1978L0176 — FI — 10.12.1982 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 20 päivänä helmikuuta 1978,
titaanidioksiditeollisuuden jätteistä
(78/176/ETY)
(EYVL L 54, 25.2.1978, s. 19)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 82/883/ETY, annettu 3 päivänä joulukuuta 1982 L 378 1 31.12.1982
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 20 päivänä helmikuuta 1978,
titaanidioksiditeollisuuden jätteistä
(78/176/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
sekä katsoo, ettätitaanidioksiditeollisuuden jätteet ovat ihmisten terveydelle ja
ympäristölle vaarallisia; sen vuoksi on tarpeen estää ja asteittain
vähentää tällaisten jätteiden aiheuttamaa pilaantumista päämääränä senpoistaminen,
Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi
vuosilta 1973(
3) ja 1977(4) pidetään tarpeellisena ryhtyä yhteisön
toimiin titaanidioksiditeollisuuden jätteiden käsittelemiseksi,
eroavuudet titaanidioksiditeollisuuden jätteitä koskevissa jäsenval-
tioissa, sovellettavien tai valmisteilla olevien säännösten kesken,
voivat johtaa erilaisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja siten
vaikuttaa suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; sen vuoksi onvälttämätöntä lähentää tämän alan lainsäädäntöä perustamissopimuksen100 artiklassa määrätyllä tavalla,
näyttää tarpeelliselta yhdistää lainsäädännön lähentämiseen yhteisön
toimia, jotta yksi yhteisön päämääristä ympäristönsuojelussa ja
elämisen laadun parantamisessa voidaan saavuttaa kattavamman
sääntelyn avulla; tätä tarkoitusta varten olisi annettava tiettyjäerityissäännöksiä; koska perustamissopimuksessa ei ole määräyksiätässä tarvittavista valtuuksista, on sovellettava perustamissopimuksen235 artiklaa, direktiivi/ETY(
5) koskee jätehuoltoa yleensä; titaanidiok-
siditeollisuuden jätteitä varten on tarpeen luoda erityisjärjestelmä, jolla
varmistetaan, että ihmisten terveyttä ja ympäristöä suojellaan tällaisten
jätteiden valvomattoman vesistöihin päästämisen tai upottamisen taikaatopaikalle sijoittamisen aiheuttamilta haitallisilta vaikutuksilta,
näiden tavoitteiden saavuttamiseksi olisi luotava ennakkolupajärjes-
telmä jätteiden vesistöihin päästämistä tai upottamista, maallevarastointia ja kaatopaikalle sijoittamista tai maahan johtamista varten;
on tarpeen saattaa tämän luvan myöntäminen erityisistä edellytyksistä
riippuvaksi,
jätteiden vesistöihin päästämiseen, upottamiseen, maalle varastointiin,
kaatopaikalle sijoittamiseen ja maahan johtamiseen olisi liittyttäväsekä jätteiden tarkastustoimia että alttiina olevan ympäristön tarkastustaja valvontaa,
jäsenvaltioiden olisi vaadittava olemassa olevia teollisuuslaitoksia
varten 1 päivään heinäkuuta 1980 mennessä ohjelmat tällaisten
jätteiden aiheuttaman pilaantumisen asteittaiseksi vähentämiseksitarkoituksena sen poistaminen; näissä ohjelmissa on vahvistettavayleiset vähentämistavoitteet, jotka on saavutettava viimeistään 1päivänä heinäkuuta 1987 ja osoitettava kussakin laitoksessa suoritet-tavat toimenpiteet, ja1978L0176 — FI — 10.12.1982 — 001.001 — 2
(1) EYVL N:o C 28, 9.2.1976, s. 16
(2) EYVL N:o C 131, 12.6.1976, s. 18
(3) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 3
(4) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 3
(5) EYVL N:o L 194, 25.7.1975, s. 39
▼B
jäsenvaltioiden olisi vaadittava, että uusilla teollisuuslaitoksilla on
ennakkolupa; ennen tämän luvan myöntämistä olisi suoritettavatutkimus ympäristövaikutuksista ja lupa voidaan antaa ainoastaan
yrityksille, jotka sitoutuvat käyttämään vain sellaisia markkinoilla
saatavilla olevia materiaaleja, menetelmiä ja tekniikoita, jotka vahin-goittavat vähiten ympäristöä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tällä direktiivillä on tarkoitus estää ja asteittain rajoittaa titaani-
dioksiditeollisuuden jätteiden aiheuttamaa pilaantumista pyrkimyksenä
sen poistaminen.
2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) ”pilaantumisella” ihmisen toiminnan aiheuttamaa, suoraan tai välilli-
sesti minkä tahansa titaanidioksiditeollisuuden tuotantoprosessistasyntyvien jäännösaineiden pääsemistä ympäristöön niin, että siitäaiheutuu vaaraa ihmisten terveydelle, haittaa luonnonvaroille jaluonnonjärjes- telmille, vahinkoa virkistysarvoille tai että sevaikeuttaa kyseisen ympäristön muuta oikeutettua käyttöä,
b) ”jätteellä”:
— titaanidioksiditeollisuuden tuotantoprosessin mitä tahansa jäteai-
netta, jonka haltija hävittää tai on velvollinen voimassa olevan
kansallisen lainsäädännön mukaan hävittämään,
— mitä tahansa edellisessä luetelmakohdassa mainittujen jäännösai-
neiden käsittelyprosessista syntyvää jäteainetta;
c) ”huolehtimisella”:
— jätteiden keräilyä, lajittelua, kuljetusta ja käsittelyä sekä varas-
toimista ja sijoittamista kaatopaikalle joko maan päälle taisisään ja imeyttämistä maaperään,
— jätteiden päästämistä pintavesiin, pohjavesiin ja mereen ja upot-
tamista mereen,
— jätteiden uudelleenkäyttämiseksi, hyödyntämiseksi ja kierrättä-
miseksi tarvittavia toimenpiteitä;
d) ”olemassa olevalla teollisuuslaitoksella” sellaista teollisuuslaitosta,
joka on perustettu tämän direktiivin tiedoksiantopäivään mennessä;
e) ”uudella teollisuuslaitoksella” sellaista teollisuuslaitosta, jota ollaan
vasta perustamassa tämän direktiivin tiedoksiantopäivänä tai jokaperustetaan tämän päivän jälkeen. Olemassa olevien teollisuuslai-tosten laajennukset, joiden seurauksena kyseisen laitoksen
paikallinen titaanidioksidin tuotantokapasiteetti lisääntyy 15 000
tonnilla vuodessa tai sen yli, käsitellään uusina teollisuuslaitoksina.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistami-
seksi, että jätteistä huolehdittaessa ei aiheuteta vaaraa ihmisten
terveydelle tai haittaa ympäristölle, ja erityisesti:
— ei vaaranneta vettä, ilmaa, maaperää ja kasveja sekä eläimiä;
— ei vahingoiteta luontoa tai maisemaa.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet edistääkseen
jätteiden syntymisen ehkäisemistä, niiden kierrättämistä ja jalostamista,raaka-aineiden erottamista niistä sekä muita menetelmiä jätteidenuudelleen käyttämiseksi.
4 artikla
1. Jätteen vesistöihin päästäminen, kaataminen, varastoiminen,
kaatopaikalle sijoittaminen ja maaperään imeyttäminen on kiellettyäilman sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen myöntämää ennak-1978L0176 — FI — 10.12.1982 — 001.001 — 3
▼B
kolupaa, jonka alueella jäte tuotetaan. Ennakkolupa tarvitaan myös sen
jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta,
— jonka alueella jäte päästetään vesistöön, varastoidaan, sijoitetaan
kaatopaikalle tai imeytetään maaperään,
— jonka alueelta se päästetään tai upotetaan vesistöön.
2. Lupa voidaan myöntää vain rajoitetuksi ajaksi. Se voidaan uusia.
5 artikla
Kun kyseessä on vesistöihin päästäminen tai upottaminen, toimival-
tainen viranomainen voi 2 artiklan mukaisesti ja liitteen I mukaisestiannettavien tietojen perusteella myöntää 4 artiklassa tarkoitetun luvan,
edellyttäen, että:
a) jätteistä ei voida huolehtia sopivammalla tavalla;
b) käytettävissä olevaan tieteelliseen ja tekniseen tietoon perustuvat
arviot eivät anna aihetta olettaa, että jätteellä olisi sen paremminvälittömiä kuin myöhemminkään esiin tulevia haitallisia vaikutuksiavesiympäristöön;
c) jätteellä ei ole haitallisia vaikutuksia veneilyyn, kalastukseen,
vapaa-ajan toimintaan, raaka-aineiden hankintaan, suolanpoistoon,kalan- ja simpukankasvatukseen, alueisiin, joilla on erityistä tieteel-listä merkitystä, tai muuhun kyseisten vesialueiden oikeutettuun
käyttöön.
6 artikla
Kun kyseessä on varastointi, kaatopaikalle sijoittaminen tai maaperään
imeyttäminen, toimivaltainen viranomainen voi 2 artiklan mukaisesti jaliitteen I mukaisesti annettavien tietojen perusteella myöntää 4 artik-
lassa tarkoitetun luvan, edellyttäen, että:
a) jätteistä ei voida huolehtia sopivammalla tavalla;
b) käytettävissä olevaan tieteelliseen ja tekniseen tietoon perustuvat
arviot eivät anna aihetta olettaa, että jätteellä olisi sen paremminvälittömiä kuin myöhemminkään esiin tulevia haitallisia vaikutuksiapohjavesiin, maaperään tai ilmakehään;
c) jätteellä ei ole haitallisia vaikutuksia virkistyskäyttöön, raaka-
aineiden hankintaan, kasveihin, eläimiin, alueisiin, joilla on erityistätieteellistä merkitystä, tai muuhun kyseisen ympäristön oikeutettuunkäyttöön.
7 artikla
1. Riippumatta kyseisen jätteen käsittelymenetelmästä ja käsittelyn
laajuudesta sen vesistöihin päästämiseen ja upottamiseen, maan päällevarastoimiseen, kaatopaikalle viemiseen ja maaperään imeyttämiseenon yhdistettävä jätteen ja alttiina olevan ympäristön liitteessä II esitettytarkastus sen fysikaaliset, kemialliset, biologiset ja ekologiset tekijät
huomioon ottaen.
2. Tarkastukseen kuuluvat toimenpiteet suorittaa määräajoin yksi tai
useampi jäsenvaltion nimeämä toimielin, jolle jäsenvaltion toimival-tainen viranomainen on antanut 4 artiklassa tarkoitetun luvan. Joskyseessä on jäsenvaltioiden väliset rajat ylittävä pilaantuminen, asiano-
maiset osapuolet nimeävät yhdessä kyseisen toimielimen.
3. Komissio antaa neuvostolle vuoden kuluessa tämän direktiivin
tiedoksi antamisesta ehdotuksen menettelytavoista alttiina olevanympäristön valvomiseksi ja tarkastamiseksi. Neuvosto päättää tästäehdotuksesta kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun Euroopan parla-
mentin lausunto ja talous- ja sosiaalikomitean lausunto on julkaistu
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
8 artikla
1. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava
tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jokin seuraavista1978L0176 — FI — 10.12.1982 — 001.001 — 4
▼B
tilanteista korjataan ja tarvittaessa vaadittava vesistöihin päästämisen ja
upottamisen, varastoimisen ja kaatopaikalle sijoittamisen tai maaperäänimeyttämisen lykkäämistä:
a) jos liitteessä II olevan A osan 1 kohdassa määrätyn tarkastuksen
tulos osoittaa, että 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitettuja luvan edellytyksiä
ei täytetä, tai
b) jos liitteessä II olevan A osan 2 kohdassa mainittujen akuuttia
myrkytystä koskevien kokeiden tulokset osoittavat, että siinäsäädetyt rajat on ylitetty, tai
c) jos tulokset tarkastuksesta, jonka jäsenvaltiot ovat velvollisia suorit-
tamaan vaikutuksen alaisella alueella, viittaavat alttiina olevan
alueen huononemiseen, tai
d) jos vesistöön päästäminen tai upottaminen tuottaa vahinkoa venei-
lylle, kalastukselle, virkistystoiminnalle, raakaaineidenhankkimiselle, suolanpoistolle, kalan- ja simpukankasvatukselle,
alueille, joilla on erityistä tieteellistä merkitystä, tai kyseisten vesia-
lueiden muulle oikeutetulle käytölle, tai
e) jos varastointi, kaatopaikalle sijoittaminen tai maaperään imeyttä-
minen tuottaa vahinkoa vapaa-ajan toiminnalle, raaka-aineidenhankinnalle, kasveille, eläimille, alueille, joilla on erityistä tieteel-listä merkitystä tai kyseisten ympäristöjen muulle oikeutetulle
käytölle.
2. Jos asia koskee useampaa jäsenvaltiota, toimenpiteet on toteutet-
tava yhteistyössä.
9 artikla
1. Jäsenvaltioiden on laadittava ohjelmat olemassa olevista teolli-
suuslaitoksista tulevien jätteiden aiheuttaman pilaantumisenasteittaiseksi vähentämiseksi ja mahdolliseksi pois- tamiseksi koko-
naan.
2. Edellä 1 kohdassa mainituissa ohjelmissa on asetettava yleiset
tavoitteet nestemäisten, kiinteiden ja kaasumaisten jätteiden aiheut-
taman pilaantumisen vähentämiselle niin, että ne on saavutettavaviimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1987. Ohjelmissa on oltava myösvälitavoitteet. Niihin on lisäksi sisällytettävä tiedot alttiina olevanympäristön tilasta, toimenpiteistä pilaantumisen vähentämiseksi ja
menetelmistä sellaisten jätteiden käsittelemiseksi, jotka syntyvät
suoraan tuotantoprosesseista.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut ohjelmat on toimitettava komissiolle
viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1980, niin että se voi kuudenkuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut kaikki kansalliset ohjelmat,antaa aiheelliset ehdotukset neuvostolle näiden ohjelmien yhdenmu-kaistamisesta siltä osin, kun on kysymys pilaantumisen vähentämisestäja mahdollisesta poistamisesta sekä titaaniteollisuuden kilpailuolosuh-
teiden parantamisesta. Neuvosto päättää näistä ehdotuksista kuuden
kuukauden kuluessa siitä, kun Euroopan parlamentin lausunto ja talous-ja sosiaalikomitean lausunto on julkaistu Euroopan yhteisöjen viralli-sessa lehdessä.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava ohjelma viimeistään 1 päivänä
tammikuuta 1982.
10 artikla
1. Edellä 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ohjelmien on katettava
kaikki olemassa olevat teollisuuslaitokset ja niissä on osoitettava suor-itettavat toimenpiteet jokaiselle teollisuus- laitokselle erikseen.
2. Jos jäsenvaltio katsoo, että erityisten olosuhteiden vuoksi jonkin
yksittäisen teollisuuslaitoksen osalta lisätoimenpiteet eivät ole tarpeentämän direktiivin vaatimusten täyttämiseksi, sen on kuuden kuukaudenkuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta esitettävä komissiolleperustelut, miksi tähän johtopäätökseen on päädytty.1978L0176 — FI — 10.12.1982 — 001.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
3. Hankittuaan tarvittavan, riippumattoman aineiston näiden peruste-
lujen oikeellisuuden toteamiseksi, komissio voi yhtyä jäsenvaltionkäsitykseen, että ei ole tarpeen toteuttaa lisätoimenpiteitä kyseisen
yksittäisen laitoksen osalta. Komission on annettava suostumuksensa
perusteluineen kuuden kuukauden kuluessa.
4. Jos komissio ei yhdy jäsenvaltion käsitykseen, on kyseistä laitosta
koskevat lisätoimenpiteet sisällytettävä kyseisen jäsenvaltion ohjel-
maan.
5. Jos komissio yhtyy jäsenvaltion käsitykseen, sen päätös voidaan
ottaa uudelleen tutkittavaksi määräajoin tämän direktiivin mukaisestisuoritettavan tarkastuksen tulosten perusteella ja tuotantoprosessin
minkä tahansa huomattavan muutoksen tai ympäristöpolitiikan tavoit-
teiden muutosten perusteella.
11 artikla
Uusia teollisuuslaitoksia varten on haettava ennakkolupa toimivaltai-
silta viranomaisilta siinä jäsenvaltiossa, jonka alueelle laitos aiotaan
rakentaa. Ennen tällaisen luvan antamista on tehtävä selvitys sen vaiku-tuksista ympäristöön. Tällaisia lupia voidaan myöntää vain yrityksille,jotka sitoutuvat käyttämään ainoastaan vähiten ympäristölle vahingol-lisia markkinoilla saatavilla olevia materiaaleja, menetelmiä jatekniikoita.
12 artikla
Jäsenvaltiot voivat antaa tiukempia säännöksiä, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta tämän direktiivin soveltamista.
13 artikla
1. Tämän direktiivin soveltamiseksi jäsenvaltioiden on toimitettava
komissiolle tarvittavat tiedot:
— 4, 5 ja 6 artiklan mukaisesti myönnetyistä luvista,
— 7 artiklan mukaisesti suoritetun alttiina olevan ympäristön tarkas-
tuksen tuloksista,
— 8 artiklan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle myös niiden 11 artiklaan
liittyen saamat yleisluontoiset tiedot materiaaleista, menetelmistä jatekniikoista.
2. Tätä artiklaa sovellettaessa saatuja tietoja saadaan käyttää vain
tämän direktiivin panemiseksi täytäntöön.
3. Komissio ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, niiden
virkamiehet ja muut toimihenkilöt eivät saa paljastaa tämän direktiivin
perusteella saamiaan tietoja eivätkä sellaisia tietoja, joita koskee salas-
sapitovelvollisuus.
4. Edellä 2 ja 3 kohta eivät estä sellaisten yleisten tietojen tai tutki-
musten julkaisemista, jotka eivät sisällä yksittäisiä yrityksiä tai
yritysryhmittymiä koskevia tietoja.
14 artikla
Jäsenvaltioiden on laadittava joka kolmas vuosi kertomus titaanidioksi-
diteollisuuden jätteiden aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemisestä ja
asteittaisesta rajoittamisesta ja toimitettava se komissiolle, joka
toimittaa sen edelleen muille jäsenvaltioille.
Komissio antaa joka kolmas vuosi kertomuksen neuvostolle ja Euroo-
pan parlamentille tämän direktiivin täytäntöönpanosta.
15 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät toimenpiteet voimaan 12 kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.1978L0176 — FI — 10.12.1982 — 001.001 — 6
▼B
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
16 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1978L0176 — FI — 10.12.1982 — 001.001 — 7
▼B
LIITE I
TIEDOT, JOTKA ON ANNETTAVA 4, 5 JA 6 ARTIKLASSA TARKOI-
TETUN ENNAKKOLUVAN SAAMISEKSI
AAineen ominaisuudet ja koostumus:
1. Vesistöön upotettavan aineen kokonaismäärä ja keskimääräinen koos-
tumus (esimerkiksi vuotta kohti);
2. Olomuoto (esimerkiksi kiinteä, liete, neste tai kaasumainen);
3. Fysikaaliset (esimerkiksi liukenevuus ja tiheys), kemialliset ja biokemial-
liset (esimerkiksi hapenkulutus) sekä biologiset ominaisuudet;
4. Myrkyllisyys;5. Pysyvyys: fysikaalinen, kemiallinen ja biologinen;
6. Kertyvyys ja biomuuntuvuus biologisissa materiaaleissa tai kerrostumissa;
7. Taipumus fysikaalisiin, kemiallisiin ja biokemiallisiin muutoksiin ja vuor-
ovaikutukseen muiden orgaanisten ja epäorgaanisten aineiden kanssa
vaikutuksen alaisessa ympäristössä;
8. Sellaisten vikojen tai muiden muutoksien aiheuttamisen todennäköisyys,
jotka vähentävät luonnonvarojen hyödynnettävyyttä (kalat, simpukat jne.).
BVesistöön upottamis- ja päästöpaikkojen ominaisuudet sekä käsittelyme-
netelmät:
1. Sijainti (esimerkiksi päästö- tai upottamisalueen koordinaatit, syvyys ja
etäisyys rannikolta), sijainti suhteessa muihin alueisiin (esimerkiksi virkis-
tysalueisiin, kutu-, kasvatus- ja kalastusalueisiin sekä hyödynnettäviin
luonnonvaroihin);
2. Käsittelynopeus tiettyä jaksoa kohti (esimerkiksi määrä päivää, viikkoa,
kuukautta kohti):
3. Pakkaus- ja suojausmenetelmät, jos sellaisia käytetään;
4. Ehdotetun päästömenetelmän avulla saavutettava alkulaimennus, varsinkin
laivan nopeus;
5. Hajaantumistekijät (esimerkiksi virtauksen, vuoroveden ja tuulen vaikutus
vaakasuoraan kulkeutumiseen ja pystysuoraan sekoittumiseen);
6. Veden ominaisuudet (esimerkiksi lämpötila, pH, suolapitoisuus, kerrostu-
neisuus, saasteen happiindeksit — liuennut happi (DO), kemiallinen
hapenkulutus (COD), biokemiallinen hapen kulutus (BOD), orgaanisessa
ja epäorgaanisessa muodossa esiintyvä typpi, mukaan lukien ammoniakki,
suspendoituneena oleva aine, muut ravinteet ja tuottavuus);
7. Pohjan ominaisuudet (esimerkiksi topografia, geokemialliset ja geologiset
piirteet sekä biologinen tuottavuus);
8. Muut kyseisellä alueella suoritetut päästöt ja upottamiset sekä niiden
vaikutukset (esimerkiksi raskasmetallien taustaluvut ja orgaanisen hiilenpitoisuus).
CKaatopaikan, varastointi- tai imeytysalueen ominaisuudet ja käsittelyme-
netelmät:
1. Maantieteellinen sijainti;
2. Viereisten alueiden ominaisuudet;
3. Pakkaus- ja suojausmenetelmät, jos sellaisia käytetään;4. Kaatopaikkasijoitus-, varastointi- ja imeyttämismenetelmien ominaisuudet,
mukaan lukien arviointi vesistöjen, maaperän ja ilmakehän pilaantumisen
välttämiseksi suoritetuista varotoimenpiteistä.1978L0176 — FI — 10.12.1982 — 001.001 — 8
▼B
LIITE II
JÄTTEISTÄ HUOLEHTIMISTOIMIEN VALVONTA JA TARKASTUS
AJätteiden tarkastus
Jätteistä huolehtimistoimien yhteydessä suoritetaan:
1. jätteiden määrän, koostumuksen ja myrkyllisyyden tarkastukset, joilla
varmistetaan, että 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitetun ennakkoluvan edelly-
tykset täytetään;
2. akuutin myrkytyksen kokeet tietyille nilviäis-, äyriäis-, kala- ja plankton-
lajeille, mieluiten sellaisille lajeille, joita esiintyy yleisesti päästöalueilla.
Lisäksi on suoritettava kokeita suolaveden katkarapulajeille (Artemia
salina).
Näissä testeissä ei saa 36 tunnin aikana ja jäteveden laimennussuhteen
ollessa 1/5000 ilmetä:
— testattavien lajien täysikasvuisilla yksilöillä yli 20 prosentin kuollei-
suutta,
— toukka-asteilla kuolleisuutta, joka on suurempi vertailuryhmällä.
BAlttiina olevan ympäristön valvonta ja tarkastus
I Jos kyseessä on päästömakeaan veteen tai mereen tai upottaminen, näiden
tarkastusten on liityttävä seuraaviin kolmeen kohteeseen: vesipylväs, elävä
aine ja kerrostumat. Päästöjen vaikutuksille alttiina olevan alueen määräai-
kaistarkastuksilla on mahdollista seurata vaikutuksen alaisen ympäristön
kehitystä.
Tarkastukseen on sisällytettävä seuraavat tekijät:
1. pH,2. liuennut happi,
3. sameus,
4. hydratoituneet raudan oksidit ja hydroksidit suspensiona,5. myrkylliset metallit vedessä, suspendoituneissa kiintoaineissa, kerrostu-
missa ja kerääntyneinä valittuihin rantaeliöihin ja avomerieliöihin,
6. kasvien ja eläinten moninaisuus ja suhteellinen sekä absoluuttinen
runsaus,
II Tarkastukseen on varastoinnissa kaatopaikalle sijoitettaessa tai imeyttämi-
sessä sisällytettävä:
1. kokeet, joilla varmistetaan, että pintavedet ja pohjavedet eivät ole saas-
tuneet. Näiden testien on sisällettävä muun muassa seuraavat tekijät:
— happamuus
— rautapitoisuus (liuenneena ja hiukkasina)— kalkkipitoisuus— myrkyllisten metallien pitoisuus (liuenneena ja hiukkasina), jos niitä
esiintyy,
2. tarvittaessa kokeet muiden kuin toivottujen vaikutuksien määrittelemi-
seksi maapohjan rakenteessa,
3. yleistutkimus alueen ekologiasta kaatopaikan, varaston tai imeyty-
spaikan läheisyydessä.1978L0176 — FI — 10.12.1982 — 001.001 — 9