tietokoneen sekä sen mahdollisten huolto-ohjeiden on oltavastandardin ISO DIS 15031-7 (SAE J2186, päivälty syyskuussa1991) vaatimusten mukaiset. Kalibrointiin käytettävien muisti-piirien on oltava valettuja ja sijaittava suljetuissa koteloissa tai
ne on suojattava sähköisillä algoritmeilla eivätkä ne saa olla
vaihdettavissa ilman erikoistyökaluja ja erityisiä työmenetel-miä.
5.1.4.2 Ohjelmoidut moottorin ohjausparametrit eivät saa olla muutet-
tavissa ilman erikoistyökaluja ja erityisiä työmenetelmiä(esimerkiksi juotetut tai valetut tietokoneen osat tai sinetöidyt(tai juotetut) koteloinnit).
5.1.4.3 Jos puristussytytteisen polttomoottorin polttoaineensyötössä
käytetään mekaanista pumppua, valmistajan on varmistettavapolttoaineensyötön enimmäismäärän asetuksen suojaus ajoneu-von käytön aikana.
5.1.4.4 Valmistajat voivat hakea tyyppihyväksyritäviranomaisilta va-
pautusta jostakin näistä vaatimuksista niiden ajoneuvojenosalta, jotka eivät todennäköisesti tarvitse suojaa. Harkitessaanvapautuksen myöntämistä viranomaiset ottavat huomioonsuorittimien senhetkisen saatavuuden, ajoneuvon suorituskyvyn
ja ajoneuvon todennäköisen myyntimäärän, mutta viranomaiset
voivat ottaa huomioon muitakin tekijöitä.
5.1.4.5 Uudelleenohjelmoitavia muisteja (esimerkiksi Electrical Era-
sable Programmable Read-Only Memory, EEPROM) käyttävien
valmistajien on estettävä muistien luvaton uudelleenohjelmoin-ti. Valmistajien on käytettävä tehokkaita suojausmenetelmiä,mukaan lukien suojatulla salausalgoritmillä varustetut salaus-menetelmät ja kirjoitussuojat, jotka vaativat yhteyttä valmista-jan ylläpitämään ulkopuoliseen tietokoneeseen. Viranomaiset
voivat harkintansa mukaan hyväksyä muita vastaavia menetel-
miä, jos niillä saavutetaan samantasoinen suojaus.”
12. Korvataan 5.2.1 ja 5.2.3 kohta seuraavasti:
”5.2.1 Ottomoottoreilla varustetuille ajoneuvoille on tehtävä seuraavat
testit:
— tyyppi I (kylmäkäynnistyksen jälkeisten keskimääräisten
pakokaasupäästöjen tarkastus)
— tyyppi II (hiilidioksidipäästöt joutokäyntinopeudella)
— tyyppi III (kampikammiokaasujen päästöt)
— tyyppi IV (haihtumispäästöt)— tyyppi V (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys)
— tyyppi VI (alhaisessa ympäristön lämpötilassa kylmäkäyn-
nistyksen jälkeen syntyvien pakokaasupäästöjen keski-
määräisten hiilimonoksidi-hiilivetypäästöjen tarkastus)
— OBD-järjestelmän testi.
5.2.3 Dieselmoottoriella varustetuille ajoneuvoille on tehtävä seuraa-
vat testit:
— tyyppi I (kylmäkäynnistyksen jälkeisten keskimääräisten
pakokaasupäästöjen tarkastus)
— tyyppi V (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys) ja
— soveltuvissa tapauksissa OBD-järjestelmän testi.”!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 16
13. 5.3.1.4 kohta:
—
Lisätään ensimmäisen alakohdan jälkeen uusi taulukko seuraavasti:
”Vertailumassa
(VM)
(kg)Raja-arvot
Hiilimonoksidin
massa
(CO)Hiilivetyjen massa
(HC)Typen oksidien
massa
(NO x)Hiilivetyjen ja ty-
pen oksidien yh-
teenlaskettu massa
(HC + NO x)Hiukkas-
ten
massa (1)
(PM)
L1
(g/km)L2
(g/km)L3
(g/km)L2+L 3
(g/km)L4
(g/km)
AjoneuvoluokkaAlaluok-
kaBensiini Diesel Bensiini Diesel Bensiini Diesel Bensiini Diesel Diesel
A (2000) M (2) — kaikki
2,3 0,64 0,20—
0,15 0,50—
0,56 0,05
N1(3)I R W 41305
2,3 0,64 0,20—
0,15 0,50—
0,56 0,05
II 1305 5RW41760
4,17 0,80 0,25—
0,18 0,65—
0,72 0,07
III 1760 5RW
5,22 0,95 0,29—
0,21 0,78—
0,86 0,10
B (2005) M (2) — kaikki
1,0 0,50 0,10—
0,08 0,25—
0,30 0,025
N1(3)I R W 41305
1,0 0,50 0,10—
0,08 0,25—
0,30 0,025
II 1305 5RW41760
1,81 0,63 0,13—
0,10 0,33—
0,39 0,04
III 1760 5RW
2,27 0,74 0,16—
0,11 0,39—
0,46 0,06
(1) Puristussytytteisten polttomoottoreiden osalta.
(2) Lukuun ottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg.
(3) Sekä alaviitteessä tarkoitetut M-luokan ajoneuvot.”
14. Lisätään uusi 5.3.5 kohta seuraavasti:
”5.3.5 (1) Tyyppi VI -testi (alhaisessa ympäristön lämpötilassa kylmä-
käynnistyksen jälkeen syntyvien pakokaasujen keskimääräistenhiilimonoksidi-hiilivetypäästöjen tarkastus)
5.3.5.1 Tämä testi on suoritettava kaikille M
1-luokan ja N 1-luokan I-
alaluokan (2) ajoneuvoille, jotka on varustettu kipinäsytyttei-
sellä polttomoottorilla, lukuun ottamatta useammalle kuin
kuudelle matkustajalle suunniteltuja ajoneuvoja sekä ajoneuvo-ja, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kilogram-maa.
5.3.5.1.1 Ajoneuvo asetetaan alustadynamometrille, joka on varustettu
kuorma- ja inertiasimuloinnilla.
5.3.5.1.2 Testi koostuu tyyppi I -testin ensimmäisen osan neljästä
kaupunkiajosyklin perusosasta. Tyyppi I -testi on kuvattuliitteen III lisäyksessä 1 sekä lisäyksen kuvissa III.1.1 ja
III.1.2. Testi alhaisessa ympäristön lämpötilassa on kestoltaan
780 sekuntia pitkä, se on tehtävä yhtäjaksoisesti ja se onaloitettava moottorin käynnistämisestä.
5.3.5.1.3 Testi alhaisessa lämpötilassa on tehtävä 266 K:n (−7 °C)
ympäristön lämpötilassa. Testattavat ajoneuvot on vakautettava!
B
(1) Tätä kohtaa sovelletaan uusiin tyyppeihin 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen.
(2) Komissio tekee, mahdollisimman pian, viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999,
direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ehdotuksen
II- ja III-alaluokkaa koskeviksi raja-arvoiksi. Näitä raja-arvoja sovelletaan
viimeistään vuonna 2003.1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 17
ennen testaamista yhdenmukaisella tavalla, jotta testin tulokset
ovat toistetavissa. Vakauttaminen ja testin muut osat on tehtäväliitteessä VII kuvatulla tavalla.
5.3.5.1.4. Testin aikana pakokaasut laimennetaan ja niistä kerätään
edustava näyte. Testattavan ajoneuvon pakokaasut laimenne-taan, niistä otetaan näyte ja se analysoidaan liitteessä VIIesitetyn menettelyn avulla ja laimennetun pakokaasun koko-naistilavuus mitataan. Laimennetuista pakokaasuista analysoi-
daan hiilimonoksidi ja hiilivedyt.
5.3.5.2. Testi on suoritettava kolme kertaa 5.3.5.2.2 ja 5.3.5.3 kohdan
määräyksiä noudattaen. Tuloksena saatavien hiilimonoksidi- ja
hiilivetypäästöjen massojen on oltava pienempiä kuin seuraa-vassa taulukossa esitetyt raja-arvot:
TestilämpötilaHiilimonoksidi
L1(g/km)Hiilivedyt
L2(g/km)
266 K (− 7 °C) 15
1,8
5.3.5.2.1. Sen estämättä, mitä 5.3.5.2 kohdassa määrättän, kunkin
epäpuhtauden osalta sallitaan enintään yhden tuloksen kolmestaylittää raja-arvo enintään 10 prosenttia, edellyttäen että kolmentuloksen aritmeettinen keskiarvo on pienempi kuin vahvistetturaja-arvo. Jos vahvistetut rajat ylittyvät useamman kuin yhdenepäpuhtauden osalta, on yhdentekevää, tapahtuuko ylitys
samassa testissä vai eri testeissä.
5.3.5.2.2 Edellä 5.3.5.2 kohdassa vahvistettu testien lukumäärä voidaan
valmistajan pyynnöstä nostaa kymmeneen, jos ensimmäisten
kolmen tuloksen aritmeettinen keskiarvo on välillä 100prosenttia ja 110 prosenttia raja-arvosta. Tässä tapauksessaainoa vaatimus on, että kaikkien kymmenen tuloksen aritmeet-tinen keskiarvo on pienempi kuin raja-arvo.
5.3.5.3 Edellä 5.3.5.2 kohdassa määrättyä testien lukumäärää voidaan
vähentää 5.3.5.3.1 ja 5.3.5.3.2 kohdassa määrätyin edellytyksin.
5.3.5.3.1 Vai yksi testi tehdään, jos ensimmäisen testin tulos kunkin
epäpuhtauden osalta on pienempi tai yhtä suuri kuin 0,70 L.
5.3.5.3.2 Jos 5.3.5.3.1 kohdan vaatimus ei täyty, suoritetaan vain kaksi
testiä, jos ensimmäisen testin tulos kunkin epäpuhtauden osaltaon pienempi tai yhtä suuri kuin 0,85 L ja kahden ensimmäisentuloksen summa on pienempi tai yhtä suuri kuin 1,70 L sekä
toisen testin tulos on pienempi tai yhtä suuri kuin L.
(V
140,85 L ja V 1+V 241,70 L ja V 24L).”
15. Numeroidaan aikaisempi 5.3.5 kohta uudelleen 5.3.6 kohdaksi. Taulukko,
joka on 5.3.6.2 kohdassa, korvataan seuraavalla taulukolla ja muutetaan5.3.6.3 kohta seuraavasti:
”MoottoriluokkaHuononemiskertoimet
CO HC NO x HC + NO x(1) Hiukkaset
i) Kipinäsytytteinen polttomoottori
1,2 1,2 1,2 — —
ii) Puristussytytteinen polttomoottori
1,1 — 1,0 1,0 1,2
(1) Puristussytytreisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta.”
5.3.6.3 Huononemiskertoimet määritetään käyttämällä joko 5.3.6.1
kohdan menettelyä tai 5.3.6.2 kohdan taulukkoarvoja. Huono-
nemiskertoimia käytetään tarkastettaessa, täyttyvätkö 5.3.1.4kohdan vaatimukset.
16. Lisätään uusi 5.3.7 kohta seuraavasti:
”5.3.7 Katsastusta varten tarvittavat päästötiedot.
5.3.7.1 Tämä vaatimus koskee kaikkia kipinäsytytteisellä polttomoot-
torilla varustettuja ajoneuvoja, joille haetaan tyyppihyväksyntäätämän direktiivin mukaisesti.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 18
5.3.7.2 Liitteen IV (tyyppi II -testi) mukaisessa testissä, joka tehdään
nimellisellä joutokäyntinopeudella, on kirjattava muistiin
— pakokaasupäästöjen hiilimonoksidipitoisuus tilavuusyk-
sikköä kohti
— moottorin pyörimisnopeus testin aikana, mukaan lukien
mahdolliset toleranssit.
5.3.7.3 Suurella joutokäyntinopeudella ( 42 000 min−1) tehtävässä
testissä on kirjattava muistiin
— pakokaasupäästöjen hiilimonoksidipitoisuus tilavuusyk-
sikköä kohti
— lambda-arvo (1)
— moottorin pyörimisnopeus testin aikana, mukaan lukien
mahdolliset toleranssit.
5.3.7.4 Moottoriöljyn lämpätila testin aikana on mitattava ja kirjattava
muistiin.
5.3.7.5 On täydennettävä liitteen X lisäyksessä olevan 1.9 kohdan
taulukko
5.3.7.6 Valmistaja vahvistaa 5.3.7.3 kohdan mukaisesti tyyppihyväk-
synnän yhteydessä tallennetun lambda-arvon oikeaksi jatuotannossa tyypillisen ajoneuvon arvoa edustavaksi 24 kuu-kauden kuluessa siitä, kun tekninen tutkimuslaitos on antanuttyyppihyväksynnän. On suoritettava arviointi, joka perustuu
tuotannosta otettujen ajoneuvojen tarkastuksiin ja tutkimuk-
siin.”
17. Muutetaan 6.1 kohta seuraavasti:
”6.1 Pakokaasupäästöjä koskevat laajennukset (tyyppi I, II ja VI -
testit).”
18. Muutetaan 6.1.2.1—6.1.2.3 kohta seuraavasti:
”6.1.2.1 Jokaiselle tyyppi I ja tyyppi VI -testissä käytetylle välityssuh-
teelle…” (muilta osin ei muutoksia).
”6.1.2.2 Jos jokaisella välityssuhteella E 48 %, on laajennus annettava
uusimatta tyyppi I ja tyyppi VI -testejä.
6.1.2.3 Jos vähintään yhdellä välityssuhteella E 48 % ja jokaisella
välityssuhteella E 413 %, on tyyppi I ja tyyppi VI -testi
uusittava,”” (muilta osin ei muutoksia).
19. Lisätään uusi 6.4 kohta seuraavasti:
”6.4 Ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä
6.4.1 Ajoneuvotyypille annettua sisäisen valvontajärjestelmän tyyp-
pihyväksyntää voidaan laajentaa muihin ajoneuvotyyppeihin,jotka kuuluvat samaan OBD-ajoneuvoperheeseen liitteen XIlisäyksen 2 mukaisesti. Moottorin päästöjenrajoitusjärjestelmänon oltava samanlainen kuin jo hyväksytyssä ajoneuvossa ja senon vastattava liitteen XI lisäyksessä 2 esitetyn OBD-moottori-
perheen kuvausta lukuun ottamatta seuraavia ominaisuuksia:
— moottorin lisälaitteet— renkaat— hitausmassaluokka!
B
(1) Lambda-arvon laskentaan käytetään seuraavaa yksinkertaistettua Brettschneiderin
yhtälöä:
λ¼CO 2½/C138 þCO
2þ02½/C138 þHcv
4/C23;5
3;5þCO½/C138
CO2½/C138/C0Ocv
20
BB@1
CCA/C2CO
2½/C138 þ CO½/C138 ðÞ
1þHcv
4/C0Ocv
2/C18/C19
/C2CO2½/C138 þ CO½/C138 þ K1/C2HC½/C138 ðÞ
jossa:
[ ] = pitoisuus tilavuusprosentteina
K1 = muunnoskerroin muunnettaessa NDIR-mittaustulosta FID-
mittaustulokseksi (mittalaitteiston valmistajan ilmoittama)
Hcv = atomisuhde vety-hiili [1,7261]
Ocv = atomisuhde happi-hiili [0,0175]1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 19
— jäähdytysjärjestelmä
— kokonaisvälityssuhde— vaihteiston tyyppi
— korityyppi.”
20. Muutetaan 7.1 kohta seuraavasti:
”7.1 Tuotannon vaatimustenmukaisuus on varmistettava noudattaen
direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan säännöksiä, sellaisena kuindirektiivi on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/27/ETY(ajoneuvon tyyppihyväksyntä). Mainitussa artiklassa valmista-jalle annetaan vastuu tuotannon vaatimustenmukaisuudenvarmistamisesta myönnetyn tyyppihyväksynnän mukaisesti.
Tuotannon vaatimustenmukaisuus tarkastetaan tämän direktii-
vin liitteenä X olevassa tyyppihyväksyntätodistuksessa esitetynkuvauksen perusteella.
Yleissääntönä on, että tuotannon vaatimustenmukaisuus ajo-
neuvon pakokaasu- ja haihtumispäästöjen rajoittamisen osaltatarkastetaan liitteen X mukaisen tyyppihyväksyntätodistuksentietojen perusteella ja tarvittaessa tekemällä kaikki tai osa 5.2kohdassa tarkoitetuista tyyppi I, II, III ja IV -testeistä.
Käytössä olevien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuus
Näillä toimenpiteillä on voitava varmistaa päästöjä koskeviin
tyyppihyväksyntöihin liittyen, että päästöjenrajoituslaitteet toi-
mivat ajoneuvon tavanomaisen käyttöiän ajan, kun ajoneuvoakäytetään tavanomaisissa olosuhteissa (asianmukaisesti huol-lettujen ja käytettyjen ajoneuvojen vaatimustenmukaisuus).Toimenpiteet toteutetaan tämän direktiivin mukaisesti viidenvuoden ikään saakka tai kunnes ajoneuvolla on ajettu 80 000
kilometriä, sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi, sekä 1
päivästä tammikuuta 2005 alkaen viiden vuoden ikään saakkatai kunnes ajoneuvolla on ajettu 10 000 kilometriä, sen mukaankumpi ajankohta on aikaisempi.
7.1.1 Tyyppihyväksyntäviranomainen tarkastaa käytössä olevien ajo-
neuvojen vaatimustenmukaisuuden valmistajalla olevien asiaa
koskevien tietojen perusteella käyttäen direktiivin 70/156/ETY10 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä sen liitteessä 10 olevassa 1 ja 2kohdassa tarkoitettujen kaltaisia menettelyjä.
Tyyppihyväksyntäviranomainen tarkastaa vaatimustenmukai-
suuden käytössä valmistajan toimittamien tietojen perustella.
Tietojen on sisällettävä
— asianmukaista tarkkailutietoa, joka on hankittu soveltuvien
vaatimusten ja testimenettelyjen mukaisesti, sekä kutakintestattua ajoneuvoa koskevat täydelliset tiedot kuten
ajoneuvon kunto, tiedot aikaisemmasta käytöstä, käyttö-
olosuhteet ja tiedot muista asiaan kuuluvista tekijöistä;
— asianmukaiset tiedot huolto- ja korjaustöistä;— muut valmistajan tallentamat ja asiaan kuuluvat testit ja
havainnot, mukaan lukien erityisesti OBD-järjestelmän
tekemät tallenteet (
1).
7.1.2 Valmistajan keräämien tietojen on oltava riittävän täydelliset
toiminnan arvioimiseksi käytettäessä ajoneuvoa tavanomaisissakäyttöolosuhteissa, siten kuin on määritelty 7.1 kohdassa, ja
niiden on oltava valmistajan alueellisia markkinaosuuksia
edustavia. (
1)”
Numeroidaan 7.1.1—7.1.3 kohta uudelleen 7.1.3—7.1.5 koh-
daksi.
21. Lisätään uusi 7.1.6 kohta seuraavasti:
”Ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä (OBD)
7.1.6 Jos OBD-järjestelmän suorituskyky tarkastetaan, se on tehtävä
seuraavasti:!B
(1) 7.1.1 ja 7.1.2 kohtaa tarkastellaan uudelleen ja täydennetään viipymättä direktiivin
70/156/ETY 13 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti ottaen huomioon
N1-luokan ajoneuvoihin ja 5.3.1.4 kohdan taulukon alaviitteessä 2 tarkoitettuihin
M-luokan ajoneuvoihin liittyvät erityisongelmat. Ehdotukset on tehtävä niin
hyvissä ajoin, että ne voidaan hyväksyä ennen 2 artiklan 3 kohdassa säädettyjä
päivämääriä.1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 20
7.1.6.1 Jos hyväksyntäviranomainen katsoo, että tuotteen laatu on
epätyydyttävä, tuotantosarjasta otetaan satunnaisesti ajoneuvo,jolle tehdään liitteen XI lisäyksessä 1 kuvatut testit.
7.1.6.2 Tuotanto katsotaan vaatimusten mukaiseksi, jos ajoneuvo
täyttää liitteen XI lisäyksessä 1 esitetyt testivaatimukset.
7.1.6.3 Jollei sarjasta poimittu ajoneuvo täytä 7.1.6.1 kohdan vaati-
muksia, otetaan samasta sarjasta uusi, neljän ajoneuvon
satunnaisotos, jolle tehdään liitteen XI lisäyksessä 1 kuvatuttestit. Testit voidaan tehdä ajoneuvoille, joita on sisäänajettuenintään 15 000 kilometriä.
7.1.6.4 Tuotanto katsotaan vaatimusten mukaiseksi, jos vähintään
kolme ajoneuvoa täyttää liitteen XI lisäyksessä 1 esitetyttestivaatimukset.”
22. Lisätään uusi 7.1.7 kohta seuraavasti:
”7.1.7 Edellä 7.1.1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen perusteella
tyyppihyväksyntäviranomainen joko
— päättää, että vaatimustenmukaisuus käytössä toteutuu, eikä
ryhdy muihin toimiin tai
— päättää, että tiedot ovat puutteellisia tai ajoneuvojen
vaatimustenmukaisuus käytössä ei ole tyydyttävä, jaryhtyy toimenpiteisiin ajoneuvojen testauttamiseksitämän liitteen lisäyksen 3 mukaisesti.
7.1.7.1 Jos katsotaan tarpeellisiksi tehdä tyyppi I -testit sen tarkasta-
miseksi, että päästöjenrajoituslaitteet täyttävät niille asetettavattoimintavaatimukset käytössä ollessaan, testit on tehtävä
noudattaen testimenettelyä, joka täyttää tämän liitteen lisäyk-
sessä 4 tarkoitetut tilastolliset kriteerit.
7.1.7.2 Tyyppihyväksyntäviranomainen valitsee yhteistoiminnassa val-
mistajan kanssa otoksen ajoneuvoista, joilla on ajettu riittävän
pitkä matka ja joita tiedetään kohtuullisella varmuudellakäytetyn tavanomaisissa olosuhteissa. Valmistajaa on kuultavavalittaessa ajoneuvoja otokseen ja valmistajan on sallittava ollaläsnä tarkastettaessa ajoneuvojen vaatimustenmukaisuutta.
7.1.7.3 Valmistajalla on oikeus tehdä tyyppihyväksyntäviranomaisen
valvonnassa päästöjen raja-arvot ylittäviin ajoneuvoihin koh-distuvia tarkastuksia, jotka voivat olla luonteeltaan myös ainettahajottavia, selvittääkseen ajoneuvojen toiminnan heikkenemi-seen johtaneet valmistajasta itsestään riippumattomat syyt
(esimerkiksi lyijypitoisen bensiinin käyttö ennen testiajankoh-
taa). Jos tarkastusten tulokset vahvistavat tällaisten syidenolemassaolon, vastaavat testitulokset jätetään ottamatta huomi-oon tarkastettaessa vaatimustenmukaisuutta.
7.1.7.4 Jos tyyppihyväksyntäviranomainen ei hyväksy testien tuloksia
lisäyksessä 4 esitettyjen kriteereiden mukaisesti, direktiivin 70/156/ETY 11 artiklan 2 kohdassa ja liitteessä X tarkoitetuttoimenpiteet ulotetaan koskemaan lisäyksessä 3 olevan 6kohdan mukaisesti sellaisia samaa ajoneuvotyyppiä edustaviakäytössä olevia ajoneuvoja, joiden voidaan olettaa kärsivän
samoista puutteista.
Valmistajan esittämä suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi on
hyväksytettävä tyyppihyväksyntäviranomaisella. Valmistaja onvastuussa korjaavista toimenpiteistä tehdyn suunnitelmantäytäntöönpanosta sellaisena kuin suunnitelma on hyväksytty.
Typpihyväksyntäviranomainen antaa päätöksensä tiedoksi kai-
kille jäsenvaltioille 30 päivän kuluessa. Jäsenvaltiot voivat
vaatia, että samaa korjaavia toimenpiteitä koskevaa suunnitel-maa sovelletaan kaikkiin samaa tyyppiä edustaviin ajoneuvoi-hin, jotka on rekisteröity jäsenvaltioiden alueella.
7.1.7.5 Jos jäsenvaltio toteaa, että ajoneuvot yyppi ei ole siihen
sovellettavien tämän liitteen lisäyksessä 3 esitettyjen vaatimus-ten mukainen, sen on annettava asia tiedoksi viipymättä sillejäsenvaltiolle, joka myönsi alkuperäisen tyyppihyväksynnändirektiivin 70/156/ETY 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Jollei direktiivin 70/156/ETY 11 artiklan 6 kohdasta muuta
johdu, sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, joka
myönsi alkuperäisen tyyppihyväksynnän, ilmoittaa valmistajal-le, että ajoneuvotyyppi on näiden vaatimusten vastainen javalmistajalta edellytetään tiettyjä toimenpiteitä. Valmistajatoimittaa viranomaiselle kahden kuukauden kuluessa ilmoi-tuksesta korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman, jonka
olisi vastattava sisällöltään lisäyksessä 3 olevien 6.1—6.8 a!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 21
kohdan vaatimuksia. Alkuperäisen tyypihyväksynnän myöntä-
nyt toimivaltainen viranomainen kuulee tämän jälkeen kahdenkuukauden kuluessa valmistajaa saavuttaakseen yhteisymmär-ryksen toimenpidesuunnitelmasta ja sen toteuttamisesta. Josalkuperäisen tyyppihyväksynnän myöntänyt toim ivaltainen
viranomainen toteaa, että yhteisymmärrykseen ei voida
päästä, aloitetaan direktiivin 70/156/ETY 11 artiklan 3 ja 4
kohdan mukainen menettely.”
23. Poistetaan 8 kohta.
24. Lisätään uusi 8 kohta seuraavasti:
”8. MOOTTORIAJONEUVOJEN SISÄINEN VAL VONTAJÄR-
JESTELMÄ (OBD-JÄRJESTELMÄ)
8.1. M
1-j aN 1-luokan kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varus-
tetuissa ajoneuvoissa on oltava ajoneuvon sisäinen valvontajär-jestelmä (OBD-järjestelmä), joka valvoo päästöjä rajoittavienlaitteiden toimintaa liitteen XI mukaisesti.
8.2. M
1-luokan puristussytytteisellä polttomoottorilla varustetuissa
ajoneuvoissa, ei kuitenkaan
— ajoneuvoissa, jotka on suunniteltu useammalle kuin
kuudelle matkustajalle kuljettaja mukaan lukien,
— ajoneuvoissa, joiden enimmäismassa on suurempi kuin
2 500 kg,
on oltava 1 päivästä tammikuuta 2003 uusien ajoneuvotyyppien
osalta ja 1 päivästä tammikuuta 2004 kaikkien ajoneuvotyyp-pien osalta ajoneuvon sisäinen valvontajärjestelmä (OBD-järjestelmä), joka valvoo päästöjä rajoittavien laitteiden toimin-taa liitteen XI mukaisesti.
Jos ennen mainittua päivää käyttöön otetussa puristussytyttei-
sellä polttomoottorilla varustetussa ajoneuvossa on OBD-
järjestelmä, sovelletaan liitteen XI lisäyksessä 1 olevan6.5.3—6.5.3.5 kohdan säännöksiä.
8.3. Uusiin M
1-luokkaan kuuluviin ajoneuvotyyppeihin, joita 8.2.
kohta ei koske, ja uusiin N 1-luokan I-alaluokan ajoneuvotyyp-
peihin, jotka on varustettu puristussytytteisellä polttomootto-rilla, on 1 päivästä tammikuuta 2005 oltava ajoneuvon sisäinenvalvontajärjestelmä (OBD-järjestelmä), joka valvoo päästöjärajoittavien laitteiden toimintaa liitteen XI mukaisesti. UusissaN
1-luokan II-ja III-alaluokkaan kuuluvissa ajoneuvotyypeissä
on 1 päivästä tammikuuta 2006 oltava ajoneuvon sisäinen
valvontajärjestelmä (OBD-järjestelmä), joka valvoo päästöjärajoittavien laitteiden toimintaa liitteen XI mukaisesti.
Jos ennen tässä kohdassa mainittuja päivämääriä käyttöön
otetuissa puristussytytteisellä polttomoottorilla varustetuissaajoneuvoissa on OBD-järjestelmä, sovelletaan liitteen XI
lisäyksessä 1 olevan 6.5.3—6.5.3.5 kohdan säännöksiä.
8.4. Muihin luokkiin kuuluvat ajoneuvot
Muihin luokkiin kuuluvat ajoneuvot tai ne M
1-luokan ja N 1-
luokan ajoneuvot, jotka eivät kuulu 8.1, 8.2 tai 8.3 kohdan
soveltamisalaan, voidaan varustaa OBD-järjestelmällä. Tässä
tapauksessa sovelletaan liitteen XI lisäyksessä 1 ol evan
6.5.3—6.5.3.5 kohdan säännöksiä.”
25. Lisätään uudet lisäykset 3 ja 4 seuraavasti:
”Lisäys 3
KÄYTÖSSÄ OLEVIEN AJONEUVOJEN V AATIMUSTENMUKAI-
SUUDEN TARKASTAMINEN
1. JOHDANTO
Tässä lisäyksessä vahvistetaan tämän liitteen 7.1.7 kohdassa
tarkoitetut valintaperusteet, joita on sovellettava valittaessatestattavia ajoneuvoja, sekä menettelyt käytössä olevien ajo-
neuvojen vaatimustenmukaisuuden testausta varten.
2. VALINTAPERUSTEET
Tämän lisäyksen 2.1—2.8 kohdassa määritetään perusteet,
joiden nojalla valittu ajoneuvo voidaan hyväksyä. Tiedot!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 22
kerätään tarkastelemalla ajoneuvoa ja haastattelemalla omista-
jaa/kuljettajaa.
2.1 Ajoneuvon on oltava tämän direktiivin mukaisesti tyyppihyväk-
syttyä ajoneuvotyyppiä, jolla on direktiivin 70/156/ETYmukainen vaatimustenmukaisuustodistus. Ajoneuvon on oltava
rekisteröity ja käytössä Euroopan yhteisössä.
2.2 Ajoneuvolla ajetun kilometrimäärän on oltava vähintään 15 000
tai ajoneuvon on täytynyt olla käytössä vähintään kuudenkuukauden ajan, sen mukaan, kumpi ehto täyttyy myöhemmin,ja sillä ajettu kilometrimäärä saa olla enintään 80 000 tai sen
käyttöaika saa olla enintään viisi vuotta, sen mukaan kumpi
ehto täyttyy aikaisemmin.
2.3 Ajoneuvosta on oltava huoltokirja, josta käy ilmi, että
ajoneuvoa on huollettu asianmukaisesti, esimerkiksi että huolloton tehty valmistajan suositusten mukaisesti.
2.4 Ajoneuvossa ei saa olla merkkejä epäasianmukaisesta käytöstä
(esimerkiksi kilpa-ajosta, ylikuormituksesta, väärän polttoai-neen käytöstä tai muusta väärinkäytöstä) eikä muista tekijöistä(esimerkiksi virittäminen), jotka voivat vaikuttaa päästöihin. Josajoneuvossa on OBD-järjestelmä, on otettava huomioontietokoneeseen tallennetut vikakoodit ja tiedot ajetusta matkas-
ta. Ajoneuvoa ei valita testattavaksi, jos tietokoneessa olevista
tiedoista käy ilmi, että ajoneuvo on ollut toiminnassa vikakoo-din tallennuksen jälkeen eikä pikaista korjausta ole tehty.
2.5 Moottoriin ei ole tehty luvattomia suuria korjauksia eikä
ajoneuvoon suuria korjauksia.
2.6 Ajoneuvon polttoainesäiliöstä otetun polttoainenäytteen lyijy-
ja rikkipitoisuus on sovellettavien standardien mukainen eikäväärän polttoaineen käytöstä ole muita merkkejä. Pakoputkivoidaan tarkastaa jne.
2.7 Laboratorion henkilökunnan turvallisuuden vaarantavista sei-
koista ei ole merkkejä.
2.8 Kaikki ajoneuvon pakokaasunpuhdistusjärjestelmän osat ovat
sovellettavan tyyppihyväksynnän mukaiset.
3. TARKASTUS JA HUOLTO
Testattavaksi hyväksytyt ajoneuvot tarkastetaan ja niihin
tehdään tarvittaessa tavanomainen huolto 3.1—3.7 kohdanmukaisesti ennen pakokaasupäästöjen mittaamista.
3.1 Tarkastetaan ilmansuodatin, kaikki ajohihnat, kaikkien nestei-
den taso, jäähdyttimen tulppa, kaikki tyhjöletkut ja pakokaa-
sunpuhdistusjärjestelmän sähköjohdot; tarkastetaan sytytys,
polttoaineen mittaus ja pakokaasunpuhdistusjärjestelmän osatväärien säätöjen ja/tai ohjeiden vastaisten muutosten havaitse-miseksi. Kirjataan muistiin kaikki poikkeavuudet.
3.2 OBD-järjestelmän vahingoittumattomuus tarkastetaan. Kaikki
OBD-muistin sisältämät vikatiedot on tallennettava ja tarvitta-
vat korjaukset on toteutettava. Jos OBD-järjestelmän vianilmai-
sin havaitsee vian esivakauttavan ajosyklin aikana, vika voidaantunnistaa ja korjata. Testi voidaan tehdä uudelleen, ja korjatullaajoneuvolla saatuja tuloksia käytetään.
3.3 Sytytysjärjestelmä on tarkastettava ja vialliset osat vaihdettava,
esimerkiksi sytytystulpat, johdot jne.
3.4 Puristukset on tarkastettava. Jos tulos ei ole tyydyttävä,
ajoneuvo on hylättävä.
3.5 Moottorin parametrit on tarkastettava valmistajan ohjeiden
mukaisesti ja säädettävä tarvittaessa.
3.6 Jos ajoneuvolle vahvistetun huoltovälin täyttymiseen on
enintään 800 kilometriä, huolto tehdään valmistajan ohjeidenmukaisesti. Matkamittarin lukemasta riippumatta öljyt jailmansuodatin voidaan vaihtaa valmistajan pyynnöstä.
3.7 Kun ajoneuvo on hyväksytty, polttoaine on vaihdettava
asianmukaiseen päästötestin vertailupolttoaineeseen, jollei val-mistaja hyväksy kaupallisen polttoaineen käyttöä.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 23
4. TESTAUS KÄYTÖSSÄ
4.1 Kun ajoneuvon tarkastus katsotaan tarpeelliseksi, tämän
direktiivin liitteen III mukaiset päästötestit tehdään esivakaute-
tuille ajoneuvoille, jotka on valittu tämän lisäyksen 2 ja 3
kohdan vaatimusten mukaisesti.
4.2 OBD-järjestelmällä varustetuista ajoneuvoista voidaan tarkastaa
vianilmaisimen toiminta käytössä jne. (esimerkiksi tämändirektiivin liitteessä XI määritellyt vianilmaisun rajat) tyyppi-hyväksynnän mukaisten päästötasojen osalta.
4.3 OBD-järjestelmästä voidaan tarkastaa esimerkiksi, esiintyykö
sovellettavia raja-arvoja korkeampia päästötasoja, jotka eivät
aiheuta vikailmoitusta, vianilmaisimen järjestelmällistä virheel-listä aktivoitumista, sekä onko OBD-järjestelmässä viallisia taiheikentyneitä osia.
4.4 Jos osan tai järjestelmän toiminta on ristiriidassa kyseisen
ajoneuvotyypin tyyppihyväksyntätodistuksessa ja/tai asiakir-
joissa annettujen tietojen kanssa ja tällainen poikkeama ei ole
luvallinen direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan 3 tai 4 kohdanmukaisesti, mutta OBD-järjestelmä ei anna vikailmoitusta, osaatai järjestelmää ei saa vaihtaa ennen päästötestiä, jollei todeta,että osaa tai järjestelmää on käsitelty ohjeiden vastaisesti taiväärinkäytetty tavalla, joka estää OBD-järjestelmää havaitse-masta syntyvää vikaa.
5. TULOSTEN ARVIOINTI
5.1 Testituloksia arvioidaan tämän liitteen lisäyksessä 4 esitetyn
menettelyn mukaisesti.
5.2 Testituloksia ei saa kertoa huononemiskertoimilla.
6. SUUNNITELMA KORJAA VIKSI TOIMENPITEIKSI
6.1 Kun tyyppihyväksyntäviranomainen on varma, että ajoneuvo-
tyyppi ei ole näissä määräyksissä esitettyjen vaatimustenmukainen, hän pyytää valmistajaa toimittamaan suunnitelmankorjaaviksi toimenpiteiksi, joilla vaatimustenvastaisuus poiste-taan.
6.2 Suunnitelma korjaaviksi toimenpiteiksi on toimitettava tyyppi-
hyväksyntäviranomaiselle viimeistään 60 työpäivän kuluttua
6.1 kohdassa tarkoitetusta tiedoksiantopäivämäärästä. Tyyppi-hyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava korjaavia toimenpiteitäkoskevan suunnitelman hyväksymisestä tai hylkäämisestä 30työpäivän kuluessa. Lisäaikaa on kuitenkin, myönnettävä, josvalmistaja voi osoittaa toimivaltaista tyyppihyväksyntävirano-
maista tyydyttävällä tavalla, että lisäaika on tarpeen vaatimus-
tenvastaisuuden tutkimiseen, jotta voidaan toimittaa suunnitel-ma korjaaviksi toimenpiteiksi.
6.3 Korjaavien toimenpiteiden piiriin on kuuluttava kaikkien
ajoneuvojen, joissa on todennäköisesti sama vika. Tarvemuuttaa tyyppihyväksyntäasiakirjoja on arvioitava.
6.4 Valmistajalla on oltava jäljennös kaikesta korjaavia toimenpi-
teitä koskevaan suunnitelmaan liittyvästä kirjeenvaihdosta.
Valmistajan on lisäksi pidettävä kirjaa käytössä olevienajoneuvojen korjausmenettelystä ja toimitettava säännöllisestitilannekatsauksia tyyppihyväksyntäviranomaiselle.
6.5 Korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman on täytettävä
6.5.1—6.5.11 kohdassa asetetut vaatimukset. Valmistajan onannettava korjaavia toimenpiteitä koskevalle suunnitelmalle sen
yksikäsitteisesti yksilöivä nimi tai numero.
6.5.1 Kuvaus kustakin korjaavia toimenpiteitä koskevaan suunnitel-
maan sisältyvästä ajoneuvotyypistä
6.5.2 Kuvaus erityismuutoksista, mukautuksista, korjauksista ja
muista muutoksista, jotka tehdään ajoneuvoihin niiden saatta-miseksi vaatimustenmukaisiksi, mukaan lukien lyhyt tiivistelmätiedoista ja teknisistä tutkimuksista, jotka tukevat valmistajan
päätöstä valita kyseiset toimenpiteet ajoneuvon saattamiseksi
vaatimustenmukaiseksi.
6.5.3 Kuvaus tavasta, jolla valmistaja antaa tiedon ajoneuvojen
omistajille.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 24
6.5.4 Mahdollinen kuvaus oikeasta huollosta ja käytöstä, jotka
valmistaja vahvistaa edellytyksiksi oikeudelle tehdä korjauksiakorjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelman puitteissa, sekäselvitys valmistajan syistä tällaisten edellytysten asettamiseen.Mitään huolto- tai käyttöedellytyksiä ei saa asettaa, jolleivät netodistettavasti liity vaatimustenvastaisuuteen ja sitä korjaaviin
toimenpiteisiin.
6.5.5 Kuvaus menettelystä, jota ajoneuvon omistajan on noudatettava
saadakseen vaatimustenvastaisuuden korjautetuksi. On mainit-tava ajankohta, jonka jälkeen korjaavat toimenpiteet voidaantoteuttaa, arvio korjaamon työhönsä tarvitsemasta ajasta ja tietosiitä, missä korjaus voidaan tehdä. Korjaus on tehtäväjoutuisasti, kohtuullisen ajan kuluttua ajoneuvon toimittamises-
ta.
6.5.6 Jäljennös ajoneuvon omistajalle toimitetuista tiedoista6.5.7 Lyhyt kuvaus järjestelyistä, joita valmistaja käyttää varmistaak-
seen, että osia ja järjestelmiä on riittävästi korjaavia toimenpi-teitä varten. On ilmoitettava, milloin osia tai järjestelmiä onsaatavilla riittävästi korjausmenettelyn aloittamiseksi.
6.5.8 Jäljennös kaikista ohjeista, jotka lähetetään korjauksen suorit-
taville henkilöille.
6.5.9 Kuvaus ehdotettujen korjaavien toimenpiteiden vaikutuksesta
kunkin suunnitelmaan kuuluvan ajoneuvotyypin päästöihin,polttoaineenkulutukseen, ajettavuuteen ja turvallisuuteen sekänäitä päätelmiä tukevia tietoja, teknisiä selvityksiä jne.
6.5.10 Kaikki muut tiedot tai selvitykset, joita hyväksyntäviranomai-
nen voi kohtuudella pitää tarpeellisina korjaavia toimenpiteitäkoskevan suunnitelman arvioimiseksi.
6.5.11 Jos korjaavia toimenpiteitä koskevaan suunnitelmaan sisältyy
käytössä olevien ajoneuvojen korjaaminen, on tyyppihyväk-
syntäviranomaiselle toimitettava tieto menetelmästä, jota käy-tetään tehtyjen korjausten merkitsemiseen. Jos käytetäänleimaa, on toimitettava esimerkki siitä.
6.6 Valmistajaa voidaan vaatia tekemään hyväksyttävästi suunni-
tellut ja tarvittavat testit osille ja ajoneuvoille, joihin on tehtyehdotettu muutos tai korjaus, jotta voidaan todeta kyseisen
muutoksen tai korjauksen tuloksellisuus.
6.7 Valmistajan on merkittävä muistiin tiedot jokaisesta korjatta-
vaksi kutsutusta ja korjatusta ajoneuvosta sekä korjauksettehneistä korjaamoista. Tyyppihyväksyntäviranomaisen onpyynnöstään saatava haltuunsa näin syntyneet asiakirjat viidenvuoden ajan korjaavia toimenpiteitä koskevan suunnitelmantäytäntöönpanosta.
6.8 Korjauksesta ja/tai muutoksesta tai uusien laitteiden lisäämi-
sestä on tehtävä merkintä valmistajan ajoneuvon omistajalle
antamaan todistukseen.
Lisäys 4 (
1)
KÄYTÖNAIKAISEN V AATIMUSTENMUKAISUUDEN
TESTAUKSESSA KÄYTETTÄVÄ TILASTOLLINEN ME-NETTEL Y
1. Tässä lisäyksessä kuvataan menettely, jota on käytettävä
varmistettaessa vaatimustenmukaisuus käytössä tyyppi I -testinmukaisesti.
2. On noudatettava kahta menettelyä:
1. Näistä ensimmäinen koskee otoksessa havaittuja ajoneu-
voja, jotka päästöjä koskevan vian vuoksi näkyvät
tuloksissa muista havainnoista selvästi poikkeavina (3
kohta).
2. Toinen menettely koskee koko otosta (4 kohta).!
B
(1) Lisäyksessä 4 olevia määräyksiä tarkastellaan uudelleen ja täydennetään
viipymättä direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 25
3. SOVELLETTAVA MENETTELY, KUN OTOKSESSA ON
PÄÄSTÖLTÄÄN POIKKEA VIA AJONEUVOJA
3.1 Ajoneuvoa pidetään päästöltään poikkeavana, jos liitteessä I
olevassa 5.3.1.4 kohdassa esitetty raja-arvo ylittyy merkittävästiminkä tahansa epäpuhtauden osalta.
3.2 Otoksen vähimmäiskoko on kolme ja enimmäiskoko määräytyy
4 kohdan mukaisesti, otosta tarkastellaan päästöltään poikke-avien ajoneuvojen löytämiseksi.
3.3 Jos löytyy päästöiltään poikkeava ajoneuvo, on selvitettävä
liiallisen päästön syy.
3.4 Jos löytyy enemmän kuin yksi samasta syystä päästöltään
poikkeava ajoneuvo, otosta on pidettävä epäonnistuneena.
3.5 Jos löytyy vain yksi päästöltään poikkeava ajoneuvo tai
enemmän kuin yksi päästöltään poikkeava ajoneuvo, joiden
päästöjen poikkeavuuteen on eri syyt, otosta on laajennettava
yhdellä ajoneuvolla, jollei otoksen koko jo ole suurin sallittu.
3.5.1 Jos laajennetusta otoksesta löytyy enemmän kuin yksi samasta
syystä päästöltään poikkeava ajoneuvo, otosta on pidettävä
epäonnistuneena.
3.5.2 Jos enimmäiskokoisesta otoksesta ei löydy enempää kuin yksi
samasta syystä päästöltään poikkeava ajoneuvo, otosta on
pidettävä onnistuneena tämän lisäyksen 3 kohdan vaatimustenosalta.
3.6 Kun otosta laajennetaan 3.5 kohdan vaatimusten vuoksi,
laajennettuun otokseen on sovellettava 4 kohdan mukaistatilastollista menettelyä.
4. SOVELLETTA VA MENETTEL Y, KUN PÄÄSTÖLTÄÄN
POIKKEA VIA AJONEUVOJA EI KÄSITELLÄ ERIKSEEN
4.1 Otoksen vähimmäiskoko on 3 ja otanta järjestetään siten, että
todennäköisyys, jolla erä läpäisee testin, kun tuotannosta onviallisia 40 %, on 0,95 (tuottajan riski = 5 %), ja todennäköi-syys, jolla erä hyväksytään, kun tuotannosta on viallisia 75 %,on 0,15 (kuluttajan riski = 15 %).
4.2 Kuhunkin "
C1liitteessä I olevassa 5.3.1.4 kohdassa 3
tarkoitetuista epäpuhtauksista sovelletaan seuraavaa menettelyä
(ks. kuva I/7):
Olkoon
L epäpuhtaudelle vahvistettu raja-arvo
Xiotoksen i:nnestä ajoneuvosta mitattu arvo
n tarkasteltavan otoksen numero.
4.3 Lasketaan otokselle testimuuttujan arvo, jonka avulla saadaan
vaatimusten vastaisten ajoneuvojen lukumäärä, toisin sanoen x i
4L.
4.4 Jos
— testimuuttujan arvo on pienempi tai yhtä suuri kuin
seuraavassa taulukossa ilmoitettu otoskokoa vastaavahyväksymiskynnys, kyseisen epäpuhtauden osalta tehdäänhyväksyvä päätös
— testimuuttujan arvo on suurempi tai yhtä suuri kuin
seuraavassa taulukossa ilmoitettu otoskokoa vastaavahylkäämiskynnys, kyseisen epäpuhtauden osalta tehdään
hylkäävä päätös
— kumpikaan edellisistä ehdoista ei toteudu, testataan vielä
yksi ajoneuvo ja sovelletaan menettelyä otokseen, joka on
kooltaan yhden suurempi kuin aikaisemmin.
Seuraavassa taulukossa olevat hyväksymis- ja hylkäämiskyn-
nykset on laskettu kansainvälisen standardin ISO 8422:1991mukaisesti.
5. Otoksen katsotaan läpäisseen testin, jos se täyttää tämän
lisäyksen 3 ja 4 kohdassa esitetyt vaatimukset.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 26
Hyväksymis-hylkäämistaulukko otoksen ominaisuuksiin
perustuva otanta
Kumulatiivinen
otoskokoHyväksymiskyn-
nysHylkäämiskynnys
30 —
41 —
515626
726
837948
10 4 8
11 5 912 5 913 6 10
14 6 11
15 7 1116 8 12
17 8 12
18 9 1319 9 13
20 11 12”!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 27
Kuva I.7
!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 28
LIITE II
26. MUUTETAAN 3.2.1.6 kohta seuraavasti
”
”!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 29
27. Lisätään 3 kohtaan seuraavat uudet kohdat ja alaviitteet:
”
”!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 30
LIITE III
28. 2.3.1 kohta:
— Poistetaan 2 ja 3 kohta.
— Muutetaan 2 kohta (entinen 4 kohta) seuraavasti:
”Ajoneuvot, jotka eivät saavuta vaadittua kiihtyvyyttä…” (muilta osin ei
muutoksia)
29. 6.1.3 kohta:
Muutetaan ensimmäinen virke seuraavasti:
”Ajoneuvoon kohdistetaan nopeudeltaan vaihteleva ilmavirtaus.”
30. 6.2.2 kohta:Ensimmäinen ajojakso alkaa moottorin käynnistyksen alkaessa.
7.1 kohta:Näytteenotto aloitetaan (NA) ennen moottorin käynnistystä tai
käynnistystä aloitettaessa ja loppuu viimeisen taajaman ulkopuolisenjoutokäyntijakson loppuessa (osa 2, näytteenoton loppuminen) (NL) tai,kun kyseessä on tyyppi VI-testi, viimeisen perusjakson (osa 1) viimeisen
joutokäyntijakson loppuessa.
Lisäys 1
31. 1.1 kohta:
—
Korvataan kuva III.1.1 seuraavalla uudella kuvalla:
”
Kuva III.1.1
Tyyppi I -testin toimintasykli
”
— Taulukon III/1/2 sarakkeen 5 (nopeus km/h) toiminta n:o 23 tekstion
seuraava:
”35—10”!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 31
32. Poistetaan 4—4.3 kohta, mukaan lukien taulukko III/1/4 ja kuva III/1/4.
Lisäys 3
33. 5.1.1.2.7 kohta
(ei koske suomenkielistä tekstiä)
”
P¼MV ∆V
500 T
”.
LIITE VI
34. Muutetaan 1—6 kohta seuraavasti:
”1. JOHDANTO
Tässä liitteessä kuvataan liitteessä I olevan 5.3.4 kohdan
mukaisessa tyyppi IV -testissä noudatettava menettely.
Tämä menettely on menetelmä, jolla määritetään kipinäsytyt-
teisellä polttomoottorilla varustetun ajoneuvon polttoainejärjes-
telmästä haihtuvat hiilivedyt.
2. TESTIN KUV AUS
Haihtumispäästötestin (kuva VI/1) tarkoituksena on määrittää
hiilivetyjen haihtumispäästöt, jotka aiheutuvat lämpötilan
vuorokausivaihtelusta, ja kuumaksi ajetun moottorin ajoneuvoalämmittävästä vaikutuksesta ajoneuvon ollessa pysäköitynäsekä kaupunkiajosta. Testi käsittää seuraavat vaiheet:
— testin valmistelun, mukaan lukien kaupunkiajosykli (osa 1)
ja taajama-alueen ulkopuolinen ajosykli (osa 2),
— niiden haihtumispäästöjen määrittämisen, jotka aiheutuvat
kuumaksi ajetun moottorin ajoneuvoa lämmittävästävaikutuksesta (kuumahaihtuma) ajoneuvon ollessa pysä-
köitynä,
— niiden haihtumispäästöjen määrittämisen, jotka aiheutuvat
lämpötilan vuorokausivaihtelusta ajoneuvon ollessa pysä-köitynä.
Kuumahaihtuman ja lämpötilan vuorokausivaihtelusta aiheutu-
van haihtuman määrittämisestä saadut hiilivetypäästöjen massat
lasketaan yhteen ja testistä annetaan yhteenlaskettu tulos.
3. AJONEUVO JA POLTTOAINE
3.1 Ajoneuvo
3.1.1 Ajoneuvon on oltava hyvässä mekaanisessa kunnossa, sen on
oltava sisäänajettu ja sillä on oltava ajettu vähintään 3 000 kmennen testiä. Haihtumispäästöjen rajoitusjärjestelmän on oltavakytkettynä ja sen on oltava toiminut oikein tämän ajan jaaktiivihiilisäiliön (-säiliöiden) on oltava ollut tavanomaisessakäytössä ilman tavallisuudesta poikkeavaa tyhjentämistä tai
kuormitusta.
3.2 Polttoaine
3.2.1 Testeissä on käytettävä sopivaa vertailupolttoainetta, joka
määritellään tämän direktiivin liitteessä IX.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 32
4. HAIHTUMISPÄÄSTÖTESTIN TESTAUSLAITTEISTO
4.1 Alustadynamometri
Alustadynamometrin on oltava liitteessä III esitettyjen vaati-
musten mukainen.
4.2 Haihtumispäästöjen mittaustila
Haihtumispäästöjen mittaustilan on oltava kaasutiivis suorakul-
mainen mittauskammio, johon testattava ajoneuvo mahtuu.Ajoneuvoon on päästävä käsiksi joka puolelta, ja suljettunamittaustilan on oltava kaasutiivis lisäyksen 1 mukaisesti.
Mittaustilan sisäpinnan on oltava läpäisemätöntä materiaalia,
joka ei reagoi hiilivetyjen kanssa. Lämpötilan säätelyjärjes-telmän on koko testin ajan voitava ohjata mittaustilanlämpötilaa määritellyn lämpötila/aikaohjelman mukaisesti,josta sallittu keskimääräinen lämpötilapoikkeama on ± 1 K.
Säätelyjärjestelmä on säädettävä siten, että lämpötilavaihtelut
ovat tasaisia ja lämpötiloissa on mahdollisimman vähänylityksiä, huojuntaa ja epävakaisuutta ympäröivän lämpötilan
pitkän aikavälin tavoitearvoihin verrattuna. Sisäpinnan lämpöti-
la ei saa missään vaiheessa laskea alemmaksi kuin 278 K (5 °C)tai nousta korkeammaksi kuin328 K (55 °C) lämpötilanvuorokausivaihtelusta aiheutuvien päästöjen testauksen aikana.Seinärakenteen on johdettava lämpöä hyvin. Sisäpinnanlämpötila ei saa laskea alemmaksi kuin 293 K (20 °C) tai
nousta korkeammaksi kuin 325 K (53 °C) kuumaksi ajetun
moottorin aiheuttamien haihtumispäästöjen testauksen aikana.
Lämpötilavaihtelusta aiheutuviin mittaustilan tilavuuden muu-
toksiin varaudutaan käyttämällä joko tilavuudeltaan muuttuvaatai tilavuudeltaan muuttumatonta mittaustilaa.
4.2.1 Tilavuudeltaan muuttuva mittaustila
Tilavuudeltaan muuttuva mittaustila laajenee ja supistuu
mittaustilassa olevien ilmamassojen lämpötilamuutoksia vas-taavasti. Kaksi käytettävissä olevaa keinoa mittaustilan tilavuu-den muuttamiseksi ovat liikkuva(t) paneeli(t) tai paljerakenne,
jossa mittaustilan sisällä oleva(t) läpäisemätön (läpäi-
semättömät) pussi(t) laajenee (laajenevat) tai supistuu (supistu-vat) tilan sisällä olevan paineen muutosten vaikutuksestaottamalla korvausilmaa tilan ulkopuolelta. Tilavuuden muutok-siin mukautuvien rakenteiden osalta on varmistettava lisäyksen1 mukaisesti, että mittaustilan eheys säilyy lämpötilan vaihdel-lessa sallitulla alueella.
Tilavuutta mukauttavilla menetelmillä on rajoitettava mittausti-
lan sisällä olevan paineen ja ilmanpaineen välinen erotus
enimmäisarvoon ± 5 hPa.
Mittaustilan tilavuus on voitava lukita määrättyyn arvoon.
Tilavuudeltaan muuttuvan mittaustilan ”nimellisen tilavuuden”on voitava muuttua ± 7 prosenttia (katso lisäyksessä 1 oleva2.1.1 kohta) testauksen aikana tapahtuvan lämpötilan ja ilman-paineen vaihtelun mukaisesti.
4.2.2 Tilavuudeltaan muuttumaton mittaustila
Tilavuudeltaan muuttumattoman mittaustilan on oltava koottu
lujista paneeleista, jotka pitävät mittaustilan tilavuuden muut-tumattomana ja ovat seuraavien vaatimusten mukaisia.
4.2.2.1 Mittaustilassa on oltava ilmanvaihtojärjestelmä, joka poistaa
mittaustilasta ilmaa pienellä ja tasaisella virtaamalla koko testin
ajan. Ilmanvaihtojärjestelmä voi korvata ulos virtaavan ilmanaiheuttamaa vajetta mittaustilaa ympäröivällä ilmalla. Sisäänpäästettävä ilma on suodatettava aktiivihiilellä suhteellisentasaisen hiilivetytason ylläpitämiseksi. Tilavuutta mukauttavillamenetelmillä on pidettävä mittaustilan sisällä olevan paineen ja
ilmanpaineen välinen erotus 0:n ja −5 hPa:n välillä.
4.2.2.2 Laitteistolla on voitava mitata poistetun ja sisään päästettävän
ilman hiilivetyjen massa 0,01 gramman resoluutiolla. Mittaus-tilasta poistuvasta ja sen sisään päästetystä ilmasta voidaansuhteellisella osavirtaperiaatteella toimivalla laitteella kerätä
näytepussi. Vaihtoehtoisesti mittaustilaan päästettyä ja tilasta
poistettua virtaamaa voidaan tarkkailla jatkuvasti prosessiinsuoraan kytketyn FID-analysaattorin avulla, ja virtaamat ja!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 33
niiden mittaus voidaan sovittaa yhteen siten, että saadaan
jatkuva tallenne poistettujen hiilivetyjen määrästä.
4.3 Analysointijärjestelmät
4.3.1 Hiilivetyanalysaattori
4.3.1.1 Mittaustilan ilmaa valvotaan liekki-ionisaatiotyyppisellä hiili-
vetyilmaisimella (FID). Näytekaasu on imettävä yhden sivu-seinän keskipisteestä tai kammion katosta, ja mahdollisetohivirtaukset on johdettava takaisin mittaustilaan, mieluitenheti sekoitustuulettimen taakse.
4.3.1.2 Hiilivetyanalysaattorin vasteajan on oltava enintään 1,5 sekuntia
lukemaan, joka on 90 prosenttia lopullisesta lukemasta.Stabiilisuuden on oltava parempi kuin 2 prosenttia täydestäasteikosta asteikon nollakohdassa ja 80 ± 20 prosentin kohdassatäydestä asteikosta 15 minuutin ajan kaikilla käytettävillä
alueilla.
4.3.1.3 Keskihajonnan avulla ilmaistun analysaattorin toistuvuuden on
oltava parempi kuin 1 prosentti täydestä asteikosta asteikon
nollakohdassa ja 80 ± 20 prosentin kohdassa täydestä asteikosta
kaikilla käytettävillä alueilla.
4.3.1.4 Analysaattorin käyttöalueet on valittava siten, että saadaan
paras resoluutio mittauksessa, kalibroinnissa ja vuototarkastus-
menettelyssä.
4.3.2 Hiilivetyanalysaattorin tietojen tallennusjärjestelmä
4.3.2.1 Hiilivetyanalysaattori on varustettava laitteella, joka tallentaa
sähköistä signaalia joko kynäpiirturilla tai muulla tietojenkä-sittelyjärjestelmällä ja jonka tallennustaajuus on vähintäänkerran minuutissa. Tallennusjärjestelmän on oltava käyttöomi-naisuuksiltaan vähintään tallennettavaa signaalia vastaava jatulosten on tallennuttava pysyvästi. Tallenteessa on näyttäväselvä merkki kuumahaihtuman ja lämpötilan vuorokausivaihte-
lun testauksen alkamisesta ja päättymisestä (mukaan lukien
näytteenottojaksojen alkaminen ja päättyminen sekä kunkintestin alkamisen ja päättymisen välinen aika).!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 34
Kuva VI.1
Haihtumispäästön määrittäminen
Huom.
1. Haihtumispäästöjen rajoittamisperiaatteet — yksityiskohdat
selvitettävä.
2. Pakokaasupäästöt voidaan mitata ajettaessa tyyppi I -testi,
mutta tuloksia ei käytetä lainsäädännöllisiin tarkoituksiin.Pakokaasupäästöjen lainsäädännöllinen testi pysyy erilli-senä.
4.4 Polttoainesäiliön lämmitys (ainoastaan, jos aktiivihiilisäi-
liötä täytettäessä käytetään bensiiniä)
4.4.1 Ajoneuvon polttoainesäiliössä (-säiliöissä) olevaa polttoainetta
on lämmitettävä säädettävällä lämmönlähteellä, esimerkiksi!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 35
2 000 watin tehoinen lämmitystyyny on sopiva. Lämmitysjär-
jestelmän on lämmitettävä tasaisesti säiliön seinämiä polttoai-nepinnan alapuolella siten, että se ei aiheuta polttoaineenpaikallista ylikuumenemista. Säiliössä polttoaineen yläpuolellaolevaa höyryä ei saa lämmittää.
4.4.2 Säiliön lämmityslaitteen on kyettävä lämmittämään säiliössä
oleva polttoaine tasaisesti 289 K:n (16 °C) alkulämpötilasta
14 K:n verran 60 minuutissa, lämpötila-anturin sijainnin ollessa5.1.1 kohdan mukainen. Lämmitysjärjestelmän on kyettäväpitämään polttoaineen lämpötila ± 1,5 K:n sisällä vaaditustalämpötilasta säiliön lämmityksen aikana.
4.5 Lämpötilalukemien tallennus
4.5.1 Mittauskammiossa (SHED) vallitseva lämpötila tallennetaan
kahdessa pisteessä lämpötila-antureiden avulla, jotka onkytketty näyttämään keskimääräistä arvoa. Mittauspisteetsijaitsevat mittaustilan sisällä noin 0,1 metrin etäisyydelläkummankin sivuseinän pystysuorasta keskiviivasta 0,9 ± 0,2metrin korkeudella.
4.5.2 Polttoainesäiliön (-säiliöiden) lämpötila mitataan anturilla, joka
on asennettu polttonestesäiliöön 5.1.1 kohdan mukaisestitapauksissa, joissa aktiivihiilisäiliötä täytettäessä käytetäänbensiiniä (5.1.5 kohta).
4.5.3 Lämpötilatietoja on tallennettava tai syötettävä tietojenkäsitte-
lyjärjestelmään vähintään kerran minuutissa haihtumispäästöjenmittausten koko keston ajan.
4.5.4 Lämpötilan tallenusjärjestelmän tarkkuuden on oltava ± 1,0 K
ja lämpötila on kyettävä lukemaan 0,4 K:n tarkkuudella.
4.5.5 Tallennus- tai tietojenkäsittelyjärjestelmästä on kyettävä luke-
maan aika ± 15 sekunnin tarkkuudella.
4.6 Painelukemien tallennus
4.6.1 Testausalueen ilmanpaineen ja mittaustilan sisällä vallitsevan
ilmanpaineen välinen erotus ∆
pon tallennettava tai syötettävä
tietojenkäsittelyjärjestelmään vähintään kerran minuutissa haih-
tumispäästöjen mittauksen koko keston ajan.
4.6.2 Painelukemien tallennusjärjestelmän tarkkuuden on oltava
± 2 hPa, ja paine on kyettävä lukemaan ± 0,2 hPa:ntarkkuudella.
4.6.3 Tallennus- tai tietojenkäsittelyjärjestelmästä on kyettävä luke-
maan aika ± 15 sekunnin tarkkuudella.
4.7 Tuulettimet
4.7.1 Kammion hiilivetypitoisuus on kyettävä alentamaan ulkoilman
tasolle käyttämällä yhtä tai useampaa tuuletinta tai puhallintamittaustilan (SHED) oven (ovien) ollessa auki.
4.7.2 Kammiossa on oltava yksi tai useampi tuuletin tai puhallin,
joiden teho vastaa ilmavirtaa 0,1-0,5 m
3s−1ja joilla mittaustilan
ilma saadaan kunnolla sekoitetuksi. Kammion lämpötila ja
hiilivetypitoisuus on kyettävä pitämään tasaisena mittaustenajan. Tuulettimien tai puhaltimien ilmavirtausta ei saa kohdistaasuoraan mittaustilassa olevaan ajoneuvoon.
4.8 Kaasut
4.8.1 Kalibrointia ja käyttöä varten on oltava saatavilla seuraavia
puhtaita kaasuja:
— puhdistettua synteettistä ilmaa (epäpuhtauksia 51 ppm
C
1ekvivalenttina 41 ppm CO, 4400 ppm CO 2,
40,1 ppm NO); happipitoisuus 18—21 tilavuusprosent-
tia,
— hiilivetyanalysaattorin polttoainekaasua (40 ± 2 prosenttia
vetyä ja loppu heliumia, jossa on vähemmän kuin 1 ppm
C1-ekvivalenttia hiilivetyjä, vähemmän kuin 400 ppm
CO 2),
— propaania (C 3H8), puhtaus vähintään 99,5 prosenttia,
— butaania (C 4H10), puhtaus vähintään 98 prosenttia,!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 36
— typpeä (N 2), puhtaus vähintään 98 prosenttia.
4.8.2 Käytettävissä on oltava propaanin (C 3H8) ja puhdistetun
synteettisen ilman seoksia sisältäviä kalibrointi- ja vertai-lukaasuja. Kalibrointikaasun todellisten pitoisuuksien on oltavakahden prosentin sisällä annetuista arvoista. Kaasunjakajaakäyttämällä saatujen laimennettujen kaasujen tarkkuuden onoltava kahden prosentin sisällä todellisesta arvosta. Lisäyksessä
1 tarkoitetut pitoisuudet voidaan myös saada aikaan kaasunja-
kajalla, jossa laimennuskaasuna käytetään synteettistä ilmaa.
4.9 Lisävarusteet
4.9.1 Testialueen absoluuttinen kosteus on kyettävä mittaamaan ± 5
prosentin tarkkuudella.
5. TESTAUSMENETTEL Y
5.1 Testin valmistelu
5.1.1 Ajoneuvon mekaaninen valmistelu ennen testiä on seuraava:
— ajoneuvon pakojärjestelmässä ei saa olla vuotoja,— ajoneuvo voidaan höyrypestä ennen testiä,— jos aktiivihiilisäiliötä täytettäessä käytetään bensiiniä
(5.1.5 kohta), on ajoneuvon polttoainesäiliö varustettavalämpötila-anturilla, jonka avulla lämpötila voidaan mitatasäiliössä olevan polttoaineen keskipisteestä, kun säiliö ontäytetty 40 prosenttiin tilavuudestaan,
— polttoainejärjestelmään voidaan asentaa lisävarusteita ja
liittimiä, joiden avulla polttoainesäiliö voidaan tyhjentäätäysin. Tämän vuoksi säiliön kuorta ei tarvitse muuttaa,
— valmistaja voi tehdä ehdotuksen testimenettelystä, jolla
otetaan huomioon ainoastaan ajoneuvon polttoainejärjes-
telmästä haihtumalla poistuvat hiilivedyt.
5.1.2 Ajoneuvo viedään testialuelle, jossa ympäristön lämpötila on
293-303 K (20-30 °C).
5.1.3 Aktiivihiilisäiliön (-säiliöiden) tehon heikkeneminen käytössä
on tarkastettava. Tämä voidaan tehdä osoittamalla, että säiliö onollut käytössä vähintään 3 000 ajokilometrin ajan. Jollei näintehdä, noudatetaan seuraavaa menettelyä. Jos aktiivihiilisäiliöitäon useampi kuin yksi, on seuraavaa menettelyä sovellettava
jokaiseen säiliöön.
5.1.3.1 Aktiivihiilisäiliö poistetaan ajoneuvosta. Tämän vaiheen aikana
on erityisesti varottava vaurioittamasta laitteiden osia ja polt-toainejärjestelmää.
5.1.3.2 Aktiivihiilisäiliön paino tarkastetaan.5.1.3.3 Aktiivihiilisäiliö liitetään mahdollisesti ajoneuvon ulkopuolella
olevaan polttoainesäiliöön, joka on täytetty vertailupolttoai-neella 40 prosenttiin polttoainesäiliön (-säiliöiden) tilavuudesta.
5.1.3.4 Polttoainesäiliössä olevan polttoaineen lämpötilan olisi oltava
283-287 K (10-14 °C).
5.1.3.5 (Ajoneuvon ulkopuolella olevaa) polttoainesäiliötä lämmitetään
lämpötilasta 288 K lämpötilaan 318 K (15-45 °C) (nostamalla
lämpötilaa 1 °C 9 minuutissa).
5.1.3.6 Jos aktiivihiilisäiliön ylivuoto tapahtuu ennen kuin lämpötila on
318 K (45 °C), lämmityslaite kytketään irti. Tämän jälkeensäiliö punnitaan. Jos aktiivihiilisäiliön ylivuotoa ei ole tapahtu-nut lämpötilan saavuttaessa 318 K (45 °C), menettely toistetaan5.1.3.3 kohdasta alkaen ylivuotoon asti.
5.1.3.7 Ylivuoto voidaan todeta tämän liitteen 5.1.5 ja 5.1.6 kohdassa
kuvatulla tavalla tai käyttäen jotakin muuta näytteenotto- jaanalyysijärjestelmää, jonka avulla voidaan havaita aktiivihiili-
säiliöstä ylivuotovaiheessa tulevat hiilivetypäästöt.
5.1.3.8 Aktiivihiilisäiliötä tyhjennetään käyttäen 25 ± 5 litraa koelabo-
ratorion ilmaa minuutissa hiililitraa kohden, kunnes säiliön ilmaon vaihtunut 300 kertaa.
5.1.3.9 Aktiivihiilisäiliön paino tarkastetaan.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 37
5.1.3.10 Toistetaan 5.1.3.4-5.1.3.9 kohdan menettelyn kaikki vaiheet
yhdeksän kertaa. Testi voidaan lopettaa ennen tätä, josaktiivihiilisäiliöiden paino on tasaantunut viimeisten syklienjälkeen, ei kuitenkaan ennen kuin on suoritettu kolme edelläkuvatun mukaista sykliä.
5.1.3.11 Aktiivihiilisäiliö asennetaan takaisin paikalleen ja ajoneuvo
saatetaan tavanomaiseen ajokuntoon.
5.1.4 Aktiivihiilisäiliö on vakautettava käyttäen joitakin 5.1.5 ja 5.1.6
kohdassa eritellyistä menetelmistä. Jos ajoneuvossa on useam-
pia aktiivihiilisäiliöitä, jokainen säiliö on vakautettava erikseen.
5.1.4.1 Ylivuoto todetaan mittaamalla aktiivih iilisäiliöstä tulevat
päästöt.
Ylivuodolla tarkoitetaan tässä pistettä, jossa hiilivetypäästöjen
kertymä on kaksi grammaa.
5.1.4.2 Ylivuoto voidaan todeta käyttäen haihtumispäästöjen mittaus-
tilaa 5.1.5 ja 5.1.6 kohdassa kuvatulla tavalla. Ylivuoto voidaan
vaihtoehtoisesti todeta käyttäen toista, ajoneuvon aktiivihiili-säiliöstä myötävirtaan kytkettyä apusäiliötä. Apusäiliö ontuuletettava huolellisesti ennen täyttämistä.
5.1.4.3 Mittauskammiota on tuuletettava välittömästi ennen testin
aloittamista usean minuutin ajan, kunnes tausta-arvot ovatvakaat. Kammion sekoitustuulettimen (-tuulettimien) on tällöinoltava kytkettynä (kytkettyinä).
Hiilivetyanalysaattori on nollattava ja mittausalue on tarkastet-
tava välittömästi ennen testiä.
5.1.5 Aktiivihiilisäiliöiden täyttö ylivuotopisteeseen kohotettaessa
lämpötilaa toistuvasti
5.1.5.1 Ajoneuvon (ajoneuvojen) polttoainesäiliö (-säiliöt) tyhjen-
netään käyttäen asennettuja tyhjennyshanoja. Tyhjennys onsuoritettava siten, että ajoneuvoon asennettuja haihtumispäästö-jen mittauslaitteita ei tyhjennetä eikä kuormiteta tavanomaisestapoikkeavasti. Tämä voidaan tehdä yleensä irrottamalla poltto-ainesäiliön täyttöaukon tulppa.
5.1.5.2 Polttoainesäiliö (-säiliöt) täytetään testipolttoaineella, jonka
lämpötila on 283—287 K (10 °C—14 °C), 40 ± 2 prosenttiin
polttoainesäiliön tavallisesta tilavuudesta. Ajoneuvon polttoai-nesäiliön täyttöaukon tulpan (tulppien) on oltava paikoillaantässä vaiheessa.
5.1.5.3 Ajoneuvo on asetettava haihtumispäästöjen mittaustilaan moot-
tori pysäytettynä tunnin sisällä polttoainesäiliöiden uudel-leentäytöstä. Polttoainesäiliön lämpötila-anturi on kytkettävälämpötilan tallennusjärjestelmään. Lämmönlähde on asetettava
polttoainesäiliöön (-säiliöihin) nähden asianmukaisesti ja kyt-
kettävä lämpötilan säätimeen. Lämmönlähteelle asetettavatvaatimukset ovat 4.4 kohdassa. Jos ajoneuvossa on useampikuin yksi polttoainesäiliö, on kaikkia säiliöitä lämmitettäväsamalla jäljempänä esitetyllä tavalla. Säiliöiden lämpötilojen onoltava samat ± 1,5 K:n tarkkuudella.
5.1.5.4 Polttoaine voidaan lämmittää keinotekoisesti aloituslämpötilaan
293 K (20 °C) ± 1 K.
5.1.5.5 Heti kun polttoaine saavuttaa vähintään lämpötilan 292 K
(19 °C), on puhallin pysäytettävä, ovet suljettava ja tiivistettävä
ja mittaustilan hiilivetypitoisuuden mittaus aloitettava.
5.1.5.6 Kun lämpötila polttoainesäiliössä on 293 K (20 °C), alkaa
15 K:n (15 °C) lineaarinen lämpötilan nosto. Lämmityksenaikana polttoaineen lämpötilan on noudatettava allaolevaafunktiota ± 1,5 K:n tarkkuudella. Lämpötilan kohoamiseenkulunut aika ja lämpötilan nousu tallennetaan.
T
r=T 0+ 0,2333 × t
jossa:
Tr = vaadittu lämpötila (K),
T0 = säiliön alkulämpötila (K),
t = aika säiliön lämmityksen aloittamisesta minuuttei-
na.
5.1.5.7 Välittömästi ylivuodon tapahduttua tai polttoaineen lämpötilan
noustua lukemaan 308 K (35 °C), sen mukaan, kumpi tapahtuu!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 38
ensin, lämmönlähde on kytkettävä irti, mittaustilan ovien
tiivistys poistettava, ovet avattava ja polttoainesäiliön täyttöau-kon tulppa (tulpat) poistettava. Jos ylivuotoa ei ole tapahtunutlämpötilan noustua lukemaan 308 K (35 °C), lämmönlähde onpoistettava ajoneuvosta, ajoneuvo vietävä ulos haihtumispäästö-jen mittaustilasta ja 5.1.7 kohdassa kuvattu menettely toistettava
kokonaisuudessaan, kunnes ylivuoto tapahtuu.
5.1.6 Aktiivihiilisäiliöiden täyttö ylivuotopisteeseen butaania käyt-
täen
5.1.6.1 Jos mittaustilaa käytetään ylivuodon toteamiseen (katso 5.1.4.2
kohta), ajoneuvo sijoitetaan haihtumispäästöjen mittaustilaanmoottori pysäytettynä.
5.1.6.2 Aktiivihiilisäiliö esikäsitellään sen täyttöä varten. Aktiivihiili-
säiliötä ei saa poistaa ajoneuvosta, jollei säiliön sijaintiajoneuvossa vaikeuta sen käsittelyä siinä määrin, ettei täyttöäkohtuudella voida edellyttää suoritettavaksi muutoin kuinpoistamalla säiliö ajoneuvosta. Tämän vaiheen aikana on
erityisesti varottava vaurioittamasta polttoainejärjestelmää ja
sen osia.
5.1.6.3 Aktiivihiilisäiliötä täytetään 50 tilavuusprosenttia butaania ja 50
tilavuusprosenttia typpeä sisältävällä seoksella, käyttäen vir-tausnopeutta 40 grammaa butaania tunnissa.
5.1.6.4 Höyrystin kytketään irti välittömästi, kun aktiivihiilisäiliön
ylivuoto on tapahtunut.
5.1.6.5 Aktiivihiilisäiliö asennetaan takaisin paikalleen ja ajoneuvo
saatetaan tavanomaiseen ajokuntoon.
5.1.7 Polttoaineen tyhjennys ja uudelleentäyttö
5.1.7.1 Ajoneuvon polttoainesäiliö (-säiliöt) tyhjennetään käyttäen
asennettuja tyhjennyshanoja. Tämä on tehtävä siten, ettäajoneuvoon asennettuja haihtumispäästöjen rajoituslaitteita eityhjennetä tai kuormiteta tavanomaisesta poikkeavasti. Tämävoidaan tehdä yleensä irrottamalla polttoainesäiliön täyttöaukon
tulppa.
5.1.7.2 Polttoainesäiliö (-säiliöt) täytetään 40 ± 2 prosenttiin polttoai-
nesäiliöiden tavallisesta tilavuudesta testipolttoaineella, jonkalämpötila on 291 ± 8 K (18 ± 8 °C). Ajoneuvon polttoai-nesäiliön täyttöaukon tulpan (tulppien) on oltava paikoillaan
tässä vaiheessa.
5.2 Esivakauttamisajo
5.2.1 Tunnin kuluessa siitä, kun aktiivihiilisäiliö on täytetty 5.1.5 tai
5.1.6 kohdan mukaisesti, ajoneuvo asetetaan alustadynamomet-rille ja ajetaan yksi osan 1 ajosykli ja kaksi osan 2 ajosykliä,jotka on määritelty liitteessä III. Pakokaasunäytteitä ei otetatänä aikana.
5.3 Lämpötilan vakauttaminen
5.3.1 Viiden minuutin kuluessa 5.2.1 kohdassa määritellyn esiva-
kauttamisen päättymisestä konepelti on suljettava täysin, auto
ajettava pois alustadynamometriltä ja pysäköitävä seisonta-
alueelle. Auto on pysäköitynä vähintään 12 tuntia ja enintään 36tuntia. Jakson päättyessä moottoriöljyn ja jäähdytysvedenlämpötilan on oltava saavuttanut ympäristön lämpötila ± 3 K:ntarkkuudella.
5.4 Dynamometritesti
5.4.1 Seisontavaiheen päätyttyä ajoneuvolla ajetaan yksi tyyppi I -
testiajo kokonaisuudessaan liitteen III mukaisesti (kylmäkäyn-
nistys, kaupunkiajosykli ja taajama-alueen ulkopuolinen ajo-
sykli). Sen jälkeen moottori pysäytetään. Tämän vaiheen aikanavoidaan ottaa pakokaasunäytteitä, mutta näin saatuja tuloksia eikäytetä tyyppihyväksynnän myöntämisessä pakokaasupäästöjenosalta.
5.4.2 Kahden minuutin kuluessa 5.4.1 kohdassa kuvatun tyyppi I -
testiajon päättymisestä ajoneuvolla ajetaan toinen vakauttamis-ajo, joka käsittää yhden tyyppi I -testin mukaisen kaupunki-ajosyklin (lämmin käynnistys). Tämän jälkeen moottori pysäy-!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 39
tetään jälleen. Tämän vaiheen aikana ei ole tarpeen ottaa
pakokaasunäytteitä.
5.5 Kuumahaihtumatesti
5.5.1 Mittauskammiota on tuuletettava ennen esivakauttavan ajosyk-
lin päättymistä useiden minuuttien ajan, kunnes hiilivetyjentausta-arvot ovat vakaat. Myös kammion sekoitustuulettim(i)enon tällöin oltava kytkettyinä.
5.5.2 Hiilivetyanalysaattori on nollattava ja mittausalue tarkastettava
välittömästi ennen testiä.
5.5.3 Esivakauttavan ajosyklin päätyttyä konepelti on suljettava
täysin ja kaikki ajoneuvon ja testilaitteiston väliset kytkennätirrotettava. Tämän jälkeen ajoneuvo ajetaan mittauskammioon
käyttämällä kaasupoljinta mahdollisimman vähän. Moottori on
pysäytettävä ennen kuin mikään osa ajoneuvosta on mittaus-kammion sisäpuolella. Moottorin pysäyttämishetki tallennetaanhaihtumispäästömittauksen tietojentallennusjärjestelmään jalämpötilalukemien tallennus aloitetaan. Ajoneuvon ikkunat jatavaratila on avattava tässä vaiheessa, jolleivät ne jo ole auki.
5.5.4 Ajoneuvo on työnnettävä tai siirrettävä mittauskammioon
jollain muulla tavoin moottori pysäytettynä.
5.5.5 Mittaustilan ovet suljetaan ja saatetaan kaasutiiviiksi kahden
minuutin kuluessa moottorin pysäyttämisestä ja seitsemän
minuutin kuluessa esivakauttavan ajon päättymisestä.
5.5.6 Kun kammio on tiivistetty, 60 ± 0,5 minuutin mittainen
kuumahaihtumajakso alkaa. Hiilivetypitoisuus, lämpötila ja
ilmanpaine mitataan, jotta saadaan kuumahaihtumatestin alku-lukemat C
HC,i,Pija T i. Näitä arvoja käytetään haihtumispäästö-
jen laskentaan 6 kohdan mukaisesti. Mittaushuoneen (SHED)ilman lämpötilan T on oltava vähintään 296 K ja enintään 304 K60 minuuttia pitkän kuumahaihtumajakson aikana.
5.5.7 Hiilivetyanalysaattori on nollattava ja mittausalue tarkastettava
välittömästi ennen 60 ± 0,5 minuutin testijakson päättymistä.
5.5.8 Kammion hiilivetypitoisuus mitataan 60 ± 0,5 minuutin
mittaisen testijakson lopussa. Myös lämpötila ja ilmanpaine
mitataan. Nämä ovat 6 kohdan mukaisessa laskennassa
käytettävät kuumahaihtumatestin loppulukemat C
HC,f,Pfja T f.
5.6 Lämpötilan vakauttaminen
5.6.1 Testiajoneuvo työnnetään tai siirretään muulla tavoin moottoria
käyttämättä seisonta-alueelle, ja ajoneuvon lämpötilaa vakau-tetaan vähintään kuuden ja enintään 36 tunnin ajan kuuma-haihtumatestin ja lämpötilan vuorokausivaihtelutestin välissä.Vakautuksen on tapahduttava tästä jaksosta vähintään 6 tunninajan lämpötilassa 293 K ± 2 K (20 °C ± 2 °C).
5.7. Lämpötilan vuorokausivaihtelutesti
5.7.1 Testiajoneuvon on oltava ympäristön lämpötilassa yhden syklin
ajan lisäyksessa 2 esitetyn kaavion mukaisesti, jossa annetuista
luvuista lämpötila ei millään hetkellä saa poiketa enempää kuin± 2 K. Keskimääräinen lämpötilapoikkeama, joka lasketaankäyttäen kaikkien mitattujen lämpötilapoikkeamien itseisarvo-ja, ei saa olla suurempi kuin 1 K. Ympäristön lämpötila onmittattava vähintään kerran minuutissa. Lämpötilan vaihtelualoitetaan, kun aika T
aloitus = 0, jäljempänä olevan 5.7.6 kohdan
mukaisesti.
5.7.2 Mittauskammiota ilmataan välittömästi ennen testiä usean
minuutin ajan, kunnes tausta-arvot ovat vakaat. Kammion
sekoitustuulettim(i)en on tällöin oltava kytketty(i)nä.
5.7.3 Testiajoneuvo on tuotava mittaustilaan moottori pysäytettynä ja
ikkunat ja tavaratila(t) auki. Sekoitustuuletin (-tuulettimet) onsäädettävä siten, että ilman virtaus testiajoneuvon polttoai-nesäiliön alla on jatkuvasti vähintään 8 kilometriä tunnissa.
5.7.4 Hiilivetyanalysaattori on nollattava ja mittausalue tarkastettava
välittömästi ennen testiä.
5.7.5 Mittaustilan ovet suljetaan ja saatetaan kaasutiiviiksi.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 40
5.7.6 Hiilivetypitoisuus, lämpötila ja ilmanpaine mitataan 10 minuu-
tin kuluessa ovien sulkemisesta ja tiivistämisestä, jotta saadanalkulukemat C
HC,i,Pija T ilämpötilan vuorokausivaihtelutestiä
varten. Tämä on vaihe, jossa aika t aloitus =0 .
5.7.7 Hiilivetyanalysaattori nollataan ja mittausalue tarkastetaan
välittömästi ennen testin päättymistä
5.7.8 Näytteenotto päästöistä on lopetettava 24 tunnin ± 6 minuutin
kuluttua 5.7.6 kohdassa tarkoitetusta näytteenoton aloittami-sesta. Näytteenoton aloituksen ja sen päättymisen välilläkulunut aika tallennetaan. Hiilivetypitoisuus, lämpö tila ja
ilmanpaine mitataan, jotta saadaan 6 kohdan mukaiseenlaskelmaan lämpötilan vuorokausivaihtelutestin loppulukemat
C
HC,f,Pfja T f. Haihtumispäästötesti on täten suoritettu.
6. LASKENTA
6.1 Edellä 5 kohdassa kuvattujen haihtumispäästötestien avulla
voidaan laskea lämpötilan vuorokausivaihtelua ja kuumahaih-tumia testattaessa syntyneet hiilivetypäästöt. Näissä testivai-
heissa syntyneet haihtumishäviöt lasketaan käyttäen mittausti-
lassa vallinneita alkuhetken ja loppuhetken hiilivetypitoisuuk-sia, lämpötiloja ja paineita sekä mittaustilan nettotilavuutta.
Laskennassa käytetään seuraavaa kaavaa:
M
HC¼k/C1V/C110/C04/C1CHC ;f/C1Pf
Tf/C0CHC ;i/C1Pi
Ti/C18/C19
þMHC ;out/C0MHC ;i
jossa:
MHC = hiilivedyn määrä grammoina,
MHC,out = tilavuudeltaan muuttumattomasta mittaustilasta
lämpötilan vuorokausivaihtelutestin aikana poistu-vien hiilivetyjen massa (grammoina),
M
HC,i = tilavuudeltaan muuttumattomasta mittaustilasta
lämpötilan vuorokausivaihtelutestin aikana saapu-
vien hiilivetyjen massa (grammoina),
CHC = mittaustilassa mitattu hiilivetypitoisuus (ppm (tila-
vuus) C 1-ekvivalenttina),
V = mittaustilan nettotilavuus kuutiometreinä korjattu-
na ajoneuvon tilavuudella ikkunoiden ja tavaratilanollessa auki. Jos ajoneuvon tilavuutta ei olemääritetty, vähennetään 1,42 kuutiometrin suur-
uinen tilavuus,
T = ympäristön lämpötila kammiossa, K,P = ilmanpaine, kPa,H/C = hiili/vetysuhde,k = 1,2 × (12 + H/C);
kun:
i on lukema testin alussa,
f on lukema testin lopussa,H/C:n arvoksi oletetaan 2,33 lämpötilan vuorokausivaihtelu-
testissä,
H/C:n arvoksi oletetaan 2,20 kuumahaihtumatestissä.
6.2 Testin kokonaistulos
Ajoneuvon yhteenlaskettu hiilivetypäästöjen massa on
M
total=M DI+M HS
missä:
Mtotal = ajoneuvon päästöjen yhteenlaskettu massa (gram-
maa),
MDI = hiilivetypäästöjen massa (grammaa) lämpötilan
vuorokausivaihtelutestissä,!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 41
MHS = hiilivetypäästöjen massa (grammaa) kuumahaihtu-
matestissä.”
Lisäys 1
35 Lisätään 1 ja 2 kohta seuraavasti:
”1. KALIBROINTIEN VÄLINEN AIKA JA KALIBROINTIME-
NETELMÄT
1.1 Kaikki laitteet on kalibroitava ennen kuin ne otetaan käyttöön
ensimmäisen kerran ja tämän jälkeen niin usein kuin ontarpeellista ja joka tapauksessa tyyppihyväksyntätestiäedeltävän kuukauden kuluessa. Käytettävät kalibrointimene-
telmät esitetään tässä lisäyksessä.
1.2 Yleensä on käytettävä ensin mainittuja lämpötilasarjoja. Vaihto-
ehtoisesti voidaan käyttää hakasulkeissa olevia lämpötilasarjo-
ja.
2. MITTAUSTILAN KALIBROINTI
2.1 Mittaustilan sisätilavuuden alkumäärittely
2.1.1 Ennen kuin kammio otetaan käyttöön ensimmäisen kerran, sen
sisätilavuus on määritettävä seuraavasti. Kammion sisäseinätmitataan huolellisesti, kaikki mittaustilan epäsäännöllisyydetkuten jäykistyssauvat huomioon ottaen. Kammion sisätilavuus
määritetään näiden mittojen perusteella.
Tilavuudeltaan muuttuvan mittaustilan tilavuus lukitaan
määrättyyn arvoon tilan ollessa 303 K:n (30 °C) [302 K(29 °C)] ympäristön lämpötilassa. Tämän nimellistilavuuden onoltava toistettavissa siten, että ero on korkeintaan ± 0,5prosenttia ilmoitetusta tilavuudesta.
2.1.2 Todellinen sisätilavuus määritetään vähentämällä kammion
sisätilavuudesta 1,42 kuutiometriä. Vaihtoehtoisesti 1,42 kuu-
tiometrin sijasta voidaan käyttää testattavan ajoneuvon tila-
vuutta sen matkatavaratilan ja ikkunoiden ollessa auki.
2.1.3 Kammio on tarkastettava 2.3 kohdan mukaisesti. Jos kammiosta
mitattu propaanin massa ei vastaa sinne ruiskutettua massaaniin, että ero on enintään ± 2 prosenttia, on toteuttettavakorjaavia toimenpiteitä.
2.2 Kammion taustapäästöjen määrittäminen
Tällä toimenpiteellä varmistetaan, että kammiossa ei ole mitään
aineita, joista pääsee merkittäviä määriä hiilivetyjä. Tarkastus
on tehtävä, kun mittaustila otetaan käyttöön, jokaisen mittaus-
tilassa tehdyn mahdollisesti taustapäästöihin vaikuttavan toi-menpiteen jälkeen ja vähintään kerran vuodessa.
2.2.1 Tilavuudeltaan muuttuvaa mittaustilaa voidaan käyttää joko
lukittuna tiettyyn tilavuusasemaan kuten 2.1.1 kohdassa esi-tetään tai tilavuudeltaan vapaasti muuttuvana. Ympäristönlämpötila on pidettävä 308 ± 2 K:n (35 ± 2 °C) [309 ± 2 K(36 ± 2 °C)] suuruisena koko jäljempänä mainitun neljän tunninjakson ajan.
2.2.2 Tilavuudeltaan muuttumatonta mittaustilaa on käytettävä tuule-
tusaukot suljettuina. Ympäristön lämpötila on pidettävä
308 ± 2 K:n (35 ± 2 °C) [309 ± 2 K (36 ± 2 °C)] suuruisena
koko jäljempänä mainitun neljän tunnin jakson ajan.
2.2.3 Mittaustila voidaan tiivistää ja sekoitustuuletin voi olla
käynnissä enintään 12 tuntia ennen kuin neljä tuntia kestävätaustapitoisuuksien näytteenotto alkaa.
2.2.4 Kalibroidaan analysaattori (tarvittaessa), nollataan ja mittaus-
alue tarkastetaan.
2.2.5 Mittaustilaa ilmataan, kunnes saadaan vakaa lukema hiilive-
dylle. Sekoitustuuletin käynnistetään, jos se ei vielä käy.
2.2.6 Kammio tiivistetään ja mitataan hiilivedyt, lämpötila ja ilman-
paine. Nämä ovat alkulukemat C
HC,i,Pija T i, joita käytetään
laskettaessa taustapitoisuuksia mittaustilassa.
2.2.7 Mittaustila jätetään lepoon ja sekoitustuuletin käyntiin neljän
tunnin ajaksi.!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 42
2.2.8 Kun kyseinen ajanjakso on päättynyt, samaa analysaattoria
käytetään kammion hiilivetypitoisuuden mittauksessa.Lämpötila ja ilmanpaine mitataan myös. Nämä ovat loppulu-kemat C
HC,f,Pfja T f.
2.2.9 Mittaustilassa testin aikana tapahtunut hiilivetyjen massan
muutos lasketaan 2.4 kohdan mukaisesti. Mittaustilan taus-tapäästö saa olla enintään 0,05 grammaa.
2.3 Kalibrointi ja hiilivetyjen säilyvyystesti
Kalibroinnilla ja hiilivetyjen säilyvyystestillä kammiossa tar-
kastetaan 2.1 kohdassa laskettu tilavuus ja mitataan myös
mahdollisen vuodon määrä. Mittaustilan vuodon määrä on
määritettävä, kun mittaustila otetaan käyttöön, jokaisen seneheyteen mahdollisesti vaikuttavan toimenpiteen jälkeen jatämän jälkeen vähintään kerran kuussa. Jos kuutena peräkkäi-senä kuukautena tehdyt säilyvyystarkastukset eivät ole antaneetaihetta korjauksiin, voidaan mittaustilan vuodon määrä vastedesmäärittää neljännesvuosittain, edellyttäen, että korjaavia toi-
menpiteitä ei tarvita.
2.3.1 Mittaustilaa ilmataan, kunnes päästään vakaaseen hiilivetypi-
toisuuteen. Sekoitustuuletin käynnistetään, jos se ei vielä käy.
Hiilivetyanalysaattori nollataan, kalibroidaan tarvittaessa jamittausalue tarkastetaan.
2.3.2 Tilavuudeltaan muuttuvat mittaustilat lukitaan nimellistilavuu-
sasentoonsa. Tilavuudeltan muuttumattomien mittaustilojentuuletusaukot suljetaan.
2.3.3 Lämpötilan säätöjärjestelmä käynnistetään (jos se ei vielä ole
toiminnassa) ja se säädetään aloituslämpötilaan 308 K (35 °C)[309 K (36 °C)].
2.3.4 Kun mittaustilan lämpötila tasaantuu arvoon 30 8±2K
(35 ± 2 °C) [309 ± 2 K (36 ± 2 °C)], mittaustila tiivistetäänja mitataan taustapitoisuus, lämpötila ja ilmanpaine. Nämä ovatalkulukemat C
HC,i,P ija T i, joita käytetään mittaustilan
kalibroinnissa.
2.3.5 Mittaustilaan ruiskutetaan noin 4 grammaa propaania. Propaa-
nin määrä on mitattava vähintään ± 0,2 prosentin tarkkuudellamitatusta arvosta.
2.3.6 Kammion sisällön annetaan sekoittua viiden minuutin ajan,
minkä jälkeen mitataan hiilivetypitoisuus, lämpötila ja ilman-paine. Nämä ovat mittaustilan kalibroinnin loppulukemat C
HC,f,
Tfja P fja säilyvyystarkastuksen alkulukemat C HC,i,Pija T i.
2.3.7 Mittaustilassa olevan propaanin massa lasketaan käyttämällä
2.3.4 ja 2.3.6 kohdan lukemia ja 2.4 kohdan kaavaa. Propaanin
massa ei saa erota enempää kuin ± 2 prosenttia 2.3.5 kohdassamitatusta propaanin massasta.
2.3.8 Tilavuudeltaan muuttuvat mittaustilat vapautetaan nimellistila-
vuuteen lukitusta asemasta. Tilavuudeltaan muuttumattomienmittaustilojen tuuletusaukot avataan.
2.3.9 Aloitetaan 24 tuntia kestävä lämpötilan vaihtelu 15 minuutin
kuluessa mittaustilan tiivistämisestä lisäyksessä 2 olevankaavion [vaihtoehtoisen kaavion] mukaisesti 308 K:n (35 °C)lämpötilasta 293 K:n (20 °C) lämpötilaan ja takaisin 308 K:n(35 °C) lämpötilaan [308,6 K:n (35,6 °C) lämpötilasta 295,2 K:n(22,2 °C) lämpötilaan ja takaisin 308,6 K:n (35,6 °C)
lämpötilaan]. (Liitteessä VI olevassa 5.7.1 kohdassa tarkoitetut
poikkeamat sallitaan.)
2.3.10 Lämpötilavaihtelun 24 tunnin jakson päätyttyä mitataan ja
tallennetaan hiilivetypitoisuuden, lämpötilan ja ilmanpaineen
loppuarvot. Nämä ovat hiilivetyjen säilyvyystarkastuksen lop-pulukemat C
HC,f,Tfja P f.
2.3.11 Hiilivetyjen massa lasketaan 2.3.10 ja 2.3.6 kohdan lukemien
perusteella 2.4 kohdan kaavaa käyttäen. Massa ei saa poiketaenempää kuin 3 prosenttia 2.3.7 kohdassa tarkoitetustahiilivetyjen massasta.
2.4 Laskelmat
Kammiossa vallitsevan hiilivetyjen taustapitoisuuden ja vuodon
määrän määrittämisessä käytetään laskelmaa hiilivetyjen mas-san nettomuutoksesta mittaustilassa. Hiilivetypitoisuuden,!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 43
lämpötilan ja ilmanpaineen alku- ja loppulukemia käytetään
massan muutoksen laskemiseen seuraavan kaavan mukaisesti.
MHC¼k/C1V/C110/C04/C1CHC ;f/C1Pf
Tf/C0CHC ;i/C1Pi
Ti/C18/C19
þMHC ;out/C0MHC ;i
jossa:
MHC = hiilivedyn määrä grammoina
MHC,out = tilavuudeltaan muuttumattomasta mittaustilasta
lämpötilan vuorokausivaihtelutestin aikana poistu-vien hiilivetyjen massa (grammoina)
M
HC,i = tilavuudeltaan muuttumattomasta mittaustilasta
lämpötilan vuorokausivaihtelutestin aikana saapu-vien hiilivetyjen massa (grammoina)
C
HC = hiilivetypitoisuus mittaustilassa (ppm hiiltä
(Huom. ppm hiiltä = ppm propaania × 3))
V = mittaustilan tilavuus kuutiometreinä 2.1.1 kohdan
mukaisesti mitattuna
T = ympäristön lämpötila mittaustilassa, KP = ilmanpaine, kPak = 17,6;
kun:
i on lukema testin alussa,f on lukema testin lopussa.”
Lisäys 2
36. Lisätään uusi lisäys 2 seuraavasti:
”Lisäys 2
Lämpötilan muuttumiskaavio mittaustilan kalibroinnissa ja lämpötilan
vuorokausivaihtelutestissä
Aika
(tunteina)Lämpötila
(°C i)
kalibrointi testi
16 0 20
17 1 20,218 2 20,5
19 3 21,2
20 4 23,121 5 25,122 6 27,2
23 7 29,8
24 8 31,8
0 9 33,3
1 10 34,4
21 1 3 53 12 34,7
4 13 33,8!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 44
Aika
(tunteina)Lämpötila
(°C i)
kalibrointi testi
51 4 3 2
61 5 3 0
7 16 28,4
8 17 26,99 18 25,2
10 19 24
11 20 2312 21 22
13 22 20,8
14 23 20,215 24 20”
Vaihtoehtoinen lämpötilan muuttumiskaavio mittaustilan kalibroin-
nissa lisäyksessä 1 olevien 1.2 ja 2.3.9 kohdan mukaisesti
Aika
(tunteina)Lämpötila
(°C i)
0 35,6
1 35,3
2 34,5
3 33,24 31,4
5 29,7
6 28,27 27,28 26,1
9 25,1
10 24,311 23,7
12 23,3
13 22,914 22,6
15 22,2
16 22,517 24,2
18 26,8
19 29,620 31,9
21 33,9!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 45
Aika
(tunteina)Lämpötila
(°C i)
22 35,1
23 35,424 35,6
LIITE VII
37. Lisätään uusi liite VII seuraavasti:
”LIITE VII
TYYPPI VI -TESTI
(Alhaisessa ympäristön lämpötilassa kylmäkäynnistyksen jälkeen synty-
vien, pakokaasupäästöjen keskimääräisten hiilimonoksidi- ja hiil ive-
typäästöjen tarkastus))
1. JOHDANTO
Tätä liitettä sovelletaan vain kipinäsytytteisellä polttomootto-
rilla varustettuihin ajoneuvoihin. Siinä kuvataan liitteessä 1olevassa 5.3.5 kohdassa määriteltyä tyyppi VI -testiä vartenvaadittavat laitteet ja testimenettelyssä alhaisessa ympäristönlämpötilassa syntyvät hiilimonoksidi- ja hiilivetypäästöt. Tässä
liitteessä käsitellään seuraavia asioita:
1. Laitteistovaatimukset
2. Testiolosuhteet3. Testimenettelyt ja vaadittavat tiedot
2. TESTILAITTEISTO
2.1 Tiivistelmä
2.1.1 Tässä luvussa käsitellään laitteita, jotka tarvitaan kipinäsytyt-
teisellä polttomoottorilla varustetuille ajoneuvoille alhaisessaympäristön lämpötilassa tehtävissä pakokaasupäästötesteissä.Tarvittavat laitteet ja vaatimukset ovat samat kuin liitteessä III
ja sen lisäyksissä määritellyssä tyyppi I -testissä, jollei tyyppi
VI -testille aseteta erityisiä vaatimuksia. Poikkeukset, joita onsovellettava alhaisessa lämpötilassa tehtävään tyyppi VI -testaukseen, esitetään 2.2—2.6 kohdassa.
2.2 Alustadynamometri
2.2.1 Sovelletaan liitteessä III olevan 4.1 kohdan vaatimuksia.
Dynamometri on säädettävä ajoneuvon toiminnan simuloimi-seksi tiellä 266 K:n (−7 °C) lämpötilassa. Säätö voi perustua266 K:n (−7 °C) lämpötilassa vaikuttavien ajovastusvoimienprofiilin määrittämiseen. Liitteen III lisäyksen 3 mukaisesti
määritetty ajovastus voidaan vaihtoehtoisesti säätää
vähentämällä rullausaikaa 10 prosenttia. Tekninen tutkimuslai-tos voi hyväksyä käytettäväksi muita menetelmiä ajovastuksenmäärittämiseksi.
2.2.2 Dynamometrin kalibrointiin sovelletaan liitteen III lisäyksessä 2
olevia määräyksiä.
2.3 Näytteenottojärjestelmä
2.3.1 Sovelletaan liitteessä III olevan 4.2 kohdan ja liitteen III
lisäyksen 5 määräyksiä. Lisäyksessä 5 oleva 2.3.2 kohta!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 46
muutetaan seuraavasti: ”Putkia, CVS-järjestelmän virtauskapa-
siteettia sekä laimennusilman lämpötilaa ja kosteutta (joka voiolla suurudeltaan erilainen kuin ajoneuvon ottaman ilmankosteus) on säädettävä siten, että veden tiivistyminen järjes-telmässä estetään lähes kokonaan (0,142—0,164 m
3/s on
riittävä virtaus useimmille ajoneuvoille).
2.4 Analysointilaitteisto
2.4.1 Liitteessä III olevan 4.3 kohdan määräyksiä sovelletaan, mutta
ainoastaan hiilimonoksidin, hiilidioksidin ja hiilivetyjen tes-tauksen osalta.
2.4.2 Analysointilaitteiston kalibroinnin osalta sovelletaan liitteen III
lisäyksen 6 määräyksiä.
2.5 Kaasut
2.5.1 Liitteessä III olevan 4.5 kohdan määräykset ovat voimassa
soveltuvin osin.
2.6 Lisälaitteet
2.6.1 Tilavuuden, lämpötilan, paineen ja kosteuden mittaamiseen
käytettäviin laitteisiin sovelletaan liitteessä III olevien 4.4 ja 4.6kohdan määräyksiä.
3. TESTIN KULKU JA TESTIPOLTTOAINE
3.1 Yleiset vaatimukset
3.1.1 Tyyppi VI -testin vaiheet näkyvät kuvassa VII/1. Testiajoneu-
voon kohdistuvan ympäristön lämpötilan on oltava keskimäärin266 K (− 7 °C) ± 3 K
ja lämpötilan
on oltava vähintään 260 K (− 13 °C) eikä korkeampi kuin 272 K
(− 1 °C).
Lämpötila ei saa olla alempi kuin 263 K (− 10 °C) tai olla
korkeampi kuin 269 K (− 4 °C) pitempään kuin kolmenperäkkäisen minuutin ajan.
3.1.2 Testihuoneen lämpötila on mitattava testauksen aikana tuuletti-
men lähdöstä (tämän liitteen 5.2.1 kohta). Selostuksessailmoitettava ympäristön lämpötila on aritmeettinen keskiarvotestihuoneen lämpötilamittauksista, jotka on tehty tasaisin,enintään yhden minuutin väliajoin.
3.2 Testimenettely
Liitteen III lisäyksen 1 kuvan III.1.1 mukaisen kaupunkiajo-
syklin osa I koostuu neljästä kaupunkiajosyklin perusosasta,jotka muodostavat yhdessä täydellisen osan I syklin.
3.2.1 Moottori käynnistetään, näytteenotto aloitetaan ja ensimmäinen
sykli ajetaan taulukon III.1.2 ja kuvan III.1.2 mukaiseseti.
3.3 Testin valmistelu
3.3.1 Testiajoneuvoon sovelletaan liitteessä III olevan 3.1 kohdan
määräyksiä. Dynamometrin säätämiseen ekvivalenttia inertiaa
vastaavasti sovelletaan liiteessä III olevan 5.1 kohdan määräyk-
siä!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 47
Kuva VII.1
Testi alhaisessa ympäristön lämpötilassa
3.4. Testipolttoaine
3.4.1 Testipolttoaineelle asetetaan liitteessä IX olevan 3 kohdan
määräysten mukaiset vaatimukset. Valmistaja voi valita testi-polttoaineeksi liitteessä IX olevassa 1 kohdassa eritellyn
polttoaineen.
4. AJONEUVON V AKAUTTAMINEN
4.1 Tiivistelmä
4.1.1 Testiajoneuvot on vakautettava yhdenmukaisella tavalla
päästötestien toistettavuuden varmistamiseksi. Vakauttaminen
koostuu alustadynamometrillä suoritettavasta vakautusajosta,
jota seuraa seisontajakso ennen tämän liitteen 4.3 kohdanmukaisesti tehtävää päästötestiä.
4.2 Vakauttaminen
4.2.1 Polttoainesäiliö(t) on täytettävä vaadittavalla testipolttoaineella.
Jos polttoainetank(e)issa jo oleva polttoaine ei täytä tämän
liitteen 3.4.1 kohdan mukaisia vaatimuksia, säiliö on tyhjen-
nettävä ennen täyttämistä. Testipolttoaineen lämpötilan onoltava alempi tai yhtä suuri kuin 289 K (+ 16 °C). Haihtu-!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 48
mispäästöjä rajoittavaa järjestelmää ei tällöin saa tyhjentää eikä
kuormittaa tavanomaisesta poikkeavalla tavalla.
4.2.2 Ajoneuvo siirretään testihuoneeseen ja asetetaan alustadyna-
mometrille.
4.2.3 Vakauttaminen koostuu liitteen III lisäyksen 1 kuvassa III.1.1
esitetyn ajosyklin osista I ja II. Valmistajan pyynnöstä
kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot voi-
daan vakauttaa ajamalla yksi osan I ja kaksi osan II ajosykliä.
4.2.4 Testihuoneen lämpötilan on vakauttamisen aikana pysyttävä
suhteellisen vakiona eikä se saa olla korkeampi kuin 303 K
(30 °C).
4.2.5 Vetävien pyörien rengaspaineet on säädettävä liitteessä III
olevan 5.3.2 kohdan määräysten mukaisesti.
4.2.6 Moottori on pysäytettävä kymmenen minuutin kuluessa va-
kauttamisen päättymisestä.
4.2.7 Jos valmistaja pyytää lisävakauttamista ja tekninen tutkimus-
laitos sen hyväksyy, se voidaan sallia poikkeustapauksissa.Tekninen tutkimuslaitos voi myös päättää suorittaa lisävakaut-tamisen. Lisävakauttamisen on koostuttava yhdestä tai useam-
masta liitteen III lisäyksessä 1 kuvatusta osan I ajojaksosta.
Lisävakauttamisen laajuus on merkittävä testiselostuksiin.
4.3 Seisonta
4.3.1 Ajoneuvon stabilointiin ennen päästötestiä on käytettävä
valmistajan valinnan mukaisesti jompaakumpaa seuraavistakahdesta menetelmästä.
4.3.2 V akiomenetelmä . Ajoneuvoa on seisotettava vähintään 12 tunnin
ja enintään 36 tunnin ajan ennen alhaisessa lämpötilassatehtävää päästötestiä. Ympäristön lämpötila (kuiva lämpömitta-
ri) on pidettävä tänä aikana keskimäärin seuraavanlaisena:
266 K (− 7 °C) ± 3 K jakson jokaisena tuntina eikä lämpötila
saa olla alempi kuin 260 K (− 13 °C) eikä korkeampi kuin 272(− 1 °C). Lämpötila ei myöskään saa laskea 263 K:n (− 10 °C)alapuolelle eikä ylittää 269:ää K:iä (−4 °C) pitempään kuinkolmen peräkkäisen minuutin ajan.
4.3.3 Pakotettu menetelmä (
1). Ajoneuvoa on seisotettava enintään 36
tunnin ajan ennen alhaisessa lämpötilassa tehtävää päästötestiä.
4.3.3.1 Ajoneuvoa ei tänä aikana saa seisottaa korkeammassa ym-
päristön lämpötilassa kuin 303 K (30 °C).
4.3.3.2 Ajoneuvo voidaan jäähdyttää testilämpötilaan pakotettua
jäähdytystä käyttäen. Jos jäähdytykseen käytetään tuulettimia,ne on asetettava pystysuoraan asentoon siten, että käyttölait-teisto ja moottori jäähtyvät mahdollisimman tehokkaasti, eikäpääasiassa öljypohja. Tuulettimia ei saa asettaa ajoneuvon alle.
4.3.3.3 Ympäristön lämpötilaa on säädettävä tarkoin vasta sen jälkeen,
kun ajoneuvo on jäähdytetty
266 K:n (− 7 °C) ± 2 K lämpötilaan,mikä todetaan tarkastamalla öljyn lämpötila. Edustava lämpöti-
laarvo saadaan mittaamalla öljypohjan keskiosasta, ei pinnalta
eikä pohjalta. Jos öljyn lämpötilaa seurataan kahdessa tai
useammassa pisteessä, lämpötilavaatimuksen on toteuduttavakaikissa näistä.
4.3.3.4 Ajoneuvoa on seisotettava vähintään yhden tunnin ajan sen
jälkeen, kun se on jäähdytetty 266 K:n (− 7 °C) ± 2 Klämpötilaan ennen alhaisessa lämpötilassa tehtävää pakokaa-supäästötestiä. Ympäristön lämpötilan (kuiva lämpömittari) onoltava seisotuksen aikana keskimäärin 266 K (− 7 °C) ± 3 Keikä se saa olla:
alempi kuin 260 K (− 13 °C) eikä korkeampi kuin 272 K (−
1 °C).
Lämpötila ei myöskäänsaa laskea 263 K:n (− 10 °C) alapuolelle eikä ylittää 269:ää K:iä
(− 4 °C)
pitempään kuin kolmen peräkkäisen minuutin ajan.!
B
(1) ”Pakotettuja jäähdytysmenetelmiä” koskevia määräyksiä tarkastellaan uudelleen
viipymättä direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.’1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 49
4.3.4 Jos ajoneuvo on vakautettu 266 K (− 7 °C) lämpötilaan
erillisessä tilassa ja se siirretään testihuoneeseen lämpimän tilankautta, ajoneuvoa on vakautettava uudelleen testihuoneessavähintään kuusi kertaa sen ajan verran kuin se oli lämpimässäympäristössä. Tänä aikana on ympäristön lämpötilan (kuivalämpömittari)
oltava keskimäärin 266 K (− 7 °C) ± 3 K eikä se saa olla alempi
kuin 260 K (− 13 °C) eikä korkeampi kuin 272 K (− 1 °C).
Lämpötila ei saa myöskään laskea 263 K:n (− 10 °C)
alapuolelle eikä ylittää 269:ää K:iä (− 4 °C) pitempään kuinkolmen minuutin ajan.
5. MENETTEL Y ALUSTADYNAMOMETRILLÄ
5.1 Tiivistelmä
5.1.1 Näytteenotto päästöistä tehdään osan I syklin (liite III — lisäys
1, kuva III.1.1) mukaisessa testissä. Kokonaiskestoltaan 780sekunnin mittainen testi alhaisessa lämpötilassa koostuumoottorin käynnistämisestä, välittömästä näytteenotosta, osanI syklin ajosta ja moottorin pysäyttämisestä. Pakokaasupäästöjälaimennetaan ympäristöstä saatavalla ilmalla ja päästöjä
vastaava näyte kerätään analyysiä varten. Pussiin kerätyistä
pakokaasuista analysoidaan hiilivedyt, hiilimonoksidi ja hiili-dioksidi. Laimennusilmasta otetusta näytteestä analysoidaansamoin hiilivedyt, hiilimonoksidi ja hiilidioksidi.
5.2 Toiminta alustadynamometrillä
5.2.1 Tuuletin
5.2.1.1 Tuuletin on sijoitettava siten, että ilmavirta kohdistuu asianmu-
kaisesti jäähdyttimeen (vesijäähdytys) tai ilmanottoon (il-
majäähdytys) sekä ajoneuvoon.
5.2.1.2 Testattaessa ajoneuvoja, joiden moottori on edessä, tuuletin on
sijoitettava ajoneuvon eteen enintään 300 millimetrin päähänsiitä. Jos kyseessä on ajoneuvo, jonka moottori on takana, taijos edellä kuvatun järjestelyn toteuttaminen on hankalaa,tuuletin on sijoitettava siten, että ajoneuvoa voidaan jäähdyttääriittävällä ilmamäärällä.
5.2.1.3 Tuulettimen pyörimisnopeuden on oltava sellainen, että tuulet-
timen toimiessa nopeusalueella 10 km/h — vähintään 50 km/h
ilmavirran lineaarinen nopeus puhaltimen lähdössä ± 5 km/hvastaavasta rullan nopeudesta. Puhaltimella on oltava seuraavatominaisuudet:
— ala: vähintään 0,2 m
2
— alaosan korkeus maanpinnasta: noin 20 cm
Puhallusnopeuden on vaihtoehtoisesti oltava vähintään 6 m/s
(21,6 km/h). Valmistajan pyynnöstä tuulettimen korkeutta
voidaan muuttaa eritysajoneuvojen osalta (esimerkiksi paket-tiautot, maastoajoneuvot).
5.2.1.4 On käytettävä dynamometrin rullasta (rullista) mitattua ajoneu-
von nopeutta (liitteessä III oleva 4.1.4.4 kohta).
5.2.3 Tarvittaessa voidaan ajaa alustavia testisyklejä joko sen
määrittämiseksi, miten kiihdytyksen ja jarrutuksen säätötoteutetaan parhaalla tavalla siten, että sykli edustaa teoreettistasykliä sille määrätyissä rajoissa, tai näytteenottojärjestelmän
säätämistä varten. Tällainen ajo olisi tehtävä ennen kuvan VII.1
mukaista ”START”-kohtaa.
5.2.4 Ilman kosteus on pidettävä niin alhaisena, että dynamometrin
rullalla (rullilla) ei esiinny kondensaatiota.
5.2.5 Dynamometri on lämmitettävä perusteellisesti dynamometrin
valmistajan ohjeiden mukaisesti sellaista menettelyä taisäätömenetelmää käyttäen, jolla varmistetaan jäännöskitkavoi-man stabiilisuus.
5.2.6 Dynamometrin lämmittämisen ja testin aloittamisen välille ei
saa jäädä pitempää aikaa kuin kymmenen minuuttia, josdynamometrin laakereita ei lämmitetä erikseen. Jos dynamo-
metrin laakereita lämmitetään erikseen, päästötesti on aloitetta-
va viimeistään 20 minuutin kuluttua dynamometrin lämmittä-misen jälkeen.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 50
5.2.7 Jos dynamometrin tehoa on säädettävä käsin, säätö on tehtävä
aikaisintaan yhtä tuntia ennen pakokaasupäästöjen testausta.Säädössä ei saa käyttää testiajoneuvoa. Dynamometrit, joissakäytetään ennalta valittavien tehoasetusten automaattista säätöä,voidaan säätää milloin tahansa ennen päästötestin alkua.
5.2.8 Ennen kuin päästötestin ajojakso voi alkaa, testihuoneen
lämpötilan on oltava 266 K (− 7 °C) ± 2 K mitattunatuulettimen ilmavirrasta enintään 1 — 1,5 metrin etäisyydelläajoneuvosta.
5.2.9 Ajoneuvon käydessä lämmittimet eivät saisi olla käytössä.5.2.10 Ajettu kokonaismatka tai rullien pyörähdysten kokonaismäärä
on kirjattava muistiin.
5.2.11 Nelipyörävetoiset ajoneuvot testataan kaksivetoisesti toimivina.
Dynamometrin säätöä varten tehtävässä tien aiheuttamankokonaisvoiman määrityksessä ajoneuvoa käytetään sille ensi-sijaisesti suunnitellulla vetotavalla.
5.3 Testaus
5.3.1 Ajoneuvon käynnistämiseen, testin tekemiseen ja päästöistä
tehtävään näytteenottoon sovelletaan liitteessä III olevien
kohdan 6.2 — 6.6 määräyksiä. Näytteenotto on aloitettava
ennen moottorin käynnistämistä tai moottorin käynnistystäaloitettaessa ja se on lopetettava osan I viimeiseen perusosaankuuluvan joutokäyntijakson loputtua (kaupunkiajosykli), 780sekunnin kuluttua.
Ensimmäinen ajosykli aloitetaan 11 sekunnin joutokäyntijak-
solla heti moottorin käynnistyksen jälkeen.
5.3.2 Päästönäytteiden analysoinnissa sovelletaan liitteessä III olevan
7.2 kohdan määräyksiä. Analysoidessaan päästönäytteitä tekni-
sen tutkimuslaitoksen on huolehdittava siitä, että vesihöyry ei
pääse tiivistymään pakokaasunäytepusseissa.
5.3.3 Massapäästölaskelmiin sovelletaan liitteessä III olevan 8
kohdan määräyksiä.
6. MUUT V AATIMUKSET
6.1 Järjenvastaiset päästöjenrajoitusmenetelmät
6.1.1 Estolaitteena voidaan pitää jokaista järjenvastaista päästöjenra-
joitusmenetelmää, joka johtaa päästöjenrajoitusjärjestelmän
tehokkuuden vähenemiseen ajettaessa tavanomaisissa toimin-taolosuhteissa alhaisessa lämpötilassa, niiltä osin kuin mene-telmä ei kuulu vakioitujen päästötestien piiriin.”
HUOM: LIITTEISTÄ VII, VIII ja IX tulee LIITTEET VIII, IX ja X.
Liite VIII
38. 6 kohdan 1 alakohta kuuluu seuraavasti:
”Pakokaasupäästöt mitataan tyyppi I -testillä, joka määritellään liitteessä I
olevassa 5.3.1 kohdassa, testin alussa (0 km) ja 10 000 km:n välein(± 400 km) tai useammin säännöllisin välein, kunnes on ajettu 80 000 km.
Noudatettavat raja-arvot vahvistetaan liitteessä I olevassa 5.3.1.4 kohdassa.”!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 51
LIITE IX
39. Korvataan liite IX seuraavasti:
”LIITE IX
VERTAILUPOLTTOAINEITA KOSKEV AT V AATIMUKSET
1. KIPINÄSYTYTTEISELLÄ POLTTOMOOTTORILLA V ARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN TESTAAMISEEN
KÄYTETTÄVÄN VERTAILUPOLTTOAINEEN TEKNISET TIEDOT
Tyyppi: lyijytön bensiini
Parametri YksikköRaja-arvot (1)
Testimenetelmä Julkaisuvuosi
pienin suurin
Tutkimusoktaaniluku, (RON) 95,0 — EN 25164 1993
Moottorioktaaniluku, MON 85,0 — EN 25163 1993
Tiheys 15 °C:ssa kg/m3 748 762 ISO 3675 1995
Reid-höyrynpaine kPa 56,0 60,0 EN 12 1993Tislaus
— alkulämpötila °C 24 40 EN-ISO 3405 1988
— haihtunut 100 °C:ssa til.-% 49,0 57,0 EN-ISO 3405 1988— haihtunut 150 °C:ssa til.-% 81,0 87,0 EN-ISO 3405 1988
— loppupiste °C 190 215 EN-ISO 3405 1988
Hiiltojäännös til.-% — 2 EN-ISO 3405 1988Hiilivetyanalyysi:— olefiinejä til.-% — 10 ASTM D 1319 1995
— aromaatteja (
2) til.-% 28,0 40,0 ASTM D 1319 1995
— bentseeniä til.-% — 1,0 pr. EN 12177 [1998] (3)
— tyydytettyjä til.-% —tasapaino-
suhdeASTM D 1319 1995
Hiili/vetysuhde ilmoitetaan ilmoitetaan
Hapetusstabiilisuus (4) min 480 — EN-ISO 7536 1996
Happipitoisuus (5) massa-% — 2,3 EN 1601 [1997] (3)
Hartsipitoisuus mg/ml — 0,04 EN-ISO 6246 [1997] (3)
Rikkipitoisuus (6) mg/kg — 100pr. EN-ISO/DIS
14596[1998] (3)
Kuparikorroosio 50 °C:ssa — 1 EN-ISO 2160 1995
Lyijypitoisuus g/l — 0,005 EN 237 1996
Fosforipitoisuus g/l — 0,0013 ASTM D 3231 1994
(1) Edellä tarkoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Niiden raja-arvojen määrityksessä sovelletaan termejä ISO-standardista 4259
”Öljytuotteet. Mittaustulosten tarkkuuden määrittäminen ja soveltaminen testimenetelmiin” ja pienimmän arvon asettamisessa
on huomioitu pienin ero 2R nollan yläpuolella; suurimman ja pienimmän arvon asetuksessa pienin ero on 4R (R = uusittavuus).
Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen tilastollisista syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-
arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää,
täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan ISO-standardin 4259 vaatimuksia.
(2) Vertailupolttoaineen, jota käytetään hyväksyttäessä ajoneuvo tämän direktiivin liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä
B olevien raja-arvojen mukaisesti, enimmäisaromaattipitoisuus on 35 til-%. Komissio esittää mahdollisimman pian, viimeistään
31. joulukuuta 1999, tätä liitettä koskevan muutoksen, jossa otetaan huomioon polttoaineen aromaattipitoisuuden markkinoilla
vallitseva keskiarvo direktiivin 98/70/EY liitteessä III määritellyn polttoaineen suhteen.
(3) Julkaisukuukausi täydennetään myöhemmin.
(4) Polttoaineessa voi olla hapetuksenestoaineita ja metallinsitojia, joita tavallisesti käytetään stabiloimaan jalostamon polttoai-
nevirtoja, mutta peseviä/hajoittavia lisäaineita tai liuotinöljyjä ei saa lisätä.
(5) I ja IV tyypin testeissä käytettävän polttoaineen todellinen happipitoisuus ilmoitetaan. Lisäksi vertailupolttoaineen, jota
käytetään hyväksyttäessä ajoneuvo tämän direktiivin liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä B olevien raja-arvojenmukaisesti, enimmäishappipitoisuus on 2,3 %. Komissio esittää mahdollisimman pian, viimeistään 31. joulukuuta 1999, tätä
liitettä koskevan muutoksen, jossa otetaan huomioon polttoaineen happipitoisuuden markkinoilla vallitseva keskiarvo direktiivin
98/70/EY liitteessä määritellyn polttoaineen suhteen.
(
6) I tyypin testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus ilmoitetaan. Lisäksi vertailupolttoaineen, jota käytetään
hyväksyttäessä ajoneuvo tämän direktiivin liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä B olevien raja-arvojen mukaisesti,
enimmäisrikkipitoisuus on 50 ppm. Komissio esittää mahdollisimman pian, viimeistään 31. joulukuuta 1999, tätä liitettä
koskevan muutoksen, jossa otetaan huomioon polttoaineen rikkipitoisuuden markkinoilla vallitseva keskiarvo direktiivin 98/70/
EY liitteessä määritellyn polttoaineen suhteen.!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 52
2. PURISTUSSYTYTTEISELLÄ POLTTOMOOTTORILLA VARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN TESTAAMI-
SEEN KÄYTETTÄVÄN VERTAILUPOLTTOAINEEN TEKNISET TIEDOT
Tyyppi: dieselpolttoaine
Parametri YksikköRaja-arvot (1)
Testimenetelmä Julkaisuvuosi
pienin suurin
Setaaniluku (2) 52,0 54,0 EN-ISO 25165 [1998] (3)
Tiheys 15 °C:ssa kg/m3833 837 EN-ISO 3675 1995
Tislaus
— 50 prosentin piste °C 245 — EN-ISO 3405 1988— 95 prosentin piste °C 345 350 EN-ISO 3405 1988— lopull. kiehumispiste °C — 370 EN-ISO 3405 1988Leimahduspiste °C 55 — EN 22719 1993Suodatettavuus °C — −5 EN 116 1981Viskositeetti 40 °C:ssa mm
2/s 2,5 3,5 EN-ISO 3104 1996
Polysykliset aromaattiset hiilivedyt
(PAH)% m/m 3,0 6,0 IP 391 1995
Rikkipitoisuus (4) mg/kg — 300 pr. EN-ISO/DIS
145961998 (3)
Kuparikorroosio — 1 EN-ISO 2160 1995
Conradson-hiiltojäännös (10 % pohjasta) % m/m — 0,2 EN-ISO 10370 1995
Tuhkapitoisuus % m/m — 0,01 EN-ISO 6245 1995Vesipitoisuus % m/m — 0,05 EN-ISO 12937 [1998] (
3)
Kokonaisemäsluku (TBN) mg KOH/g — 0,02 ASTM D 974-95 1996Hapetusstabiilisuus (
5) mg/ml — 0,025 EN-ISO 12205
kehitteillä olevan uuden ja paremman
menetelmän mukaiset polysykliset jaaromaatit % m/m — — EN 12916 [1997] (
3)
(1) Edellä tarkoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Niiden raja-arvojen määrityksessä sovelletaan termejä ISO-standardista 4259
”Öljytuotteet. Mittaustulosten tarkkuuden määrittäminen ja soveltaminen testimenetelmiin” ja pienimmän arvon asettamisessa
on huomiotu pienin ero 2R nollan yläpuolella; suurimman ja pienimmän arvon asetuksessa pienin ero on 4R (R = uusittavuus).
Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen tilastollisista syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-
arvoon, jos määrätty suurin arvon on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis-ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää,täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan ISO-standardin 4259 vaatimuksia.
(
2) Setaaniluku ei noudata vaatimusta 4R:m suuruisesta pienimmästä alueesta. Jos kuitenkin polttoaineen toimittajan ja käyttäjän
välillä on erimielisyyksiä, voidaan niiden ratkaisemiseksi käyttää ISO-standardin 4259 vaatimuksia, jos tehdään yksittäistenmääritysten sijasta riittävä määrä toistomittauksia tarpeellisen tarkkuuden saavuttamiseksi.
(
3) Julkaisukuukausi täydennetään myöhemmin.
(4) I tyypin testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus ilmoitetaan. Lisäksi vertailupolttoaineen, jota käytetään
hyväksyttäessä ajoneuvo tämän direktiivin liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä B olevien raja-arvojen mukaisesti,
enimmäisrikkipitoisuus on 50 ppm. Komissio esittää mahdollisimman pian, viimeistään 31. joulukuuta 1999, tätä liitettä
koskevan muutoksen, jossa otetaan huomioon polttoaineen rikkipitoisuuden markkinoilla vallitseva keskiarvo direktiivin 98/70/EY liitteessä määritellyn polttoaineen suhteen.
(
5) Vaikka hapetusstabiilisuus on säädelty, on todennäköistä, että varastointiaika on rajallinen. Valmistajalta olisi pyydettävä ohjeet
varastointiolosuhteista ja -ajasta.
3. KIPINÄSYTYTTEISELLÄ POLTTOMOOTTORILLA V ARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN TESTAAMISEEN
ALHAISESSA YMPÄRISTÖN LÄMPÖTILASSA TYYPPI VI -TESTILLÄ KÄYTETTÄVÄN VERTA-ILUPOLTTOKAINEEN TEKNISET TIEDOT (
1)
Tyyppi: lyijytön bensiini
Parametri YksikköRaja-arvot (2)
Testimenetelmä Julkaisuvuosi
pienin suurin
Tutkimusoktaaniluku, (RON) 95,0 — EN 25164 1993
Moottorioktaaniluku, MON 85,0 — EN 25163 1993Tiheys 15 °C:ssa kg/m
3 748 775 ISO 3675 1995
Reid-höyrynpaine kPa 56,0 95,0 EN 12 1993Tislaus— alkulämpötila °C 24 40 EN-ISO 3405 1988— haihtunut 100 °C:ssa til.-% 49,0 57,0 EN-ISO 3405 1988
— haihtunut 150 °C:ssa til.-% 81,0 87,0 EN-ISO 3405 1988
— loppupiste °C 190 215 EN-ISO 3405 1988!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 53
Parametri YksikköRaja-arvot (2)
Testimenetelmä Julkaisuvuosi
pienin suurin
Hiiltojäännös % — 2 EN-ISO 3405 1988
Hiilivetyanalyysi
— olefiinejä til.-% — 10 ASTM D 1319 1995
— aromaatteja (4) til.-% 28,0 40,0 ASTM D 1319 1995
— bentseeniä til.-% — 1,0 pr. EN 12177 [1998] (3)
— tyydytettyjä —tasapaino-
suhdeASTM D 1319 1995
Hiili/vetysuhde ilmoitetaan ilmoitetaan
Hapetusstabiilisuus (5) min 480 — EN-ISO 7536 1996
Happipitoisuus (6) massa-% — 2,3 EN 1601 [1997] (3)
Hartsipitoisuus mg/ml — 0,04 EN-ISO 6246 [1997] (3)
Rikkipitoisuus (7) mg/kg — 100pr. EN-ISO/DIS
14596[1998] (3)
Kuparikorroosio 50 °C:ssa — 1 EN-ISO 2160 1995
Lyijypitoisuus g/l — 0,005 EN 237 1996
Fosforipitoisuus g/l — 0,0013 ASTM D 3231 1994
(1) Bensiiniä, joka ominaisuuksiltaan kuuluu yllä olevaan taulukkoon, on käytettävä alhaisessa ympäristön lämpötilassa
tapahtuvassa VI tyypin testauksessa, jos valmistaja ei erityisesti valitse tämän liitteen 1 kohdan polttoainetta liitteessä VIIolevan 3.4 kohdan mukaisesti.
(
2) Edellä tarkoitetut arvot ovat ”todellisia arvoja”. Niiden raja-arvojen määrityksessä sovelletaan termejä ISO-standardista 4259
”Öljytuotteet. Mittaustulosten tarkkuuden määrittäminen ja soveltaminen testimenetelmiin” ja pienimmän arvon asettamisessaon huomioitu pienin ero 2R nollan yläpuolella; suurimman ja pienimmän arvon asetuksessa pienin ero on 4R (R = uusittavuus).
Huolimatta tästä toimenpiteestä, joka on tarpeen tilastollisista syistä, polttoaineen valmistajan on kuitenkin pyrittävä nolla-
arvoon, jos määrätty suurin arvo on 2R, ja keskiarvoon, jos on annettu enimmäis- ja vähimmäisrajat. Jos on tarpeen selvittää,
täyttääkö polttoaine edellä tarkoitetut vaatimukset, sovelletaan ISO-standardin 4259 vaatimuksia.
(
4) Vertailupolttoaineen, jota käytetään hyväksyttäessä ajoneuvo tämän direktiivin liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä
B olevien raja-arvojen mukaisesti, enimmäisaromaattipitoisuus on 35 til-%. Komissio esittää mahdollissimman pian, viimeistään
31. joulukuuta 1999, tätä liitettä koskevan muutoksen, jossa otetaan huomioon polttoaineen aromaattipitoisuuden markkinoillavallitseva keskiarvo direktiivin 98/70/EY liitteessä III määritellyn polttoaineen suhteen.
(
3) Julkaisukuukausi täydennetään myöhemmin.
(5) Polttoaineessa voi olla hapetuksenestoaineita ja metallinsitojia, joita tavallisesti käytetään stabiloimaan jalostamon polttoai-
nevirtoja, mutta peseviä/hajoittavia lisäaineita tai liuotinöljyjä ei saa lisätä.
(6) VI tyypin testissä käytettävän polttoaineen todellinen happipitoisuus ilmoitetaan. Lisäksi vertailupolttoaineen, jota käytetään
hyväksyttäessä ajoneuvo tämän direktiivin liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä B olevien raja-arvojen mukaisesti,
enimmäishappipitoisuus on 2,3 %. Komissio esittää mahdollisimman pian, viimeistään 31. joulukuuta 1999, tätä liitettä
koskevan muutoksen, jossa otetaan huomioon polttoaineen happipitoisuuden markkinoilla vallitseva keskiarvo direktiivin 98/70/
EY liitteessä määritellyn polttoaineen suhteen.
(7) VI tyypin testissä käytettävän polttoaineen todellinen rikkipitoisuus ilmoitetaan. Lisäksi vertailupolttoaineen, jota käytetään
hyväksyttäessä ajoneuvo tämän direktiivin liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan taulukon rivillä B olevien raja-arvojen mukaisesti,
enimmäisrikkipitoisuus on 50 ppm. Komissio esittää mahdollisimman pian, viimeistään 31. joulukuuta 1999, tätä liitettäkosekevan muutoksen, jossa otetaan huomioon polttoaineen rikkipitoisuuden markkinoilla vallitseva keskiarvo direktiivin 98/70/
EY liitteessä määritellyn polttoaineen suhteen.
”!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 54
LIITE X
40. Korvataan lisäyksen 1.8 kohta seuraavalla:
”
!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 55
”
41. Lisätään uusi lisäyksen 1.9 kohta seuraavasti:
”1.9 Katsastusta varten tarvittavat päästötiedot
TestiCO-arvo
(til.-%)Lambda (1)Moottorin nopeus
(min−1)Moottoriöljyn lämpötila
(°C)
Joutokäynti alhaisella
nopeudellaei
Joutokäynti suurella no-
peudella
(1) Laskukaava lambdan arvon määrittämiseksi: ks. liitteessä I olevan 5.3.7.3. kohdan alaviite 1.
”
LIITE XI
42. Lisätään uusi liite XI seuraavasti:
”LIITE XI
MOOTTORIAJONEUVOJEN SISÄINEN V AL VONTAJÄRJES-
TELMÄ (OBD-JÄRJESTELMÄ)
1. JOHDANTO
Tässä liitteessä käsitellään moottoriajoneuvojen sisäisten val-
vontajärjestelmien (OBD-järjestelmien) toiminnallisia ominai-suuksia.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 56
2. MÄÄRITELMÄT
Tässä liitteessä tarkoitetaan:
2.1 ”OBD-järjestelmällä” ajoneuvoon asennettua, päästöjenrajoi-
tuslaitteistoa valvovaa järjestelmää, jonka on kyettävä ilmaise-
maan vian todennäköinen sijainti tietokoneen muistiin tallen-nettujen vikakoodien avulla.
2.2 ”Ajoneuvotyypillä” moottorikäyttöisten ajoneuvojen luokkaa,
johon kuuluvien ajoneuvojen moottorit ja OBD-järjestelmätovat samanlaisia lisäyksessä 2 tarkoitettujen olennaistenominaisuuksiensa osalta.
2.3 ”Ajoneuvoperheellä” valmistajan määrittelemää sellaisten ajo-
neuvojen ryhmää, joiden ominaisuuksien voidaan ajoneuvojenrakenteen perusteella olettaa olevan samankaltaiset pakokaa-supäästöjen ja OBD-järjestelmien osalta. Kaikkien ajoneuvo-
perheeseen kuuluvien moottorien on oltava tämän direktiivin
vaatimusten mukaisia.
2.4 ”Päästöjenrajoitusjärjestelmällä” moottorin toiminnan sähköistä
ohjainta sekä kaikkia pakokaasu- ja haihtumispäästöihinvaikuttavia laitteita, jotka lähettävät tietoja ohjaimelle taivastaanottavat tietoja ohjaimelta.
2.5 ”Vianilmaisimella” ääni- tai valomerkkiä, joka selkeästi il-
moittaa ajoneuvon kuljettajalle viasta OBD-järjestelmäänyhteydessä olevassa osassa tai itse OBD-järjestelmässä.
2.6 ”Vialla” päästöihin vaikuttavan osan tai järjestelmän vikaa, joka
johtaa tämän liitteen 3.3.2 kohdassa tarkoitetut rajat ylittäviinpäästöihin.
2.7 ”Lisäilmalla” ilmaa, joka otetaan pakojärjestelmään pumpun tai
imuventtiilin avulla tai muulla tavalla ja jota käytetäänhapettamaan pakokaasuvirrassa olevaa h iilimonoksidia ja
hiilivetyjä.
2.8 ”Moottorin sytytyskatkolla” sitä, että kipinäsytytteisen poltto-
moottorin sylinterissä oleva polttoaine ei syty, koska kipinää ei
synny, polttoaineen annostus ei toimi, puristus on liian pieni, tai
syttyminen ei tapahdu jostain muusta syystä. Ajoneuvonsisäisessä valvonnassa sillä tarkoitetaan sitä epäonnistuneidensytytysten prosenttiosuutta, joka (valmistajan ilmoituksenmukaan) johtaisi 3.3.2 kohdan mukaiset päästörajat ylittäviinpäästöihin, tai prosenttiosuutta, joka voi johtaa katalysaattorin
tai katalysaattoreiden tuhoisaan ylikuumenemiseen.
2.9 ”Tyyppi I -testillä” liitteen III lisäyksen 1 mukaista ajosykliä
(sen osia 1 ja 2), jota käytetään päästöjä koskevien hyväk-
syntöjen antamiseksi.
2.10 ”Ajosyklillä” jaksoa, joka koostuu moottorin käynnistyksestä
käynnistä, jonka aikana mahdollinen vika havaitaan, jamoottorin pysäyttämisestä.
2.11 ”Lämmitysjaksolla” jaksoa, jonka aikana moottoria käytetään
kylliksi, jotta jäähdytysnesteen lämpötila kohoaa vähintään 22 Kmoottorin käynnistyshetkestä mitattuna ja saavuttaa vähintään343 K:n (70 °C:n) lämpötilan.
2.12 ”Polttoaineen syötönsäädöllä” syötetyn polttoainemäärän säätöä
takaisinkytkennän perusteella. Lyhyen aikavälin syötönsäädöllätarkoitetaan muuttuvaa tai välitöntä säätelyä. Pitkän aikavälinsäädöllä tarkoitetaan edellistä vähittäisempiä muutoksia
syöttöjärjestelmän säädössä. Pitkän aikavälin säädöllä otetaan
huomioon ajoneuvojen eroavaisuudet ja vähittäiset, ajan myötätapahtuvat muutokset.
2.13 ”Laskennallisella kuormitusarvolla” suhteellista ilmavirtausta
jaettuna huippuvirtauksella. jos mahdollista, huippuvirtauksenarvoa korjaavana tekijänä otetaan huomioon korkeus meren-pinnasta. Tämän määritelmän avulla saadaan moottoristariippumaton suhdeluku, joka antaa ajoneuvoa huoltavallehenkilölle tiedon siitä, kuinka suuri osa moottoritehosta on
käytössä (täyskaasu 100 prosenttia):
LKA ¼
ilmavirtaus
huippuvirtaus ðmerenpinnan tasolla Þ/C2ilmanpaine ðmerenpinnan tasolla Þ
ilmanpaine
2.14 ”Päästöjenrajoitusjärjestelmän perussäätö tilalla” tilannetta,
jossa moottorin ohjain on siirtynyt käyttämään pysyviäsäätöarvoja, jolloin se ei tarvitse tietoja sellaiselta vikaantu-neelta osalta tai järjestelmältä, jonka vikaantuminen voisi johtaa!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 57
tämän liitteen 3.3.2 kohdassa tarkoitettujen päästörajojen
ylittymiseen.
2.15 ”Voimanottolaitteella” auton moottorista voimansa saavaa
laitetta, jonka avulla voidaan käyttää autoon asennettujalisävarusteita.
2.16 ”Pääsyllä” kaikkien niiden päästöihin liittyvien OBD-tietojen,
mukaan lukien kaikkien vikakoodien, saatavuutta, joita tarvi-taan ajoneuvon päästöihin liittyvien osien tarkastukseen,
vianmääritykseen, huoltoon tai korjaukseen vianmääritykseen
tarkoitetulta vakioliittimeltä sarjaportin kautta (tämän liitteenlisäyksessä 1 olevan 6.5.3.5 kohdan mukaisesti).
2.17 ”Rajoittamattomalla”
— pääsyä, joka ei edellytä vain valmistajalta saatavaa
pääsykoodia tai vastaavaa laitetta, tai
— pääsyä, joka mahdollistaa tuotetun tiedon arvioinnin ilman
erityisiä ainutkertaisia dekoodaustietoja, ellei kyseisiätietoja itsessään ole standardoitu.
2.18 ”Standardoidulla”, että kaikki datavirtatiedot, mukaan lukien
kaikki käytetyt vikakoodit, tuotetaan yksinomaan sellaistenteollisuuden standardien mukaisesti, jotka johtavat mahdolli-
simman suureen yhdenmukaistamiseen ajoneuvoteollisuudessa,
sen vuoksi, että niiden muoto ja sallitut vaihtoehdot on selkeästimääritelty, ja joiden käyttö on nimenomaisesti sallittu tämändirektiivin mukaan.
2.19 ”Korjaustiedo illa” tietoja, jotka ovat tarpeen ajoneuvon
vianmääritykseen, huoltoon, tarkastukseen tai korjaukseen jajotka valmistaja tarjoaa myös hyväksymiensä jälleenmyyjien/korjaamojen käyttöön. Näihin tietoihin sisältyvät — tarpeen
mukaan — huoltokäsikirjat, tekniset ohjeet, vianmääritysohjeet
(esimerkiksi mittausten vähimmäis/enimmäisarvot), kytkentä-kaaviot, ajoneuvotyyppiin sovellettavan ohjelman kalibrointi-tunnistenumero, ohjeet yksittäisiä ja erityistapauksia varten,työkaluista ja laitteista annetut tiedot, järjestelmän antamattiedot ja kaksisuuntaiset valvonta- ja testaustiedot. Valmistajaa
ei velvoiteta antamaan teollis- ja tekijänoikeuksilla suojattua
tietoa tai tietoa, joka edellyttää valmistajan ja/tai OEM-toimittajan (Original Equipment Manufacturer) erityistä taito-tietoa.
3. VAATIMUKSET JA TESTIT
3.1 Kaikkiin ajoneuvoihin on asennettava sisäinen valvontajärjes-
telmä (OBD-järjestelmä), joka on suunniteltu, rakennettu jaasennettu sillä tavoin, että se kykenee ilmoittamaan erilaisestakulumisesta ja vioista koko ajoneuvon käyttöiän ajan. Tältä osin
hyväksyntäviranomaisten on hyväksyttävä se, että ajoneuvoissa,
joilla on ajettu enemmän kuin 3.3.2 kohdan mukaisessa tyyppiV -kestävyystestissä tarkoitettu matka, OBD-järjestelmän toi-minta voi olla heikentynyt siten, että 3.3.2 kohdan mukaisetpäästörajat voivat ylittyä ennen kuin järjestelmä ilmoittaa viastaajoneuvon kuljettajalle.
3.1.1 Ajoneuvon tarkastukseen, vianmääritykseen, huoltoon tai
korjaukseen tarvittavaa pääsyä ajoneuvon sisäiseen valvontajär-
jestelmään ei saa rajoittaa, ja pääsy on standardoitava. Kaikkien
ajoneuvon päästöihin liittyvien vikakoodien on oltava ISO DIS15031-6 -standardin (SAE J2012, pävätty heinäkuussa 1996)mukaisia.
3.1.2 Viimeistään kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun valmistaja on
toimittanut korjaustiedot jollekin hyväksymälleen jälleen-myyjälle tai korjaamolle yhteisössä, valmistaja antaa kyseisettiedot (myös kaikki myöhemmät muutokset ja täydennykset)
käyttöön kohtuullista ja syrjimätöntä korvausta vastaan ja tekee
asiasta asianmukaisen ilmoituksen hyväksyntäviranomaiselle.
Jos tätä määräystä ei noudateta, hyväksyntäviranomainen
toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä tyyppihyväksynnästä ja
päästökatsastuksesta säädetyn menettelyn mukaisesti varmis-
taakseen korjaustietojen saatavuuden.
3.2 OBD-järjestelmän on oltava siten suunniteltu, rakennettu ja
ajoneuvoon asennettu, että ajoneuvo täyttää tässä liitteessäesitetyt vaatimukset tavanomaisissa käyttöolosuhteissa.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 58
3.2.1 OBD-järjestelmän toiminnan keskeyttäminen tilapäisesti
3.2.1.1 Valmistaja voi määritellä järjestelmään toimintakeskeytyksen,
jos polttoaineen vähyys vaikuttaa järjestelmän toimintakykyyn.Tällaista keskeytystä ei saa esiintyä, jos polttoainetta onenemmän kuin 20 prosenttia säiliön nimellistilavuudesta.
3.2.1.2 Valmistaja voi määritellä OBD-järjestelmään toimintakeskey-
tyksen, jos ympäristön lämpötila moottoria käynnistettäessä onalle 266 K (−7 °C) tai ollaan yli 2 500 metrin korkeudessamerenpinnasta, sillä edellytyksellä, että valmistaja toimittaatietoja ja/tai teknisen laskelman, jotka osoittavat riittävän
perusteellisesti, että valvonta olisi epäluotettava näissä olosuh-
teissa. Valmistaja voi pyytää lupaa määritellä OBD-järjes-telmään toimintakeskeytys myös muissa käynnistyslämpöti-loissa, jos valmistaja osoittaa viranomaisille antamissaantiedoissa ja/tai teknisessä laskelmassa, että vianmääritysepäonnistuu mainituissa olosuhteissa.
3.2.1.3 Ajoneuvoissa, joihin voidaan asentaa voimanottolaitteita, val-
vontalaitteiden toimintakeskeytys on sallittu sillä edellytyksellä,että se tapahtuu vain voimanottolaitteen ollessa kytkettynä.
3.2.2 Sytytyskatko — kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut
ajoneuvot
3.2.2.1 Valmistajat voivat soveltaa tietyissä moottorin pyörimisnopeus-
ja kuormitusolosuhteissa sytytyskatkoja koskevaan vianilmai-
suun suurempaa raja-arvoa kuin viranomaiselle ilmoitettu, jos
viranomaiselle voidaan osoittaa, että havainnot olisivat epälu-otettavia pienempää raja-arvoa käytettäessä.
3.2.2.2 Valmistajat, jotka voivat osoittaa viranomaiselle, että sytytys-
katkojen suurten osuuksien havaitseminen ei ole vielä toteu-
tettavissa, voivat keskeyttää sytytyskatkojen valvonnan maini-tuissa olosuhteissa.
3.3 Testien kuvaus
3.3.1 Testit suoritetaan tämän liitteen lisäyksen 1 mukaista menette-
lyä noudattaen ajoneuvolle, jolle on jo tehty liitteen VIII
mukainen tyyppi V -kestävyystesti. Testit suoritetaan tyyppi V -
kestävyystestin lopuksi. Jos tyyppi V -kestävyystestiä eisuoriteta tai jos valmistaja tätä pyytää, voidaan OBD-järjes-telmän testaamiseen käyttää sopivalla tavalla sisäänajettua,samaa tyyppiä edustavaa ajoneuvoa.
3.3.2 OBD-järjestelmän avulla on kyettävä havaitsemaan päästöihin
vaikuttavan osan tai järjestelmän vika silloin, kun se johtaa allamainitut rajat ylittäviin päästöihin:
Vertailumassa
(VM)
(kg)Raja-arvot
Hiilimonoksidin massa
(CO)Hiilivetyjen massa
(HC)Typen oksidien massa
(NO x)Hiukkasten
massa (1)
(PM)
L1
(g/km)L2
(g/km)L3
(g/km)L4
(g/km)
Luokka Alaluokka Bensiini Diesel Bensiini Diesel Bensiini Diesel Diesel
M(2) — kaikki
3,2 3,2 0,4 0,4 0,6 1,2 0,18!B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 59
Vertailumassa
(VM)
(kg)Raja-arvot
Hiilimonoksidin massa
(CO)Hiilivetyjen massa
(HC)Typen oksidien massa
(NO x)Hiukkasten
massa (1)
(PM)
L1
(g/km)L2
(g/km)L3
(g/km)L4
(g/km)
Luokka Alaluokka Bensiini Diesel Bensiini Diesel Bensiini Diesel Diesel
N1(3)(4)I V M 41305
3,2 3,2 0,4 0,4 0,6 1,2 0,18
II 1305 5VM41760
5,8 4,0 0,5 0,5 0,7 1,6 0,23
III 1760 5VM
7,3 4,8 0,6 0,6 0,8 1,9 0,28
(1) Puristussytytteisten polttomoottoreiden osalta.
(2) Lukuun ottamatta ajoneuvoja, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2 500 kg.
(3) Sekä alaviitteessä 2 tarkoitetut M-luokan ajoneuvot.
(4) Tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa komission ehdotuksessa on kynnysraja-arvot OBD-järjestelmälle M 1-j aN 1-ajoneuvojen
osalta..
3.3.3 Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen
valvonnalle asettavat vaatimukset
Edellä 3.3.2 kohdan vaatimusten täyttämiseksi OBD-järjes-
telmän on valvottava vähintään:
3.3.3.1 katalysaattorin toimintatehon heikkenemistä hiilivetypäästöjen
osalta
3.3.3.2 sytytyskatkojen esiintymistä moottorin toiminta-alueella, jonka
seuraavat kuvaajat rajaavat:
a) suurin pyörimisnopeus on joko 4 500 min−1tai 1 000 min−
1suurempi kuin suurin nopeus tyyppi I -testin aikana,
näistä arvoista käytetään pienempää,
b) perusmomenttikuvaaja (eli moottorin kuormitus vaihteen
ollessa vapaalla),
c) seuraavia moottorin toimintapisteitä yhdistävä jana: perus-
momentin arvo pyörimisnopeudella 3 000 min−1ja a-
kohdan mukaisesti määritetyllä pyörimisnopeuden suurim-malla arvolla, kun paine moottorin imusarjassa on
13,33 kPa pienempi kuin perusmomentilla mitattu paine;
3.3.3.3 happitunnistimen kulumista3.3.3.4 muita päästöjenrajoitusjärjestelmän osia tai järjestelmiä tai
päästöihin vaikuttavia käyttövoimalaitteen osia tai järjestelmiä,jotka ovat yhteydessä tietokoneeseen ja joiden vioittuminen voijohtaa 3.3.2 kohdan mukaisten päästörajojen ylittymiseen;
3.3.3.5 kaikkia muita päästöihin vaikuttavia käyttövoimalaitteen osia,
jotka ovat yhteydessä tietokoneeseen, valvotaan virtapiirineheyden osalta;
3.3.3.6 hiilivetysäiliön tyhjentymistä ohjaavaa sähköistä järjestelmää
on valvottava vähintään virtapiirien eheyden osalta.
3.3.4 Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvo-
jen valvonnalle asetettavat vaatimukset
Edellä 3.3.2 kohdassa esitettyjen vaatimusten täyttämiseksi
OBD-järjestelmän on valvottava:
3.3.4.1 katalysaattorin toimintatehon heikkenemistä, jos ajoneuvossa
on katalysaattori
3.3.4.2 hiukkaslo ukun toimintaa ja eheyttä, jos ajoneuvossa on
hiukkasloukku!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 60
3.3.4.3 polttoaineen ruiskutusjärjestelmässä annostelun ja ajoituksen
sähköisiä säätimiä virtapiirien eheyden ja laitteiden toimivuu-den osalta
3.3.4.4 muita päästöjenrajoitusjärjestelmän osia tai järjestelmiä tai
päästöihin vaikuttavia, tietokoneeseen yhteydessä olevia käyttö-voimalaitteen osia tai järjestelmiä, joiden vioittuminen voijohtaa 3.3.2 kohdan mukaisten päästörajojen ylittymiseen.
Tällaisia osia tai järjestelmiä ovat esimerkiksi ilmavirtauksen
massaa ja tilavuutta (sekä lämpötilaa), ahtopainetta ja imusarjanpainetta valvovat ja säätävät laitteet (sekä anturit, jotkamahdollistavat nämä toiminnot)
3.3.4.5 kaikkia muita tietokoneeseen yhteydessä olevia päästöihin
vaikuttavia käyttövoimalaitteen osia tai järjestelmiä on valvot-tava virtapiirin eheyden osalta.
3.3.5 Valmistajat voivat osoittaa tyyppihyväksyntäviranomaisille, että
tiettyjä osia tai järjestelmiä ei tarvitse valvoa, jos niiden
rikkoutuessa tai ne poistettaessa päästöt eivät ylitä tämän
liitteen 3.3.2 kohdan mukaisia raja-arvoja.
3.4 Jokainen moottorin käynnistys aloittaa sarjan tarkastuksia, jotka
ainakin kerran viedään loppuun saakka, jos toimitaan asianmu-kaisissa testausolosuhteissa. Testausolosuhteet on valittavasiten, että ne kaikki saavutetaan tavanomaisessa, tyyppi I -testin mukaisessa ajossa.
3.5 Vianilmaisimen aktivointi
3.5.1 OBD-järjestelmässä on oltava vianilmaisin, joka on selkeästi
ajoneuvon kuljettajan nähtävillä. Vianilmaisinta ei saa käyttäämihinkään muuhun tarkoitukseen kuin osoittamaan kuljettajalle
hätäkäynnistyksen tai huonontuneen toiminnan. Vianilmaisi-
men on näyttävä kaikissa valaistusolosuhteissa. Aktivoiduttuaanilmaisimen on näytettävä ISO 2575-standardin (
1) mukainen
kuvatunnus. Ajoneuvoon ei saa asentaa enempää kuin yksipäästöjenrajoitusjärjestelmään liittyvä yleinen vianilmaisin.Erilliset yksittäiset varoitusvalot (esimerkiksi jarrujärjes-telmään, turvavöihin, öljynpaineeseen ynnä muuhun liittyvät)
ovat sallittuja. Vianilmaisimessa ei saa käyttää punaista väriä.
3.5.2 Jos vianilmaisimen toimintaperiaate on sellainen, että vianil-
maisimen aktivoitumiseen vaaditaan enemmän kuin kaksivakautusjaksoa, valmistajan on toimitettava tiedot ja/tai tekni-nen laskelma, jotka osoittavat asianmukaisesti, että valvontajär-jestelmä havaitsee osien kulumisen tästä huolimatta tehokkaastija riittävän ajoissa. Järjestelmiä, joissa vianilmaisimen aktivoi-tuminen vaatii keskimäärin enemmän kuin kymmenen käynti-
jaksoa, ei saa hyväksyä. Vianilmaisimen on aktivoiduttava myös
aina moottorin ohjaimen kytkettyä toimintaan päästöjenrajoi-tusjärjestelmän perussäädön, jos 3.3.2 kohdan mukaisetpäästöarvot ylittyvät. Vianilmaisimen on annettava selkeävaroitusmerkki esimerkiksi vilkkuvan valon avulla aina, kunsytytyskatkojen määrä on valmistajan määrittämien ohjearvojen
mukaan vaarassa johtaa katalysaattorin vaurioitumiseen. Vian-
ilmaisimen on aktivoiduttava myös aina, kun virtalukko onväliasennossa ennen moottorin käynnistymistä, ja sen onpalauduttava moottorin käynnistyttyä, jos vikoja ei ole havaittu.
3.6 Vikakoodien tallennus
OBD-järjestelmän on tallennettava päästöjenrajoitusjärjes-
telmän tilaa ilmaiseva (ilmaisevia) koodi (koodeja). Onkäytettävä erillisiä tilakoodeja, joiden avulla voidaan tunnistaaasianmukaisesti toimivat päästöjenrajoitusjärjestelmät ja ne
päästöjenrajoitusjärjestelmät, joiden tilan määrittämiseksi ajo-
neuvo ei vielä ole toiminut kyllin pitkää aikaa. Järjestelmän ontallennettava vikakoodit, jotka aktivoivat vianilmaisimen kulu-misen tai toimintahäiriön vuoksi tai päästöjenrajoitusjärjes-telmän kytkeydyttävä perussäätötilaan, ja koodin perusteella onvoitava tunnistaa vian laatu.!
B
(1) ISO 2575-1982 Road vehicles — Symbols for controls, indicators and tell-tales
(johdettu standardi SFS4712 Ajoneuvot. Katkaisimien, osoittimien ja merkkiva-
lojen kuvatunnukset)1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 61
3.6.1 Tiedon matkasta, jonka ajoneuvo on kulkenut vikakoodin
tallentumisen jälkeen, on oltava aina saatavissa vakioliittimeltäsarjaportin kautta (
1).
3.6.2 Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustettujen ajoneuvojen
osalta ei tarvitse ilmoittaa, missä sylinterissä sytytyskatko
sattui, jos muistiin tallentuu erillinen yhden tai useammansylinterin sytytyskatkoa osoittava koodi.
3.7 Vianilmaisimen palauttaminen
3.7.1 Kun sytytyskatkoja on niin paljon, että katalysaattori on
vaarassa vaurioitua (valmistajan ilmoituksen mukaan), vianil-maisin voidaan kytkeä normaaliin toiminta-asentoon, jossytytyskatkot ovat loppuneet tai moottoria käytetään sellaisellanopeudella ja kuormituksella, jossa sytytyskatkot eivät aiheuta
katalysaattorin vaurioitumista.
3.7.2 Kaikissa muissa vikatapauksissa vianilmaisin voidaan palauttaa,
kun vianilmaisimen aktivoinnista huolehtiva valvontajärjes-telmä ei enää havaitse kolmen peräkkäisen käyntijakson aikanasamaa vikaa tai muuta vikaa, joka yksinään aiheuttaisi
vianilmaisimen aktivoitumisen.
3.8 Vikakoodin poistaminen
3.8.1 OBD-järjestelmä voi poistaa vikakoodin, tiedon kuljetusta
matkasta ja tilatiedot vikahetkellä, jos sama vika ei tallennu
uudelleen vähintään 40 moottorin lämmitysjakson aikana.
Lisäys 1
AJONEUVON SISÄISEN V AL VONTAJÄRJESTELMÄN (OBD-
JÄRJESTELMÄN) TOIMINTA
1. JOHDANTO
Tässä lisäyksessä selostetaan, miten tämän liitteen 5 kohdan
mukaiset testit suoritetaan. Ajoneuvoon asennetun OBD-järjestelmän toiminta testataan järjestämällä vikoja niihinmoottorin ohjaus- ja päästöjenrajoitusjärjestelmän osiin, joitaOBD-järjestelmä valvoo. Mukana on myös OBD-järjestelmienkestävyyden määrittämistä varten tehtäviä testejä.
Valmistajan on asetettava saataville vikojen simuloimiseen
käytettävät vialliset osat ja/tai sähkölaitteet. Ajoneuvon päästöt
eivät saa näiden osien ja laitteiden vuoksi ylittää 3.3.2 kohdanmukaisia päästörajoja enempää kuin 20 prosenttia, kun päästötmitataan ajettaessa tyyppi I -testin sykli.
OBD-järjestelmä hyväksytään, jos vianilmaisin aktivoituu
testattaessa ajoneuvo viallisella osalla tai laitteella varustettuna.
2. TESTIN KUV AUS
2.1 OBD-järjestelmien testaaminen käsittää seuraavat vaiheet:
— simuloidaan vika moottorin ohjausjärjestelmään tai
päästöjenrajoitusjärjestelmään kuuluvassa osassa
— ajetaan vialliseksi simuloidulla ajoneuvolla vakautusajo
tämän lisäyksen "
C16.2 kohdan mukaisesti 3
— ajetaan ajoneuvoa vialliseksi simuloituna tyyppi I -testin
sykli ja mitataan päästöt
— todetaan, havaitseeko OBD-järjestelmä simuloidun vian ja
ilmoittaako se viasta kuljettajalle asianmukaisella tavalla.
2.2 Yhden tai useamman osan vikoja voidaan valmistajan
pyynnöstä vaihtoehtoisesti simuloida sähköisesti tämän lisäyk-sen 6 kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaisesti.!
B
(1) Tätä vaatimusta sovelletaan ainoastaan niihin ajoneuvoihin, joissa moottorin
ohjaimeen tuodaan sähköinen nopeustieto edellyttäen, että ISO-standardeja
täydennetään mainitun soveltamisen kanssa yhteensopivan ajan kuluessa. Kaikkien
1 päivän tammikuuta 2005 jälkeen käyttöön otettavien ajoneuvojen on täytettävä
tämä vaatimus.1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 62
2.3 Valmistajat voivat pyytää, että tarkkailu suoritetaan muissa
olosuhteissa kuin ajettaessa tyyppi I -testiä, jos viranomaisellevoidaan osoittaa, että valvonta tyyppi I -testin aikana rajoittaisivalvontaa ajoneuvon normaalikäytössä.
3. TESTIAJONEUVO JA -POLTTOAINE
3.1 Ajoneuvo
Testiajoneuvon on täytettävä liitteessä III olevan 3.1 kohdan
vaatimukset.
3.2 Polttoaine
Testauksessa on käytettävä liitteessä IX kuvattua asianmukaista
vertailupolttoainetta.
4. TESTILÄMPÖTILA JA -PAINE
4.1 Testi on suoritettava liitteessä III esitetyssä tyyppi I -testissä
vaaditussa paineessa ja lämpötilassa.
5. TESTAUSVÄLINEET
5.1 Alustadynamometri
Alustadynamometrin on täytettävä liitteen III vaatimukset.
6. OBD-JÄRJESTELMÄN TESTAUSMENETTEL Y
6.1 Alustadynamometrin toimintajakson on täytettävä liitteen III
vaatimukset.
6.2 Ajoneuvon vakauttaminen
6.2.1 Kun jokin 6.3 kohdassa esitetyistä, moottorityypin mukaisista
vikasäädöistä on tehty, ajoneuvo on vakautettava testiä vartenajamalla vähintään kaksi peräkkäistä tyyppi I -testin ajosykliä(osat 1 ja 2). Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustetuillaajoneuvoilla saa ajaa kaksi ylimääräistä, osan 2 mukaistaajosykliä.
6.2.2 Valmistajan pyynnöstä voidaan käyttää vaihtoehtoisia vakautta-
mismenetelmiä.
6.3 Testattavat vikatyypit
6.3.1 Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot
6.3.1.1 Katalysaattorin vaihtaminen kuluneeseen tai vialliseen, tai vian
sähköinen simulointi.
6.3.1.2 Sytytyskatkot tämän liitteen 3.3.3.2 kohdassa määritellyissä
valvontaolosuhteissa.
6.3.1.3 Happitunnistimen vaihtaminen kuluneeseen tai vialliseen, tai
vikatilanteen sähköinen simulointi.
6.3.1.4 Muiden päästöihin vaikuttavien, käyttövoimalaitteita ohjaavaan
tietokoneeseen yhteydessä olevien osien sähköinen irtikytkentä.
6.3.1.5 Hiilivetysäiliön tyhjentymistä ohjaavan la itteen sähköinen
irtikytkentä (jos ajoneuvossa on sellainen). Tyyppi I -testiä eitehdä tämän vian osalta.
6.3.2 Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot
6.3.2.1 Katalysaattorilla varustetuissa ajoneuvoissa katalysaattorin
vaihtaminen kuluneeseen tai vialliseen, tai vastaavan vian
sähköinen simulointi.
6.3.2.2 Hiukkasl oukulla varustetuissa ajoneuvoissa hiukkasloukun
poisto, tai jos anturit ovat loukun kiinteitä osia, loukunvirheellinen asentaminen.
6.3.2.3 Polttoaineen ruiskutusjärjestelmässä mahdo llisesti olevien
sähköisten annostelu- ja ajoituslaitteiden sähköinen irtikytkentä.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 63
6.3.2.4 Muiden päästöihin vaikuttavien, käyttövoimalaitteita ohjaavaan
tietokoneeseen yhteydessä olevien osien sähköinen irtikytkentä.
6.3.2.5 Täyttääkseen 6.3.2.3 ja 6.3.2.4 kohdan vaatimukset valmistajan
on osoitettava hyväksyntäviranomaisen suostumuksella asian-
mukaisella tavalla, että OBD-järjestelmä ilmoittaa viasta
tehtäessä irtikytkentä.
6.4 OBD-järjestelmän testaus
6.4.1 Kipinäsytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot:
6.4.1.1 Kun ajoneuvo on vakautettu 6.2 kohdan mukaisesti, testiajo-
neuvolla on ajettava tyyppi I -testi (osat 1 ja 2). Vianilmaisimenon aktivoiduttava ennen testin päättymistä kaikissa tämänlisäyksen kohdassa 6.4.1.2—6.4.1.5 mainituissa olosuhteissa.Tutkimuslaitos voi korvata nämä olosuhteet muilla 6.4.1.6kohdan mukaisesti. Tyyppihyväksyntää varten simuloitujen
virheiden kokonaismäärä ei saa kuitenkaan olla suurempi kuin
neljä.
6.4.1.2 Katalysaattorin vaihto kuluneeseen tai vio ittuneeseen tai
kuluneen tai vioittuneen katalysaattorin sähköinen simulointi,
joka johtaa tämän liitteen 3.3.2 kohdan mukaisen, hiilive-
typäästöjen raja-arvon ylittymiseen.
6.4.1.3 Tämän liitteen 3.3.3.2 kohdassa määriteltyjen valvontaolosuh-
teiden mukainen aiheutettu sytytyskatko, joka johtaa siihen, ettäpäästöt ylittävät jonkin tämän liitteen 3.3.2 kohdan mukaisista
raja-arvoista.
6.4.1.4 Happitunnistimen vaihto kuluneeseen tai vioittuneeseen tai
kuluneen tai vioittuneen happitunnistimen sähköinen simuloin-ti, joka johtaa siihen, että päästöt ylittävät jonkin tämän liitteen
3.3.2 kohdan mukaisista raja-arvoista.
6.4.1.5 Hiilivetysäiliön tyhjentymistä ohjaavan laitteen irtikytkentä (jos
ajoneuvossa on sellainen)
6.4.1.6 Jonkin muun tietokoneeseen yhteydessä olevan, päästöihin
vaikuttavan käyttövoimalaitteiden osan irtikytkentä, joka johtaasiihen, että päästöt ylittävät jonkin tämän liitteen 3.3.2 kohdanmukaisista raja-arvoista.
6.4.2 Puristussytytteisellä polttomoottorilla varustetut ajoneuvot
6.4.2.1 Kun ajoneuvo on vakautettu 6.2 kohdan mukaisesti, testiajo-
neuvolla on ajettava tyyppi I -testi (osat 1 ja 2). Vianilmaisimen
on aktivoiduttava ennen testin päättymistä kaikissa tämänlisäyksen 6.4.2.2—6.4.2.5 kohdassa mainituissa olosuhteissa.Tutkimuslaitos voi korvata nämä olosuhteet muilla 6.4.2.5kohdan mukaisesti. Tyyppihyväksyntää varten simuloitujenvikojen kokonaismäärä ei saa kuitenkaan olla suurempi kuin
neljä.
6.4.2.2 Katalysaattorilla varustetuissa ajoneuvoissa katalysaattorin
vaihtaminen kuluneeseen tai vialliseen, tai vastaavan viansähköinen simulointi, joka johtaa siihen, että tämän liitteen3.3.2 kohdan mukaiset päästörajat ylitetään.
6.4.2.3 Hiukkasl oukulla varustetuissa ajoneuvoissa hiukkasloukun
poisto tai sen vaihtaminen tämän lisäyksen 6.3.2.2 kohdassatarkoitetut ehdot täyttävään vialliseen hiukkasloukkuun, mikäjohtaa siihen, että tämän liitteen 3.3.2 kohdan mukaiset
päästörajat ylitetään.
6.4.2.4 Tämän lisäyksen 6.3.2.5 kohdan mukaisesti polttoaineen
ruiskutusjärjestelmässä mahdollisesti olevan sähköisen annos-telu- ja ajoituslaitteen irtikytkentä, joka johtaa tämän liitteen
3.3.2 kohdan mukaisten päästörajojen ylittymiseen.
6.4.2.5 Tämän lisäyksen 6.3.2.5 kohdan mukaisesti jonkin päästöihin
vaikuttavan, tietokoneeseen yhteydessä olevan käyttövoimalait-teiden osan irtikytkentä, joka johtaa tämän liitteen 3.3.2 kohdanmukaisten päästörajojen ylittymiseen.
6.5 Vianmääritystä tukevat tiedot
6.5.1.1 Kun jossakin osassa tai järjestelmässä havaitaan ensimmäinen
vika, moottorin senhetkiset tilatiedot on tallennettava tietoko-
neen muistiin. Jos polttoainejärjestelmässä tai sytytyksessäsattuu myöhemmin uusia vikoja, aiemmin tallentuneidentilatietojen on korvauduttava polttoainejärjestelmää tai sytytystä!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 64
koskevilla tiedoilla (ensin tapahtuva vika). Moottoritiedoista on
tallennettava laskennallinen kuormitusarvo, moottorin pyöri-misnopeus, polttoaineen syötön asetusarvo (jos saatavilla),polttoaineen paine (jos saatavilla), ajoneuvon nopeus (jossaatavilla), jäähdytysnesteen lämpötila, imusarjan paine (jossaatavilla), oliko lambda-säätö toiminnassa (jos saatavilla) sekä
tietojen tallentumisen aiheuttanut vikakoodi, mutta myös muista
tietoja voidaan tallentaa. Valmistajan on valittava tallennetta-viksi tehokkaan korjaustyön kannalta sopivimmat tilatiedot.Tilatiedot on tallennettava yhdestä vikatilanteesta. Valmistajatvoivat halutessaan tallentaa tilatiedot useammista vikatilanteis-ta, jos ainakin vaaditut tiedot voidaan lukea tavanomaisella
6.5.3.2 ja 6.5.3.3 kohdan vaatimusten mukaisella lukupäätteellä.
Jos tietojen tallentumisen aiheuttanut vikakoodi poistetaantämän liitteen 3.7 kohdan mukaisesti, tallentuneet moottoritie-dot voidaan myös poistaa.
6.5.1.2 Jos seuraavat tiedot tuodaan ajoneuvon tietokoneelle tai se
kykenee määrittämään ne, niiden on vaadittujen tilatietojenlisäksi oltava pyynnöstä saatavissa sarjaportista standardoidundataliittimen kautta: valvontajärjestelmän ilmoittamat vikakoo-
dit, moottorin jäähdytysnesteen lämpötila, onko polttoaineen
lambda-säätö toiminnassa, polttoaineen syötön asetusarvo,sytytysennakon arvo, imuilman lämpötila, imusarjan paine,imuilman virtaus, moottorin pyörimisnopeus, kaasuläpän asen-toanturin lähtöarvo, lisäilman syöttö (ennen katalysaattoria,katalysaattorin jälkeen, ohivirtaus), laskennallinen kuormitus-
arvo, ajoneuvon nopeus ja polttoaineen paine.
Tiedot on annettava tämän liitteen 6.5.3 kohdan määräyksiä
noudattaen standardiyksikköinä. Varsinaiset tiedot on yksi-löitävä ja erotettava selkeästi oletusarvoista ja varakäyntiar-
voista. Lisäksi on pyynnöstä tarjottava mahdollisuus välittää
tämän lisäyksen 6.5.3 kohdan mukaisia kaksisuuntaisiavianmäärityssanomia standardoidun dataliittimen sarjaportinkautta.
6.5.1.3 Kaikista niistä päästöjenrajoitusjärjestelmistä, joita testataan
erikseen käytön aikana (esimerkiksi katalysaattori ja happitun-nistin), lukuun ottamatta sytytyskatkojen havaitsemista, poltto-ainejärjestelmän tarkkailua ja yleistä osien vikaantumisen
valvontaa, viimeisimpien testitulosten ja testissä käytettyjen
raja-arvojen on oltava saatavilla tämän liitteen 6.5.3 kohdanmukaisesti sarjaportista standardoidun dataliittimen kautta.Edellä mainittujen poikkeusten osalta sarjaliikenneyhteydenkautta on oltava saatavilla viimeisimmän testin tulokset(hyväksytty/hylätty).
6.5.1.4 Jäljempänä 6.5.3.3 kohdassa tarkoitettujen tietojen ajoneuvoon
hyväksyttyä OBD-järjestelmää koskevista vaatimuksista (tämä
liite tai liitteen I 5 kohdassa määritellyt vaihtoehtoiset
vaatimukset) ja OBD-järjestelmän valvomista tärkeimmistäpäästöjenrajoitusjärjestelmistä on oltava saatavilla sarjaportistastandardoidun dataliittimen kautta tämän lisäyksen 6.5.3kohdan vaatimusten mukaisesti.
6.5.2 Päästöjenrajoitusjärjestelmän toimintaa valvovan järjestelmän
ei edellytetä valvovan osien toimintaa vian tultua havaituksi, jos
valvonta saattaisi vaarantaa turvallisuutta tai johtaa osan
vaurioitumiseen.
6.5.3 Päästöjenrajoitusjärjestelmää valvovien järjestelmien on oltava
seuraavien ISO- ja/tai SAE-standardien mukaisia ja järjestel-miin on oltava pääsy standardoidun tietoliikenneyhteydenkautta. Muutamat ISO-standardeista on johdettu SAE (Societyof Automotive Engineers) — standardeista tai -suosituksista.Näissä tapauksissa SAE-viite ilmoitetaan suluissa.
6.5.3.1 Ajoneuvon tietokoneen ja ulkopuolisen tietokoneen välisen
tietoliikenneyhteyden on oltava jonkin jäljempänä mainitun
standardin mukainen kuvatuin rajoituksiin:
ISO 9141-2 ”Road Vehicles — Diagnostic Systems — CARB
Requirements for the Interchange of Digital Information”
ISO 11519-4 ”Road Vehicles — Low Speed Serial Data
Communication — Part 4: Class B Data Communication
Interface” (SAE J1850). Päästöihin liittyvissä sanomissakäytetään syklistä redundanssitarkistusta ja kolmen tavunmittaista otsikkoa, mutta ei tavuerottelua eikä tarkistussummia.
ISO DIS 14230 - Osa 4 ”Road Vehicles —Diagnostic Systems
— Keyword Protocol 2000”.!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 65
6.5.3.2 Testauslaitteiden ja vianmäärityslaitteiden, joita tarvitaan OBD-
järjestelmien kanssa harjoitettavassa tietoliikenteessä, on täy-tettävä tai ylitettävä standardissa ISO DIS 15031-4 esitetyttoiminnalliset vaatimukset.
6.5.3.3 Vianmääritystä tukevat perustiedot (tämän lisäyksen 6.5.1
kohdan mukaisesti) sekä kaksisuuntaiset tarkistustiedot onannettava saataville standardissa ISO DIS 15031-5 määriteltyäesitystapaa ja yksiköitä käyttäen, ja niitä on kyettävä lukemaan
standardissa ISO DIS 15031-4 asetettujen vaatimusten mukai-
sella lukupäätteellä.
6.5.3.4 Valmistajan on yksilöitävä havaittu vika käyttämällä tarkoituk-
seen parhaiten soveltuvaa vikakoodia, joka on standardissa ISODIS 15031-6 (SAE J2012, päivätty heinäkuussa 1996) olevan6.3 jakson vaatimusten mukainen ”Käyttövoimajärjestelmänvianmäärityskoodit”. Vikakoodeihin on oltava pääsy vianmääri-tykseen käytettävillä vakiolaitteilla, jotka täyttävät tämänliitteen 6.5.3.2 kohdan määräykset.
Standardin ISO DIS 15031-6 (SAE J2012, päivätty heinäkuussa
1996) 6.3 jaksossa olevaa huomautusta, joka sijaitseevälittömästi ennen jaksossa olevaa vikakoodiluetteloa, eisovelleta.
6.5.3.5 Ajoneuvon ja lukupäätteen välisen tietoliikennerajapinnan on
täytettävä kaikki standardin ISO DIS 15031-3 vaatimukset.Asennuskohta on valittava hyväksyntäviranomaisten suostu-
muksella siten, että huoltohenkilökunnalla on helppo pääsy
siihen, mutta se on suojattu asiattomilta toimenpiteiltä.
6.5.3.6 Valmistajan on asetettava ajoneuvojen huoltoon ja korjaukseen
tarpeelliset tekniset tiedot jakelujärjestelmään kuulumattomien
korjaajien saataville, tarvittaessa maksua vastaan, jollei tietojaole suojattu immateriaalioikeuksin tai jollei niihin kuuluolennaista ja salaista taitotietoa, joka on tunnistettavissaasianmukaisella tavalla; tarpeellisia teknisiä tietoja ei saatällaisessa tapauksessa asiattomasti salata.
Lisäys 2
AJONEUVOPERHEEN OLENNAISET PIIRTEET
1. OMINAISUUDET, JOTKA MÄÄRITTELEVÄT OBD-PER-
HEEN
OBD-perhe voidaan määritellä luettelemalla perusominaisuu-
det, joiden osalta perheeseen kuuluvien ajoneuvojen on oltava
samanlaiset. Joissain tapauksissa ominaisuudet voivat vaikuttaatoisiinsa. Tällainen yhteisvaikutus on myös otettava huomioon,ja on varmistettava, että vain ajoneuvot, jotka ovat pakokaa-supäästöjensä osalta samanlaiset, luetaan samaan OBD-perhee-seen.
2. Edellä esitetyn tavoitteen kannalta katsotaan, että ajoneuvotyy-
pit kuuluvat samaan perheeseen moottorin, päästöjenrajoitus-
järjestelmän ja sisäisen valvontajärjestelmän osalta, jos ne ovat
tässä kohdassa lueteltujen ominaisuuksien suhteen samanlaisia.
Moottori:
— kiertoprosessi (kipinäsytytteinen polttomoottori, puristus-
sytytteinen polttomoottori, kaksitahtinen, nelitahtinen)
— polttoaineensyöttömenetelmä (kaasutin tai ruiskutus).Päästöjenrajoitusjärjestelmä:— katalysaattorin tyyppi (hapetus, kolmitoiminen, lämmitet-
ty, muu)
— hiukkasloukun tyyppi— lisäilman suihkutus (on / ei ole)
— pakokaasujen kierrätys (on / ei ole).
OBD-järjestelmän osat ja toiminta:
OBD-järjestelmän suorittama toiminnan valvonta, vikojen
havaitseminen ja vikojen ilmaisu ajoneuvon kuljettajalle.”!
B1998L0069 — FI — 28.12.1998 — 000.001 — 66