02014R1299 — FI — 16.06.2019 — 001.003

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1299/2014, annettu 18 päivänä marraskuuta 2014, Euroopan unionin rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 356 12.12.2014, s. 1)

Muutettu:





Oikaistu:









▼B

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1299/2014,

annettu 18 päivänä marraskuuta 2014,

Euroopan unionin rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







1 artikla

Kohde

Vahvistetaan liitteenä oleva koko Euroopan unionin rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmää koskeva yhteentoimivuuden tekninen eritelmä (YTE).

2 artikla

Soveltamisala

1. ►M1 ◄ . Tätä YTE:ää sovelletaan kaikkeen uuteen, parannettavaan tai uusittavaan infrastruktuuriin Euroopan unionin rautatiejärjestelmässä, joka määritelläänEuroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/797 ( 1 ) liitteessä II olevassa 2.1 kohdassa

2. YTE:ää sovelletaan unionin rautatiejärjestelmän uusiin ratoihin, jotka otetaan käyttöön 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 ja 8 artiklan sekä liitteen 7.2 kohdan soveltamista.

3. ►M1 ◄ ja liitteessä olevan 7.3 jakson mukaisesti. YTE:ää ei sovelleta Euroopan unionin rautatiejärjestelmän olemassa olevaan infrastruktuuriin, joka on 1 päivänä tammikuuta 2015 jo otettu käyttöön jonkin jäsenvaltion koko verkossa tai verkon osassa, ellei sitä uudisteta tai parannetadirektiivin (EU) 2016/797 18 artiklanja liitteessä olevan 7.3 jakson mukaisesti.

▼M1

4. Tätä YTE:ää sovelletaan unionin rautatiejärjestelmän rataverkossa, joka kuvataan direktiivin (EU) 2016/797 liitteessä I ja johon eivät kuulu direktiivin (EU) 2016/797 1 artiklan 3 ja 4 kohdassa mainitut tapaukset.

▼B

5. YTE:ää sovelletaan verkkoihin, joiden nimelliset raideleveydet ovat seuraavat: 1 435 mm, 1 520 mm, 1 524 mm, 1 600 mm ja 1 668 mm.

6. Metrin levyinen raide ei sisälly tämän YTE:n soveltamisalaan.

7. Tämän asetuksen tekninen ja maantieteellinen soveltamisala esitetään liitteessä olevassa 1.1 ja 1.2 jaksossa.

3 artikla

Avoimet kohdat

▼M1

1. Tämän asetuksen liitteen lisäyksessä R ”avoimina kohtina” lueteltuihin seikkoihin liittyvät ehdot, joiden on täytyttävä direktiivin (EU) 2016/797 liitteessä III määriteltyjen olennaisten vaatimusten tarkastamisen yhteydessä, ovat samat kuin voimassa olevissa kansallisissa säännöissä määritetyt ehdot siinä jäsenvaltiossa, joka antaa käyttöönottoluvan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalle osajärjestelmälle.

▼B

2. Kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta kunkin jäsenvaltion on lähetettävä muille jäsenvaltioille ja komissiolle seuraavat tiedot, ellei niitä ole lähetetty aiemmin komission päätöksen 2008/217/EY tai 2011/275/EU nojalla: a) 1 kohdassa tarkoitetut kansalliset säännöt; b) vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt, joita on noudatettava 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten sääntöjen soveltamisessa; ▼M1 c) elimet, jotka on nimetty suorittamaan avoimia kohtia koskevat vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt. ▼B

4 artikla

Erityistapaukset

▼M1

1. Liitteessä olevassa 7.7 jaksossa luetelluissa erityistapauksissa ehdot, joiden on täytyttävä direktiivin (EU) 2016/797liitteessä III määriteltyjen olennaisten vaatimusten tarkastamisen yhteydessä, ovat samat kuin ehdot, jotka on määritelty liitteessä olevassa 7.7 jaksossa tai sen jäsenvaltion voimassa olevissa kansallisissa säännöissä, joka antaa käyttöönottoluvan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalle osajärjestelmälle.

▼B

2. Kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta kunkin jäsenvaltion on annettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tiedoksi seuraavat tiedot: a) 1 kohdassa tarkoitetut kansalliset säännöt; b) vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt, joita on noudatettava 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten sääntöjen soveltamisessa; ▼M1 c) elimet, jotka on nimitetty suorittamaan vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt ja tarkastusmenettelyt liitteessä olevassa 7.7 jaksossa määriteltyihin erityistapauksiin liittyvien kansallisten sääntöjen perusteella. ▼B

5 artikla

Kahdenvälisiä sopimuksia koskevat ilmoitukset

1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2015 kaikki jäsenvaltioiden ja rautatieyritysten, rataverkon haltijoiden tai muiden valtioiden kuin jäsenvaltioiden välillä tehdyt voimassa olevat kansalliset, kahdenväliset, monenväliset ja kansainväliset sopimukset, jotka ovat aiotun rautatiepalvelun erityis- tai paikallisluonteen vuoksi välttämättömiä tai joilla on merkittävä vaikutus paikalliseen tai alueelliseen yhteentoimivuuteen.

2. Tämä velvoite ei koske sopimuksia, jotka on jo ilmoitettu komissiolle päätöksen 2008/217/EY mukaisesti.

3. Jäsenvaltioiden on välittömästi ilmoitettava komissiolle kaikista tulevista sopimuksista tai muutoksista voimassa oleviin sopimuksiin.

6 artikla

Pitkälle edenneet hankkeet

Direktiivin 2008/57/EY 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle yhden vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta luettelo sen alueella toteutettavista pitkälle edenneistä hankkeista.

7 artikla

EY-tarkastustodistus

1. Osajärjestelmälle, joka sisältää sellaisia yhteentoimivuuden osatekijöitä, joille ei ole EY-vaatimustenmukaisuusvakuutusta tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutusta, voidaan myöntää EY-tarkastustodistus siirtymäkaudella, joka päättyy 31 päivänä toukokuuta 2021, sillä edellytyksellä, että liitteessä olevassa 6.5 kohdassa vahvistetut vaatimukset täyttyvät.

2. Jos osajärjestelmässä on yhteentoimivuuden osatekijöitä, joille ei ole annettu todistusta, kyseisen osajärjestelmän toteuttaminen, parantaminen tai uusiminen, käyttöönotto mukaan luettuna, on saatettava päätökseen ennen 1 kohdassa määritellyn siirtymäkauden päättymistä.

3. Edellä 1 kohdassa määritellyn siirtymäkauden aikana a) ilmoitetun laitoksen on ennen ►M1 direktiivin (EU) 2016/797 15 artiklan ◄ mukaista EY-todistuksen myöntämistä ilmoitettava selvästi syyt sille, miksi yhteentoimivuuden osatekijällä ei ole todistusta; b) kansallisten turvallisuusviranomaisten on ►M1 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/798 ( 2 ) 16 artiklan 2 kohdan d alakohdan ◄ nojalla ilmoitettava Euroopan parlamentin ja neuvoston ►M1 direktiivin (EU) 2016/798 19 artiklassa ◄ tarkoitetussa vuosikertomuksessaan, onko lupamenettelyjen yhteydessä käytetty yhteentoimivuuden osatekijöitä, joilla ei ole todistusta.

4. Uusilla yhteentoimivuuden osatekijöillä on oltava EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutus 1 päivästä tammikuuta 2016.

8 artikla

Vaatimustenmukaisuuden arviointi

1. Liitteessä olevassa 6 jaksossa vahvistettujen vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyjen ja EY-tarkastusmenettelyjen on perustuttava komission päätöksessä 2010/713/EU ( 3 ) vahvistettuihin moduuleihin.

2. Yhteentoimivuuden osatekijöiden tyyppi- tai suunnittelutarkastustodistus ovat voimassa seitsemän vuoden ajan. Tänä aikana samantyyppisiä uusia osatekijöitä voidaan ottaa käyttöön ilman uutta vaatimustenmukaisuuden arviointia.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut todistukset, jotka on myönnetty komission päätöksen 2011/275/EU [YTE INF CR] tai komission päätöksen 2008/217/EY [YTE INF HS] vaatimusten mukaisesti ovat edelleen voimassa alkuperäiseen voimassaolon päättymispäivään asti, ilman että tarvitaan uutta vaatimustenmukaisuuden arviointia. Todistuksen uusimista varten suunnittelu tai tyyppi arvioidaan uudelleen vain tämän asetuksen liitteessä asetettuihin uusiin tai muutettuihin vaatimuksiin nähden.

9 artikla

Täytäntöönpano

1. Liitteessä olevassa 7 jaksossa vahvistetaan kokonaisuudessaan yhteentoimivan infrastruktuuriosajärjestelmän käyttöönotossa noudatettavat vaiheet.

Sanotun rajoittamatta direktiivin 2008/57/EY 20 artiklan soveltamista, jäsenvaltioiden on laadittava kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmat, joissa kuvataan niiden tämän YTE:n noudattamiseksi liitteessä olevan 7 jakson mukaisesti toteuttamat toimet. Jäsenvaltioiden on lähetettävä kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmansa muille jäsenvaltioille ja komissiolle 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä. Jäsenvaltioiden, jotka ovat jo lähettäneet kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmansa, ei tarvitse lähettää niitä uudelleen.

▼M1 —————

▼B

3. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle kertomus direktiivin 2008/57/EY 20 artiklan täytäntöönpanosta kolmen vuoden kuluttua 1 päivästä tammikuuta 2015. Kertomus käsitellään direktiivin 2008/57/EY 29 artiklalla perustetussa komiteassa, ja liitteenä olevaa YTE:ää muutetaan tarvittaessa.

10 artikla

Innovatiiviset ratkaisut

1. Jotta pysyttäisiin tekniikan kehityksen tasalla, tarvitaan innovatiivisia ratkaisuja, jotka eivät ole liitteessä vahvistettujen eritelmien mukaisia tai joihin ei voida soveltaa liitteessä vahvistettuja arviointimenetelmiä.

2. Innovatiiviset ratkaisut voivat liittyä infrastruktuuriosajärjestelmään, sen osiin ja sen yhteentoimivuuden osatekijöihin.

3. Jos innovatiivista ratkaisua ehdotetaan, valmistajan tai sen unioniin sijoittautuneen valtuutetun edustajan on ilmoitettava, miten ratkaisu poikkeaa liitteessä vahvistetuista asianmukaisista YTE:n kohdista tai täydentää niitä ja toimitettava eroavuudet komissiolle analysoitaviksi. Komissio voi pyytää virastolta lausuntoa ehdotetusta innovatiivisesta ratkaisusta.

4. ►M1 ◄ mukaisessa myöhemmin toteutettavassa tarkistusprosessissa. Jos lausunto on kielteinen, ehdotettua innovatiivista ratkaisua ei saa käyttää. Komissio antaa lausunnon ehdotetusta innovatiivisesta ratkaisusta. Jos lausunto on myönteinen, on laadittava tarvittavat toiminnalliset ja liitäntää koskevat eritelmät sekä arviointimenetelmät, jotka on sisällytettävä YTE:ään, jotta kyseinen innovatiivinen ratkaisu voitaisiin ottaa käyttöön, ja ne on sisällytettävä YTE:iindirektiivin (EU) 2016/797 5 artiklanmukaisessa myöhemmin toteutettavassa tarkistusprosessissa. Jos lausunto on kielteinen, ehdotettua innovatiivista ratkaisua ei saa käyttää.

5. ►M1 ◄ keskeiset vaatimukset, ja sitä voidaan käyttää osajärjestelmän arvioinnissa. Ennen YTE:n tarkistamista komission antama myönteinen lausunto katsotaan hyväksyttäväksi tavaksi täyttäädirektiivin (EU) 2016/797keskeiset vaatimukset, ja sitä voidaan käyttää osajärjestelmän arvioinnissa.

11 artikla

Kumoaminen

Kumotaan päätökset 2008/217/EY ja 2011/275/EU 1 päivästä tammikuuta 2015.

Niitä sovelletaan kuitenkin edelleen

a) kyseisten päätösten mukaisesti hyväksyttyihin osajärjestelmiin;

b) sellaisiin uusia, uudistettuja tai parannettuja osajärjestelmiä koskeviin hankkeisiin, jotka ovat edistyneet pitkälle tai joista on olemassa toteuttamisvaiheessa oleva sopimus tämän asetuksen julkaisupäivänä.

12 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015. Käyttöönottolupa voidaan kuitenkin myöntää tämän asetuksen liitteessä määritellyn YTE:n mukaisesti jo ennen 1 päivää tammikuuta 2015.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE

SISÄLLYSLUETTELO 1. Johdanto 1.1 Asiakirjan tekninen soveltamisala 1.2 Maantieteellinen soveltamisala 1.3 Tämän YTE:n sisältö 2. Osajärjestelmän määritelmä ja soveltamisala 2.1 Infrastruktuuriosajärjestelmän määritelmä 2.2 Tämän YTE:n liitännät muihin YTE:iin 2.3 Tämän YTE:n liitännät vammaisten ja liikuntaesteisten henkilöiden pääsyä rautatiejärjestelmään koskevaan YTE:ään 2.4 Tämän YTE:n liitännät rautatietunneleiden turvallisuutta koskevaan YTE:ään 2.5 Suhde turvallisuusjohtamisjärjestelmään 3. Olennaiset vaatimukset 4. Infrastruktuuriosajärjestelmän kuvaus 4.1 Johdanto 4.2 Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset eritelmät 4.2.1 YTE-rataluokat 4.2.2 Infrastruktuuriosajärjestelmää kuvaavat perusparametrit 4.2.3 Radan linjaus 4.2.4 Radan parametrit 4.2.5 Vaihteet 4.2.6 Raiteen kuormitettavuus 4.2.7 Rakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan 4.2.8 Radan geometrian virheitä koskevat välittömän toiminnan rajat 4.2.9 Laiturit 4.2.10 Terveys, turvallisuus ja ympäristö 4.2.11 Käyttöä koskeva määräys 4.2.12 Kiinteät laitteet junien kunnossapitoa varten 4.3 Liitäntöjen toiminnalliset ja tekniset eritelmät 4.3.1 Liitännät liikkuvan kaluston osajärjestelmään 4.3.2 Liitännät energiaosajärjestelmään 4.3.3 Liitännät ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään 4.3.4 Liitännät käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan osajärjestelmään 4.4 Käyttöä koskevat säännöt 4.5 Kunnossapitoa koskevat säännöt 4.5.1 Kunnossapitokansio 4.5.2 Kunnossapitosuunnitelma 4.6 Ammatillinen pätevyys 4.7 Terveyttä ja turvallisuutta koskevat vaatimukset 5. Yhteentoimivuuden osatekijät 5.1 Yhteentoimivuuden osatekijöiden valintaperusteet 5.2 Osatekijöiden luettelo 5.3 Osatekijöiden suoritustasot ja eritelmät 5.3.1 Kiskot 5.3.2 Kiskojen kiinnitysjärjestelmät 5.3.3 Ratapölkyt 6. Yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arviointi ja osajärjestelmien EY-tarkastus 6.1 Yhteentoimivuuden osatekijät 6.1.1 Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt 6.1.2 Moduulien soveltaminen 6.1.3 Yhteentoimivuuden osatekijöitä koskevat innovatiiviset ratkaisut 6.1.4 Yhteentoimivuuden osatekijöitä koskeva EY-Vaatimustenmukaisuusvakuutus 6.1.5 Yhteentoimivuuden osatekijöiden erityiset arviointimenettelyt 6.2 Infrastruktuuriosajärjestelmä 6.2.1 Yleiset säännökset 6.2.2 Moduulien soveltaminen 6.2.3 Innovatiiviset ratkaisut 6.2.4 Infrastruktuuriosajärjestelmää koskevat erityiset arviointimenettelyt 6.2.5 Tekniset ratkaisut, joiden perusteella vaatimustenmukaisuus voidaan olettaa suunnitteluvaiheessa 6.3 EY-tarkastus, kun nopeutta käytetään siirtymäajan kriteerinä 6.4 Kunnossapitokansion arviointi 6.5 Osajärjestelmät, jotka sisältävät yhteentoimivuuden osatekijöitä, joilla ei ole EY-vakuutusta 6.5.1 Ehdot 6.5.2 Asiakirjat 6.5.3 EY-tarkastustodistuksen 6.5.1 kohdan mukaisesti saaneiden osajärjestelmien kunnossapito 6.6 Osajärjestelmä, joka sisältää käyttökuntoisia ja uudelleenkäyttöön soveltuvia yhteentoimivuuden osatekijöitä 6.6.1 Ehdot 6.6.2 Asiakirjat 6.6.3 Käyttökuntoisten yhteentoimivuuden osatekijöiden käyttö kunnossapidossa 7. Infrastruktuuria koskevan YTE:n täytäntöönpano 7.1 Tämän YTE:n soveltaminen ratoihin 7.2 Tämän YTE:n soveltaminen uusiin ratoihin 7.3 Tämän YTE:n soveltaminen vanhoihin ratoihin 7.3.1 Radan parantaminen 7.3.3 Kunnossapitoon liittyvä osien vaihto 7.3.4 Vanhat radat, joita koskevia uudistus- tai parannushankkeita ei ole meneillään 7.4 Tämän YTE:n soveltaminen käytössä oleviin laitureihin 7.5 Nopeus täytäntöönpanon kriteerinä 7.6 Infrastruktuurin ja liikkuvan kaluston yhteensopivuuden varmistaminen liikkuvan kaluston luvansaannin jälkeen 7.7 Erityistapaukset 7.7.1 Itävallan rataverkon erityispiirteitä 7.7.2 Belgian rataverkon erityispiirteitä 7.7.3 Bulgarian rataverkon erityispiirteitä 7.7.4 Tanskan rataverkon erityispiirteitä 7.7.5 Viron rataverkon erityispiirteitä 7.7.6 Suomen rataverkon erityispiirteitä 7.7.7 Ranskan rataverkon erityispiirteitä 7.7.8 Saksan rataverkon erityispiirteitä 7.7.9 Kreikan rataverkon erityispiirteitä 7.7.10 Italian rataverkon erityispiirteitä 7.7.11 Latvian rataverkon erityispiirteitä 7.7.12 Puolan rataverkon erityispiirteitä 7.7.13 Portugalin rataverkon erityispiirteitä 7.7.14 Irlannin tasavallan rataverkon erityispiirteitä 7.7.15 Espanjan rataverkon erityispiirteitä 7.7.16 Ruotsin rataverkon erityispiirteitä 7.7.17 Yhdistyneen kuningaskunnan rataverkon erityispiirteitä Ison-Britannian osalta 7.7.18 Yhdistyneen kuningaskunnan rataverkon erityispiirteitä Pohjois-Irlannin osalta 7.7.19 Slovakian rataverkon erityispiirteitä Lisäys A — Yhteentoimivuuden osatekijöiden arviointi Lisäys B — Infrastruktuuriosajärjestelmän arviointi Lisäys C — Radan rakenteen ja vaihteiden rakenteen tekniset ominaisuudet Lisäys D — Radan rakenteen ja vaihteiden rakenteen käyttöehdot Lisäys E — Rakenteiden kantokykyä koskevat vaatimukset liikennekoodeittain Lisäys F — Rakenteiden kantokykyä koskevat vaatimukset liikennekoodeittain Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneessä kuningaskunta Lisäys G — Nopeuden muuntaminen maileiksi tunnissa Irlannin tasavaltaa ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistynyttä kuningaskuntaa varten Lisäys H — 1 520 mm:n raideleveysjärjestelmän aukean tilan ulottuma Lisäys I — Vastakaarteet, joiden säde on 150–300 m Lisäys J — Kiinteiden kaksikärkisten risteyksien turvallisuuden varmistaminen Lisäys K — Rakenteita koskevien matkustajavaunuihin ja junayksikköihin liittyvien vähimmäisvaatimusten perusta Lisäys M — Viron rataverkon erityistapaus Lisäys N — Kreikan rataverkon erityistapaus Lisäys O — Irlannin tasavallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan Pohjois-Irlannin rataverkkojen erityistapaus Lisäys P — Alaosan aukean tilan ulottuma 1 668 mm:n raideleveydelle Espanjan rataverkossa Lisäys Q — Yhdistyneen kuningaskunnan Ison-Britannian erityistapauksia koskevat kansalliset tekniset säännöt Lisäys R — Avointen kohtien luettelo Lisäys S — Sanasto Lisäys T — Luettelo standardeista, joihin on viitattu

1. JOHDANTO

▼M1

1.1 Tekninen soveltamisala

Tämä YTE koskee Euroopan unionin rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmää sekä osia kunnossapito-osajärjestelmästä direktiivin (EU) 2016/797 1 artiklan mukaisesti.

Infrastruktuuriosajärjestelmä määritellään direktiivin (EU) 2016/797 liitteessä II olevassa 2.1 kohdassa ja kunnossapito-osajärjestelmä edellä mainitussa liitteessä olevassa 2.8 kohdassa.

Tämän YTE:n tekninen soveltamisala määritellään tarkemmin tämän asetuksen 2 artiklan 1, 5 ja 6 kohdassa.

▼B

1.2 Maantieteellinen soveltamisala

Tämän YTE:n maantieteellinen soveltamisala on määritelty asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa.

1.3 Tämän YTE:n sisältö

▼M1

(1) Direktiivin (EU) 2016/797 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti tässä YTE:ssä a) esitetään sen aiottu soveltamisala (2 jakso) b) täsmennetään infrastruktuuriosajärjestelmän ja osan kunnossapito-osajärjestelmästä olennaiset vaatimukset (3 jakso) c) määritellään toiminnalliset ja tekniset eritelmät, jotka infrastruktuuriosajärjestelmän ja osan kunnossapito-osajärjestelmästä on täytettävä sekä sen liitännät muihin osajärjestelmiin (4 jakso) d) täsmennetään yhteentoimivuuden osatekijät ja liitännät, joita varten on oltava olemassa eurooppalaiset eritelmät, mukaan lukien eurooppalaiset standardit, jotka ovat välttämättömiä Euroopan unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden toteuttamiseksi (5 jakso) e) todetaan, mitä menettelyjä on kussakin käsiteltävässä tapauksessa käytettävä toisaalta yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimuksenmukaisuuden tai käyttöönsoveltuvuuden arvioimisessa ja toisaalta osajärjestelmien EY-tarkastuksessa (6 jakso) f) ilmoitetaan tämän YTE:n käyttöönottostrategia (7 jakso) g) ilmoitetaan asianomaisen henkilöstön osalta ammatillista pätevyyttä sekä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat edellytykset, joita infrastruktuuriosajärjestelmän käyttö ja kunnossapito sekä tämän YTE:n käyttöönotto edellyttävät (4 jakso) h) ilmoitetaan, mitä sen säännöksistä sovelletaan nykyiseen infrastruktuuriosajärjestelmään, erityisesti parantamisen ja uudistamisen yhteydessä, sekä tällaisissa tapauksissa ne muutostyöt, jotka edellyttävät uuden luvan hakemista i) ilmoitetaan infrastruktuuriosajärjestelmän parametrit, jotka rautatieyrityksen on tarkistettava, ja menettelyt, joita kyseisten parametrien tarkistamiseen sovelletaan kalustoyksikköjen ja reittien, joilla niitä on tarkoitus käyttää, yhteensopivuuden varmistamiseksi sen jälkeen, kun kalustoyksikön markkinoillesaattamislupa on myönnetty, ja ennen kalustoyksikön ensimmäistä käyttökertaa. Direktiivin (EU) 2016/797 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävistä erityistapauksista kerrotaan 7 jaksossa.

▼B

(2) Tämän YTE:n vaatimukset koskevat kaikkia tämän soveltamisalaan kuuluvia YTE:n raideleveysjärjestelmiä, ellei jossain kohdassa viitata tiettyihin raideleveysjärjestelmiin tai tiettyihin nimellisiin raideleveyksiin.

2. OSAJÄRJESTELMÄN MÄÄRITELMÄ JA SOVELTAMISALA

▼M1

2.1 Infrastruktuuriosajärjestelmän määritelmä

Tämä YTE kattaa seuraavat järjestelmät:

a) infrastruktuuria koskeva rakenteellinen osajärjestelmä

b) se osa kunnossapidon toiminnallisesta osajärjestelmästä, joka liittyy infrastruktuuriosajärjestelmään (eli junien ulkopuoliseen puhdistukseen tarkoitettuja pesupaikkoja, vedentäyttöä, polttoainetäydennystä, kiinteitä käymälöiden tyhjennyslaitteita ja sähkönsyöttöä).

Infrastruktuuriosajärjestelmään kuuluvat osatekijät käsitellään direktiivin (EU) 2016/797 liitteessä II olevassa 2.1 kohdassa.

Kunnossapito-osajärjestelmään kuuluvat osatekijät käsitellään direktiivin (EU) 2016/797 liitteessä II olevassa 2.8 kohdassa.

Tämän YTE:n soveltamisalaan kuuluvat näin ollen seuraavat infrastruktuuriosajärjestelmän näkökohdat:

a) radan linjaus

b) radan parametrit

c) vaihteet

▼C2

d) radan kestävyys siihen kohdistuvia kuormia vastaan

e) rakenteiden kestävyys liikennekuormia vastaan

▼M1

f) radan geometrian virheitä koskevat välittömän toiminnan raja-arvot

g) laiturit

h) terveys, turvallisuus ja ympäristö

i) käyttöä koskevat säännöt

j) kiinteät laitteet junien kunnossapitoa varten.

Lisätietoja asiasta on tämän YTE:n 4.2.2 kohdassa.

▼B

2.2 Tämän YTE:n liitännät muihin YTE:iin

Tämän YTE:n 4.3 kohdassa on toiminnallinen ja tekninen eritelmä, joka koskee liitäntöjä seuraavassa mainittuihin, eri YTE:issä määriteltyihin osajärjestelmiin:

a) liikkuvan kaluston osajärjestelmä

b) energiaosajärjestelmä

c) ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmä

d) käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan osajärjestelmä.

Liitännät vammaisten ja liikuntaesteisten henkilöiden pääsyä rautatiejärjestelmään koskevaan YTE:ään käsitellään jäljempänä 2.3 kohdassa.

Liitännät rautatietunneleiden turvallisuutta koskevaan YTE:ään käsitellään jäljempänä 2.4 kohdassa.

2.3 Tämän YTE:n liitännät vammaisten ja liikuntaesteisten henkilöiden pääsyä rautatiejärjestelmään koskevaan YTE:ään

Kaikki infrastruktuuriosajärjestelmään liittyvät vaatimukset, jotka koskevat liikuntaesteisten henkilöiden mahdollisuutta käyttää rautatiejärjestelmää, on esitetty vammaisten ja liikuntaesteisten henkilöiden pääsyä rautatiejärjestelmään koskevassa YTE:ssä.

2.4 Tämän YTE:n liitännät rautatietunneleiden turvallisuutta koskevaan YTE:ään

Kaikki infrastruktuuriosajärjestelmään liittyvät vaatimukset, jotka koskevat rautatietunneleiden turvallisuutta, on esitetty rautatietunneleiden turvallisuutta koskevassa YTE:ssä.

2.5 Suhde turvallisuusjohtamisjärjestelmään

Prosessit, joita tarvitaan turvallisuuden hallinnoimiseksi tämän YTE:n soveltamisalaan sisältyvien vaatimusten mukaisesti, mukaan lukien rajapinnat ihmisiin, organisaatioihin tai muihin teknisiin järjestelmiin, suunnitellaan ja pannaan täytäntöön rataverkon haltijan turvallisuusjohtamisjärjestelmässä, kuten direktiivissä ►M1 (EU) 2016/798 ◄ edellytetään.

3. OLENNAISET VAATIMUKSET

Seuraavassa taulukossa esitetään tämän YTE:n perusparametrit ja niitä vastaavat olennaiset vaatimukset direktiivin ►M1 (EU) 2016/797 ◄ liitteessä III olevan numeroinnin mukaisesti.

▼M1







Taulukko 1 Infrastruktuuriosajärjestelmän perusparametrit ja niitä vastaavat olennaiset vaatimukset YTE:n kohta YTE:n kohdan otsikko Turvallisuus Luotettavuus Käytettävyys Terveysvaikutus Ympäristönsuojelu Tekninen yhteensopivuus Saavutettavuus 4.2.3.1 Aukean tilan ulottuma 1.1.1, 2.1.1 1.5 4.2.3.2 Raideväli 1.1.1, 2.1.1 1.5 4.2.3.3 Suurimmat pituuskaltevuudet 1.1.1 1.5 4.2.3.4 Pienin kaarresäde 1.1.3 1.5 4.2.3.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys 1.1.3 1.5 4.2.4.1 Nimellinen raideleveys 1.5 4.2.4.2 Kallistus 1.1.1, 2.1.1 1.5 1.6.1 4.2.4.3 Kallistuksen vajaus 1.1.1 1,5 4.2.4.4 Kallistuksen vajauksen äkillinen muutos 2.1.1 4.2.4.5 Tehollinen kartiokkuus 1.1.1, 1.1.2 1.5 4.2.4.6 Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle 1.1.1, 1.1.2 1.5 4.2.4.7 Kiskon kallistus 1.1.1, 1.1.2 1.5 4.2.5.1 Vaihteiden suunnittelugeometria 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 1.5 4.2.5.2 Kääntyväkärkisten risteysten käyttö 1.1.2, 1.1.3 4.2.5.3 Kiinteän kaksikärkisen risteyksen pisin ohjaukseton osuus 1.1.1, 1.1.2 1.5 4.2.6.1 ►C2 Radan kestävyys pystykuormia vastaan ◄ 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 1.5 4.2.6.2 ►C2 Radan kestävyys pitkittäisiä voimia vastaan ◄ 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 1.5 4.2.6.3 ►C2 Radan kestävyys sivuttaisia voimia vastaan ◄ 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 1.5 4.2.7.1 ►C2 Uusien siltojen kestävyys liikennekuormaa vastaan ◄ 1.1.1, 1.1.3 1.5 4.2.7.2 Uusia maarakenteita koskeva ekvivalentti pystykuormitus ja uusiin rakenteisiin kohdistuvat maanpaineen vaikutukset 1.1.1, 1.1.3 1.5 4.2.7.3 ►C2 Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestävyys ◄ 1.1.1, 1.1.3 1.5 4.2.7.4 ►C2 Olemassa olevien siltojen ja maarakenteiden kestävyys liikennekuormaa vastaan ◄ 1.1.1, 1.1.3 1.5 4.2.8.1 Välittömän toiminnan raja nuolikorkeudelle 1.1.1, 1.1.2 1.2 4.2.8.2 Välittömän toiminnan raja korkeuspoikkeamalle 1.1.1, 1.1.2 1.2 4.2.8.3 Välittömän toiminnan raja raiteen kieroudelle 1.1.1, 1.1.2 1.2 4.2.8.4 Välittömän toiminnan raja raideleveyden vaihtelun yksittäisille virheille 1.1.1, 1.1.2 1.2 4.2.8.5 Välittömän toiminnan raja kallistukselle 1.1.1, 1.1.2 1.2 4.2.8.6 Välittömän toiminnan raja vaihteille 1.1.1, 1.1.2 1.2 1.5 4.2.9.1 Laiturin hyötypituus 1.1.1, 2.1.1 1.5 4.2.9.2 Laiturin korkeus 1.1.1, 2.1.1 1.5 1.6.1 4.2.9.3 Laiturin etäisyys raiteesta 1.1.1, 2.1.1 1.5 1.6.1 4.2.9.4 Raiteiden sijainti laiturien vieressä 1.1.1, 2.1.1 1.5 1.6.1 4.2.10.1 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut 1.1.1, 2.1.1 1.5 4.2.10.2 Sivutuulten vaikutukset 1.1.1, 2.1.1 1.2 1.5 4.2.10.3 Aerodynaamiset vaikutukset sepelipohjaisilla radoilla 1.1.1 1.2 1.5 4.2.11.1 Sijaintimerkit 1.1.1 1.2 4.2.11.2 Käytönaikainen tehollinen kartiokkuus 1.1.1, 1.1.2 1.5 4.2.12.2 Käymälöiden tyhjennys 1.1.5 1.2 1.3.1 1.5 4.2.12.3 Laitteistot junien ulkopuoliseen puhdistukseen 1.2 1.5 4.2.12.4 Vedentäyttö 1.1.5 1.2 1.3.1 1.5 4.2.12.5 Polttoaineen lisääminen 1.1.5 1.2 1.3.1 1.5 4.2.12.6 Ulkoinen virran syöttö 1.1.5 1.2 1.5 4.4 Käyttöä koskevat säännöt 1.2 4.5 Kunnossapitoa koskevat säännöt 1.2 4.6 Ammatillinen pätevyys 1.1.5 1.2 4.7 Terveyttä ja turvallisuutta koskevat vaatimukset 1.1.5 1.2 1.3 1.4.1

▼B

4. INFRASTRUKTUURIOSAJÄRJESTELMÄN KUVAUS

4.1 Johdanto

1) Direktiivin ►M1 (EU) 2016/797 ◄ soveltamisalaan kuuluva unionin rautatiejärjestelmä, jonka osia infrastruktuuri- ja kunnossapito-osajärjestelmät ovat, on integroitu järjestelmä, jonka yhtenäisyys on tarkastettava. Yhtenäisyys on tarkastettava erityisesti siltä osin kuin on kyse infrastruktuuriosajärjestelmän eritelmistä, sen liitännöistä muihin osajärjestelmiin unionin rautatiejärjestelmässä, johon se on integroitu, sekä käyttö- ja kunnossapitosäännöistä.

2) Tässä YTE:ssä annettuja raja-arvoja ei ole tarkoitus määrätä yleisiksi suunnitteluarvoiksi. Suunnitteluarvojen on kuitenkin oltava tässä YTE:ssä annettujen raja-arvojen mukaiset.

▼M1

3) Tämän YTE:n 4.2 ja 4.3 kohdassa kuvatut infrastruktuuriosajärjestelmän ja osan kunnossapito-osajärjestelmästä ja niiden liitäntöjen toiminnalliset ja tekniset eritelmät eivät edellytä tiettyjen tekniikoiden tai teknisten ratkaisujen käyttöä paitsi silloin, kun se on ehdottoman tarpeellista unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden kannalta.

▼B

4) Innovatiiviset ratkaisut, jotka eivät täytä tässä YTE:ssä esitettyjä vaatimuksia ja/tai joita ei voida arvioida tässä YTE:ssä esitetyillä tavoilla, edellyttävät uusia eritelmiä ja/tai arviointimenetelmiä. Teknisen innovoinnin mahdollistamiseksi nämä eritelmät ja arviointimenetelmät laaditaan 10 artiklassa kuvatun innovatiivisen ratkaisun prosessin mukaisesti.

5) Viitattaessa EN-standardeihin ei sovelleta mahdollisia eroja, joita kutsutaan ”kansallisiksi poikkeamiksi” EN-standardissa, ellei tässä YTE:ssä toisin määrätä.

6) Kun ratojen nopeudet ilmoitetaan tässä YTE:ssä kilometreinä tunnissa rataluokkana tai suorituskykyparametrina, nopeus on sallittua muuntaa maileiksi tunnissa lisäyksen G mukaisesti Irlannin tasavallan ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan rataverkkojen osalta.

▼M1

4.2 Infrastruktuuriosajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset eritelmät

▼B

4.2.1 YTE-rataluokat

▼M1

1) Unionin rautatieverkon perusosat luetellaan direktiivin (EU) 2016/797 liitteessä I olevassa 1 kohdassa. Yhteentoimivuuden varmistamiseksi kustannustehokkaasti unionin rautatieverkon kullekin perusosalle annetaan YTE-rataluokka.

2) YTE-rataluokan on oltava liikennekoodien yhdistelmä. Radoilla, joilla kulkee vain yhdentyyppistä liikennettä (esimerkiksi vain tavaraliikenteeseen käytettävä rata), suoritustason esittämiseen voidaan käyttää yhtä koodia, ja radat, joilla kulkee sekaliikennettä, kuvataan yhdellä tai useammalla matkustaja- ja tavaraliikenteen koodilla. Yhdistetyt liikennekoodit kuvaavat niitä raja-arvoja, joiden sisällä haluttua liikenneyhdistelmää voidaan liikennöidä.

3) Näitä YTE-rataluokkia käytetään olemassa olevien ratojen luokitteluun tavoitteena olevan järjestelmän määrittelemiseksi siten, että asianomaiset suorituskykyparametrit täyttyvät.

▼B

4) YTE-luokitusta varten radat luokitellaan yleisesti liikennetyypin (liikennekoodin) perusteella, joita kuvataan seuraavilla suorituskykyparametreillä: — ulottuma — akselipaino — radan nopeus — junan pituus — laiturin hyötypituus. Sarakkeita ”ulottuma” ja ”akselipaino” on käsiteltävä vähimmäisvaatimuksina, koska niillä hallitaan suorasti junia, joita radalla voidaan liikennöidä. Sarakkeet ”radan nopeus”, ”laiturin hyötypituus” ja ”junan pituus” ilmaisevat niiden arvojen ohjeellisen vaihteluvälin, joita tavallisesti sovelletaan eri liikennetyyppeihin, eivätkä ne suorasti aseta rajoituksia radan liikenteelle.

5) Taulukoissa 2 ja 3 lueteltuja suorituskykyparametreja ei ole tarkoitus käyttää sellaisinaan liikkuvan kaluston ja infrastruktuurin yhteensopivuuden selvittämiseen.

6) Tietoja suurimman sallitun akselipainon ja suurimman sallitun nopeuden välisestä suhteesta kalustoyksikkötyypin mukaan annetaan lisäyksessä E ja lisäyksessä F.

7) Taulukoissa 2 ja 3 esitetään kunkin liikennetyypin suoritustasot.



Taulukko 2 Matkustajaliikenteen suorituskykyparametrit Liikennekoodi Ulottuma Akselipaino (t) Radan nopeus (km/h) Laiturin hyötypituus (m) P1 GC 17 (*1) 250–350 400 P2 GB 20 (*1) 200–250 200–400 P3 DE3 22,5 (*2) 120–200 200–400 P4 GB 22,5 (*2) 120–200 200–400 P5 GA 20 (*2) 80–120 50–200 P6 G1 12 (*2) ei ei P1520 S 22,5 (*2) 80–160 35–400 P1600 IRL1 22,5 (*2) 80–160 75–240 ( *1 ) Akselipaino perustuu suunnittelumassaan toimintakunnossa moottorivaunujen (ja liikennekoodin P2 veturien) osalta ja toimintamassaan normaalilla hyötykuormalla standardin EN 15663:2009+AC:2010 kohdan 2.1 määritelmän mukaista matkustajista tai matkatavaroista koostuvaa hyötykuormaa kuljettamaan kykenevien kalustoyksiköiden osalta. Matkustajista tai matkatavaroista koostuvaa hyötykuormaa kuljettamaan kykenevien kalustoyksiköiden vastaavat ** akselikuorma-arvot ovat 21,5 t liikennekoodin P1 ja 22,5 t liikennekoodin P2 osalta tämän YTE:n lisäyksessä K olevan määritelmän mukaisesti. ( *2 ) Akselipaino perustuu suunnittelumassaan toimintakunnossa standardin EN 15663:2009+AC:2010 kohdan 2.1 määritelmän mukaisesti moottorivaunujen ja veturien osalta ja muiden kalustoyksiköiden osalta suunnittelumassaan poikkeuksellisella hyötykuormalla tämän YTE:n lisäyksessä K olevan määritelmän mukaisesti.



Taulukko 3 Tavaraliikenteen suorituskykyparametrit ▼M1 ▼B Liikennekoodi Ulottuma Akselipaino (t) Radan nopeus (km/h) Junan pituus (m) F1 GC 22,5 (*1) 100–120 740–1 050 F2 GB 22,5 (*1) 100–120 600–1 050 F3 GA 20 (*1) 60–100 500–1 050 F4 G1 18 (*1) ei ei F1520 S 25 (*1) 50–120 1 050 F1600 IRL1 22,5 (*1) 50–100 150–450 ( *1 ) Akselipaino perustuu moottorivaunujen ja veturien osalta suunnittelumassaan toimintakunnossa standardin EN 15663:2009+AC:2010 kohdan 2.1 määritelmän mukaisesti ja muiden kalustoyksiköiden osalta suunnittelumassaan normaalilla hyötykuormalla standardin EN 15663:2009+AC:2010 kohdan 6.3 mukaisesti. ▼B

8) Rakenteiden osalta akselipaino ei yksinään riitä infrastruktuuria koskevien vaatimusten määrittämiseksi. Vaatimukset määritetään uusien rakenteiden osalta 4.2.7.1.1 kohdassa ja olemassa olevien rakenteiden osalta 4.2.7.4 kohdassa.

9) Henkilö- ja tavaraliikenteen solmukohdat sekä yhdysradat sisällytetään tarvittaessa yllä oleviin liikennekoodeihin.

▼M1

10) Direktiivin (EU) 2016/797 4 artiklan 7 kohdassa säädetään, että YTE:t eivät saa estää jäsenvaltioita päättämästä rataverkon käytöstä muiden kuin YTE:issä tarkoitettujen kalustoyksikköjen liikennöintiin, minkä vuoksi on sallittua suunnitella uusia ja parannettuja ratoja, jotka soveltuvat myös: — suurempien ulottumien — suurempien akselipainojen — suurempien nopeuksien — suurempien laiturien hyötypituuksien — pitempien junien käyttöön kuin taulukossa 2 ja taulukossa 3 määritellään.

▼B

11) Kun uusi rata luokitellaan liikennekoodiin P1, on varmistettava, että suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevan YTE:n (komission päätös 2008/232/EY ( 4 )) mukaiset luokan 1 junat, joiden nopeus on yli 250 km/h, voivat liikennöidä radalla suurimmalla nopeudellaan, tämän rajoittamatta sitä, mitä 7.6 jaksossa ja 4.2.7.1.2 kohdan 3 alakohdassa määrätään.

12) Tietyt radan kohdat on sallittua suunnitella taulukoissa 2 ja 3 ilmoitettuja arvoja pienemmille radan nopeudelle, laiturin hyötypituudelle ja junan pituudelle, jos se on asianmukaisesti perusteltua maantieteellisten tai kaupunkiympäristöön tai ympäristöön liittyvien vaatimusten vuoksi.

4.2.2 Infrastruktuuriosajärjestelmää kuvaavat perusparametrit

4.2.2.1 Perusparametriluettelo

Seuraavassa luetellaan infrastruktuuriosajärjestelmää kuvaavat perusparametrit, jotka on ryhmitelty 2.1 kohdassa lueteltujen näkökohtien mukaisesti:

A. Radan linjaus: a) Aukean tilan ulottuma (4.2.3.1) b) Raideväli (4.2.3.2) c) Suurimmat pituuskaltevuudet (4.2.3.3) d) Pienin kaarresäde (4.2.3.4) e) Pienin kaltevuustaitteen pyöristys (4.2.3.5)

B. Radan parametrit: a) Nimellinen raideleveys (4.2.4.1) b) Kallistus (4.2.4.2) c) Kallistuksen vajaus (4.2.4.3) d) Kallistuksen vajauksen äkillinen muutos (4.2.4.4) e) Tehollinen kartiokkuus (4.2.4.5) f) Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle (4.2.4.6) g) Kiskon kallistus (4.2.4.7)

C. Vaihteet: a) Vaihteiden suunnittelugeometria (4.2.5.1) b) Kääntyväkärkisten risteysten käyttö (4.2.5.2) c) Kaksikärkisten risteysten pisin ohjaukseton osuus (4.2.5.3)

D. Raiteen kuormitettavuus: a) Raiteen kantavuus (4.2.6.1) b) Raiteen pitkittäisvastus (4.2.6.2) c) Raiteen poikittaisvastus (4.2.6.3)

E. Rakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan: a) Uusien siltojen kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan (4.2.7.1) b) Uusia maarakenteita koskeva ekvivalentti pystykuormitus ja uusiin rakenteisiin kohdistuvat maanpaineen vaikutukset (4.2.7.2) c) Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestokyky (4.2.7.3) d) Vanhojen siltojen ja maarakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan (4.2.7.4)

F. Radan geometrian virheitä koskevat välittömän toiminnan raja-arvot: a) Välittömän toiminnan raja nuolikorkeudelle (4.2.8.1) b) Välittömän toiminnan raja korkeuspoikkeamalle (4.2.8.2) c) Välittömän toiminnan raja raiteen kieroudelle (4.2.8.3) d) Välittömän toiminnan raja raideleveyden vaihtelun yksittäisille virheille (4.2.8.4) e) Välittömän toiminnan raja kallistukselle (4.2.8.5) f) Välittömän toiminnan rajat vaihteille (4.2.8.6)

G. Laiturit: a) Laiturin hyötypituus (4.2.9.1) b) Laiturin korkeus (4.2.9.2) c) Laiturin etäisyys raiteesta (4.2.9.3) d) Raiteiden sijainti laiturien vieressä (4.2.9.4)

H. Terveys, turvallisuus ja ympäristö: a) Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut (4.2.10.1) b) Sivutuulten vaikutus (4.2.10.2) ▼M1 c) Aerodynaamiset vaikutukset sepelipohjaisilla radoilla (4.2.10.3) ▼B

I. Käyttöä koskeva määräys: a) Sijaintimerkit (4.2.11.1) b) Käytönaikainen tehollinen kartiokkuus (4.2.11.2)

J. Kiinteät laitteet junien kunnossapitoa varten: a) Yleistä (4.2.12.1) b) Käymälöiden tyhjennys (4.2.12.2) c) Laitteistot junien ulkopuoliseen puhdistukseen (4.2.12.3) d) Vedentäyttö (4.2.12.4) e) Polttoaineen lisääminen (4.2.12.5) f) Ulkoinen virran syöttö (4.2.12.6)

K. Kunnossapitoa koskevat säännöt: a) Kunnossapitokansio (4.5.1) ▼M1 b) Kunnossapitosuunnitelma (4.5.2). ▼B

4.2.2.2 Perusparametreja koskevat vaatimukset

1) Nämä vaatimukset on kuvattu seuraavissa kappaleissa. Niissä on myös kuvattu kyseisille parametreille ja liitännöille sallittavat erityisehdot.

2) Määritellyt perusparametrien arvot ovat voimassa vain 350 km/h:n suurimpaan sallittuun nopeuteen asti.

3) Irlannin tasavallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan Pohjois-Irlannin rataverkon osalta määritellyt perusparametrien arvot ovat voimassa vain 165 km/h:n suurimpaan sallittuun nopeuteen asti.

4) Jos kyseessä on monikiskoinen raide, tämän YTE:n vaatimuksia on sovellettava erikseen kuhunkin raiteeseen, joita on tarkoitus käyttää erillisinä raiteina.

5) Kohdassa 7.7 käsitellään vaatimuksia, joita sovelletaan erityistapauksissa.

6) Radalla voi olla lyhyt osuus, jossa on laitteita raideleveyden vaihtamista varten.

7) Vaatimukset kuvaavat osajärjestelmää normaalikäytössä. Töiden suorittamisesta johtuvat tilanteet, jotka voivat aiheuttaa tilapäisiä muutoksia osajärjestelmän suorituskykyyn, on käsitelty 4.4 kohdassa.

8) Junien suoritustasoja voidaan nostaa erilaisilla järjestelmillä, kuten kallistuvakorisuudella. Tällaisten junien kululle sallitaan erikoisehtoja edellyttäen, etteivät ne aiheuta rajoituksia sellaisille junille, joissa tällaista järjestelmää ei ole.

4.2.3 Radan linjaus

4.2.3.1 Aukean tilan ulottuma

1) Yläosan aukean tilan ulottuma on määriteltävä 4.2.1 kohdan mukaisesti valittujen ulottumien mukaisesti. Nämä ulottumat on määritelty standardin EN 15273–3:2013 liitteessä C sekä liitteessä D olevassa D.4.8 kohdassa.

2) Alaosan aukean tilan ulottuman on oltava standardin EN 15273–3:2013 liitteessä C määritelty GI2. Jos radat on varustettu raidejarruilla, alaosan ulottumaan sovelletaan EN 15273–3:2013 liitteessä C määriteltyä aukean tilan ulottumaa GI1.

3) Aukean tilan ulottumaa koskevat laskelmat on tehtävä käyttäen kinemaattista menetelmää, joka on standardin EN 15273–3:2013 luvuissa 5, 7 ja 10 sekä sen liitteessä C ja liitteen D kohdassa D.4.8 mainittujen vaatimusten mukainen.

4) Edellä olevista 1–3 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä kaikkia 4.2.1 kohdan mukaisesti valittuja liikennekoodeja sovelletaan tämän YTE:n lisäyksessä H määritellyn yhtenäisen aukean tilan ”S”-ulottuman kanssa.

5) Edellä olevista 1–3 kohdasta poiketen 1 600 mm raideleveyden järjestelmässä kaikkia 4.2.1 kohdan mukaisesti valittuja liikennekoodeja sovelletaan tämän YTE:n lisäyksessä O määritellyn yhtenäisen aukean tilan ulottuman IRL1 kanssa.

4.2.3.2 Raideväli

1) Raideväli on määriteltävä 4.2.1 kohdan mukaisesti valittujen ulottumien perusteella.

2) Uusien ratojen nimellinen raideväli määritellään suunnittelua varten, eikä se saa olla taulukossa 4 esitettyjä arvoja pienempi; siinä otetaan huomioon marginaalit ilmavirran vaikutuksia varten.



Taulukko 4 Vähimmäisraideväli Suurin sallittu nopeus (km/h) Vähimmäisraideväli (m) 160 < v ≤ 200 3,80 200 < v ≤ 250 4,00 250 < v ≤ 300 4,20 V > 300 4,50

3) Raidevälin on täytettävä vähintään asennusraidevälin raja-arvon vaatimukset, jotka on määritelty standardin EN 15273–3:2013 luvun 9 mukaisesti.

4) Edellä olevista 1–3 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä raideväli määritellään suunnittelua varten, eikä se saa olla taulukossa 5 esitettyjä arvoja pienempi; siinä otetaan huomioon marginaalit ilmavirran vaikutuksia varten.



Taulukko 5 Vähimmäisraidevälit 1 520 mm raideleveyden järjestelmää varten Suurin sallittu nopeus (km/h) Vähimmäisraideväli (m) v ≤ 160 4,10 160 < v ≤ 200 4,30 200 < v ≤ 250 4,50 v > 250 4,70

5) Edellä olevasta 2 kohdasta poiketen 1 668 mm raideleveyden järjestelmässä raideväli määritellään suunnittelua varten, eikä se saa olla taulukossa 6 esitettyjä arvoja pienempi; siinä otetaan huomioon marginaalit ilmavirran vaikutuksia varten.



Taulukko 6 Vähimmäisraidevälit 1 668 mm raideleveyden järjestelmää varten Suurin sallittu nopeus (km/h) Vähimmäisraideväli (m) 160 < V ≤ 200 3,92 200 < V < 250 4,00 250 ≤ V ≤ 300 4,30 300 < V ≤ 350 4,50

6) Edellä olevista 1–3 kohdasta poiketen 1 600 mm raideleveyden järjestelmässä raideväli on määriteltävä 4.2.1 kohdan mukaisesti valittujen ulottumien mukaisesti. Uusien ratojen nimellinen raideväli määritellään suunnittelua varten, eikä se saa olla pienempi kuin 3,57 m ulottuman IRL1 osalta; siinä otetaan huomioon marginaalit ilmavirran vaikutuksia varten.

4.2.3.3 Suurimmat pituuskaltevuudet

1) Uusien ratojen matkustajalaiturien vieressä olevien raiteiden pituuskaltevuus saa olla korkeintaan 2,5 mm/m paikoissa, joissa kalustoyksikköjä kytketään tai irrotetaan säännöllisesti.

2) Liikkuvan kaluston pysäköimistä varten tarkoitettujen uusien pysäköintiraiteiden pituuskaltevuus saa olla korkeintaan 2,5 mm/m, ellei ole toteutettu erityisiä varokeinoja liikkuvan kaluston liikkeellelähdön estämiseksi.

3) Suunnitteluvaiheessa uusien matkustajaliikenteeseen tarkoitettujen liikennekoodin P1 ratojen pääraiteille voidaan sallia pituuskaltevuuksia aina jyrkkyyteen 35 mm/m asti, kunhan noudatetaan seuraavia reunaehtoja: a) 10 km:n matkalta mitattu keskimääräinen pituuskaltevuus saa olla enintään 25 mm/m b) yhtäjaksoisen 35 mm/m kaltevan mäen pituus ei ylitä kuutta kilometriä.

4.2.3.4 Pienin kaarresäde

Suunniteltaessa pienintä kaarresädettä on otettava huomioon paikallinen kaarteen mitoitusnopeus.

1) Uusilla radoilla kaarresäteen on oltava vähintään 150 m.

2) Vastakaarteet (muualla kuin järjestelyratapihoilla, joilla vaunuja vaihdetaan yksitellen), joiden säteet ovat 150–300 m, on suunniteltava puskimien ristiinmenon estämiseksi. Kaarteiden välisten suorien rataosuuksien osalta sovelletaan lisäyksen I taulukkoja 43 ja 44. Kaarteiden välisten muiden kuin suorien rataosuuksien osalta on tehtävä yksityiskohtaiset laskelmat kaarreylityksen erojen suuruuden tarkistamiseksi.

3) Edellä olevasta 2 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä vastakaarteet, joiden säteet ovat 150–250 m, on suunniteltava siten, että kaarteiden välissä on vähintään 15 m pitkä suora osuus.

4.2.3.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys

1) Pienimmän pyöristyssäteen on mäen huipulla oltava vähintään 500 m ja notkossa 900 m (poikkeuksena järjestelyratapihojen laskumäet).

2) Järjestelyratapihojen laskumäkien pyöristyssäteen on mäen huipulla oltava vähintään 250 m ja notkossa 300 m.

3) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä pienimmän pyöristyssäteen on (järjestelyratapihojen laskumäkiä lukuun ottamatta) oltava vähintään 5 000 m sekä mäen huipulla että notkossa.

4) Edellä olevasta 2 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä ja järjestelyratapihojen laskumäissä pienimmän pyöristyssäteen on oltava mäen huipulla vähintään 350 m ja notkossa 250 m.

4.2.4 Radan parametrit

4.2.4.1 Nimellinen raideleveys

1) Eurooppalaisen nimellisen standardiraideleveyden on oltava 1 435 mm.

2) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä nimellisen raideleveyden on oltava 1 520 mm.

3) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 668 mm raideleveyden järjestelmässä nimellisen raideleveyden on oltava 1 668 mm.

4) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 600 mm raideleveyden järjestelmässä nimellisen raideleveyden on oltava 1 600 mm.

4.2.4.2 Kallistus

1) Ratojen suunniteltu kallistus saa olla enintään taulukossa 7 esitettyjen arvojen mukainen.



Taulukko 7 Suunniteltu kallistus [mm] Tavara- ja sekaliikenne Matkustajaliikenne Sepelipohjainen rata 160 180 Muu kuin sepelipohjainen rata 170 180

2) Sellaisten laiturien, joilla junien on tarkoitus pysähtyä normaalissa liikenteessä, vieressä sijaitsevien raiteiden suunniteltu kallistus saa olla enintään 110 mm.

3) Uusien seka- tai tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ratojen kaarteissa, joiden kaarresäde on alle 305 m ja kallistuksen muutos jyrkempi kuin 1 mm/m, kallistus on rajoitettava seuraavan kaavan mukaiseksi: D ≤ (R – 50)/1,5 jossa D on kallistus millimetreinä ja R on säde metreinä.

4) Edellä olevista 1–3 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä suunniteltu kallistus saa olla enintään 150 mm.

▼M1

5) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 668 mm:n raideleveyden järjestelmässä suunniteltu kallistus saa olla enintään 185 mm.

▼B

6) Edellä olevasta 2 kohdasta poiketen 1 668 mm raideleveyden järjestelmässä sellaisten laiturien, joilla junien on tarkoitus pysähtyä normaalissa liikenteessä, vieressä sijaitsevien raiteiden suunniteltu kallistus saa olla enintään 125 mm.

7) Edellä olevasta 3 kohdasta poiketen 1 668 mm raideleveyden järjestelmässä uusien seka- tai tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ratojen kaarteissa, joiden kaarresäde on alle 250 m, kallistus on rajoitettava seuraavan kaavan mukaiseksi: D ≤ 0,9 * (R – 50) jossa D on kallistus millimetreinä ja R on säde metreinä.

8) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 600 mm raideleveyden järjestelmässä suunniteltu kallistus saa olla enintään 185 mm.

4.2.4.3 Kallistuksen vajaus

1) Kallistuksen vajauksen enimmäisarvot esitetään taulukossa 8.



Taulukko 8 Suurin sallittu kallistuksen vajaus [mm] Mitoitusnopeus (km/h) v ≤ 160 160 < v ≤ 300 v > 300 Vetureita ja henkilöliikenteen liikkuvaa kalustoa koskevan YTE:n mukaisen liikkuvan kaluston käyttöä varten 153 100 Tavaravaunuja koskevan YTE:n mukaisen liikkuvan kaluston käyttöä varten 130 — —

2) Junat, jotka on suunniteltu ajamaan suuremmalla kallistuksen vajauksella (junayksiköt, joiden akselipainot ovat taulukossa 2 esitettyjä arvoja pienemmät, kallistuksen vajauksen kompensointijärjestelmällä varustetut junat), saavat ajaa suuremmilla kallistuksen vajausarvoilla edellyttäen, että kulun turvallisuus voidaan osoittaa.

3) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen kaiken 1 520 mm:n raideleveyden järjestelmässä käytettävän liikkuvan kaluston osalta kallistuksen vajaus saa olla enintään 115 mm. Tämä koskee enintään 200 km/h:n nopeuksia.

4) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 668 mm:n raideleveyden järjestelmän suurimman sallitun kallistuksen vajauksen arvot on esitetty taulukossa 9.



Taulukko 9 Suurin sallittu kallistuksen vajaus 1 668 mm raideleveyden järjestelmässä [mm] Mitoitusnopeus (km/h) v ≤ 160 160 < v ≤ 300 v > 300 Osajärjestelmää ”veturit ja henkilöliikenteen liikkuva kalusto” koskevan YTE:n mukaisen liikkuvan kaluston käyttöä varten 175 115 Tavaravaunuja koskevan YTE:n mukaisen liikkuvan kaluston käyttöä varten 150 — —

4.2.4.4 Kallistuksen vajauksen äkillinen muutos

1) Suurimmat arvot kallistuksen vajauksen muuttuessa äkillisesti ovat seuraavat: a) 130 mm, kun V ≤ 60 km/h b) 125 mm, kun 60 km/h < V ≤ 200 km/h c) 85 mm, kun 200 km/h < V ≤ 230 km/h d) 25 mm, kun V > 230 km/h.

2) Jos V ≤ 40 km/h ja kallistuksen vajaus on ≤ 75 mm sekä ennen jyrkkää kaarteen muutosta että sen jälkeen, arvoa voidaan kallistuksen vajauksen muuttuessa äkillisesti korottaa 150 mm:iin.

3) Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä suurimmat arvot kallistuksen vajauksen muuttuessa äkillisesti ovat seuraavat: a) 115 mm, kun V ≤ 200 km/h b) 85 mm, kun 200 km/h < V ≤ 230 km/h c) 25 mm, kun V > 230 km/h.

▼M1

4) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 668 mm:n raideleveyden järjestelmässä suurimmat suunnitteluarvot kallistuksen vajauksen muuttuessa äkillisesti ovat seuraavat: a) 150 mm, kun V ≤ 45 km/h b) 115 mm, kun 45 km/h < V ≤ 100 km/h c) (399–V)/2,6 [mm], kun 100 km/h < V ≤ 220 km/h d) 70 mm, kun 220 km/h < V ≤ 230 km/h e) Kallistuksen vajauksen äkilliset muutokset eivät ole sallittuja yli 230 km/h nopeuksissa.

▼B

4.2.4.5 Tehollinen kartiokkuus

1) Taulukossa 10 mainitut tehollisen kartiokkuuden raja-arvot on laskettava käyttäen seuraavia pyöräkerran sivuttaisliikkeen amplitudin (y) arvoja:



— y = 3 mm jos (TG – SR) ≥ 7 mm — , jos 5 mm ≤ (TG – SR) < 7 mm — y = 2 mm jos (TG – SR) < 5 mm missä TG on raideleveys ja SR on pyöränlaippojen välinen etäisyys.

2) Vaihteiden osalta ei vaadita tehollisen kartiokkuuden arviointia.

3) ▼M1 Raideleveyden, kiskon hamaran profiilin ja kiskon kallistuksen suunnitteluarvot on tavallisella radalla valittava niin, ettei taulukossa 10 määriteltyjä tehollisen kartiokkuuden rajoja ylitetä. ▼B



Taulukko 10 Tehollisen kartiokkuuden suunnitteluarvot Pyörän profiili Nopeusalue (km/h) S 1002, GV 1/40 v ≤ 60 Arviointia ei vaadita 60 < v ≤ 200 0,25 200 < v ≤ 280 0,20 v > 280 0,10

4) Seuraavat pyöräkerrat on mallinnettava kulkemaan suunnittelun mukaisissa rataolosuhteissa (simuloitu standardin EN 15302:2008+A1:2010 mukaisella laskelmalla): a) S 1002, standardin EN 13715:2006 + A1:2010 liitteessä C määritelty SR 1:n arvo b) S 1002, standardin EN 13715:2006 + A1:2010 liitteessä C määritelty SR 2:n arvo c) GV 1/40, standardin EN 13715:2006 + A1:2010 liitteessä B määritelty SR 1:n arvo d) GV 1/40, standardin EN 13715:2006 + A1:2010 liitteessä B määritelty SR 2:n arvo. SR 1:n ja SR 2:n osalta sovelletaan seuraavia arvoja: a) 1 435 mm raideleveyden järjestelmässä SR 1 = 1 420 mm ja SR 2 = 1 426 mm. b) 1 524 mm raideleveyden järjestelmässä SR 1 = 1 505 mm ja SR 2 = 1 511 mm. c) 1 600 mm raideleveyden järjestelmässä SR 1 = 1 585 mm ja SR 2 = 1 591 mm. d) 1 668 mm raideleveyden järjestelmässä SR 1 = 1 653 mm ja SR 2 = 1 659 mm.

5) Edellä olevista 1–4 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä ei vaadita tehollisen kartiokkuuden arviointia.

4.2.4.6 Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle

1) Kiskon hamaran profiili on valittava standardin EN 13674–1:2011 liitteessä A ja standardin EN13674-4:2006+A1:2009 liitteessä A vahvistetulta väliltä tai siten, että se vastaa jäljempänä 2 kohdassa esitettyjä vaatimuksia.

2) Kiskon hamaran profiilin, joka on tarkoitettu normaalille raiteelle, on oltava seuraavanlainen: a) kiskon hamaran sivussa on suora osuus, joka on hamaran pystyakselin suuntainen tai enintään 1/16 kulmassa siihen nähden; b) pystysuoran etäisyyden kyseisen suoran osuuden yläpään ja kiskon selän välillä on oltava alle 20 mm; c) kulkureunan pyöristyssäteen on oltava vähintään 12 mm; d) kiskon selän keskipisteen ja tangenttipisteen välisen vaakatasossa mitatun etäisyyden on oltava 31–37,5 mm. ▼M1 Kuva 1 Kiskon hamaran profiili ▼B

3) Näitä vaatimuksia ei sovelleta kiskojen laajenemisen salliviin laitteisiin.

4.2.4.7 Kiskon kallistus

4.2.4.7.1 Normaali raide

1) Kisko on kallistettava raiteen keskiviivaa kohti.

▼C1

2) Radoilla, jotka on tarkoitettu suuremmalla kuin 60 km:n tuntinopeudella tapahtuvaa liikennöintiä varten, kiskon kallistus tietyllä reitillä on valittava väliltä 1/20–1/40.

▼B

3) Kiskotus voidaan tehdä ilman kiskojen kallistusta alle 100 metrin mittaisilla raideosuuksilla, jotka ovat sellaisten vaihteiden välillä, joissa ei ole kallistusta, ja joilla ajonopeus on enintään 200 km/h.

4.2.4.7.2 Vaihteita koskevat vaatimukset

1) Vaihteisiin suunniteltavien kiskojen on oltava joko pystysuoria tai kallistettuja.

2) Jos kisko on kallistettu, sen kallistus on valittava väliltä 1/20–1/40.

3) Kallistuskulma voidaan ilmoittaa kiskon yläosan profiilin aktiivisen osan muodon perusteella.

4) Vaihteissa, joissa ajonopeus on yli 200 km/h ja enintään 250 km/h, kiskotus voidaan tehdä ilman kiskojen kallistusta edellyttäen, että se rajoitetaan enintään 50 metrin pituisiin rataosuuksiin.

(5) Yli 250 km/h nopeuksia varten kiskot on kallistettava.

4.2.5 Vaihteet

4.2.5.1 Vaihteiden suunnittelugeometria

Tämän YTE:n 4.2.8.6 kohdassa määritellään vaihteita koskevat välittömän toiminnan raja-arvot, jotka ovat yhteensopivia liikkuvan kaluston YTE:issä määriteltyjen pyöräkertojen geometristen ominaisuuksien kanssa. Rataverkon haltijan tehtävänä on päättää sen kunnossapitosuunnitelmaan soveltuvista geometrisistä suunnitteluarvoista.

4.2.5.2 Kääntyväkärkisten risteysten käyttö

Yli 250 km/h:n nopeuksia varten vaihteet on varustettava kääntyvillä kärjillä.

4.2.5.3 Kiinteän kaksikärkisen risteyksen pisin ohjaukseton osuus

Kiinteän kaksikärkisen risteyksen pisimmän ohjauksettoman osuuden suunnitteluarvon on vastattava tämän YTE:n lisäyksessä J vahvistettuja vaatimuksia.

4.2.6 Raiteen kuormitettavuus

4.2.6.1 Raiteen kantavuus

Raiteen suunnittelussa, mukaan luettuina vaihteet, on otettava huomioon vähintään seuraavat voimat:

a) edellä 4.2.1 kohdan mukaisesti valittu akselipaino

b) suurimmat pystysuorat pyörävoimat; suurimmat pyörävoimat määritellyissä testiolosuhteissa on määritelty standardin EN 14363:2005 kohdassa 5.3.2.3;

c) pystysuorat kvasistaattiset pyörävoimat; suurimmat kvasistaattiset pyörävoimat määritellyissä testiolosuhteissa on määritelty standardin EN 14363:2005 kohdassa 5.3.2.3.

4.2.6.2 Raiteen pitkittäisvastus

4.2.6.2.1 Suunnittelussa huomioitavat voimat

Raide, mukaan luettuina vaihteet, on suunniteltava kestämään jarrutuksesta johtuvat pituussuuntaiset voimat, kun hidastuvuus on 2,5 m/s2, 4.2.1 kohdan mukaisesti valittuja suorituskykyparametreja varten.

4.2.6.2.2 Yhteensopivuus jarrujärjestelmien kanssa

1) Raide, mukaan luettuina vaihteet, on suunniteltava siten, että hätäjarrutuksissa voidaan käyttää magneettisia jarrujärjestelmiä.

▼M1

2) Pyörrevirtajarrujärjestelmien käyttöä radalla koskevat määräykset antaa rataverkon haltija operatiivisella tasolla radan erityispiirteiden perusteella, joihin kuuluvat myös vaihteet. Tämän jarrujärjestelmän käyttöehdot rekisteröidään komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/777 ( 5 ) (RINF) mukaisesti.

▼B

3) 1 600 mm:n raideleveyden järjestelmän osalta on sallittua olla soveltamatta edellä olevaa 1 kohtaa.

4.2.6.3 Raiteen poikittaisvastus

Raiteen suunnittelussa, mukaan luettuina vaihteet, on otettava huomioon vähintään seuraavat voimat:

a) poikittaisvoimat; suurimmat pyöräkerran raiteeseen kohdistamat poikittaisvoimat määritellyissä testiolosuhteissa on määritelty standardin EN 14363:2005 kohdassa 5.3.2.2;

b) kvasistaattiset ohjausvoimat; suurimmat kvasistaattiset ohjausvoimat määritetyille säteelle ja testiolosuhteille on määritelty standardin EN 14363:2005 kohdassa 5.3.2.3.

4.2.7 Rakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan

Tässä YTE:ssä eriteltyjä standardin EN 1991–2:2003/AC:2010 ja standardin EN 1990:2002 liitteen A2 (julkaistu standardina EN 1990:2002/A1:2005) vaatimuksia on sovellettava näiden standardien kansallisissa liitteissä olevien vastaavien kohtien mukaisesti, jos sellaisia on.

4.2.7.1 Uusien siltojen kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan

4.2.7.1.1 Pystysuorat kuormat

1) Rakenteet on suunniteltava kestämään pystykuormia seuraavien standardissa EN 1991–2:2003/AC:2010 määriteltyjen kuormakaavioiden mukaisesti: a) Standardissa EN 1991–2:2003/AC:2010 olevan 6.3.2 (2)P kohdan mukaisesti määritelty kuormakaavio 71. b) Lisäksi jatkuvia siltoja varten on kuormakaavio SW/0, joka on määritelty standardissa 1991–2:2003/AC:2010 olevassa 6.3.3 (3)P kohdassa.

2) Kuormakaaviot kerrotaan alfa-kertoimella (α), kuten standardissa EN 1991–2:2003/AC:2010 olevissa 6.3.2 (3)P ja 6.3.3 (5)P kohdissa on selostettu.

3) Alfan arvo (a) voi olla taulukossa 11 mainittu luku tai sitä suurempi luku. ▼M1



Taulukko 11 Alfa-kerroin (α) uusien rakenteiden suunnittelussa Liikennetyyppi Pienin alfa-kerroin (α) P1, P2, P3, P4 1,0 P5 0,91 P6 0,83 P1520 1 P1600 1,1 F1, F2, F3 1,0 F4 0,91 F1520 1,46 F1600 1,1 ▼B

4.2.7.1.2 Pystykuormien dynaamisten vaikutusten huomioon ottaminen

1) Kuormitusmalleista 71 ja SW/0 saadut kuormitusvaikutukset korotetaan dynaamisella suurennuskertoimella fii (Φ), kuten standardin EN 1991–2:2003/AC:2010 kohdissa 6.4.3 (1)P ja 6.4.5.2 (2) on selostettu.

2) Yli 200 km/h:n nopeuksille tarkoitettujen siltojen osalta, joista on standardin EN 1991–2:2003/AC:2010 kohdan 6.4.4 mukaan suoritettava dynaaminen analyysi, rakenteet on lisäksi suunniteltava standardin EN 1991–2:2003/AC:2010 kohdissa 6.4.6.1.1 (3)–(6) määritellyn HSLM-kuormakaavion mukaan.

3) On sallittua suunnitella uusia siltoja siten, että ne kestävät yksittäisen matkustajajunan, jonka akselipainot ovat HSLM-kuormakaaviossa mainittuja suuremmat. Dynaaminen analyysi on suoritettava käyttäen ominaisarvona yksittäisen junan aiheuttamaa kuormitusta, joka on lisäyksen K mukainen suunnittelumassa normaalilla hyötykuormalla, jossa on otettu huomioon seisoma-alueilla olevat matkustajat lisäyksen K huomautuksen 1 mukaisesti.

4.2.7.1.3 Keskipakokuormat

Jos sillalla oleva raide on kaareva sillan koko pituudelta tai sen osalta, keskipakokuorma on otettava huomioon rakenteiden suunnittelussa standardin EN 1991–2:2003/AC:2010 kohtien 6.5.1 (2), (4)P ja (7) mukaisesti.

4.2.7.1.4 Sivusysäyskuormat

Sivusysäyskuorma on otettava huomioon rakenteiden suunnittelussa standardin EN 1991–2:2003/AC:2010 kohdan 6.5.2 mukaisesti.

4.2.7.1.5 Vedon ja jarrutuksen vaikutus (pitkittäissuuntaiset kuormat)

Veto- ja jarrukuormat on otettava huomioon rakenteiden suunnittelussa standardin EN 1991–2:2003/AC:2010 kohtien 6.5.3 (2)P, (4), (5), (6) ja (7)P mukaisesti.

4.2.7.1.6 Rautatieliikenteen vaikutuksista johtuva suunniteltu raiteen kierous

Rautatieliikenteen vaikutuksista johtuva suurin raiteen suunniteltu kierous ei saa ylittää standardin EN 1990:2002 liitteessä A2 (julkaistu standardina EN 1990:2002/A1:2005) olevassa A2.4.4.2.2(3)P kohdassa esitettyjä ehtoja.

4.2.7.2 Uusia maarakenteita ja maanpaineen vaikutuksia koskeva ekvivalentti pystykuormitus

1) Maarakenteiden suunnittelussa ja maanpaineen vaikutusten määrittelyssä on otettava huomioon standardin EN 1991–2:2003/AC:2010 kohdan 6.3.2 (2) mukaiset kuormakaavion 71 aiheuttamat pystykuormat.

2) Ekvivalentti pystykuormitus kerrotaan alfa-kertoimella (α), kuten standardissa EN 1991–2:2003/AC:2010 olevassa 6.3.2 (3)P kohdassa on selostettu. Alfan arvo (a) voi olla taulukossa 11 mainittu luku tai sitä suurempi luku.

4.2.7.3 Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestokyky

Ohikulkevien junien aerodynaamiset vaikutukset on otettava huomioon standardin EN 1991–2:2003/AC:2010 kohtien 6.6.2–6.6.6 mukaisesti.

4.2.7.4 Vanhojen siltojen ja maarakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan

1) Sillat ja maarakenteet on saatettava määritellylle yhteentoimivuuden tasolle 4.2.1 kohdassa määriteltyjen YTE-rataluokkien mukaisesti.

2) Kunkin liikennekoodin rakenteiden kantavuutta koskevat vähimmäisvaatimukset on esitetty lisäyksessä E. Kukin arvo on vähimmäistavoite, joka rakenteen on täytettävä, jotta rata voidaan vakuuttaa yhteentoimivaksi.

3) Seuraaviin tapauksiin on kiinnitettävä erityistä huomiota: a) Jos vanha rakenne korvataan uudella rakenteella, uuden rakenteen on oltava 4.2.7.1 tai 4.2.7.2 kohdan vaatimusten mukainen. b) Jos vanhojen rakenteiden vähimmäiskantavuus julkaistun EN-rataluokituksen mukaan täyttää lisäyksen E vaatimukset, kun suurin sallittu nopeus otetaan huomioon, vanhat rakenteet täyttävät asianomaiset yhteentoimivuuden vaatimukset. c) Jos vanhan rakenteen kantavuus ei täytä liitteen E vaatimuksia ja rakennetta korjataan, esimerkiksi vahvistetaan, jotta sen kantavuus vastaisi tämän YTE:n vaatimuksia (eikä rakennetta ole tarkoitus korvata uudella), rakenne on saatettava lisäyksen E vaatimusten mukaiseksi.

4) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan rautatieverkon osalta EN-rataluokitus voidaan edellä olevissa 2 ja 3 kohdassa korvata Route Availability (RA) -numerolla (joka on annettu tätä tarkoitusta varten ilmoitetun kansallisen teknisen säännön mukaisesti), ja silloin viittaus lisäykseen E korvataan viittauksella lisäykseen F.

4.2.8 Radan geometrian virheitä koskevat välittömän toiminnan rajat

4.2.8.1 Välittömän toiminnan raja nuolikorkeudelle

1) Välittömän toiminnan rajat nuolikorkeuden yksittäisille virheille määritellään standardin EN 13848–5:2008 + A1:2010 kohdassa 8.5. Yksittäiset virheet eivät saa ylittää EN-standardin taulukossa 6 esitetyn aallonpituusvälin D1 rajoja.

2) Nuolikorkeuden yksittäisiä virheitä koskevat välittömän toiminnan rajat yli 300 km/h:n nopeuksille ovat avoin kohta.

4.2.8.2 Välittömän toiminnan raja korkeuspoikkeamalle

1) Välittömän toiminnan rajat korkeuspoikkeaman yksittäisille virheille määritellään standardin EN 13848–5:2008 + A1:2010 kohdassa 8.3. Yksittäiset virheet eivät saa ylittää EN-standardin taulukossa 5 esitetyn aallonpituusvälin D 1 rajoja.

2) Korkeuspoikkeaman yksittäisiä virheitä koskevat välittömän toiminnan rajat yli 300 km/h:n nopeuksille ovat avoin kohta.

4.2.8.3 Välittömän toiminnan raja raiteen kieroudelle

1) Raiteen kierouden ollessa yksittäinen virhe välittömän toiminnan raja ilmoitetaan arvona nollasta huippuarvoon. Raiteen kierous määritellään standardin EN 13848–1:2003 + A1:2008 kohdassa 4.6.

2) Raiteen kierouden raja-arvo perustuu standardin EN 13848–5:2008 + A1:2010 kohdan 8.6 mukaisesti käytettyyn mittakantaan.

3) Rataverkon haltijan on määriteltävä kunnossapitosuunnitelmassa sen rataosuuden pituus, joka on mitattava sen tarkistamiseksi, onko rata tämän vaatimuksen mukainen. Mittakannoissa on oltava vähintään yksi 2–5 metrin välillä oleva mittakanta.

4) Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä raiteen kierous saa mittakannan ollessa 10 m olla enintään: a) 16 mm matkustajaliikenteeseen tarkoitetuilla radoilla, joilla v > 120 km/h, tai tavaraliikenteeseen tarkoitetuilla radoilla, joilla v > 80 km/h b) 20 mm matkustajaliikenteeseen tarkoitetuilla radoilla, joilla v ≤ 120 km/h, tai tavaraliikenteeseen tarkoitetuilla radoilla, joilla v ≤ 80 km/h.

5) Edellä olevasta 3 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä rataverkon haltijan on määriteltävä kunnossapitosuunnitelmassa sen rataosuuden pituus, joka on mitattava sen tarkistamiseksi, onko rata tämän vaatimuksen mukainen. Mittakannassa on oltava vähintään yksi 10 metrin pituinen mittakanta.

6) Edellä olevasta 2 kohdasta poiketen 1 668 mm raideleveyden järjestelmässä raiteen kierouden raja-arvo perustuu yhden seuraavista yhtälöistä mukaisesti käytettyyn mittakantaan kallistuksen mukaan: a) Kierouden raja-arvo = (20/l + 3), kun u ≤ 0,67 × (r – 100), suurimman sallitun arvon ollessa: 7 mm/m nopeuksille V ≤ 200 km/h, 5 mm/m nopeuksille V > 200 km/h b) Kierouden raja-arvo = (20/l + 1,5), kun 0,67 × (r – 100) < u < 0,9 × (r – 50), suurimman sallitun arvon ollessa: 6 mm/m, kun l ≤ 5 m, 3 mm/m, kun l > 13 m. u = kallistus (mm), l = mitatun matkan pituus (m), r = kaarresäde (m)

4.2.8.4 Välittömän toiminnan raja raideleveyden vaihtelun yksittäisille virheille

1) Välittömän toiminnan raja raideleveyden vaihtelun yksittäisille virheille on esitetty taulukossa 12.



Taulukko 12 Välittömän toiminnan rajat raideleveyden vaihtelulle Nopeus (km/h) Mitat (mm) Vähimmäisraideleveys Enimmäisraideleveys V ≤ 120 1 426 1 470 120 < V ≤ 160 1 427 1 470 160 < V ≤ 230 1 428 1 463 V > 230 1 430 1 463

2) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmää koskevat välittömän toiminnan rajat raideleveyden vaihtelun yksittäisille virheille on esitetty taulukossa 13.



Taulukko 13 1 520 mm raideleveyden järjestelmää koskevat välittömän toiminnan rajat raideleveyden vaihtelulle Nopeus (km/h) Mitat (mm) Vähimmäisraideleveys Enimmäisraideleveys V ≤ 140 1 512 1 548 V > 140 1 512 1 536

3) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 600 mm raideleveyden järjestelmää koskevat välittömän toiminnan rajat raideleveyden vaihtelun yksittäisille virheille ovat seuraavat: a) vähimmäisraideleveys: 1 591 mm b) enimmäisraideleveys: 1 635 mm.

4.2.8.5 Välittömän toiminnan raja kallistukselle

1) Suurin sallittu käytönaikainen kallistus on 180 mm.

2) Matkustajaliikenteeseen tarkoitetuilla radoilla suurin sallittu käytönaikainen kallistus on 190 mm.

3) Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä suurin sallittu käytönaikainen kallistus on 150 mm.

4) Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen 1 600 mm raideleveyden järjestelmässä suurin sallittu käytönaikainen kallistus on 185 mm.

5) Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen 1 668 mm raideleveyden järjestelmässä suurin sallittu käytönaikainen kallistus on 200 mm.

4.2.8.6 Välittömän toiminnan rajat vaihteille

Kuva 2

Kärjen lyhennys kiinteissä yksikärkisissä risteyksissä

1) Vaihteiden teknisten ominaisuuksien on noudatettava seuraavia käytönaikaisia arvoja: a) Kulusta vapaan tilan enimmäisarvo vaihteissa: 1 380 mm. Arvoa voidaan muuttaa suuremmaksi, jos rataverkon haltija voi osoittaa, että vaihteen kääntö- ja lukitusjärjestelmä kestää pyöräkerran poikittaissuuntaiset törmäykset. b) Risteyksen ja vastakiskon kiinteän välin vähimmäisarvo tavallisissa risteyksissä: 1 392 mm. Arvo on mitattu 14 mm kulkupinnan alapuolelta ja teoreettisella kulkureunalla, sopivalla etäisyydellä todellisesta kärjestä (RP) kuvan 2 mukaan. Arvo voi olla pienempi risteyksissä, joiden kärki on lyhennetty. Tässä tapauksessa rataverkon haltijan on osoitettava, että kärjen lyhennys on riittävä sen varmistamiseksi, ettei pyörä osu todelliseen kärkeen (RP). c) Kulusta vapaan tilan enimmäisarvo risteyksen kärjessä: 1 356 mm. d) Kulusta vapaan tilan enimmäisarvo vasta-/siipikiskon alkupisteessä: 1 380 mm. e) Laippauran vähimmäisleveys: 38 mm. f) Laippauran vähimmäissyvyys: 40 mm. g) Vastakiskon enimmäiskorkeus: 70 mm.

2) Kaikkia vaihteita koskevia asiaankuuluvia vaatimuksia sovelletaan myös muihin teknisiin ratkaisuihin, joissa käytetään vaihteiden kiskoja, esimerkiksi monikiskoisilla radoilla käytettäviin sivuttaissiirtäjiin.

3) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä vaihteiden teknisten ominaisuuksien on noudatettava seuraavia käytönaikaisia arvoja: a) Ohitustilan vähimmäisarvo avoimen vaihteen kiskon ja vastakiskon välisessä kapeimmassa kohdassa on 65 mm. b) Risteyksen ja vastakiskon kiinteän välin vähimmäisarvo tavallisissa risteyksissä on 1 472 mm. c) Arvo on mitattu 13 mm kulkupinnan alapuolelta ja teoreettisella kulkureunalla, sopivalla etäisyydellä todellisesta kärjestä (RP) kuvan 2 mukaan. Arvo voi olla pienempi risteyksissä, joiden kärki on lyhennetty. Tässä tapauksessa rataverkon haltijan on osoitettava, että kärjen lyhennys on riittävä sen varmistamiseksi, ettei pyörä osu todelliseen kärkeen (RP). d) Kulusta vapaan tilan enimmäisarvo risteyksen kärjessä on 1 435 mm. e) Laippauran vähimmäisleveys on 42 mm. f) Laippauran vähimmäissyvyys on 40 mm. g) Vastakiskon enimmäiskorkeus on 50 mm.

4) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 600 mm raideleveyden järjestelmässä vaihteiden teknisten ominaisuuksien on noudatettava seuraavia käytönaikaisia arvoja: a) Kulusta vapaan tilan enimmäisarvo vaihteissa: 1 546 mm. Arvoa voidaan muuttaa suuremmaksi, jos rataverkon haltija voi osoittaa, että vaihteen kääntö- ja lukitusjärjestelmä kestää pyöräkerran poikittaissuuntaiset törmäykset. b) Risteyksen ja vastakiskon kiinteän välin vähimmäisarvo tavallisissa risteyksissä: 1 556 mm. Arvo on mitattu 14 mm kulkupinnan alapuolelta ja teoreettisella kulkureunalla, sopivalla etäisyydellä todellisesta kärjestä (RP) kuvan 2 mukaan. Arvo voi olla pienempi risteyksissä, joiden kärki on lyhennetty. Tässä tapauksessa rataverkon haltijan on osoitettava, että kärjen lyhennys on riittävä sen varmistamiseksi, ettei pyörä osu todelliseen kärkeen (RP). c) Kulusta vapaan tilan enimmäisarvo risteyksen kärjessä: 1 520 mm. d) Kulusta vapaan tilan enimmäisarvo vasta-/siipikiskon alkupisteessä: 1 546 mm. e) Laippauran vähimmäisleveys: 38 mm. f) Laippauran vähimmäissyvyys: 40 mm. g) Vastakiskon kiskon hamaran ylittävä enimmäiskorkeus: 25 mm.

4.2.9 Laiturit

1) Tässä kohdassa esitettyjä vaatimuksia sovelletaan vain matkustajalaitureihin, joilla junien on tarkoitus pysähtyä normaalissa liikenteessä.

2) Tässä kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaan laituri voidaan rakentaa nykyisten vaatimusten mukaisesti edellyttäen, että kohtuullisen helposti ennakoitavissa oleviin tulevaisuuden palveluvaatimuksiin on passiivisesti varauduttu. Määriteltäessä liitäntöjä laituriin pysähtyviin juniin on otettava huomioon sekä nykyiset palveluvaatimukset että laiturin käyttöönottoa seuraavien vähintään kymmenen vuoden kohtuullisen helposti ennakoitavissa olevat palveluvaatimukset.

4.2.9.1 Laiturin hyötypituus

Laiturin hyötypituus on määriteltävä 4.2.1 kohdan mukaisesti.

4.2.9.2 Laiturin korkeus

1) Laiturin nimelliskorkeuden on oltava 550 mm tai 760 mm kulkupinnan yläpuolella, jos kaarresäde on 300 m tai sitä suurempi.

2) Jos kaarresäde on tätä pienempi, laiturin nimelliskorkeus voidaan mukauttaa laiturin etäisyyteen raiteesta, jotta minimoidaan junan ja laiturin välinen kulkuetäisyys.

3) Laitureihin, joilla pysähtyy vetureita ja henkilöliikenteen liikkuvaa kalustoa koskevan YTE:n soveltamisalaan kuulumattomia junia, saatetaan soveltaa erilaisia laiturin nimelliskorkeutta koskevia säännöksiä.

4) Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä laiturin nimelliskorkeuden on oltava 200 mm tai 550 mm kulkupinnan yläpuolella.

5) Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen 1 600 mm raideleveyden järjestelmässä laiturin nimelliskorkeuden on oltava 915 mm kulkupinnan yläpuolella.

4.2.9.3 Laiturin etäisyys raiteesta

1) Standardin EN 15273–3:2013 luvussa 13 määritelty radan keskiviivan ja laiturin reunan välinen etäisyys kulkupinnan suunnassa (bq) määritellään erityiskohteiden aukean tilan ulottuman (bqlim) perusteella. Erityiskohteiden aukean tilan ulottuma on laskettava G1 -ulottuman perusteella.

2) Laituri on rakennettava ulottuman mukaisesti enimmäistoleranssin ollessa 50 mm. Arvon bq on näin ollen oltava: bqlim ≤ bq ≤ bqlim + 50 mm

3) Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä laiturin etäisyyden raiteesta on oltava: a) 1 920 mm, kun laiturin korkeus on 550 mm, ja b) 1 745 mm, kun laiturin korkeus on 200 mm.

4) Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen 1 600 mm raideleveyden järjestelmässä laiturin etäisyyden raiteesta on oltava 1 560 mm.

4.2.9.4 Raiteiden sijainti laiturien vieressä

1) Laiturin vieressä olevan raiteen on oltava mieluiten suora, eikä kaarteen säde saa missään olla alle 300 m.

2) Uusien, uusittujen tai parannettujen laiturien vieressä sijaitseville vanhoille radoille ei määritellä arvoja.

4.2.10 Terveys, turvallisuus ja ympäristö

4.2.10.1 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut

1) Tunneleissa ja maanalaisissa rakenteissa, jotka on tarkoitettu 200 km:n tai sitä suuremmalla tuntinopeudella tapahtuvaa liikennöintiä varten, suurimmalla sallitulla nopeudella tunnelin läpi kulkevan junan aiheuttama paineenvaihtelu ei saa ylittää arvoa 10 kPa sinä aikana, kun juna kulkee tunnelin läpi.

2) Edellä esitetyn vaatimuksen on täytyttävä vetureita ja henkilöliikenteen liikkuvaa kalustoa koskevan YTE:n mukaisten junien ulkopinnalla.

4.2.10.2 Sivutuulten vaikutus

1) Rata on sivutuulen osalta yhteentoimiva, jos voidaan taata vertailujunan turvallisuus sivutuulessa kyseisellä radalla kaikkein vaikeimmissa ajo-olosuhteissa.

2) Vaatimustenmukaisuuden osoittamista koskevissa säännöissä on otettava huomioon vetureita ja henkilöliikenteen liikkuvaa kalustoa koskevassa YTE:ssä määriteltyjen vertailujunien ominaistuulikäyrät.

3) Jos turvallisuutta ei voida taata ilman sivutuulen vaikutusta vähentäviä toimenpiteitä joko radan maantieteellisen sijainnin tai muiden erityisten seikkojen vuoksi, rataverkon haltijan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet turvallisuuden säilyttämiseksi. Sen on esimerkiksi — vähennettävä junien nopeuksia paikallisesti sekä mahdollisesti tilapäisesti aikoina, jolloin myrskyjä saattaa esiintyä, — asennettava laitteita, jotka suojaavat kyseistä rataosuutta sivutuulilta, — tehtävä muita soveltuvia toimenpiteitä.

4) Toimenpiteiden toteuttamisen jälkeen on osoitettava, että turvallisuusvaatimukset täyttyvät.

▼M1

4.2.10.3 Aerodynaamiset vaikutukset sepelipohjaisella radalla

1) Liikkuvan kaluston ja infrastruktuurin välinen aerodynaaminen vuorovaikutus saattaa aiheuttaa ratapohjan sepelin irtoamista ja lentämistä tavallisella radalla ja vaihteissa (sepelin lentäminen). Tätä riskiä on vähennettävä.

2) Infrastruktuuriosajärjestelmää koskevat vaatimukset, joilla pyritään vähentämään sepelin lentämisen riskiä, koskevat ainoastaan ratoja, jotka on tarkoitettu suuremmalla kuin 250 km:n tuntinopeudella liikennöintiä varten.

3) Edellä 2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset ovat avoin kohta.

▼B

4.2.11 Käyttöä koskeva määräys

4.2.11.1 Etäisyysmerkit

Etäisyysmerkkejä on oltava enintään 1 000 m välein radan varrella.

4.2.11.2 Käytönaikainen tehollinen kartiokkuus

1) Jos kulun epävakaudesta on ilmoitettu, rautatieyritys ja rataverkon haltija paikantavat rataosuuden yhteisellä tutkimuksella jäljempänä olevien 2 ja 3 kohdan mukaisesti. Huomautus: Tämä yhteinen tutkimus on määritelty myös vetureita ja matkustajaliikenteen liikkuvaa kalustoa koskevan YTE:n 4.2.3.4.3.2 kohdassa liikkuvan kaluston toiminnan osalta.

2) Rataverkon haltijan on mitattava raideleveys ja kiskon hamaran profiilit kyseiseltä kohdalta noin 10 metrin matkalta. Keskimääräinen tehollinen kartiokkuus 100 metrin matkalta on laskettava käyttämällä mallinnuksessa tämän YTE:n 4.2.4.5 kohdan 4 alakohdassa mainittuja pyöräkertoja a–d, jotta tarkastetaan yhteistä tarkastusta varten, että rata on taulukossa 14 esitettyjen käytönaikaisen tehollisen kartiokkuuden raja-arvojen mukainen.



Taulukko 14 Radan käytönaikaisen tehollisen kartiokkuuden raja-arvot (yhteistä tarkastusta varten) Nopeusalue (km/h) Keskimääräisen tehollisen kartiokkuuden suurin sallittu arvo 100 metrin matkalta v ≤ 60 arviointia ei vaadita 60 < v ≤ 120 0,40 120 < v ≤ 160 0,35 160 < v ≤ 230 0,30 v > 230 0,25

3) Jos keskimääräinen tehollinen kartiokkuus 100 metrin matkalta on taulukossa 14 esitettyjen raja-arvojen mukainen, rautatieyrityksen ja rataverkon haltijan on yhdessä aloitettava tutkimus epävakauden syyn selvittämiseksi.

4.2.12 Kiinteät laitteet junien kunnossapitoa varten

4.2.12.1 Yleistä

Tässä 4.2.12 kohdassa määritellään kunnossapito-osajärjestelmään sisältyvät infrastruktuurin osa-alueet, jotka liittyvät junien kunnossapitoon.

▼M1

4.2.12.2 Käymälöiden tyhjennys

Käymälöiden kiinteiden tyhjennyslaitteiden on oltava yhteensopivia vetureita ja henkilöliikenteen liikkuvaa kalustoa koskevassa YTE:ssä määritellyn säiliökäymälän ominaisuuksien kanssa.

▼B

4.2.12.3 Laitteistot junien ulkopuoliseen puhdistukseen

1) Jos käytössä on pesulaite, sen on kyettävä puhdistamaan ulkopuolelta yksi- tai kaksikerroksiset junat seuraavilta korkeuksilta: a) yksikerroksiset junat 500–3 500 mm:n korkeudelta b) kaksikerroksiset junat 500–4 300 mm:n korkeudelta.

2) Pesulaite on suunniteltava niin, että junat voivat kulkea sen läpi nopeudella 2–5 km/h.

4.2.12.4 Vedentäyttö

▼M1

1) Kiinteiden vedentäyttölaitteiden on oltava yhteensopivia vetureita ja henkilöliikenteen liikkuvaa kalustoa koskevassa YTE:ssä määritellyn vesijärjestelmän ominaisuuksien kanssa.

▼B

2) Yhteentoimivissa rataverkoissa oleviin kiinteisiin vedentoimituslaitteistoihin on toimitettava juomavettä neuvoston direktiivin 98/83/EY ( 6 ) mukaisesti.

▼M1

4.2.12.5 Täyttö

Polttoaineen täyttölaitteiden on oltava yhteensopivia vetureita ja henkilöliikenteen liikkuvaa kalustoa koskevassa YTE:ssä määritellyn polttoainejärjestelmän ominaisuuksien kanssa.

4.2.12.6 Virran syöttö

Jos virran syöttöä käytetään, sen on tapahduttava yhden tai useamman sellaisen virransyöttöjärjestelmän avulla, jotka täsmennetään vetureita ja henkilöliikenteen liikkuvaa kalustoa koskevassa YTE:ssä.

▼B

4.3 Liitäntöjen toiminnalliset ja tekniset eritelmät

Infrastruktuuriosajärjestelmän liitännät muihin osajärjestelmiin ovat teknisen yhteensopivuuden kannalta seuraavissa kohdissa kuvattujen mukaisia.

4.3.1 Liitännät liikkuvan kaluston osajärjestelmään

▼M1







Taulukko 15 Liitännät liikkuvan kaluston osajärjestelmään, ”vetureita ja henkilöliikenteen liikkuvaa kalustoa koskeva YTE” Liitäntä Infrastruktuuria koskevan YTE:n viite Vetureita ja henkilöliikenteen liikkuvaa kalustoa koskevan YTE:n viite Raideleveys 4.2.4.1 Nimellinen raideleveys 4.2.5.1 Vaihteiden suunnittelugeometria 4.2.8.6 Välittömän toiminnan rajat vaihteille 4.2.3.5.2.1 Pyöräkertojen mekaaniset ja geometriset ominaisuudet 4.2.3.5.2.3 Vaihdettavan raideleveyden pyöräkerrat Ulottuma 4.2.3.1 Aukean tilan ulottuma 4.2.3.2 Raideväli 4.2.3.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys 4.2.9.3 Laiturin etäisyys raiteesta 4.2.3.1 Ulottumat Akselipaino ja akseliväli ►C2

4.2.6.1 Radan kestävyys pystykuormia vastaan ◄ ►C2

4.2.6.3 Radan kestävyys sivuttaisia voimia vastaan ◄ ►C2

4.2.7.1 Uusien siltojen kestävyys liikennekuormaa vastaan ◄

4.2.7.2 Uusille rakenteille määrätty uusia maarakenteita ja maanpaineen vaikutuksia koskeva ekvivalentti pystykuormitus ►C2

4.2.7.4 Olemassa olevien siltojen ja maarakenteiden kestävyys liikennekuormaa vastaan ◄ 4.2.2.10 Kuormitustapaukset ja punnittu massa 4.2.3.2.1 Akselipainoa koskeva parametri Kulkuominaisuudet ►C2

4.2.6.1 Radan kestävyys pystykuormia vastaan ◄ ►C2

4.2.6.3 Radan kestävyys sivuttaisia voimia vastaan ◄

4.2.7.1.4 Sivusysäyskuormat 4.2.3.4.2.1 Turvallisen kulun edellyttämät raja-arvot 4.2.3.4.2.2 Raiteen kuormituksen raja-arvot Kulun vakaus 4.2.4.4 Tehollinen kartiokkuus 4.2.4.6 Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle 4.2.11.2 Käytönaikainen tehollinen kartiokkuus 4.2.3.4.3 Tehollinen kartiokkuus 4.2.3.5.2.2 Pyörien mekaaniset ja geometriset ominaisuudet Pitkittäissuuntaiset vaikutukset ►C2

4.2.6.2 Radan kestävyys pitkittäisiä voimia vastaan ◄

4.2.7.1.5 Vedon ja jarrutuksen vaikutus (pitkittäissuuntaiset kuormat) 4.2.4.5 Jarrutuskyky Pienin kaarresäde 4.2.3.4 Pienin kaarresäde 4.2.3.6 Pienin kaarresäde Liite A, A.1 Puskimet Dynaamiset kulkuominaisuudet 4.2.4.3 Kallistuksen vajaus 4.2.3.4.2. Dynaamiset kulkuominaisuudet Suurin hidastuvuus ►C2

4.2.6.2 Radan kestävyys pitkittäisiä voimia vastaan ◄

4.2.7.1.5 Vedon ja jarrutuksen vaikutus 4.2.4.5 Jarrutuskyky Ilmavirran vaikutus 4.2.3.2 Raideväli ►C2

4.2.7.3 Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestävyys ◄

4.2.10.1 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut

4.2.10.3 Aerodynaamiset vaikutukset sepelipohjaisella radalla 4.2.6.2.1 Junien synnyttämien ilmavirtojen vaikutus laiturilla oleviin matkustajiin ja radan varressa oleviin työntekijöihin 4.2.6.2.2 Junan keulan aiheuttama paineisku 4.2.6.2.3 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut 4.2.6.2.5 Aerodynaamiset vaikutukset sepelipohjaisilla radoilla Sivutuuli 4.2.10.2 Sivutuulten vaikutus 4.2.6.2.4 Sivutuuli Junien kunnossapitoon tarvittavat laitteet 4.2.12.2 Käymälöiden tyhjennys 4.2.12.3 Laitteistot junien ulkopuoliseen puhdistukseen 4.2.12.4 Vedentäyttö 4.2.12.5 Polttoaineen lisääminen 4.2.12.6 Ulkoinen virran syöttö 4.2.11.3 Käymälöiden tyhjennysjärjestelmä 4.2.11.2.2 Ulkopuolinen puhdistus ajamalla pesulaitoksen läpi 4.2.11.4 Vedentäyttölaitteet 4.2.11.5 Vedentäyttöliitäntä 4.2.11.7 Polttoaineen lisäyslaitteisto 4.2.11.6 Junien seisottamiseen liittyvät erityisvaatimukset







Taulukko 16 Liitännät liikkuvan kaluston osajärjestelmään, ”tavaravaunuja koskeva YTE” Liitäntä Infrastruktuuria koskevan YTE:n viite Tavaravaunuja koskevan YTE:n viite Raideleveys 4.2.4.1 Nimellinen raideleveys 4.2.4.6 Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle 4.2.5.1 Vaihteiden suunnittelugeometria 4.2.8.6 Välittömän toiminnan rajat vaihteille 4.2.3.6.2 Pyöräkertojen ominaisuudet 4.2.3.6.3 Pyörien ominaisuudet Ulottuma 4.2.3.1 Aukean tilan ulottuma 4.2.3.2 Raideväli 4.2.3.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys 4.2.9.3 Laiturin etäisyys raiteesta 4.2.3.1 Ulottumat Akselipaino ja akseliväli ►C2

4.2.6.1 Radan kestävyys pystykuormia vastaan ◄ ►C2

4.2.6.3 Radan kestävyys sivuttaisia voimia vastaan ◄ ►C2

4.2.7.1 Uusien siltojen kestävyys liikennekuormaa vastaan ◄

4.2.7.2 Uusille rakenteille määrätty uusia maarakenteita ja maanpaineen vaikutuksia koskeva ekvivalentti pystykuormitus ►C2

4.2.7.4 Olemassa olevien siltojen ja maarakenteiden kestävyys liikennekuormaa vastaan ◄ 4.2.3.2 Yhteensopivuus rataosan kantokyvyn kanssa Dynaamiset kulkuominaisuudet 4.2.8 Radan geometrian virheitä koskevat välittömän toiminnan raja-arvot 4.2.3.5.2 Dynaamiset kulkuominaisuudet Pitkittäissuuntaiset vaikutukset ►C2

4.2.6.2 Radan kestävyys pitkittäisiä voimia vastaan ◄

4.2.7.1.5 Vedon ja jarrutuksen vaikutus (pitkittäissuuntaiset kuormat) 4.2.4.3.2 Jarrutuskyky Pienin kaarresäde 4.2.3.4 Pienin kaarresäde 4.2.2.1. Mekaaninen liitäntä Pystysuuntainen kaarre 4.2.3.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys 4.2.3.1 Ulottumat

▼B

4.3.2 Liitännät energiaosajärjestelmään







Taulukko 17 Liitännät energiaosajärjestelmään Liitäntä Infrastruktuuria koskeva YTE:n viite Energiaa koskevan YTE:n viite Ulottuma 4.2.3.1 Aukean tilan ulottuma 4.2.10 Virroittimen ulottuma

4.3.3 Liitännät ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään







Taulukko 18 Liitännät ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään Liitäntä Infrastruktuuria koskevan YTE:n viite Ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n viite Ohjaus-, hallinta- ja merkinantolaitteille määritelty aukean tilan ulottuma Radanvarren ohjaus- ja hallinta- ja merkinantolaitteiden näkyvyys 4.2.3.1 Aukean tilan ulottuma 4.2.5.2 Eurobaliisiviestintä (asennukseen tarvittava tila) 4.2.5.3 Eurosilmukkaviestintä (asennukseen tarvittava tila) 4.2.10 Junanilmaisinjärjestelmät (asennukseen tarvittava tila) 4.2.15 Radanvarren ohjaus-, hallinta- ja merkinantolaitteiden näkyvyys

4.3.4 Liitännät käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan osajärjestelmään

▼M1







Taulukko 19 Liitännät käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan osajärjestelmään Liitäntä Infrastruktuuria koskevan YTE:n viite Käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan YTE:n viite Kulun vakaus 4.2.11.2 Käytönaikainen tehollinen kartiokkuus 4.2.3.4.4 Toiminnan laatu Pyörrevirtajarrujen käyttö ►C2

4.2.6.2 Radan kestävyys pitkittäisiä voimia vastaan ◄ 4.2.2.6.2 Jarrutuskyky Sivutuuli 4.2.10.2 Sivutuulten vaikutus 4.2.3.6.3 Poikkeusjärjestelyt Käyttöä koskevat säännöt 4.4 Käyttöä koskevat säännöt 4.2.1.2.2.2 Muutokset reittikirjan tietoihin 4.2.3.6 Häiriö- ja vajaatoiminta Henkilöstön pätevyys 4.6 Ammatillinen pätevyys 2.2.1 Henkilökunta ja junat

▼B

4.4 Käyttöä koskevat säännöt

1) Käyttösäännöt laaditaan niiden menettelyjen mukaan, jotka on kuvailtu rataverkon haltijan turvallisuusjohtamisjärjestelmässä. Näissä säännöissä otetaan huomioon käyttöön liittyvät asiakirjat, jotka kuuluvat ►M1 direktiivin (EU) 2016/797 15 artiklan 4 kohdan mukaisiin ja sen liitteessä IV (2.4 kohta) määriteltyihin ◄ teknisiin asiakirjoihin.

2) Joissakin etukäteen suunniteltujen töiden tapauksissa saattaa olla tarpeen tilapäisesti peruuttaa tämän YTE:n 4 ja 5 jaksossa määritellyt infrastruktuuriosajärjestelmän eritelmät ja sen yhteentoimivuuden osatekijät.

4.5 Kunnossapitoa koskevat säännöt

1) Kunnossapitoa koskevat säännöt laaditaan niiden menettelyjen mukaan, jotka on kuvailtu rataverkon haltijan turvallisuusjohtamisjärjestelmässä.

2) Ennen radan käyttöönottoa on laadittava kunnossapitokansio, joka on osa tarkastusvakuutukseen liitettäviä teknisiä asiakirjoja.

3) Osajärjestelmää varten on laadittava kunnossapitosuunnitelma, jotta varmistetaan, että tässä YTE:ssä asetetut vaatimukset täyttyvät koko osajärjestelmän käyttöiän ajan.

4.5.1 Kunnossapitokansio

Kunnossapitokansiossa on oltava vähintään seuraavat tiedot:

a) välittömän toiminnan raja-arvot

b) toteutettavat toimenpiteet (nopeusrajoitus, korjausaika), kun sallitut arvot ylitetään,

jotka liittyvät radan geometrian laatuun ja yksittäisiä virheitä koskeviin rajoihin.

▼M1

4.5.2 Kunnossapitosuunnitelma

Rataverkon haltijalla on oltava kunnossapitosuunnitelma, joka sisältää 4.5.1 kohdassa luetellut asiat sekä vähintään seuraavat:

a) raja-arvot toiminnalle ja huomioinnille

b) selvitys menetelmistä, henkilöstön ammatillisesta pätevyydestä ja henkilökohtaisista suojalaitteista, joita on käytettävä

c) raiteilla tai niiden läheisyydessä työskentelevien henkilöiden suojaamista koskevat säännöt

d) keinot, joita käytetään tarkistettaessa, että käytönaikaisia arvoja noudatetaan

e) yli 250 km:n tuntinopeuksille toteutetut toimenpiteet, joilla vähennetään sepelin lentämisen riskiä.

▼B

4.6 Ammatillinen pätevyys

Infrastruktuuriosajärjestelmän käyttöön ja kunnossapitoon tarvittavan henkilöstön ammattipätevyyttä ei määritellä tässä YTE:ssä, mutta se esitetään rataverkon haltijan turvallisuusjohtamisjärjestelmässä.

4.7 Terveyttä ja turvallisuutta koskevat vaatimukset

▼M1

1) Infrastruktuuriosajärjestelmän käyttöön ja kunnossapitoon tarvittavan henkilöstön terveyttä ja turvallisuutta koskevien vaatimusten on oltava asiaa koskevan EU:n ja kansallisen lainsäädännön mukaisia.

▼B

2) Tämä asia kuuluu niiden menettelyjen piiriin, jotka on kuvailtu rataverkon haltijan turvallisuusjohtamisjärjestelmässä.

5. YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÄT

5.1 Yhteentoimivuuden osatekijöiden valintaperusteet

1) Jäljempänä olevan 5.3 kohdan vaatimukset perustuvat sepelikerrosten päälle rakennetun radan perinteiseen rakenteeseen, jossa Vignole-kisko (tasapohjainen kisko) on betonisten tai puisten ratapölkkyjen päällä ja pituussuuntainen siirtyminen estetään kiskon alle tuetulla kiinnityksellä.

2) Muun mallisten ratojen rakentamisessa käytettäviä osia ja osakokoonpanoja ei katsota yhteentoimivuuden osatekijöiksi.

5.2 Osatekijöiden luettelo

1) Tässä yhteentoimivuuden teknisessä eritelmässä pidetään yhteentoimivuuden osatekijöinä vain seuraavia elementtejä, jotka voivat olla radan erillisiä osia tai osakokonaisuuksia: a) kiskot (5.3.1) b) kiskojen kiinnitysjärjestelmät (5.3.2) c) ratapölkyt (5.3.3).

2) Seuraavissa kohdissa on kutakin mainittua osatekijää koskevat tekniset eritelmät.

3) Kiskoja, kiskojen kiinnittimiä ja ratapölkkyjä, joita käytetään lyhyillä rataosuuksilla erityiskohteissa, esimerkiksi vaihteissa, kiskojen laajenemisen sallivissa laitteissa, siirtymälaatoissa ja erikoisrakenteissa, ei katsota yhteentoimivuuden osatekijöiksi.

5.3 Osatekijöiden suoritustasot ja eritelmät

5.3.1 Kiskot

Yhteentoimivuuden osatekijää ”kiskot” koskevat eritelmät koskevat seuraavia parametreja:

a) kiskon hamaran profiili

b) kiskoteräs.

5.3.1.1 Kiskon hamaran profiili

Kiskon hamaran profiilin on täytettävä vaatimukset, jotka on esitetty 4.2.4.6 kohdassa ”Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle”.

5.3.1.2 Kiskoteräs

1) Kiskoteräs liittyy vaatimuksiin, jotka on esitetty 4.2.6 kohdassa ”Raiteen kuormitettavuus”.

2) Kiskoteräksen on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) Kiskon kovuuden on oltava vähintään 200 HBW. b) Vetolujuuden on oltava vähintään 680 MPa. c) Väsymistestin testausjaksojen vähimmäismäärä, joka kiskoteräksen on läpäistävä, on 5 × 106.

5.3.2 Kiskojen kiinnitysjärjestelmät

1) Kiskojen kiinnitysjärjestelmät liittyvät vaatimuksiin, jotka on esitetty 4.2.6.1 kohdassa ”Raiteen kantavuus”, 4.2.6.2 kohdassa ”Raiteen pitkittäisvastus” ja 4.2.6.3 kohdassa ”Raiteen poikittaisvastus”.

2) Kiskojen kiinnitysjärjestelmien on laboratorio-olosuhteissa täytettävä seuraavat vaatimukset: a) pituussuuntaisen voiman, joka tarvitaan, jotta kisko alkaa liukua (siirtyä epäelastisesti) yksittäisessä kiinnityksessä, on oltava vähintään 7 kN ja yli 250 km/h:n nopeuksia varten vähintään 9 kN b) ▼C2 kiskon kiinnityksen on kestettävä jyrkkään kaareen kohdistuvan tyypillisen kuormituksen jaksoja 3 000 000 niin, että kiinnityksen suorituskyvyn muutos alenee korkeintaan: ▼M1 — 20 prosenttia sulkuvoiman osalta — 25 prosenttia pystysuoran jäykkyyden osalta ja — pituussuuntaista siirtymistä vastustava voima alenee korkeintaan 20 prosenttia. Tyypillisen kuormituksen on sovelluttava — suurimpaan akselipainoon, jota kiskon kiinnitys suunnittelun mukaisesti kestää — kiskojen, kiskon kallistuksen, välilevyn ja ratapölkkytyypin yhdistelmiin, joiden kanssa kiinnitysjärjestelmää voi käyttää. ▼B

5.3.3 Ratapölkyt

1) Ratapölkyt on suunniteltava niin, että niiden ominaisuudet tietyn kiskon ja kiskonkiinnityksen kanssa käytettäessä vastaavat vaatimuksia, jotka on esitetty 4.2.4.1 kohdassa ”Nimellinen raideleveys”, 4.2.4.7 kohdassa ”Kiskon kallistus” ja 4.2.6 kohdassa ”Raiteen kuormitettavuus”.

2) 1 435 mm nimellisraideleveyden järjestelmässä ratapölkkyjen suunnitteluraideleveyden on oltava 1 437 mm.

6. YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÖIDEN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN ARVIOINTI JA OSAJÄRJESTELMIEN EY-TARKASTUS

Vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyt ja EY-tarkastusmenettelyt on kuvattu tämän asetuksen 8 artiklassa.

6.1 Yhteentoimivuuden osatekijät

6.1.1 Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt

1) Tämän YTE:n 5 jaksossa määriteltyjen yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arviointi on tehtävä käyttäen asiaan kuuluvia moduuleja.

2) Käyttökuntoisiin yhteentoimivuuden osatekijöihin, jotka soveltuvat uudelleenkäyttöön, ei sovelleta vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä.

6.1.2 Moduulien soveltaminen

1) Käytössä ovat seuraavat yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevat moduulit: a) CA ”Sisäinen tuotannonvalvonta” b) CB ”EY-tyyppitarkastus” c) CC ”Sisäiseen tuotannonvalvontaan perustuva tyypinmukaisuus” d) CD ”Tuotantovaiheen laatujärjestelmään perustuva tyypinmukaisuus” e) CF ”Tuotteen tarkastukseen perustuva tyypinmukaisuus” f) CH ”Täydelliseen laadunvarmistukseen perustuva vaatimustenmukaisuus”

2) Yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa käytettävät moduulit on valittava taulukossa 20 esitetyistä vaihtoehdoista.



Taulukko 20 Yhteentoimivuuden osatekijöihin sovellettavat vaatimustenmukaisuuden arviointimoduulit Menettelyt Kisko Kiskojen kiinnitysjärjestelmät Ratapölkyt Tuotu EU:n markkinoille ennen asianomaisen YTE:n voimaantuloa CA tai CH CA tai CH Tuotu EU:n markkinoille asianomaisen YTE:n voimaantulon jälkeen CB + CC tai CB + CD tai CB + CF tai CH

3) Jos tuote on saatettu markkinoille ennen asianomaisen YTE:n julkaisemista, tyyppi katsotaan hyväksytyksi, ja tämän vuoksi EY-tyyppitarkastus (moduuli CB) ei ole välttämätön. Tällöin valmistajan on kuitenkin osoitettava, että yhteentoimivuuden osatekijät ovat läpäisseet testit ja tarkastukset aiempien hakemusten yhteydessä vastaavissa olosuhteissa ja että ne ovat tämän YTE:n vaatimusten mukaisia. Tällöin nämä arvioinnit jäävät voimaan uuden hakemuksen osalta. Jos ei voida osoittaa, että ratkaisu on aiemmin hyväksytysti tarkastettu, osatekijään sovelletaan menettelyä, joka koskee tämän YTE:n julkaisemisen jälkeen EU:n markkinoille saatettuja yhteentoimivuuden osatekijöitä.

4) Yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arvioinnin on käsitettävä tämän YTE:n lisäyksen A taulukossa 36 esitetyt vaiheet ja ominaisuudet.

6.1.3 Yhteentoimivuuden osatekijöitä koskevat innovatiiviset ratkaisut

Jos yhteentoimivuuden osatekijää varten ehdotetaan innovatiivista ratkaisua, on sovellettava 10 artiklassa kuvattua menettelyä.

6.1.4 Yhteentoimivuuden osatekijöitä koskeva EY-Vaatimustenmukaisuusvakuutus

▼M1

6.1.4.1 Yhteentoimivuuden osatekijät, joista on annettu muita Euroopan unionin direktiivejä

1) direktiivin (EU) 2016/797 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti yhteentoimivuuden osatekijöistä, joista on annettu muita seikkoja koskevia unionin säädöksiä, on EY-vaatimustenmukaisuus- tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutuksessa ilmaistava, että yhteentoimivuuden osatekijä täyttää myös näiden muiden säädösten vaatimukset;

2) komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/250 ( 7 ) liitteen I mukaisesti EY-vaatimustenmukaisuus- tai käyttöönsoveltuvuusvakuutuksessa on oltava myös luettelo käyttöä koskevista rajoituksista tai ehdoista.

▼B

6.1.4.2 Kiskoja koskeva EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus

Lausumaa, jossa määritellään käyttöedellytykset, ei vaadita.

6.1.4.3 Kiskojen kiinnitystä koskeva EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus

EY-vaatimustenmukaisuusvakuutukseen on liitettävä lausuma, jossa määritellään

a) kiskojen, kiskon kallistuksen, välilevyn ja ratapölkkytyyppien yhdistelmät, joiden kanssa kiinnitysjärjestelmää voi käyttää

b) suurin akselipaino, jota kiskon kiinnitys suunnittelun mukaisesti kestää

6.1.4.4 Ratapölkkyjä koskeva EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus

EY-vaatimustenmukaisuusvakuutukseen on liitettävä lausuma, jossa määritellään

a) kiskojen, kiskon kallistuksen ja kiskojen kiinnitysjärjestelmän yhdistelmä, joiden kanssa ratapölkkyä voi käyttää

b) nimellinen ja suunnitteluraideleveys

c) akselipainon ja junan nopeuden yhdistelmät, jotka ratapölkky on suunniteltu kestämään.

6.1.5 Yhteentoimivuuden osatekijöiden erityiset arviointimenettelyt

6.1.5.1 Kiskojen arviointi

Kiskoteräksen arviointi on suoritettava seuraavien vaatimusten mukaisesti:

a) Kiskojen kovuus on testattava kiskon pinnalta standardin EN 13674–1:2011 kohdan 9.1.8 mukaisesti mittaamalla yksi sarjatuotannosta otettava näytekappale.

b) Vetolujuus on testattava standardin EN 13674–1:2011 kohdan 9.1.9 mukaisesti mittaamalla yksi sarjatuotannosta otettava näytekappale.

c) Väsymistesti on suoritettava standardin EN 13674–1:2011 kohtien 8.1 ja 8.4 mukaisesti

6.1.5.2 Ratapölkkyjen arviointi

(1) Toukokuun 31. päivään 2021 asti ratapölkyille sallitaan suunnitteluraideleveys, joka on pienempi kuin 1 437 mm.

(2) Useille raideleveyksille tarkoitettujen ratapölkkyjen osalta on sallittua olla arvioimatta suunnitteluraideleveyttä, kun nimellinen raideleveys on 1 435 mm.

6.2 Infrastruktuuriosajärjestelmä

6.2.1 Yleiset säännökset

1) Ilmoitettu laitos suorittaa hakijan pyynnöstä infrastruktuuriosajärjestelmän EY-tarkastuksen ►M1 direktiivin (EU) 2016/797 15 artiklan mukaisesti ◄ sekä noudattaen asiaa koskevien moduulien määräyksiä.

2) Jos hakija osoittaa, että infrastruktuuriosajärjestelmän tai osajärjestelmän osien testit tai tarkastukset ovat samanlaiset kuin ne, jotka ovat antaneet hyväksyttävän tuloksen edellisten hakemusten yhteydessä, ilmoitetun laitoksen on otettava kyseiset testit ja tarkastukset huomioon EY-tarkastuksessa.

3) Infrastruktuuriosajärjestelmän vaatimustenmukaisuuden arvioinnin on käsitettävä tämän YTE:n lisäyksen B taulukossa 37 esitetyt vaiheet ja ominaisuudet.

4) Tämän YTE:n 4.2.1 kohdan mukaisista suorituskykyparametreista ei suoriteta osajärjestelmän EY-tarkastusta.

5) Infrastruktuuriosajärjestelmän perusparametrien erityiset arviointimenettelyt esitetään 6.2.4 kohdassa.

▼M1

6) Hakijan on laadittava infrastruktuuriosajärjestelmän EY-tarkastusvakuutus direktiivin (EU) 2016/797 15 artiklan mukaisesti.

▼B

6.2.2 Moduulien soveltaminen

Hakija voi valita infrastruktuuriosajärjestelmän tarkastusmenettelyksi toisen seuraavista:

a) Moduuli SG: yksikkötarkastukseen perustuva EY-tarkastus

b) Moduuli SH1: täydelliseen laatujärjestelmään ja suunnittelutarkastukseen perustuva EY-tarkastus.

6.2.2.1 Moduulin SG soveltaminen

Jos vaatimustenmukaisuuden arviointi voidaan tehdä tehokkaimmin käyttämällä hyväksi rataverkon haltijan, hankintayksikön tai pääurakoitsijoiden keräämiä tietoja (esimerkiksi radan mittausvaunusta tai muista mittauslaitteista saadut tiedot), ilmoitetun laitoksen on otettava kyseiset tiedot huomioon vaatimustenmukaisuuden arviointia tehdessään.

6.2.2.2 Moduulin SH1 soveltaminen

Moduuli SH1 voidaan valita vain, jos käytössä on tarkastettavaksi esitettävään osajärjestelmään vaikuttavat toiminnot (suunnittelu, valmistus, kokoonpano, asennus) kattava ilmoitetun laitoksen hyväksymä ja valvoma laadunvarmistus, joka kattaa suunnittelun, tuotannon, tuotteen lopullisen tarkastuksen ja testauksen.

6.2.3 Innovatiiviset ratkaisut

Jos infrastruktuuriosajärjestelmää varten ehdotetaan innovatiivista ratkaisua, on sovellettava 10 artiklassa kuvattua menettelyä.

6.2.4 Infrastruktuuriosajärjestelmää koskevat erityiset arviointimenettelyt

6.2.4.1 Aukean tilan ulottuman arviointi

1) Suunnittelukatselmuksena suoritettava aukean tilan arviointi on tehtävä tyypillisten poikkileikkausten perusteella ja siinä on käytettävä rataverkon haltijan tai hankintayksikön tekemien, standardissa EN 15273–3:2013 oleviin 5, 7, 10 lukuihin, liitteeseen C ja liitteen D kohtaan D.4.8 perustuvien laskelmien tuloksia.

2) Tyypillisiä poikkileikkauksia ovat seuraavat: a) kallistamaton raide b) raide, jossa on suurin sallittu kallistus c) raide, jonka yli kulkee tekninen rakenne d) muut kohdat, joissa suunnitellun erityiskohteiden aukean tilan ulottumaa lähestytään alle 100 mm etäisyydellä tai nimellistä asennusulottumaa tai yhtenäistä ulottumaa lähestytään alle 50 mm etäisyydellä.

3) Asennuksen jälkeen ennen käyttöönottoa tilan riittävyys on tarkastettava kohdissa, joissa suunnitellun erityiskohteiden aukean tilan ulottumaa lähestytään alle 100 mm etäisyydellä tai nimellistä asennusulottumaa tai yhtenäistä ulottumaa lähestytään alle 50 mm etäisyydellä.

4) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä suunnittelukatselmuksena suoritettava aukean tilan ulottuman arviointi on tehtävä tyypillisten poikkileikkausten perusteella käyttäen tämän YTE:n lisäyksessä H määriteltyä yhtenäistä aukean tilan ulottumaa ”S”.

5) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 600 mm raideleveyden järjestelmässä suunnittelukatselmuksena suoritettava aukean tilan ulottuman arviointi on tehtävä tyypillisten poikkileikkausten perusteella käyttäen tämän YTE:n lisäyksessä O määriteltyä yhtenäistä aukean tilan ulottumaa ”IRL1”.

6.2.4.2 Raidevälin arviointi

1) Suunnittelukatselmuksessa raidevälin arvioimiseksi on käytettävä rataverkon haltijan tai hankintayksikön tekemien, standardissa EN 15273–3:2013 olevaan 9 lukuun perustuvien laskelmien tuloksia. Nimellinen raideväli on tarkastettava radan linjauksella, jonka etäisyydet mitataan vaakatasossa. Asennusraidevälin raja-arvo on tarkastettava kaarresäde ja kallistus huomioon ottaen.

2) Asennuksen jälkeen ennen käyttöönottoa raideväli on tarkastettava kohdissa, joissa standardissa EN 15273–3:2013 olevassa 9 luvussa määriteltyyn asennusraidevälin raja-arvoon jäävä etäisyys on pienempi kuin 50 mm.

3) Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä raidevälin arvioimiseksi suoritettavassa suunnittelukatselmuksessa on käytettävä rataverkon haltijan tai hankintayksikön tekemien laskelmien tuloksia. Nimellinen raideväli on tarkastettava radan linjauksella, jonka etäisyydet mitataan vaakatasossa. Asennusraidevälin raja-arvo on tarkastettava kaarresäde ja kallistus huomioon ottaen.

4) Edellä olevasta 2 kohdasta poiketen 1 520 mm raideleveyden järjestelmässä raideväli on asennuksen jälkeen ennen käyttöönottoa tarkastettava kohdissa, joissa asennusraidevälin raja-arvoon jäävä etäisyys on pienempi kuin 50 mm.

6.2.4.3 Nimellisen raideleveyden arviointi

1) Suunnittelukatselmukseen liittyvä nimellisen raideleveyden arviointi on tehtävä tarkastamalla hakijan esittämä ilmoitus.

2) Nimellisen raideleveyden arviointi asennuksen yhteydessä ennen käyttöönottoa on tehtävä tarkastamalla yhteentoimivuuden osatekijän muodostavien ratapölkkyjen tarkastustodistus. Sellaisten yhteentoimivuuden osatekijöiden osalta, joilla ei ole todistusta, nimellisen raideleveyden arviointi on tehtävä tarkastamalla hakijan esittämä ilmoitus.

6.2.4.4 Radan linjauksen arviointi

1) Suunnittelukatselmuksessa kaarevuus, kallistus, kallistuksen vajaus ja kallistuksen vajauksen äkilliset muutokset on arvioitava suhteessa paikalliseen suunnittelunopeuteen.

2) Vaihteiden geometrian arviointia ei vaadita.

6.2.4.5 Kallistuksen vajauksen arviointi sellaisten junien osalta, jotka on suunniteltu ajamaan suuremmalla kallistuksen vajauksella