1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1408/71,
annettu 14 päivänä kesäkuuta 1971,
sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntek ĳöihin,
itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä (8) (9) (10) (11)
(Konsolidoitu versio — EYVL N:o L 28, 30.1.1997, s. 1 (*))(EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston asetus (EY) N:o 1290/97, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1997 L 176 1 4.7.1997
►M2Neuvoston asetus (EY) N:o 1223/98, annettu 4päivänä kesäkuuta 1998 L 168 1 13.6.1998
►M3Neuvoston asetus (EY) N:o 1606/98, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1998 L 209 1 25.7.1998
►M4Neuvoston asetus (EY) N:o 307/1999, annettu 8 päivänä helmikuuta 1999 L 38 1 12.2.1999
►M5Neuvoston asetus (EY) N:o 1399/1999, annettu 29 päivänä huhtikuuta
1999 L 1641 30.6.1999
(*) Ks. lisäys.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 2
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1408/71,
annettu 14 päivänä kesäkuuta 1971,
sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin
palkattuihin työntek ĳöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
heidän perheenjäseniinsä (8) (9) (10) (11)
(Konsolidoitu versio — EYVL N:o L 28, 30.1.1997, s. 1 (*))
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 51 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettäkansallisten sosiaaliturvalainsäädäntöjen yhteensovittamissäännöt ovat
osa henkilöiden vapaan liikkuvuuden periaatetta, ja niillä on tämänvuoksi myötävaikutettava heidän elämäntasonsa ja työolojensa parantu-miseen;
henkilöiden vapaa liikkuvuus, joka on yksi yhteisön perusteista, koskee
sekä palkattuja työntekijöitä osana työntekijöiden vapaata liikkuvuuttaettä itsenäisiä ammatinhajjoittajia (SIC! ammatinharjoittajia) osanasijoittautumisoikeutta ja vapaata palvelujen tarjoamista,
niiden merkittävien erojen vuoksi, joita kansallisissa lainsäädännöissä
on niiden henkilöllisen ulottuvuuden osalta, on suotavaa luoda periaate,jonka mukaan asetusta sovelletaan kaikkiin niihin jäsenvaltioiden kansa-laisiin, jotka ovat vakuutettuja palkattujen työntekijöiden tai itsenäistenammatinhajoittajien sosiaaliturvajärjestelmissä taikka palkkatyön taiammatin harjoittamisen perusteella,
olisi kunnioitettava sosiaaliturva−alan kansallisten lainsäädäntöjen
ominaispiirteitä ja laadittava ainoastaan yhteensovittamisjärjestelmä,
tämän yhteensovittamisen yhteydessä yhteisössä olisi taattava eri jäsen-
valtioiden työntekijöiden sekä heidän oikeudenomistajiensa ja jälkeen-jääneidensä yhdenvertainen kohtelu erilaisten kansallisten lainsäädän-töjen osalta,
yhteensovittamissäännöillä on taattava yhteisön alueella liikkuville
työntekijölle ja itsenäisille ammatinharjoittajille sekä heidän oikeudeno-mistajilleen ja jälkeenjääneilleen saavutettujen ja saavutettavien oikeuk-sien ja etujen säilyminen,
nämä tavoitteet on saavutettava erityisesti laskemalla yhteen kaikki
kaudet, jotka otetaan huomioon eri kansallisissa lainsäädännöissä, kunon kyse oikeuden saamisesta etuuksiin ja tämän oikeuden säilyttämi-sestä sekä etuuksien laskemisesta, samoin kuin antamalla etuuksiaasetuksen kattamille eri henkilöryhmille riippumatta heidän asuinpaikas-taan yhteisössä,
yhteisön alueella liikkuvat tyäntekijät ja itsenäiset ammatinharjoittajat
olisi saatettava yhden jäasenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän alaisuuteensiten, että vältetään tapaukseen soveltuvien kansallisten lainsäädäntöjenpäällekkäisyys ja tästä aiheutuvat ongelmat,
tapaukset joissa henkilöön, sovellettaisiin samanaikaisesti kahden jäsen-
valtion lainsäädäntöä poikkeuksena yleisestä säännöstä, on tärkeäärajoittaa määrältään ja soveltamisalaltaan niin vähäisiksi kuin mahdol-lista,
jäsenvaltion alueella toimivien kaikkien työntekijöiden ja ammatinhar-
joittajien yhdenvertaisen kohtelun takaamiseksi parhaalla mahdollisellatavalla on aiheellista määrätä, että noudatetaan pääsääntöisesti sen
(*) Ks. lisäys.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 3
▼B
jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka alueella kyseinen henkilö työskenteleetai harjoittaa ammattia,
tästä pääsäännöstä olisi poikettava erityisissä tilanteissa, joissa on perus-
teltua käyttää muuta sovellettavan lainsäädännön määräytymisperustetta,
tietyt kansallisessa lainsäädännössä tarkoitetut etuudet saattavat sama-
naikaisesti kuulua sekä sosiaaliturvan että sosiaalihuollon alaantällaisten lakien soveltamisalaan kuuluvien hekilöryhmien, niidenpäämäärien ja niiden soveltamistapojen vuokosi ja että asetukseen tulisisisältyä kyseisten etuuksien erityislaadun huomioon ottava yhteensovit-tamisjärjestelmä, jotta siirtotyöläisten etuja suojellaan perustamissopi-muksen mukaisesti,
tällaiset etuudet olisi myönnettävä tämän asetuksen soveltamisalaan
kuuluvien henkilöiden osalta ainoastaan näiden henkilöiden tai heidänperheenjäsentensä asuinmaan lainsäädännön mukaisesti laskemallatarpeen mukaan yhteen muissa jäsenvaltioissa täyttyneet asumiskaudetja syrjimättä kansallisuuden perusteella,
rajatyöntekijöiden ja kausityöntekijöiden osalta olisi heidän erityinen
tilanteensa huomioon ottaen säädettävä erityisistä säännöistä, etenkinsiltä osin kuin on kyse sairaudesta ja työttömyydestä,
sairaus- ja äitiysetuuksien osalta on tärkeää varmistaa niiden henkil-
öiden suoja, jotka asuvat tai oleskelevat muun jäsenvaltion kuin toimi-valtaisen valtion alueella,
eläkkeeseen oikeutettujen ja eläkettä hakevien sekä heidän perheenjä-
sentensä erityinen asema edellyttää kyseiseen tilanteeseen sovitettujasairausvakuutussäännöksiä,
työkyvyttömyysetuuksien osalta on tärkeää laatia yhteensovittamisjär-
jestelmä, jossa otetaan huomioon kansallisten lainsäädäntöjen erityis-piirteet; tämän vuoksi on tarpeen erottaa toisistaan lainsäädännöt, joidenmukaan työkyvyttömyysetuuksien määrä ei määräydy vakuutusjaksojenkeston mukaan, ja toisaalta lainsäädännöt, joissa etuudet määräytyvätkyseisen keston mukaan,
jäsenvaltioiden järjestelmien välisten erojen vuoksi on tarpeen vahvistaa
yhteensovittamista koskevat säännöt, joita sovelletaan työkyvyttö-myyden asteen vaikeutuessa,
olisi laadittava vanhuusetuuksien ja jälkeenjääneiden etuuksien korvaus-
järjestelmä, kun työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on ollutyhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön alainen,
olisi säädettävä eläkkeen määrän laskemisesta yhteenlasku- ja suhteelli-
suusmenetelmällä ja säätää tästä takeet yhteisön oikeudessa, jos kansal-lisen lainsäädännön soveltaminen, mukaan lukien pienentämistä,keskeyttämistä tai peruuttamista koskevien sääntöjen soveltaminen,johtaisi epäedullisempaan tulokseen kuin edellä mainittu menetelmä,
siirtotyöläisten ja heidän jälkeenjääneidensä suojelemiseksi etuuksien
pienentämistä, keskeyttämistä ja peruuttamista koskevien kansallistenlainsäädäntöjen säännösten liian ankaralta soveltamiselta on tarpeellistaliittää mukaan säänökset (SIC! säännökset), joissa säädetään tarkastinäiden kansallisten säänösten soveltamisesta,
työtapaturmista ja työperäisistä sairaukisista (SIC! sairauksista) johtu-
vien etuuksien osalta on suojelun varmistamiseksi tärkeää säätää niidenhenkilöiden asemasta, jotka asuvat tai oleskelevat muun jäsenvaltionkuin toimivaltaisen valtion alueella,
olisi annettava säännöksiä kuolemantapauksen johdosta annettavista
avustuksista,
työvoiman liikkuvuuden mahdollistamiseksi parhaissa mahdollisissa
olosuhteissa on tarpeen varmistaa täydellisempi yhteensovittaminenkaikkien jäsenvaltioiden vakuutusjärjestelmien ja työttömyystuen,välillä,
tämä huomioon ottaen ja työn etsimisen helpottamiseksi eri jäsenval-
tioissa olisi ennen muuta myönnettävä yksityiselle työntekijälle etu
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 4
▼B
käyttää rajoitetun ajan sen jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyjä
työttömyysetuuksia, jonka lainsäädännön alainen hän on viimeksi ollut,
perhe−etuuksiin sovellettavan lainsäädännön määräytymisen kannalta
työskentelyperuste varmistaa yhdenvertaisen kohtelun kaikkien niidentyöntekijöiden välillä, joihin sovelletaan samaa lainsäädäntöä,
etuuksien perusteettoman kertymisen välttämiseksi on säädettävä ensisi-
jaisuussäännöistä sen varalta, että oikeuksia perhe−etuuksiin kertyytoimivaltaisen valtion lainsäädännön ja perheenjäsenten asuinvaltionlainsäädännön perustella,
kansallisten järjestelmien erityinen ja toisistaan poikkeava luonne
huomioon ottaen olisi vahvistettava kansallisten järjestelmien yhteenso-vittamista koskevat erityiset säännöt, joissa määrätään eläkkeisiin oikeu-tettujen huollettavina olevien lasten sekä orpojen perusteela annettavistaetuuksista,
on tarpeen perustaa hallintotoimikunta, jossa on kunkin jäsenvaltion
hallituksen edustaja; tämän toimikunnan tehtävänä on erityisesti käsi-tellä kaikki tämän asetuksen säännöksistä johtuvat hallinnolliset jatulkinnaliset kysymykset sekä edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä,
on suotavaa koota työntekijöiden ja työnanatajien edustajat
neuvoa−antavaan komiteaan, joka tutkii hallintotoimikunnan käsitte-lemiä kysmyksiä (SIC! kysymyksiä), ja
on tarpeen antaa kansallisten lainsäädäntöjen ominaispiirteitä vastaavia
ertiyisiä säännöksiä, jotta helpotetaan yhteensovittamista koskeviensääntöjen soveltamista,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ
1 artikla (10) (15)
Määritelmät
Tässä asetuksessa:
a) ’palkatulla työntekijällä’ ja ’itsenäisellä ammatinharjoittajalla’
tarkoitetaan:
▼M3
i) henkilöä, joka on pakollisen tai valinnaisen jatkuvan vakuu-
tuksen perusteella vakuutettu yhden tai useamman palkattujentyöntekijöiden tai itsenäisten ammatinharjoittajien sosiaalitur-vajärjestelmän taikka virkamiesten erityisjärjestelmän kattamanvakuutustapahtuman varalta,
▼
B
ii) henkilöä, joka on pakollisesti vakuutettu yhden tai useamman
tässä asetuksessa tarkoitetun sosiaaliturvan alan kattamanvakuutustapahtuman varalta sosiaaliturvajärjestelmässä, jokakoskee kaikkia asukkaita tai koko työssäolevaa väestöä, joställainen henkilö:
— voidaan määrittää palkatuksi työntekijäksi tai itsenäiseksi
ammatinharjoittajaksi sen perusteella, kuinka tällainenjärjestelmä on hallinnollisesti järjestetty tai rahoitettu, tai
— jollei tällaista perustetta ole, on vakuutettu joidenkin
muiden liitteessä I eriteltyjen vakuutustapahtumien varaltapalkattujen työntekijöiden tai itsenäisten ammatinharjoitta-jien järjestelmässä, tai iii alakohdassa tarkoitetussa järjes-telmässä joko pakollisen tai valinnaisen jatkuvan vakuu-tuksen perusteella, tai jollei kyseisessä jäsenvaltiossa olesellaista järjestelmää, vastaa liitteessä I olevaa määritelmää;
iii) henkilöä, joka on pakollisesti vakuutettu tässä asetuksessa
tarkoitettujen alojen kattaman useamman vakuutustapahtumanvaralta tavallisessa sosiaaliturvajärjestelmässä, joka kattaa
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 5
▼B
koko maaseutuväestön liitteessä I säädettyjen perusteiden
mukaisesti;
iv) henkilöä, joka on vapaaehtoisesti vakuutettu yhden tai
useamman tässä asetuksessa tarkoitetun alan kattaman vakuu-tustapahtuman varalta jäsenvaltion palkattuja työntekijöitä taiitsenäisiä ammatinharjoittajia tai kaikkia asukkaita tai tiettyjäasukasryhmiä koskevassa sosiaaliturvajärjestelmässä:
— jos tällainen henkilö toimii palkattuna työntekijänä tai
itsenäisenä ammatinharjoittajana, tai
— jos tällainen henkilö on aiemmin ollut pakollisesti vakuu-
tettu saman vakuutustapahtuman varalta saman jäsenvaltionpalkattuja työntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajiakoskevassa järjestelmässä;
b) ’rajatyöntekijällä’ tarkoitetaan palkattua työntekijää tai itsenäistä
ammatinharjoittajaa, joka harjoittaa ammattiaan jäsenvaltionalueella ja asuu toisen jäsenvaltion alueella, johon hän palaa sään-nönmukaisesti päivittäin tai vähintään kerran viikossa; kuitenkinrajatyöntekijä, jonka se yritys, jossa hän tavallisesti toimii tai jokatarjoaa palveluita muualla saman tai toisen jäsenvaltion alueella, onlähettänyt muualle saman tai toisen jäsenvaltion alueella, säilyttäärajatyöntekijän aseman sen ajan, joka on enintään neljä kuukautta,vaikka hän ei voi tänä aikana palata päivittäin tai vähintään kerranviikossa asuinpaikalleen;
c) ’kausityöntekijällä’ tarkoitetaan palkattua työntekijää, joka mennee
(SIC! menee) muun kuin sen jäsenvaltion alueelle, jossa hän asuu,työskennelläkseen siellä kausiluontoisesti tämän valtion yrityksentai työnantajan palveluksessa ajan, joka ei missään tapauksessa saaylittää kahdeksaa kuukautta, ja joka oleskelee sanotun valtionalueella työskentelynsä ajan; kausiluontoisella työllä tarkoitetaantyötä, joka on riippuvainen kausien peräkkäisyydestä ja toistuuitsestään joka vuosi;
▼
M4
c a) ’opiskelijalla’ tarkoitetaan henkilöä, joka ei ole tässä asetuksessa
tarkoitettu palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja taiheidän perheenjäsenensä taikka jälkeenjääneensä ja joka harjoittaajäsenvaltion viranomaisten virallisesti tunnustamaan pätevyyteenjohtavia opintoja tai saa tällaista ammatillista koulutusta sekä onvakuutettu yleisen sosiaaliturvajärjestelmän tai opiskelijoihinsovellettavan erityisen sosiaaliturvajärjestelmän puitteissa,
▼
B
d) ’pakolaisella’ tarkoitetaan Genevessä 28 päivänä heinäkuuta 1951
allekirjoitetun pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen1 artiklassa tarkoitettua henkilöä;
e) ’valtiottomalla henkilöllä’ tarkoitetaan New Yorkissa 28 päivänä
syyskuuta 1954allekirjoitetun valtiottomien henkilöiden oikeusa-semaa koskevan yleissopimuksen 1 artiklassa tarkoitettua henkilöä;
f) i) ’perheenjäsenellä’ tarkoitetaan henkilöä, joka määritellään tai
tunnustetaan perheenjäseneksi tai osoitetaan talouteen kuulu-vaksi jäseneksi lainsäädännössä, jonka perusteella etuudet anne-taan, tai tapauksissa, joita tarkoitetaan 22 artiklan 1 kohdan aalakohdassa ja 31 artiklassa, sen jäsenvaltion lainsäädännössä,jonka alueella tällainen henkilö asuu; kuitenkin jos sanotussalainsäädännössä perheenjäseneksi tai talouteen kuuluvaksihenkilöksi katsotaan vain henkilö, joka asuu samassa taloudessakuin►
M4palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja
tai opiskelija ◄, tämä edellytys katsotaan täyteyksi, jos se,
jonka etua asia koskee, on pääasiallisesti riippuvainen tästähenkilöstä. ►
M1Jos jäsenvaltion lainsäädännön perusteella ei
perheenjäseniä voida erottaa muista sellaisista henkilöistä,joihin lainsäädäntöä sovelletaan, käsite ’perheenjäsen’ ymmär-retään liitteen I merkityksessä; ◄
ii) kuitenkin, jos kysymys on sellaisista työkyvyttömille annetta-
vista etuuksista, jotka jäsenvaltio myöntää kaikille vaaditutedellytykset täyttäville kansalaisilleen, ’perheenjäsenellä’tarkoitetaan ainakin ►
M4palkatun työntekijän tai itsenäisen
ammatinharjoittajan tai opiskelijan ◄puolisoa ja alaikäisiä
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 6
▼B
lapsia, samoin kuin tällaisen, henkilön huollettavina olevia
täysi−ikäisiä lapsia;
g) ’jälkeenjääneellä’ tarkoitetaan sen lainsäädännön mukaan jälkeen-
jääneeksi määriteltyä tai tunnustettua henkilöä, jonka perusteellaetuudet myönnetään; jos kuitenkin sanotussa lainsäädännössäjälkeenjääneeksi katsotaan vain henkilö, joka asui samassa talo-udessa vainajan kanssa, tämä edellytys katsotaan täytetyksi, joställainen henkilö oli pääasiallisesti riippuvainen vainajasta;
h) ’asumisella’ tarkoitetaan vakinaista oleskelua;i) ’oleskelulla’ tarkoitetaan tilapäistä oleskelua;j) ’lainsäädännöllä’ tarkoitetaan jokaisen jäsenvaltion osalta lakeja,
asetuksia ja muita määräyksiä sekä kaikkia muita täytäntöönpano-toimenpiteitä, nykyisiä tai tulevia, jotka liittyvät 4artiklan 1 ja 2kohdassa tarkoitettuihin sosiaaliturvan aloihin tai järjestelmiin, tai4artiklan 2 a kohdassa tarkoitetuista maksuihin perustumattomistaerityisetuuksista.
Käsitteeseen eivät sisälly nykyiset tai tulevat työmarkkinasopi-
musten määräykset riippumatta siitä, onko ne saatettu voimaanviranomaisten päätöksillä, jotka tekevät niistä pakollisia tai laajen-tavat niiden soveltamisalaa. Kuitenkin jos tällaisilla määräyksillä:
i) vaikutetaan edellisessä alakohdassa tarkoitettuihin lakeihin tai
asetuksiin perustuvan pakollisen vakuutuksen voimaan saatta-miseen; tai
ii) muodostetaan järjestelmä, jonka hallinnosta vastaa sama laitos
kuin se, joka vastaa edellisessä alakohdassa tarkoitetuilla laeillaja asetuksilla muodostettujen järjestelmien hallinnosta,
käsitteen rajoitus voidaan milloin tahansa poistaa kyseisen jäsen-
valtion julistuksella, jossa eritellään tämänkaltaiset järjestelmät,joihin tätä asetusta sovelletaan. Tällainen julistus annetaan tiedoksija julkaistaan 97 artiklan säännösten mukaisesti.
Edellisen alakohdan säännöksistä ei seuraa, että sellaiset järjes-
telmät, joihin sovelletaan asetusta N:o 3, suljettaisiin tämänasetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
Käsitteen ’lainsäädäntö’ alaan eivät myöskään kuulu sellaisia itsen-
äisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmiä koskevat säännökset,joiden muodostaminen on jätetty asianomaisten henkilöiden omanaloitteen varaan tai joita sovelletaan vain osassa kyseisen jäsenval-tion aluetta, riippumatta siitä, ovatko viranomaiset päättäneet tehdäne pakollisiksi tai laajentaa niiden soveltamisalaa. Kyseiset erityis-järjestelmät eritellään liitteessä II;
▼
M3
j a) ’virkamiesten erityisjärjestelmällä’ tarkoitetaan sosiaaliturvajärjes-
telmää, joka poikkeaa kyseisen jäsenvaltion yleisestä palkattuihintyöntekijöihin sovellettavasta sosiaaliturvajärjestelmästä ja jonkapiiriin kaikki virkamiehet tai virkamiehiin rinnastettavat henkilöttai tietyt virkamiesryhmät suoraan kuuluvat,
▼
B
k) ’sosiaaliturvasopimuksella’ tarkoitetaan kaikkia kahden- tai monen-
välisiä järjestelyjä, jotka sitovat tai tulevat sitomaan kahta taiuseampaa jäsenvaltiota yksinomaisesti ja kaikkia muita monenvä-lisiä järjestelyjä, jotka sitovat tai tulevat sitomaan ainakin kahtajäsenvaltiota ja yhtä tai useampia muita valtioita sosiaaliturvanalalla kaikkien 4artiklan 1 ja 2 kohdassa määriteltyjen alojen jajärjestelmien tai sellaisen osan suhteen, yhdessä kaikenlaisten sopi-musten kanssa, jotka on tehty mainittujen järjestelyjen perusteella;
l) ’toimivaltaisella viranomaisella’ tarkoitetaan kunkin jäsenvaltion
osalta ministeriä, ministereitä tai muuta vastaavaa viranomaista,joka on vastuussa sosiaaliturvajärjestelmistä koko kyseisen valtionalueella tai osassa sitä;
m) ’hallintotoimikunnnnalla’ tarkoitetaan 80 artiklassa tarkoitettua
toimikuntaa;
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 7
▼B
n) ’laitoksella’ tarkoitetaan kunkin jäsenvaltion osalta toimielintä tai
viranomaista, joka on vastuussa koko lainsäädännön tai sen osanhallinnosta;
o) ’toimivaltaisella laitoksella’ tarkoitetaan:
i) laitosta, jossa se, jonka etua asia koskee, on vakuutettu hakies-
saan etuutta;
ii) laitosta, josta sillä, jonka etua asia koskee, on oikeus tai olisi
oikeus etuuksiin, jos hän tai hänen perheenjäsenensä asuisivatsen jäsenvaltion alueella, jossa laitos sijaitsee;
iii) laitosta, jonka kysymyksessä olevan jäsenvaltion toimival-
tainen viranomainen nimeää, tai
iv) sellaisten järjestelmien kohdalla, joissa on kysymys työnan-
tajan vastuusta 4artiklan 1 kohdan etuuksiin nähden, jokotyönantajaa tai asiaan liittyvää vakuuttajaa, tai jos sellaista eiole, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisennimeämää toimielintä tai viranomaista;
p) ’asuinpaikan laitoksella’ ja ’oleskelupaikan laitoksella’ tarkoitetaan
vastaavasti laitosta, joka on toimivaltainen antamaan etuudetpaikassa, jossa se, jonka etua asia koskee, asuu, ja laitosta, joka ontoimivaltainen antamaan etuudet paikassa, jossa se, jonka etua asiakoskee, oleskelee, tämän laitoksen soveltaman lainsäädännönmukaisesti, tai jos tällaista laitosta ei ole, laitosta, jonka kyseisenjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen nimeää;
q) ’toimivaltaisella valtiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, jonka alueella
toimivaltainen laitos sijaitsee;
r) ’vakuutuskausilla’ tarkoitetaan maksukausia tai työskentelykausia
tai itsenäisen ammatinharjoittamisen kausia, sen mukaan kuin neon määritelty tai tunnustettu vakuutuskausiksi siinä lainsäädän-nössä, jonka mukaan ne on täytetty tai niitä pidetään täytettyinä, jakaikkia kausia, joita käsitellään sellaisina, jos niitä pidetäänsanotun lainsäädännön mukaan vakuutuskausia vastaavina.►
M3Myös virkamiesten erityisjärjestelmän piirissä täyttyneitä
kausia pidetään vakuutuskausina; ◄
s) ’työskentelykausilla’ ja ’itsenäisen ammatinharjoittamisen kausilla’
tarkoitetaan kausia, jotka on sellaisiksi määritelty tai tunnustettusiinä lainsäädännössä, jonka mukaan ne on täytetty, ja kaikkiakausia, joita käsitellään sellaisina, jos niitä pidetään sanotun lain-säädännön mukaan työskentelykausia tai itsenäisen ammatinharjoit-tamisen kausia vastaavina. ►
M3Myös virkamiesten erityisjärjes-
telmän piirissä täyttyneitä kausia pidetään vakuutuskausina; ◄
s a) ’asumiskausilla’ tarkoitetaan kausia, jotka on määritelty tai tunnus-
tettu sellaisiksi siinä lainsäädännössä, jonka mukaan ne ovat täytty-neet tai niitä pidetään täyttyneinä;
t) ’etuuksilla’ ja ’eläkkeellä’ tarkoitetaan kaikkia etuuksia ja eläk-
keitä, mukaan lukien kaikki niiden osat, jotka maksetaan julkisistavaroista, arvon säilyttäviä korotuksia ja lisäavustuksia, joihin sovel-letaan III osaston säännöksiä, kuten myös kertasuoritteisia etuuksia,jotka maksetaan eläkkeiden yhteydessä, ja maksujen palauttamisenmuodossa annettavia rahasuorituksia;
u) i) ’perhe−etuuksilla’ tarkoitetaan kaikkia luontois- tai rahae-
tuuksia, jotka on tarkoitettu korvaamaan perhekustannuksia 4artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitetun lainsäädännönmukaisesti, lukuun ottamatta liitteessä II mainittuja erityisiäsyntymä- tai adoptioavustuksia;
ii) ’perheavustuksilla’ tarkoitetaan yksinomaan perheenjäsenten
lukumäärän ja tapauksen mukaan iän perusteella määräajoinsuoritettavia rahaetuuksia;
v) ’kuolemantapauksen johdosta annettavilla avustuksilla’ tarkoitetaan
kaikkia kertasuorituksia kuolemantapauksen yhteydessä, lukuunottamatta kertasuoritteisia etuuksia, joita tarkoitetaan t alakohdassa.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 8
▼M4
2 artikla
Asetuksen soveltamisalaan kuuluvat henkilöt
1. Tätä asetusta sovelletaan palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
ammatinharjoittajiin ja opiskelijoihin, jotka kuuluvat tai ovat kuuluneetyhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön piiriin ja jotka ovatjäsenvaltion kansalaisia tai jotka ovat valtiottomia henkilöitä tai pako-laisia, jotka asuvat jäsenvaltion alueella, sekä heidän perheenjäseniinsätai jälkeenjääneisiinsä.
2. Tätä asetusta sovelletaan yhden tai useamman jäsenvaltion lainsää-
dännön alaisina olleiden palkattujen työntekijöiden, itsenäisten amma-tinharjoittajien ja opiskelijoiden jälkeenjääneisiin riippumatta kyseistenhenkilöiden kansalaisuudesta, jos heidän jälkeenjääneensä ovat jäsenval-tion kansalaisia taikka valtiottomia henkilöitä tai pakolaisia, jotka asuvatjäsenvaltion alueella.
▼
B
3 artikla
Yhdenvertainen kohtelu
1. Jollei tämän asetukseen erityisistä säänöksistä muuta johdu, jäsen-
valtion alueella asuvat henkilöt, joihin tätä asetusta sovelletaan, ovatjäsenvaltion lainsäädännön mukaan samojen velvoitteiden alaisia janauttivat samoja etuja kuin tämän valtion kansalaiset.
2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan oikeuteen valita sosiaali-
turvalaitosten toimielinten jäsenet tai osallistua heidän nimittämiseensä,mutta niillä ei ole vaikutusta jäsenvaltion säännöksin, jotka koskevatasianomaisten henkilöiden kelpoisuutta tai nimitystapaa näihin toimieli-miin.
3. Jollei liitteen III säänöksistä muuta johdu, 7 artiklan 2 kohdan c
alakohdan mukaisesti voimaan jäävien sosiaaliturvasopimustenmääräyksiä ja 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtyjen sopimustenmääräyksiä sovelletaan kaikkiin henkilöihin, joihin tätä asetusta sovelle-taan.
4 artikla (10)
Asiallinen ulottuvuus
1. Tätä asetusta sovelletaan kaikkeen lainsäädäntöön, joka koskee
seuraavia sosiaaliturvan aloja:
a) sairaus- ja äitiysetuuksia;b) työkyvyttömyysetuuksia, mukaan lukien ne joiden tarkoituksena on
ansiokyvyn ylläpitämien tai parantamien (SIC! ylläpitäminen japarantaminen);
c) vanhuusetuuksia;d) jälkeenjääneiden etuuksia;e) työtapaturma- ja ammattitautietuuksia;f) kuolemantapauksen johdosta annettavia avustuksia;g) työttömyysetuuksia;h) perhe−etuuksia.
2. Tätä asetusta sovelletaan kaikiin (SIC! kaikkiin) yleisiin ja erityi-
siin sosiaaliturvajärjestelmiin riippumatta siitä, ovatko ne maksuihinperustuvia vai maksuihin perustumattomia, sekä järjestelmiin, jotkakoskevat työnantajan tai laivanvarustajan vastuuta, kun kysymys on 1kohdassa tarkoitetuista etuuksista.
2 a. Tätä asetusta sovelletaan maksuihin perustumattomiin erityise-
tuuksiin, jotka annetaan muun kuin 1 kohdassa tarkoitetun lainsää-dännön tai järjestelmän perusteella, tai jotka on suljettu 4kohdan nojallasoveltamisalan ulkopuolelle, jos tällaiset etuudet on tarkoitettu:
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 9
▼B
a) antamaan lisä-, korvaavaa tai täydentävää turvaa sellaista tapahtumaa
vastaan, joka kuuluu 1 kohdan a−h alakohdassa tarkoitettuihin sosi-aaliturvan aloihin; tai
b) vain vammaisten erityistä suojelemista varten.
2 b. Tätä asetusta ei sovelleta niihin jäsenvaltion lainsäädännön
maksuihin perustumattomia erityisetuuksia koskeviin säännöksin, joitatarkoitetaan liitteessä II olevassa III jaksossa ja joita sovelletaan vainosassa valtion aluetta.
3. Tämän asetuksen III osaston säännökset eivät kuitenkaan vaikuta
jäsenvaltion säännöksiin, jotka koskevat laivanvarustajan vastuuta.
4. Tätä asetusta ei sovelleta sosiaalihuoltoon ja lääkinnälliseen huol-
toon, sodan tai sen seurauksien uhrien etuusjärjestelmiin►
M3 ◄.
5 artikla (10)
Jäsenvaltioiden julistukset tämän asetuksen soveltamisalasta
Jäsenvaltioiden on täsmennettävä 4artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu
lainsäädäntö ja järjestelmät, 4artiklan 2 a kohdassa tarkoitetut maksu-ihin perustumattomat erityisetuudet, 50 artiklassa tarkoitetut vähimmäi-setuudet ja 77 ja 78 artiklassa tarkoitetut etuudet julistuksilla, jotkaannetaan tiedoksi ja julkaistaan 97 artiklan mukaisesti.
6 artikla
Tämän asetuksen korvaamat sosiaaliturvasopimukset
Jollei 7 ja 8 artiklan sekä 46 artiklan 4 kohdan säännöksistä muuta
johdu, tällä asetuksella korvataan sen soveltamisalaan kuuluvien henkil-öiden ja asioiden osalta kaikkien sosiaaliturvasopimusten määräykset,jotka sitovat;
a) yksinomaan kahta tai useampaa jäsenvaltiota; taib) ainakin kahta jäsenvaltiota ja yhtä tai useampaa muuta valtiota, jos
kysymyksessä olevien tapausten ratkaiseminen ei koske viimeksimainittujen valtioiden laitoksia.
7 artikla (7)
Kansainväliset määräykset, joihin tämä asetus ei vaikuta
1. Tällä asetuksella ei vaikuteta velvoitteisiin, jotka syntyvät:
a) kansainvälisen työjärjestön sopimuksista, jotka yhden tai useamman
jäsenvaltion ratifioitua ne ovat tulleet voimaan; ja
b) Euroopan neuvoston jäsenvaltioiden 11 päivänä joulukuuta 1953
tekemistä Euroopan väliaikaisista sosiaaliturvasopimuksista.
2. Sen estämättä, mitä 6 artiklassa säädetään, sovelletaan edelleen:
a) Reinin laivurien sosiaaliturvaa koskevien 27 päivänä heinäkuuta
1950 ja 30 päivänä marraskuuta 1979 tehtyjen sopimustenmääräykset;
b) kansainvälisen kuljetusliikenteen työntekijöiden sosiaaliturvaa
koskevan 9 päivänä heinäkuuta 1956 tehdyn Euroopan sopimuksenmääräyksiä, ja
c) liitteessä III lueteltujen sosiaaliturvasopimusten määräyksiä.
8 artikla
Sopimusten tekeminen jäsenvaltioiden välillä
1. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio voivat tarpeen mukaan
tehdä toistensa kanssa sopimuksia, jotka ovat tämän asetuksen periaat-teiden ja hengen mukaisia.
2. Kukin jäsenvaltio antaa 97 artiklan 1 kohdan säännösten mukai-
sesti tiedoksi kaikki toisen jäsenvaltion kanssa 1 kohdan säännöstenmukaisesti tehdyt sopimukset.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 10
▼B
9 artikla
Vapaaehtoinen tai valinnainen jatkuva vakuutus
1. Jäsenvaltion säännöksiä, joiden mukaan vapaaehtoisen tai valin-
naisen jatkuvan vakuutuksen edellytyksenä on asuminen tämän valtionalueella, ei sovelleta henkilöihin, jotka asuvat toisen jäsenvaltionalueella, edellyttäen, että he ovat joskus heidän ollessaan aiemmintyöelämässä olleet palkattuina työntekijöinä tai itsenäisinä ammatinhar-joittajina ensiksi mainitun valtion lainsäädännön alaisia.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan vapaaehtoisen tai valin-
naisen jatkuvan vakuutuksen edellytyksenä on vakuutuskausien täytty-minen, vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenval-tion lainsäädännön mukaan, on otettava huomioon tarvittavassa määrinikään kuin ne olisi täytetty ensiksi mainitun valtion lainsäädännönmukaan.
9 a artikla (7)
Viitekauden pidentäminen
Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuutta koskevan oikeuden
tunnustaminen edellyttää vähimmäisvakuutuskauden täyttymistä tiettynäaikana ennen vakuutustapahtumaa, jota vastaan vakuutus on otettu(viitekausi), ja jos edellä mainittu lainsäädäntö edellyttää, että kaudet,joiden aikana etuuksia on myönnetty tämän jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, tai kaudet, jotka on tarkoitettu lasten kasvattamiseen tämänjäsenvaltion alueella, johtavat viitekauden pidentäminen, kaudet, joidenaikana työkyvyttömyyseläkkeitä tai vanhuuseläkkeitä tai sairause-tuuksia, työttömyysetuuksia tai työtapaturmaetuuksia (lukuun ottamattaeläkkeitä) on myönnetty toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jakaudet, jotka on tarkoitettu lasten kasvattamiseen toisen jäsenvaltionalueella, johtavat samoin edellä sanotun viitekauden pidentämiseen.
10 artikla
Asumista koskevasta edellytyksestä luopuminen — Pakollisen vakuutuksen
vaikutus maksujen palauttamiseen
1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, työkyvyttömyys-, vanhuus-
tai jälkeenjääneiden rahaetuuksia, työtapaturma- tai ammattitautieläk-keitä ja kuolemantapauksen johdosta annettavia avustuksia, joihin onsaavutettu oikeus yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, ei saa vähentää, muuttaa, keskeyttää, peruuttaa tai takavarik-oida sen vuoksi, että etuuden saaja asuu muun jäsenvaltion alueella kuinsen, jossa maksamisesta vastuussa oleva laitos sijaitsee.
Edellä olevaa alakohtaa sovelletaan myös kertasuoritteisiin etuuksiin,
jotka myönnetään leskeneläkkeesen oikeutetun jälkeenjääneen puolisonavioituessa uudelleen.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan maksujen palauttamisen
edellytyksenä on, että se, jonka etua asia koskee, on lakannut olemastapakollisesti vakuutettu, tätä edellytystä ei katsota täyttyneeksi niinkauan kuin se, jonka etua asia koskee, on pakollisesti vakuutettu►
M4 ◄toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
10 a artikla (10)
Maksuihin perustumattomat erityisetuudet
1. Sen estämättä, mitä 10 artiklassa ja III osastossa säädetään, henki-
löille, joihin tätä asetusta sovelletaan, myönnetään 4artiklan 2 akohdassa tarkoitettuja maksuihin perustumattomia rahallisia erityise-tuuksia yksinomaan sen jäsenvaltion alueella ja kyseisen jäsenvaltionlainsäädännön mukaisesti, jonka alueella he asuvat, edellyttäen ettänämä etuudet on lueteltu liitteessä II a. Etuudet myöntää asuinpaikanlaitos omalla kustannuksellaan.
2. Sen jäsenvaltion vakuutuslaitos, jonka lainsäädännön mukaan 1
kohdassa tarkoitettua etuutta koskevan oikeuden saavuttamiseksi edelly-tetään työskentely-, yrittäjä- tai asumiskausien täyttymistä, ottaa tarpeel-lisessa määrin huomioon työskentely-, yrittäjä- ja asumiskaudet, jotka
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 11
▼B
ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion alueella, ikään kuin ne olisivat
ensiksi mainitun jäsenvaltion alueella täyttyneitä kausia.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan 1 kohdassa tarkoitetun
lisänä myönnettävän etuuden saavuttamiseksi edellytetään jonkin 4artiklan 1 kohdan a−h alakohdassa mainitun etuuden saamista, eikäsovellettavan lainsäädännön mukaan tällaisen etuuden suorittamiseenole velvollisuutta, toisen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla myönnettyävastaavaa etuutta pidetään ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännönmukaan myönnettynä etuutena, kun kysymys on oikeudesta lisään.
4. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan 1 kohdassa tarkoitetun
vammais- tai työkyvyttömyysetuuden saamiseksi edellytetään, ettävammaisuus tai työkyvyttömyys todettiin ensimmäisen kerran tämänjäsenvaltion alueella, tämä edellytys katsotaan täyttyneeksi, jos vammai-suus tai työkyvyttömyys todettiin ensimmäisen kerran jonkin toisenjäsenvaltion alueella.
11 artikla
Etuuksien arvon säilyttäminen
Jäsenvaltion lainsäädännössä määrättyjä arvon säilyttämistä koskevia
sääntöjä sovelletaan tämän lainsäädännön mukaan suoritettaviin etuuk-siin ottaen huomioon tämän asetuksen säännökset.
12 artikla (9) (11)
Etuuksien päällekkäisyyden estäminen
1. Tällä asetuksella ei anneta eikä pysytetä oikeutta useisiin saman-
laisiin etuuksiin yhden ja saman pakollisen vakuutuskauden perusteella.Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta työkyvyttömyyden, vanhuuden,kuoleman (eläkkeet) eikä ammattitaudin perusteella suoritettuihin etuuk-siin, jotka kahden tai useamman jäsenvaltion laitokset ovat myöntäneet41 artiklan, 43 artiklan 2 ja 3 kohdan, 46, 50 ja 51 artiklan tai 60artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.
2. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, etuuksien pienentämistä,
keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia jäsenvaltion lainsäädännönsäännöksiä voidaan soveltaa muiden sosiaaliturvaetuuksien ollessa pääl-lekkäisiä tai muun tulon vuoksi, vaikka tällaiset etuudet saavutettiintoisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai tällainen tulo ansaittiintoisen jäsenvaltion alueella.
3. Jäsenvaltion säännöksiä etuuden vähentämiseksi, keskeyttämiseksi
tai peruuttamiseksi tapauksessa, jonka työkyvyttömyysetuuksia tai enne-naikaisia vanhuusetuuksia saava henkilö harjoittaa ammatillistatoimintaa, voidaan soveltaa tällaisen henkilön vahingoksi, vaikka hänharjoittaa toimintaansa toisen jäsenvaltion alueella.
4. Alankomaiden lainsäädännön mukaan maksettavaa työkyvyttö-
myyseläkettä voidaan sellaisessa tapauksessa, jossa alankomaalainenlaitos on velvollinen 57 artiklan 5 kohdan tai 60 artiklan 2 kohdan balakohdan säännösten mukaan osallistumaan myös toisen jäsenvaltionlainsäädännön mukaisesti myönnettyjen ammattitaudin korvaustenkustannusten korvaamiseen, vähentää sellaisen toisen jäsenvaltionlaitoksen maksamalla määrällä, joka on vastuussa ammattitaudinkorvauksen myöntämisestä.
II OSASTO
SOVELLETTAVA LAINSÄÄDÄNTÖ
13 artikla (9)
Yleiset säännöt
▼M3
1. Jollei 14c tai 14f artiklasta muuta johdu, henkilöt, joihin tätäasetusta sovelletaan, ovat vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön alaisia.Tämä lainsäädäntö määrätään tämän osaston säännösten mukaisesti.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 12
▼B
2. Jollei 14−17 artiklasta muuta johdu:
a) jäsenvaltion alueella työskentelevä henkilö on tämän valtion lainsää-
dännön alainen, vaikka hän asuu toisen jäsenvaltion alueella javaikka hänen työnantajanaan toimivan yrityksen tai yksityisenhenkilön kotipaikka on toisen jäsenvaltion alueella;
b) jäsenvaltion alueella itsenäisenä ammatinharjoittajana toimiva
henkilö on tämän jäsenvaltion lainsäädännön alainen, vaikka hänasuu toisen jäsenvaltion alueella;
c) jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla aluksella työskentelevä henkilö
on tämän valtion lainsäädännön alainen;
d) virkamiehet ja sellaisina pidettävät henkilöt ovat sen jäsenvaltion
lainsäädännön alaisia, johon heidän työnantajanaan toimiva hallintokuuluu;
e) jäsenvaltion asevoimien palvelukseen tai siviilipalvelukseen kutsuttu
tai uudelleen kutsuttu henkilö on tämän valtion lainsäädännönalainen. Jos tämän lainsäädännön mukaan oikeus riippuu vakuutus-kausien täyttymisestä ennen tällaiseen ase- tai siviilipalvelukseenastumista tai siitä vapautumisen jälkeen, minkä tahansa muun jäsen-valtion lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutuskaudet otetaanhuomioon tarpeellisessa määrin, samalla tavoin, kuin jos ne olisivatensiksi mainitun valtion lainsäädännön mukaan täyttyneitä vakuutus-kausia. Asevoimien palvelukseen tai siviilipalvelukseen kutsuttu taiuudelleen kutsuttu palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoit-taja säilyttää palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajanaseman;
f) henkilö, johon jäsenvaltion lainsäädäntöä lakataan soveltamasta
ilman, että toisen jäsenvaltion lainsäädäntö tulee sovellettavaksihäneen jonkin tämän kohdan edellä olevassa alakohdassa säädetynsäännön mukaisesti taikka jonkin artikloissa 14−17 säädetyn poik-keuksen tai erityissäännöksen perusteella, kuuluu sen jäsenvaltionlainsäädännön piiriin, jonka alueella hän asuu, yksinomaan tämänlainsäädännön määräysten mukaisesti.
14 artikla
Palkatussa työssä olevia muita henkilöitä kuin merimiehiä koskevat erityis-
säännöt
Edellä 13 artiklan 2 kohdan a alakohdassa olevaa sääntöä sovelletaan
ottaen huomioon seuraavat poikkeukset ja olot:
1) a) Jäsenvaltion alueella toimivan yrityksen palveluksessa tavallisesti
työskentelevään henkilöön, jonka tämä yritys lähettää toisenjäsenvaltion alueelle suorittamaan siellä työtä tämän yrityksenpalveluksessa, sovelletaan edelleen ensiksi mainitun jäsenvaltionlainsäädäntöä edellyttäen, että tämän työskentelyn arvioitu kestoei ole enempää kuin 12 kuukautta ja että häntä ei lähetetä korvaa-maan toista työntekijää, jonka komennus on päättynyt.
b) Jos tehtävän työn kesto ennalta arvaamattomista syistä on alun
perin arvioitua pidempi ja on pidempi kuin 12 kuukautta, ensiksimainitun valtion lainsäädäntöä sovelletaan edelleen työn päätty-miseen saakka edellyttäen, että sen jäsenvaltion toimivaltainenviranomainen, jonka alueelle kysymyksessä oleva henkilö onlähetetty, tai tämän viranomaisen nimeämä toimielin, antaa siihensuostumuksensa; tällaista suostumusta on pyydettävä ennen alku-peräisen 12 kuukauden kauden päättymistä. Tällaista suostumustaei kuitenkaan voida antaa kaudeksi, joka on pidempi kuin 12kuukautta.
2) Kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskentele-
vään henkilöön sovelletaan seuraavalla tavalla määrättyä lainsääd-äntöä:
a) Matkustavan tai lentävän henkilökunnan jäsen yrityksessä, joka
toisen lukuun tai omaan lukuunsa harjoittaa kansainvälistä liike-nnettä kuljettaen matkustajia tai tavaraa rautateitse, maanteitse,lentoteitse tai sisävesitse ja jolla on kotipaikka jäsenvaltion
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 13
▼B
alueella, on viimeksi mainitun valtion lainsäädännön alainen
seuraavin rajoituksin:
i) jos kysymyksessä olevalla yrityksellä on sivutoimipaikka tai
pysyvä edustusto muun jäsenvaltion alueella kuin sen, missäsillä on kotipaikka, tällaisen sivutoimipaikan tai pysyvänedustuston palveluksessa oleva henkilö on sen jäsenvaltionlainsäädännön alainen, jonka alueella tällainen sivutoimi-paikka tai pysyvä edustusto sijaitsee; tai
ii) jos henkilö pääasiallisesti työskentelee sen jäsenvaltion
alueella, jossa hän asuu, hän on tämän valtion lainsäädännönalainen, vaikka yrityksen, jonka palveluksessa hän on, koti-paikka ei ole tällä alueella eikä sillä ole siellä sivutoimi-paikkaa eikä pysyvää edustustoa;
b) Muu kuin a alakohdassa tarkoitettu henkilö on
i) sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän
asuu, jos hän harjoittaa toimintaansa osittain tällä alueella taijos hän työskentelee useille yrityksille tai useille työnantajille,joiden kotipaikat ovat eri jäsenvaltioiden alueella; tai
ii) sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hänet
työllistävän yrityksen tai henkilön kotipaikka sijaitsee, jos hänei asu minkään sellaisen jäsenvaltion alueella, joissa hänharjoittaa toimintaansa.
3) Henkilöön, joka työskentelee jäsenvaltion alueella sellaisessa yrityk-
sessä, jonka kotipaikka on toisen jäsenvaltion alueella ja joka toimiinäiden valtioiden yhteisen rajan kummallakin puolella, sovelletaansen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka alueella yrityksen kotipaikkaon.
14 a artikla
Muita itsenäisiä ammatinharjoittajia kuin merenkulkijoita koskevat erityis-
säännöt
Edellä 13 artiklan 2 kohdan b alakohtaa sovelletaan ottaen huomioon
seuraavat poikkeukset ja olot:
1) a) Jäsenvaltion alueella tavallisesti toimivaan itsenäiseen ammatin-
harjoittajaan, joka suorittaa työnsä toisen jäsenvaltion alueella,sovelletaan edelleen ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädäntöäedellyttäen, että työn arvioitu kesto ei ole enempää kuin 12kuukautta.
b) Jos tehtävän työn kesto ennatta (SIC! ennalta) arvaamattomista
syistä on alunperin arvioitua pidempi ja pidempi kuin 12kuukautta, ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädäntöä sovelle-taan edelleen tällaisen työn päättymisen saakka edellyttäen, ettäsen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jonka alueelle se,jonka etua asia koskee, on tullut kysymyksessä olevaa työtätekemään, tai tämän viranomaisen nimeämä toimielin, antaasiihen suostumuksensa; tällaista suostumusta on pyydettäväennen alkuperäisen 12 kuukauden kauden päättymistä. Tällaistasuostumusta ei kuitenkaan voida antaa kaudeksi, joka on pidempikuin 12 kuukautta.
2) Tavallisesti kahden tai useamman jäsenvaltion alueella toimiva itsen-
äinen ammatinharjoittaja on sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen,jonka alueella hän asuu, jos hän harjoittaa osaa toiminnastaan tämänjäsenvaltion alueella. Jos hän ei harjoita toimintaansa lainkaan senjäsenvaltion alueella, jossa hän asuu, hän on sen jäsenvaltion lainsää-dännön alainen, jonka alueella hän harjoittaa pääosaa toiminnastaan.Perusteet pääasiallisen toiminnan määrittämiseksi säädetään 98 artik-lassa tarkoitetussa asetuksessa.
3) Henkilö, joka toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana yrityksessä,
jonka kotipaikka on jäsenvaltion alueella ja joka toimii kummallakinpuolella kahden jäsenvaltion välistä rajaa, on sen jäsenvaltion lain-säädännön alainen, jonka alueella yrityksellä on kotipaikka.
4) Jos sen lainsäädännön mukaan, jonka alainen henkilön pitäisi 2 tai 3
kohdan mukaisesti olla, tällaisella henkilöllä ei ole mahdollisuuttaedes vapaaehtoisella perusteella liittyä eläkejärjestelmään, se, jonkaetua asia koskee, on sellaisen toisen jäsenvaltion lainsäädännön
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 14
▼B
alainen, jota sovellettaisiin häneen riippumatta näistä nimenomaisista
säännöksistä tai määräyksistä, tai jos tällä tavalla häneen sovellettai-siin kahta tai useampaa lainsäädäntöä, sen lainsäädännön alainen,joka määräytyy kyseisten jäsenvaltioiden tai niiden toimivaltaistenviranomaisten yhteisellä sopimuksella.
14 b artikla
Merenkulkijoihin sovellettavat erityisäännöt (SIC! erityissäännöt)
Edellä 13 artiklan 2 kohdan c alakohdassa olevaa sääntöä sovelletaan
ottaen huomioon seuraavat poikkeukset ja seikat:
1) Jäsenvaltion alueella toimivassa yrityksessä tai jäsenvaltion lippua
käyttävällä aluksella tavallisesti työskentelevä henkilö, jonka tämäyritys on lähettänyt toisen valtion lippua käyttävälle alukselle suorit-tamaan siellä työtä tälle yritykselle, on 14artiklan 1 kohdassa sääde-tyin edellytyksin edelleen ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsää-dännön alainen.
2) Henkilö, joka tavallisesti toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana
joko jäsenvaltion alueella tai jäsenvaltion lippua käyttävällä aluksellaja joka harjoittaa toimintaa omaan lukuunsa toisen jäsenvaltionlippua käyttävällä aluksella, on 14a artiklan 1 kohdassa säädetyinedellytyksin edelleen ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännönalainen.
3) Henkilö, joka ei normaalisti työskentele merellä ja joka työskentelee
jäsenvaltion aluevesillä tai satamassa toisen jäsenvaltion lippuanäillä aluevesillä tai tässä satamassa käyttävällä aluksella, mutta eiole tämän aluksen miehistön jäsen, on ensiksi mainitun jäsenvaltionlainsäädännön alainen.
4) Jäsenvaltion lippua käyttävällä aluksella työskentelevä henkilö,
jonka työstä maksaa korvauksen yritys tai henkilö, jonka kotipaikkaon toisen jäsenvaltion alueella, on viimeksi mainitun valtion lainsää-dännön alainen, jos hän asuu tämän valtion alueella; korvauksenmaksava yritys tai henkilö katsotaan työnantajaksi mainittua lain-säädäntöä sovellettaessa.
14 c artikla (5)
Samanaikaisesti yhden jäsenvaltion alueella palkatussa työssä olevia ja
toisen jäsenvaltion alueella itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivia henki-
löltä koskevat erityissäännökset
Henkilö, joka samanaikaisesti on palkatussa työssä jäsenvaltion alueella
ja toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana toisen jäsenvaltion alueella,on:
a) jollei b alakohdasta muuta johdu, sen jäsenvaltion lainsäädännön
alainen, jonka alueella hän toimii palkatussa työssä tai jos hänharjoittaa tällaista toimintaa kahden tai useamman jäsenvaltionalueella, 14artiklan 2 tai 3 kohdan säännösten mukaisesti määräy-tyvän lainsäädännön alainen;
b) liitteessä VII mainituissa tapauksissa:
— sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän toimii
palkatussa työssä, jolloin tämä lainsäädäntö määräytyy 14artiklan 2 tai 3 kohdan säännösten mukaisesti, jos hän harjoittaatällaista toimintaa kahden tai useamman jäsenvaltion alueella, ja
— sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän toimii
itsenäisenä ammatinharjoittajana, jolloin tämä lainsäädäntömääräytyy 14a artiklan 2, 3 tai 4kohdan mukaisesti, jos hänharjoittaa tällaista toimintaa kahden tai useamman jäsenvaltionalueella.
14 d artikla (5)
Erinäisiä säännöksiä
▼M3
1. Edellä 14artiklan 2 ja 3 kohdassa, 14a artiklan, 2, 3 ja 4kohdassa, 14c artiklan a alakohdassa ja 14e artiklassa tarkoitettuahenkilöä kohdellaan sen lainsäädännön soveltamisen osalta, joka
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 15
▼M3
määräytyy näiden säännösten mukaisesti, niin kuin hän harjoittaisi
kaikkea ammatillista toimintaansa kyseisen jäsenvaltion alueella.
▼B
2. Edellä 14c artiklan b alakohdassa tarkoitettua henkilöä kohdellaanmääritettäessä itsenäiseltä ammatinharjoittajalta perittävien maksujenmäärää sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alueella häntoimii itsenäisenä ammatinharjoittajana, niin kuin hän toimisi palkatussatyössään kyseisen jäsenvaltion alueella.
3. Sen jäsenvaltion säännöksiä, jonka mukaan ammatillista toimintaa
harjoittava eläkkeen saaja ei ole pakollisesti vakuutettu tällaisentoiminnan osalta, sovelletaan myös eläkkeen saajaan, jonka oikeus eläk-keeseen on saavutettu toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti,jollei se, jonka etua asia koskee, nimenomaisesti pyydä saada kuuluajärjestelmään tekemällä hakemuksen ensiksi mainitun jäsenvaltiontoimivaltaisen viranomaisen nimeämälle ja 98 artiklassa tarkoitetunasetuksen liitteessä 10 mainitulle laitokselle.
▼
M3
14 e artikla
Sellaisia henkilöitä koskevat erityissäännöt, jotka on vakuutettu virka-
miesten erityisjärjestelmässä ja jotka samanaikaisesti työskentelevät palkat-tuina työntekijöinä ja/tai itsenäisinä ammatinharjoittajina yhden tai
useamman muun jäsenvaltion alueella
Henkilö, joka työskentelee samanaikaisesti virkamiehenä tai häneen
rinnastettavana henkilönä ja on vakuutettu virkamiesten erityisjärjestel-mässä yhdessä jäsenvaltiossa ja joka työskentelee työntekijänä ja/taipalkattuna työntekijänä yhden tai useamman muun jäsenvaltion alueella,on sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jossa hän on vakuutettunavirkamiesten erityisjärjestelmässä.
14 f artikla
Sellaisia henkilöitä koskevat erityissäännöt, jotka työskentelevät samanai-
kaisesti useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa ja jotka on vakuutettu
erityisjärjestelmässä yhdessä näistä valtioista
Henkilö, joka työskentelee samanaikaisesti kahdessa tai useammassa
jäsenvaltiossa virkamiehenä tai häneen rinnastettavana henkilönä ja onvakuutettu virkamiesten erityisjärjestelmässä ainakin yhdessä kyseisistäjäsenvaltioista, on kunkin kyseessä olevan jäsenvaltion lainsäädännönalainen.
▼
B
15 artikla
Vapasehtoista (SIC! Vapaaehtoista) tai valinnaista jatkuvaa vakuutusta
koskevat säännöt
1. Edellä 13−14d artiklaa ei sovelleta vapaaehtoiseen vakuutukseen
tai valinnaiseen jatkuvaan vakuutukseen, jollei jonkin 4artiklassatarkoitetun alan osalta jossakin jäsenvaltiossa ole ainoastaan vapaaeh-toinen vakuutusjärjestelmä.
2. Jos kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön soveltami-
sesta seuraa vakuutuksen päällekkäisyys:
— pakollisen vakuutusjärjestelmän ja yhden tai useamman vapaaeh-
toisen tai valinnaisen jatkuvan vakuutusjärjestelmän välillä se, jonkaetua asia koskee, kuuluu yksinomaan pakolliseen vakuutusjärjestel-mään, tai
— kahden tai useamman vapaaehtoisen tai valinnaisen jatkuvan vakuu-
tusjärjestelmän välillä se, jonka etua asia koskee, voi liittyä vainvapaaehtoiseen tai valinnaiseen jatkuvaan vakuutusjärjestelmään,jonka hän on valinnut.
3. Kuitenkin, kun kysymys on työkyvyttömyydestä, vanhuudesta ja
kuolemantapauksesta (eläkkeet), se, jonka etua asia koskee, voi liittyäjäsenvaltion vapaaehtoisen tai valinnaiseen jatkuvaan vakuutusjärjestel-mään, vaikka häneen sovelletaan pakollisesti toisen jäsenvaltion lain-
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 16
▼B
säädäntöä niiltä osin kuin ensiksi mainittu jäsenvaltion nimenomaisesti
tai epäsuorasti hyväksyy tällaisen päällekkäisyyden.
16 artikla
Diplomaattisten tai konsuliedustustojen palveluksessa olevia henkilöitä ja
Euroopan yhteisöjen avustavaa henkilökuntaa koskevat erityissäännöt
1. Edellä 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan säännöksiä sovelletaan
henkilöihin, jotka työskentelevät diplomaattisissa tai konsuliedustus-toissa ja tällaisen edustuston virkamiesten henkilökohtaisina palveli-joina.
2. Kuitenkin sellaiset 1 kohdassa tarkoitetut työntekijät, jotka ovat
valtuuttavan tai lähettävän jäsenvaltion kansalaisia, voivat valita, sovel-letaanko heihin tämän valtion lainsäädäntöä. Tällainen valintaoikeusvoidaan uudistaa jokaisen kalenterivuoden päättyessä, eikä sillä oletakautuvaa vaikutusta.
3. Euroopan yhteisöjen avustava henkilökunta voi valita, sovelle-
taanko heihin sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka alueella he työsken-televät, sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jota heihin viimeksi sovellettiin,tai sen valtion lainsäädäntöä, jonka kansalaisia he ovat, kun kysymys onmuista kuin sellaisiin perheavustuksiin liittyvistä säännöksistä, joidenmyöntäminen määräytyy tällaiseen henkilökuntaan sovellettavien työs-kentelyehtojen mukaisesti. Tämä valintaoikeus, jota voidaan käyttäävain kerran, tulee voimaan työsuhteen alkamispäivästä.
17 artikla (9)
Poikkeukset 13−16 artiklaan
Kaksi tai useampi jäsenvaltio, näiden valtioiden toimivaltaiset viran-
omaiset tai näiden viranomaisten nimeämät toimielimet voivat yhteiselläsopimuksella määrätä poikkeuksista 13−16 artiklan määräyksiin tiet-tyjen henkilöryhmien tai tiettyjen henkilöiden eduksi.
17 a artikla (9)
Kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan eläkettä saavia
henkilöltä (SIC! henkilöitä) koskevat erityissäännökset
Henkilö, joka saa eläkettä yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai
eläkkeitä kahden tai useamman jäsenvaltion alueella, voi pyynnöstääntulla suljetuksi viimeksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännön piiristäedellyttäen, että hän ei kuulu tämän lainsäädännön piiriin ammatillisentoiminnan vuoksi.
III OSASTO
ERI ETUUSRYHMIÄ KOSKEVIA ERITYISSÄÄNNÖKSIÄ
1 LUKU
SAIRAUS JA ÄITIYS
1 jakso
Yhteisiä säännöksiä
18 artikla
Vakuutus-, työskentely- tai asumiskausien yhteenlaskeminen
1. Sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön
mukaan etuuksia koskevan oikeuden saavuttamiseksi, säilyttämiseksi taitakaisinsaamiseksi edellytetään vakuutus-, työskentely- tai asumiskau-sien täyttymistä, ottaa tarpeellisessa määrin huomioon vakuutus-, työs-kentely- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lain-säädännön mukaan, ikään kuin nämä kaudet olisivat täyttyneet sensoveltaman lainsäädännön mukaan.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 17
▼B
2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan kausityöntekijöihin myössellaisten ennen vakuutuksen katkeamista olevien kausien osalta, jotkaylittävät toimivaltaisen valtion lainsäädännön salliman kauden, edellyt-täen kuitenkin, että se, jonka etua asia koskee, ei ole lakannut olemastavakuutettu yli neljän kuukauden ajaksi.
2 jakso
Palkatut työntekijät ja itsenäiset ammatinharjoittajat sekä heidän
perheenjäsenensä
19 artikla
Asuminen muusaa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa — Yleisiä
sääntöjä
1. Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka asuu
muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella ja joka täyttäätoimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetetut edellytykset etuuksiensaamiseksi ottaen tarpeen mukaan huomioon 18 artiklan säännökset, saaasuinvaltiossaan:
a) toimivaltaisen laitoksen puolesta luontoisetuudet asuinpaikan laitok-
sesta tämän laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaisesti ikäänkuin hänet olisi vakuutettu siinä; ja
b) rahaetuudet toimivaltaisesta laitoksesta sen soveltaman lainsää-
dännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen laitoksen ja asuinpaikanlaitoksen välisellä sopimuksella tällaiset etuudet voidaan maksaaviimeksi mainitusta laitoksesta ensiksi mainitun puolesta, toimival-taisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti perheenjäse-
niin, jotka asuvat muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella,sikäli kuin heillä ei ole oikeutta tällaisiin etuuksiin sen valtion lainsää-dännön mukaan, jonka alueella he asuvat.
Jos perheenjäsenet asuvat sellaisen jäsenvaltion alueella, jonka lainsää-
dännön mukaan oikeus saada luontoisetuuksia ei edellytä vakuutusta taityöskentelyä, heidän saamiaan luontoisetuuksia pidetään sen laitoksenpuolesta suoritettuina, jossa palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatin-harjoittaja on vakuutettu, paitsi jos puoliso tai lapsista huolehtivahenkilö harjoittaa ammattia mainitun jäsenvaltion alueella.
20 artikla
Rajatyöntekijät ja heidän perheenjäsenensä — Erityissääntöjä
Rajatyöntekijä voi myös saada etuuksia toimivaltaisen valtion alueella.
Tällaiset etuudet antaa toimivaltainen laitos tämän valtion lainsää-dännön mukaisesti, niin kuin se, jonka etua asia koskee, asuisi tässävaltiossa. Hänen perheenjäsenensä voivat saada etuuksia samoin edelly-tyksin; kuitenkin tällaisten etuuksien saaminen, kiireellisiä tapauksialukuun ottamatta, edellyttää kyseisten valtioiden tai näiden valtioidentoimivaltaisten viranomaisten välistä sopimusta tai, jollei sellaista ole,toimivaltaisen laitoksen etukäteen antamaa valtuutusta.
21 artikla
Toimivaltaisessa valtiossa oleskelu tai asuinpalkan muuttaminen sinne
1. Edellä 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu palkattu työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja, joka oleskelee toimivaltaisen valtionalueelle, saa etuudet tämän valtion lainsäädännön mukaisesti ikään kuinhän asuisi siellä, vaikka hän on jo saanut etuuksia samasta sairaus- taiäitiystapauksesta ennen oleskeluaan.
2. Edellä 1 kohta sovelletaan vastaavasti 19 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin perheenjäseniin.
Kuitenkin jos viimeksi mainitut henkilöt asuvat muun jäsenvaltion
alueella kuin sen, jonka alueella palkattu työntekijä tai itsenäinenammatinharjoittaja asuu, luontoisetuudet antaa oleskelupaikan laitosniiden, joiden etua asia koskee, asuinpaikan laitoksen puolesta.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 18
▼B
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta rajatyöntekijöihin ja heidänperheenjäseniinsä.
4. Palkattu työntekijä ja itsenäinen ammatinharjoittaja sekä hänen 19
artiklassa tarkoitetut perheenjäsenensä, jotka muuttavat toimivaltaisenvaltion alueelle asumaan, saavat etuudet tämän valtion lainsäädännönmukaan, vaikka he ovat jo saaneet etuuksia samasta sairaus- tai äitiysta-pauksesta ennen asuinpaikan muuttamista.
22 artikla
Oleskelu toimivaltaisen valtion ulkopuolella — Paluu tai asuinpaikan muut-
taminen toiseen jäsenvaltioon sairauden tai äitiyteen aikana — Tarve mennä
toiseen jäsenvaltioon tarkoituksena saada asianmukaista hoitoa
1. Palkatulla työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, joka
täyttää toimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetetut edellytyksetoikeuden saamiseksi etuuksiin, ottaen tarpeen mukaan huomioon 18artiklan säännökset; ja:
a) jonka tila tekee välttämättömäksi välittömät etuudet toisen jäsenval-
tion alueella oleskelun aikana;
b) joka, sen jälkeen kun hän on saanut oikeuden toimivaltaiselta laitok-
selta veloitettaviin etuuksiin, on saanut tältä laitokselta luvan palatasen jäsenvaltion alueelle, jossa hän asuu, tai muuttaa asuinpaikkansatoisen jäsenvaltion alueelle; taikka
c) jolle toimivaltainen laitos on antanut luvan mennä toisen jäsenval-
tion alueelle saamaan siellä hänen tilansa kannalta aiheellista hoitoa,
on oikeus: (SIC!)
i) toimivaltaisen laitoksen puolesta annettaviin luontoisetuuksiin oles-
kelu- tai asuinpaikan laitoksesta, sen soveltaman lainsäädännönmukaisesti, ikään kuin hänet olisi vakuutettu siinä; sen kaudenpituus, jonka aikana etuuksia annetaan, määrätään kuitenkin toimi-valtaisen valtion lainsäädännön mukaisesti;
ii) rahaetuuksiin toimivaltaisesta laitoksesta sen soveltaman lainsää-
dännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen laitoksen ja oleskelu-tai asuinpaikan laitoksen välisellä sopimuksella tällaiset etuudetvoidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksi mainitunpuolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdan mukaisesti vaadittu lupa voidaan
evätä vain, jos osoitetaan, että sen, jonka alueella se, jonka etua asiakoskee, liikkuminen olisi hänen terveydentilansa tai sairaanhoidonsaamisen kannalta vahingollista.
Edellä 1 kohdan c alakohdan mukaisesti vaadittua lupaa ei voida evätä,
jos kysymyksessä oleva hoito kuuluu sen jäsenvaltion lainsäädännössäsäädettyjen etuuksien joukkoon, jonka etua asia koskee, asuu, ja joshänelle ei ole voitu antaa tällaista hoitoa siinä ajassa kuin on tavallisestivälttämätöntä kyseisen hoidon saamiseksi jäsenvaltiossa, jossa hän asuu,ottaen huomioon hänen senhetkinen terveydentilansa ja todennäköinentaudinkulku.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti palkatun
työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan perheenjäseniin.
Kuitenkin, kun 1 kohdan a ja c alakohdan i alakohtaa sovelletaan 19
artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin perheenjäseniin, jotka asuvat muunjäsenvaltion alueella kuin sen, jonka alueella palkattu työntekijä taiitsenäinen ammatinharjoittaja asuu:
a) luontoisetuudet annetaan sen jäsenvaltion laitoksen puolesta, jossa
perhe asuu, oleskelupaikan, laitoksesta sen soveltaman lainsää-dännön mukaisesti, niin kuin työntekijä tai yrittäjä olisi vakuutettusiinä. Kausi, jolta etuuksia annetaan, määrätään kuitenkin sen jäsen-valtion lainsäädännön mukaan, jonka alueella perheenjäsenet asuvat;ja
b) edellä 1 kohdan c alakohdassa vaadittu lupa annetaan sen jäsenval-
tion laitoksesta, jonka alueella perheenjäsenet asuvat.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 19
▼B
4. Se, että 1 kohdan säännöksiä sovelletaan palkattuun työntekijääntai itsenäiseen ammatinharjoittajaan, ei vaikuta hänen perheenjäsentensäoikeuteen saada etuuksia.
22 a artikla (14)
Erityisiin henkilöryhmiin sovellettavat erityiset säännöt
Tämän asetuksen 2 artiklan rajoittamatta 22 artiklan 1 kohdan a ja c
alakohtaa sovelletaan henkilöihin, jotka ovat jonkin jäsenvaltion kansa-laisia ja vakuutettuja jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jaheidän kanssaan asuviin perheenjäseniin.
22 b artikla (13) (15)
Toimintaa harjoitetaan muussa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa — Oles-
kelu valtiossa, jossa toimintaa harjoitetaan
Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, jota 13 artiklan 2
kohdan d alakohdan, 14artiklan, 14a artiklan, 14b artiklan, 14cartiklan a kohdan tai 17 artiklan säännökset koskevat, sekä hänen muka-naan seuraavat perheenjäsenet saavat etuuksia 22 artiklan 1 kohdan aalakohdan säännösten mukaisesti kaikissa tilanteissa, joissa he tarvit-sevat etuuksia oleskellessaan sen jäsenvaltion alueella, jossa työntekijätai ammatinharjoittaja harjoittaa ammattiaan tai jonka lipun alla purjeh-tivalla laivalla työntekijä tai ammatinharjoittaja harjoittaa ammattiaan.
▼
M4
▼B
23 artikla (A)
Rahaetuuksien laskeminen
1. Toimivaltainen laitos jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön mukaan
edellytetään, että rahaetuuksien laskemisen on perustuttava keskimääräi-siin ansioihin, määrää tällaiset keskimääräiset ansiot yksinomaisestisellaisten ansioiden perusteella, jotka on vahvistettu maksetuiksi asiano-maisen lainsäädännön mukaan täytettyjen kausien aikana.
2. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka lainsäädännön
mukaan edellytetään, että rahaetuuksien laskemisen on perustuttavavakioansioihin, on otettava huomioon yksinomaan vakioansiot taitarpeen mukaan vakioansioiden keskimäärä niiltä kausilta, jotka ontäytetty sanotun lainsäädännön mukaan.
3. Sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön
mukaan rahaetuuksien määrä vaihtelee perheenjäsenten lukumääränmukaan, ottaa myös huomioon asianomaisen henkilön perheenjäsenet,jotka asuvat toisen jäsenvaltion alueella, niin kuin he asuisivat toimival-taisen valtion alueella.
24 artikla
Merkittävät luontoisetuudet
1. Jos jäsenvaltion laitos on tunnustanut palkatun työntekijän tai
itsenäisen ammatinharjoittajan tai heidän perheenjäsentensä oikeudenproteeseihin, merkittäviin apuvälineisiin tai muihin merkittäviin luontoi-setuuksiin ennen kuin hänet vakuutetaan toisen jäsenvaltion laitoksessa,asianomainen palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja saatällaiset etuudet ensiksi mainitun laitoksen kustannuksella, vaikka nemyönnetään sen jälkeen, kun hänet vakuutetaan toisessa laitoksessa.
2. Hallintotoimikunta laatii luettelon etuuksista, joihin 1 kohdan
säännöksiä sovelletaan.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 20
▼B
3 jakso
Työttömät ja heidän perheenjäsenensä
25 artikla
1. Työtön, joka aikaisemmin oli palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja ja johon 69 artiklan 1 kohdan tai 71 artiklan 1kohdan b alakohdan ii alakohdan toisen virkkeen säännöksiä sovelletaanja joka täyttää toimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetetut edelly-tykset oikeuden saamiseksi luontois- ja rahaetuuksiin, ottaen tarvittaessahuomioon 18 artiklan säännökset, saa 69 artiklan 1 kohdan c alakoh-dassa säädetyn ajan:
a) luontoisetuuksia, jotka toimivaltaisen laitoksen puolesta antaa laitos
siinä jäsenvaltiossa, jossa hän etsii työtä, sen lainsäädännön mukai-sesti, jota viimeksi mainittu laitos soveltaa, niin kuin hänet olisivakuutettu siinä; ja
b) rahaetuuksia, jotka toimivaltainen laitos myöntää siihen sovelletun
lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen laitoksen ja senjäsenvaltion laitoksen, jossa työtön hakee työtä, välisellä sopimuk-sella etuudet voidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksimainitun laitoksen puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännönmukaisesti. Työttömyysetuuksia 69 artiklan 1 kohdan mukaisesti eimyönnetä ajalta, jolta suoritetaan rahaetuuksia.
2. Kokonaan työtön, joka aikaisemmin oli työssä ja johon 71 artiklan
1 kohdan a alakohdan ii alakohdan tai 71 artiklan 1 kohdan b alakohdanii alakohdan ensimmäisen virkkeen säännöksiä sovelletaan, saa luontois-ja raha−etuudet sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonkaalueella hän asuu, niin kuin hän olisi ollut tämän lainsäädännön alainenhänen viimeisen työskentelynsä aikana ottaen tarvittaessa huomioon 18artiklan säännökset; tällaisten etuuksien kustannuksista vastaa asuinval-tion laitos.
3. Jos työtön täyttää sen jäsenvaltion lainsäädännössä asetetut edelly-
tykset, joka on vastuussa työttömyysetuuksien kustannuksista, sairaus-ja äitiysetuuksia koskevan oikeuden osalta ottaen tarvittaessa huomioon18 artiklan säännökset, hänen perheenjäsenensä saavat nämä etuudetriippumatta siitä, minkä jäsenvaltion alueella he asuvat tai oleskelevat.Tällaiset etuudet myönnetään:
i) kun kysymys on luontoisetuuksista, asuin- tai oleskelupaikkakunnan
laitoksesta sen soveltaman lainsäädännön mukaisesti sen jäsenval-tion toimivaltaisen laitoksen puolesta, joka on vastuussa työttömyy-setuuksien kustannuksista; tai
ii) kun kysymys on rahaetuuksista, sen jäsenvaltion toimivaltaiselta
laitokselta, joka on vastuussa työttömyysetuuksien kustannuksista,sen soveltaman lainsäädännön mukaisesti.
4. Ylivoimaisen esteen sattuessa toimivaltainen laitos voi pidentää 1
kohdassa vahvistettua määräaikaa tämän laitoksen soveltamassa lainsää-dännössä vahvistetuin rajoituksin, edellä sanotun kuitenkaan rajoitta-matta sen jäsenvaltion lainsäädännön soveltamista, jossa sallitaansairausetuuksien suorittaminen pidemmältä kaudelta.
25 a artikla (14)
Kokonaan työttöminä olevien henkilöiden vastuulla olevat maksut
Luontois- ja rahaetuuksia 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille työttö-
mille myöntävä laitos, joka on jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännönmukaisesti määrätään työttömien vastuulla olevien maksujen vähentämi-sestä sairaus- ja äitiysetuuksien kattamiseksi, saa suorittaa niiden vähen-tämisen sen lainsäädännön määräysten mukaisesti.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 21
▼B
4jakso
Eläkkeenhakijat ja heidän perheenjäsenensä
26 artikla
Oikeus luontoisetuuksiin tapauksissa, joissa oikeus viimeksi toimivaltaisena
olleesta laitoksesta saataviin etuuksiin lakkaa
1. Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, hänen
perheenjäsenensä tai hänen jälkeenjääneensä, jonka oikeus luontoise-tuuksiin viimeksi toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaanlakkaa eläkehakemuksen käsittelyn aikana, saa siitä huolimatta tällaisetetuudet seuraavin edellytyksin: luontoisetuudet annetaan sen jäsenval-tion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella ne, joiden etua asiakoskee, asuvat, edellyttäen, että heillä on oikeus tällaisiin etuuksiintämän lainsäädännön mukaan, jos he asuisivat tuon valtion alueella,ottaen tarvittaessa huomioon 18 artiklan säännökset.
2. Eläkkeenhakijan, jolla on oikeus luontoisetuuksiin sellaisen jäsen-
valtion lainsäädännön mukaisesti, joka velvoittaa asianomaisen henkilönmaksamaan sairausvakuutusmaksuja eläkehakemuksen käsittelynaikana, oikeus luontoisetuuksiin lakkaa sitä kuukautta seuraavan toisenkuukauden päättyessä, jolta hän ei ole maksanut maksuja.
3. Edellä 1 kohdan säännösten mukaisesti annetut luontoisetuudet
kustantaa se laitos, joka on kerännyt maksut 2 kohdan säännöstenmukaisesti; jos 2 kohdan säännösten mukaan mitään maksuja ei tarvitsemaksaa, laitos, joka on vastuussa luontoisetuuksien kustannuksista eläk-keen myöntämisen jälkeen 28 artiklan säännösten mukaisesti, palauttaamyönnettyjen etuuksien määrän asuinpaikan laitokselle.
5 jakso
Eläkeläiset ja heidän perheenjäsenensä
27 artikla
Usean valtion lainsäädännön mukaan maksettavat eläkkeet, jos oikeus
etuuksiin on asuinmaassa
Eläkeläinen, jolla on oikeus eläkkeisiin kahden tai useamman jäsenval-
tion lainsäädännön mukaan, joista yhden jäsenvaltion alueella hän asuu,ja jolla on oikeus etuuksiin viimeksi mainitun jäsenvaltion lainsää-dännön mukaan ottaen tarvittaessa huomioon 18 artiklan säännökset jaliitteen VI määräykset, saa yhdessä perheenjäsentensä kanssa tällaisetetuudet asuinpaikan laitoksesta ja tämän laitoksen kustannuksella, niinkuin se, jonka etua asia koskee, olisi eläkeläinen, jonka eläke maksettai-siin yksinomaan viimeksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
28 artikla
Yhden tai useamman valtion lainsäädännön mukaan maksettavat eläkkeet
tapauksissa, joissa ei ole oikeutta etuuksiin asuinmaassa
1. Eläkeläinen, jolla on oikeus eläkkeeseen yhden jäsenvaltion lain-
säädännön mukaan tai eläkkeisiin kahden tai useamman jäsenvaltionlainsäädännön mukaan ja jolla ei ole oikeuta etuuksiin sen jäsenvaltionlain säädännön mukaan, jonka alueella hän asuu, saa siitä huolimattasellaiset etuudet itselleen ja perheenjäsenilleen sikäli kuin hänellä olisi,ottaen tarvittaessa huomioon 18 artiklan säännökset ja liitteen VImääräykset, ollut oikeus niihin sen jäsenvaltion tai ainakin yhden eläk-keiden suhteen toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, joshän asui sellaisen valtion alueella. Etuudet annetaan seuraavien edelly-tysten mukaan:
a) luontoisetuudet annetaan 2 kohdassa tarkoitetun laitoksen puolesta
asuinvaltion laitoksesta, niin kuin kysymyksessä oleva henkilö olisieläkeläinen sen valtion lainsäädännön mukaan, jonka alueella hänasuu, ja hänellä olisi oikeus sellaisiin etuuksiin;
b) rahaetuudet annetaan tarvittaessa 2 kohdan sääntöjen mukaisesti
määrätystä toimivaltaisesta laitoksesta sen soveltaman lainsäädännönmukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen laitoksen ja asuinpaikan
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 22
▼B
laitoksen välisellä sopimuksella tällaiset etuudet voidaan antaaviimeksi mainitusta laitoksesta ensiksi mainitun puolesta toimival-taisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa luontoisetuuksien
kustannuksista vastaa laitos, joka määrätään seuraavien sääntöjenmukaisesti:
a) jos eläkeläisellä on oikeus mainittuihin etuuksiin yhden ainoan
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, kustannuksista vastaa tämänvaltion toimivaltainen laitos, tai
b) jos eläkeläisellä on oikeus mainittuihin etuuksiin kahden tai
useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, niitä koskevatkustannukset kuuluvat sen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksenvastattavaksi, jonka lainsäädännön alainen eläkeläinen on ollutpisimmän ajan; jos tämän säännön soveltaminen johtaa siihen, ettäuseampi laitos olisi vastuussa etuuksien kustannuksista, kustannuk-sista vastaa se laitos, joka soveltaa sitä lainsäädäntöä, jonka alaineneläkeläinen on viimeksi ollut.
28 a artikla
Yhden tai useamman muun jäsenvaltion kuin asuinvaltion lainsäädännön
mukaan maksettavat eläkkeet, kuin (SIC! kun) oikeus etuuksiin on viimeksi
mainitussa maassa
Niissä tapauksissa, joissa eläkkeensaaja, jolla on oikeus eläkkeeseen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai eläkkeisiin kahden tai useammanjäsenvaltion lainsäädännön mukaan, asuu sellaisen jäsenvaltion alueella,jonka lainsäädännön mukaan oikeus saada luontoisetuuksia ei edellytävakuuttamista tai työskentelyä, eikä oikeutta eläkkeeseen ole, hänelle taihänen perheenjäsenilleen annettujen luontoisetuuksien kustannuksistavastaa yhden sellaisen jäsenvaltion laitos, joka on toimivaltainen eläk-keiden osalta ja joka määrätään 28 artiklan 2 kohdassa vahvistettujensääntöjen mukaisesti, siihen määrään asti, johon eläkeläisellä ja hänenperheenjäsenillään olisi ollut oikeus tällaisiin etuuksiin sanotunlaitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan, jos he asuisivat sen jäsen-valtion alueella, jossa tämä laitos sijaitsee.
29 artikla
Perheenjäsenten asuminen muussa kuin siinä valtiossa, jossa eläkeläinen
asuu — Asuinpaikan muuttaminen valtioon, jossa eläkeläinen asuu
1. Jos sellaisen eläkeläisen perheenjäsenet, jolla on oikeus eläkkee-
seen yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai eläkkeisiin kahdentai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, asuvat muun kuinsen jäsenvaltion alueella, jossa eläkeläinen asuu, he saavat, jos eläkeläi-sellä on oikeus etuuksiin yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,etuudet niin kuin eläkeläinen asuisi samalla alueella kuin he. Etuudetannetaan seuraavin edellytyksin:
▼
M2
a) luontoisetuudet antaa perheenjäsenten asuinpaikan laitos tämän
laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaisesti ja kustannuksistavastaa laitos, joka määräytyy 27 artiklan tai 28 artiklan 2 kohdansäännösten mukaisesti; jos asuinpaikka sijaitsee toimivaltaisessavaltiossa, toimivaltainen laitos antaa luontoisetuudet ja vastaakustannuksista;
▼
B
b) rahaetuudet antaa tarvittaessa toimivaltainen laitos, joka määräytyy
27 artiklan tai 28 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti, sensoveltaman lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisenlaitoksen ja perheenjäsenten asuinpaikan laitoksen välisellä sopimuk-sella tällaiset etuudet voidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksestaensiksi mainitun puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännönmukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut perheenjäsenet, jotka muuttavat
asuinpaikkansa jäsenvaltioon, jossa eläkeläinen asuu, saavat:
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 23
▼B
a) luontoisetuudet tämän valtion lainsäädännön mukaisesti, vaikka he
olisivat jo saaneet etuuksia saman sairaus- tai äitiystapauksen perus-teella ennen muuttamistaan;
b) tarvittaessa rahaetuudet toimivaltaisesta laitoksesta, joka määräytyy
27 artiklan tai 28 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti, sensoveltaman lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisenlaitoksen ja eläkeläisen asuinpaikan laitoksen välisellä sopimuksellatällaiset etuudet voidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksimainitun puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
30 artikla
Merkittävät luontoisetuudet
Edellä 24artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti eläkeläisiin.
31 artikla
Eläkeläisen tai perheenjäsenten oleskelu muussa kuin siinä valtiossa, jossa
he asuvat
Eläkeläinen, jolla on oikeus eläkkeeseen tai eläkkeisiin yhden valtion
lainsäädännön mukaan tai eläkkeisiin kahden tai useamman jäsenvaltionlainsäädännön mukaan ja jolla on oikeus etuuksiin yhden tällaisenvaltion lainsäädännön mukaan, saa yhdessä perheenjäsentensä kanssaoleskellessaan muun kuin sen jäsenvaltion alueella, jossa he asuvat:
a) luontoisetuudet oleskelupaikan laitoksesta sen soveltaman lainsää-
dännön määräysten mukaisesti ►
M2eläkeläisten tai perheenjä-
senten◄asuinpaikan laitoksen kustannuksella;
b) tarvittaessa rahaetuudet toimivaltaisesta laitoksesta, joka määräytyy
27 artiklan tai 28 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti, sensoveltaman lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisenlaitoksen ja oleskelupaikan laitoksen välisen sopimuksen perusteellanämä etuudet voidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksimainitun puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
32 artikla (15)
.....
33 artikla (7)
Eläkeläisten maksamat maksut
1. Jäsenvaltion laitoksella, joka on vastuussa eläkkeen maksamisesta
ja joka soveltaa lainsäädäntöä, jonka mukaan eläkkeitä vähennetäänsairauden ja äitiyden vuoksi perittävien maksujen osalta, on oikeustehdä tällaiset vähennykset laskettuina kyseisen lainsäädännön mukaantällaisesta laitoksesta maksettavasta eläkkeestä siihen määrän saakka,johon etuuksia koskevat kustannukset ovat 27, 28, 28 a, 29, 31 ja 32artiklan mukaisesti sanotun jäsenvaltion laitoksen vastuulla.
2. Jos 28 a artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa etuuksien saavutta-
minen sairauden ja äitiyden osalta edellyttää maksujen tai vastaaviensuoritusten maksamista asumisen perusteella sen jäsenvaltion lainsää-dännön mukaan, jonka alueella kyseinen eläkeläinen asuu, näitämaksuja ei makseta.
34 artikla
Yleisiä säännöksiä
1. Edellä 28, 28 a, 28 ja 31 artiklaa sovellettaessa eläkeläinen, joka
saa kahta tai useampaa eläkettä yhden ainoan jäsenvaltion lainsää-dännön mukaan, katsotaan näiden säännösten mukaisesti eläkeläiseksi,jolla on oikeus saada eläkettä yhden jäsenvaltion lainsäädännönmukaan.
2. Edellä 27−33artiklaa ei sovelleta eläkeläiseen tai hänen perheenjä-
seniinsä, joilla on oikeus etuuksiin jäsenvaltion lainsäädännön mukaansen perusteella, että he harjoittavat ammatillista toimintaa. Tällaisessatapauksessa se, jonka etua asia koskee, täytäntöönpantaessa tätä lukua,
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 24
▼B
katsotaan palkatuksi työntekijäksi tai itsenäiseksi ammatinharjoittajaksitai sellaisen perheenjäseneksi.
▼
M4
5a jakso
Opiskelevat tai ammatillista koulutusta saavat henkilöt ja heidän
perheenjäsenensä
34 a artikla
Opiskelijoita ja heidän perheenjäseniään koskevat erityissäännökset
Asetuksen 18 ja 19 artiklan, 22 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan, 22
artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, 22 artiklan 3 kohdan, 23 ja 24artiklan sekä 6 ja 7 jakson säännöksiä sovelletaan tarvittaessa vastaa-vasti opiskelijoihin ja heidän perheenjäseniinsä.
34 b artikla
Yleiset säännökset
Asetuksen 22 artiklan 1 ja 3 kohdassa sekä 34a artiklassa tarkoitettu
henkilö, joka oleskelee muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessavaltiossa sellaisen opiskelun tai ammatillisen koulutuksen vuoksi, jokajohtaa jonkin jäsenvaltion viranomaisten virallisesti hyväksymääntutkintoon, sekä oleskelun aikana hänen mukanaan seuraavat perheenjä-senet kuuluvat 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan,kaikissa sellaisissa olosuhteissa, jotka edellyttävät etuuksien saamistaoleskeltaessa sen jäsenvaltion alueella, jossa henkilö opiskelee tai onkoulutuksessa.
▼
B
6 jakso
Erinäisiä säännöksiä
35 artikla
Järjestelmä, jota sovelletaan, kun oleskelu- tai asuinmaassa on useita järjes-
telmiä — Aikaisempi sairaus — Enimmäisaika, jolta etuuksia myönnetään
1. Jollei 2 kohdasta muuta johdu ja jos oleskelu- tai asuinvaltion
lainsäädännössä on useita sairaus- tai äitiysvakuutusjärjestelmiä, 19artiklan, 21 artiklan 1 kohdan, 22, 25 ja 26 artiklan, 28 artiklan 1kohdan, 29 artiklan 1 kohdan tai 31 artiklan nojalla sovellettavat sään-nökset ovat niittä järjestelmiä koskevia säännöksiä, jotka koskevatruumiillisen työn tekijöitä terästeollisuudessa. Jos kuitenkin mainitussalainsäädännössä on erityisjärjestelmä kaivoksissa ja vastaavanlaisissayrityksissä työskenteleville, tällaisen järjestelmän säännöksiä sovelle-taan tähän työntekijäryhmään ja heidän perheenjäseniinsä edellyttäen,että oleskelu- tai asuinpaikan laitos, johon hakemus tehdään, on toimi-valtainen tällaisen järjestelmän soveltamisessa.
2. Jos oleskelu- tai asuinpaikan lainsäädännössä on yksi tai useampia
erityisjärjestelmiä, jotka kattavat kaikki tai useimmat itsenäisten amma-tinharjoittajien ammattiryhmät ja jotka myöntävät pienempiä luontoise-tuuksia kuin palkatuille työntekijöille myönnettävät, on niihin, joidenetua asia koskee ja heidän perheenjäseniinsä 19 artiklan 1 kohdan aalakohdassa ja 2 kohdassa, 22 artiklan 1 kohdan i alakohdassa ja 3kohdassa, 28 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 31 artiklan a alakoh-dassa tarkoitetuissa tapauksissa sovellettava niitä säännöksiä, jotkakuuluvat 98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa määrät-tyyn järjestelmään tai järjestelmiin:
a) jos se, jonka etua asia koskee, on toimivaltaisessa valtiossa vakuu-
tettu itsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmässä, joka myösmyöntää pienempiä luontoisetuuksia kuin ne, jotka myönnetäänpalkatuille työntekijöille, tai
b) jos yhtä tai useampaa eläkettä saavalla henkilöllä on toimivaltaisen
jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden eläkelainsäädännön mukaan oikeusvain luontoisetuuksiin, jotka annetaan itsenäisten ammatinharjoitta-
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 25
▼B
jien erityisjärjestelmästä, joka myös antaa pienempiä luontoise-tuuksia kuin ne, jotka myönnetään palkatuille työntekijöille.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan myönnettävät etuudet riip-
puvat sairauden alkuperästä, tätä edellytystä ►
M4ei sovelleta henki-
löihin◄, joihin tätä asetusta sovelletaan, riippumatta jäsenvaltiosta,
jonka alueella he asuvat.
4. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä on etuuksien myöntämiselle
vahvistettu enimmäiskausi, tätä lainsäädäntöä soveltava laitos voi tarvit-taessa ottaa huomioon kaudet, joilta etuuksia on jo annettu toisen jäsen-valtion laitoksesta saman sairauden tai äitiyden vuoksi.
7 jakso
Korvaukset laitosten kesken
36 artikla (15)
1. Jäsenvaltion laitoksen tämän luvun säännösten nojalla toisen
jäsenvaltion laitoksen puolesta antamat luontoisetuudet korvataan täysi-määräisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut korvaukset määrätään ja suoritetaan
98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa säädetyn menet-telyn mukaisesti, joko osoittamalla todelliset kustannukset tai kertasuo-rituksiin pohjautuen.
Viimeksi mainitussa tapauksessa kertasuoritusten on oltava sellaisia,
että kustannusten korvaus on niin lähellä todellisia kustannuksia kuinmahdollista.
3. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden valtioiden
toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista tavoista kustannustenkorvaamiseksi tai voivat luopua kaikesta korvaamisesta niiden toimival-taan kuuluvien laitosten välillä.
2 LUKU (11)
TYÖKYVYTTÖMYYS
1 jakso
Palkatut työntekijät tai itsenäiset ammatinharjoittajat, jotka ovat
yksinomaan sellaisen lainsäädännön alaisia, jonka mukaan työky-vyttömyysetuuksien määrä on riippumaton vakuutuskausien
kestosta
37 artikla (11)
Yleisiä säännöksiä
1. Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka on
peräkkäin tai vuorottain ollut kahden tai useamman jäsenvaltion lainsää-dennön alainen ja jonka osalta vakuutuskaudet ovat täyttyneet yksin-omaan sellaisen lainsäädännön mukaan, jossa työkyvyttömyysetuuksienmäärä on riippumaton vakuutuskausien kestosta, saa etuudet 39 artiklansäännösten mukaisesti. Tämä artikla ei vaikuta lasten perusteella eläk-keeseen maksettaviin korotuksiin tai lisiin, jotka myönnetään 8 luvunsäännösten mukaisesti.
2. Liitteessä IV olevassa A osassa luetellaan jokaisen jäsenvaltion
osalta, jota asia koskee, niiden alueella voimassa oleva, 1 kohdassatarkoitetun tyyppinen lainsäädäntö.
38 artikla (11)
Sen lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien
huomioon ottaminen, jonka alainen palkattu työntekijä tai itsenäinenammatinharjoittaja on etuuksia koskevan oikeuden ansaitsemisesta, säilyttä-
misestä tai takaisinsaamisesta määrättäessä
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 26
▼B
1. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään muun kuin 2 tai 3
kohdassa tarkoitettuun erityisjärjestelmään kuuluvaa etuutta koskevanoikeuden saavuttamiseksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi, ettävakuutus- tai asumiskaudet täyttyvät, tämän jäsenvaltion toimivaltaisenlaitoksen on otettava huomioon tarpeellisessa määrin ne vakuutus- taiasumiskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaan joko yleisessä järjestelmässä tai erityisjärjestelmässä ja jokopalkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana. Se ottaahuomioon nämä kaudet ikään kuin ne olisivat sen soveltaman lainsää-dännön mukaan täyttyneitä kausia.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tiettyjen ettuksien (SIC!
etuuksien) myöntämisen edellytyksenä on, että vakuutuskaudet täyttyvätvain ammatissa, joka kuuluu palkattujen työntekijöiden erityisjärjestel-mään tai tapauksen mukaan erityisen työn piiriin, muiden jäsenval-tioiden lainsäädäntöjen mukaan täyttyneet kaudet otetaan huomioonnäitä etuuksia myönnettäessä vain, jos ne ovat täyttyneet vastaavassajärjestelmässä tai, jollei tällaista ole, samassa ammatissa tai tapauksenmukaan samassa työssä.
Jos, sen jälkeen kun näin täyttyneet kaudet on otettu huomioon se, jonka
etua asia koskee, ei täytä näiden etuuksien saamiseksi asetettuja edelly-tyksiä, nämä kaudet otetaan huomioon myönnettäessä etuuksia yleisestäjärjestelmästä tai, jos tällaista ei ole, järjestelmästä, jota sovelletaanruumiillisen työn tekijään tai toimihenkilöön tapauksen mukaan edellyt-täen, että se, jonka etua asia koskee, on ollut vakuutettu jommassakum-massa näistä järjestelmistä.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tiettyjen etuuksien myön-
täminen riippuu siitä, että vakuutuskaudet ovat täyttyneet vain amma-tissa, joka kuuluu itsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmään,nuiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan täyttyneet kaudet otetaanhuomioon myönnettäessä tällaisia etuuksia vain, jos ne ovat täyttyneetvastaavassa järjestelmässä tai, jollei tällaista ole, samassa ammatissa.Liitteessä IV olevassa B osassa luetellaan jokaisen jäsenvaltion osalta,jota asia koskee, tässä kohdassa tarkoitetun tyyppiset itsenäisiin amma-tinharjoittajiin sovellettavat järjestelmät.
Jos sen jälkeen kun tässä kohdassa tarkoitetut kaudet on otettu
huomioon, se, jonka etua asia koskee, ei täytä näiden etuuksien saami-seksi asetettuja edellytyksiä, nämä kaudet otetaan huomioon myönnet-täessä etuuksia yleisestä järjestelmästä tai, jollei tällaista ole, järjestel-mästä, jota sovelletaan ruumiillisen työn tekijään tai toimihenkilööntapauksen mukaan edellyttäen, että se, jonka etua asia koskee on ollutvakuutettu jommassakummassa näistä järjestelmistä.
39 artikla (11) (14)
Etuuksien myöntäminen
1. Sen jäsenvaltion vakuutuslaitos, jonka lainsäädäntöä sovellettiin
silloin, kun työkyvyttömyyteen johtanut kykenemättömyys tehdä työtäilmaantui, määrää tämän lainsäädännön mukaisesti, täyttääkö kysymyk-sessä oleva henkilö edellytykset oikeuden saamiseksi etuuksiin, ottaentarvittaessa huomioon 38 artiklan.
2. Henkilö, joka täyttää 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset, saa
etuudet yksinomaan mainitusta vakuutuslaitoksesta sen soveltaman lain-säädännön mukaisesti.
3. Henkilö, jolla ei 1 kohdan mukaan ole oikeutta etuuksiin, saa
etuudet, joihin hänellä vielä on oikeus toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, ottaen tarvittaessa huomioon 38 artikla.
4. Jos 2 tai 3 kohdassa tarkoitetun lainsäädännön mukaan edellyte-
tään, että etuuksien määrää määrättäessä on otettava huomioon muutperheenjäsenet kuin lapset, toimivaltaisen vakuutuslaitoksen on otettavamyös huomioon asianomaisen henkilön perheenjäsenet, jotka asuvattoisen jäsenvaltion alueella, niin kuin he asuisivat toimivaltaisen valtionalueella.
5. Jos 2 tai 3 kohdassa tarkoitetussa lainsäädännössä säädetään
etuuksien pienetämisestä, keskeyttämisestä tai peruuttamisesta niidenolessa päällekkäisiä muun tulon tai 46 a artiklan 2 kohdassa tarkoitet-
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 27
▼B
tujen erilaisten etuuksien kanssa, 46 a artiklan 3 kohtaa ja 46 c artiklan5 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin.
6. Kokonaan työtön työntekijä, johon sovelletaan 71 artiklan 1
kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan iiensimmäisen virkkeen säännöksiä, saa työkyvyttömyysetuudet senjäsenvaltion toimivaltaisesta litoksesta, jonka alueella hän asuu ja sensoveltaman lainsäädännön mukaisesti, niin kuin hän olisi ollut tämänlainsäädännön alainen viimeisen työskentelynsä aikana, ottaen tarvit-taessa huomioon 38 artikla ja/tai 25 artiklan 2 kohta. Asuinmaan laitosvastaa näiden etuuksien maksamisesta.
Jos kyseinen latios soventaa lainsäädäntöä, jossa määrätään työttömien
vastuulla olevien maksujen vähentämisestä työkyvyttömyysetuuksienkattamiseksi, sille annetaan lupa suorittaa vähentäminen lainsäädäntönsämääräysten mukaisesti.
Jos tämän vakuutuslaitoksen soveltamassa lainsäädännössä edellytetään
etuuksien laskemisen perustumista palkkaan tai pakkioon, vakuutuslai-toksen on otettava huomioon palkat tai palkkiot, jotka on saatu viimei-sestä työskentelymaasta ja asuinmaasta soveltamansa lainsäädännönmukaisesti. Jos mitään palkkaa tai palkkiota ei ole saatu asuinmaasta,toimivaltainen vakuutuslaitos vittaa tarpeen mukaan ja sen lainsää-dännön säännösten mukaisesti palkkoihin, jotka saatiin viimeisessä työs-kentelymaassa.
2 jakso
Palkatut työntekijät tai itsenäiset ammatinharjoittajat, jotka ovat
joko yksinomaan sellaisen lainsäädännön alaisia, jonka mukaantyökyvyttömyysetuuden määrä riippuu vakuutus- tai asumiskausienkestosta, tai tällaisen ja 1jaksossa tarkoitetun lainsäädännön alaisia
40 artikla (11)
Yleisiä säännöksiä
1. Palkattu työnteikijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka on
peräkkäin tai vuorottain ollut kahden tai useamman jäsenvaltionsellaisen lainsäädännön alainen, joista ainakin yksi ei ole 37 artiklan 1kohdassa tarkoitettua tyyppiä, saa etuudet 2 luvun säännösten mukaan,joita sovelletaan soveltuvin osin ottaen huomioon 4kohdan säännökset.
2. Kuitenkin henkilö, joka kärsii sellaisesta työkyvyttömyydestä
johtuvasta kykenemättömyydestä työhön, jonka hän on saanut ollessaanliitteessä IV olevassa A osassa luetellun lainsäädännön alainen, saaetuudet 37 artiklan 1 kohdan mukaisesti seuraavin edellytyksin:
— hän täyttää, ottaen tarvittaessa huomioon 38 artikla, tässä lainsää-
dännössä tai muissa samaa tyyppiä olevissa lainsäädännöissäsäädetyt edellytykset ilman, että sellaisten lainsäädäntöjen mukaantäyttyneitä vakuutuskausia, joita ei ole lueteltu liitteessä IV olevassaA osassa, otetaan huomioon ja
— hän ei täytä edellytyksiä oikeuden saamiseksi etuuksiin sellaisen
lainsäädännön mukaan, jota ei ole lueteltu liitteessä IV olevassa Aosassa, ja
— hän ei hae vanhuusetuuksia ottaen huomioon 44 artiklan 2 kohdan
toinen virke.
3. a) Oikeuden määräämiseksi etuuksiin liitteessä IV olevassa A osassa
luetellun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jossa työkyvyttö-myysetuuksien myöntämiseksi edellytetään, että se, jonka etuaasia koskee, on tiettynä aikana sairauden perusteella saanut rahae-tuuksia tai ollut kykenemätön työhön, ja jos palkattu työntekijä taiitsenäinen ammatinharjoittaja, joka on ollut tämän lainsäädännönalainen, kärsii sellaisesta työkyvyttömyydestä johtuvasta kykene-mättömyydestä työhön, jonka hän on saanut ollessaan toisenjäsenvaltion lainsäädännön alainen, on otettava huomioon rajoitta-matta kuitenkaan 37 artiklan 1 kohdan soveltamista:
i) jokainen kausi, jonka aikana hän on tämän työhön kykenemät-
tömyyden osalta toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 28
▼B
saanut sairauden perusteella rahaetuuksia tai niiden sijastaedelleen saanut palkkaansa;
ii) jokainen kausi, jonka aikana han on saanut sen työkyvyttö-
myyden osalta, joka seurasi tätä kykenemättömyyttä työhön,tämän 2 luvun ja jäljempänä olevan 3 luvun mukaista etuuttatoisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,
niin kuin kyseessä olisi kausi, jonka aikana sairauden perusteella
annettavia rahaetuuksia olisi maksettu hänelle ensiksi mainitunjäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai jonka aikana hän oli kyke-nemätön työhön tämän lainsäädännön mukaan.
b) Oikeuden työkyvyttömyysetuuksiin ensiksi mainitun jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan on oltava saavutettu joko tämän lainsää-dännön alkuperäisen sairauskorvauksen kauden päättymisenjälkeen tai tämän lainsäädännön vaatiman alkuperäisen työkyvyt-tömyyden kauden päättymisen jälkeen ja aikaisintaan:
i) päivänä, jolloin oikeus a alakohdan ii alakohdassa tarkoitet-
tuihin etuuksiin saavutetaan toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, tai
ii) päivänä, joka seuraa viimeistä päivää, jolta sillä, jonka etua
asia koskee, on sairauden perusteella oikeus rahaetuuteentoisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
4. Jäsenvaltion laitoksen tekemä päätös, joka koskee hakijan työky-
vyttömyyden astetta, sitoo kyseisen toisen jäsenvaltion laitosta edellyt-täen, että näiden valtioiden lainsäädäntöjen keskinäinen vastaavuustyökyvyttömyysasteen edellytysten osalta on tunnustettu liitteessä V.
3 jakso
Työkyvyttömyyden paheneminen
41 artikla (11)
1. Sellaisen työkyvyttömyyden pahentuessa, josta palkattu työntekijä
tai itsenäinen ammatinharjoittaja saa etuuksia yhden ainoan jäsenvaltionlainsäädännön mukaan, sovelletaan seuraavia säännöksiä:
a) jos se, jonka etua asia koskee, ei ole ollut toisen jäsenvaltion lainsää-
dännön alainen sinä aikana, kun hän on saanut etuuksia, ensiksimainitun valtion toimivaltainen laitos myöntää etuudet sen sove-taman lainsäädännön mukaisesti ottaen pahenemisen huomioon;
b) jos se, jonka etua asia koskee, on ollut yhden tai useamman muun
jäsenvaltion lainsäädännön alainen sinä aikana, kun hän on saanutetuuksia, etuudet myönnetään hänelle ottaen paheneminen huomioon37 artiklan 1 kohdassa tai 40 artiklan 1 tai 2 kohdassa tarkoitettujensäännösten mukaisesti tapauksen mukaan;
c) jos b alakohdan säännösten mukaan maksettavan etuuden tai makset-
tavien etuuksien kokonaismäärä on pienempi kuin sen etuudenmäärä, jonka asianomainen henkilö sai aikaisemmin suorituksestavastanneen laitoksen kustannuksella, tämä laitos maksaa hänellelisän, joka on suuruudeltaan sanottujen määrien välinen erotus;
d) jos b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa alkuperäisestä työkyvyt-
tömyydestä vastuussa oleva laitos on Alankomaiden laitos ja jos:
i) sairaus, joka aiheutti pahenemisen, on sama, joka aiheutti etuuk-
sien myöntämisen Alankomaiden lainsäädännön mukaan;
ii) tämä sairaus on ammattitauti sen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, jonka lainsäädännön alainen hän viimeksi oli, ja senperusteella hänellä on oikeus 60 artiklan 1 kohdan b alakohdassatarkoitettua lisää koskevaan suoritukseen; ja
iii) lainsäädäntö, jonka tai lainsäädännöt, joiden alainen se, jonka
etua asia koskee, oli sinä aikana, jona hän on saanut etuuksia, onjokin liitteessä IV olevassa A osassa lueteltu lainsäädäntö,
Alankomaiden laitos jatkaa alkuperäisen etuuden suorittamista sen
jälkeen, kun paheneminen ilmenee, ja viimeisen sellaisen jäsenval-tion lainsäädännön mukainen etuus, jonka alainen se, jonka etua asiakoskee, oli, vähennetään Alankomaiden etuuden määrällä;
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 29
▼B
e) jos b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa sillä, jonka etua asia
koskee, ei ole oikeutta etuuksiin, toisen jäsenvaltion laitos myöntääetuudet tämän valtion lainsäädännön mukaisesti ottaen huomioonpahenemisen ja tarpeen mukaan 38 artiklan.
2. Niissä tapauksissa, joissa työkyvyttömyys, josta palkattu työnte-
kijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja saa etuuksia kahden tai useammanjäsenvaltion lainsäädännön mukaan, pahenee, etuudet myönnetäänhänelle, ottaen paheneminen huomioon, 40 artiklan 1 kohdan sään-nösten mukaisesti.
4jakso
Etuuksien antamisen jatkaminen keskeyttämisen tai peruuttamisen
jälkeen — Työkyvyttömyysetuuksien muuttaminen vanhuusetuuk-siksi — Niiden etuuksien uudelleen laskeminen, jotka on myönnetty
39 artiklan mukaan
42 artikla (11)
Vastuussa olevan laitoksen määrääminen etuuksien suorittamiseksi, kun
työkyvyttömyysetuuksia aletaan suorittaa uudelleen
1. Jos etuuksien antaminen on aloitettava uudelleen niiden keskeyttä-
misen jälkeen, siitä on vastuussa se laitos tai ne laitokset, joka oli taijotka olivat vastuussa etuuksien suorittamisesta niiden keskeyttämisenaikana, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 43 artiklan soveltamista.
2. Jos etuuksien peruuttamisen jälkeen sen, jonka etua asia koskee,
tila oikeuttaa etuuksien myöntämiseen uudelleen, ne myönnetääntapauksen mukaan 37 artiklan 1 kodassa (SIC! kohdassa) tai 40 artiklan1 tai 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten mukaan.
43 artikla (11)
Työkyvyttömyysetuuksien muuttaminen vanhuusetuuksiksi — Niiden etuuk-
sien uudelleen laskeminen, jotka on myönnetty 39 artiklan mukaan
1. Työkyvyttömyysetuudet muutetaan tarvittaessa vanhuusetuuksiksi
siinä lainsäädännössä tai niissä lainsäädännöissä säädetyin edellytyksin,jonka tai joiden mukaan ne on myönnetty, ja 3 luvun säännösten mukai-sesti.
2. Työkyvyttömyysetuuksien suorittamisesta jäsenvaltion lainsää-
dännön mukaan vastaava laitos jatkaa sellaisten työkyvyttömyysetuuk-sien suorittamista työkyvyttömyysetuutta saavalle henkilölle, joihin tälläon oikeus yhden tai useamman jäsenvaltion soveltaman lainsäädännönmukaan, jos tämä voi 49 artiklan säännösten mukaisesti hakea vanhuu-setuutta toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, kunnes 1 kohdansäännökset tulevat sovellettaviksi tämän laitoksen osalta tai kunnes se,jonka etua asia koskee, täyttää tarvittavat edellytykset etuuksien saami-seksi.
3. Jos 39 artiklan mukaisesti jäsenvaltion lainsäädännön nojalla
myönnetyt työkyvyttömyysetuudet on muutettu vanhuusetuuksiksi ja josse, jonka etua asia koskee, ei vielä täytä edellytyksiä, joita vaaditaanyhden tai useamman kansallisen lainsäädännön mukaan näiden etuuk-sien saamiseksi, asianomainen henkilö saa tästä jäsenvaltiosta tai näistäjäsenvaltioista muuttamispäivästä alkaen 3 luvun säännösten mukaisestimyönnettäviä työkyvyttömyysetuuksia, ikään kuin tätä lukua olisi sovel-lettava silloin, kun työkyvyttömyyteen johtanut kykenemättömyys tehdätyötä ilmeni, kunnes se, jonka etua asia koskee, täyttää vanhuusetuuttakoskevan oikeuden saamisen edellytykset, joista on säädetty kyseessäolevassa kansallisessa lainsäädännössä tai muissa lainsäädännöissä, taijos tällaista muuttamista ei tehdä, niin kauan kuin hänellä on oikeustyökyvyttömyysetuuksiin kyseessä olevan lainsäädännön tai lainsäädän-töjen nojalla.
4. Työkyvyttömyysetuudet, jotka on myönnetty 39 artiklan mukai-
sesti, myönnetään uudelleen 3 luvun säännösten mukaisesti heti, kunetuutta saava henkilö täyttää työkyyttömyysetuuksia (SIC! työkyvyttö-myysetuuksia) koskevan oikeuden saamisen edellytykset sellaisen lain-
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 30
▼B
säädännön nojalla, jota ei ole lueteltu liitteessä IV olevassa A osassa, tai
kun hän saa vanhuusetuuksia toisen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla.
▼M3
5 jakso
Virkamiesten erityisjärjestelmään kuuluvat henkilöt
43 a artikla
1. Asetuksen 37 artiklan, 38 artiklan 1 kohdan ja 39 artiklan sekä 2,
3 ja 4jakson säännöksiä sovelletaan vastaavasti virkamiesten erityisjär-jestelmään kuuluviin henkilöihin.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan virkamiesten erityisjärjes-
telmän mukaisten etuuksien saaminen, suorittaminen, säilyttäminen taipalauttaminen kuitenkin voi tapahtua vain sillä edellytyksellä, ettäkaikki vakuutuskaudet ovat täyttäneet kyseisen jäsenvaltion yhden taiuseamman virkamiesten erityisjärjestelmän piirissä tai että ne kyseisenjäsenvaltion lainsäädännössä katsotaan tällaisia kausia vastaaviksi,otetaan huomioon vain ne kaudet, jotka voidaan kyseisen jäsenvaltionlainsäädännön mukaan tunnustaa.
Jos näillä edellytyksillä täyttyneet kaudet on otettu huomioon, eikä
henkilö täytä kyseisten etuuksien saamiseksi vaadittavia edellytyksiä,kaudet otetaan huomioon myönnettäessä yleisen järjestelmän mukaisiaetuuksia tai, jos sellaista ei ole, tapauksien mukaan ruumiillisen työn taitoimistotyön tekijöihin sovellettavan järjestelmän mukaisia etuuksiamyönnettäessä.
3. Jos jonkin jäsenvaltion lainsäädännössä etuudet lasketaan viite-
kauden aikana ansaitun viimeisen palkan tai palkkojen perusteella,kyseisen valtion toimivaltaisen laitoksen on etuuksia laskiessaan otet-tava huomioon ainoastaan ne asianmukaisesti uudelleenarvioidut palkat,jotka on ansaittu kautena tai kausina, joina asianomaiseen henkilöön onsovellettu kyseistä lainsäädäntöä.
▼
B
3 LUKU (11)
VANHUUS JA KUOLEMA (ELÄKKEET)
44 artikla (11)
Yleisiä säännöksiä etuuksien myöntämisestä, kun palkattu työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja on ollut kahden tai useamman jäsenvaltion
lainsäädännön alainen
1. Palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan, joka on
ollut kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön alainen, tai hänenjälkeenjääneensä oikeudet etuuksiin muodostuvat tämän luvun sään-nösten mukaisesti.
2. Jollei 49 artiklasta muuta johdu ja kun etuuden myöntämistä
koskeva hakemus on toimitettu, sen myöntämisessä on otettavahuomioon kaikki lainsäädännöt, joiden alainen palkattu työntekijä taiitsenäinen ammatinharjoittaja on ollut. Tästä säännöstä poiketaan, josse, jonka etua asia koskee, nimenomaisesti pyytää sellaisen vanhuuse-läkkeen myöntämisen siirtämistä, johon hänellä olisi oikeus yhden taiuseamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
▼
M5
3. Tätä lukua ei sovelleta lasten osalta suoritettaviin eläkkeiden koro-tuksiin tai lisiin eikä sellaisiin orvoneläkkeisiin, jotka myönnetään 8luvun säännösten mukaisesti.
▼
B
45 artikla (11) (14)
Sellaisten lainsäädäntöjen mukaan täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien
huomioon ottaminen etuuksia koskevien oikeuksien saavuttamiseksi, säilyt-tämiseksi tai takaisinsaamiseksi, joiden alainen palkattu työntekijä tai itsen-
äinen ammatinharjoittaja on ollut
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 31
▼B
1. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuuksia koskevanoikeuden saavuttamiseksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi järjes-telmässä, joka ei ole 2 tai 3 kohdan mukainen erityisjärjestelmä, edelly-tetään vakuutus- tai asumiskausien täyttymistä, tämän jäsenvaltiontoimivaltainen vakuutuslaitos ottaa huomioon tarpeellisessa määrinmuiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutus- taiasumiskaudet, olivatpa ne täyttyneet yleisessä järjestelmässä tai erityis-järjestelmässä ja joko palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatin-harjoittajana. Nämä kaudet otetaan huomioon ikään kuin ne olisivatsovellettavan lainsäädännön mukaisesti täyttyneitä kausia.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tiettyjen etuuksien myön-
täminen riippuu siitä, että vakuutuskaudet ovat täyttyneet vain palkat-tujen työntekijöiden erityisjärjestelmään kuuluvassa ammatissa taitapauksesta riippuen tietyssä työssä, muiden jäsenvaltioiden lainsäädän-töjen mukaan täyttyneet kaudet otetaan huomioon myönnettäessätällaisia etuuksia vain, jos ne ovat täyttyneet vastaavassa järjestelmässätai, jos tällaista ei ole, samassa ammatissa tai tarvittaessa samassatyössä. Jos näin täyttyneet kaudet huomioon ottaen se, jonka etua asiakoskee, ei täytä näiden etuuksien saamiseksi asetettuja edellytyksiä,nämä kaudet otetaan huomioon myönnettäessä etuuksia yleisestä järjes-telmästä tai, jollei tällaista ole, tapauksen mukaan ruumiillisen työnteki-jöihin tai toimihenkilöihin sovellettavasta järjestelmästä, edellyttäen ettäse, jonka etua asia koskee, on vakuutettu jommassakummassa näistäjärjestelmistä.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tiettyjen etuuksien myön-
tämisen edellytyksenä on, että vakuutuskaudet ovat täyttyneet vainitsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmään kuuluvassa amma-tissa, toisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan täyttyneet kaudetotetaan huomioon myönnettäessä tällaisia etuuksia vain, jos ne ovattäyttyneet vastaavassa järjestelmässä tai, jollei sellaista ole, samassaammatissa. Tässä kohdassa tarkoitetut itsenäisten ammatinharjoittajienerityisjärjestelmät luetellaan jokaisen jäsenvaltion osalta liitteessä IVolevassa B osassa. Jos tässä kohdassa tarkoitetut kaudet huomioonottaen se, jonka etua asia koskee, ei täytä näiden etuuksien saamiseksiasetettuja edellytyksiä, nämä kaudet otetaan huomioon myönnettäessäetuuksia yleisestä järjestelmästä tai, jollei sellaista ole, tapauksenmukaan ruumiillisen työn tekijöihin tai toimihenkilöihin sovellettavastajärjestelmästä edellyttäen, että asianomainen henkilö on myös ollutvakuutettu jommassakummassa näistä järjestelmistä.
4. Vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet jäsenvaltion erityisjärjestel-
mässä, otetaan huomioon yleisessä järjestelmässä tai jos sellaista ei ole,tapauksen mukaan toisen jäsenvaltion ruumiillisiin työntekijöihin taitoimihenkilöihin sovellettavassa järjestelmässä, kun kysymys onetuuksia koskevan oikeuden saavuttamisesta, säilyttämisestä tai takaisin-saamisesta edellyttäen, että se, jonka etua asia koskee, on ollut vakuu-tettu jommassakummassa näistä järjestelmistä, vaikka nämä kaudet onjo otettu huomioon viimeksi mainitun valtion 2 kohdassa tai 3 kohdanensimmäisessä virkkeessä tarkoitetussa järjestelmässä.
5. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuutta koskevan oikeuden
saavuttamisen, säilyttämisen tai takaisinsaamisen edellytyksenä on, ettäse, jonka etua asia koskee, on vakuutettu riskin toteutumishetkellä, tämäedellytys katsotaan täytetyksi, kun on kyse toisen jäsenvaltion lainsää-dännön mukaisesta vakuutuksesta, kunkin kysymyksessä olevan jäsen-valtion liitteessä VI määräämän menettelyn mukaisesti.
6. Sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka alueella palkattu
työntekijä asuu, ottaa huomioon täyden työttömyyden kauden ja senaikana 71 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan tai b alakohdan iialakohdan ensimmäisen virkkeen mukaan myönnetyt etuudet sovelta-mansa lainsäädännön mukaan niin kuin palkattu työntekijä olisi olluttämän lainsäädännön alainen viimeisen työpaikkansa aikana.
Jos kyseinen laitos soveltaa lainsäädäntöä, jossa määrätään työttömien
vastuulla olevien maksujen vähentämisestä vanhuuseläkkeiden ja kuole-mantapauksen vuoksi myönnettävien eläkkeiden kattamiseksi, silleannetaan lupa suorittaa vähentäminen lainsäädäntönsä määräystenmukaisesti.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 32
▼B
Jos täyden työttömyyden kausi sen henkilön asuinmaassa, jonka etuaasia koskee, voidaan ottaa huomioon vain, jos vakuutusmaksukaudetovat täyttyneet tässä maassa, tämä edellytys katsotaan täyttyneeksi, josvakuutusmaksukaudet ovat täyttyneet toisessa jäsenvaltiossa.
46 artikla (11)
Etuuksien myöntäminen
1. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan vaaditut edellytykset
etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi ovat täyttyneet ilman, että 45artiklan tai 40 artiklan 3 kohdan säännösten soveltaminen on välttämä-töntä, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) toimivaltainen laitos laskee sille kuuluvan etuuden määrän:
i) yhtäältä ainoastaan sen soveltaman lainsäädännön säännösten
mukaan;
ii) toisaalta soveltaen 2 kohdan säännöksiä;
b) toimivaltainen laitos voi kuitenkin luopua a kohdan ii alakohdan
mukaisesta laskemisesta, jos tämän laskemisen tulos, ottamattahuomioon eroja, jotka syntyvät pyöreiden lukujen käyttämisestä, onsama tai pienempi kuin sen laskennan tulos, joka suoritetaan akohdan i alakohdan säännösten mukaan, niiltä osin kuin tämä laitosei sovella lainsäädäntöä, joka sisältää 46 b ja 46 c artiklassa tarkoi-tettuja sääntöjä päällekkäisyyden estämiseksi, tai jos edellä mainittulaitos soveltaa lainsäädäntöä, joka sisältää 46 c artiklassa tarkoitet-tuja päällekkäisyyttä koskevia sääntöjä edellyttäen, että sanottu lain-säädäntö määrää, että erilaiset etuudet on otettava huomioon vaintämän lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutus- tai asumiskau-sien suhteessa tässä lainsäädännössä vaadittuihin vakuutus- taiasumiskausiin, jotta täysi oikeus etuuksiin myönnettäisiin.
Liitteessä IV olevassa C osassa luetellaan kunkin kysymyksessä
olevan jäsenvaltion osalta tapaukset, joissa kaksi laskutapaa voisijohtaa tällaiseen tulokseen.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön vaatimat edellytykset oikeudesta
etuuksiin eivät täyty, ellei oteta huomioon 45 artiklan ja/tai 40 artiklan 3kohdan säännöksiä, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) toimivaltainen laitos laskee sen etuuden teoreettisen määrän, jota
kysymyksessä oleva henkilö voisi hakea, jos kaikki vakuutus- taiasumiskaudet, jotka ovat täyttyneet niiden jäsenvaltioiden lainsää-däntöjen mukaan, joiden alainen palkattu työntekijä tai itsenäinenammatinharjoittaja on, olisivat täyttyneet kyseisessä jäsenvaltiossa jasen soveltaman lainsäädännön mukaan etuuden myöntämispäivänä.Jos tämän lainsäädännön mukaan etuuden määrä on riippumatontäyttyneiden vakuutuskausien kestosta, määrää pidetään tässä aalakohdassa tarkoitettuna teoreettisena määränä;
b) toimivaltainen laitos määrää sen jälkeen etuuden todellisen määrän a
alakohdassa tarkoitetun teoreettisen määrän perusteella ja tämänlaitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan ennen riskin toteutu-mista täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien keston suhteessaniiden vakuutus- tai asumiskausien kokonaispituuteen, jotka ovattäyttyneet kaikissa kyseessä olevissa jäsenvaltioissa ennen riskintoteutumista.
3. Sillä, jonka etua asia koskee, on oikeus 1 ja 2 kohdan säännösten
mukaan laskettuun korkeimpaan määrään kunkin jäsenvaltion toimival-taiselta laitokselta tämän rajoittamatta niiden pienentämistä, keskeyttä-mistä tai peruuttamista koskevien säännösten soveltamista, joista sääde-tään etuuden myöntävässä lainsäädännössä.
Jos edellä mainittuja säännöksiä sovelletaan, vertailu tehdään sovelta-
misen jälkeen jäävien määrien kesken.
4. Jos työkyvyttömyys-, vanhuus- tai jälkeenjääneiden eläkkeiden
osalta kahden tai useamman jäsenvaltion toimivaltaisten laitostenmaksettavien etuuksien kokonaismäärä 6 artiklan b alakohdassa tarkoi-tettujen monenvälisten sosiaaliturvasopimusten säännösten mukaisestion pienempi kuin se kokonaismäärä, joka maksettaisiin 1−3 kohdan
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 33
▼B
mukaan tällaisista jäsenvaltioista, asianomaisen henkilön eduksi sovelle-
taan tämän luvun säännöksiä.
46 a artikla (11)
Työkyvyttömyyden, vanhuuden tai jälkeenjääneisyyden perusteella jäsenval-
tioiden lainsäädännön mukaisesti myönnettyjen etuuksien pienentämistä,
keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia yleisiä säännöksiä
1. Tässä luvussa samanlaisten etuuksien päällekkäisyydellä tarkoite-
taan: kaikkien sellaisten työkyvyttömyys-, vanhuus- ja jälkeenjääneidenetuuksien päällekkäisyyttä, jotka on laskettu tai myönnetty samanhenkilön osalta täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien perusteella.
2. Tässä luvussa erilaisten etuuksien päällekkäissyydellä (SIC! pääl-
lekkäisyydellä) tarkoitetaan kaikkien sellaisten etuuksien päällekkäi-syyttä, joiden ei voida katsoa olevan 1 kohdan mukaan samanlaisia.
3. Seuraavia sääntöjä sovelletaan sellaisten pienentämistä, keskeyttä-
mistä tai peruuttamista koskevien säännösten soveltamiseen, joistasäädetään jäsenvaltion lainsäädännössä työkyvyttömyys-, vanhuus- taijälkeenjääneen etuuden ollessa päällekkäinen samanlaisen etuuden,erilaisen etuuden tai muun tulon kanssa:
a) Etuudet, jotka on ansaittu toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,
tai toisessa jäsenvaltiossa ansaittu muu tulo otetaan huomioon vain,jos ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään ulko-mailla ansaittujen etuuksien tai tulon huomioonottamisesta;
b) huomioon otetaan toisesta jäsenvaltiosta myönnettävien etuuksien
määrä ennen verojen, sosiaaliturvamaksujen ja muiden henkilökoh-taisten pidätysten vähentämistä;
c) huomioon ei oteta niiden toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan
ansaittujen etuuksien määrää, jotka on myönnetty vapaaehtoisenvakuutuksen tai jatkuvan valinnaisen vakuutuksen perusteella;
d) jos pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia sään-
nöksiä sovelletaan vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön nojallasiksi, että se, jonka etua asia koskee, saa samanlaisia tai erilaisiaetuuksia toisten jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan tai muidenjäsenvaltioiden alueella ansaittua muuta tuloa, ensiksi mainitunjäsenvaltion lainsäädännön mukaan maksettavaa etuutta voidaanalentaa vain muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan makset-tavien etuuksien tai niiden alueella ansaitun tulon määrällä.
46 b artikla (11)
Erityissäännöksiä, joita sovelletaan samanlaisten etuuksien ollessa päällek-
käisiä kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan
1. Jäsenvaltion lainsäädännön säännöksiä, jotka koskevat etuuksien
pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista, ei sovelleta etuuteen,jotka on laskettu 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti.
2. Jäsenvaltion lainsäädännön säännöksiä, jotka koskevat etuuksien
pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista, sovelletaan 46 artiklan1 kohdan a alakohdan i alakohdan säännösten mukaisesti laskettuunetuuteen ainoastaan, jos kysymyksessä oleva etuus on:
a) joko etuus, jota tarkoitetaan liitteessä IV olevassa D osassa ja jonka
määrä on riippumaton täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausienkestosta;
tai
b) etuus, jonka määrä lasketaan täyttyneeksi katsotun riskin toteutumis-
päivän ja myöhemmän päivän välisen laskennallisen kauden perus-teella. Viimeksi mainitussa tapauksessa sanottuja säännöksiä sovelle-taan tällaisen etuuden ollessa päällekkäinen:
i) joko samanlaisen etuuden kanssa, paitsi jos kahden tai useamman
jäsenvaltion välillä on tehty sopimus, jonka tarkoituksena onestää saman laskennallisen kauden huomioon ottaminen kahdestitai useammin;
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 34
▼B
ii) tai a alakohdassa tarkoitetun etuuden kanssa.
Etuudet, joita tarkoitetaan a ja b alakohdassa, luetellaan liitteessä IV
olevassa D osassa.
46 c artikla (11)
Erityissäännöksiä, joita sovelletaan yhden tai useamman 46 a artiklan 1
kohdassa tarkoitetun etuuden ollessa päällekkäinen yhden tai useammanerilaisen etuuden tai muun tulon kanssa, jos asia koskee kahta tai useampaa
jäsenvaltiota
1. Jos erilaisten etuuksien tai muun tulon saaminen johtaa kahden tai
useamman sellaisen etuuden pienentämiseen, keskeyttämiseen taiperuuttamiseen, joita tarkoitetaan 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan ialakohdassa, määrät, joita ei maksettaisi sovellettaessa ankarasti etuuk-sien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia kyseistenjäsenvaltioiden lainsäädäntöjen säännöksiä, jaetaan niiden etuuksienlukumäärällä, joita pienentäminen, keskeyttäminen tai peruuttaminenkoskee.
2. Jos kyseessä on 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettu etuus,
otetaan huomioon muista jäsenvaltioista saatava erilainen etuus taierilaiset etuudet tai muu tulo ja kaikki muut jäsenvaltion lainsäädän-nössä säädetyt tekijät pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamistakoskevia säännöksiä sovellettaessa 46 artiklan 2 kohdan b alakohdassatarkoitettujen vakuutus- tai asumiskausien välisessä suhteessa ja käyte-tään mainitun etuuden laskemiseksi.
3. Jos erilaisten etuuksien tai muun tulon saaminen hohtaa (SIC!
johtaa) yhden tai useamman 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan ialakohdan i alakohdassa 2 kohdassa tarkoitetun etuuden pienentämiseen,keskeyttämiseen tai peruuttamiseen, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) jos kyse on 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoite-
tusta etuudesta tai etuuksista, määrät, joita ei maksettaisi sovellet-taessa ankarasti etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruutta-mista koskevia kyseisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen säännöksiä,jaetaan niiden etuuksien lukumäärällä, joihin pienentäminen,keskeyttäminen tai peruuttaminen kohdistuu;
b) jos kyse on 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettavista etuuksista,
pienentäminen, keskeyttäminen tai peruuttaminen tehdään 2 kohdanmukaisesti.
4. Jos 1 kohdan ja 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa
jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään, että pienentämistä, keskeyttä-mistä tai peruuttamista koskevia säännöksiä sovellettaessa otetaanhuomioon erilaiset etuudet tai muu tulo ja kaikki muut erät suhteessa 46artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin vakuutuskausiin, maini-tuissa kohdissa säädetty jakaminen ei koske tätä jäsenvaltiota.
5. Kaikkia edellä mainittuja säännöksiä sovelletaan soveltuvilta osin,
jos yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään, ettäoikeutta etuuteen ei voida saavuttaa silloin kun se, jonka etua asiakoskee, saa toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaista erilaista etuuttatai muuta tuloa.
47 artikla (11)
Täydentäviä säännöksiä etuuksien laskemiseksi
1. Asetuksen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun teoreettisen ja pro
rata -määrän laskemiseksi sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) jos niiden vakuutus- ja asumiskausien kokonaiskesto, jotka ovat
täyttyneet ennen riskin toteutumista kaikkien kyseessä olevien jäsen-valtioiden lainsäädännön mukaan, on pidempi kuin enimmäisaika,joka vaaditaan yhden näiden valtioiden lainsäädännön mukaantäyden etuuden saamiseksi, tämän valtion toimivaltainen laitos ottaahuomioon tämän enimmäisajan täyttyneiden kausien kokonaispi-tuuden ajasta. Tämä laskutapa ei saa aiheuttaa kyseessä olevallelaitokselle suurempaa maksuvelvollisuutta kuin sen soveltaman lain-
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 35
▼B
säädännön mukainen täyden edun määrä. Tätä säännöstä ei sovelleta
etuuksiin, joiden määrä on riippumaton vakuutuksen kestosta;
b) päällekkäisten kausien huomioon ottamisesta säädetään 98 artiklassa
tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa;
c) jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuudet lasketaan keskimää-
räisten ansioiden, keskimääräisten maksujen tai keskimääräisenkorotuksen perusteella tai perustuen siihen suhteeseen, joka olivakuutuskausien aikana hakijan bruttoansioiden ja keskimääräistenkaikkien muiden vakuutettujen henkilöiden kuin oppisopimuksenperusteella työskentelevien henkilöiden bruttoansioiden välillä,tällaiset keskimääräiset luvut tai suhteet määrää tämän valtion toimi-valtainen laitos yksinomaan sanotun valtion lainsäädännön mukaantäyttyneiden vakuutuskausien perusteella tai ainoastaan asianomaisenhenkilön näiden kausien aikana saamien bruttoansioiden perusteella;
d) jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuudet lasketaan ansioiden,
maksujen tai korotusten määrän perusteella, tämän valtion toimival-tainen laitos määrää ansiot, maksut ja korotukset, jotka on otettavahuomioon toisen valtion lainsäädännön mukaan täyttyneidenvakuutus- tai asumiskausien osalta sellaisten keskimääräisten ansi-oiden, maksujen tai korotusten perusteella, jotka on rekisteröity sensoveltaman lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutuskausienosalta;
e) jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuudet lasketaan vakioansi-
oiden tai kiinteän määrän perusteella, tämän valtion toimivaltainenlaitos pitää vakioansioita tai kiinteää määrää, joka sen on otettavahuomioon toisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan täytty-neiden vakuutus- tai asumiskausien osalta, yhtäläisinä niidenvakioansioiden tai kiinteiden määrien tai tapauksen mukaan vakioan-sioiden tai kiinteiden määrien keskiarvon kanssa, jotka vastaavat sensoveltaman lainsäädännön mukaan täyttyneitä vakuutuskausia;
f) jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuudet lasketaan joidenkin
kausien osalta ansioiden määrän perusteella ja toisten kausien osaltavakioansioiden tai kiinteiden määrien perusteella, tämän valtiontoimivaltainen laitos ottaa toisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjenmukaan täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien osalta huomioonansiot tai kiinteät määrät, jotka määrätään edellä olevien d tai ealakohdan säännösten mukaisesti, tai tarvittaessa näiden ansioiden taikiinteiden määrien keskiarvon; jos etuudet lasketaan vakioansioidentai kiinteiden määrien perusteella kaikkien sen soveltaman lainsää-dännön mukaan täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien osalta,yhtäläisinä sellaisten laskennallisten ansioiden kanssa, jotkavastaavat vakioansioita tai kiinteää määrää;
g) jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuudet lasketaan keskimää-
räisten vakuutusmaksujen perusteella, tämän valtion toimivaltainenlaitos määrää tämän keskimääräisen luvun yksinomaan sanotunvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutuskausien perus-teella.
2. Jäsenvaltion lainsäädännön säännöksiä, jotka koskevat etuuksien
laskemisessa huomioon otettavien tekijöiden rahanarvon säilyttämistä,sovelletaan 1 kohdan mukaisesti tietyissä tapauksissa tekijöihin, jotkatämän valtion toimivaltaisen laitoksen tulee ottaa huomioon, kunkysymys on muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan täyttyneistävakuutus- tai asumiskausista.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuuksien määrä määrätään
ottaen huomioon muut perheenjäsenet kuin lapset, tämän valtion toimi-valtainen laitos ottaa myös huomioon asianomaisen henkilön neperheenjäsenet, jotka asuvat toisen jäsenvaltion alueella, niin kuin heasuisivat toimivaltaisen valtion alueella.
4. Jos jäsenvaltion toimivaltaisen vakuutuslaitoksen soveltaman lain-
säädännön mukaan on palkka otettava huomioon etuuksia laskettaessa,jos on sovellettu 45 artiklan 6 kohdan ensimmäistä ja toista alakohtaa, jajos tässä jäsenvaltiossa eläkkeitä myönnettäessä otetaan huomioon vain71 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohtaa tai 71 artiklan 1 kohdan balakohdan ii alakohdan ensimmäistä virkettä soveltaen hyvitetyt täydentyöttömyyden kaudet, tämän jäsenvaltion toimivaltainen laitos myöntää
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 36
▼B
eläkkeen soveltamansa lainsäädännön mukaisesti sen palkan perusteella,
jota se käytti viitepalkkana myöntäessään mainitut työttömyysetuudet.
48 artikla (11)
Alle vuoden pituiset vakuutus- tai asumiskaudet
1. Sen estämättä mitä 46 artiklan 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltion
laitos ei ole velvollinen myöntämään etuuksia sen soveltaman lainsää-dännön mukaan täyttyneiden sellaisten kausien osalta, jotka on otettavahuomioon riskin toteutumishetkellä, jos:
— sanottujen kausien kesto ei ole yhtä vuotta,
ja
— jos tämän lainsäädännön mukaan oikeutta etuuteen ei saavuteta vain
näiden kausien perusteella.
2. Jokaisen muun jäsenvaltion toimivaltainen laitos ottaa huomioon 1
kohdassa tarkoitetut kaudet soveltaessaan 46 artiklan 2 kohtaa, lukuunottamatta b alakohdan säännöksiä.
3. Jos 1 kohdan säännösten soveltamisen tuloksena olisi vapautus
kaikille kyseisten jäsenvaltioiden laitoksille velvoitteistaan, etuudetmyönnetään yksinomaan viimeisen sellaisen valtion lainsäädännönmukaan, jonka mukaiset edellytykset täyttyvät, niin kuin kaikki täytty-neet ja 45 artiklan 1−4 kohdan säännösten mukaan huomioon otetutvakuutus- ja asumiskaudet olisivat täyttyneet tämän valtion lainsää-dännön mukaan.
49 artikla (11) (15)
Etuuksien laskeminen, kun se, jonka etua asia koskee, ei samanaikaisesti
täytä kaikkien niiden lainsäädäntöjen mukaisia edellytyksiä, joiden mukaanvakuutus- tai asumiskaudet ovat täyttyneet, tai kun hän on nimenomaisesti
pyytänyt vanhuusetuuksien myöntämisen siirtämistä
1. Jos se, jonka etua asia koskee, ei tiettynä hetkenä täytä kaikkien
jäsenvaltioiden sellaisten lainsäädäntöjen mukaisia etuuden myöntä-misen edellytyksiä, joiden alainen hän on ollut, ottaen tarvittaessahuomioon 45 artikla tai 40 artiklan 3 kohta, vaan täyttää näistä vainyhden tai useamman lainsäädännön mukaiset edellytykset, sovelletaanseuraavia säännöksiä:
a) jokainen sellaista lainsäädäntöä soveltavista toimivaltaisista laitok-
sista, jonka mukaiset edellytykset täytetään, laskee sen maksetta-vaksi kuuluvan etuuden määrän 46 artiklan mukaisesti;
b) kuitenkin:
i) jos se, jonka etua asia koskee, täyttää ainakin kahden lainsää-
dännön mukaiset edellytykset ottamatta huomioon sellaisten lain-säädäntöjen mukaisesti täyttyneitä vakuutus- tai asumiskausia,joiden edellytyksiä ei täytetä, näitä kausia ei oteta huomioon 46artiklan 2 kohtaa sovellettaessa, ellei näiden kausien huomioonottaminen anna aihetta suuremman etuuden määräämiseen;
ii) jos asianomainen täyttää vain yhden lainsäädännön vaatimukset,
ilman että on tarvetta vedota vakuutus- tai asumiskausiin sellai-sissa maissa, joiden lainsäädäntöjen ehdot eivät täyty, makset-tavan etuuden määrä lasketaan 46 artiklan 1 kohdan a alakohdani alakohdan perusteella vain sen lainsäädännön mukaisesti, jonkaehdot täyttyvät ja ottaen huomioon vain sen lainsäädännönmukaiset kaudet, ellei niiden lainsäädäntöjen, joiden ehdot eivättäyty, alaisten kausien huomioon ottaminen anna aihettasuuremman etuuden määräämiseen 46 artiklan 1 kohdan aalakohdan ii alakohdan perusteella.
Tämän kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, jos se, jonka etua
asia koskee, on nimenomaisesti pyytänyt vanhuusetuuksien myöntä-misen siirtämistä 44 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen säännöstenmukaisesti.
2. Etuus tai etuudet, jotka on myönnetty yhden tai useamman kysee-
seen tulevan lainsäädännön mukaan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauk-sessa, lasketaan ilman eri toimenpiteitä uudelleen 46 artiklan mukaisestisikäli kuin yhdessä tai useammassa muussa sellaisessa lainsäädännössä
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 37
▼B
säädetyt edellytykset, joiden alainen henkilö on ollut, täyttyvät, ja sitenkuin ne olisivat täyttyneet, ottaen huomioon tarpeen mukaan 45 artiklaja ottaen tarpeen mukaan uudelleen huomioon 1 kohta. Tätä kohtaasovelletaan vastaavasti, kun henkilö pyytää yhden tai useamman jäsen-valtion lainsäädännön nojalla saavutettujen vanhuusetujen myöntämistä,jota oli siihen saakka lykätty 44 artiklan 2 kohdan toisen virkkeenmukaisesti.
3. Uudelleen laskeminen tehdään ilman eri toimenpiteitä 1 kohdan
mukaisesti ja noudattaen, mitä 40 artiklan 2 kohdassa säädetään, kunyhdessä tai useammassa kyseeseen tulevassa lainsäädännössä säädetytedellytykset eivät enää täyty.
50 artikla (11)
Lisän myöntäminen, kun eri jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan
maksettavien etuuksien kokonaismäärä ei yllä vähimmäismäärään sen
valtion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella etuuden saaja asuu
Sellaiselle etuuksien saajalle, johon tätä lukua sovelletaan, ei voida siinä
valtiossa, jonka alueella hän asuu ja jonka lainsäädännön mukaistaetuutta hänelle maksetaan, myöntää etuutta, joka on pienempi kuinsanotun lainsäädännön mukainen vähimmäisetuus sellaiselta vakuutus-tai asumiskaudelta, joka on yhtä pitkä kuin kaikki suoritusta vartenhuomioon otetut vakuutuskaudet edeltävien artiklojen säännöstenmukaisesti. Tämän valtion toimivaltainen laitos maksaa hänelle tarvit-taessa koko hänen asuinaikansa ajan sen alueella lisän, joka on yhtäsuuri kuin tämän luvun mukaisesti maksettavien etuuksien kokonais-määrän ja vähimmäisetuuden määrän erotus.
51 artikla (11)
Etuuksien arvon säilyttäminen ja uudelleen laskeminen
1. Jos elinkustannusten nousun tai ansiotason muutosten tai muiden
tarkistusta vaativien seikkojen vuoksi kyseeseen tulevien valtioidenetuuksia muutetaan kiinteällä prosenttimäärällä tai muulla määrällä,tällaista prosenttimäärää tai määrää on sovellettava sellaisenaan etuuk-siin, jotka määrätytyvät (SIC! määräytyvät) 46 artiklan mukaisestiilman, että uudelleenlaskemista tuon artiklan mukaisesti tarvitaan.
2. Toisaalta jos etuuksien määräytymistapaa tai laskemissääntöjä
muutettaisiin, uudelleenlaskeminen tehdään 46 artiklan mukaisesti.
▼
M3
51 a artikla
Virkamiesten erityisjärjestelmään kuuluvat henkilöt
1. Asetuksen 44 artiklan, 45 artiklan 1, 5 ja 6 kohdan sekä 46−51
artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti virkamiesten erityisjärjestel-mään kuuluviin henkilöihin.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan virkamiesten erityisjärjes-
telmän mukaisten etuuksien saaminen, suorittaminen, säilyttäminen taipalauttaminen kuitenkin voi tapahtua vain sillä edellytyksellä, ettäkaikki vakuutuskaudet ovat täyttyneet kyseisen jäsenvaltion yhden taiuseamman virkamiesten erityisjärjestelmän piirissä tai että ne kyseisenjäsenvaltion lainsäädännössä katsotaan tällaisia kausia vastaaviksi,otetaan huomioon vain ne kaudet, jotka voidaan kyseisen jäsenvaltionlainsäädännön mukaan tunnustaa.
Jos näillä edellytyksillä täyttyneet kaudet on otettu huomioon, eikä
henkilö täytä kyseisten etuuksien saamiseksi vaadittavia edellytyksiä,kaudet otetaan huomioon myönnettäessä yleisen järjestelmän mukaisiaetuuksia tai, jos sellaista ei ole, tapauksen mukaan ruumiillisen työn taitoimistotyön tekijöihin sovellettavan järjestelmän mukaisia etuuksiamyönnettäessä.
3. Jos jonkin jäsenvaltion lainsäädännössä etuudet lasketaan viite-
kauden aikana ansaitun viimeisen palkan tai palkkojen perusteella,kyseisen valtion toimivaltaisen laitoksen on etuuksia laskiessaan otet-tava huomioon ainoastaan ne asianmukaiset uudelleenarvioidut palkat,
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 38
▼M3
jotka on ansaittu kautena tai kausina, joina asianomaiseen henkilöön onsovellettu kyseistä lainsäädäntöä.
▼
B
4LUKU
TYÖTAPATURMAT JA AMMATTITAUDIT
1 jakso
Oikeus etuuksiin
52 artikla
Asuminen muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa — Yleisiä
sääntöjä
Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, jolle sattuu työta-
paturma tai joka saa ammattitaudin ja joka asuu muun jäsenvaltion kuintoimivaltaisen valtion alueella, saa siinä valtiossa, jossa hän asuu:
a) luontoisetuudet, jotka annetaan toimivaltaisen laitoksen puolesta
asuinpaikan laitoksesta sen soveltaman lainsäädännön mukaisesti,niin kuin hänet olisi vakuutettu siinä; ja
b) ahaetuudet (SIC! rahaetuudet), jotka myöntää toimivaltainen laitos
soveltamansa lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisenlaitoksen ja asuinpaikan laitoksen välisellä sopimuksella nämäetuudet voidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksimainitun laitoksen puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännönmukaisesti.
53 artikla
Rajatyöntekijät — Erityissääntö
Rajatyöntekijä voi myös saada etuuksia toimivaltaisen valtion alueella.
Tällaiset etuudet antaa toimivaltainen laitos tämän valtion lainsää-dännön mukaisesti niin kuin se, jonka etua asia koskee, asuisi siellä.
54 artikla
Oleskelu toimivaltaisessa valtiossa tai asuinpaikan muuttaminen sinne
1. Edellä 52 artiklassa tarkoitettu palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja, joka oleskelee toimivaltaisen valtion alueella, saaetuuksia tämän valtion lainsäädännön mukaisesti, vaikka hän on josaanut etuuksia ennen oleskeluaan. Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovel-leta rajatyöntekijään.
2. Edellä 52 artiklassa tarkoitettu palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja, joka muuttaa asuinpaikkansa toimivaltaisen valtionalueelle, saa etuuksia tämän valtion lainsäädännön mukaisesti, vaikkahän on jo saanut etuuksia ennen asuinpaikkansa muuttoa.
55 artikla
Oleskelu toimivaltaisen valtion ulkopuolella — Paluu tai asuinpaikan muut-
taminen toiseen jäsenvaltioon tapaturman sattumisen tai ammattitaudinsaamisen jälkeen — Tarve mennä toiseen jäsenvaltioon tarkoituksena saada
asianmukaista hoitoa
1. Palkatulla työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, jolle
sattuu työtapaturma tai joka saa ammattitaudin ja:
a) joka oleskelee muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion
alueella;
b) joka sen jälkeen, kun on saanut oikeuden etuuksiin toimivaltaisen
laitoksen kustannuksella, saa tältä laitokselta luvan palata sen jäsen-valtion alueelle, jossa hän asuu, tai muuttaa asuinpaikkansa toisenjäsenvaltion alueelle;
c) joka saa toimivaltaiselta laitokselta luvan mennä toisen jäsenvaltion
alueelle tarkoituksenaan saada siellä tilansa vaatimaa hoitoa,
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 39
▼B
on oikeus:
i) luontoisetuuksiin, jotka antaa toimivaltaisen laitoksen puolesta oles-
kelu- tai asuinpaikan laitos tämän laitoksen soveltaman lainsää-dännön mukaisesti, niin kuin hänet olisi vakuutettu siinä; aika, joltaetuudet annetaan, määrätään kuitenkin toimivaltaisen valtion lainsää-dännön mukaan;
ii) rahaetuuksiin, jotka antaa toimivaltainen laitos sen soveltaman lain-
säädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen laitoksen ja oles-kelu- tai asuinpaikan laitoksen välisellä sopimuksella nämä etuudetvoidaan myöntää viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksi mainitunlaitoksen puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdan mukaan vaadittava lupa voidaan
evätä vain, jos todetaan, että sen, jonka etua asia koskee, liikkuminenolisi haitallista hänen terveydentilansa tai annettavan sairaanhoidonkannalta.
Edellä 1 kohdan c alakohdan mukaan vaadittavaa lupaa ei saa evätä, jos
kyseistä hoitoa ei voida antaa sille, jonka etua asia koskee, sen jäsenval-tion alueella, jossa hän asuu.
56 artikla
Tapaturmat matkan aikana
Tapaturma matkan aikana, joka sattuu muun jäsenvaltion kuin toimival-
taisen valtion alueella, katsotaan tapahtuneeksi toimivaltaisen valtionalueella.
57 artikla (7)
Ammattitautietuudet, jos kyseinen henkilö on ollut alttiina samalle riskille
useassa jäsenvaltiossa
1. Kun henkilö, joka on saanut ammattitaudin, on kahden tai
useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan harjoittanut toimintaa,joka luonteensa vuoksi on todennäköisesti aiheuttanut tämän taudin,etuudet, jotka hän tai hänen jälkeenjääneensä voivat hakea, myönnetäänyksinomaan viimeisen sellaisen valtion lainsäädännön mukaan, jonkamukaiset edellytykset täyttyvät, ottaen huomioon, kun siihen on aihetta,2−5 kohdan säännökset.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuuksien myöntämiseksi
ammattitaudien perusteella edellytetään, että kysymyksessä oleva tautiensin todettiin sen alueella, tällainen edellytys katsotaan täytetyksi, jostauti ensiksi todettiin toisen jäsenvaltion alueella.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuuksien myöntämiseksi
ammattitaudin perusteella edellytetään, että kysymyksessä oleva tautiensin todettiin tietyn määräajan kuluessa viimeisen sellaisen toiminnanlakkaamisesta, joka todennäköisesti on saattanut aiheuttaa tällaisentaudin, tämän valtion toimivaltainen laitos tutkiessaan aikaa, jonatällaista toimintaa harjoitettiin, ottaa huomioon tarpeellisessa määrinsamanlaisen toiminnan, jota harjoitettiin muiden jäsenvaltioiden lainsää-dännön mukaan, niin kuin sitä olisi harjoitettu ensiksi mainitun valtionlainsäädännön mukaan.
4. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuuksien myöntämiseksi
ammattitaudin perusteella edellytetään, että toimintaa, joka todennäköi-sesti aiheuttaa kyseisen ammattitaudin, on harjoitettu tietty aika, valtiontoimivaltainen laitos ottaa huomioon tarpeellisessa määrin kaudet,joiden aikana tällaista toimintaa harjoitettiin muiden jäsenvaltioidenlainsäädännön mukaan, ikään kuin sitä olisi harjoitettu ensiksi mainitunvaltion lainsäädännön mukaan.
5. Sklerogeenisen pneumokonioosin kohdalla rahaetuuksien kustan-
nukset, mukaan lukien eläkkeet, jaetaan niiden jäsenvaltioiden toimival-taisten laitosten kesken, joiden alueella kyseinen henkilö harjoitti taudintodennäköisesti aiheuttavaa toimintaa. Tämä jako suoritetaan sensuhteen perustella, joka 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kunkinvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneiden vanhuusvakuutuksenkausien tai asumiskausien pituudella on sellaisten vanhuusvakuutuksenkausien tai asumiskausien kokonaispituuteen, jotka ovat täyttyneet kaik-
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 40
▼B
kien valtioiden lainsäädäntöjen mukaan päivänä, jolloin etuudet
alkoivat.
6. Neuvosto määrää yksimielisesti komission ehdotuksesta ammatti-
taudit, joihin 5 kohdan säännösten soveltamista laajennetaan.
58 artikla
Rahaetuuksien laskeminen
1. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön
mukaan edellytetään, että rahaetuuksien laskeminen perustuu keskimää-räisiin ansioihin, määrää tällaisen keskimääräisen ansion yksinomaanottaen huomioon ansiot, jotka on vahvistettu maksetuiksi sanotun lain-säädännön mukaan täyttyneiden kausien aikana.
2. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön
mukaan edellytetään, että rahaetuuksien laskeminen perustuu vakioan-sioihin, ottaa huomioon yksinomaan vakioansiot tai tietyissä tapauksissakeskimääräiset vakioansiot sanotun lainsäädännön mukaisesti täyttyne-iltä kausilta.
3. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka lainsää-
dännön mukaan edellytetään, että rahaetuuksien määrä vaihteleeperheenjäsenten lukumäärän mukaan, on otettava huomioon myös sen,jonka etua asia koskee, perheenjäsenet, jotka asuvat toisen jäsenvaltionalueella, niin kuin he asuisivat toimivaltaisen valtion alueella.
59 artikla
Sellaisen henkilön kuljetuskustannukset, jolle on sattunut tapaturma tai
joka kärsii ammattiaudista
1. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännössä
säädetään sellaisen henkilön, jolle on sattunut työtapaturma tai jokakärsii ammattitaudista, kuljettamisesta joko hänen asuinpaikkaansa taisairaalaan aiheutuneiden kustannusten korvaamisesta, vastaa tällaisistakuljetuskustannuksista vastaavaan paikkaan sen toisen jäsenvaltionalueella, jossa henkilö asuu, edellyttäen, että tämä laitos antaa ennakoltaluvan sellaiseen kuljettamiseen ottaen asianmukaisesti huomioon syyt,joiden vuoksi se on perusteltua. Tällaista lupaa ei vaadita rajatyönte-kijän kohdalla.
2. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännössä
säädetään työtapaturmassa kuolleen henkilön ruumiin kuljettamisestahautauspaikalle aiheutuneiden kustannusten korvaamisesta, vastaa sensoveltaman lainsäädännön mukaan tällaisista kuljetuskustannuksistavastaavaan paikkaan sen toisen jäsenvaltion alueella, jossa henkilö asuitapaturman sattuessa.
2 jakso
Sellaisen ammattitaudin paheneminen, josta etuutta on myönnetty
60 artikla (7) (11)
1. Mikäli sellainen ammattitauti, josta palkattu työntekijä tai itsen-
äinen ammatinharjoittaja on saanut tai saa etuutta jäsenvaltion lainsää-dännön mukaan, pahenee, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) jos se, jonka etua asia koskee, ei etuuksien saamisen aikana ole
työskennellyt toisen jäsenvaltion alueella ammatissa, joka saattaisiaiheuttaa tai pahentaa kyseistä tautia, ensiksi mainitun jäsenvaltiontoimivaltainen laitos vastaa etuuksien kustannuksista soveltamansalainsäädännön mukaisesti ottaen pahenemisen huomioon;
b) jos se, jonka etua asia koskee, etuuksien saamisen aikana on harjoit-
tanut sellaista toimintaa toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivaltainen laitos vastaa etuuksienkustannuksista soveltamansa lainsäädännön mukaisesti ottamattapahenemista huomioon. Toisen jäsenvaltion toimivaltainen laitosmyöntää sille, jonka etua asia koskee, lisän, joka vastaa pahenemisenjälkeen maksettavan etuuden määrän ja sen etuuden määrän, jollai-sena etuus olisi katsottu asianmukaiseksi ennen pahenemista, välistä
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 41
▼B
erotusta, soveltamansa lainsäädännön mukaisesti, niin kuin kysy-
myksessä oleva tauti olisi puhjennut tämän jäsenvaltion lainsää-dännön mukaan;
c) jos b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa palkatulla työntekijällä
tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, joka kärsii sklerogeenisestapneumokonioosista tai 57 artiklan 6 kohdan mukaan määrätystätaudista, ei ole oikeutta etuuksiin toiseksi mainitun jäsenvaltion lain-säädännön mukaan, ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivaltainenlaitos vastaa etuuksien antamisesta sen soveltaman lainsäädännönmukaisesti ottaen huomioon taudin pahenemisen. Toiseksi mainitunjäsenvaltion toimivaltainen laitos vastaa kuitenkin kustannuksista senerotuksen osalta, joka on ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaisenlaitoksen maksettavien rahaetuuksien määrän, mukaan lukien eläk-keet ja ottaen huomioon taudin paheneminen, ja sen määrän välillä,joka vastaa etuuksia, jotka olisivat olleet asianmukaisia ennen taudinpahenemista;
d) pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia jäsenvaltion
lainsäädännön säännöksiä ei sovelleta edunsaajiin, jotka saavatkahden jäsenvaltion laitosten myöntämiä etuuksia b alakohdanmukaisesti.
2. Niissä tapauksissa, joissa ammattitauti, joka antaa aiheen 57
artiklan 5 kohdan säännösten soveltamiseen, pahenee, sovelletaanseuraavia säännöksiä:
a) toimivaltainen laitos, joka on myöntänyt etuudet 57 artiklan 1
kohdan säännösten mukaisesti, vastaa etuuksien suorittamisestasoveltamansa lainsäädännön mukaan ottaen taudin pahenemisenhuomioon; ja
b) rahaetuuksien, mukaan lukien eläkkeet, kustannukset jaetaan edel-
leen niiden laitosten välillä, jotka ovat jakaneet aiempien etuuksienkustannukset 57 artiklan 5 kohdan säännösten mukaisesti. Joshenkilö on kuitenkin jälleen harjoittanut toimintaa, joka on saattanutaiheuttaa tai pahentaa kyseistä ammattitautia joko sellaisen jäsenval-tion lainsäädännön mukaan, jossa hän oli jo harjoittanut samantyyp-pistä toimintaa, tai toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,sellaisen valtion toimivaltainen laitos vastaa sen etuuksien määrän,jossa on otettu huomioon taudin paheneminen, ja ennen pahenemistamaksettavan etuuksien määrän välisestä kustannusten määrän erotuk-sesta.
3 jakso
Erinäisiä säännöksiä
61 artikla
Säännöt, joiden mukaan otetaan huomioon tiettyjen lainsäädäntöjen erityis-
piirteet
1. Jos sellaisen jäsenvaltion alueella, jossa se, jonka etua asia koskee,
sattuu olemaan, ei ole vakuutusta työtapaturmien tai ammattitautienvaralta, tai jos tällainen vakuutus on olemassa mutta ei ole luontoise-tuuksien antamisesta vastuussa olevaa laitosta, nämä etuudet antaa oles-kelu- tai asuinpaikan laitos, joka on vastuussa luontoisetuuksien antami-sesta sairaustapauksissa.
2. Jos toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaan edellytetään
täysin ilmaisten luontoisetuuksien antamiseksi, että on käytettävä työn-antajan järjestämiä sairaanhoitopalveluja, luontoisetuudet, jotka anne-taan 52 artiklassa ja 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa,katsotaan annetuiksi tällaisista sairaanhoitopalveluista.
3. Jos toimivaltaisen valtion lainsäädäntöön kuuluu työnantajan
velvollisuuksia koskeva järjestelmä, luontoisetuudet, jotka annetaan 52artiklassa ja 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, katsotaanannetuiksi toimivaltaisen laitoksen pyynnöstä.
4. Jos toimivaltaisen valtion järjestelmä työtapaturmien korvaami-
sessa ei ole luonteeltaan pakollista vakuutusta, luontoisetuudet antaasuoraan työnantaja tai kyseinen vakuuttaja.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 42
▼B
5. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään nimenomaisesti taimuutoin, että työtapaturmat tai ammattitaudit, jotka ovat sattuneet taijotka on todettu aiemmin, otetaan huomioon arvioitaessa työkyvyttö-myyden astetta vahvistettaessa oikeutta etuuteen tai määrättäessäetuuden määrää, tämän jäsenvaltion toimivaltainen laitos ottaa myöshuomioon työtapaturmat ja ammattitaudit, jotka ovat sattuneet tai jotkaon todettu aiemmin toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, niin kuinne olisivat sattuneet tai ne olisi todettu sen soveltaman lainsäädännönmukaan.
6. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään nimenomaisesti tai
muutoin, että työtapaturmat tai ammattitaudit, jotka ovat sattuneet taijotka on todettu peräkkäisesti, otetaan huomioon arvioitaessa työkyvyt-tömyyden astetta vahvistettaessa oikeutta etujen tai määrättäessätällaisen etuuden määrää, tämän jäsenvaltion toimivaltainen laitos ottaahuomioon myös työtapaturmat tai ammattitaudit, jotka ovat sattuneet taijotka on todettu peräkkäisesti toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,niin kuin ne olisivat sattuneet tai ne olisi todettu sen soveltaman lainsää-dännön mukaan, mutta vain jos:
1) mitään korvausta ei ole suoritettu sellaisen työtapaturman tai ammat-
titaudin osalta, joka oli sattunut tai todettu aikaisemmin sen sovel-taman lainsäädännön mukaan; ja
2) mitään korvausta ei ole suoritettu sellaisen toisen jäsenvaltion lain-
säädännön mukaan, jossa tapaturma tai ammattitauti sattui tai todet-tiin peräkkäisesti, kun on otettu huomioon 5 kohdan säännöksettämän työtapaturman tai ammattitaudin osalta.
62 artikla
Sovellettava järjestelmä, jos oleskelu- tai asuinmassa (SIC! asuinmaassa) on
useita järjestelmiä — Etuuksien enimmäiskesto
1. Jos oleskelu- tai asuinmaan lainsäädännössä on useita vakuutusjär-
jestelmiä, 52 artiklan tai 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin palkat-tuihin työntekijöihin tai itsenäisiin ammatinharjoittajiin sovelletaanterästeollisuuden ruumiillisen työn tekijöiden järjestelmän säännöksiä.Kuitenkin jos tuohon lainsäädäntöön kuulu erityisjärjestelmä kaivos-työntekijöille tai vastaavien yritysten työntekijöille, tämän järjestelmänsäännöksiä sovelletaan tähän työntekijäryhmään, jos oleskelu- tai asuin-paikan laitos, johon he toimittavat hakemuksensa, on toimivaltainensoveltamaan tätä järjestelmää.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään enimmäisaika, jolta
etuuksia voidaan myöntää, tätä lainsäädäntöä soveltava laitos saa ottaahuomioon ajan, jolta etuuksia on jo suoritettu toisen jäsenvaltion laitok-sesta.
4jakso
Laitosten väliset korvaukset
63 artikla
1. Toimivaltaisen laitoksen on korvattava niiden luontoisetuuksien
määrä, jotka on sen puolesta annettu 52 artiklan ja 55 artiklan 1 kohdansäännösten mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut korvaukset määrätään ja suoritetaan
98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa säädetyn menet-telyn mukaisesti todellisten kustannusten mukaan.
3. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai tällaisten valtioiden
toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista korvaustavoista tailuopua korvauksista jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvien laitostenvälillä.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 43
▼M4
5 jakso
Opiskelijat
63 a artikla
Tämän luvun 1—4jakson säännöksiä sovelletaan vastaavasti opiskeli-
joihin."
▼B
5 LUKU
KUOLEMANTAPAUKSEN JOHDOSTA ANNETTAVAT AVUSTUKSET
64 artikla
Vakuutus- tai asumiskausien yhteenlaskeminen
Toimivaltaisen laitoksen siinä jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön
mukaan edellytetään kuolemantapauksen johdosta annettavaa avustustakoskevan oikeuden saamiseksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksivakuutus- tai asumiskausien täyttymistä, on otettava huomioon tarpeelli-sessä määrin vakuutus- ja asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet muidenjäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan, niin kuin ne olisivat täyttyneetsen soveltaman lainsäädännön mukaan.
65 artikla
Oikeus avustuksiin kuoleman tapahtuessa tai jos etuuteen oikeutettu henkilö
asuu muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
1. Jos palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, eläke-
läinen tai eläkkeenhakija tai hänen perheenjäsenensä kuolee muunjäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, kuoleman katsotaantapahtuneen toimivaltaisen valtion alueella.
2. Toimivaltainen laitos on velvollinen myöntämään soveltamansa
lainsäädännön mukaan maksettavat kuolemantapauksen johdosta annet-tavat avustukset, vaikka edunsaaja asuu muun jäsenvaltion kuin toimi-valtaisen valtion alueella.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan myös, kun kuolema
aiheutuu työtapaturmasta tai ammattitaudista.
66 artikla
Etuuksien antaminen sellaisen eläkelaisen kuollessa, joka oli asunut muussa
jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka laitos oli vastuussa luontolaetuuksien (SIC!
luontoisetuuksien) antamisesta
Jos eläkeläinen, jolla oli oikeus eläkkeeseen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan tai eläkkeisiin kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, kuollessaan asui muun jäsenvaltion alueella kuin sen, jonkalaitos oli velvollinen antamaan hänelle luontoisetuudet 28 artiklan sään-nösten mukaan, tämän laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaanmaksettavat kuolemantapauksen johdosta annettavat avustukset anne-taan tästä laitoksesta sen omalla kustannuksella, niin kuin eläkeläinenolisi asunut tämän laitoksen jäsenvaltion alueella kuolinhetkellään.
Edellä olevan alakohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti eläkeläisen
perheenjäseniin.
▼
M4
66 a artikla
Opiskelijat
Edellä 64—66 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti opiskelijoihin
ja heidän perheenjäseniinsä.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 44
▼B
6 LUKU
TYÖTTÖMYYSETUUDET
1 jakso
Yhteisiä säännöksiä
67 artikla
Vakuutus- tai työskentelykausien yhteenlaskeminen
1. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka lainsää-
dännön mukaan edellytetään etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi,säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi vakuutuskausien täyttymistä, onotettava huomioon tarpeellisessä (SIC! tarpeellisessa) määrin vakuutus-tai työskentelykaudet, jotka ovat täyttyneet palkattuna työntekijänätoisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, niin kuin ne olisivat sensoveltaman lainsäädännön mukaan täyttyneitä vakuutuskausia edellyt-täen kuitenkin, että työskentelykaudet olisi laskettu vakuutuskausiksi,jos ne olisivat täyttyneet tämän lainsäädännön mukaan.
2. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka lainsää-
dännön mukaan edellytetään etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi,säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi työskentelykausien täyttymistä, onotettava huomioon tarpeellisessä (SIC! tarpeellisessa) määrin vakuutus-tai työskentelykaudet, jotka ovat täyttyneet palkattuna työntekijänätoisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, niin kuin ne olisivat sensoveltaman lainsäädännön mukaan täyttyneitä työskentelykausia.
3. Lukuun ottamatta 71 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa
ja b alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuja tapauksia, 1 ja 2 kohdansäännösten soveltaminen edellyttää, että sen osalta, jonka etua asiakoskee, olisivat viimeksi täyttyneet:
— 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa vakuutuskaudet ja— 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa työskentelykaudet
sen lainsäädännön mukaisesti, jonka mukaan etuuksia haetaan.
4. Jos sen kauden pituus, joksi ajaksi etuuksia voidaan myöntää,
riippuu vakuutus- tai työskentelykausien pituudesta, 1 tai 2 kohdansäännöksiä sovelletaan kunkin tapauksen mukaisesti.
68 artikla
Etuuksien laskeminen
1. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka lainsää-
dännön mukaan edellytetään, että etuuksien laskemisen on perustuttavaaiempien ansioiden määrään, on otettava huomioon yksinomaan ansiot,jotka se, jonka etua asia koskee, on saanut viimeisestä työskentelystääntämän valtion alueella. Kuitenkin jos se, jonka etua asia koskee, ontyöskennellyt viimeksi tällä alueella vähemmän kuin neljä viikkoa,etuudet lasketaan sellaisten normaaliansioiden perusteella, jotkavastaavat ansioita työttömän asuin- tai oleskelupaikalla vastaavassa taisamanlaisessa työssä kuin hänen viimeinen työnsä toisen jäsenvaltionalueella.
2. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka lainsää-
dännön mukaan edellytetään, että etuuksien määrä vaihtelee perheenjä-senten lukumäärän mukaan, on otettava huomioon myös sen, jonka etuaasia koskee, perheenjäsenet, jotka asuvat toisen jäsenvaltion alueella,niin kuin he asuisivat toimivaltaisen valtion alueella. Tätä säännöstä eisovelleta, jos perheenjäsenten asuinmaassa toisella henkilöllä on oikeustyöttömyysetuuksiin, joiden laskemisessa perheenjäsenet otetaanhuomioon.
2 jakso
Muuhun jäsenvaltioon kuin toimivaltaiseen valtioon lähtevät
työttömät
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 45
▼B
69 artikla
Etuutta koskevan oikeuden säilyttämisen edellytykset ja rajoitukset
1. Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka onkokonaan työtön ja täyttää jäsenvaltion lainsäädännön mukaiset edelly-tykset oikeudesta etuuksiin ja joka lähtee yhteen tai useampaan muuhunjäsenvaltioon hakeakseen siellä työtä, säilyttää oikeutensa tällaisiinetuuksiin seuraavin edellytyksin ja rajoituksin:
a) ennen lähtöään hänet on täytynyt rekisteröidä työn hakijana, ja hänen
täytyy pysyä toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaisten käytettä-vänä vähintään neljän viikon ajan työttömäksi tulemisen jälkeen.Kuitenkin toimivaltaiset viranomaiset tai laitokset voivat antaa luvanhänen lähtöönsä ennen tällaisen ajan päättymistä;
b) hänen täytyy rekisteröityä työn hakijana jokaisen sellaisen jäsenval-
tion työvoimaviranomaisissa, joihin hän lähtee, ja kuulua niidenvalvontamenettelyn alaisuuteen. Tämä edellytys katsotaan täytetyksiajalta ennen rekisteröitymistä, jos se, jonka etua asia koskee, rekiste-röityy seitsemän päivän kuluessa siitä päivästä, jolloin hän lakkasiolemasta työvoimaviranomaisten käytettävissä valtiossa, josta hänlähti. Poikkeuksellisissa tapauksissa toimivaltaiset viranomaiset tailaitokset voivat jatkaa tätä aikaa;
c) oikeus etuuksiin jatkuu kolmen kuukauden enimmäisajan siitä
päivästä, jona se, jonka etua asia koskee, lakkasi olemasta lähtöval-tionsa työvoimaviranomaisten käytettävissä edellyttäen, että etuuk-sien kokonaiskesto ei ylitä niiden etuuksien kestoa, joihin hänellä olioikeus tämän valtion lainsäädännön mukaan. Kausityöntekijänkohdalla tämä kesto voidaan kuitenkin rajoittaa sen kauden jäljelläolevaan aikaan, jona hän työskentelee.
2. Jos se, jonka etua asia koskee, palaa toimivaltaiseen valtioon
ennen sen kauden loppumista, jonka aikana hänellä on oikeus etuuksiin1 kohdan c alakohdan säännösten mukaisesti, hänellä on edelleen oikeusetuuksiin tämän valtion lainsäädännön mukaan; hän menettää kaikkioikeudet etuuksiin toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaan, jos hänei palaa sinne ennen tämän kauden päättymistä. Poikkeuksellisissatapauksissa toimivaltaiset viranomaiset tai laitokset voivat jatkaa tätämääräaikaa.
3. Edellä 1 kohdan säännöksiä voidaan soveltaa vain kerran kahden
työskentelykauden välissä.
4. Jos toimivaltainen valtio on Belgia, työtön, joka palaa sinne 1
kohdan c alakohdassa säädetyn kolmen kuukauden määräajan päätty-misen jälkeen, ei saa uudelleen oikeutta etuuksiin tässä maassa ennenkuin hän on työskennellyt siellä vähintään kolme kuukautta.
70 artikla
Etuuksien ja korvauksien suorittaminen
1. Edellä 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa etuudet
antaa kunkin sellaisen valtion laitos, johon työtön lähtee hakeakseentyötä.
Sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädäntöä palkat-
tuun työntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan sovellettiin hänenviimeisen työskentelynsä aikana, on velvollinen korvaamaan tällaistenetuuksien määrän.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut korvaukset määrätään ja suoritetaan
98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa säädetyn menet-telyn mukaisesti todellisten kustannusten mukaan tai kertasuorituksina.
3. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden valtioiden
toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista korvausten tai suori-tusten tavoista tai voivat luopua kaikista niiden toimivaltaan kuuluvienlaitosten välillä suoritettavista korvauksista.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 46
▼B
3 jakso
Työttömät, jotka viimeisen työskentelynsä aikana asuivat muussa
jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
71 artikla
1. Työtön, joka aiemmin oli työssä ja joka viimeisen työskentelynsä
aikana asui muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, saaetuudet seuraavien säännösten mukaisesti:
a) i) rajatyöntekijä, joka on osittain tai ajoittain työttömänä hänet
työllistävästä yrityksestä, saa etuudet toimivaltaisen valtion lain-säädännön mukaisesti, niin kuin hän asuisi tämän valtionalueella; nämä etuudet antaa toimivaltainen laitos;
ii) rajatyöntekijä, joka on kokonaan työtön, saa etuudet sen jäsenval-
tion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella hän asuu, niin kuinhän olisi ollut tämän lainsäädännön alainen viimeksi työskennel-lessään; nämä etuudet antaa asuinpaikan laitos omalla kustannuk-sellaan; sekä
b) i) muu palkattu työntekijä kuin rajatyöntekijä, joka on osittain,
ajoittain tai kokonaan työtön ja joka asettuu työnantajansa taityövoimaviranomaisten käytettäväksi toimivaltaisen valtionalueella, saa etuudet tämän valtion lainsäädännön mukaisesti, niinkuin hän asuisi sen alueella; nämä etuudet antaa toimivaltainenlaitos;
ii) muu palkattu työntekijä kuin rajatyöntekijä, joka on kokonaan
työtön ja joka asettuu työvoimaviranomaisten käytettäväksi työn-saantia varten sen jäsenvaltion alueella, jossa hän asuu, tai jokapalaa tälle alueelle, saa etuudet tämän valtion lainsäädännönmukaisesti, niin kuin hän olisi viimeksi työskennellyt siellä;asuinpaikan laitos antaa tällaiset etuudet omalla kustannuksel-laan. Kuitenkin jos tällainen palkattu työntekijä on saanutoikeuden etuuksiin sen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksenkustannuksella, jonka lainsäädännön alainen hän viimeksi oli,hän saa etuudet 69 artiklan säännösten mukaan. Etuuksiensaaminen sen valtion lainsäädännön mukaan, jossa hän asuu,keskeytetään siksi ajaksi, jona työtön voi 69 artiklan säännöstenmukaan hakea etuuksia sen lainsäädännön mukaan, jonka alainenhän viimeksi oli.
2. Työtön ei saa hakea etuuksia sen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, jonka alueella hän asuu, siltä ajalta, jolta hänellä on oikeusetuuksiin 1 kohdan a alakohdan i alakohdan tai b alakohdan i alakohdansäännösten mukaan.
▼
M3
4jakso
Virkamiesten erityisjärjestelmään kuuluvat henkilöt
71 a artikla
1. Tämän luvun 1 ja 2 jakson säännöksiä sovelletaan vastaavasti
erityiseen virkamiesten työttömyysjärjestelmään kuuluviin henkilöihin.
2. Tämän luvun 3 jakson säännöksiä ei sovelleta erityiseen virka-
miesten työttömyysjärjestelmään kuuluviin henkilöihin. Työtön, jokakuuluu erityiseen virkamiesten työttömyysjärjestelmään, on osittain taikokonaan työttömänä ja on viimeisen työskentelynsä aikana asunutmuun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, saa etuudettoimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti niin kuin hän asuisikyseisen valtion alueella; nämä etuudet antaa toimivaltainen laitosomalla kustannuksellaan.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 47
▼B
7 LUKU (8)
PERHE−ETUUDET
72 artikla (8)
Vakuutus-, työskentely- tai itsenäisen ammatinharjoittamisen kausien
yhteenlaskeminen
Jos jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään etuuksia koskevan
oikeuden saamiseksi, että vakuutus-, työskentely- tai itsenäisen amma-tinharjoittamisen kaudet ovat täyttyneet, tämän valtion toimivaltainenlaitos ottaa huomioon tarpeellisessa määrin vakuutus-, työskentely- taiitsenäisen ammatinharjoittamisen kaudet, jotka ovat täyttyneet toisenjäsenvaltion alueella, niin kuin ne olisivat sen soveltaman lainsäädännönmukaan täyttyneitä kausia.
72 a artikla (9) (14)
Työntekijät, jotka ovat tulleet täysin työttömiksi
Työntekijä, joka on tullut täysin työttömäksi ja johon sovelletaan 71
artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan tai b alakohdan ii alakohdanensimmäistä virkettä, saa perheenjäseniään varten, jotka asuvat samanjäsenvaltion alueella kuin hän, perhe−etuuksia tämän valtion lainsää-dännön mukaisesti, niin kuin hän olisi ollut tämän lainsäädännönalainen viimeisen työskentelynsä aikana, ottaen aiheellisella tavallahuomioon 72 artiklan määräykset. Näitä etuuksia annetaan asuinpaikanvakuutuslaitoksesta ja sen kustannuksella.
Jos kyseinen laitos soveltaa lainsäädäntöä, jossa määrätään työttömien
vastuulla olevien maksujen vähentämisestä perhe−etuuksien kattami-seksi, sille annetaan lupa suorittaa vähentäminen lainsäädäntönsämääräysten mukaisesti.
73 artikla (8)
Palkatut työntekijät tai itsenäiset ammatinharjoittajat, joiden perheenjä-
senet asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
Palkatulla työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, johon
sovelletaan jäsenvaltion lainsäädäntöä, on toisessa jäsenvaltiossaasuvien perheenjäsentensä osalta oikeus perhe−etuuksiin, joista sääde-tään ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä, niin kuin he asui-sivat tässä valtiossa, jollei liitteen VI säännöksistä muuta johdu.
74 artikla (8)
Työttömät, joiden perheenjäsenet asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin toimi-
valtaisessa valtiossa
Työttömällä, joka oli aiemmin palkattu työntekijä tai itsenäinen amma-
tinharjoittaja ja joka saa työttömyysetuuksia jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, on toisessa jäsenvaltiossa asuvien perheenjäsentensä osaltaoikeus perhe−etuuksiin joista säädetään ensiksi mainitun jäsenvaltionlainsäädännössä, niin kuin he asuisivat tässä valtiossa, jollei liitteen VIsäännöksistä muuta johdu.
75 artikla (8)
Etuuksien antaminen
1. Perhe−etuuksia annetaan 73 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa
sen valtion toimivaltaisesta laitoksesta, jonka lainsäädäntöä palkattuuntyöntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan sovelletaan, ja 74artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa sen valtion toimivaltaisesta laitok-sesta, jonka lainsäädännön mukaan työtön, joka aiemmin oli palkattutyöntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, saa työttömyysetuuksia. Neannetaan tällaisten laitosten soveltamien säännösten mukaan riippumattasiitä, asuuko tai oleskeleeko luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö,jolle sellaisia etuuksia maksetaan, toimivaltaisen valtion tai toisen jäsen-valtion alueella tai onko sillä siinä toimipaikka.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 48
▼B
2. Kuitenkin jos henkilö, jolle annettaisiin perhe−etuuksia perheenjä-
sentensä ylläpitoa varten, ei käytä niitä, toimivaltainen laitos vapautuulaillisista velvollisuuksistaan antamalla sanottuja etuuksia luonnollisellehenkilölle tai oikeushenkilölle, joka tosiasiallisesti huolehtii perheenjä-senistä, heidän asuinpaikkansa laitoksen toimiston tai heidän asuinval-tionsa toimivaltaisen viranomaisen tätä tarkoitusta varten nimenneenlaitoksen tai toimielimen pyynnöstä ja kautta.
3. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio voivat sopia 8 artiklan
säännösten mukaisesti, että toimivaltainen laitos antaa yhden taiuseamman tällaisen valtion lainsäädännön mukaiset perhe−etuudetluon-nolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, joka tosiasiallisesti huolehtiiperheenjäsenistä, joko suoraan tai heidän asuinpaikkansa laitoksentoimiston kautta.
76 artikla (8)
Ensisijaisuussäännöt tilanteessa, jossa toimivaltaisen valtion lainsäädännön
mukainen ja perheenjäsenten asuinvaltion lainsäädännön mukainen oikeus
perhe−eläkkeeseen on päällekkäinen
1. Jos samana aikana samaa perheenjäsentä varten ja ammatin
harjoittamisen perusteella voidaan perhe−etuuksia suorittaa sen jäsen-valtion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella perheenjäsenet asuvat,oikeus perhe−etuuksiin,jotka olisi tarvittaessa 73 tai 74artiklan mukaanmaksettava toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, keskeytetäänmäärään, josta säädetään ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä.
2. Jos etuuksia ei haeta jäsenvaltiossa, jonka alueella perheenjäsenet
asuvat, toisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos voi soveltaa 1 kohdansäännöksiä, niin kuin etuudet olisi myönnetty ensiksi mainitussa jäsen-valtiossa.
▼
M4
76 a artikla
Opiskelijat
Edellä 72 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti opiskelijoihin.
▼B
8 LUKU
ETUUDET ELÄKELÄISTEN HUOLLETTAVILLE LAPSILLE JA
ORVOILLE
77 artikla
Eläkeläisten huollettavat lapset
1. Ilmaisulla ’etuudet’ tarkoitetaan tässä artiklassa perheavustuksia
henkilöille, jotka saavat vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- taiammattitautieläkettä ja tällaisiin eläkkeisiin maksettavia korotuksia tailisiä tällaisten eläkeläisten lasten suhteen, poikkeuksena lisät, jotkamyönnetään työtapaturma- ja ammattitautivakuutusjärjestelmistä.
2. Etuudet myönnetään seuraavien sääntöjen mukaisesti riippumatta
jäsenvaltiosta, jonka alueella eläkeläinen tai lapset asuvat:
a) eläkeläiselle, joka saa eläkettä vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, joka onvastuussa eläkkeestä;
b) eläkeläiselle, joka saa eläkettä useamman kuin yhden jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan:
i) sen valtion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella hän asuu,
edellyttäen, että tarvittaessa huomioon ottaen 79 artiklan 1kohdan a alakohdan säännökset oikeus yhteen 1 kohdassa tarkoi-tetuista etuuksista on saavutettu tämän valtion lainsäädännönmukaan; tai
ii) muissa tapauksissa sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti,
jonka alainen hän on ollut pisimmän ajan, edellyttäen, että tarvit-taessa huomioon ottaen 79 artiklan 1 kohdan a alakohdan sään-nökset oikeus yhteen 1 kohdassa tarkoitetuista etuuksista on
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 49
▼B
saavutettu tämän lainsäädännön mukaan; jos mitään oikeutta
etuuteen ei ole saavutettu tämän lainsäädännön mukaan, edelly-tykset tällaisen oikeuden saamiseksi muiden kysymyksessäolevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan tutkitaan alene-vassa järjestyksessä sellaisten vakuutus- tai asumiskausienpituuden mukaan, jotka ovat täyttyneet näiden jäsenvaltioidenlainsäädännön mukaisesti.
78 artikla
Orvot
▼M5
1. Ilmaisulla 'etuudet'tarkoitetaan tässä artiklassa perheavustuksia jatietyissä tapauksissa orpojen lisä- tai erityisavustuksia.
▼
B
2. Orvon etuudet myönnetään seuraavien sääntöjen mukaisesti riip-pumatta jäsenvaltiosta, jonka alueella orpo tai hänestä tosiasiallisestihuolehtiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö asuu;
a) sellaisen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan,
joka on vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön alainen, orvolletämän valtion lainsäädännön mukaisesti;
b) sellaisen kuolleen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoit-
tajan orvolle, joka on usean jäsenvaltion lainsäädännön alainen;
i) sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella orpo
asuu, edellyttäen, että ottaen tarvittaessa huomioon 79 artiklan 1kohdan a alakohdan säännökset oikeus yhteen 1 kohdassa tarkoi-tetuista etuuksista on saavutettu tämän valtion lainsäädännönmukaan; tai
ii) muissa tapauksissa sen valtion lainsäädännön mukaisesti, jonka
alainen vainaja oli pisimmän ajan, edellyttäen, että ottaen tarvit-taessa huomioon 79 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännöksetoikeus yhteen 1 kohdassa tarkoitetuista etuuksista on saavutettutämän lainsäädännön mukaan; jos mitään oikeutta ei ole saavu-tettu tämän lainsäädännön mukaan, edellytykset tällaisenoikeuden saavuttamiselle muiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöjenmukaan tutkitaan alenevassa järjestyksessä sellaisten vakuutus-tai asumiskausien pituuden mukaan, jotka ovat täyttyneet näidenjäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti.
Kuitenkin sen jäsenvaltion lainsäädäntö, jota sovelletaan 77 artiklassa
tarkoitettujen etuuksien suorittamiseen eläkeläisen lapselle, jää sovellet-tavaksi mainitun eläkeläisen kuoleman jälkeen hänen orvoilleen suori-tettavien etuuksien suorittamisen osalta.
▼
M5
78 a artikla
Orvoneläkkeitä, lukuun ottamatta työtapaturmia tai ammattitauteja
koskevista vakuutusjärjestelmistä myönnettyjä, pidetään 78 artiklan 1kohdassa tarkoitettuina ”etuuksina”, jos vainaja oli jonakin ajankohtanaollut sellaisen järjestelmän piirissä, josta maksetaan vain perheavus-tuksia tai orpojen lisä- tai erityisavustuksia. Nämä järjestelmät luetellaanliitteessä VIII.
▼
B
79 artikla (7)
Eläkeläisten huollettavien lapsien ja orpojen etuuksia koskevia yhteisiä
säännöksiä
1. Edellä ►M577, 78 ja 78 a ◄artiklassa tarkoitetut etuudet anne-
taan sen lainsäädännön mukaisesti, joka määräytyy noiden artiklojensäännöksiä soveltamalla, laitoksesta, joka on vastuussa tämän lainsää-dännön soveltamisesta, ja sen kustannuksella, niin kuin eläkeläiseen taivainajaan olisi sovellettu vain toimivaltaisen valtion lainsäädäntöä.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 50
▼B
Kuitenkin:
a) jos tämän lainsäädännön mukaisesti edellytetään, että etuuksia
koskevan oikeuden saaminen, säilyttäminen tai takaisinsaaminenriippuu vakuutus-, työskentely-, itsenäisen ammatinharjoittamisen taiasumiskausien pituudesta, tällainen pituus määrätään ottaen tarvit-taessa huomioon 45 artiklan säännökset tai 72 artiklan säännökset;
b) jos tämän lainsäädännön mukaan edellytetään, että etuuksien määrä
on laskettava eläkkeen määrän perusteella tai että se riippuu vakuu-tuskausien pituudesta, näiden etuuksien määrä lasketaan teoreettisenmäärän perusteella, joka määrätään 46 artiklan 2 kohdan säännöstenmukaisesti.
2. Tapauksessa, jossa 77 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakoh-
dassa ja 78 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohdassa vahvistettujensääntöjen soveltamisesta seuraisi, että useampi jäsenvaltio olisi toimi-valtainen kausien pituuden ollessa sama, ►
M577, 78 tai 78 a ◄
artiklassa tarkoitetut etuudet myönnetään kussakin tapauksessa senjäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jota eläkeläiseen tai vainajaanviimeksi sovellettiin.
3. Oikeus etuuksiin pelkästään kansallisen lainsäädännön mukaan tai
2 kohdan ja ►
M577, 78 ja 78 a ◄artiklan säännösten perusteella
keskeytetään, jos lapset saavat oikeuden perhe−etuuksiin tai perheavus-tuksiin jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ammatillisen tai kaupallisentoiminnan harjoittamisen vuoksi. Tällaisessa tapauksessa niitä, joidenetua asia koskee, pidetään palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatin-harjoittajan perheenjäseninä.
▼
M3
79 a artikla
Virkamiesten erityisjärjestelmän mukaisiin etuuksiin oikeutetuille orvoille
maksettavia etuuksia koskevat säännökset
1. Sen estämättä, mitä ►M578 a artiklassa ◄säädetään, virka-
miesten erityisjärjestelmästä myönnetyt lapseneläkkeet lasketaan 3luvun säännösten mukaisesti.
2. Jos 1 kohdan tapauksessa vakuutuskaudet, kaudet palkattuna työn-
tekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana tai asumiskaudet ovat täyt-tyneet myös yleisen järjestelmän mukaan, tämän yleisen järjestelmänmukaiset etuudet maksetaan 8 luvun säännösten mukaisesti ►
M5,
jollei 44 artiklan 3 kohdasta muuta johdu ◄. Virkamiesten erityisjärjes-
telmän säännösten mukaan täyttyneet vakuutuskaudet tai työskentely-kaudet palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana taikyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä tällaisia kausia vastaaviksikatsotut kaudet otetaan tarvittaessa huomioon tämän yleisen järjes-telmän säännösten mukaisen etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi,säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi.
▼
B
IV OSASTO
SIIRTOTYÖLÄISTEN SOSIAALITURVAN HALLINTOTOIMI-
KUNTA
80 artikla
Kokoonpano ja toiminta
1. Komission yhteyteen perustetaan siirtotyöläisten sosiaaliturvan
hallintotoimikunta, jäljempänä ’hallintotoimikunta’, jossa on jäsenval-tioiden hallitusten edustajat tarvittaessa asiaa tuntevien neuvonantajienavustamina. Komission edustaja osallistuu hallintotoimikunnan kokouk-siin neuvoa−antavassa ominaisuudessa.
2. Hallintotoimikuntaa avustaa teknisissä kysymyksissä Kansainvä-
linen työjärjestö, Euroopan yhteisön ja Kansainvälisen työjärjestönvälillä tätä varten tehtyjen sopimusten mukaisesti.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 51
▼B
3. Hallintotoimikunnan jäsenet sopivat yhdessä toimikunnan sään-
nöistä.
Jäljempänä 81 artiklan a alakohdassa tarkoitetut tulkintakysymyksiä
koskevat päätökset tehdään yksimielisesti. Päätökset on julkistettavatarvittavalla tavalla.
4. Komissio huolehtii hallintotoimikunnan sihteeristötehtävistä.
81 artikla
Hallintotoimikunnan tehtävät
Hallintotoimikunnan tehtävänä on:
a) käsitellä kaikkia hallinnollisia kysymyksiä ja tulkintakysymyksiä,
jotka johtuvat tämän asetuksen ja myöhempien asetusten säännök-sistä tai mistä tahansa sopimuksesta, joka on tehty näiden alalta,tämän rajoittamatta kyseisten viranomaisten, laitosten tai henkilöidenoikeutta turvautua kansallisessa lainsäädännössä, tässä asetuksessa japerustamissopimuksessa säädettyyn tai määrättyyn menettelyyn taituomiovaltaan;
b) huolehtia jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, laitosten ja
tuomioistuimien pyynnöstä tämän asetuksen soveltamiseen liittyvienkaikkien asiakirjojen kääntämisestä sekä erityisesti sellaisten hake-musten kääntämisestä, joita ovat toimittaneet henkilöt, joilla saattaaolla oikeus etuuksiin tämän asetuksen säännösten mukaan;
c) edistää ja kehittää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sosiaali-
turva−asioissa, erityisesti kun kysymyksessä ovat yhteisten etujenmukaiset terveydelliset ja sosiaaliset toimenpiteet;
▼
M1
d) edistää ja kehittää jäsenvaltioiden yhteistyötä uudenaikaistamalla
tiedonvaihdossa tarvittavia menettelyjä, erityisesti mukauttamallatoimielinten välinen tiedonkulku telemaattiseen tiedonvaihtoonottaen huomioon tietojenkäsittelyn kehitys kussakin jäsenvaltiossa.Tämän uudenaikaistamisen tarkoituksena on ennen kaikkeanopeuttaa etuuksien myöntämistä;
▼
B
e) kerätä tilitystä laadittaessa huomioon otettavat tiedot jäsenvaltioiden
laitoksille syntyneistä tämän asetuksen säännösten mukaisistakustannuksista ja hyväksyä sanottujen vakuutuslaitosten välinenvuosittainen tilitys;
f) harjoittaa muuta toimintaa, joka kuuluu sen toimivaltaan tämän
asetuksen ja myöhempien asetusten säännösten tai minkä tahansaniiden mukaisesti tehdyn sopimuksen määräysten mukaan;
g) tehdä komissiolle ehdotuksia muiden asetusten valmistelemiseksi ja
tämän asetuksen ja muiden asetusten uudistamiseksi.
V OSASTO
SIIRTOTYÖLÄISTEN SOSIAALITURVAN NEUVOA−ANTAVA
KOMITEA
82 artikla (B)
Perustaminen, kokoonpano ja toiminta
1. Perustetaan siirtotyöläisten sosiaaliturvan neuvoa−antava komitea,
jäljempänä ’neuvoa−antava komitea’, jossa on 90 jäsentä kaikista jäsen-valtioista:
a) kaksi hallituksen edustajaa, joista ainakin toisen on oltava hallinto-
toimikunnan jäsen;
b) kaksi työntekijäjärjestöjen edustajaa;c) kaksi työnantajajärjestöjen edustajaa.Kutakin edellä mainittua ryhmää varten nimitetään varajäsen jokaisesta
jäsenvaltiosta.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 52
▼B
2. Neuvoa−antavan komitean jäsenet ja heidän varajäsenensä
nimittää neuvosto, joka pyrkii työntekijäjärjestöjen ja työnantajajärjes-töjen edustajia valitessaan saaman komiteaan tasapuolisen edustuksenniiltä eri aloilta, joiden edusta on kysymys.
Neuvosto julkaisee luettelon jäsenistä ja heidän varajäsenistään
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
3. Jäsenten ja heidän varajäsentensä toimikausi on kaksi vuotta.
Heidät voidaan nimittää uudelleen. Heidän toimikautensa päätyttyäjäsenet ja varajäsenet hoitavat tehtäviään, kunnes heidän tilalleen onnimitetty uudet henkilöt tai heidät on nimitetty uudelleen.
4. Neuvoa−antavankomitean puheenjohtajana toimii komission edus-
taja. Puheenjohtaja ei osallistu äänestyksiin.
5. Neuvoa−antava komitea kokoontuu joka vuosi vähintään kerran.
Sen kutsuu koolle puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai kirjalli-sesta hakemuksesta, jonka on tehnyt vähintään kolmasosa jäsenistä.Tällaiseen hakemukseen on sisällyttävä täsmällinen ehdotus asialistaksi.
6. Puheenjohtajansa ehdotuksesta neuvoa−antava komitea voi poik-
keuksellisesti päättää kuulla keitä tahansa sellaisia henkilöitä tai järjes-töjen edustajia, joilla on laaja kokemus sosiaaliturva−asioista. Lisäksikomitea saa teknistä apua Kansainväliseltä työjärjestöltä samoin edelly-tyksin kuin hallintotoimikunta sen sopimuksen mukaisesti, joka on tehtyEuroopan yhteisön ja Kansainvälisen työjärjestön välillä.
7. Neuvoa−antavan komitean lausunnot ja ehdotukset on perustel-
tava. Niistä päätetään ehdottomalla enemmistöllä annetuista äänistä.
Komitea laatii enemmistöpäätöksellä työjärjestyksensä, jonka neuvosto
hyväksyy komission lausunnon perusteella.
8. Komissio huolehtii neuvoa−antavan komitean sihteeristötehtävistä.
83 artikla
Neuvoa−antavan komitean tehtävät
Neuvoa−antavan komitean toimivaltaan kuuluu Euroopan yhteisöjen
komission tai hallintotoimikunnan pyynnöstä tai omasta aloitteestaan:
a) tarkastella yleisiä kysymyksiä tai periaatteellisia kysymyksiä ja
ongelmia, jotka johtuvat perustamissopimuksen 51 artiklanmääräysten mukaisesti annettujen asetusten soveltamisesta;
b) laatia lausuntoja hallintotoimikunnalle ja ehdotuksia asetusten muut-
tamiseksi.
VI OSASTO
ERINÄISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ
84 artikla (7)
Toimivaltaisten viranomaisten yhteistyö
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset toimittavat toisilleen
kaikkea tietoa, joka koskee:
a) tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi toteutettuja toimenpiteitä;b) sellaisia muutoksia jäsenvaltioiden lainsäädäntöön, jotka saattavat
vaikuttaa tämän asetuksen täytäntöönpanoon.
2. Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi jäsenvaltioiden viran-
omaiset ja laitokset antavat apuaan niin kuin ne panisivat täytäntöönoman valtionsa lainsäädäntöä. Mainittujen viranomaisten ja laitostenantama hallinnollinen apu on pääsääntöisesti maksutonta. Kuitenkinjäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia, että tietytkustannukset korvataan.
3. Jäsenvaltioiden viranomaiset ja laitokset voivat tätä asetusta
täytäntöön pantaessa olla suoraan yhteydessä toisiinsa ja niihin, joidenetua asia koskee, tai heidän edustajiinsa.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 53
▼B
4. Jäsenvaltion viranomaiset, laitokset ja tuomioistuimet eivät saajättää tutkimatta niille toimitettuja hakemuksia tai muita asiakirjoja silläperusteella, että ne on kirjoitettu toisen jäsenvaltion virallisella kielellä.Niiden on tarpeen mukaan nojauduttava 81 artiklan b alakohdan sään-nöksiin.
5. a) Jos tämän asetuksen mukaan tai 98 artiklassa tarkoitetun täytän-
töönpanoasetuksen mukaan jäsenvaltion viranomaiset tai laitoksettoimittavat henkilötietoja toisen jäsenvaltion viranomaisille tailaitoksille, toimittaminen tapahtuu sen jäsenvaltion tietosuojaakoskevan lainsäädännön mukaan, joka antaa tiedot.
Kaikki myöhemmät siirrot sekä tietojen varastointi, muuttaminen
ja hävittäminen tapahtuu vastaanottavan jäsenvaltion tietosuojaakoskevan lainsäädännön mukaan.
b) Henkilötietojen käyttäminen muuhun kuin sosiaaliturvan tarkoi-
tuksiin edellyttää kyseisen henkilön suostumusta tai sen on tapah-duttava muiden kansallisessa lainsäädännössä säädettyjentakuiden mukaisesti.
85 artikla
Veroista vapauttaminen tai niiden alentaminen — Oikeaksi todistamisesta
vapauttaminen
1. Kaikki jäsenvaltion lainsäädännössä säädetyt vapautukset veroista,
leimaveroista, notariaatti- tai rekisteröintimaksuista tai niiden alenta-minen tämän valtion lainsäädännön soveltamiseksi tarvittavien todis-tusten tai asiakirjojen osalta, on ulotettava samanlaisiin asiakirjoihin,jotka vaaditaan toisen jäsenvaltion lainsäädännön tai tämän asetuksensoveltamiseksi.
2. Selvitykset, asiakirjat ja todistukset, joita vaaditaan tämän
asetuksen soveltamiseksi, vapautetaan velvoitteesta, jonka mukaandiplomaattisten tai konsuliviranomaisten on todistettava ne oikeaksi.
▼
M1
3. Toisen jäsenvaltion viranomainen tai laitos ei voi hylätä sähköistäviestiä, jonka jokin laitos lähettää tämän asetuksen ja sen täytäntöönpa-noasetuksen säännösten mukaisesti, siksi että se on vastaanotettusähköisesti, kun vastaanottava laitos on ilmoittanut kykenevänsä otta-maan vastaan sähköisiä viestejä. Tällaisten viestien jäljennösten jatallenteiden oletetaan olevan alkuperäisen asiakirjan moitteettomia jaoikeellisia toisintoja tai esittävän tiedon, johon asiakirjassa viitataan,jollei toisin todisteta.
Sähköistä viestiä pidetään pätevänä, jos tietokonejärjestelmässä, johon
kyseinen viesti on tallennettu, on tarvittavat turvamekanismit kyseisentallenteen muuttamisen tai edelleen viestittämisen tai siihen käsiksipääsyn estämiseksi. Tallennettu tieto on millä hetkellä hyvänsä voitavatulostaa heti luettavassa muodossa. Kun jokin sosiaaliturvalaitos lähettääsähköisen viestin toiselle sosiaaliturvalaitokselle, toteutetaan aiheellisiaturvatoimenpiteitä yhteisön asianomaisten säännösten mukaisesti.
▼
B
86 artikla (14)
Hakemukset, ilmoitukset tai valitukset, jotka on toimitettu muun jäsenval-
tion kuin toimivaltaisen valtion viranomaiselle, laitokselle tai tuomioistui-
melle
1. Hakemukset, ilmoitukset tai valitukset, jotka on toimitettava jäsen-
valtion lainsäädännön vaatimusten mukaan tietyssä ajassa tämän valtionviranomaiselle, laitokselle tai tuomioistuimelle, katsotaan jätetyksimääräajan kuluessa, jos ne on toimitettu samassa ajassa toisen jäsenval-tion vastaavalle viranomaiselle, laitokselle tai tuomioistuimelle. Tällai-sessa tapauksessa viranomainen, laitos tai tuomioistuin, joka vastaa-nottaa hakemuksen, ilmoituksen tai valituksen, toimittaa sen viipymättäensiksi mainitun valtion toimivaltaiselle viranomaiselle, laitokselle taituomioistuimelle joko suoraan tai kyseisen jäsenvaltion toimivaltaistenviranomaisten kautta. Päivämäärä, jona tällaiset hakemukset, ilmoituksettai valitukset on toimitettu toisen valtion viranomaiselle, laitokselle tai
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 54
▼B
tuomioistuimelle, katsotaan päivämääräksi, jolloin ne on toimitettu
toimivaltaiselle viranomaiselle, laitokselle tai tuomioistuimelle.
2. Jos jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti hakemuksen
tekemiseen oikeutettu henkilö on jättänyt tähän jäsenvaltioonperhe−etuuksia koskevan hakemuksen ja jos kyseinen jäsenvaltio ei oleensisijaisesti toimivaltainen, päivää, jona ensimmäinen hakemus tehtiin,pidetään päivänä, jolloin hakemus jätettiin toimivaltaiselle viranomai-selle, laitokselle tai tuomioistuimelle, jos tämän valtion lainsäädännönmukaisesti hakemuksen tekemiseen oikeutettu henkilö jättää uudenhakemuksen ensisijaisesti toimivaltaisessa jäsenvaltiossa. Tämä toinenhakemus on jätettävä enintään vuosi ensimmäisen hakemuksen hylkää-minen ilmoittamisesta tai etuuksien maksamisen keskeyttämisestäensimmäisessä jäsenvaltiossa.
87 artikla
Lääkärintarkastukset
1. Jäsenvaltion lainsäädännön mukaan edellytetyt lääkärintarkas-
tukset voi tehdä toimivaltaisen laitoksen pyynnöstä toisen jäsenvaltionalueella sen henkilön, jolla on oikeus etuuksiin, oleskelu- tai asuin-paikan laitos, edellytyksin, joista on säädetty 98 artiklassa tarkoitetussatäytäntöönpanoasetuksessa tai, jos tällaisia ei ole, edellytyksin, joista onsovittu kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä.
2. Lääkärintarkastukset, jotka tehdään 1 kohdassa säädetyin edelly-
tyksin, katsotaan tehdyiksi toimivaltaisen valtion alueella.
88 artikla
Jäsenvaltiosta toiseen tämän asetuksen perustella maksettavien rahasum-
mien siirtäminen
Tarvittaessa rahansiirrot, jotka tehdään tämän asetuksen mukaisesti,
toteutetaan kyseisten valtioiden välillä siirron ajankohtana voimassaolevien asia (SIC! asiaa) koskevien sopimusten mukaisesti. Jolleisellaisia sopimuksia kahden jäsenvaltion välillä ole voimassa, sanottujenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai kansainvälisistä maksusuori-tuksista vastuussa olevat viranomaiset määräävät keskinäisella sopimuk-sella tarvittavista toimenpiteistä tällaisten siirtojen suorittamiseksi.
89 artikla
Erityismääräykset tiettyjen lainsäädäntöjen täytäntöön panemiseksi
Erityismääräykset tiettyjen jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen täytäntöön
panemiseksi ovat liitteessä VI.
90 artikla (8)
......
91 artikla
Sellaisilta työnantajilta tai yrityksiltä perittävät maksut, jotka eivät ole
sijoittautuneet toimivaltaiseen valtioon
Työnantaja ei ole velvollinen maksamaan korotettuja maksuja sen
vuoksi, että hänen kotipaikkansa tai yrityksen kotipaikka on muunjäsenvaltion kuin toimivaltaisen jäsenvaltion alueella.
92 artikla
Maksujen periminen
1. Jäsenvaltion laitokselle maksettavat maksut voidaan periä toisen
jäsenvaltion alueella viimeksi mainitun valtion vastaavalle laitoksellemaksettavien maksujen perimisessä noudatettavien hallinnollistenmenettelyjen ja sovellettavien takuiden ja etuoikeuksien mukaisesti.
2. Yksityiskohtaiset säännökset 1 kohdan säännösten täytäntöön
panemiseksi annetaan tarvittaessa 98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöön-panoasetuksessa tai jäsenvaltioiden välisellä sopimuksella. Tällainen
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 55
▼B
täytäntöönpanomenettely voi myös kattaa maksun pakkoperintämenet-
telyn.
93 artikla
Etuuksista vastuussa olevien vakuutuslaitosten oikeudet vastuussa olevia
kolmansia osapuolia kohtaan
1. Jos henkilö saa etuuksia jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tapa-
turmasta, joka oli seurausta toisen valtion alueella sattuneesta tapahtu-masta, kaikki etuuksista vastuussa olevan laitoksen oikeudet kolmattaosapuolta vastaan, joka joutuu suorittamaan korvausta tapaturmasta,määrätään seuraavien sääntöjen mukaisesti:
a) jos etuuksista vastuussa oleva laitos sai sen soveltaman lainsää-
dännön perusteella oikeudet, jotka etuuden saajalla on kolmattaosapuolta vastaan, tällainen takautumisoikeus tunnustetaan kaikissajäsenvaltioissa;
b) jos mainitulla laitoksella on välittömiä oikeuksia kolmatta osapuolta
vastaan, kaikki jäsenvaltiot tunnustavat tällaiset oikeudet.
2. Jos henkilö saa etuuksia jäsenvaltion lainsäädännön mukaan toisen
jäsenvaltion alueella sattuneesta tapaturmasta, mainitun lainsäädännönsäännöksiä, jotka määrittävät, missä tapauksissa työnantajat tai heidänpalveluksessaan olevat henkilöt vapautuvat vahingonkorvausvastuusta,sovelletaan mainittuun henkilöön tai toimivaltaiseen laitokseen.
Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan myös etuudesta vastuussa
olevan laitoksen kaikiin oikeuksiin työnantajaan tai hänen palvelukses-saan oleviin henkilöihin nähden niissä tapauksissa, joissa heitä ei olevapautettu vastuusta.
3. Jos 36 artiklan 3 kohdan ja/tai 63 artiklan 3 kohdan säännösten
mukaisesti kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio taikka näidenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet sopimuksen lainsää-däntönsä alaisten laitosten välisistä korvauksista luopumiseksi, kaikkioikeudet, jotka syntyvät vastuussa olevaa kolmatta osapuolta vastaan,määrätään seuraavien sääntöjen mukaisesti:
a) jos oleskelu- tai asuinpaikan jäsenvaltion laitos myöntää etuuksia
henkilölle sen alueella sattuneen tapaturman johdosta, tämän jäsen-valtion sanotun laitoksen on huolehdittava jäsenvaltion soveltamanlainsäädännön mukaisesti takautumisoikeudesta tai suorista toimen-piteistä kolmatta osapuolta vastaan, joka on vastuussa tapaturmakoskevan korvauksen maksamisesta;
b) edellä a alakohtaa sovellettaessa:
i) etuuksia saava henkilö katsotaan vakuutetuksi oleskelu- tai asuin-
paikan vakuutuslaitoksessa, ja
ii) tämä laitos katsotaan velallisena olevaksi laitokseksi;
c) edellä 1 ja 2 kohdan säännöksien sovellettavuus jatkuu kaikkien
sellaisten etuuksien osalta, joita tässä kohdassa tarkoitettu korvauk-sista luopumista koskeva sopimus ei koske.
VII OSASTO
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
94 artikla (7) (8) (11) (12)
Palkattuja työntekijöitä koskevia siirtymäsäännöksiä
1. Tämän asetuksen mukaan ei saavuteta oikeuksia ajalta ennen 1
päivää lokakuuta 1972 tai ennen päivää, jolloin sitä alettiin soveltaa senjäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tai osassa kyseisen valtionaluetta.
2. Kaikki vakuutuskaudet ja tapauksesta riippuen kaikki työskentely-
tai asumiskaudet, jotka on täytetty jäsenvaltion lainsäädännön mukaanennen 1 päivää lokakuuta 1972 tai ennen päivää, jolloin asetusta alettiinsoveltaa tämän jäsenvaltion alueella, tai osassa kyseisen valtion aluetta,
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 56
▼B
otetaan huomioon määrättäessä saavutettuja oikeuksia tämän asetuksensäännösten mukaisesti.
3. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, oikeus saavutetaan
asetuksen (ETY) N:o 1248/92 mukaan, vaikka se liittyy vakuutustapah-tumaan, joka on sattunut ennen 1 päivää kesäkuuta 1992.
4. Kaikki etuudet, joita ei ollut myönnetty tai joiden suorittaminen
oli keskeytetty asianomaisen henkilön kansalaisuuden tai asuinpaikanvuoksi, myönnetään tai palautetaan asianomaisen henkilön hakemuk-sesta 1 päivästä lokakuuta 1972 alkaen tai siitä päivästä alkaen, jolloinsen jäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tai osassa kyseisen valtionaluetta, asetusta alettiin soveltaa edellyttäen, että aiemmin määrätytoikeudet eivät johtaneet kertasuoritukseen.
5. Sellaisen henkilön oikeuksia, jolle myönnettiin eläke ennen 1
päivää lokakuuta 1972 tai ennen päivää, jolloin sen jäsenvaltionalueella, jota asia koskee, tai osassa kyseisen valtion aluetta, asetustaalettiin soveltaa, voidaan asianomaisen henkilön hakemuksesta muuttaaottaen huomioon tämän asetuksen säännökset. Tätä säännöstä sovelle-taan myös muihin 78 artiklassa tarkoitettuihin etuuksiin.
6. Jos 4tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahden vuoden
kuluessa 1 päivästä lokakuuta 1972 tai siitä päivästä, jona tätä asetustaalettiin soveltaa sen jäsenvaltion alueella, jota asia koskee, asetuksenmukaan saavutetut oikeudet tulevat voimaan siitä alkaen, eikä jäsenval-tion oikeuksien menettämistä tai rajoittamista koskevia säännöksiäsovelleta henkilöön, jonka etua asia koskee.
Tätä säännöstä noudatetaan myös sovelletaessa tätä asetusta Saksan
liittotasavaltaan 3 päivänä lokakuuta 1990 liitetyillä alueilla, jos 4tai 5kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahden vuoden kuluessa 1päivästä kesäkuuta 1992.
7. Jos 4tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään sen jälkeen, kun
kaksi vuotta on kulunut 1 päivästä lokakuuta 1972 tai siitä päivästä,jolloin sen jäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tätä asetusta alettiinsoveltaa, oikeudet, joita ei ole lakkautettu tai jotka eivät ole aikaansidottuja, tulevat voimaan sinä päivänä, jona hakemus tehtiin, paitsi josjäsenvaltion lainsäädännön soveltaminen on asianomaiselle edulli-sempaa.
Tätä säännöstä noudatetaan myös sovellettaessa tätä asetusta Saksan
liitotasavaltaan (SIC! liittotasavaltaan) 3 päivänä lokakuuta 1990 liite-tyillä alueilla, jos 4tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahdenvuoden kuluessa 1 päivästä kesäkuuta 1992.
8. Sklerogeenisen pneumokonioosin kohdalla 57 artiklan 5 kohtaa
sovelletaan rahaetuuksiin sellaisen ammattitaudin osalta, jonka kustan-nuksia ei voida jakaa niiden laitosten kesken, joita asia koskee, ennen 1päivää lokakuuta 1972, sen vuoksi ettei laitosten kesken ole tehty sopi-musta.
9. Perheavustusten, joita Ranskassa työskentelevä palkattu työntekijä
tai Ranskan lainsäädännön mukaista työttömyysavustusta saava työttö-mänä oleva palkattu työntekijä saa toisessa jäsenvaltiossa asuviaperheenjäseniään varten 15 päivänä marraskuuta 1989, maksamistajatketaan määrältään tänä päivämääränä sovellettavien rajoitustenmukaisina ja tuolloin sovellettavien menettelyjen mukaan, niin kauankuin niiden määrä ylittää niiden etuuksien määrän, jotka annettaisiin 16päivän marraskuuta 1989 jälkeen ja niin kauan kuin kyseisiin henki-löihin sovelletaan Ranskan lainsäädäntöä. Huomioon ei oteta keskey-tyksiä, jotka kestävät vähemmän kuin yhden kuukauden, eikä työttö-myys- tai sairauskausia.
Tämän kohdan täytäntöönpanomenettelystä ja erityisesti näiden etuuk-
sien kustannusten jakamisesta määrätään kyseisten jäsenvaltioiden tainiiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisellä sopimuksella hallin-totoimikunnan annettua lausunnon.
10. Sellaisten henkilöiden oikeuksia, joille myönnettiin eläke ennen
45 artiklan 6 kohdan voimaantuloa, voidaan asianosaisen hakemuksestatarkistaa ottaen huomioon 45 artiklan 6 kohdan säännökset.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 57
▼B
95 artikla (6) (12)
Itsenäisiä ammatinharjoittajia koskevia siirtymäsäännöksiä
1. Tämän asetuksen mukaan ei saavuteta oikeuksia kaudelta ennen 1
päivää heinäkuuta 1982 tai ennen sen täytäntöönpanoa kyseisen jäsen-valtion alueella, tai osassa tämän valtion aluetta.
2. Kaikki vakuutuskaudet ja tapauksen mukaan kaikki työskentely-,
itsenäisen ammatinharjoittamisen tai asumiskaudet, jotka on täytettyjonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ennen 1 päivää heinäkuuta1982 tai ennen tämän asetuksen täytäntöönpanoa kyseisen jäsenvaltionalueella, tai osassa tämän valtion aluetta otetaan huomioon määrättäessätämän asetuksen mukaan saavutetuista oikeuksista.
3. Jollei 1 kohdasta muuta johdu, oikeus saavutetaan tämän
asetuksen mukaan, vaikka se liittyy vakuutustapahtumaan, joka sattuiennen 1 päivää heinäkuuta 1982 tai ennen tämän asetuksen täytäntöön-panoa sen jäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tai osassa tämänvaltion aluetta.
4. Kaikki etuudet, joita ei ollut myönnetty tai jotka oli keskeytetty
kyseisen henkilön kansalaisuuden tai asuinpaikan vuoksi, myönnetääntai palautetaan sen henkilön hakemuksesta, jota asia koskee, 1 päivästäheinäkuuta 1982 tai tämän asetuksen täytäntöönpanosta alkaen senjäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tai osassa tämän valtion aluettaedellyttäen, etä aiemmin määrätyt oikeudet eivät johtaneet kertasuori-tukseen.
5. Oikeudet henkilölle, jolle eläke on myönnetty ennen 1 päivää
heinäkuuta 1982 tai ennen tämän asetuksen täytäntöönpanoa sen jäsen-valtion alueella, jota asia koskee, tai osassa tämän valtion aluettavoidaan asianomaisen henkilön hakemuksesta tarkistaa ottaen huomioontämä asetuksen säännökset. Tätä säännöstä sovelletaan myös muihin78 artiklassa tarkoitettuihin etuuksiin.
6. Jos 4tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus toimitetaan kahden
vuoden kuluessa 1 päivästä heinäkuuta 1982 tai tämän asetuksen täytän-töönpanosta sen jäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tämän asetuksenmukaan saavutetut oikeudet tulevat voimaan tästä päivästä, ja jäsenval-tion säännöksiä, jotka koskevat oikeuksien lakkauttamista tai rajoitta-mista, ei sovelleta asianomaisten henkilöiden vahingoksi.
Tätä säännöstä noudatetaan myös sovellettaessa tätä asetusta Saksan
lütotasavaltaan 3 päivänä lokakuuta 1990 liitettyihin alueisiin, jos 4tai 5kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahden vuoden kuluessa 1päivästä kesäkuuta 1992.
7. Jos 4tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus toimitetaan sen jälkeen,
kun on kulunut kaksi vuotta 1 päivästä heinäkuuta 1982 tai tämänasetuksen täytäntööpanosta kyseisen jäsenvaltion alueella, oikeudet,joita ei ole lakkautettu tai rajoitettu, tulevat voimaan siitä päivästä, jonahakemus toimitettiin, paitsi jos jäsenvaltion edullisempia säännöksiä onsovellettava.
Tätä säännöstä noudatetaan myös sovellettaessa tätä asetusta Saksan
liitotasavaltaan 3 päivänä lokakuuta 1990 liitettyihin alueisiin, jos 4tai5 kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahden vuoden kuluessa 1päivästä kesäkuuta 1992.
95 (SIC! 95 a) artikla (11)
Asetuksen (ETY) N:o 1248/92 (1) soveltamista koskevia siirtymäsäännöksiä
1. Asetuksen (ETY) N:o 1248/92 nojalla ei saavuteta oikeuksia ajalta
ennen 1 päivää kesäkuuta 1992.
2. Kaikki jäsenvaltion vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täytty-
neet jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ennen 1 päivää kesäkuuta
(1) EYVL N:o L 136, 19.5.1992, s. 7.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 58
▼B
1992, otetaan huomioon määrättäessä asetuksen (ETY) N:o 1248/92
säännösten mukaisesti saavutettuja oikeuksia.
3. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, oikeus saavutetaan
asetuksen (ETY) N:o 1248/92 mukaan, vaikka se liittyy tapahtumaan,joka on sattunut ennen 1 päivää kesäkuuta 1992.
4. Sellaisten henkilöiden oikeuksia, joille myönnettiin eläke ennen 1
päivää kesäkuuta 1992, voidaan asianosaisen hakemuksesta muuttaaottaen huomioon asetuksen (ETY) N:o 1248/92 säännökset.
5. Jos 4kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahden vuoden
kuluessa 1 päivästä kesäkuuta 1992, asetuksen (ETY) N:o 1248/92mukaan saavutetut oikeudet tulevat voimaan siitä päivästä alkaen, eikäjäsenvaltion oikeuksien menettämistä tai rajoittamista koskevia sään-nöksiä sovelleta henkilöön, jonka etua asia koskee.
6. Jos 4kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään myöhemmin kuin
kahden vuoden kuluttua 1 päivästä kesäkuuta 1992, oikeudet, joita eiole lakkautettu tai jotka eivät ole aikaan sidottuja, tulevat voimaan sinäpäivänä, jona hakemus tehtiin, jollei jäsenvaltion lainsäädännön asiano-maiselle edullisemmista säännöksistä muuta johdu.
95 b artikla (12 (SC! 14))
Siirtymäsäännökset asetuksen (ETY) N:o 1247/92 (1) täytäntöönpanoa
varten
1. Asetuksessa (ETY) N:o 1247/92 ei anneta mitään oikeuksia ajalle
ennen 1 päivää kesäkuuta 1992.
2. Asumiskaudet tai kaudet, jotka palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja on työskennellyt jäsenvaltion alueella ennen 1päivää kesäkuuta 1992, otetaan huomioon määritettäessä asetuksen(ETY) N:o 1247/92 säännösten mukaisesti saatuja oikeuksia.
3. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, oikeus saavutetaan
asetuksen (ETY) N:o 1247/92 mukaan, vaikka se liittyy vakuutustapah-tumaan, joka on sattunut ennen 1 päivää kesäkuuta 1992.
4. Kaikki maksuihin perustumattomat erityisetuudet, joita ei ole
myönnetty tai joiden maksaminen on keskeytetty asianomaisen henkilönkansalaisuuden vuoksi, myönnetään tai palautetaan 1 päivästä kesäkuuta1992 asianomaisen pyynnöstä, jolleivät aikaisemmat oikeudet ole anta-neet aihetta kertakorvauksen maksamiseen.
5. Eläkettä ennen 1 päivää kesäkuuta 1992 saaneiden henkilöiden
oikeudet voidaan tarkistaa heidän pyynnöstään, ottaen huomioonasetuksen (ETY) N:o 1247/92 säännökset.
6. Jos 4kohdassa tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus jätetään kahden
vuoden määräajassa 1 päivästä kesäkuuta 1992 lukien, asetuksen (ETY)N:o 1247/92 mukaisesti saavutetut oikeudet ovat voimassa kyseisestäpäivämäärästä alkaen, eikä minkään jäsenvaltion lainsäädännön oikeuk-sien menettämistä tai vanhentumista koskevia säännöksiä voida soveltaaasianomaista vastaan.
7. Jos 4kohdassa tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus jätetään 1
päivästä kesäkuuta 1992 alkaneen kahden vuoden määräajan päätty-misen jälkeen, oikeudet, joita ei ole menetetty tai jotka eivät ole aikaansidottuja, ovat voimassa hakemuksen päivämäärästä alkaen, jollei jäsen-valtioiden lainsäädännössä ole asiasta edullisempia säännöksiä.
8. Asetuksen (ETY) N:o 1247/92 1 artiklan soveltaminen ei saa
johtaa siihen, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset laitokset poistaisivatennen 1 päivää kesäkuuta 1992 asetuksen (ETY) N:o 1408/71 IIIosaston mukaisesti myönnetyt etuudet, joihin sovelletaan tämänviimeksi mainitun asetuksen 10 artiklaa.
(1) EYVL N:o L 136, 19.5.1992, s. 1.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 59
▼B
9. Asetuksen (ETY) N:o 1247/92 1 artiklan soveltaminen ei saa
johtaa sellaisen hakemuksen hylkäämiseen, jolla haetaan eläkkeentäydennykseksi myönnettyä maksuihin perustumatonta erityisetuutta jajonka tekee henkilö, joka täytti kyseisen etuuden myöntämistä koskevatedellytykset ennen 1 päivää kesäkuuta 1992, vaikka kyseinen henkilöasuisi muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, edellyttäenettä hakemus etuuden saamiseksi on tehty viiden vuoden määräajassa 1päivästä kesäkuuta 1992.
10. Edellä 1 kohdan säännöksistä huolimatta kaikki maksuihin perus-
tumattomat erityisetuudet, jotka on myönnetty eläkkeen täydennykseksija joita ei ole myönnetty tai joiden maksaminen on keskeytetty senvuoksi, että asianomainen asuu muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisenvaltion alueella, myönnetään tai palautetaan asianomaisen pyynnöstä 1päivästä kesäkuuta 1992 alkaen, jolloin se tulee ensimmäisessä tapauk-sessa voimaan sinä päivänä, jona etuus olisi pitänyt myöntää, ja toisessatapauksessa päivänä, jona etuuden saaminen on keskeytetty.
11. Jos asetuksen (ETY) N:o 1408/71 artiklan 2 a kohdassa tarkoi-
tetut maksuihin perustumattomat erityisetuudet voidaan samana kautenaja saman henkilön osalta kyseisen asetuksen 10 a artiklan mukaisestimyöntää sen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen toimesta jonkaalueella tämä henkilö asuu, ja tämän artiklan 1 ja 10 kohdan mukaisestitoisen jäsenvaltion laitoksen toimesta, asianomainen voi kerätä kyseisiäetuuksia ainoastaan suurimman erityisetuuden määrän rajoissa, jotahänellä olisi mahdollisuus vaatia jonkin kyseeseen tulevan lainsää-dännön mukaisesti.
12. Siirtotyöläisten sosiaaliturvan hallintotoimikunta päättää 11
kohdan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, erityisestiniistä, jotka koskevat kyseisessä kohdassa tarkoitettujen etuuksien osaltaniitä vähentämistä, keskeyttämistä tai poistamista koskevia lausekkeita,joista määrätään yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännössä, sekätäydentävistä tasausmääristä, ja tarvittaessa määritys tehdään asian-omaisten jäsenvaltioiden yhteisellä suostumuksella tai toimivaltaistenviranomaisten suostumuksella.
▼
M3
95 c artikla
Asetusta (EY) N:o 1606/98 koskevat siirtymäsäännökset
1. Asetuksessa (EY) N:o 1606/98 (1) ei anneta mitään oikeuksia
ajalle ennen 25 lokakuuta 1998.
2. Kaikki ennen 25 lokakuuta 1998 jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan täyttyneet vakuutuskaudet ja tarvittaessa työskentelykaudet,kaudet itsenäisenä ammatinharjoittajana tai asumiskaudet otetaanhuomioon määritettäessä asetuksen (EY) N:o 1606/98 säännöstenmukaisesti saavutettuja oikeuksia.
3. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, oikeus saavutetaan
asetuksen (EY) N:o 1606/98 nojalla, vaikka se liittyy vakuutustapahtu-maan, joka on sattunut ennen 25 lokakuuta 1998.
4. Kaikki etuudet, joita ei ole myönnetty tai joiden maksaminen on
keskeytetty asianomaisen henkilön kansalaisuuden tai asuinpaikanvuoksi, myönnetään tai palautetaan asianomaisen pyynnöstä 25 loka-kuuta 1998 jolleivät ne oikeudet, joiden johdosta etuuksia on aiemminsuoritettu, ole antaneet aihetta kertakorvauksen maksamiseen.
5. Sellaisten henkilöiden oikeudet, joille on myönnetty eläke ennen
25 lokakuuta 1998, voidaan heidän pyynnöstään tarkistaa, ottaenhuomioon asetuksen (EY) N:o 1606/98 säännökset. Tätä säännöstäsovelletaan myös muihin 78 ja 79 artiklassa mainittuihin etuuksiin,mikäli siihen sovelletaan 78 ja 79 a artiklaa.
(1) EYVL L 209, 25.7.1998, s. 1
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 60
▼M3
6. Jos 4tai 5 kohdassa tarkoitettu pyyntö jätetään kahden vuoden
kuluessa 25 päivästä lokakuuta 1998, asetuksen (EY) N:o 1606/98mukaisesti saadut oikeudet ovat voimassa kyseisestä päivämäärästä,eikä kyseiseen henkilöön voida soveltaa oikeuksien menettämistä tairaukeamista koskevaa minkään jäsenvaltion lainsäädäntöä.
7. Jos 4tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus jätetään 25 päivänä loka-
kuuta 1998 alkaneen kahden vuoden määräajan päättymisen jälkeen,oikeudet, joita ei ole menetetty tai jotka eivät ole rauenneet, ovatvoimassa hakemuksen päivämäärästä alkaen, jollei jäsenvaltioiden lain-säädännössä ole asiasta edullisempia säännöksiä.
▼
M4
95 d artikla
Opiskelijoihin sovellettavat siirtymäsäännökset
1. Tässä asetuksessa ei anneta mitään oikeuksia opiskelijoille tai
opiskelijan perheenjäsenille tai jälkeenjääneille ajalla ennen 1. touko-kuuta 1999.
2. Kaikki ennen 1. toukokuuta 1999 jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan täyttyneet vakuutuskaudet ja tarvittaessa työskentelykaudet,kaudet itsenäisenä ammatinharjoittajana tai asumiskaudet otetaanhuomioon määritettäessä tämän asetuksen säännösten mukaisesti saatujaoikeuksia.
3. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, oikeus saavutetaan
tämän asetuksen nojalla, vaikka se liittyy vakuutustapahtumaan, joka onsattunut ennen 1. toukokuuta 1999.
4. Kaikki etuudet, joita ei ole myönnetty tai joiden maksaminen on
keskeytetty asianomaisen henkilön kansalaisuuden tai asuinpaikanvuoksi, myönnetään tai palautetaan asianomaisen pyynnöstä 1 päivästätoukokuuta 1999, jolleivät aikaisemmat oikeudet ole antaneet aihettakertakorvauksen maksamiseen.
5. Jos 4kohdassa tarkoitettu pyyntö jätetään kahden vuoden kuluessa
1 päivästä toukokuuta 1999, tämän asetuksen mukaisesti saaadut opiske-lijan tai opiskelijan perheenjäsenen tai jälkeenjääneiden oikeudet ovatvoimassa kyseisestä päivämäärästä, eikä kyseiseen henkilöön voidasoveltaa minkään jäsenvaltion oikeuksien menettämistä tai raukeamistakoskevaa lainsäädäntöä.
6. Jos 4kohdassa tarkoitettu hakemus jätetään 1 päivästä toukokuuta
1999 alkaneen kahden vuoden määräajan päättymisen jälkeen, asetuksenmukaisesti saadut oikeudet, joita ei ole menetetty tai jotka eivät olerauenneet, ovat voimassa hakemuksen päivämäärästä alkaen, jolleijäsenvaltioiden lainsäädännössä ole asiasta edullisempia säännöksiä.
▼
M5
95 e artikla
Siirtymäsäännökset asetuksen (EY) N:o 1399/1999 soveltamiseksi (1)
1. Asetusta (EY) N:o 1399/1999 sovelletaan orvon oikeuksiin, jos se
vanhemmista, jonka perusteella orvolla on niihin oikeus, on kuollut 1.syyskuuta 1999 jälkeen.
2. Kaikki ennen 1. syyskuuta 1999 jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan täyttyneet vakuutuskaudet ja asumiskaudet otetaan huomioonmääritettäessä asetuksen (EY) N:o 1399/1999 säännösten mukaisestisaavutettuja oikeuksia.
3. Sellaisten orpojen oikeudet, joiden vanhemmista se, jonka perus-
teella orvolla on niihin oikeus, on kuollut ennen 1. syyskuuta 1999voidaan heidän pyynnöstään tarkistaa asetuksen (EY) N:o 1399/1999säännösten mukaisesti.
(1) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 1.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 61
▼M5
4. Jos 3 kohdassa tarkoitettu pyyntö jätetään kahden vuoden kuluessasyyskuun 1. päivästä 1999 asetuksen (EY) N:o 1399/1999 mukaisestisaadut oikeudet ovat voimassa kyseisestä päivämäärästä, eikä kyseisiinhenkilöihin voida soveltaa oikeuksien menettämistä tai raukeamistakoskevaa minkään jäsenvaltion lainsäädäntöä.
5. Jos 3 kohdassa tarkoitettu pyyntö jätetään 1. syyskuuta 1999 alka-
neen kahden vuoden määräajan päättymisen jälkeen, oikeudet, joita eiole menetetty tai jotka eivät ole rauenneet, ovat voimassa hakemuksenpäivämäärästä alkaen, jollei jäsenvaltioiden lainsäädännössä ole asiastaedullisempia säännöksiä.
▼
B
96 artikla
Laitosten välisiä korvauksia koskevat sopimukset
Edellä 36 artiklan 3 kohdan, 63 artiklan 3 kohdan ja 70 artiklan 3
kohdan mukaisesti ennen 1 päivää heinäkuuta 1982 tehtyjä sopimuksiasovelletaan vastaavasti henkilöihin, joihin tämän asetuksen soveltami-salaa laajennettiin mainittuna päivänä, paitsi jos sopimuspuolena olevajäsenvaltio vastustaa sitä.
Tämä vastustus otetaan huomioon vain, jos tämän jäsenvaltion toimival-
tainen viranomainen toimittaa sitä kirjallisen ilmoituksen sen toisenjäsenvaltion, jota asia koskee, tai jäsenvaltioiden toimivaltaiselle viran-omaiselle ennen 1 päivää lokakuuta 1983. Jäljennös tästä ilmoituksestaon toimitettava hallintotoimikunnalle.
97 artikla
Tiedoksi antaminen tiettyjen määräysten mukaisesti
1. Edellä 1 artiklan j alakohdassa, 5 artiklassa ja 8 artiklan 2
kohdassa tarkoitetut tiedoksiannot osoitetaan neuvoston puheenjohta-jalle. Niissä on mainittava kysymyksessä olevien lakien ja järjestelmienvoimaantulopäivä tai 1 artiklan j alakohdassa tarkoitettujen tiedoksian-tojen osalta päivä, josta alkaen tätä asetusta sovelletaan jäsenvaltioidenilmoituksissa mainittuihin järjestelmiin.
2. Edellä 1 kohdan määräysten mukaisesti vastaanotetut tiedok-
siannot julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
98 artikla
Täytäntöönpanoasetus
Tämän asetuksen täytäntöön panemisessa noudatettavat menettelyt
vahvistetaan toisessa asetuksessa.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 62
▼B
LIITTE (SIC! LIITE) I (A) (B) (8) (9) (13) (14) (15)
ASETUKSEN HENKILÖLLINEN ULOTTUVUUS
I.Palkatut työntekijät ja/tai itsenäiset ammatinharjoittajat (asetuksen 1
artiklan 2 alakohdan ii ja iii alakohta)
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
1. Henkilöä, joka toimii palkattuna työntekijänä ja johon tämän vuoksi
sovelletaan:
a) työtapaturma- ja ammattitautilainsäädäntöä 1 päivää syyskuuta
1977 edeltävältä ajalta;
b) työntekijöiden lisäeläkelainsäädäntöä (arbejdsmarkedets tillægs-
pension, ATP) 1 päivästä syyskuuta 1977 alkaen, pidetäänasetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettunapalkattuna työntekijänä.
2. Henkilöä, jolla sairauden tai äitiyden johdosta on oikeus päivärahae-
tuuksia koskevan lain perusteella tällaisiin etuuksiin muun ansiotulonkuin palkan perusteella, pidetään asetuksen 1 artiklan a alakohdan iialakohdassa tarkoitettuna itsenäisenä ammatinharjoittajana.
C. SAKSA
Jos toimivaltainen laitos, joka myöntää perhe−etuuksia asetuksen III
osaston 7 luvun mukaisesti, on saksalainen laitos, asetuksen 1 artiklan aalakohdan ii alakohdan mukaan:
a) palkatulla työntekijällä tarkoitetaan henkilöä, joka on pakollisesti
vakuutettu työttömyyden varalta, tai henkilöä, joka tällaisen vakuu-tuksen perusteeella saa sairausvakuutuksen nojalla rahaetuuksia tainiihin verrattavia etuuksia ►
M5tai vakinaista virkamiestä, jonka
virkamiesaseman mukainen palkka on vähintään sellaisen palkansuuruinen, jonka perusteella palkatulla työntekijällä on pakollinentyöttömyysvakuutus ◄;
b) itsenäisellä ammatinharjoittajalla tarkoitetaan henkilöä, joka harjoittaa
itsenäisesti ammattia ja on velvollinen:
— ottaman vanhuusvakuutuksen itsenäisten ammatinharjoittajien
järjestelmästä tai maksamaan siihen maksuja,
taikka
— ottamaaan pakollisen eläkevakuutuksen.
D. ESPANJA
Ei mitään.
E. RANSKA
Jos Ranskan laitos on toimivaltainen laitos myöntämään perhe−etuuksia
asetuksen III osaston 7 luvun mukaisesti:
1. "palkatulla työntekijällä" asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii
alakohdan mukaan tarkoitetaan henkilöä, joka on pakollisesti vakuu-tettu sosiaaliturvajärjestelmässä sosiaaliturvalain L 311-2 artiklanmukaisesti ja joka täyttää työtä tai palkkausta kokevat sosiaalituvalain(SIC! sosiaaliturvalain) L 313-1 artiklassa säädetyt vähimmäisedelly-tykset, jotta saataisiin rahaetuuksia sairausvakuutuksen, äitiys- taityökyvyytömyysturvan mukaan, tai henkilöä, joka saa näitä rahae-tuuksia;
2. "itsenäisellä ammatinharjoittajalla" asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii
alakohdan mukaan tarkoitetaan henkilöä, joka harjoittaa itsenäisestiammattitoimintaa ja jota vaaditaan ottamaan vakuutus ja maksamaanvanhuusetuusmaksuja itsenäisten ammatinharjoittajien järjestelmään.
F. KREIKKA
1. Henkilöä, joka on vakuutettu OGA−järjestelmässä ja joka toimii
yksinomaan palkattuna työntekijänä tai johon sovelletaan tai on sovel-lettu toisen jäsenvaltion lainsäädäntöä ja joka näin ollen on tai on ollut"palkattu työntekijä" asetuksen 1 artiklan a alakohdan mukaan, pide-tään asetuksen 1 artiklan a alakohdan iii alakohdassa tarkoitettunapalkattuna työntekijänä.
2. Kansallisten perheavustusten myötämisen osalta asetuksen 1 artiklan a
alakohdan i ja iii alakohdassa mainittuja henkilöitä pidetään asetuksen
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 63
▼B
1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuina palkattuina työnte-
kijöinä.
G. IRLANTI
1. Henkilöä, joka on pakollisesti tai vapaaehtoisesti vakuutettu
►M2vuoden 1993 (yhdistetyn) sosiaalihuoltolain [Social Welfare
(Consolidation) Act 1993] 9, 21 ja 49 jakson ◄säännösten mukaan,
pidetään asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettunapalkattuna työntekijänä.
2. Henkilöä, joka on pakollisesti tai vapaaehtoisesti vakuutettu
►
M2vuoden 1993 (yhdistetyn) sosiaalihuoltolain [Social Welfare
(Consolidation) Act 1993] 17 ja 21 jakson ◄säännösten mukaisesti,
pidetään asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettunapalkattuna työntekijänä.
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Henkilöä, joka harjoittaa ammattia ilman työsopimusta, pidetään
asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna itsenäisenäammatinharjoittajana.
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Henkilöä, joka on työeläkejärjestelmää koskevassa lainsäädännössä
tarkoitettu palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, pidetäänvastaavasti asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettunapalkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana.
N. RUOTSI
Henkilöä, joka on työtapaturmavakuutuslainsäädännössä tarkoitettu
palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, pidetään vaataavastiasetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna palkattunatyötekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Henkilöä, joka on "palkattuna työntekijänä ansaitseva" (employed earner)
tai "itsenäisenä ammatinharjoittajana ansaitseva" (self−employed earner)Ison−Britannien tai Pohjois−Irlannin lainsäädännön mukaan, pidetäänasetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna palkattunatyöntekijänä (employed earner) tai itsenäisenä ammatinharjoittajana.Henkilöä, jonka osalta maksetaan maksuja "palkattuna työntekijänä"(employed earner) tai "itsenäisenä ammatinharjoittajana" (self−employedearner) Gibraltarin lainsäädännön mukaisesti, pidetään asetuksen 1artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna palkattuna työntekijänätai itsenäisenä ammatinharjoittajana.
II.Perheenjäsenet (asetuksen 1 artiklan f alakohdan toinen virke)
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
Sen määrittämiseksi, onko henkilöllä oikeus luontoisetuuksiin sairaus- tai
äitiystapauksissa asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 31artiklan mukaisesti, ilmaisulla "perheenjäsen" tarkoitetaan:
1) palkatun työntekijän, itsenäisen ammatinharjoittajan tai muun
henkilön, joka on edunsaaja asetuksen mukaisesti, puolisoa sikäli kuinpuoliso ei ole itse henkilökohtaisesti edunsaaja asetuksen mukaisesti,tai
2) alle 18-vuotiasta lasta, joka on sellaisen henkilön huollettavana, joka
on edunsaaja asetuksen mukaan.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 64
▼B
C. SAKSA
Ei mitään.
D. ESPANJA
Ei mitään.
▼M1
E. RANSKA
Määriteltäessä oikeutta perheavustuksiin tai perhe−etuuksiin käsitteellä
’perheenjäsen’ tarkoitetaan kaikkia sosiaaliturvalain L 512-3 artiklassamainittuja henkilöitä.
▼
B
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Oikeuden määrittämiseksi sairautta ja äitiyttä koskeviin luontaisetuuksiin
asetuksen mukaisesti ilmaisulla "perheenjäsen" tarkoitetaan kaikkiahenkilöitä, joiden katsotaan olevan palkatun työntekijän tai itsenäisenammatinharjoittajan huollettavina vuosien 1947 ja 1970 välisenä aikanaannettujen terveyttä koskevien lakien mukaisesti (Health Act 1947-1970).
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Ei mitään.
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Määrättäessä oikeudesta luontoisetuuksiin asetuksen III osaaton 1 luvun
säännösten nojalla "perheenjäsenellä" tarkoitetaan puolisoa tai lasta siten,kuin sairausvakuutuslaissa on määritelty.
N. RUOTSI
Määrättäessä oikeudesta luontoisetuuksiin asetuksen III osaaton 1 luvun
säännösten nojalla "perheenjäsenellä" tarkoitetaan puolisoa tai alle 18-vuotiasta lasta.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Oikeuden määrittämiseksi luontaisetuuksiin ilmaisulla "perheenjäsen"
tarkoitetaan:
1. Ison−Britannian ja Pohjois−Irlannin lainsäädännön osalta:
1) puoliaoa, (SIC! puolisoa,) jos
a) kyseinen hekilö, riippumatta siitä, onko hän palkattu työntekijä
vai itsenäinen ammatinharjoittaja tai asetuksen mukainen edun-saaja,
i) joka asuu puolisonsa kanssa taiii) osallistuu puolison toimeentulon hankkimiseen,
ja
b) puoliso ei
i) saa ansioita palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä amma-
tinharjoittajana tai tuloa asetuksen mukaisena edunsaajanatai
ii) saa sosiaaliturvaetuutta tai eläkettä, joka perustuu puolison
omaan vakuutukseen;
2) henkilöä, jolla on huollettavanaan lapsi, jos
a) palkattu työntekijä, itsenäinen ammatinharjoittaja tai asetuksen
mukainen edunsaja
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 65
▼B
i) asuu kyseisen henkilön kanssa aviomiehenä tai -vaimona tai
ii) osallistuu kyseisen henkilön toimeentulon hankkimiseen,
ja
b) kyseinen henkilö ei
i) saa ansioita palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä amma-
tinharjoittajana tai tuloa asetuksen mukaisena edunsaajanatai
ii) saa sosiaaliturvaetuutta tai eläkettä, joka perustuu puolison
omaan vakuutukseen;
3) lasta josta henkilö, palkattu työntekijä, itsenäinen ammatinharjoit-
taja tai muu asetuksen mukainen edunsaaja saa tai voi saada lastakoskevaa etuutta.
2. Gibraltarin lainsäädännön osalta:
kaikkia henkilöitä, jotka katsotaan huollettaviksi vuonna 1973 annetun
Group Practice Scheme Ordinance -asetuksen mukaisesti.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 66
▼B
LIITE II (A) (B) (8) (9) (13) (15)
(Asetuksen 1 artiklan j ja u alakohta)
I.Sellaisia itsenäisiä ammatinharjoittajia koskevat erityisjärjestelmät,
jotka on suljettu asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle 1artiklan jalakohdan neljännen alakohdan nojalla
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
Ei mitään.
C. SAKSA
Osavaltioiden (Länder) lainsäädännön mukaan perustetut vakuutus- ja
eläkelaitokset (Versicherungs- und Versorgungswerke) lääkäreitä,hammasiääkäreitä, eläinlääkäreitä, apteekkareita, asianajajia ja neuvo-nantajia, patenttiasiamiehiä (Patentanwalte), julkisia notaareja, tilintar-kastajia (Wirtschaftsprüfer), verokonsultteja ja -neuvojia (Steuerbevoll-mächtigte), luotseja (Seelotsen) ja arkkitehteja varten ja muut vakuutus-ja eläkelaitokset, erityisesti huoltorahastot (Fürsorgeeinrichtungen) sekälaajennettu palkkionjakojärjestelmä (erweiterte Honorarverteilung).
D. ESPANJA
▼
M1
1. Itsenäiset ammatinharjoittajat, joita tarkoitetaan yleisen sosiaaliturva-
lain (kuninkaallinen lain tasoinen asetus 1/94, annettu 20 päivänäkesäkuuta 1994) tarkistetun tekstin 10 artiklan 2 kohdan c alakoh-dassa ja 20 päivänä elokuuta 1970 annetussa asetuksessa n:o 2530/1970, joka sääntelee sellaisten itsenäisten ammattioppilaitoksissatoimivien ammatinharjoittajien erityisjärjestelmää, jotka liittyvätammattioppilaitoksensa perustamaan keskinäiseen vakuutusjärjestel-mään sen s ĳaan, että he liittyisivät itsenäisten ammatinharjoittajien
erityiseen sosiaaliturvajärjestelmään.
▼
B
2. Sosiaalijärjestelmät tai luonteeltaan sosiaalihuoltoa ja/tai -apua olevat
järjestelmät, joita hallinnoiviin laitoksiin ei sovelleta 6 päivänä joulu-kuuta 1941 annettua yleistä sosiaaliturvalakia.
E. RANSKA
1. Itsenäiset ammatinharjoittajat maatalousalan ulkopuolella:
a) Itsenäisten ammatinharjoittajien vanhuusvakuutuksen lisäeläkejär-
jestelmät ja työkyvyttömyys- ja kuolemanvaravakuutusjärjes-telmät, joista on säädetty sosiaaliturvalain (Code de la securitésociale) L 658, L 659, L663-11, L 663-12, L682 ja L 683-1artiklassa.
b) Lisäetuudet, joita tarkoitetaan 12 päivänä heinäkuuta 1966
annetun lain N:o 66.509 9 artiklassa.
2. Itsenäiset maatalousyrittäjät:
Vakuutuslajit, joista on säädetty maatalouslain (Code rural) 1049 ja
1234.19 artiklassa ja jotka koskevat itsenäisten maatalousyrittäjienosalta yhtäältä sairautta, äitiyttä ja vanhuutta sekä toisaalta työtapa-turmia ja ammattitauteja.
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Ei mitään.
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Ei mitään.
K. ITÄVALTA
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 67
▼B
Lääkärien, eläinlääkärien, lakimiesten ja insinöörien (Ziviltechniker)
vakuutus- ja eläkelaitokset (Versicherungs- und Versorgungswerke),’erityisesti sosialihuoltorahastot (SIC! sosiaalihuoltorahastot) (Fürsor-geeinrichtungen) ja laajennettu tulonsiirtojärjestelmä (erweiterte Hono-rarverteilung).
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Ei mitään.
N. RUOTSI
Ei mitään.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
II.Erityiset syntymä- tai adoptionvastukset (SIC! adoptioavustukset), jotka
eivät kuulu asetuksen soveltamisalaan 1artiklan a kohdan 1alakohdanmukaisesti
A. BELGIA
a) Syntymäavustus,b) Adoptiosvustus. (SIC! Adoptioavustus.)
B. TANSKA
Ei mitään.
C. SAKSA
Ei mitään.
D. ESPANJA
Ei mitään.
E. RANSKA
a) Enintään kolmikuukautista pientä lasta koskeva avustus;b) Adoptioavustus.
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Ei mitään.
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
a) Syntymää edeltävä avustus;b) Synnytysavustus.
J. ALANKOMAAT
Ei mitään.
▼
M2
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
▼B
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Äitiyspakkaus tai kertasuoritteinen äitiysavustus äitiysavustuslain
nojalla.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 68
▼B
N. RUOTSI
Ei mitään.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
III.Maksuihin perustamattomat (SIC! perustumattomat) 4 artiklan 2 b
kohdan mukaiset erityisetuudet, jotka eivät kuulu asetuksen soveltamis-alaan
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
Ei mitään.
C. SAKSA
a) Etuudet, jotka myönnetään osavaltioiden ("Länder") lainsäädännön
mukaan työkyvyttömmille (SIC! työkyvyttömille), erityisestisokeille.
b) Eläkkeiden yhdenmukaistamisesta 28 päivänä kesäkuuta 1990
annetun lain nojalla suoritettu sosiaalituki.
D. ESPANJA
Ei mitään.
E. RANSKA
Ei mitään.
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Ei mitään.
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Ei mitään.
K. ITÄVALTA
Bundesländerin lainsäädännön nojalla vammaisille tai hoidon tarpeessa
oleville myönnettävät etuudet.
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Ei mitään.
N. RUOTSI
Ei mitään.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 69
▼B
LIITE II a (B) (10) (12) (13) (14) (15)
MAKSUIHIN PERUSTAMATTOMAT ERITYISETUUDET
(Asetuksen 10 a artikla)
A. BELGIA
a) Vammaisille myönnettävät avustukset (27 päivänä helmikuuta 1987
annettu laki).
b) Vanhuksille taattu toimeentulo (1 päivänä huhtikuuta 1969 annettu laki).c) Taatut perhe−etuudet (20 päivänä heinäkuuta 1971 annettu laki).
B. TANSKA
a) Eläkkeensaajien asumiskulut (laki yksilöllisestä asumistuesta, kodifioitu
lailla N:o 20429 päivänä maaliskuuta 1995).
b) Kiinteä kuntoutusetuus, joka myönnetään sosiaalihuoltoa koskevan lain
mukaisesti kuntoutushoitoa saavien henkilöiden elatukseen.
▼
M2
c) Uusi tilapäinen etuus työttömälle, joka on työskennellyt 12 kuukautta
"joustotyösuhteessa" (ledighedsydelse). (10 päivänä kesäkuuta 1997annettu laki N:o 455).
▼
B
C. SAKSA
Ei mitään.
D. ESPANJA
a) Vammaisten sosiaalista sopeuttamista koskevan lain nojalla annetut
etuudet (7 päivänä huhtikuuta 1982 annettu laki N:o 13/82).
b) Vanhusten ja työhön kykenemättömien vammaisten avustamiseksi
annetut etuudet (24päivänä heinäkuuta 1981 annettu kuninkaallinenasetus N:o 2620/81).
▼
M1
c) Yleisen sosiaaliturvalain tarkistetun tekstin (hyväksytty lain tasoisella
asetuksella n:o 1/199420 päivänä kesäkuuta 1994 ) 38 artiklan 1 kohdanc ja d alakohdassa tarkoitetut vakuutusmaksuista riippumattomat työky-vyttömyyseläkkeet, vanhuuseläkkeet ja huollettavista lapsista saatavatperhe−etuudet.
▼
B
E. RANSKA
a) Lisäavustus kansallisesta avustusrahastosta (30 päivänä kesäkuuta 1956
annettu laki).
b) Vammaisten aikuisten avustus (30 päivänä kesäkuuta 1975 annettu laki).c) Erityisavustus (10 päivänä heinäkuuta 1952 annettu laki).
F. KREIKKA
a) Erityisetuudet vanhuksille (laki N:o 1296/82).b) Sellaisten työssäkäymättömien äitien lapsiavustus, joiden aviomiehet on
kutsuttu asepalveluun (laki N:o 1483/84, 23 artiklan 1 kohta).
c) Sellaisten työssäkäymättömien äitien lapsiavustus, joiden aviomiehet ovat
vankilassa (laki N:o 1483/84, 23 artiklan 2 kohta).
▼
M2
d) Avustus henkilöille, jotka kärsivät synnynnäisestä hemolyyttisestä
anemiasta (laki N:o 2362/1995, yleinen ministeriön päätösG4a/F.167/2073/82 ja yleinen ministeriön päätös P47/F.222/225 oik.4711/94);
e) Kuuromykkien avustus (poikkeuslaki N:o 421/37, yleinen ministeriön
päätös D8b423/73, yleinen ministeriön päätös G4/F/11.2/oik.1929/82 jayleinen ministeriön päätös G4/F.422/oik. 1142/85);
▼
B
f) Vaikeavammaisten avustus (säädös 162/73) (yleinen ministeriön päätös
G4a/F.225/oik.161).
▼M2
g) Kouristustautisten avustus (säädös N:o 162/73, yleinen ministeriön päätös
G4a/F.224/oik. 1434/84);
h) Vakavasta henkisestä kyvyttömyydestä kärsivien henkilöiden avustus
(säädös N:o 162/73, yleinen ministeriön päätös G4/F.12/oik. 1930/82,
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 70
▼M2
yleinen ministeriön päätös G4b/F.423/oik. 1167/84 ja yleinen ministeriön
päätös G4b/F.423/oik.82/oik.529/85);
i) Sokeiden avustus (laki N:o 958/79).
▼B
G. IRLANTI
▼M2
a) Työttömyyskorvaus [Social Welfare (Consolidation) Act 1993, III osa, 2
luku].
b) Vanhuus- ja sokeaineläkkeet (maksuihin perustumattomat) [Social
Welfare (Consolidation) Act 1993, III osa, 4ja 5 luku].
c) Lesken- ja orvoneläkkeet (maksuihin perustumattomat) [Social Welfare
(Consolidation) Act 1993, III osa, 6 luku].
d) Yhden vanhemman perheen avustus (Social Welfare Act 1993, III osa, 9
luku).
e) Huoltajan avustus (Social Welfare Act 1993, III osa, 10 luku).f) Perheen tulolisä (Social Welfare Act 1993, V osa).g) Vammaisavustus (Social Welfare Act 1996, IV osa).
▼
B
h) Liikkumisavustus (Health Act 1970, 61 jakso).i) Ylläpitoavustus tartuntatautisille (Health Act 1947, 5 ja 44 (5) jakso).j) Kotihoidon avustus (Health Act 1970, 61 jakso).k) Sokean huoltoavustus (Blind persons Act 1920, 49 luku).l) Vammaisen kuntoutusavustus (Health Act 1970, 68, 69 ja 72 jakso).
H. ITALIA
a) Sosiaalieläkkeet toimeentuloa vailla oleville henkilöille (30 päivänä
huhtikuuta 1969 annettu laki N:o 153).
b) Etuudet siiviilivammaisille tai -työkyvyttömille (30 päivänä maaliskuuta
1974annettu laki N:o 118, 11 päivänä helmikuuta 1980 annettu laki N:o18 ja 23 päivänä marraskuuta 1988 annettu laki N:o 508).
c) Eläkkeet ja avustukset kuuroille ja mykille (26 päivänä toukokuuta 1970
annettu laki N:o 381 ja 23 päivänä marraskuuta 1988 annettu laki N:o508).
d) Eläkkeet ja avustukset sokeille siviileille (27 päivänä toukokuuta 1970
annettu laki N:o 382 ja 23 päivänä marraskuuta 1988 annettu laki N:o508).
e) Peruseläkettä täydentävät etuudet (4päivänä huhtikuuta 1952 annettu laki
N:o 218, 11 päivänä marraskuuta 1983 annettu laki N:o 638 ja 29päivänä joulukuuta 1990 annettu laki N:o 407).
f) Vammaisavustuksia täydentävät etuudet (12 päivänä kesäkuuta 1984
annettu laki N:o 222).
g) Työkyvyttömyyseläkkeitä saavien kuukausiavustukset jatkuvaa henkilö-
kohtaista apua varten (12 päivänä kesäkuuta 1984annettu laki N:o 222).
▼
M2
h) Sosiaaliavustus (8 päivänä elokuuta 1995 annettu laki N:o 335).
▼B
I. LUXEMBURG
a) Erityinen vaikeavammaisuusavustus (16 päivänä huhtikuuta 1979 annettu
laki).
b) Äitiysavustus (30 päivänä huhtikuuta 1980 annettu laki).
J. ALANKOMAAT
►M2Laki nuorten vammaisten työkyvyttömyyskorvauksista (24päivänä
huhtikuuta 1997 annettu laki). ◄
K. ITÄVALTA
a) Korvauslisä (yleisestä sosiaalivakuutuksesta 9 päivänä syykuuta [SIC!
syyskuuta] 1955 annettu liittovaltion laki — ASVG, kaupan alalla työs-kentelevien henkilöiden sosiaalivakuutuksesta 11 päivänä lokakuuta 1978annettu liittovaltion laki — GSVG ja maanviljelijöiden sosiaalivakuutuk-sesta 11 päivänä lokakuuta 1978 annettu liittovaltion laki — BSVG).
b) Itävallan liittovaltion huoltoavustuslain (Bundespflegegeldgesetz)
mukainen huoltoavustus (Pflegegeld), lukuun ottamatta liikennevakuutus-
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 71
▼B
laitosten myöntämiä huoltoavustuksia, jos vamma on aiheutunut työtapa-
turmasta tai ammattitandista (SIC! ammattitaudista).
▼M5
L. PORTUGALI
a) Maksuihin perustumaton perheavustus lapsille ja nuorille ja siihen liittyvä
vammasta maksettava lisäosa (27 päivänä toukokuuta 1980 annettusäädös N:o 160/80 sellaisena kuin se on muutettuna 30 päivänä touko-kuuta 1997 annetulla säädöksellä N:o 133-C/97).
b) Maksuihin perustumaton avustus erityisoppilaitoksessa opiskelua varten
(27 päivänä toukokuuta 1980 annettu säädös N:o 160/80 sellaisena kuinse on muutettuna 30 päivänä toukokuuta 1997 annetulla säädöksellä N:o133-C/97).
c) Maksuihin perustumaton orvoneläke (27 päivänä toukokuuta 1980
annettu säädös N:o 160/80 sellaisena kuin se on muutettuna 30 päivänätoukokuuta 1997 annetulla säädöksellä N:o 133-C/97).
d) Maksuihin perustumaton valtion vanhuus- ja työkyvyttömyyseläke (13
päivänä lokakuuta 1980 annettu säädös N:o 464/80).
e) Maksuihin perustumaton avustus ulkopuolisen antamasta hoidosta (27
päivänä toukokuuta 1980 annettu säädös N:o 160/80 sellaisena kuin se onmuutettuna 30 päivänä toukokuuta 1997 annetulla säädöksellä N:o133-C/97).
f) Maksuihin perustumaton leskeneläke (11 päivänä marraskuuta 1981
annettu sääntelyasetus N:o 52/81).
▼
B
M. SUOMI
a) Lapsen hoitotuki (Laki lapsen hoitotuesta, 444/69).b) Vammaistuki (Vammaistukilaki, 124/88).c) Eläkkeensaajien asumistuki (Eläkkeensaajien asumistukilaki, 591/78).
▼
M2
d) Työmarkkinatuki (Laki työmarkkinatuesta, 1542/93).
▼B
N. RUOTSI
▼M1
a) Eläkkeellä oleville maksettava asumistuki (laki 1994:308).
▼B
b) Vammaiskorvaukset muille kuin eläkkeensaajille (laki 1962: 381,
painettu uudelleen 1982: 120).
c) Vammaisten lasten huoltoavustukset (laki 1962: 381, painettu uudelleen
1982: 120).
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) ...b) Työkyvyttömän hoitoavustus [vuoden 1975 sosiaaliturvalaki, annettu 20
päivänä maaliskuuta 1975, 37 jakso, ja vuoden 1975 sosiaaliturvalaki(Pohjois−Irlanti), annettu 20 päivänä maaliskuuta 1975, 37 jakso].
c) Perhetulo [vuoden 1986 sosiaaliturvalaki, annettu 25 päivänä heinäkuuta
1986, 20-22 jaksot, ja vuoden 1986 sosiaaliturva−asetus(Pohjois−Irlanti),annettu 5 päivänä marraskuuta 1986, 21-23 jakso].
d) Hoitoavustus [vuoden 1975 sosiaaliturvalaki, annettu 20 päivänä maalis-
kuuta 1975, 35 jakso, ja vuoden 1975 sosiaaliturvalaki (Pohjois−Irlanti),annettu 20 päivänä maaliskuuta 1975, 35 jakso].
e) Toimeentulotuki [vuoden 1986 sosiaaliturvalaki, annettu 25 päivänä
heinäkuuta 1986, 20-22 ja 23 jaksot ja vuoden 1986 sosiaaliturva−asetus(Pohjois−Irlanti), annettu 5 päivänä marraskuuta 1986, 21-24jakso.
f) Vammaisen elämisavustus [vuoden 1991 vammaisen elämisavustus- ja
vammaisen työskentelyavustuslaki, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1991, 1jakso, ja vuoden 1991 vammaisen elämisavustus- ja vammaisen työsken-telyavustusasetus (Pohjois−Irlanti), annettu 24päivänä heinäkuuta 1991,3 jakso].
g) Vammaisen työskentelyavustus [vuoden 1991 vammaisen elämisavustus-
ja vammaisen työskentelyavustus- laki, annettu 27 päivänä kesäkuuta1991, 6 jakso ja vuoden 1991 vammaisen elämisavustus- ja vammaisentyöskentelyavustusasetus (Pohjois−Irlanti),annettu 24päivänä heinäkuuta1991, 8 jakso].
h) Tulosidonnaiset työnhakutuet [Jobseekers Act 1995, 28.6.1995, osastot
1(2)(d)(ii) ja 3, ja Jobseekers (Northern Ireland) Order 1995, 18.10.1995,artiklat 3(2)(d)(ii) ja 5].
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 72
▼B
LIITE III (A) (B) (6) (7) (12) (14) (15)
SELLAISTEN SOSIAALITURVASOPIMUSTEN MÄÄRÄYKSET, JOTKA
JÄÄVÄT SOVELLETTAVIKSI SEN ESTÄMÄTTÄ, MITÄ ASETUKSEN6 ARTIKLASSA SÄÄDETÄÄN — SELLAISTEN SOSIAALITURVASOPI-MUSTEN MÄÄRÄYKSET, JOITA EI SOVELLETA KAIKKIIN HENKI-
LÖIHIN, JOIHIN ASETUSTA SOVELLETAAN
(Asetuksen 7 artiklan 2 kohdan c alakohta ja 3 artiklan 3 kohta)
Yleiset huomautukset
1. Niiltä osin kuin tämän liitteen määräykset sisältävät viittauksia muiden sopi-
musten määräyksiin, nämä viittaukset korvataan viittauksilla tämän asetuksenvastaaviin säännöksiin, jollei kysymyksessä olevien sopimusten määräyksiäole lueteltu tässä liitteessä.
2. Sellaisessa sosiaaltiturvasopimuksessa olevaa irtisanomislauseketta, jonka
jotkut määräykset on lueteltu tässä liitteessä sovelletaan edelleen noidenmääräysten osalta.
A.Sosiaaliturvasopimusten määräykset, jotka jäävät sovellettaviksi sen
estämättä, mitä asetukseen 6 artiklassa säädetään (asetuksen 7 artiklan 2kohdan c alakohta).
1. BELGIA — TANSKA
Ei sopimusta.
2. BELGIA — SAKSA
a) Yleiseen sopimukseen 7 päivältä joulukuuta 1957 liittyvä päätös-
pöytäkirja samalta päivältä, 3 ja 4artikla sellaisina kuin ne ovatlisäpöytäkirjassa 10 päivältä marraskuuta 1960.
b) Yleiseen sopimukseen 7 päivältä joulukuuta 1957 Littyvä (SIC!
liittyvä) lisäsopimus N:o 3 samalta päivältä sellaisena kuin se onlisäpöytäkirjassa 10 päivältä marraskuuta 1960 (eläkkeiden maksa-minen ajalta ennen yleisen sopimuksen voimaantuloa).
3. BELGIA — ESPANJA
Ei mitään.
4. BELGIA — RANSKA
a) Yleiseen sopimukseen 17 päivältä tammikuuta 1948 liittyvä lisäso-
pimus samalta päivältä, 13, 16 ja 23 artikla (työntekijät kaivoksissaja vastaavissa yrityksissä).
b) Kirjeenvaihto 27 päivältä helmikuuta 1953 (17 päivänä tammikuuta
1948 tehdyn yleisen sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan soveltaminen).
c) Kirjeenvaihto 29 päivältä heinäkuuta 1953 vanhojen työntekijöiden
avustuksista.
5. BELGIA — KREIKKA
Yleinen sopimus 1 päivältä huhtikuuta 1958, 15 artiklan 2 kohta, 35
artiklan 2 kohta ja 37 artikla.
6. BELGIA — IRLANTI
Ei sopimusta.
7. BELGIA — ITALIA
Sopimus 30 päivältä huhtikuuta 1948, 29 artikla.
8. BELGIA — LUXEMBURG
Lokakuun 27 päivänä 1971 tehdyn sopimuksen 2 ja 4artikla (merenta-
kaisia alueita koskeva sosiaaliturva).
9. BELGIA — ALANKOMAAT
Helmikuun 4päivänä 1969 tehdyn sopimuksen 2 ja 4artikla (työsken-
tely merentakaisilla alueilla).
10. BELGIA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 4päivänä huhtikuuta 1977 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan III kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
11. BELGIA — PORTUGALI
Tammikuun 13 päivänä 1965 tehdyn sopimuksen 1 ja 5 artikla (Belgian
Kongossa ja Ruanda−Urundassa työskentelevien sosiaaliturva). 18
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 73
▼B
päivänä kesäkuuta 1982 päivätyllä kirjeenvaihdolla tehdyn sopimuksen
mukaisessa sanamuodossa.
12. BELGIA — SUOMI
Ei sopimusta.
13. BELGIA — RUOTSI
Ei sopimusta.
14. BELGIA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
15. TANSKA — SAKSA
a) Sosiaalivakuutuksia koskevaan sopimukseen 14päivältä elokuuta
1953 liittyvä päätöspöytäkirja, 15 kohta.
b) Edellä mainittuun sopimuksen liittyvä lisäsopimus 14päivältä
elokuuta 1953.
16. TANSKA — ESPANJA
Ei sopimusta.
17. TANSKA — RANSKA
Ei mitään.
18. TANSKA — KREIKKA
Ei sopimusta.
19. TANSKA — IRLANTI
Ei sopimusta.
20. TANSKA — ITALIA
Ei sopimusta.
21. TANSKA — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
22. TANSKA — ALANKOMAAT
Ei sopimusta.
23. TANSKA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 16 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan I kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
24. TANSKA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
25. TANSKA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen sopi-
muksen 10 artikla.
26. TANSKA — RUOTSI
Sosiaaliturvaasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen
sopimuksen 10 artikla.
27. TANSKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
28. SAKSA — ESPANJA
Sosiaaliturvasopimuksen, joka on tehty 4päivänä joulukuuta 1973, 4
artiklan 1 kohta ja 45 artiklan 2 kohta.
29. SAKSA — RANSKA
a) Yleinen sopimus 10 päivältä heinäkuuta 1950, 11 artiklan 1 kohta,
16 artikla (toinen kohta) ja 19 artikla.
b) Yleiseen sopimukseen 10 päivältä heinäkuuta 1950 liittyvä lisäso-
pimus N:o 1 samalta päivältä, 9 artikla (työntekijät kaivokissa [SIC!kaivoksissa] ja vastaavissa yrityksissä).
c) Yleiseen sopimukseen 10 päivältä heinäkuuta 1950 liittyvä lisäso-
pimus N:o 4samalta päivältä sellaisena kuin se on lisätyssä jaksossaN:o 2 18 päivältä kesäkuuta 1955.
d) Lisätty jakso N:o 2 18 päivältä kesäkuuta 1955, I ja III osasto.e) Yleiseen sopimukseen 10 päivältä heinäkuuta 1950 liittyvä yleinen
pöytäkirja samalta päivältä, 6, 7 ja 8 kohta.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 74
▼B
f) Sopimus 20 päivältä joulukuuta 1963, II, III ja IV osasto (sosiaali-
turva Saarissa).
30. SAKSA — KREIKKA
a) Yleinen sopimus 25 päivältä huhtikuuta 1961, 5 artiklan 2 kohta.b) Työttömyysvakuutusta koskeva sopimus 31 päivältä toukokuuta
1961, 8 artiklan 1 kohta, 2 kohdan b alakohta ja 3 kohta ja 9−11artikla sekä I ja IV luku niiltä osin kuin ne koskevat näitä artikloja,yhdessä 14päivänä kesäkuuta 1980 pöytäkirjaan tehdyn huomau-tuksen kansa.
c) Pöytäkirja, joka tehtiin 7 päivänä lokakuuta 1991 ja joka on yhtey-
dessä 6 päivänä heinäkuuta 1984Saksan demokraattisen tasavallanhallituksen ja Kreikan tasavallan välillä tehtyyn tiettyjen eläkeongel-mien ratkaisemista koskevaan sopimukseen.
31. SAKSA — IRLANTI
Ei sopimusta.
32. SAKSA — ITALIA
a) Sopimus 5 päivältä toukokuuta 1953, 3 artiklan 2 kohta, 23 artiklan
2 kohta, 26 artikla ja 36 artiklan 3 kohta (sosiaalivakuutus).
b) Sopimukseen 5 päivältä toukokuuta 1953 liittyvä lisäsopimus 12
päivältä toukokuuta 1953 (eläkkeiden maksaminen ajalta ennensopimuksen voimaantuloa).
33. SAKSA — LUXEMBURG
Sopimus 11 päivältä heinäkuuta 1959, 4, 5, 6 ja 7 artikla (Ausgleichs-
vertrag) (Saksan ja Luxemburgin välisen kiistan ratkaisu).
34. SAKSA — ALANKOMAAT
a) Sopimus 29 päivältä maaliskuuta 1951, 3 artiklan 2 kohta.b) Sopimukseen 29 päivältä maaliskuuta 1951 liittyvä lisäsopimus N:o
421 päivältä joulukuuta 1956, 2 ja 3 artikla (hollantilaistentyöntekijöiden 13 päivän toukokuuta 1940 ja 1 päivän syyskuuta1945 välisensä aikana saamien Saksan sosiaalivakuutusjärjestelmänmukaisten oikeuksien järjestäminen).
35. SAKSA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 22 päivänä joulukuuta 1966 tehdyn sopimuksen 41
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 10 päivänä huhti-kuuta 1969 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1, 29 päivänä maaliskuuta1974tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2 ja 29 päivänä elokuuta 1980tehdyllä lisäsopimuksella N:o 3.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 3 kohdan c ja d alakohta,
17 kohta, 20 kohdan a alakohta ja 21 kohta.
c) Mainitun sopimuksen 3 artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.d) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 3 kohdan g alakohta
kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
e) Sopimuksen 4artiklan 1 kohta Saksan lainsäädännön osalta, jonka
mukaan tapaturmat (ja ammattitaudit), jotka tapahtuvat Saksan liit-totasavallan alueen ulkopuolella, ja kaudet, jotka ovat täyttyneetkyseisen alueen ulkopuolella, eivät johda etuuksien maksamiseen taijohtavat etuuksien maksamiseen vain tietyin edellytyksin, kun niihinoikeutetut asuvat Saksan liittotasavallan alueen ulkopuolella, jakaudet, jotka ovat täyttyneet kyseisen alueen ulkopuolella, eivätjohda etuuksien maksamiseen tai johtavat etuuksien maksamiseenvain tietyin edellytyksin, kun niihin oikeutetut asuvat Saksan liitota-savallan alueen ulkopuolella tapauksissa, joissa:
i) etuus on jo maksettu tai nostettavissa 1 päivänä tammikuuta
1994,
ii) edunsaaja on asettunut vakinaisesti asumaan Itävaltaan ennen
tammikuun 1 päivää 1994, ja eläke tai tapaturmavakuutukseenperustuvan eläkkeen maksaminen alkaa ennen 31 päivää joulu-kuuta 1994;
(SIC!) tämä koskee myös jonkin muun, alkuperäisen eläkkeen
korvaavan eläkkeen kertymiskausia, leskeneläke mukaan luettuna,kun kertymiskaudet seuraavat toisiaan yhtäjaksoisesti.
f) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 19 kohdan b alakohta.
Sovellettaessa tämän määräyksen 3 kohdan c alakohtaa toimival-taisen laitoksen huomioon ottaman määrän ei tule ylittää määrää,joka on maksettava niiden vastaavien kansien osalta, jotka kyseisenlaitoksen osa korvattava.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 75
▼B
g) Mainitun sopimuksen 10 päivänä huhtikuuta 1969 tehdyssä lisäsopi-
muksessa N:o 1 oleva 2 artikla.
h) Työttömyysvakuutuksesta 19 päivänä heinäkuuta 1978 tehdyn sopi-
muksen 1 artiklan 5 kohta ja 8 artikla.
i) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 10 kohta.
36. SAKSA — PORTUGALI
Sopimus 6 päivältä marraskuuta 1964, 5 artiklan 2 kohta.
37. SAKSA — SUOMI
▼M5
Sosiaaliturvasta 28 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyn sopimuksen 4
artikla.
▼B
38. SAKSA — RUOTSI
a) Sosiaaliturvasta 27 päivänä helmikuuta 1976 tehdyn sopimuksen 4
artiklan 2 kohta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 8 kohdan a alakohta.
39. SAKSA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) Sosiaaliturvasopimus 20 päivältä huhtikuuta 1960, 3 artiklan 1 ja 6
kohta ja 7 artiklan 2−6 kohta.
b) Sosiaaliturvasopimukseen 20 päivältä huhtikuuta 1960 liittyvä
päätöspöytäkirja, 2−7 artikla.
c) Työttömyysvakuutusta koskeva sopimus 20 päivältä huhtikuuta
1960, 2 artiklan 5 kohta ja 5 artiklan 2−6 kohta.
40. ESPANJA — RANSKA
Ei mitään.
41. ESPANJA — KREIKKA
Ei sopimusta.
42. ESPANJA — IRLANTI
Ei sopimusta.
43. ESPANJA — ITALIA
Sosiaaliturvasopimus 30 päivältä lokakuuta 1979, 5 artikla, 18 artiklan
1 kohdan c alakohta ja 23 artikla.
44. ESPANJA — LUXEMBURG
a) Sopimus 8 päivältä toukokuuta 1969, 5 artiklan 2 kohta.b) Sopimuksen 8 päivältä toukokuuta 1969 soveltamiseksi itsenäisiin
ammatinharjoittajiin tehty hallinnollinen sopimus 27 päivältä kesä-kuuta, 1 artikla.
45. ESPANJA — ALANKOMAAT
Sosiaaliturvasopimus 5 päivältä helmikuuta 1974, 23 artiklan 2 kohta.
46. ESPANJA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 6 päivänä marraskuuta 1981 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
47. ESPANJA — PORTUGALI
Yleinen sopimus 11 päivältä kesäkuuta 1969, 4artiklan 2 kohta, 16
artiklan 2 kohta ja 22 artikla.
48. ESPANJA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 19 päivänä joulukuuta 1985 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta.
49. ESPANJA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 29 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta ja 16 artikla.
50. ESPANJA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
51. RANSKA — KREIKKA
Yleinen sopimus 19 päivältä huhtikuuta 1958, 16 artikla 4alakohta ja
30 artikla.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 76
▼B
52. RANSKA — ITALIA (SIC! IRLANTI)
Ei sopimusta.
53. RANSKA — ITALIA
a) Yleinen sopimus 31 päivältä maaliskuuta 1948, 29 ja 24 artikla.b) Kirjeenvaihto 3 päivältä maaliskuuta 1956 (sairausetuudet maatalou-
dessa työskenteleville kausityöntekijöille).
54. RANSKA — LUXEMBURG
Yleiseen sopimukseen 7 päivältä tammikuuta 1949 liittyvä lisäsopimus
samalta päivältä 11 ja 14artikla (työntekijät kaivoksissa ja vastaavissayrityksissä).
55. RANSKA−ALANKOMAAT
Yleiseen sopimukseen 7 päivältä tammikuuta 1950 liittyvä lisäsopimus
1 päivältä kesäkuuta 1954, 11 artikla (työntekijät kaivoksissa ja vastaa-vissa yrityksissä).
56. RANSKA — ITÄVALTA
Ei mitään.
57. RANSKA — PORTUGALI
Ei mitään.
58. RANSKA — SUOMI
Ei sopimusta.
59. RANSKA — RUOTSI
Ei mitään.
60. RANSKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Kirjeenvaihto 27 ja 30 päivältä heinäkuuta 1970, joka koskee sellaisten
opettajien asemaa Yhdistyneen kuningaskunnan sosiaaliturvan suhteen,jotka tilapäisesti harjoittavat ammattiaan Ranskassa 2 päivänä maalis-kuuta 1948 tehdyn kulttuurisopimuksen perusteella.
61. KREIKKA — IRLANTI
Ei sopimusta.
62. KREIKKA — ITALIA
Ei sopimusta.
63. KREIKKA — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
64. KREIKKA — ALANKOMAAT
Yhteinen sopimus 13 päivältä syyskuuta 1966, 4artiklan 2 kohta.
65. KREIKKA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 14päivänä joulukuuta 1979 tehdyn sopimuksen 4
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 21 päivänä touko-kuuta 1986 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvienosalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
66. KREIKKA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
67. KREIKKA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 11 päivänä maaliskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta ja 21 artikla.
68. KREIKKA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 5 päivänä toukokuuta 1978 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta ja 23 artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 14päivänä syyskuuta 1984tehdyllä lisäsopimuksella.
69. KREIKKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei sopimusta.
70. IRLANTI — ITALIA
Ei sopimusta.
71. IRLANTI — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
72. IRLANTI — ALANKOMAAT
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 77
▼B
Ei sopimusta.
73. IRLANTI — ITÄVALTA
Sosiaaliturvasta 30 päivänä syyskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
74. IRLANTI — PORTUGALI
Ei sopimusta.
75. IRLANTI — SUOMI
Ei sopimusta.
76. IRLANTI — RUOTSI
Ei sopimusta.
77. IRLANTI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Sosiaaliturvasopimus 14päivältä syyskuuta 1971, 8 artikla.
78. ITALIA — LUXEMBURG
Yleinen sopimus 29 päivältä toukokuuta 1951, 18 artiklan 2 kohta ja 24
artikla.
79. ITALIA — ALANKOMAAT
Yleinen sopimus 28 päivältä lokakuuta 1952, 21 artiklan 2 kohta.
80. ITALIA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 21 päivänä tammikuuta 1981 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 3 kohta ja 9 artiklan 2 kohta.
b) Mainitun sopimuksen 4artikla ja sen päätöspöytäkirjan 2 kohta
kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
81. ITALIA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
82. ITALIA — SUOMI
Ei sopimusta.
83. ITALIA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 25 päivänä syyskuuta 1979 tehdyn sopimuksen 20
artikla.
84. ITALIA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
85. LUXEMBURG — ALANKOMAAT
Ei mitään.
86. LUXEMBURG — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 21 päivänä joulukuuta 1971 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 16 päivänätoukokuuta 1973 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1 ja 9 päivänä loka-kuuta 1978 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2.
b) Mainitun sopimuksen 3 artiklan 2 kohta kolmannessa valtiossa
asuvien osalta.
c) Mainitum sopimuksen päätöspöytäkirjan III kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
87. LUXEMBURG — PORTUGALI
Sopimus 12 päivältä helmikuuta 1965, 3 artiklan 2 kohta.
88. LUXEMBURG — SUOMI
Sosiaaliturvasta 15 päivänä syyskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta.
89. LUXEMBURG — RUOTSI
a) Sosiaaliturvasta 21 päivänä helmikuuta 1985 tehdyn sopimuksen 4
artikla ja 29 artiklan 1 kohta kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen 30 artikla.
90. LUXEMBURG — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
91. ALANKOMAAT — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 7 päivänä maaliskuuta 1974tehdyn sopimuksen 3
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 5 päivänä marras-kuuta 1980 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvienosalta.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 78
▼B
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
92. ALANKOMAAT — PORTUGALI
Sopimus 19 päivältä heinäkuuta 1979, 5 artiklan 2 kohta ja 31 artikla.
93. ALANKOMAAT — SUOMI
Ei sopimusta.
94. ALANKOMAAT — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 2 päivänä heinäkuuta 1976 tehdyn sopimuksen 4artikla
ja 24artiklan 3 kohta kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
95. ALANKOMAAT — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
96. ITÄVALTA — PORTUGALI
Ei mitään.
97. ITÄVALTA — SUOMI
a) Sosiaaliturvasta 11 päivänä joulukuuta 1985 tehdyn sopimuksen 4
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 9 päivänä maalis-kuuta 1993 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvienosalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
▼
M2
98. ITÄVALTA−RUOTSI
Sosiaaliturvasta 21 päivänä maaliskuuta 1996 tehty sopimus.
▼B
99. ITÄVALTA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) Sosiaaliturvasta 22 päivänä heinäkuuta 1980 tehdyn sopimuksen 3
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 9 päivänä joulukuuta1985 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1 ja 13 päivänä lokakuuta 1992tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2, kolmannessa valtiossa asuvienosalta.
b) Mainitun sopimuksen luontoisetuuksia koskeva pöytäkirjaa lukuun
ottamatta 2 artiklan 3 kohtaa niiden henkilöiden osalta, jotka eivätvoi hakea hoitoa asetuksen III osastoon 1 luvun mukaisesti.
100. PORTUGALI — SUOMI
Ei sopimusta.
101. PORTUGALI — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 25 päivänä lokakuuta 1978 tehdyn sopimuksen 6
artikla.
102. PORTUGALI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) Sairaanhoitoa koskeva pöytäkirja 15 päivältä marraskuuta 1978, 2
artiklan 1 kohta.
b) Kun kysymys on portugalilaisista palkatuista työntekijöistä ja
kaudesta 22 päivästä lokakuuta 1987 alkaen Espanjan ja Portugalinliittymisasiakirjan 220 artiklan 1 kohdassa määrätyn siirtymäkaudenloppuun: sosiaaliturvasopimuksen, joka on tehty 15 päivänä marras-kuuta 1978, 26 artikla sellaisena kuin se on muutettuna kirjeenvaih-dolla 28 päivältä syyskuuta 1987.
103. SUOMI — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen sopi-
muksen 10 artikla.
104. SUOMI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
105. RUOTSI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Sosiaaliturvasta 29 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn sopimuksen 4
artiklan 3 kohta.
B.Sopimusmääräykset, joita ei sovelleta kaikkiin henkilöihin, joihin
asetusta sovelletaan (Asetuksen 3 artiklan 3 kohta)
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 79
▼B
1. BELGIA — TANSKA
Ei sopimusta.
2 ......3. BELGIA — ESPANJA
Ei mitään.
4. BELGIA — RANSKA
a) Kirjeenvaihto 29 päivältä heinäkuuta 1953 vanhojen työntekijöiden
avustuksista.
b) Kirjeenvaihto 27 päivältä helmikuuta 1953 (17 päivänä tammikuuta
1948 tehdyn yleisen sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan soveltaminen).
5. BELGIA — KREIKKA
Ei mitään.
6. BELGIA — IRLANTI
Ei mitään.
7. BELGIA — ITALIA
Ei mitään.
8. BELGIA — LUXEMBURG
Lokakuun 27 päivänä 1971 tehdyn sopimuksen 2 ja 4artikla (sosiaali-
turva merentakaisilla alueilla).
9. BELGIA — ALANKOMAAT
Helmikuun 4päivänä 1969 tehdyn sopimuksen 2 ja 4artikla (työsken-
tely merentakaisilla alueilla).
10. BELGIA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 4päivänä huhtikuuta 1977 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan III kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
11. BELGIA — PORTUGALI
Tammikuun 13 päivänä 1965 tehdyn sopimuksen 1 ja 5 artikla (Belgian
Kongossa ja Ruanda−Urundissa työskentelevien sosiaaliturva), 18päivänä kesäkuuta 1982 päivätyllä kirjeenvaihdolla tehdyn sopimuksenmukaisessa sanamuodossa.
12. BELGIA — SUOMI
Ei sopimusta.
13. BELGIA — RUOTSI
Ei sopimusta.
14. BELGIA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
15. TANSKA — SAKSA
a) Sosiaalivakuutuksia koskevaan sopimukseen 14päivältä elokuuta
1953 liittyvä päätöspöytäkirja, 15 kohta.
b) Edellä mainittuun sopimukseen liittyvä lisäsopimus 14päivältä
elokuuta 1953.
16. TANSKA — ESPANJA
Ei sopimusta.
17. TANSKA — RANSKA
Ei mitään.
18. TANSKA — KREIKKA
Ei sopimusta.
19. TANSKA — IRLANTI
Ei sopimusta.
20. TANSKA — ITALIA
Ei sopimusta.
21. TANSKA — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
22. TANSKA — ALANKOMAAT
Ei sopimusta.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 80
▼B
23. TANSKA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 16 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan I kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
24. TANSKA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
25. TANSKA — SUOMI
Ei mitään.
26. TANSKA — RUOTSI
Ei mitään.
27. TANSKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
28. SAKSA — ESPANJA
Sosiaaliturvasopimuksen, joka on tehty 4päivänä joulukuuta 1973, 4
artiklan 1 kohta ja 45 artiklan 2 kohta.
29. SAKSA — RANSKA
a) Yleinen sopimus 10 päivältä heinäkuuta 1950, 16 artikla (2 kohta) ja
19 artikla.
b) Yleiseen sopimukseen 10 päivältä heinäkuuta 1950 liittyvä lisäso-
pimus N:o 4samalta päivältä sellaisena kuin se on lisätyssä jaksossaN:o 2 18 päivältä kesäkuuta 1955.
c) Lisätty jakso N:o 2 18 päivältä kesäkuuta 1955, I ja III osasto.d) Yleiseen sopimukseen 10 päivältä heinäkuuta 1950 liittyvä yleinen
pöytäkirja samalta päivältä, 6, 7 ja 8 kohta.
e) Sopimus 20 päivältä joulukuuta 1963, II, III ja IV osasto (sosiaali-
turva Saarissa).
30. SAKSA — KREIKKA
Pöytäkirja, joka tehtiin 7 päivänä lokakuuta 1991 ja joka liity 6 päivänä
heinäkuuta 1984Saksan demokraattisen tasavallan hallituksen jaKreikan tasavallan välillä tehtyyn tiettyien eläkeongelmien ratkaise-mista koskevaan sopimukseen.
31. SAKSA — IRLANTI
Ei sopimusta.
32. SAKSA — ITALIA
a) Sopimus 5 päivältä toukokuuta 1953, 3 artiklan 2 kohta ja 26 artikla
(sosiaalivakuutus).
b) Sopimukseen 5 päivältä toukokuuta 1953 liittyvä lisäsopimus 12
päivältä toukokuuta 1953 (eläkkeiden maksaminen ajalta ennensopimuksen voimaantuloa).
33. SAKSA — LUXEMBURG
Sopimus 11 päivältä heinäkuuta 1959, 4, 5, 6 ja 7 artikla (Saksan ja
Luxemburgin välisen kiistan ratkaisu).
34. SAKSA — ALANKOMAAT
a) Sopimus 29 päivältä maaliskuuta 1951, 3 artiklan 2 kohta.b) Sopimukseen 29 päivältä maaliskuuta 1951 liittyvä lisäsopimus N:o
421 päivältä joulukuuta 1956, 2 ja 3 artikla (hollantilaistentyöntekijöiden 13 päivän toukokuuta 1940 ja 1 päivän syyskuuta1945 välisenä aikana saamien Saksan sosiaalivakuutusjärjestelmänmukaisten oikeuksien järjestäminen).
35. SAKSA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 22 päivänä joulukuuta 1966 tehdyn sopimuksen 41
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 10 päivänä huhti-kuuta 1969 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1, 29 päivänä maaliskuuta1974tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2 ja 29 päivänä elokuuta 1980tehdyllä lisäsopimuksella N:o 3.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 20 kohdan a alakohta.c) Mainitun sopimuksen 3 artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.d) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 3 kohdan g alakohta.e) Sopimuksen 4artiklan 1 kohta Saksan lainsäädännön osalta, jonka
mukaan tapaturmat (ja ammattitaudit), jotka tapahtuvat Saksan liit-totasavallan alueen ulkopuolella, ja kaudet, jotka ovat täyttyneet
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 81
▼B
kyseisen alueen ulkopuolella, eivät johda etuuksien maksamiseen tai
johtavat etuuksien maksamiseen vain tietyin edellytyksin, kun niihinoikeutetut asuvat Saksan liittotasavallan alueen ulkopuolella tapauk-sissa, joissa:
i) etuus on jo maksettu tai nostettavissa 1 päivänä tammikuuta
1994.
ii) edunsaaja on asettunut vakinaisesti asumaan Itävaltaan ennen
tammikuun 1 päivää 1994ja eläke- tai tapatumavakuutukseenperustuvan eläkkeen maksaminen alkaa ennen 31 päivää joulu-kuuta 1994;
tämä koskee myös jonkin muun, alkuperäisen eläkkeen korvaavan
eläkkeen kertymiskausia, leskeneläke mukaan luettuna, kun kerty-miskaudet seuraavat toisiaan yhtäjaksoisesti.
f) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 19 kohdan b alakohta.
Sovellettaessa tämän määräyksen 3 kohdan c alakohtaa toimival-taisen laitoksen huomioon ottama määrää, joka on maksettavaniiden vastaavien kausien osalta, jotka kyseisen laitoksen on korvat-tava.
36. SAKSA — PORTUGALI
Sopimus 6 päivältä marraskuuta 1964, 5 artiklan 2 kohta.
37. SAKSA — SUOMI
▼
M5
Sosiaaliturvasta 28 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyn sopimuksen 4
artikla.
▼B
38. SAKSA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 27 päivänä helmikuuta 1976 tehdyn sopimuksen 4
artiklan 2 kohta.
39. SAKSA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) Sosiaaliturvasopimus 20 päivältä huhtikuuta 1960, 3 artiklan 1 ja 6
kohta ja 7 artiklan 2−6 kohta.
b) Työttömyysvakuutusta koskeva sopimus 20 päivältä huhtikuuta
1960, 2 artiklan 5 kohta ja 5 artiklan 2−6 kohta.
c) Työttömyysvakuutusta koskeva sopimus 20 päivältä huhtikuuta
1960, 2 artiklan 5 kohta ja 5 artiklan 2−6 kohta.
40. ESPANJA — RANSKA
Ei mitään.
41. ESPANJA — KREIKKA
Ei sopimusta.
42. ESPANJA — IRLANTI
Ei sopimusta.
43. ESPANJA — ITALIA
Sosiaaliturvasopimus 30 päivältä lokakuuta 1979, 5 artikla, 18 artiklan
1 kohdan c alakohta ja 23 artikla.
44. ESPANJA — LUXEMBURG
a) Sopimus 8 päivältä toukokuuta 1969, 5 artiklan 2 kohta.b) Sopimuksen 8 päivältä toukokuuta 1969 soveltamiseksi itsenäisiin
ammatinharjoittajiin tehty hallinnollinen sopimus 27 päivältä kesä-kuuta, 1 artikla.
45. ESPANJA — ALANKOMAAT
Sosiaaliturvasopimus 5 päivältä helmikuuta 1974, 23 artiklan 2 kohta.
46. ESPANJA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 6 päivänä marraskuuta 1981 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
47. ESPANJA — PORTUGALI
Yleinen sopimus 11 päivältä kesäkuuta 1969, 4artiklan 2 kohta, 16
artiklan 2 kohta ja 22 artikla.
48. ESPANJA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 19 päivänä joulukuuta 1985 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 82
▼B
49. ESPANJA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 4päivänä helmikuuta 1983 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta ja 16 artikla.
50. ESPANJA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
51. RANSKA — KREIKKA
Ei mitään.
52. RANSKA — IRLANTI
Ei sopimusta.
53. RANSKA — ITALIA
Yleinen sopimus 31 päivältä maaliskuuta 1948, 20 ja 24 artikla.
54. RANSKA — LUXEMBURG
Ei mitään.
55. RANSKA — ALANKOMAAT
Ei mitään.
56. RANSKA — ITÄVALTA
Ei mitään.
57. RANSKA — PORTUGALI
Ei mitään.
58. RANSKA — SUOMI
Ei sopimusta.
59. RANSKA — RUOTSI
Ei mitään.
60. RANSKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Kirjeenvaihto 27 ja 30 päivältä heinäkuuta 1970, joka koskee sellaisten
opettajien asemaa Yhdistyneen kuningaskunnan sosiaaliturvan suhteen,jotka tilapäisesti harjoittavat ammattiaan Ranskassa 2 päivänä maalis-kuuta 1948 tehdyn kulttuurisopimuksen perusteella.
61. KREIKKA — IRLANTI
Ei sopimusta.
62. KREIKKA — ITALIA
Ei sopimusta.
63. KREIKKA — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
64. KREIKKA — ALANKOMAAT
Ei mitään.
65. KREIKKA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 14päivänä joulukuuta 1979 tehdyn sopimuksen 4
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 21 päivänä touko-kuuta 1986 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvienosalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
66. KREIKKA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
67. KREIKKA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 11 päivänä maaliskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta.
68. KREIKKA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 5 päivänä toukokuuta 1978 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 14päivänäsyyskuuta 1984tehdyllä lisäsopimuksella.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 83
▼B
69. KREIKKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei sopimusta.
70. IRLANTI — ITALIA
Ei sopimusta.
71. IRLANTI — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
72. IRLANTI — ALANKOMAAT
Ei sopimusta.
73. IRLANTI — ITÄVALTA
Sosiaaliturvasta 30 päivänä syyskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
74. IRLANTI — PORTUGALI
Ei sopimusta.
75. IRLANTI — SUOMI
Ei sopimusta.
76. IRLANTI — RUOTSI
Ei sopimusta.
77. IRLANTI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
78. ITALIA — LUXEMBURG
Ei mitään.
79. ITALIA — ALANKOMAAT
Ei mitään.
80. ITALIA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 21 päivänä tammikuuta 1981 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 3 kohta ja 9 artiklan 2 kohta.
b) Mainitun sopimuksen 4artikla ja sen päätöspöytäkirjan 2 kohta
kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
81. ITALIA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
82. ITALIA — SUOMI
Ei sopimusta.
83. ITALIA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 25 päivänä syyskuuta 1979 tehdyn sopimuksen 20
artikla.
84. ITALIA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
85. LUXEMBURG — ALANKOMAAT
Ei mitään.
86. LUXEMBURG — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 21 päivänä joulukuuta 1971 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 16 päivänätoukokuuta 1973 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1 ja 9 päivänä loka-kuuta 1978 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2.
b) Mainitun sopimuksen 3 artiklan 2 kohta kolmannessa valtiossa
asuvien osalta.
c) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan III kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
87. LUXEMBURG — PORTUGALI
Sopimus 12 päivältä helmikuuta 1965, 3 artiklan 2 kohta.
88. LUXEMBURG — SUOMI
Sosiaaliturvasta 15 päivänä syyskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta.
89. LUXEMBURG — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 21 päivänä helmikuuta 1985 tehdyn sopimuksen 4
artikla ja 29 artiklan 1 kohta kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 84
▼B
90. LUXEMBURG — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTAA (SIC!
KUNINGASKUNTA)
Ei mitään.
91. ALANKOMAAT — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 7 päivänä maaliskuuta 1974tehdyn sopimuksen 3
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 5 päivänä marras-kuuta 1980 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvienosalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
92. ALANKOMAAT — PORTUGALI
Sopimus 19 päivältä heinäkuuta 1979, 5 artiklan 2 kohta.
93. ALANKOMAAT — SUOMI
Ei sopimusta.
94. ALANKOMAAT — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 2 päivänä heinäkuuta 1976 tehdyn sopimuksen 4artikla
ja 24artiklan 3 kohta kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
95. ALANKOMAAT — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
96. ITÄVALTA — PORTUGALI
Ei mitään.
97. ITÄVALTA — SUOMI
a) Sosiaaliturvasta 11 päivänä joulukuuta 1985 tehdyn sopimuksen 4
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 9 päivänä maalis-kuuta 1993 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvienosalta.
b) Mainitun sopimuksen päätösäpöytäkirjan (SIC! päätöspöytäkirjan) II
kohta kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
▼
M2
98. ITÄVALTA−RUOTSI
Sosiaaliturvasta 21 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn sopimuksen 5
artikla.
▼B
99. ITÄVALTA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) Sosiaaliturvasta 22 päivänä heinäkuuta 1980 tehdyn sopimuksen 3
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 9 päivänä joulukuuta1985 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1 ja 13 päivänä lokakuuta 1992tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2, kolmannessa valtiossa asuvienosalta.
b) Mainitun sopimuksen luontoisetuuksia koskeva pöytäkirjan lukuun
ottamatta 2 artiklan 3 kohtaa niiden henkilöiden osalta, jotka eivätvoi hakea hoitoa asetuksen III osaston I luvun mukaisesti.
100. PORTUGALI — SUOMI
Ei sopimusta.
101. PORTUGALI — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 25 päivänä lokakuuta 1978 tehdyn sopimuksen 6
artikla.
102. PORTUGALI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Sairaanhoitoa koskeva pöytäkirja 15 päivältä marraskuuta 1978, 2
artiklan 1 kohta.
103. SUOMI — RUOTSI
Ei mitään.
104. SUOMI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
105. RUOTSI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Sosiaaliturvasta 29 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn sopimuksen 4
artiklan 3 kohta.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 85
▼B
LIITE IV (B) (11) (13) (15)
(Asetuksen 37 artiklan 2 kohta, 38 artiklan 3 kohta, 45 artiklan 3 kohta, 46
artiklan 1 kohdan b alakohta ja 46 b artiklan 2 kohta)
A.Asetuksen 37 artiklan 1kohdassa tarkoitetut lainsäädännöt, joiden
mukaan työkyvyttömyysetuuksien määrä on riippumaton vakuutuskau-sien kestosta
A. BELGIA
a) Yleistä työkyvyttömyyseläkejärjestelmää, erityistä kaivostyöläisten
työkyvyttömyyseläkejärjestelmää, erityistä kauppamerenkulun meri-miesten eläkejärjestelmää koskeva lainsäädäntö.
b) Yrittäjäin työkyvyttömyyseläkejärjestelmää koskeva lainsäädäntö.c) Merentakaisia alueita koskevaan sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvaa
työkyvyttömyyttä ja Belgian Kongossa ja Ruanda−Urundissaaiemmintyöskennelleiden työkyvyttömyysjärjestelmää koskeva lainsäädäntö.
B. TANSKA
Ei mitään.
C. SAKSA
Ei mitään.
▼
M3
D. ESPANJA
Yleisen järjestelmän ja erityisjärjestelmien mukaista työkyvyttömyysva-
kuutusta koskeva lainsäädäntö, lukuun ottamatta virkamiehiä, asevoimiaja oikeushallintoa koskevia erityisjärjestelmiä.
▼
B
E. RANSKA
1.Palkatut työntekijät:
Työkyvyttömyysvakuutusta koskeva lainsäädäntö lukuun ottamatta
kaivostyöntekijöiden sosiaaliturva- järjestelmän työkyvyttömyysva-kuutusta koskevaa lainsäädäntöä.
2.Itsenäiset ammatinharjoittajat:
Maatalousyrittäjien työkyvyttömyysvakuutusta koskeva lainsäädäntö.
F. KREIKKA
Maatalouden vakuutusjärjestelmää koskeva lainsäädäntö.
▼
M2
G. IRLANTI
Vuoden 1993 (yhdistetyn) sosiaalihuoltolain [Social Welfare (Consolida-
tion) Act 1993] II osan 15 luku.
▼B
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
a) Laki työkyvyttömyysvakuutuksesta 18 päivältä helmikuuta 1966
mutoksineen (SIC! muutoksineen).
▼M2
b) Laki itsenäisten ammatinharjoittajien työkyvyttömyysvakuutuksesta
(WAZ) 24päivältä huhtikuuta 1997 muutoksineen.
▼B
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Vammaisina syntyneille tai nuorena vammautuneille myönnettävä
kansaneläke (kansaneläkelaki 547/93).
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 86
▼B
N. RUOTSI
Ei mitään.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a)Iso−Britannia:
Vuoden 1975 sosiaaliturvalain (Social Security Act 1975) 15 ja 36
jakso.
Vuoden 1975 sosiaaliturvaeläkelain (Social Security Pensions Act
1975) 14, 15 ja 16 jakso.
b)Pohjois−Irlanti:
Vuoden 1975 sosiaaliturvalain (Pohjois−Irlanti) [Social Security
(Northern Ireland) Act 1975] 15 ja 36 jakso.
Vuoden 1975 sosiaaliturvaeläkepäätöksen (Pohjois−Irlanti) [Social
Security Pensions (Northern Ireland) Order 1975] 16, 17 ja 18 artikla.
B.Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 38 artiklan 3 kohdan ja 45 artiklan 3
kohdassa tarkoitetut itsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmät
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
Ei mitään.
C. SAKSA
Maanviljelijöiden vanhuusvakuutus (Alterssicherung für Landwirte).
D. ESPANJA
Sellaisten merenkulun alalla työskentelevien itsenäisten ammatinharjoit-
tajien eläkeiän alentamisjärjestelmä, jotka harjoittavat 23 päivänä heinä-kuuta 1970 annetussa kuninkaallisessa asetuksessa N:o 230 g (SIC!2309) tarkoitettua toimintaa.
E. RANSKA
Ei mitään.
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Ei mitään.
H. ITALIA
Seuraavien alojen eläkevakuutusjärjestelmät (Assicurazione pensioni
per):
— lääkärit (medici),
— farmaseutit (farmacisti),— eläinlääkärit (veterinari),— kätilöt (ostetriche),— insinöörit ja arkkitehdit (ingegneri ed architetti),— maanmittaajat (geometri),— asianajajat ja oikeusavustajat (avvocati e procuratori),— taloustieteilijät (dottori commercialisti),— tilintarkastajat ja teollisuusasiantuntijat (ragionieri e periti commer-
ciali),
— työvoima−asiantuntijat (consulenti del lavoro),— notaarit (notai),— tulliedustajat (spedizionieri doganali).
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Ei mitään.
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 87
▼B
Ei mitään.
M. SUOMI
Ei mitään.
N. RUOTSI
Ei mitään.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
C.Asetuksen 46 artiklan 1kohdan b alakohdassa tarkoitetut tapaukset,
joissa etuuden laskemisesta 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti voidaanluopua
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
Sosiaalieläkelaissa tarkoitettuja eläkkeitä koskevat hakemukset, lukuun
ottamatta liitteessä IV olevassa D jaksossa lueteltuja eläkkeitä.
C. SAKSA
Ei mitään.
D. ESPANJA
Ei mitään.
E. RANSKA
Ei mitään.
F. KREIKKA
Ei mitään.
▼
M2
G. IRLANTI
Vanhuuseläkkeitä, maksuihin perustuvia vanhuuseläkkeitä, maksuihin
perustuvia leskeneläkkeitä koskevat hakemukset.
▼B
H. ITALIA
Työkyvyttömyys-, vanhuus- ja jälkeenjääneiden eläkkeet, jotka koskevat
palkattuja työntekijöitä ja seuraavia itsenäisten ammatinharjoittajienryhmiä: varsinaista maanviljelyä harjoittavat maanviljelijät, vuokravilje-lijät, maanviljelijät, käsityöläiset ja kaupallisen alan edustajat.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Yleisestä vanhuusvakuutuksesta 31 päivänä toukokuuta 1956 annetun
lain mukaisia vanhuuseläkkeitä koskevat hakemukset.
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
Työkyvyttömyys-, vanhus- ja leskeneläkkeitä koskevat hakemukset.
M. SUOMI
Ei mitään.
N. RUOTSI
Vanhuuseläkkeitä ja lisäeläkkeitä koskevat hakemukset, lukuun ottamatta
liitteessä IV olevassa D osassa mainittuja eläkkeitä.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Kaikki vanhuus- ja leskeneläkehakemukset, jotka ratkaistaan soveltaen
asetuksen III osaston 3 luvun määräyksiä lukuun ottamatta hakemuksia,joissa (joiden osalta):
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 88
▼B
a) 6 päivänä huhtikuuta 1975 tai sen jälkeen alkavan verovuoden aikana
i) asianomainen on täyttänyt Yhdistyneen kuningaskunnan ja jonkin
toisen jäsenvaltion lainsäädännön vakuutus-, työskentely- taiasumiskausia koskevat vaatimukset, ja
ii) yhtä (tai useampaa) i alakohdassa tarkoitetuista verovuosista ei
pidetä huomioon otettavana vuotena Yhdistyneen kuningaskunnanlainsäädännön mukaan;
b) vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet Yhdistyneessä kuningaskun-
nassa 5 päivää heinäkuuta 1948 edeltävien kausien osalta voimassaolleen lainsäädännön mukaisesti, otetaan huomioon asetuksen 46artiklan 2 kohdan mukaisissa laskelmissa sovellettaessa jonkin toisenjäsenvaltion lainsäädännön mukaisia vakuutus-, työskentely- jaasumiskausia.
D.Asetuksen 46 b artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut etuudet ja
sopimukset
1.Asetuksen 46 b artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut etuudet,
joiden määrä on rippumaton täytettyjen vakuutus- tai asumiskausienpituudesta:
a) työkyvyttömyysetuudet, joita tarkoitetaan tämän liitteen A osassa
luetelluissa lainsäädännöissä;
b) sellaisen henkilön 10 vuoden asumisella ansaitsema täysi Tanskan
kansaneläkkeen vanhuuseläke, jolle eläke on myönnetty viimeistään 1päivänä lokakuuta 1989;
c) Espanjan hautausavustukset ja jälkeenjääneiden eläkkeet, jotka on
myönnetty yleisissä ja erityisissä järjestelmissä;
d) Ranskan yleisen sosiaaliturvajärjestelmän tai maatalousalan palkattujen
työntekijöiden järjestelmän leskille annettavan vakuutuksen mukainenleskien avustus;
e) Ranskan yleisen sosiaaliturvajärjestelmän tai maatalouden palkattujen
työntekijöiden järjestelmän mukainen leskien työkyvyttömyyseläke,jos se on laskettu kuolleen puolison työkyvyttömyyseläkkeen perus-teella ja maksettu 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdanmukaisesti;
▼
M2
f) yleisestä perhe−eläkkeestä 21 päivänä joulukuuta 1995 annetun lain
mukainen Alankomaiden perhe−eläke.
▼B
g) Suomen 8 päivänä kesäkuuta 1956 annetun kansaneläkelain mukaisesti
määräytyvät ja kansaneläkelain (547/93) siirtymämääräysten mukai-sesti myönnettävät kansaneläkkeet ►
M5ja 17 päivänä tammikuuta
1969 annetun perhe-eläkelain mukaisen orvoneläkkeen täydennys-määrä◄;
h) ennen 1 päivää tammikuuta 1993 sovelletun Ruotsin peruseläkelain-
säädännön mukaisesti myönnettävä täysi peruseläke sekä kyseisestäajankohdasta sovellettavaa lainsäädäntöä koskevien siirtymämää-räysten mukaisesti myönnettävä täyseläke.
2.Asetuksen 46 b artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut etuudet,
joiden suuruus määrätään sellaisen laskennallisen kauden perusteella,joka katsotaan täytetyksi riskin toteutumispäivän ja myöhemmän päivä-määrän välillä:
a) Tanskan varhaiseläkkeet, joiden määrä määrätään ennen 1 päivää loka-
kuuta 1984voimassa olleen lainsäädännön mukaan;
b) Saksan työkyvyttömyys- ja jälkeenjääneiden eläkkeet, joihin otetaan
huomioon lisäkausi, ja Saksan vanhuuseläkkeet, joihin otetaanhuomioon jo ansaittu lisäkausi;
c) Italian täyden työkyvyttömyyden eläkkeet (inabilità);d) Luxemburgin työkyvyttömyys- ja jälkeenjääneiden eläkkeet;e) Suomen työeläkkeet, joihin otetaan huomioon kansallisen lainsää-
dännön mukaisesti tulevat ajanjaksot;
f) Ruotsin työkyvyttömyys- ja jälkeenjääneiden eläkkeet, joihin otetaan
huomioon hyvitetty vakuutus- kausi sekä Ruotsin vanhuuseläkkeet,joihin otetaan huomioon jo ansaitut hyvityskaudet.
3.Asetuksen 46 b artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdassa tarkoitetut
sopimukset, joiden tarkoituksena on estää saman laskennallisen kaudenhuomioon ottaminen kahdesti tai useammin:
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 89
▼M1
▼M5
Sosiaaliturvasta 28 päivänä huhtikuuta 1997 Saksan liittotasavallan ja
Suomen tasavallan välillä tehty sopimus.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 90▼B
LIITE V (15)
JÄSENVALTIOIDEN LAINSÄÄDÄNTÖJEN VASTAAVUUS TYÖKYVYTTÖMYYDEN ASTETTA KOSKEVIEN EDELLYTYSTEN SUHTEEN
(Asetuksen 40 artiklan 4 kohta)
BELGIA
Belgian laitosten soveltamat järjestelmät, joita päätös sitoo vastaavuustapauksissa
Jäsenvaltioiden sellaisten laitosten soveltamat järjestelmät,Kaivostyöntekijoiden järjestelmäJäsenvaltiot jotka ovat tehneet työkyvyttömyyden astetta koskevan
päätöksen Yleinen järjestelmäYleinen työkyvyttö-
myysAmmatillinen työky-
vyttömyysMerenkulkijoiden
järjestelmäOSSOM
RANSKA 1. Yleinen järjestelmä
— Ryhmä III (huolletavat) (SIC! huollettavat)
— Ryhmä II Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
— Ryhmä I
2. Maatalouden järjestelmä
— täysi yleinen työkyvyttömyys
— kahden kolmasosan yleinen työkyvyttömyys Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
— huollettavat
3. Kaivostyöntekijoiden (SIC! Kaivostyöntekijöiden)
järjestelmä
— osittainen, yleinen työkyvyttömyys
— huollettavatVastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
— ammatillinen työkyvyttömyysEi vastaavuutta Ei vastaavuutta VastaavuusVastaavuus (SIC! Ei
vastaavuutta)Ei vastaavuutta
4. Merenkulkijoiden järjestelmä
— yleinen työkyyttömyys
— huollettavatVastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
—ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
ITALIA 1. Yleinen järjestelmä
— työkyvyttömyys; ruumiillisen työn tekijät
— työkyvyttömyys; toimihenkilötEi vastaavuutta Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
2. Merenkulkijoiden järjestelmä
— kelpaamattomuus merenkulkuun Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
LUXEMBURG Työkyvyttömyys; ruumiillisen työn tekijät
Työkyvyttömyys; toimihenkilöt Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 91▼B
RANSKA
Ranskan laitosten soveltamat järjestelmät, joita vastaavuustapauksissa päätös koskee
Jäsenvaltioiden sellaisten laitostenYleinen järjestelmä Maatalouden järjestelmä Kaivostyöntekijäin järjestelmä Merenkulkijoiden järjestelmä
Jäsenvaltiotsoveltamat järjestelmät, jotka ovat
tehneet työkyvyttömyyden astetta
koskevan päätöksen
Ryhmä I Ryhmä IIRyhmä III
(huollet-
tavat)2/3 työky-
vyttömyysTäysi
työky-
vyttömyysHuollet-
tavat2/3 yleinen
työkyvyttö-
myysHuollet-
tavatAmmatil-
linen
työkyvyttö-
myys2/3 yleinen
työkyvyttö-
myysTäysi
ammatil-
linen
työkyvyttö-
myysHuollet-
tavat
BELGIA 1. Yleinen järjestelmä Vastaa-
vuusEi vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta
2. Kaivostyöntekijäin järjestelmä
— osittainen yleinen työky-vyttömyys Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta
— ammatillinen työkyvyttö-myys Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus(
2)
3. Merenkulkijoiden järjestelmä Vastaa-vuus(
1)Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus(
1)Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus(
1)Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta
ITALIA 1. Yleinen järjestelmä
— työkyvyttmöyys (SIC!työkyvyttömyys) - ruumiil-lisen työn tekijät Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta
— työkyvyttömyys - ruumiil-lisen työn tekijät (SIC! toimi-henkilöt) Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta
2. Merenkulkijoiden järjestelmä
— sopimattomuus merenkul-kuun Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta
LUXEM-BURG Työkyvyttömyys — ruumiillisentyön tekijät Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Vastaa-vuus Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta
Työkyvyttömyys — toimihen-kilöt Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta Ei vastaa-vuutta
(1) Siltä osin kuin belgialaisen laitoksen toteama työkyvyttömyys on yleistä työkyvyttömyytä (SIC! työkyvyttömyyttä).
(2) Ainoastaan jos belgialainen laitos on todenuut, että työntekijä on sopimaton työhön maan alla tai maan päällä.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 92▼B
ITALIA
Italian laitosten soveltamat järjestelmät, joita päätös sitoo vastaavuustapauksessa
JäsenvaltiotJäsenvaltioiden sellaisten laitosten soveltamat järjes-
telmät, jotka ovat tehneet työkyvyttömyyden astetta Yleinen järjestelmä Merenkulkijoiden järjes-
koskevan päätöksen
Ruumiillisen työn tekijät Toimihenkilöttelmä Työkyvyttömyys
merenkulkuun
BELGIA 1. Yleinen järjestelmä Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
2. Kaivostyöntekijöiden järjestelmä
— osittainen yleinen työkyvyttömyys Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
3. Merenkulkijoiden järjestelmä Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
RANSKA 1. Yleinen järjestelmä
— ryhmä III (huollettavat)
— ryhmä II Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
— ryhmä I
2. Maatalouden järjestelmä
— täysi yleinen työkyvyttömyys
— osittainen yleinen työkyvyttömyys Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
— huollettavat
3. Kaivostyöntekijöiden järjestelmä
— osittainen yleinen työkyvyttömyys
— huollettavatVastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
4. Merenkulkijoiden järjestelmä
— osittainen yleinen työkyvyttömyys
— huollettavatEi vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
— ammatillinen työkyvyttömyys
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 93▼B
LUXEMBURG
Jäsenvaltioiden sellaisten laitosten soveltamat järjestelmät, jotka ovat tehneet työky-Luxemburgin laitosten soveltamat järjestelmät, joita
vastaavuustapauksessa päätös sitoo
Jäsenvaltiotvyttömyyden astetta koskevan päätöksenTyökyvyttömyys —
ruumiillisen työn tekijätTyökyvyttömyys —
toimihenkilöt
BELGIA 1. Yleinen järjestelmä Vastaavuus Vastaavuus
2. Kaivostyöntekijöiden järjestelmä
— osittainen yleinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
3. Merenkulkijoiden järjestelmä Vastaavuus(1) Vastaavuus(1)
RANSKA 1. Yleinen järjestelmä
— Ryhmä III (huollettavat)
— Ryhmä II Vastaavuus Vastaavuus
— Ryhmä I
2. Maatalouden järjestelmä
— täysi yleinen työkyvyttömyys
— 2/3 yleinen työkyvyttömyys Vastaavuus Vastaavuus
— huollettavat
3. Kaivostyöntekijöiden järjestelmä
— 2/3 yleinen työkyvyttömyys
— huollettavatVastaavuus Vastaavuus
— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
4. Merenkulkijoiden järjestelmä
— osittainen yleinen työkyvyttömyys
— huollettavatVastaavuus Vastaavuus
— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
(1) Siltä osin kuin belgialaisen laitoksen toteama työkyvyttömyys on yleistä työkyvyttömyyttä.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 94
▼B
LIITE VI (A) (B) (2) (7) (8) (9) (11) (12) (13) (14) (15)
ERITYISMÄÄRÄYKSET TIETTYJEN JÄSENVALTIOIDEN LAINSÄÄ-
DÄNTÖJEN SOVELTAMISEKSI
(Asetuksen 89 artikla)
A. BELGIA
1. Henkilöt, joiden oikeus sairausvakuutuksen luontoisetuuksiin perustuu
Belgian itsenäisten ammatinharjoittajien pakollisen sairaus- ja työkyvyt-tömyysvakuutusjärjestelmän säännöksiin tai määräyksiin, saavatoikeudet asetuksen III osaston 1 luvun säännösten mukaisesti, mukaanlukien 35 artiklan 1 kohta, seuraavin edellytyksin:
a) Nissä tapauksissa, joissa se, jonka etua asia koskee, asuu tilapäisesti
muun jäsenvaltion kuin Belgian alueella, hänellä on oikeus:
i) luontoisetuuksiin, joista säädetään tilapäisen asuinpaikan jäsen-
valtion lainsäädännössä, kun kysymys on sairaalahoidosta;
ii) korvauksiin muista luontoisetuuksista, joista säädetään Belgian
järjestelmän mukaan, toimivaltaisesta belgialaisesta laitoksesta,siihen määrään saakka kuin tilapäisen asuinpaikan jäsenvaltionlainsäädännössä säädetään;
b) Niissä tapauksissa, joissa se, jonka etua asia koskee, asuu vakinai-
sesti muun jäsenvaltion kuin Belgian alueella, hänellä on oikeusluontoisetuuksiin, joista säädetään sen jäsenvaltion lainsäädännössä,jonka alueella hän asuu, edellyttäen, että hän maksaa asianomaisellebelgialaiselle laitokselle asiaankuuluvan Belgian säännöksissäsäädetyn lisämaksun.
2. Belgian toimivaltaisen laitoksen soveltaessa asetuksen III osaston 7 ja 8
luvun säännöksiä lasta pidetään kasvatettuna siinä jäsenvaltiossa, jonkaalueella hän asuu.
3. Asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovellettaessa Belgian lain-
säädännön mukaan ennen 1 päivää tammikuuta 1945 täytettyjä vanhuus-vakuutuskausia pidetään myös yleisessä työkyvytömyysjärjestelmässä jamerimiesten järjestelmässä Belgian lainsäädännön mukaan täytettyinävakuutuskausina.
4. Asetuksen 40 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii alakohdan säännöksiä
sovellettaessa otetaan huomioon vain kaudet, joina palkattu työntekijä taiitsenäinen ammatinharjoittaja on ollut Belgian lainsäädännön mukaantyökyvytön.
5. Asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovellettaessa Belgian lain-
säädännön mukaan ennen itsenäisten ammatinharjoittajien työkyvyttö-myyslainsäädännön voimaantuloa itsenäisenä ammatinharjoittajanatäytetyt vanhuusvakuutuskaudet katsotaan viimeksi mainitun lain-säännön mukaan täyttyneiksi kausiksi.
6. Jotta määrättäisiin, ovatko Belgian lainsäädännössä asetetut vaatimukset
työttömyysetuuksia koskevasta oikeudesta täytetyt, otetaan huomioonvain päivät palkatussa työssä; kuitenkin huomioon otetaan päivät, jotkaon hyväksytty vastaaviksi sanotun lainsäädännön mukaan vain niiltäosin, kuin niitä edeltäneet työpäivät olivat päiviä palkatussa työssä.
7. Asetuksen 72 artiklan ja 79 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännöksiä
sovelletaessa otetaan huomioon työskentelykaudet tai vakuutuskaudet,jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, josoikeus etuuksiin Belgian lainsäädännön mukaan edellyttää tietynaiemman kauden osalta, että edellytykset oikeudesta perhe−etuuksiinpalkattujen työntekijöiden järjestelmässä täyttyvät.
8. Sovelletaessa asetuksen (ETY) N:o 14 08/71 14artiklan 2, 3 ja 4kohtaa
14c artiklan a alakohtaa ja 14d artiklaa viitevuoden liiketulot, jotkaovat pohjana määrättäessä vakuutusmaksuja itsenäisten ammatinharjoit-tajien sosiaalijärjestelyn perusteella, lasketaan käyttäen apuna keskimää-räistä vuosittaista kurssia sitä vuotta varten, jonka aikana tämä tulosaatiin.
Muuntokurssi on niiden vuosittaisten muuttamiskurssien keskimäärä,
jotka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä asetuksen
(ETY) N:o 574/72 107 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
9. Laskettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua työttömyyse-
läkkeen teoreettista määrää Belgian toimivaltainen laitos ottaa perustaksitulon, jonka se, jonka etua asia koskee, on ansainnut viimeksi harjoitta-massaan ammatissa.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 95
▼B
10. Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka ei ole enää
Belgiassa vakuutettu Belgian sairaus- tai työkyvyttömyyslainsäädännönnojalla, jonka mukaan etuutta koskevan oikeuden saamisen edellytyk-senä on, että asianosainen on riskin toteutumishetkellä vakuutettu, katso-taan asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä sovellettaessa edelleenvakuutetuksi riskin toteutumishetkellä, jos hän on vakuutettu toisenjäsenvaltion lainsäädännön mukaan saman riskin varalta.
11. Jos sillä, jonka etua asia koskee, on asetuksen 45 artiklan mukaan oikeus
Belgian työkyvyttömyysetuuteen, tämä etuus myönnetään asetuksen 46artiklan 2 kohdan määräämien sääntöjen mukaisesti:
a) pakollisen sairaus- ja työkyvyttömyysvakuutusjärjestelmän perusta-
misesta ja järjestämisestä 9 päivänä elokuuta 1963 annetun lain sään-nösten mukaisesti, jos se, jonka etua asia koskee, oli työkyvyttö-myyden alkamishetkellä vakuutettu saman riskin varalta toisen jäsen-valtion lainsäädännön mukaan asetuksen 1 artiklan a kohdan tarkoit-tamana palkattuna työntekijänä;
b) itsenäisten ammatinharjoittajien työkyvyttömyysvakuutusjärjestel-
mästä 20 päivänä heinäkuuta 1971 annetun kuninkaallisen asetuksensäännösten mukaisesti, jos se, jonka etua asia koskee, oli työkyvyttö-myyden alkamishetkellä asetuksen 1 artiklan a kohdan tarkoittamaitsenäinen ammatinharjoittaja.
▼
M3
12. Tietyistä sotilaseläkkeiden mukautuksista sekä ilmaisen lääkärinhoidon
ja reseptilääkkeiden myöntämisestä rauhan aikana vammautuneillevarusmiehille 9 päivänä maaliskuuta 1953 annetun lain 1 artiklassatarkoitettu vahinkotapahtuma vastaa tämän asetuksen III osaston 4luvussa tarkoitettua työtapaturmaa tai ammattitautia.
▼
B
B. TANSKA
▼M2
▼M1 2. Henkilöt, joilla on asetuksen III osaston I luvun säännösten nojalla
oikeus luontoisetuuksiin oleskellessaan tai asuessaan Tanskassa, saavatkyseisiä etuuksia samoin edellytyksin kuin Tanskan julkista terveyden-huoltoa koskevan lain (lov om offentlig sygesikring) mukaisesti luokassa1 vakuutetut henkilöt. Henkilöt, jotka s ĳoittautuvat Tanskaan ja jotka
hyväksytään Tanskan sairausvakuutusjärjestelmään, voivat kuitenkinniin halutessaan vakuuttaa itsensä luokassa 2 samoin edellytyksin kuintanskalaiset vakuutetut.
▼
B
3. a) Tanskan lainsäädännön sosiaalieläkettä koskevia säännöksiä, joiden
mukaan oikeus eläkkeeseen edellyttää hakijan asumista Tanskassa, eisovelleta palkattuihin työntekijöihin tai itsenäisiin ammatinharjoitta-jiin tai heidän jälkeenjääneisiinsä, jotka asuvat muun jäsenvaltionkuin Tanskan alueella.
b) Rajatyöntekijän tai kausityöntekijän osalta Tanskassa täyttyneet työs-
kentely- tai itsenäisen ammatinharjoittamisen kaudet katsotaaneläkettä laskettaessa jälkeenjääneen puolison osalta Tanskassa täytty-neiksi asumiskausiksi niiltä osin kuin jälkeenjäänyt puoliso olinäiden kausien aikana avioliitossa rajatyöntekijän tai kausityönte-kijan kansa ilman, että he asuivat erillään yhteisestä kodistaan taitosiasiallisesti erossa yhteensopimattomuuden vuoksi, ja edellyttäen,että näiden kausien aikana puoliso asui toisen jäsenvaltion alueella.
c) Muun palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan kuin
rajatyöntekijän tai kausityöntekijän osalta Tanskassa ennen 1 päiväätammikuuta 1984täyttyneitä työskentely- tai itsenäisen ammatinhar-joittamisen kausia pidetään eläkettä laskettaessa jälkeenjääneenpuolison osalta Tanskassa täyttyneinä asumiskausina niiltä osin kuinjälkeenjäänyt puoliso oli näiden kausien aikana avioliitossa palkatuntyöntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan kanssa ilman, että heasuivat erillään yhteisestä kodistaan tai tosiasiallisesti erossa yhteen-sopimattomuuden vuoksi, ja edellyttäen, että puoliso asui näidenkausien aikana toisen jäsenvaltion alueella.
d) Edellä b ja c alakohdan mukaan huomioon otettavia kausia ei oteta
huomioon, jos ne ovat päällekkäisiä kyseisen henkilön toisen jäsen-valtion pakollista vakuutusta koskevan lainsäädännön mukaaneläkettä laskettaessa huomioon otettujen kausien kanssa tai sellaisten
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 96
▼B
kausien kanssa, joiden aikana kyseinen henkilö sai eläkettä tällaisen
lainsäädännön mukaan.
Nämä kaudet otetaan kuitenkin huomioon, jos mainitun eläkkeen
vuosittainen määrä on vähemmän kuin puolet sosiaalieläkkeen perus-määrästä.
4. Tämän asetuksen säännökset eivät vaikuta Tanskan lain 7 päivänä kesä-
kuuta 1972 annettujen siirtymäsäännösten soveltamiseen, jotka koskevatTanskan sellaisten kansalaisten eläkeoikeuksia, jotka ovat tosiasiallisestiasuneet välittömästi ennen hakemuksen jättöpäivää Tanskassa tietynajan. Kuitenkin eläke myönnetään sellaisille jäsenvaltioiden kansalai-sille, jotka ovat tosiasiallisesti asuneet Tanskassa vuoden ajan välittö-mästi ennen hakemuksen jättöpäivää samoin edellytyksin, jotka koskevatTanskan kansalaisia.
5. a) Kaudet, joina muun jäsenvaltion kuin Tanskan alueella asuva raja-
työntekijä on harjoittanut ammatillista tai kaupallista toimintaa.Tanskassa, katsotaan Tanskan lainsäädäntöä sovellettaessa asumis-kausiksi. Samaa sovelletaan kausiin, joina rajatyöntekijä on komen-nettu muuhun jäsenvaltioon kuin Tanskan tai tarjoaa siellä palveluja.
b) Kaudet, joina muun jäsenvaltion kuin Tanskan alueella asuva kausi-
työntekijä on harjoittanut ammattiaan Tanskassa. Katsotaan Tanskanlainsäädäntöä sovellettaessa asumiskausiksi. Samaa sovelletaankausiin, joina kausityöntekijä on komennettu toisen jäsenvaltion kuinTanskan alueelle.
6. Määrättäessä, täyttyvätkö edellytykset oikeudesta sairaus- tai äitiyspäivä-
rahoihin 20 päivänä joulukuuta 1989 sairaus- tai äitiyspäivärahaetuuk-sista annetun lain mukaan sellaisissa tapauksissa, joissa asianomaiseenhenkilöön ei ole sovellettu Tanskan lainsäädäntöä kaikkina niinäkausina, joita tarkoitetaan edellä mainitussa laissa:
a) otetaan huomioon muun jäsenvaltion kuin Tanskan lainsäädännön
mukaan täyttyneet vakuutus- tai työskentelykaudet sanottujen tarkas-telujaksojen kuluessa, jos asianomainen henkilö ei ole ollut Tanskanlainsäädännön alainen, niin kuin nuo kaudet olisivat täyttyneetviimeksi mainitun lainsäädännön mukaan;
ja
b) huomioon otettujen kausien aikana itsenäisen ammatinharjoittajan tai
palkatun työntekijän (viimeksi mainitun osalta siinä määrin kuinpäivärajoja ei voida laskea palkkion perusteella) katsotaan saaneensellaisen keskimääräisen palkkion tai ansiotulon, joka vastaa suuruu-deltaan mainittuna viitejaksona Tanskan lainsäädännön mukaan täyt-tyneiden kausien aikana päivärahojen laskemisen perusteeksi otettuamäärää.
7. Asetuksen 46 a artiklan 3 kohdan d alakohtaa ja 46 c artiklan 1 ja 3
kohtaa ja täytäntöönpanoasetuksen 7 artiklan 1 kohtaa ei sovelletaTanskan lainsäädännön mukaisesti myönnettäviin eläkkeisiin.
8. Asetuksen 67 artiklan säännöksiä sovellettaessa Tanskassa vakuutettujen
itsenäisten ammatinharjoittajien työttömyysetuudet lasketaan Tanskanlainsäädännön mukaisesti.
9. Jos tanskalaisen vanhuuseläkkeen tai varhaiseläkkeen saajalla on myös
oikeus toisen, jäsenvaltion myöntämään jälkeenjääneen eläkkeeseen.Näitä eläkkeitä pidetään Tanskan lainsäädäntöä sovellettaessa asetuksen46 a artiklan 1 kohdan tarkoittamina samanlaisina etuuksina edellyttäenkuitenkin, että sen henkilön osalta, jonka vakuutus- tai asumiskausiakäytetään perustana jälkeenjääneen eläkkeen laskemisessa, on täyttynytasumiskausia Tanskassa.
▼
M3
10. Sellaisen henkilön osalta, joka kuuluu virkamiesten erityisjärjestelmän
piiriin, joka asuu Tanskassa ja
a) johon ei sovelleta III osaston 1 luvun 2 ja 7 jakson säännöksiä, ja
b) joka ei ole oikeutettu eläkkeeseen Tanskassa,
toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää maksua Tanskassa suoritettujen
luontaisetujen kustannuksista silloin, kun luontoisedut kuuluvat kyseenäolevan erityisjärjestelmän ja/tai sitä täydentävän henkilökohtaisen vakuu-tuksen piiriin. Säännöstä sovelletaan myös tällaisen henkilön puolisoon jaalle 18-vuotiaisiin lapsiin.
▼
B
C. SAKSA
1. Asetuksen 10 artiklan säännökset eivät vaikuta säännöksiin, joiden
mukaan tapaturmat (ja ammattitaudit), jotka sattuvat Saksan liittotasa-vallan ulkopuolella, ja kaudet, jotka ovat täyttyneet tämän alueen ulko-
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 97
▼B
puolella, eivät anna aihetta etuuksien maksamiseen tai antavat aiheen
etuuksien maksamiseen vain tietyin edellytyksin, jos niihin oikeutetutasuvat Saksan liittotasavallan alueen ulkopuolella.
2. a) Vakiokausi (pauschale Anrechnungszeit) määritetään ottaen
huomioon vain Saksan kaudet.
b) Otettaessa huomioon Saksan eläkejaksoja kaivostyöntekijäin eläkeva-
kuutusta laskettaessa sovelletaan vain Saksan lainsäädäntöä.
c) Otettaessa huomioon Saksan korvaavia eläkejaksoja (Ersatzzeiten)
sovelletaan vain Saksan lainsäädäntöä.
▼
M1
3. Jos sosiaaliturvaa koskevan myöhemmän asetuksen soveltaminen
aiheuttaa poikkeuksellisia kustannuksia tietyille sairausvakuutuslaitok-sille, kyseiset kustannukset voidaan kokonaisuudessaan tai osittainkorvata. Saksan yhteyselin ’Sairausvakuutus — ulkomaalaiset’ (Kran-kenversicherung−Ausland), Bonn, päättää kyseisistä korvauksistayhdessä muiden sairauskassojen keskusliittojen kanssa. Korvaustentäytäntöönpanoon tarvittavat varat kerätään kaikilta sairausvakuutuslai-toksilta suhteessa edellisen vuoden keskimääräiseen jäsenmäärään►
M5 ◄.
▼B
4. Sosiaalivakuutuslain VI kirjan 7 artiklaa sovelletaan muiden jäsenval-
tioiden kansalaisiin sekä valtiottomiin henkilöihin ja pakolaisiin, jotkaasuvat muiden jäsenvaltioiden alueella, seuraavien menettelysääntöjenmukaisesti.
Jos yleiset edellytykset täyttyvät, vapaaehtoiset maksut voidaan maksaa
Saksan eläkevakuutusjärjestelmään:
a) jos asianomaisella henkilöllä on koti- tai asuinpaikka Saksan liittota-
savallan alueella;
b) jos asianomaisella henkilöllä on koti- tai asuinpaikka toisen jäsenval-
tion alueella ja hän on milloin tahansa aikaisemmin kuulunut pakolli-sesti tai vapaaehtoisesti Saksan eläkevakuutusjärjestelmään;
c) jos asianomainen henkilö on toisen jäsenvaltion kansalainen ja
hänellä on koti- tai asuinpaikka kolmannen valtion alueella ja hän onmaksanut maksuja Saksan eläkevakuutuksen vähintään 60 kuukauttatai hänellä oli oikeus vapaaehtoiseen vakuutukseen sosiaalivakuutus-lain VI kirjan 232 artiklan perusteella, eikä hän ole pakollisesti taivapaaehtoisesti vakuutettu muun jäsenvaltion lainsäädännön mukai-sesti.
5 .......6 .......7 .......8 .......9. Jos sellaisten luontoisetuuksien kustannukset, jotka muiden jäsenval-
tioiden toimivaltaisessa laitoksessa vakuutettujen eläkeläisten tai heidänperheenjäsentensä asuinpaikan saksalainen laitos on myöntänyt, korva-taan kuukausittaisten kertasuoritusten perusteella, tällaisia eläkeläistensairausvakuutuksen kustannuksia käsitellään kustannusten taloudelliseksitasaamiseksi laitosten kesken Saksan sairausvakuutusjärjestelmänkustannuksina eläkeläisille. Kertasuorituksia, jotka on korvattu saksalai-sille asuinpaikan laitoksille muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisistalaitoksista, pidetään saatavina, jotka on otettava huomioon edellä maini-tussa taloudellisessa tasaamisessa.
10. Itsenäisten ammatinharjoittajien työttömyyskorvauksen ("Arbeitslosen-
hilfe") myöntämistä varten edellytetään, että asianomainen henkilö onennen ilmoittautumistaan työttömäksi työskennellyt ainakin vuodenpääsiallisesti itsenäisenä ammatinharjoittajana Saksan liittotasavallanalueella eikä ole vain lähtenyt tästä työstä tilapäisesti.
11. Toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutuskaudet
maanviljelijöiden erityisessä vanhuuseläkevakuutusjärjestelmässä tai, joställaista järjestelmää ei ole, maanviljelijöinä yleisessä järjestelmässäotetaan huomioon täytettäessä edellytyksiä vaaditun vakuutuksen vähim-mäispituuden osalta henkilöllä, joka osallistuu maksujen maksamiseenmaanviljelijöiden vanhuusvakuutuslain (Gesetz über die Alterssicherungder Landwirte - GAL) 27 artiklan mukaan, edellyttäen aina, että:
a) ilmoitus, johon velvollisuus maksujen maksamisesta perustuu, on
jätetty määrätyssä ajassa;
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 98
▼B
ja
b) ennen ilmoituksen jättämistä se, jonka etua asia koskee, on viimeksi
maksanut maksuja Saksan liittotasavallan alueella maanviljelijöidenvanhuuseläkejärjestelmälle.
12. Toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täytetyt pakollisen vakuu-
tuksen kaudet joko käsityöläisten erityisjärjestelmässä tai, jollei tällaistajärjestelmää ole, itsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmässä taiyleisessä järjestelmässä otetaan huomioon laskettaessa vaadittavaapakollisen vakuutuksen 18:aa vuotta, jotta saataisiin oikeus vetäytyäpakollisesta käsityöläisyrittäjien eläkevakuutusjärjestelmästä.
13. Sovellettaessa Saksan lainsäädäntöä pakollisesta eläkeläisten sairausva-
kuutuksesta siten kuin määrätään sosiaalivakuutussäädöksen (FünftesBuch Sozialgesetzbuch - SGB V) V osan 5 artiklan 1 kohdan 11 alakoh-dassa ja sairausvakuutuksen uudistuslain (Gesundheitsreformgesetz) 56artiklassa, vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsen-valtion lainsäädännön mukaan aikana, jona kysymyksessä olevallahenkilöllä oli oikeus sairaanhoitoetuuksiin, otetaan huomioon tarpeelli-sessa määrin vakuutuskausina, jotka ovat täyttyneet Saksan lainsää-dännön mukaan edellyttäen, että ne eivät ole päällekkäisiä tämän lain-säädännön mukaan täyttyneiden vakuutuskausien kanssa.
14. Rahaetuuksien myöntämiseksi Saksan sosiaalivakuutussäädöksen V osan
(SGB V) 47 artiklan 1 kohdan perusteella ja Saksan sosiaalivakuutuslain(Reichsversicherungsordnung - RVO) 200 artiklan 2 kohdan ja 561artiklan 1 kohdan perusteella Saksan vakuutuslaitokset määräävät nettokorvauksen, joka otetaan huomioon etuuksia laskettaessa, niin kuinvakuutettu asuisi Saksan liittotasavallassa.
15. Kreikkalaiset opettajat, joilla on virkamiehen asema ja jotka sen perus-
teella, että he ovat opettaneet saksalaissa kouluissa, ovat suorittaneetmaksuja Saksan pakolliseen eläkevakuutusjärjestelmään ja erityiseenKreikan virkamiesjärjestelmään ja joiden kuuluminen pakolliseenSaksan vakuutuksen päättyi 31 päivän joulukuuta 1978 jälkeen, voivatpyynnöstä saada takaisin pakolliset eläkevakuutusmaksut sosiaaliturva-lain VI kirjan 210 artiklan mukaisesti. Maksunpalautushakemukset onesitettävä tämän määräyksen voimaanastumista seuraavan kalenteri-vuoden aikana. Asianomainen voi esittää vaatimuksensa myös kuudenkalenterikuukauden kuluessa siitä, kun hän lakkasi olemasta pakollisenvakuutuksen piirissä.
Sosiaaliturvalain VI kirjan 210 artiklan 6 kohtaa sovelletaan vain niiden
kausien osalta, joina maksettiin pakollisia maksuja eläkevakuutusjärjes-telmään erityisen Kreikan virkamiesjärjestelmän lisäksi, ja välittömästiniitä maksukausia seuraavien kausien osalta, joina suoritettiin näitäpakollisia maksuja.
1 6 .......17. Myönnettäessä etuuksia läheistä huolenpitoa tarvitseville henkilöille
saksalaisen sosiaalivakuutussäädöksen V osan (SGB V) 53 ja seuraavienartiklojen mukaan asuinpaikan vakuutuslaitos ottaa avun antamiseksisairaanhoitoetuuksien muodossa huomioon vakuutus-, työskentely- taiasumiskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, niin kuin ne olisivat tämän vakuutuslaitoksen soveltaman lain-säädännön mukaan täyttyneitä kausia.
18. Henkilöllä, joka saa eläkettä sekä Saksan lainsäädännön että toisen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, katsotaan asetuksen 27 artiklaasovellettaessa olevan oikeus sairauden ja äitiyden perusteella annettaviinsairaanhoitoetuuksiin, jos Saksan sosiaalivakuutussäädöksen (SGB V) Vosan 8 artiklan 1 kohdan 4alakohdan mukaan tämä henkilö on suljettupois pakollisesta sairausvakuutuksesta (Krankenversicherung).
19. Vakuutuskausi lapsen hoitamista varten Saksan lainsäädännön mukaan
on pätevä myös sellaisen kauden osalta, jonka aikana kysymyksessäoleva työntekijä hoiti lasta toisessa jäsenvaltiossa edellyttäen, että tämähenkilö ei voinut harjoittaa ammattitoimintaa äitien suojelulain (Mutter-schutzgesetz) 6 artiklan 1 kohdan perusteella tai otti vanhempainlomaaliittovaltion lastenhoitoavustuslain (Bundeserziehungsgeldgesetz) 15artiklan mukaan, eikä työskennellyt missään vähäisemmässä (gering-fügig) työssä SGB IV:n 8 artiklan mukaisesti.
20. Kun sovelletaan 31 päivänä joulukuuta 1991 voimassa olleen Saksan
eläkelain säännöksiä, liitteen VI säännöksiä sovelletaan niin ikään siinämuodossa, missä ne olivat voimassa 31 päivänä joulukuuta 1991.
▼
M3
21. a) Asetuksen III osaston 1 luvun 2−7 jaksoa ei luontoisetuuksien osalta
sovelleta henkilöihin, joilla on oikeus virkamiesten tai heihin rinnas-tettavien henkilöiden järjestelmän mukaisiin luontoisetuuksiin, kun
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 99
▼M3
näitä henkilöitä ei ole vakuutettu lakisääteisen sairausvakuutusjärjes-
telmän mukaisesti.
b) Jos virkamiesten järjestelmään kuuluva henkilö kuitenkin asuu jäsen-
valtiossa, jonka lainsäädännön mukaan
— oikeus saada luontoisetuuksia ei edellytä vakuutusta tai työsken-
telyä, ja
— oikeutta eläkkeeseen ei ole,
hänen sairausvakuutuslaitoksensa kehottaa häntä ilmoittamaan
asuinjäsenvaltion asianmukaisille viranomaisille, että hän ei haluakäyttää asuinjäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaistaoikeuttaan luontoisetuuksiin. Tarvittaessa tämä voidaan tehdä viit-taamalla asetuksen 17 a artiklaan.
22. Sen estämättä, mitä edellä 21 kohdassa säädetään luontoisetuuksista,
katsotaan, että asetuksen 27 artiklan säännöksiä sovelletaan henkilöön,jolla on oikeus sekä Beamtenversorgungsrechtin mukaiseen eläkkeeseenettä toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaiseen eläkkeeseen.
23. III osaston 4lukua ei sovelleta henkilöihin, joilla on oikeus virkamiesten
tai heihin verrattavien henkilöiden tapaturmavakuutukseen kuuluviinluontoisetuuksiin.
▼
B
D. ESPANJA
▼M1
1. Se että henkilön on asetuksen 1 artiklan a alakohdan iv alakohdan mukai-
sesti pitänyt työskennellä työntek ĳänä tai itsenäisenä ammatinharjoitta-
jana tai olla aiemmin pakollisesti vakuutettuna saman riskin varaltasamassa jäsenvaltiossa työntek ĳöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia
varten perustetussa järjestelmässä, ei koske henkilöitä, jotka ovat 6päivänä helmikuuta 1985 annetun kuninkaallisen asetuksen n:o 317/1985säännösten mukaisesti vapaaehtoisesti liittyneet yleiseen sosiaaliturvajär-jestelmään hallitustenvälisen kansainvälisen järjestön virkamiehenä taityöntek ĳänä.
2. Joulukuun 7 päivänä 1979 annetussa kuninkaallisessa asetuksessa n:o
2805/79 säädettyjä vapaaehtoista yleiseen sosiaaliturvajärjestelmään liitty-mistä koskevia etuuksia laajennetaan tasa−arvoisen kohtelun periaatteenmukaisesti käsittämään yhteisön alueella asuvat muiden jäsenvaltioidenkansalaiset, pakolaiset ja valtiottomat henkilöt, jotka eivät enää ole pakol-lisesti vakuutettuina Espanjan sosiaaliturvajärjestelmässä siirryttyäänkansainvälisen järjestön palvelukseen.
▼
M3
3. a) Kaikissa Espanjan sosiaaliturvajärjestelmissä, lukuun ottamatta virka-
miesten, asevoimien ja oikeushallinnon järjestelmää, palkatun työnte-kijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan katsotaan olevan vielä vakuu-tettu riskin toteutumishetkellä asetuksen III osaston 3 luvun sään-nöksiä sovellettaessa, jos hän on vakuutettu toisen jäsenvaltion lain-säädännön mukaan riskin toteutumishetkellä, tai jos näin ei ole, siinätapauksessa, että hänellä on saman riskin osalta oikeus etuuteen toisenjäsenvaltion lainsäädännön nojalla. Viimeksi mainittu edellytys katso-taan kuitenkin täyttyneeksi 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussatapauksessa.
b) Asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä sovellettaessa vuodet, joina
työntekijä ei ole eläkkeeseen oikeuttavassa iässä tai pakollisessaeläkeiässä siten kuin niistä säädetään valtion eläkkeensaajia koskevanlain konsolidoidun tekstin 31 artiklan 4kohdassa, otetaan huomioonpalveluksessa olemisena ainoastaan, jos sen riskin toteutumishetkellä,jonka perusteella työkyvyttömyys- tai perhe−eläkkeetmaksetaan, etuu-densaaja kuului Espanjan virkamiesten erityisjärjestelmään tai harjoittitoimintaa, jonka perusteella myönnetään kyseisen järjestelmänmukainen kohtelu.
▼
B
4. a) Asetuksen 47 artiklan mukaisesti Espanjan teoreettinen etuus laske-
taan niiden vakuutetun tosiasiallisten maksujen perusteella, jotkakuuluvat viimeisen vakuutusmaksun espanjalaiseen sosiaaliturvaanmaksamista välittömästi edeltäneille vuosille.
▼
M2
b) Saatua eläkkeen määrää korotetaan lisien määrällä ja rahanarvon
muutoksilla, jotka samanluontoisten eläkkeiden osalta lasketaanjokaista laskemisen jälkeistä vuotta kohden.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 100
▼M3
5. Toisissa jäsenvaltioissa täyttyneitä kausia, jotka on laskettava virka-
miesten, asevoimien ja oikeushallinnon erityisjärjestelmän mukaan, käsi-tellään asetuksen 47 artiklaa sovellettaessa samalla tavalla kuin ajallisestiviimeisimpiä Espanjan valtion virkamiehien täyttyneitä kausia.
6. Virkamiesten, asevoimien ja oikeushallinnon järjestelmässä ilmauksella
acto de servicio (virassa sattunut tapahtuma) tarkoitetaan työtapaturmia jaammattitauteja asetuksen III osaston 4luvun säännösten merkityksessä janäiden säännösten täytäntöönpanoa varten.
7. a) Asetuksen III osaston 1 luvun 2−7 jaksoa ei luontoisetuuksien osalta
sovelleta virkamiesten, asevoimien ja oikeushallinnon erityisjärjes-telmän etuudensaajiin, jotka kuuluvat Espanjan Mutualismo admini-strativo -järjestelmään.
b) Jos johonkin näistä järjestelmistä kuuluva henkilö kuitenkin asuu
jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön mukaan
— oikeus saada luontoisetuuksia ei edellytetä vakuutusta tai työsken-
telyä, ja
— oikeutta eläkkeeseen ei ole,
hänen sairausvakuutuslaitoksensa kehottaa häntä ilmoittamaan asuin-
jäsenvaltion asianmukaisille viranomaisille, että hän ei halua käyttääasuinjäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaista oikeuttaanluontoisetuuksiin. Tarvittaessa tämä voidaan tehdä viittaamallaasetuksen 17 a artiklaan.
8. Sen estämättä, mitä edellä 7 kohdassa säädetään luontoisetuuksista, katso-
taan, että asetuksen 27 artiklan säännöksiä sovelletaan henkilöön, jolla onoikeus sekä virkamiesten, asevoimien ja oikeushallinnon erityisjärjes-telmän mukaiseen eläkkeeseen että toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaiseen eläkkeeseen;
▼
M4
9. Espanjan opiskelijoiden erityisjärjestelmä (Seguro Escolar) ei perustu
etuuksien myötämisen osalta vakuutus-, työskentely- ja asumiskausientäyttymiseen siten kuin ne määritellään asetuksen 1 artiklan r, s ja s aalakohdassa. Tämän vuoksi Espanjan laitokset eivät voi antaa asiaankuu-luvia todistuksia kausien yhdistämistä varten.
Espanjan opiskelijoiden erityisjärjestelmää sovelletaan kuitenkin opiskeli-
joihin, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalaisia ja jotka opiskelevatEspanjassa, samoin edellytyksin kuin opiskelijoihin, jotka ovat Espanjankansalaisia.
▼
B
E. RANSKA
1. a) Avustus vanhemmille palkatuille työntekijöille ja avustus vanhem-
mille itsenäisille ammatinharjoittajille sekä maataloudenvanhuusa-vustus myönnetään Ranskan lainsäädännön mukaan ranskalaisilletyöntekijöille asetettujen edellytysten mukaisesti kaikille palkatuilletyöntekijöille tai itsenäisille ammatinharjoittajille, jotka ovat muidenjäsenvaltioiden kansalaisia ja jotka hakemuksensa tekemisen aikanaasuvat Ranskan alueella.
b) Samaa sovelletaan pakolaisiin ja valtiottomiin henkilöihin.c) Asetuksen säännöksillä ei vaikuteta Ranskan lainsäädännön säännök-
siin, joiden mukaan vain työskentelykaudet palkattuna työntekijänä taikaudet, joita pidetään sellaisina, tai tapauksen mukaan työskentely-kaudet itsenäisenä ammatinharjoittajana ranskan tasavallan Euroo-passa olevilla alueilla ja merentakaisilla alueilla (Guadeloupe,Guayana, Martinique ja Réunion), otetaan huomioon tarkasteltaessavanhemmille työntekijöille annettavaa avustusta koskevan oikeudensaavuttamista.
2. Erityisavustus ja kasautuva korvaus, jotka annetaan kaivosten sosiaali-
turvaa koskevan erityisen lainsäädännön mukaan, annetaan vain työnteki-jöille, jotka työskentelevät Ranskan kaivoksissa.
3. Lakia 10 päivältä heinäkuuta 1965 N:o 65-555, jolla myönnetään Ranskan
kansalaisille ulkomailla ammatillista tai kaupallista toimintaa harjoitta-ville tai harjoittaneille oikeus liittyä vapaaehtoiseen vanhuusvakuutusjär-jestelmään, sovelletaan toisten jäsenvaltioiden kansalaisiin seuraavin edel-lytyksin:
— ammatillista toimintaa, joka antaa perusteen vapaaehtoiseen vakuutuk-
seen Ranskan järjestelmässä, ei voida eikä ole voitu harjoittaaRanskan, alueella tai sen jäsenvaltion alueella, jonka kansalainenpalkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 101
▼B
— palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan on hakemusta
tehdessään joko osoitettava että hän on asunut Ranskassa vähintään10 vuotta yhdenjaksoisesti, tai että hän on jatkuvasti ollut samanpi-tuisen ajan Ranskan lainsäädännön alainen pakollisesti tai valinnai-sella pohjalla.
4. Henkilöllä, johon sovelletaan Ranskan lainsäädäntöä asetuksen 14 artiklan
1 kohdan tai 14a artiklan 1 kohdan mukaan, on oikeus seuraaviinperhe−etuuksiin mukanaan seuraavien perheenjäsenten osalta sen jäsen-valtion alueella, jossa hän hajoittaa ammattia:
a) pienten lasten avustus, jota annetaan kolmen kuukauden ikään saakka;
b) perhe−etuuksiin, jotka annetaan asetuksen 73 artiklan mukaisesti.
5. Laskettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua
teoreettista määrää järjestelmissä, joissa vanhuuseläkkeet lasketaan eläke-pisteiden perusteella, toimivaltainen laitos ottaa huomioon muiden jäsen-valtioiden lainsäädännön mukaan täyttäneen jokaisen vakuutusvuodenosalta saatujen eläkepisteiden lukumäärän jakamalla sen soveltaman lain-säädännön mukaan saavutettujen eläkepisteiden lukumäärän vuosien luku-määrällä, joka vastaa näitä pisteitä.
6. a) Rajatyöntekijällä, joka harjoittaa toimintaa palkattuna työntekijänä
muun jäsenvaltion kuin Ranskan alueella ja joka asuu RanskanHaut−Rhinin, Bas−Rhinin ja Mosellen alueilla, on oikeus näilläalueilla luontoisetuuksiin, jotka myönnetään paikallisestaAlsace−Lorrainen, järjestelmästä 12 päivänä kesäkuuta 1946 annetunlain N:o 46-1428 ja 25 päivänä syyskuuta 1967 annetun lain N:o67-814perusteella asetuksen 19 artiklan mukaisesti.
b) Näitä säännöksiä sovelletaan vastaavasti henkilöihin, jotka saavat
oikeuden etuuksiin asetuksen 25 artiklan 2 ja 3 kohdan ja 28 ja 29artiklan mukaan.
▼
M2
7. Sen estämättä, mitä asetuksen 73 ja 74artiklassa säädetään, asumisavus-
tukset, lasten kotihoidonavustus, laillistetun perhepäivähoitajan palkkaa-mista varten myönnettävä perheavustus ja vanhempien lastenkasvatusa-vustus myönnetään ainoastaan kyseisille henkilöille ja heidän perheenjä-senilleen, jotka asuvat Ranskan alueella.
▼
B
8. Palkatun työntekijän, joka ei enää ole Ranskan yleisen sosiaaliturvajärjes-
telmän leskeysvakuutusta koskevan lainsäädännön tai maataloudenpalkattujen työntekijöiden järjestelmän alainen, katsotaan asetuksen IIIosaston 3 luvun säännöksiä sovellettaessa säilyttävän tämän lainsää-dännön mukaisen vakuutetun henkilön asemansa riskin toteutumishet-kellä, jos henkilö on vakuutettu työntekijänä toisen jäsenvaltion lainsää-dännön mukaan riskin toteutumishetkellä tai, jollei näin ole, jos hänelläon oikeus jälkeenjääneen etuuteen toisen jäsenvaltion työntekijöitäkoskevan lainsäädännön nojalla. Tämä edellytys katsotaan kuitenkin täyt-tyneeksi 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
F. KREIKKA
1 .......
2. Lakia N:o 1469/84, joka koskee Kreikan kansalaisten ja kreikkalaista
alkuperää olevien ulkomaiden kansalaisten vapaaehtoista liittymistäeläkevakuutusjärjestelmään, sovelletaan muiden jäsenvaltioiden kansalai-siin, valtiottomiin henkilöihin ja pakolaisiin, jotka asuvat jäsenvaltioidenalueella toisen alakohdan mukaisesti.
Jos tämän lain muut edellytykset on täytetty, maksut voidaan suorittaa:
a) jos kyseisellä henkilöllä on kotipaikka tai hän asuu jäsenvaltion
alueella ja on aikaisemmin kuulunut pakollisesti Kreikan eläkevakuu-tusjärjestelmään;
tai
b) riippumatta koti- tai asuinpaikasta, jos kyseinen henkilö on joko aikai-
semmin asunut Kreikassa 10 vuotta, joko yhtäjaksoisesti tai keskey-tyksin tai häneen on aikaisemmin sovellettu Kreikan lainsäädäntöäjoko pakollisesti tai vapaaehtoisesti, 1 500 päivän ajan.
3. Sen estämättä, mitä OGA:n soveltamassa asiaa koskevassa lainsäädän-
nössä säädetään, kaudet, jotka lasketaan eläkekausiksi työtapaturmaan taiammattitautiin perustuvaa eläkettä varten jäsenvaltion näitä riskejä erityi-sesti koskevan lainsäädännön mukaisesti, ja jotka ovat yhteneväisiä Krei-kassa maatalousalla täyttyneiden työskentelykausien kanssa, katsotaantämän asetuksen 1 artiklan r kohdassa tarkoitetuiksi vakuutuskausiksiOGA:n soveltaman lainsäädännön mukaisesti.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 102
▼B
4. Kreikan lainsäädännössä asetuksen 49 artiklan 2 kohdan soveltaminen
edellyttää, että mainitussa artiklassa tarkoitettu uusi laskeminen ei oleasianomaisen henkilön etujen vastainen.
5. Kun Kreikan ylimääräisen eläkesäätiön ( επικουρικά ταµεία ) säännök-
sissä määrätään mahdollisuudesta tunnustaa pakolliset eläkevakuutus-kaudet, jotka ovat täyttyneet Kreikan lakisääteisen perusvakuutukseneläkevakuutuslaitoksissa ( κύριας ασφάλισης ), näitä säännöksiä sovelle-
taan myös niihin pakollisiin eläkevakuutuskausiin, jotka ovat täyttyneetminkä tahansa jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti tämän asetuksensoveltamisalalla.
6. Työntekijöitä, jotka kuuluivat 31 päivään joulukuuta 1992 saakka muun
jäsenvaltion kuin Kreikan pakolliseen eläkevakuutusjärjestelmään (lain-säädännön mukainen perusjärjestelmä) ja jotka kuuluvat Kreikan pakolli-seen sosiaaliturvaan ensimmäisen kerran 1 päivän tammikuuta 1993jälkeen, pidetään "aikaisemmin vakuutettuina henkilöinä" lain N:o 2084/92 määräysten mukaisesti.
▼
M1
7. Virassa tai eläkkeellä olevat virkamiehet, sellaisina pidettävät sekä heidän
perheenjäsenensä, jotka kuuluvat sairaanhoidon erityisjärjestelmään,voivat saada luontoisetuuksia sairauden ja äitiyden osalta äkillisissätapauksissa oleskellessaan toisen jäsenvaltion alueella tai kun he menevätsinne saadakseen terveydentilaansa soveltuvaa hoitoa Kreikan toimival-taisen laitoksen etukäteen antamalla valtuutuksella, tämän asetuksen 22artiklan 1 kohdan a ja c alakohdassa ja 3 kohdassa ja 31 artiklan aalakohdassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti, samoin edellytyksinkuin Kreikan sosiaaliturvalainsäädännön (lakisääteiset järjestelmät) piiriinkuuluvat työntek ĳät ja itsenäiset ammatinharjoittajat.
8. Asetuksen 22 b artiklaa sovelletaan vastaavasti kaikkiin virkamiehiiin,
sellaisina pidettäviin sekä heidän perheisiinsä, jotka kuuluvat Kreikansairaanhoidon erityisjärjestelmään.
▼
M3
7. (SIC! 9.) Sellaisiin virkamiehiin ja heihin verrattaviin henkilöihin, jotka
on otettu palvelukseen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1982, sovelle-taan vastaavasti asetuksen III osaston 2 ja 3 luvun säännöksiä, jos asiano-maiset henkilöt ovat täyttäneet vakuutuskausia toisessa jäsenvaltiossajoko virkamiesten tai heihin verrattavien henkilöiden erityisen eläkejärjes-telmän mukaan tai yleisen järjestelmän mukaan sillä edellytyksellä, ettäasianomaiset henkilöt ovat työskennelleet virkamiehinä tai heihin verrat-tavina henkilöinä Kreikan lainsäädännön mukaisesti.
8. (SIC! 10.) 43 a artiklan 2 kohdan ja 51 a artiklan 2 kohdan säännösten
soveltaminen silloin, kun eläkeoikeuksia ei ole saatu virkamiesten taiheihin rinnastettavien henkilöiden erityisjärjestelmästä, ei vaikuta Kreikanlainsäädännön soveltamiseen (siviili- ja sotilaseläkelaki), kun kyseessä onvakuutusjaksojen siirtäminen virkamiesten erityisjärjestelmästä työnteki-jöiden yleiseen vakuutusjärjestelmään suorittamalla edellytetty maksu.
▼
B
G. IRLANTI
1. Irlannissa asuvilla tai oleskelevilla palkatuilla työntekijöillä tai itsenäi-
sillä ammatinharjoittajilla, työttömillä, eläkkeenhakijoilla ja eläkeläisilläyhdessä heidän perheenjäsentensä kanssa, joita tarkoitetaan asetuksen 19artiklan 1 kohdassa, 22 artiklan 1 ja 3 kohdassa, 25 artiklan 1 ja 3kohdassa, 26 artiklan 1 kohdassa, 28 a, 29 ja 31 artiklassa, on oikeussaada ilmaiseksi kaikkea sairaanhoitoa, josta säädetään Irlannin lainsää-dännössä, jos tämän hoidan kustannukset maksetaan muun jäsenvaltionkuin Irlannin laitoksesta.
2. Irlannissa asuvan tai oleskelevan palkatun työntekijän tai itsenäisen
ammatinharjoittajan perheenjäsenillä, jotka kuuluvat muun jäsenvaltionkuin Irlannin lainsäädännön piiriin ja jotka täyttävät tämän lainsää-dännön mukaiset edellytykset oikeudesta etuuksiin kun huomioon onotettu tarpeen mukaan asetuksen 18 artikla, on oikeus saada ilmaiseksikaikkea sairaanhoitoa, josta säädetään Irlannin lainsäädännössä.
Tällaisten etuuksien kustannukset maksetaan laitoksesta, jossa palkattu
työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on vakuutettu.
Kuitenkin jos palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan
puoliso tai henkilö, joka huolehtii lapsista, harjoitta ammatillistatoimintaa Irlannissa, perheenjäsenten etuudet jäävät Irlannin laitoksenmaksettaviksi siinä laajuudessa kuin oikeus tällaisiin etuuksiin myönne-tään yksinomaan Irlannin lainsäädännön mukaan.
3. Jos palkattu työntekijä, johon sovelletaan Irlannin lainsäädäntöä, on
työskentelynsä kuluessa lähtenyt jäsenvaltion alueelta mennäkseentoisen jäsenvaltion alueelle ja hänelle sattuu tapaturma ennen sinne
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 103
▼B
saapumistaan, hänen oikeutensa etuuksiin sanotun tapaturman osalta
määrätään:
a) niin kuin tämä tapaturma olisi sattunut Irlannin alueella,
ja
b) ottamatta huomioon hänen poissaoloaan Irlannin alueelta määrät-
täessä siitä, oliko hän työskentelynsä perusteella vakuutettu sanotunlainsäädännön mukan (SIC! mukaan).
4.......
▼
M2
5. Laskettaessa ansioita Irlannin lainsäädännön mukaisten sairaus- tai
työttömyysetuuksien myöntämistä varten otetaan asetuksen 23 artiklan 1kohdasta ja 68 artiklan 1 kohdasta poiketen palkatun työntekijän jokai-selta työviikolta, jona hän on jonkin toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaisesti ollut palkatussa työssä kyseisen ajanjakson aikana, huomioonmäärä, joka vastaa mies- tai vastaavasti naispuolisen työntekijän keski-määräistä viikkoansiota tuona vuonna.
▼
B
6. Sovelletaessa 40 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii alakohdan säännöksiä
otetaan huomioon ainoastaan kaudet, joiden aikana palkattu työntekijätai itsenäinen ammatinharjoittaja oli kykenemätön työhön Irlannin lain-säädännön mukaan.
7. Asetuksen 44 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovellettaessa palkatun työn-
tekijän katsotaan nimenomaisesti pyytäneen lykkäystä vanhuuseläkkeenmyöntämisen, johon hänellä olisi oikeus Irlannin lainsäädännön mukaan,jos eläkkeelle siirtymisen ollessa edellytyksenä vanhuuseläkkeen saami-seksi hän ei ole siirtynyt eläkkeelle.
8 .......9. Irlantiin kolmen sellaisen kuukauden kauden jälkeen palaavalla työttö-
mällä, jolta hän edelleen sai etuuksia Irlannin lainsäädännön mukaansovellettaessa asetuksen 69 artiklan 1 kohtaa, on oikeus hakea työttö-myysetuuksia sen estämättä, mitä 69 artiklan 2 kohdassa säädetään, joshän täyttää edellä mainitussa lainsäädännössä olevat edellytykset.
10. Vakuutuskautta, joka on täyttynyt Irlannin lainsäädännön mukaan
asetuksen 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisesti:
i) ei saa ottaa huomioon tämän säännöksen mukaisesti Irlannin lainsää-
dännön mukaan täytettynä vakuutuskautena sovellettaessa asetuksenIII osastoa;
ii) eikä se tee Irlantia asianomaiseksi valtioksi asetuksen 18 artiklan, 38
artiklan tai 39 artiklan 1 kohdan mukaan myönnettävien etuuksienosalta.
▼
M5
11. Oikeus yksinomaan Irlannin lainsäädännön mukaiseen perheen tuloli-
sään keskeytetään, kun saman ajanjakson aikana ja saman perheenjä-senen osalta perhe-etuuksia suoritetaan pelkästään Yhdistyneen kunin-gaskunnan lainsäädännön nojalla tai asetuksen 73, 74, 77, 78 tai 78aartiklan mukaisesti näiden etuuksien määrään asti.
▼
B
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
1. Riippumatta asetuksen 94artiklan 2 kohdassa säädetystä, vakuutuskaudet
tai sellaisina pidettävät kaudet, jotka on täytetty Luxemburgin työkyvyttö-myys-, vanhuus- tai kuolemantapauksen eläkevakuutuksen mukaan jokoennen 1 päivänä tammikuuta 1946 tai ennen aiempaa päivämäärää, jostaon määrätty kahdenvälisessä sopimuksessa, otetaan huomioon sovellet-taessa tätä lainsäädäntöä vain, jos kysymyksessä oleva henkilö osoittaa,että hän on täyttänyt kuuden kuukauden vakuutuksen Luxemburgin järjes-telmässä kysymyksessä olevan päivämäärän jälkeen. Jos useampiakahdenvälisiä sopimuksia sovelletaan, vakuutuskaudet tai sellaisina pidet-tävät kaudet otetaan huomioon aikaisintaan näistä päivämääristä alkaen.
2. Sellaisten palkattujen työntekijöiden tai itsenäisten ammatinharjoittajien
osalta, jotka eivät asu Luxemburgin alueella, Luxemburgin lainsäädännönmukaan täytettyjä vakuutuskausia pidetään 1 päivästä lokakuuta 1972
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 104
▼B
alkaen asumiskausina myönnettäessä Luxemburgin eläkkeiden kiinteää
osaa.
3. Asetuksen 22 artiklan 2 kohdan toinen alakohta ei vaikuta Luxemburgin
lainsäädännön säännöksin, jotka koskevat sairauskassan antamaa lupaa,jonka mukaan hoidon antamista ulkomailla ei voida evätä, jos vaadittuahoitoa ei voida antaa Luxemburgissa.
4. Sellaisen vakuutuskauden huomioon ottamiseksi, josta säädetään sosiaali-
vakuutussäädöksen (Code des Assurances Sociales) 171 artiklan 2kohdassa, Luxemburgin vakuutuslaitos tunnustaa vakuutuskaudet, jotkakysymyksessä olevan henkilön osalta ovat täyttyneet muiden jäsenval-tioiden lainsäädännön mukaan, niin kuin ne olisivat sen soveltaman lain-säädännön mukaan täyttyneitä kausia. Tämän säännöksen soveltaminenedellyttää, että kysymyksessä olevan henkilön osalta vakuutuskausia onviimeksi täyttynyt Luxemburgin lainsäädännön mukaan.
▼
M3
5. Sellaisen virkamiehen osalta, joka ei ole Luxemburgin lainsäädännön
alainen palveluksesta lähtiessään, eläkkeen laskentaperusteena käytetäänviimeisintä palkkaa, joka asianomaisella henkilöllä on ollut tämänlähtiessä Luxemburgin valtion palveluksesta, siten että palkkavahvistetaan eläkkeen erääntymisajankohtana voimassa olevan lainsää-dännön mukaisesti.
6. Siirryttäessä Luxemburgin lakisääteisestä järjestelmästä virkamiesten tai
heihin verrattavien henkilöiden erityisjärjestelmään toisessa jäsenval-tiossa, lakkaa takautuvaa vakuutusta koskeva Luxemburgin lainsäädännönsoveltaminen.
7. Luxemburgin lakisääteisessä järjestelmässä kausien hyväksyminen
perustuu ainoastaan Luxemburgissa täyttyneisiin kausiin.
▼
M4
8. Henkilöt, jotka kuuluvat Luxemburgin suurherttuakunnan sairausvakuu-
tusjärjestelmään ja jotka harjoittavat opintoja toisessa jäsenvaltiossa, onopiskelijoina vapautettu velvollisuudesta liittyä opiskelumaansa lainsää-dännön mukaiseen sairausvakuutusjärjestelmään.
▼
B
J. ALANKOMAAT
1.Vakuutus sairaanhoitokustannuksien varalta
a) Kun kysymys on oikeudesta luontoisetuuksiin Alankomaiden lainsää-
dännön mukaan, täytäntöönpantaessa III osaston 1 luvun säännöksiähenkilöillä, joilla on oikeus luontoisetuuksiin, tarkoitetaan henkilöitä,jotka ovat vakuutettuja tai rinnakkaisvakuutettuja vakuutusjärjestel-mässä, jota sairausvakuutuskassoista annettu Alankomaiden lakikoskee.
b )......c) Asetuksen 27−34artiklaa sovellettaessa seuraavia eläkkeitä pidetään
niiden säännösten mukaan maksettavina eläkkeinä, jotka mainitaanAlankomaiden kuningaskunnan asetuksen 5 artiklan mukaan antamanilmoituksen b alakohdassa (työkyvyttömyys) ja c alakohdassa(vanhuus):
— eläkkeet, jotka on myönnetty virkamiehiä ja heidän jälkeenjäänei-
tään koskevasta uudesta järjestelmästä 6 päivänä tammikuuta 1966annetun lain (Staatsblad 6) mukaan (Alankomaiden virkamieselä-kelaki) (Algemene burgerlijke pensioenwet),
— eläkkeet, jotka on myönnetty sotilashenkilöitä ja heidän jälkeen-
jääneitään koskevasta uudesta järjestelmästä 6 päivänä lokakuuta1966 annetun lain (Staatsblad 445) mukaan (sotilaseläkelaki)(Algemene militaire pensioenwet),
— eläkkeet, jotka on myönnetty NV Nederlandse spoorwegen (Alan-
komaiden rautatieyhtiö) -yhtiön työntekijöitä ja heidän jälkeenjää-neitään koskevasta uudesta järjestelmästä 15 päivänä helmikuuta1967 annetun lain (Staatsblad 138) mukaan (rautatie−eläkelaki)(Spoorwegpensioenwet).
— eläkkeet, jotka on myönnetty työskentelyedellytyksistä Alanko-
maiden rautatieyhtiössä annetun asetuksen mukaan (ReglementDienstvoorwaarden Nederlandse Spoorwegen) (RDV 1964NS),tai
— eläke−etuudet, jotka annetaan ennen 65 ikävuoden täyttämistä
sellaisen eläkejärjestelmän mukaan, jossa tarkoituksena on antaavanhuusavustusta työntekijöille ja entisille työntekijöille, taivarhaiseläkkeet, jotka annetaan jäsenvaltion laatimien säännöstenmukaisesti tai yhteisellä varhaiseläkkeistä tehdyllä sopimuksella
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 105
▼B
tai sellaisen sopimuksen mukaan, tai sairauskassojen neuvoston
vahvistamien säännösten mukaisesti.
d) Ne 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut, Alankomaissa asuvat perheenjä-
senet, sekä se palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja jahänen perheenjäsenensä, joita tarkoitetaan 2 artiklan 1 kohdan balakohdassa ja 3 kohdassa yhdessä 25 ja 26 artiklan 1 kohdan balakohdan kanssa, joilla on toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaanoikeus avustuksiin, eivät ole vakuutettuja erityisiä sairaanhoitokustan-nuksia koskevan yleisen lain (Algemene Welt Bijzondere Ziekte-kosten) mukaan.
2.Alankomaiden yleistä vanhuusvakuutusta koskevan lainsäädännön sovel-
taminen
a) Vähennystä, jota tarkoitetaan AOV:n 13 artiklan 1 kohdassa, ei sovel-
leta sellaisilta kalenterivuosilta tai niiden osilta ennen 1 päivää tammi-kuuta 1957, joiden aikana etuuden saaja, joka ei täytä edellytyksiäsaada tällaiset vuodet käsitellyksi vakuutuskausina, asui Alanko-maiden alueella 15-65 ikävuoden välillä, tai jonka aikana asuessaantoisen jäsenvaltion alueella hän harjoitti toimintaa työntekijänä Alan-komaissa työnantajalle, jonka kotipaikka oli tässä maassa.
Poiketen siitä, mitä AOW:n 7 artiklassa säädetään, henkilöillä, jotka
asuivat tai työskentelivät edellä mainittujen edellytysten mukaisestivain ennen 1 päivää tammikuuta 1957, katsotaan myös olevan oikeuseläkkeeseen.
b) Vähentämistä, jota tarkoitetaan AOW:n 13 artiklan 1 kohdassa, ei
sovelleta 2 päivää elokuuta 1989 edeltäviin kalenterivuosiin tai kalen-terivuoden osiin, joiden aikana naimisissa oleva tai naimisissa olluthenkilö ei viidentoista ja seitsemänkymmenenviiden ikävuotensa väli-senä aikana ollut vakuutettu edellä mainitun lainsäädännön mukaan,vaikka hän asui muun jäsenvaltion kuin Alankomaiden alueella, josnämä kalenterivuodet tai kalenterivuosien osat ovat päällekkäisiäyhtäältä niiden vakuutuskausien kanssa, jotka hänen puolisonsa osaltaovat täyttyneet tämän lainsäädännön mukaan edellyttäen, että he ovatolleet naimisissa keskenään näiden kausien ajan ja toisaalta aalakohdan mukaan huomioon olettavien kalenterivuosien tai kalenteri-vuoden osien kanssa.
Poiketen siitä, mitä AOW:n 7 artiklassa säädetään, tätä henkilöä pide-
tään etuudensaajana.
c) Vähentämistä, jota tarkoitetaan AOW:n 13 artiklan 2 kohdassa, ei
sovelleta 1 päivää tammikuuta 1957 edeltäviin kalenterivuosiin taikalenterivuoden osiin, joiden aikana sellaisen etuudensaajan puoliso,joka ei täytä näiden vuosien rinnastamiselle vakuutuskausiin asetettujaedellytyksiä, asui Alankomaissa viidentoista ja kuudenkymmenen-viiden ikävuotensa välisenä aikana, tai joiden aikana hän on toisenjäsenvaltion alueella asuen harjoittanut palkattua työtä AlankomaissaAlankomaihin sijoittuneelle työnantajalle.
d) Vähentämistä, jota tarkoitetaan AOW:n 13 artiklan 2 kohdassa, ei
sovelleta 2 päivää elokuuta 1989 edeltäviin kalenterivuosiin tai kalen-terivuoden osiin, joiden aikana etuudensaajan puoliso asui viidentoistaja kuudenkymmenenviiden ikävuotensa välisenä aikana muussa jäsen-valtiossa kuin Alankomaissa, eikä ollut edellä mainitun lainsäädännönmukaan vakuutettu, jos nämä kalenterivuodet tai kalenterivuosien osatovat päällekkäisiä yhtäältä niiden vakuutuskausien kanssa, jotka etuu-densaajan osalta ovat täyttyneet tämän lainsäädännön mukaan edellyt-täen, että he ovat olleet naimisissa keskenään näiden kausien ajan jatoisaalta a alakohdan mukaan huomioon otettavien kalenterivuosien taikalenterivuoden osien kanssa.
e) Edellä a, b, c ja d alakohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovelletaan
vain, jos kysymyksessä oleva henkilö on asunut kuuden vuoden ajanyhden tai useamman jäsenvaltion alueella täytettyään 59 vuotta ja niinkauan kuin tämä henkilö asuu yhden tällaisen jäsenvaltion alueella.
f)►
M2Poiketen yleisen vanhuusvakuutuslain (AOW) 45 artiklan 1
kohdan ja yleistä perhe−eläkettä koskevan lain (ANW) 63 artiklan 1kohdan säännöksistä palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinhar-joittajan puolisolle, joka kuuluu pakolliseen vakuutusjärjestelmään jajoka asuu muussa jäsenvaltiossa kuin Alankomaissa, annetaan lupaottaa vapaaehtoinen vakuutus tämän lainsäädännön mukaan, muttavain 2 päivän elokuuta 1989 jälkeisiä kausia varten, joiden aikanapalkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on tai oli pakolli-sesti vakuutettu edellä mainitun lainsäädännön mukaan. Tämä lupalakkaa päivänä, jolloin palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinhar-joittajan pakollinen vakuutus päättyy. ◄
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 106
▼B
Edellä mainittu lupa ei kuitenkaan lakkaa, jos palkatun työntekijän tai
itsenäisen ammatinharjoittajan pakollinen vakuutus päättyy hänenkuolemansa vuoksi ja jos hänen leskensä saa vain Alankomaiden►
M2yleistä perhe−eläkettä koskevan lainsäädännön ◄mukaista
eläkettä.
Kaikissa tapauksissa lupa vapaaehtoisen vakuutuksen osalta lakkaa
päivänä, jolloin vapaaehtoisesti vakuutettu henkilö saavuttaa 65vuoden iän.
Maksut sellaisen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoit-
tajan puolisoa varten, joka on pakollisesti vakuutettu Alankomaidenyleistä vanhuusvakuutusta (AOW) koskevan lainsäädännön ja Alanko-maiden ►
M2yleistä perhe−eläkettä koskevan lainsäädännön ◄
mukaan, vahvistetaan niiden säännösten mukaisesti, jotka koskevatpakollisen vakuutuksen vakuutusmaksujen määräämistä ja jotka edel-lyttävät, että hänen tulonsa katsotaan saaduksi Alankomaissa.
Pakollisesti vakuutettuna 2 päivänä elokuuta 1989 tai sen jälkeen
olevan palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajanpuolisoa varten määrätään maksut niiden säännösten mukaisesti, jotkakoskevat vapaaehtoisen vakuutuksen vakuutusmaksujen määräämistäAlankomaiden yleistä vanhuusvakuutusta koskevan lainsäädännön jaAlankomaiden ►
M2yleistä perhe−eläkettä koskevan lainsää-
dännön ◄mukaan.
g) Lupa, jota tarkoitetaan f alakohdassa, annetaan vain jos työntekijän tai
yrittäjän puoliso ilmoitti Sociale Verzekeringsbank -nimiselle pankillevuoden kuluessa pakollisen vakuutuskauden alkamisesta aikomukses-taan ottaa vapaaehtoinen vakuutus.
Sellaisen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan
puolisoa varten, joka oli pakollisisti (SIC! pakollisesti) vakuutettuvälittömästi ennen tai 2 päivää elokuuta 1989, vuoden kausi alkaa 2päivänä elokuuta 1989.
Sellaisen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan
muualla kuin Alankomaissa asuva puoliso, johon sovelletaanasetuksen 14artiklan 1 kohtaa, 14artiklan 1 kohtaa tai 17 artiklaa, eivoi käyttää hyväkseen f alakohdan neljännessä alakohdassa tarkoi-tettua mahdollisuutta, jos kyseisellä puolisolla yksinomaan Alanko-maiden lainsäädännön mukaisesti on tai on ollut oikeus ottaa vapaaeh-toinen vakuutus.
h) Mitä a, b, c, d ja f alakohdassa säädetään, ei sovelleta kausiin, jotka
ovat päällekkäisiä niiden kausien kanssa, jotka voidaan ottaahuomioon laskettaessa oikeutta eläkkeeseen muun jäsenvaltion kuinAlankomaiden vanhuusvakuutusta koskevan lainsäädännön mukaan,eikä myöskään kausiin, joiden aikana kyseinen henkilö on saanutvanhuuseläkettä sellaisen lainsäädännön mukaan.
i) Sovellettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohtaa vain sellaiset vakuutus-
kaudet, jotka ovat Alankomaiden yleisen vanhuusvakuutuslain (AOW)mukaan täyttyneet sen jälkeen kun asianomainen täytti 15 vuotta,otetaan huomioon vakuutuskausina.
▼
M2
3.Alankomaiden yleistä perhe−eläkettä koskevan lainsäädännön sovelta-
minen.
a) Palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan, joka ei enää
ole Alankomaiden yleistä perhe−eläkettä koskevan lainsäädännönalainen, katsotaan asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä sovellet-taessa olevan vakuutettu riskin toteutumishetkellä tämän lainsää-dännön mukaan, jos hän on vakuutettu saman riskin varalta toisenjäsenvaltion lainsäädännön mukaan, tai, jos näin ei ole, siinä tapauk-sessa, että hänen oikeutensa jälkeenjääneen etuuteen perustuu toisenjäsenvaltion lainsäädäntöön. Viimeksi mainittu edellytys katsotaankuitenkin täyttyneeksi 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauk-sessa.
b) Jos a alakohtaa sovellettaessa leskellä on Alankomaiden yleistä
perhe−eläkettä koskevan lainsäädännön mukaan oikeus leskeneläkkee-seen, tämä eläke lasketaan asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännöstenmukaisesti.
▼
B
Näitä säännöksiä sovellettaessa kaudet ennen 1 päivää lokakuuta
1959, joiden aikana palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoit-taja asui Alankomaiden alueella 15 vuotta täytettyään, tai jona aikana,asuessan (SIC! asuessaan) toisen jäsenvaltion alueella, hän harjoittitoimintaa palkattuna työntekijänä Alankomaissa sellaisen työnantajanpalveluksessa, jolla oli toimipaikka tässä valtiossa, otetaan myös
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 107
▼B
huomioon vakuutuskausina, jotka ovat täyttyneet Alankomaiden
edellä mainitun lainsäädännön mukaan.
c) Kausia, jotka otetaan huomioon b alakohdan säännösten mukaan, ei
oteta huomioon, jos ne ovat päällekkäisiä sellaisten vakuutuskausienkanssa, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion jälkeenjääneiden eläk-keitä koskevan lainsäädännön mukaan.
▼
M2
d) Sovellettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohtaa vain sellaiset vakuutus-
kaudet, jotka ovat Alankomaiden lainsäädännön mukaisesti täyttyneet15 ikävuoden jälkeen, otetaan huomioon vakuutuskausina.
4.Työkyvyttömyyttä koskevan Alankomaiden lainsäädännön soveltaminen.
▼
B a) Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka ei enää ole
vakuutettu 18 päivänä helmikuuta 1966 annetun työkyvyttömyysva-kuutuslain (WAO) tai 11 päivänä joulukuuta 1975 annetun työkyvyt-tömyyslain (AAW) ►
M2tai 24päivänä huhtikuuta 1997 annetun
itsenäisten ammatinharjoittajien työkyvyttömyysvakuutusta koskevanlain◄mukaan, katsotaan edelleen vakuutetuksi riskin toteutumishet-
kellä asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä sovellettaessa, jos hänon vakuutettu saman riskin varalta toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaan tai, jollei näin ole, siinä tapauksessa että asianosaisella onoikeus etuuteen toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan samanriskin osalta. Viimeksi mainittu edellytys katsotaan kuitenkin täytty-neeksi 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
b) Jos tämän kohdan a alakohtaa sovellettaessa sillä, jonka etua asia
koskee, on oikeus Alankomaiden työkyvyttömyysetuuteen, tämä etuusmyönnetään asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti:
i) edellä mainitun 18 päivänä helmikuuta 1966 annetun lain (WAO)
säännösten mukaisesti, jos henkilö silloin kun kykenemättömyystyöhön ilmeni oli vakuutettu saman riskin varalta toisen jäsenval-tion lainsäädännön mukaan asetuksen 1 artiklan a kohdan mukai-sena palkattuna työntekijänä;
ii) edellä mainitun ►
M224päivänä huhtikuuta 1997 annetun itsen-
äisten ammatinharjoittajien työkyvyttömyysvakuutusta koskevanlain◄säännösten mukaisesti, jos henkilö silloin, kun kykenemät-
tömyys työhön ilmeni:
— oli vakuutettu riskin varalta toisen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, mutta ei asetuksen 1 artiklan a kohdan mukaisenatyöntekijänä, tai
— ei ollut vakuutettu riskin varalta toisen jäsenvaltion lainsää-
dännön mukaan, mutta voi hakea etuuksia toisen jäsenvaltionlainsäädännön mukaan.
►
M2 ◄
c) Edellä mainitun 18 päivänä helmikuuta 1966 annetun lain (WAO) tai
►M224päivänä huhtikuuta 1997 annetun itsenäisten ammatinhar-
joittajien työkyvyttömyysvakuutusta koskevan lain ◄mukaisesti
myönnettäviä etuuksia laskettaessa Alankomaiden laitosten on otettavahuomioon:
— ansiotyön kaudet tai vastaavat kaudet, jotka ovat täyttyneet Alan-
komaissa ennen 1 päivää heinäkuuta 1967.
— vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet edellä mainitun 18 päivänä
helmikuuta 1966 annetun lain (WAO) mukaan.
— vakuutuskaudet, jotka asianomaisen henkilön osalta ovat täytty-
neet sen jälkeen kun hän on saavuttanut 15 vuoden iän edellämainitun 11 päivänä joulukuuta 1975 annetun lain (AAW)mukaan, jos ne eivät ole päällekkäisiä niiden vakuutuskausienkanssa, jotka ovat täyttyneet edellä mainitun 18 päivänä helmi-kuuta 1966 annetun lain (WAO) mukaan. Soveltaessaan asetuksen40 artiklan 1 kohtaa.
▼
M2
— vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet 24päivänä huhtikuuta 1997
annetun itsenäisten ammatinharjoittajien työkyvyttömyysvakuu-tusta koskevan lain (WAZ) mukaan.
▼
B
d) Soveltaessaan asetuksen 40 artiklan 1 kohtaa viranomaiset eivät
laskiessaan Alankomaiden työkyvyttömyysetuutta ota huomioon etuu-densaajalle lisiä koskevan lain nojalla mahdollisesti myönnettäväälisää. Tätä lisää koskeva oikeus ja lisän määrä lasketaan vain lisiäkoskevan lain säännösten perusteella.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 108
▼B
5.Alankomaiden perheavustuksia koskevan lainsäädännön soveltaminen
a) Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, johon Alanko-
maiden perhe−etuuksia koskevaa lainsäädäntöä sovelletaan vuosinel-jänneksen ajan ja joka oli tämän vuosineljänneksen ensimmäisenäpäivänä toisen jäsenvaltion vastaavan lainsäädännön alainen, katsotaanvakuutetuksi tästä ensimmäisestä päivästä Alankomaiden lain mukaan.
b) Perhe−etuuksien määrä, jota sellainen työntekijä tai yrittäjä voi hakea,
jonka katsotaan a alakohdan mukaisesti olevan vakuutettu Alanko-maiden perhe−etuuksia koskevan lainsäädännön mukaan, vahvistetaanniiden yksityiskohtaisten säännösten mukaisesti, joista on säädettyasetuksen 98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa.
6.Tiettyjen siirtymäsäännösten soveltaminen
Edellä 45 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta kun arvioidaan oikeuden saamista
etuuksiin siirtymäsäännösten mukaan yleistä vanhuusvakuutusta (46artikla), yleistä leskien ja orpojen vakuutusta ja yleistä työkyvyttömyysva-kuutusta koskevassa lainsäädännössä.
▼
M5
7. Asetuksen II osaston soveltaminen rajavastuuyhtiön johtaja-pääosakkaa-
seen (directeur-grootaandeelhouder):
Henkilön, joka Alankomaissa harjoittaa toimintaa muuten kuin työsuh-
teessa sellaisen rajavastuuyhtiön nimissä, jossa hänellä on Alankomaidenlainsäädännön mukaisesti ”huomattava osuus” (ts. vähintään 50 %:nosuus äänistä), pidetään asetuksen II osaston säännöksiä sovellettaessapalkattuna työntekijänä.
▼
B
K. ITÄVALTA
▼M3
1. Asetusta sovellettaessa pysyy siirtosumman maksamisella tapahtuvasta
vakuutuskausien siirtämisestä annettu Itävallan lainsäädäntö voimassavaihdettaessa yleisestä järjestelmästä virkamiesten erityisjärjestelmään.
▼
B
2. Sovellettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännöksiä ei Itävallan
lainsäädännön mukaisia maksujen korotuksia lisävakuutusta ja kaivos-työntekijöiden lisäetuuta varten oteta huomioon. Näissä tapauksissaasetuksen 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettua määrää korotetaanlisävakuutuksen ja kaivostyöntekijöiden lisäetuuden maksujen korotuk-silla.
3. Sovellettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännöksiä pidetään
Itävallan lainsäädäntöä sovellettaessa eläkkeen kannalta olennaista päivää(Stichtag) päivänä, jolloin riski toteutuu.
4. Asetuksen säännösten soveltaminen ei vähennä mitään Itävallan lainsää-
dännön nojalla annettavaa etuutta koskevaa oikeutta sellaisten henkilöidenosalta, joiden sosiaaliturvatilanne on kärsinyt poliittisten tai uskonnol-listen syiden tai heidän syntyperäänsä koskevien syiden vuoksi.
▼
M2
5. Asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sovelletaan myös henkilöihin,
jotka kuuluvat sairausvakuutuksen piiriin erityisuhrien suojelua koskevanItävallan lainsäädännön (Versorgungsgesetze) mukaisesti.
▼
M3
6. Asetusta sovellettaessa asevoimille annettavaa apua koskevan lain
(Heeresversorgungsgesetz − HVG) mukaisia etuuksia käsitellään työtapa-turmiin ja ammattitauteihin liittyvinä etuuksina.
L. PORTUGALI
Sellaisten henkilöiden osalta, jotka kuuluvat virkamiesten tai sellaisina pidet-
tävien henkilöiden erityisjärjestelmään ja jotka eivät enää työskentele Portu-galin hallinnossa, kun he jäävät eläkkeelle tai kun heidän eläkeoikeutensamääritetään, otetaan eläkettä laskettaessa huomioon kyseiseltä hallinnoltaviimeksi saatu palkka.
▼
B
M. SUOMI
1. Sen määräämiseksi, olisiko eläketapahtuman sattumisen ja eläkeiän
välinen kausi (tuleva aika) otettava huomioon laskettaessa suomalaisentyöeläkkeen määrää, otetaan toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaiset
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 109
▼B
vakuutus- tai asumiskaudet huomioon Suomessa asumista koskevaa edel-
lytystä varten.
2. Jos palkattu työskentely tai itsenäinen ammatin harjoittaminen Suomessa
on lakannut ja vakuutustapahtuma sattuu palkatun työskentelyn tai itsen-äisen ammatin harjoittamisen aikana toisessa jäsenvaltiossa ja jos eläke eiSuomen työeläkelainsäädännön mukaan enää käsitä vakuutustapahtumansattumisen ja eläkeiän välistä kautta (tuleva aika), otetaan toisen jäsenval-tion lainsäädännön mukaiset vakuutuskaudet huomioon tulevan ajanvaatimusta varten niin kuin ne olisivat vakuutuskausia Suomessa.
3. Kun Suomessa oleva laitos Suomen lainsäädännön mukaisesti maksaa
korotuksen etuutta koskevan hakemuksen käsittelyn viivästymisen vuoksi,katsotaan hakemus, joka on kyseistä korotusta koskevan suomalaisenlainsäädännön soveltamista varten jätetty toisen jäsenvaltion laitokselle,jätetyksi päivänä, jolloin kyseinen hakemus tarvittavine liitteineen saapuuSuomessa olevalle toimivaltaiselle laitokselle.
▼
M2
4. Palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan, joka ei enää ole
vakuutettu kansaneläkejärjestelmän mukaan, katsotaan tämän asetuksenIII osaston 3 luvun säännöksiä sovellettaessa säilyttävän vakuutetunhenkilön asemansa, jos hän riskin toteutumishetkellä on vakuutettu toisenjäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai, jos näin ei ole, hänellä on samanriskin osalta oikeus eläkkeeseen toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaan. Viimeksi mainittu vaatimus katsotaan kuitenkin täyttyneeksi 48artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
▼
M3
5. Tapauksissa, joissa virkamiesten erityisjärjestelmään kuuluva henkilö
asuu Suomessa ja
a) asetuksen III osaston 1 luvun 2−7 jakson säännöksiä ei sovelleta eikä
b) henkilöllä ole oikeutta eläkkeeseen Suomesta,henkilö vastaa hänelle tai hänen perheenjäsenelleen Suomessa annettujen
luontoisetuuksien kustannuksista siinä laajuudessa kuin ne korvataanvirkamiesten erityisjärjestelmästä ja sitä täydentävästä henkilökohtaisestavakuutusjärjestelystä.
▼
B
N. RUOTSI
1. Sovellettaessa 18 artiklan 1 kohdan säännöksiä henkilön oikeuden
vanhempainetuuksiin vahvistamiseksi katsotaan toisen jäsenvaltion lain-säädännön mukaan täyttyneiden vakuutuskausien perustuvan samoillekeskimääräisille ansioille kuin ne ruotsalaiset vakuutuskaudet, joidenkanssa ne lasketaan yhteen.
2. Asetuksen säännöksiä vakuutus- tai asumiskausien yhteenlaskemisesta ei
sovelleta Ruotsin lainsäädännön siirtymäsäännöksiin, jotka koskevatsellaisten henkilöiden oikeutta edullisempaan peruseläkkeen laskemiseen,jotka ovat asuneet Ruotsissa tietyn ajan ennen hakemuksen jättämis-päivää.
3. Päätettäessä oikeudesta sellaiseen työkyvyttömyys- tai jälkeenjääneen
eläkkeeseen, joka perustuu osittain tuleviin otettuihin vakuutuskausiin,henkilön katsotaan täyttävän Ruotsin lainsäädännön vakuutus- ja tulovaa-timukset, jos hän kuuluu palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatin-harjoittajana toisen jäsenvaltion vakuutus- tai asumisjärjestelmänsoveltamisalaan.
4. Pienten lasten hoitamisvuosia pidetään Ruotsin lainsäädännössä säädet-
tyjen edellytysten mukaisesti vakuutuskausina lisäeläkettä varten, vaikkaasianomainen lapsi ja henkilö asuvat sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa,johon tätä asetusta sovelletaan, jos lapsesta huolehtiva henkilö onvanhempainlomalla lain oikeudesta lapsen hoitovapaaseen mukaan.
▼
M3
5. Virkamiesten erityisjärjestelmän piiriin kuuluvan henkilön, joka asuu
Ruotsissa ja
a) johon ei sovelleta III osaston 1 luvun 2−7 jaksoa ja
b) joka ei ole oikeutettu eläkkeeseen Ruotsissa,
on maksettava Ruotsissa saadusta lääkärinhoidosta niiden taksojen mukai-
sesti, joita Ruotsin lainsäädännön mukaan sovelletaan ulkomaalaisiin,mikäli annettu hoito kuuluu kyseessä olevan erityisjärjestelmän ja/tai sitätäydentävän henkilökohtaisen vakuutusjärjestelyn piiriin. Tätä sovelletaanmyös kyseessä olevan henkilön puolisoon ja alle 18-vuotiaisiin lapsiin.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 110
▼B
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
1. Jos henkilö, joka pysyvästi asuu Gibraltarilla tai jota on vaadittu sen
jälkeen, kun hän viimeksi saapui Gibraltarille, maksamaan maksujaGibraltarin lainsäädännön mukaan palkattuna työntekijänä, hakeetyökyvyttömyyden, äitiyden tai työttömyyden johdosta vapautustamaksujen maksamisesta tietyltä ajalta ja pyytää maksujen hyvittämistähänelle tuolta ajalta, pidetään hänen hakemustaan varten kaikkiakausia, joina tämä henkilö on työskennellyt muun jäsenvaltion kuinYhdistyneen kuningaskunnan alueella kautena, jona hän on työsken-nellyt Gibraltarilla ja joina hän on maksanut vakuutusmaksuja palkat-tuna työntekijänä Gibraltarin lainsäädännön mukaan.
2. Jos Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan henkilöllä voi
olla oikeus vanhuuseläkkeeseen, jos
a) entisen puolison maksut otetaan huomioon ikään kuin ne olisivat
tämän henkilön omia maksuja
tai
b) tämän henkilön puoliso tai entinen puoliso täyttää asianmukaiset
maksuedellytykset,
jolloin kaikissa tapaukissa edellytetään, että puoliso tai entinen
puoliso on tai oli palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoit-tajia, johon oli sovellettu kahden tai useamman jäsenvaltion lain-säädäntöä, asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä sovelletaanmäärättäessä oikeudesta etuuteen Yhdistyneen kuningaskunnanlainsäädännön mukaan. Tässä tapauksessa viittauksia sanotussa 3luvussa "vakuutuskausiin" pidetään viittauksena vakuutuskausiin,jotka ovat täyttyneet:
i) puolison tai entisen puolison osalta, jos hakemuksen tekee avio-
liitossa oleva nainen, mies, joka on jäänyt leskeksi, tai henkilö,jonka avioliitto on päätynyt muutoin kuin puolison kuolemanvuoksi,
tai
ii) entisen puolison osalta, jos hakemuksen tekee leski, joka ei saa
jälkeenjääneen etuutta välittömästi ennen eläkeiän saavutta-mista tai joka saa vain ikään suhteutettua leskeneläkettä, jokaon laskettu asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukai-sesti.
3. a) Jos Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan annettava
työttömyysetuus maksetaan henkilölle asetuksen 71 artiklan 1kohdan a alakohdan ii alakohdan tai b alakohdan ii alakohdanmukaisesti, täytettäessä Yhdistyneen kuningaskunnan lainsää-dännön asettamia edellytyksiä lapsietuuteen (child benefit)Isossa−Britanniassa tai tapauksen mukaan Pohjois−Irlanissa (SIC!Pohjois−Irlannissa) olon ajalta, vakuutus-, työskentely- tai itsen-äisen ammatinharjoittamisen kaudet, jotka tämän henkilön osaltaovat täyttäneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, katso-taan Isossa−Britanniassatai tapauksesta riippuen Pohjois−Irlannissaolon kausiksi.
b) Jos asetuksen II osaston mukaisesti, lukuun ottamatta 13 artiklan 2
kohdan f alakohtaa Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöäsovelletaan palkattuun työntekijän tai itsenäiseen ammatinharjoitta-jaan, joka ei tätä Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön aset-tamia edellytyksiä lapsietuuteen (child benefit), kun on kysymys:
i) oleskelusta Isossa−Britanniassa tai tapauksen mukaan Proh-
jois−Irlannissa (SIC! Pohjois−Irlannissa), hänen katsotaantällaisen edellytyksen täyttämiseksi olleen tällä tavoin siellä;
ii) vakuutus-, työskentely- tai itsenäisen ammatinharjoittamisen
kaudet Isossa−Britanniassa tai tapauksen mukaanPohjois−Irlannissa, jotka sanottu työntekijä on täyttänyt toisenjäsenvaltion lainsäädännön mukaan, katsotaan tällaisen edellyt-yksen täyttämiseksi Isossa−Britanniassa tai tapauksen mukaanPohjois−Irlanissa olon kausiksi.
c) Perheavustuksia (family allowances) koskevien Gibraltarin lainsää-
dännön mukaisten hakemusten osalta edellä olevia a ja b alakohdanmääräyksiä sovelletaan vastaavasti.
4. Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan myönnettyä
leskeneläkettä käsitellään asetuksen 3 luvun mukaan jälkeenjääneeneläkkeenä.
5. Sovelletaessa 10 a artiklan 2 kohtaa oikeudesta hoitoavustuksiin,
työkyvyttömän hoitamisavustukseen ja työkyvyttömän elatusavustuk-seen säänteleviin säännöksin työskentely-, itsenäisen ammatinharjoitta-
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 111
▼B
misen tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet muun jäsenvaltion kuin
Yhdistyneen kuningaskunnan alueella, otetaan huomion siinä määrinkuin on tarpeellista, jotta oleskelua Yhdistyneessä kuningaskunnassakoskevat edellytykset täyttyvät, ennen päivää, jolloin oikeus kyseessäolevaan avustukseen saavutetaan.
6. Jos palkattu työntekijä, joka on Yhdistyneen kuningaskunnan lainsää-
dännön alainen, joutuu tapaturman uhriksi matkan aikana lähdettyääntyöskentelynsä kuluessa jäsenvaltion alueelta toisen jäsenvaltionalueelle mutta ennen sinne saapumistaan, hänen oikeutensa etuuksiintämän tapaturman osalta määrätään:
a) niin kuin tapartuma olisi sattunut Yhdistyneen kuningaskunnan
alueella,
ja
b) määrättäessä, oliko hän palkatussa työssä oleva (employed earner)
Ison−Britannian lainsäädännön tai Pohjois−Irlannin lainsäädännönmukaan vai palkattu työntekijä (employed person) Gibraltarin lain-säädännön mukaan, ottamatta huomioon hänen poissaoloaan noiltaalueilta.
7. Asetusta ei sovelleta niihin Yhdistyneen kuningaskunnan lainsää-
dännön säännöksin, joiden tarkoituksena on saattaa voimaan mikätahansa sosiaaliturvasopimus, joka on tehty yhdistyneen kuningas-kunnan ja kolmannen valtion välillä.
8. Sovelletaessa asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä huomioon ei
oteta portaittaisia maksuja, jotka vakuutettu henkilö on maksanutYhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan, eikä portaittaisiavanhuusetuuksia, jotka maksetaan tämän lainsäädännön mukaan.Portaittaisten etuuksien määrä lisätään Yhdistyneen kuningaskunnanlainsäädännön mukaisen etuuden määrään siten kuin ne on määrättysanotun kuvun mukaisesti. Näiden kahden määrän kokonaismäärämuodostaa etuuden, jonka asianomainen henkilö saa.
9 . ......10. Sovelletaessa maksuihin perustumatonta sosiaalivakuutusetuus- ja
työttömyysvakuutusasetusta (Gibraltar) katsotaan henkilöiden, joihintätä asetusta sovelletaan, olevan Gibraltarilla vakinaisesti asuvia, jos heasuvat jäsenvaltion alueella.
▼
M1
11. Tämän asetuksen 27, 28, 28 a, 29, 30 ja 31 artiklan mukaisesti ainoas-
taan tämän asetuksen 95 b artiklan 8 kohdan perusteella Yhdistyneenkuningaskunnan ulkopuolella maksettavat etuudet katsotaan työkyvyt-tömyysetuisuuksiksi.
▼
B
12. Asetuksen 10 artiklan 1 kohdan säännöksiä sovelletaessa Yhdistyneen
kuningaskunnan lainsäädännön mukaisia edunsaajia, jotka oleskelevattoisen jäsenvaltion alueella, kohdellaan tämän oleskelun aikana niinkuin he asuisivat tämän toisen jäsenvaltion alueella.
13.1. Ansiotekijän lukemiseksi, määrättäessä oikeudesta etuuksiin Yhdisty-
neen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan, jollei 15 kohdasta muutajohdu, jokainen viikko, jonka aikana työntekijä tai yrittäjä on kuulunutmuun jäsenvaltion lainsäädännön piiriin ja joka alkoi asianmukaisenatuloverotusvuonna Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännönmukaan, otetaan huomioon seuraavalla tavalla:
a) Kaudet 6 päivän huhtikuuta 1975 ja 5 päivän huhtikuuta 1987
välisenä aikana:
i) jokaista työntekijänä täyttynyttä vakuutus-, työskentely- tai
asumisviikkoa kohden kysymyksessä olevan henkilön katsotaanmaksaneen vakuutusmaksuja ansiotyöntekijänä sellaisten ansi-oiden perusteella, jotka ovat määrältään 2/3 tämän viikon ylem-mästä ansiorajasta;
ii) jokaista yrittäjänä täyttynyttä vakuutus-, yrittäjä- tai asumis-
viikkoa kohden kysymyksessä olevan henkilön katsotaanmaksaneen 2 luokan vakuutusmaksuja yrittäjänä.
b) Kaudet 6 päivästä huhtikuuta 1987 alkaen:
i) jokaista vakuutus-, työskentely- tai asumisviikkoa kohden kysy-
myksessä olevan henkilön katsotaan saaneen ja maksaneenvakuutusmaksuja ansiotyöntekijänä viikottaisista ansioista,jotka ovat määrältään 2/3 tämän viikon ylemmästä ansiorajasta;
ii) jokaista vakuutus-, yrittäjä- tai asumisviikkoa varten yrittäjänä
kysymyksessä olevan henkilön katsotaan maksaneen 2 luokanvakuutusmaksuja yrittäjänä.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 112
▼B
c) Jokaista täyttä viikkoa kohden, jonka aikana hänen, osaltaan
vakuutus-, työskentely- tai asumiskautena pidettävä kausi on täyt-tynyt, kysymyksessä olevalla henkilöllä katsotaan olevan hänellelaskettuja vakuutusmaksuja tai ansioita tapauksesta riippuen, muttavain vaadittavaan määrään tuomaan hänen kokonaisansiotekijänätätä vuotta varten tasolle, jota edellytetään tänä verovuonna hyväk-silaskettavaa vuotta varten Yhdistyneen kuningaskunnan vakuutus-maksujen tai ansioiden hyväksilukemista koskevan lainsäädännönmukaan.
13.2. Asetuksen 46 artiklan 2 kohdan b alakohtaa sovellettaessa:
a) jos jonakin tuloverotusvuonna, joka alkaa 6 päivänä huhtikuuta
1975 tai sen jälkeen, työntekijän vakuutus-, työskentely- taiasumiskausia on täyttynyt yksinomaan muussa jäsenvaltiossa kuinYhdistyneessä kuningaskunnassa ja 1 kohdan a alakohdan ialakohdan tai 1 kohdan b alakohdan i alakohdan soveltamisestaseuraa, että tänä vuonna hyväksi luettavan vuoden saamiseksiYhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan sovellettaessaasetuksen 46 artiklan 2 kohdan a alakohtaa hänen katsotaan olleenvakuutettuna 52 viikkoa tuon vuoden aikana toisessa jäsenvaltiossa,
b) jos mitään tuloverovuotta, joka alkaa 6 päivänä huhtikuuta 1975 tai
sen jälkeen, ei lasketa vaatimukset täyttäväksi vuodeksi Yhdisty-neen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan sovellettaessaasetuksen 46 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, kaikki vakuutus-,työskentely- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet tuona vuonna,jätetään ottamatta huomioon.
13.3. Muutettaessa ansiotekijä vakuutuskaudeksi jaetaan saavutettu ansiote-
kijä kyseisenä tuloverotusvuonna Yhdistyneen kuningaskunnan lain-säädännön mukaan tämän vuoden alemmalla ansiorajalla. Tulosilmaistaan kokonaislukuna ja kaikki jäljelle jäävät osat jääväthuomiotta. Näin lasketun luvun katsotaan osoittavan niiden vakuutus-viikkojen määrän, jotka ovat täytetyt Yhdistyneen kuningaskunnanlainsäädännön mukaan tuon vuoden aikana edellyttäen, että tällainenluku ei ole suurempi kuin niiden viikkojen määrä, joiden aikana se,jonka etua asia koskee, tuona vuonna kuului tämän lainsäädännönpiiriin.
14. Sovelletaessa 40 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii alakohdan sään-
nöksiä huomioon otetaan vain kaudet, joiden aikana palkattu työntekijätai itsenäinen ammatinharjoittaja on ollut kykenemätön työhön Yhdis-tyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan.
15.1. Laskettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan
teoreettista määrää sen eläkkeen osan osalta, joka sisältää Yhdistyneenkuningaskunnan lainsäädännön mukaisen lisäosan:
a) ilmauksella "ansiot", "maksut" tai "korotukset" asetuksen 47
artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetaan ansiotekijöidenylimääriä siten kuin on säädetty vuoden 1975 sosiaaliturvaeläke-laissa (Social Security Pensions Act 1975) tai tietyissä tapauksissavuoden 1975 sosiaaliturvaeläkesäännössä (Pohjois−Irlanti) [SocialSecurity Pensions (Nothern Ireland) Order 1975];
b) ylimäärien keskimäärä ansiotekijässä lasketaan asetuksen 47
artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti kuten on edellä a alakoh-dassa säädetty jakamalla Yhdistyneen kuningaskunnan lainsää-dännön mukaan kertyneet kasautuneet ylimäärät tuloverotusvuosienlukumäärällä Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan(lukien osittaiset tuloverotusvuodet), jotka ovat täytyneet tämänlainsäädännön mukaan 6 päivän huhtikuuta 1978 jälkeen ja jotkaovat sattuneet kysymyksessä olevan vakuutuskauden aikana.
15.2. Ilmauksella "vakuutus- tai asumiskaudet" asetuksen 46 artiklan 2
kohdassa tarkoitetaan määrättäessä sitä osa eläkkeestä, joka sisältääYhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaisen lisäosan,sellaista vakuutus- tai asumiskautta, joka on täyttynyt 6 päivän huhti-kuuta 1978 jälkeen.
16. Työttömällä, joka palaa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 3 kuukauden
kauden jälkeen, jonka aikana hän sai etuuksia Yhdistyneen kuningas-kunnan lainsäädännön mukaan asetuksen 69 artiklan 1 kohdan mukai-sesti, on poikkeuksena 69 artiklan 2 kohdasta edelleen oikeus työttö-myysetuuksiin, jos hän täyttää edellä mainitussa lainsäädännössäolevat edellytykset.
17. Kun kysymys on oikeudesta vakavasti vammaisen avustukseen, työn-
tekijää tai yrittäjää, joka on tai on ollut Yhdistyneen kuningaskunnanlainsäädännön alainen asetuksen II osaston mukaisesti, lukuun otta-matta 13 artiklan 2 kohdan f alakohtaa:
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 113
▼B
a) käsitellään koko ajan, jonka aikana hän palkattuna työntekijänä tai
itsenäisenä ammatinharjoittajana oli Yhdistyneen kuningaskunnanlainsäädännön alainen oleskellessaan tai asuessaan toisessa jäsen-valtiossa, niin kuin hän olisi oleskellut tai asunut Yhdistyneessäkuningaskunnassa;
b) hänellä on oikeus saada palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä
ammatinharjoittajana toisen jäsenvaltion alueella täyttyneitä vakuu-tuskausia käsitellyiksi tämän lainsäädännön mukaisina Yhdisty-neessä kuningaskunnassa olemisen tai asumisen kausina.
18. Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön alaisena olemisen kautta
ei asetuksen 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisesti:
i) oteta huomioon tämän määräyksen mukaisesti Yhdistyneen kunin-
gaskunnan lainsäädännön piiriin kuulumisen kautena asetuksen IIIosastoa sovellettaessa,
eikä
ii) se tee Yhdistyneestä kuningaskunnasta toimivaltaista valtiota
myönnettäessä etuuksia, joita tarkoitetaan asetuksen 18 artiklassa,38 artiklassa tai 39 artiklan 1 kohdassa.
19. Jollei yksittäisten jäsenvaltioiden välillä tehdyistä sopimuksista muuta
johdu, lakkaa Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntö olemastaasetuksen 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan ja toimeenpanoasetuksen10 b artiklan mukaan kolmannen päivän jälkeen sovellettavissa henki-löön, joka aiemmin oli Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännönalainen palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana:
a) päivästä, jolloin 13 artiklan 2 kohdan f alakodassa tarkoitettu
asuminen siirtyi toiseen jäsenvaltioon;
b) sellaisen pysyvän tai tilapäisen työskentely- tai itsenäisen ammatin-
harjoittamisen lakkaamisen päivistä, jonka aikana tämä henkilö oliYhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön alainen;
c) kaikkien niiden kausien viimeisestä päivästä, jolta saatiin Yhdisty-
neen kuningaskunnan sairaus- tai äitiysetuutta (mukaan lukiensairaanhoitoetuudet, joissa Yhdistynyt kuningaskunta on toimival-tainen valtio) tai työttömyysetuutta, joka:
i) alkoi ennen muuttamispäivää toiseen jäsenvaltioon tai, jos
myöhemmin,
ii) välittömästi seuraten työskentelyä tai yrittäjätoimintaa toisessa
jäsenvaltiossa sinä aikana, kun henkilö oli yhdistyneen kunin-gaskunnan lainsäädännön alainen.
20. Se seikka, että henkilö on tullut toisen jäsenvaltion lainsäädännön
alaiseksi asetuksen 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaan, toimeen-panoasetuksen 10 b artiklan ja edellä olevan 19 kohdan mukaisesti, eiestä:
a) että Yhdistynyt kuningaskunta soveltaa toimivalaisena (SIC! toimi-
valtaisena) valtiona häneen säännöksiä, jotka koskevat palkattujatyöntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia asetuksen III osaston1 luvun ja 2 luvun 1 jakson tai 40 artiklan 2 kohdan mukaan, joshän jää palkatuksi työntekijäksi tai itsenäiseksi ammatinharjoitta-jaksi ja oli viimeksi sellaisena vakuutettu Yhdistyneen kuningas-kunnan lainsäädännön mukaan;
b) että häntä käsitellään palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä amma-
tinharjoittajana asetuksen III osaston 7 ja 8 luvun mukaan taitoimeenpanoasetuksen 10 tai 10 a artiklan mukaan edellyttäen, ettäYhdistyneen kuningaskunnan etuutta III osaston 1 luvun mukaanmaksetaan hänelle a kohdan mukaisesti.
▼
M4
21. Opiskelijoiden tai opiskelijan perheenjäsenen tai jälkeenjääneiden
osalta asetuksen 10 a artiklan 2 kohtaa ei sovelleta etuuksiin, jotka ontarkoitettu yksinomaan vammaisten erityistä suojelemista varten.
▼
M5
21. Oikeus yksinomaan Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön
mukaiseen perheavustukseen keskeytetään, kun saman ajanjaksonaikana ja saman perheenjäsenen osalta perhe-etuuksia suoritetaanpelkästään Irlannin lainsäädännön nojalla tai asetuksen 73, 74, 77, 78tai 78 a artiklan mukaisesti näiden etuuksien määrään asti.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 114
▼B
LIITE VII (B) (2) (5) (6) (15)
(SIC!) TAPAUKSET, JOISSA HENKILÖÖN SOVELLETAAN SAMANAI-
KAISESTI KAHDEN JÄSENVALTION LAINSÄÄDÄNTÖÄ
(SIC!) (Asetuksen 14c artiklan 1 kohdan b alakohta)
1. Itsenäinen ammatinharjoittaminen Belgiassa ja työskentely palkattuna työn-
tekijänä toisessa jäsenvaltiossa.
2. Jos Tanskassa asuva henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Tanskassa ja
palkutta työntekijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
3. Maanviljelijöiden tapaturma- ja eläkevakuutusjärjestelmän osalta: jos
henkilö on itsenäinen maataloudenharjoittaja Saksassa ja palkattu työntekijämissä tahansa muussa jäsenvaltiossa..
4. Jos Espanjassa asuva henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Espanjassa ja
palkattu työntekijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
5. Jos henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Ranskassa ja palkattu työnte-
kijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa Luxemburgia lukuun ottamatta.
6. Jos henkilö on itsenäinen maataloudenharjoittaja Ranskassa ja palkattu työn-
tekijä Luxemburgissa.
7. Itsenäisten ammatinharjoittajien eläkevakuutusjärjestelmän osalta: jos
henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Kreikassa ja palkattu työntekijämissä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
8. Jos henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Italiassa ja palkattu työntekijä
missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
▼
M5
▼B
10. Jos henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Portugalissa ja palkattu työnte-
kijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
11. Jos Suomessa asuva henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Suomessa ja
palkattu työntekijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
12. Jos Ruotsissa asuva henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Ruotsissa ja
palkattu työntekijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 115
▼M5
LIITE VIII
(Asetuksen 78 a artikla)
JÄRJESTELMÄT, JOTKA KOSKEVAT VAIN PERHEAVUSTUKSIA
TAI ORPOJEN LISÄ- TAI ERITYISAVUSTUKSIA
A. BELGIA
a) Perheavustukset, joista säädetään palkattujen työntekijöiden perheavus-
tuksia koskevissa yhteensovitetuissa laeissa.
b) Perhe-etuudet, joista säädetään itsenäisten ammatinharjoittajien perhe-
etuuksia koskevassa lainsäädännössä.
c) Perhe-etuudet, joista säädetään Belgian Kongossa ja Ruanda-Urundissa
palvelleita entisiä toimihenkilöitä koskevassa järjestelmässä.
B. TANSKA
”Erityiset perheavustukset sekä tavanomainen ja ylimääräinen perheavustus
maksetaan, mikäli huoltajuus on yksinhuoltajalla.
Lisäksi annetaan lapsiperheavustus kaikille alle 18-vuotiaille Tanskassa
asuville lapsille, jos huoltajalla on Tanskan lainsäädännön mukaan täysiverovelvollisuus.”.
C. SAKSA
Ei mitään
D. ESPANJA
Ei mitään
E. RANSKA
Koko perussosiaaliturvajärjestelmä lukuun ottamatta muita palkattujen
työntekijöiden erityisjärjestelmiä (virkamiehet, valtion työntekijät, meri-miehet, notaarin apulaiset, EDF-GDF:n, SNCF:n ja RATP:n toimihenkilöt,Oopperan ja Comédie francaisen henkilöstö jne.) kuin kaivostyöntekijöidenjärjestelmää.
F. KREIKKA
Ei mitään
G. IRLANTI
Lapsilisä, orvon (maksuihin perustuva) avustus ja lesken eläkkeen koro-
tukset, jotka maksetaan vuoden 1993 (konsolisoidun) sosiaaliturvalain(Social Welfare (Consolidation) Act 1993) ja sitä muuttaneen lainsäänönnönvaatimukset täyttävien lasten osalta.
H. ITALIA
Ei mitään
I. LUXEMBURG
Ei mitään
J. ALANKOMAAT
Ei mitään
K. ITÄVALTA
Ei mitään
L. PORTUGALI
Ei mitään
M. SUOMI
Ei mitään
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 116
▼M5
N. RUOTSI
Ei mitään
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
”1.Iso-Britannia ja Pohjois-Irlanti
Vuoden 1992 Social Security Contributions and Benefits Act (sosiaalitur-
vamaksut ja -etuudet) ja vuoden 1992 Social Security Contributions andBenefits (Pohjois-Irlanti) Act -lakien säännökset, jotka koskevat lapsilisää(mukaan lukien mahdollisesti korkeammat korvaukset yksinhuoltajille);eläkeläisille maksettavat huoltajuusavustukset ja holhoojan avustus.”.
2.Gibraltar
Vuoden 1957 sosiaaliturva-asetuksen (Open Long-Term Benefits Scheme,
avoin pitkän aikavälin etuusjärjestelmä) ja vuoden 1996 sosiaaliturva-asetuksen (Closed Long-Term Benefits Scheme, suljettu pitkän aikavälinetuusjärjestelmä) säännökset, jotka koskevat eläkeläisille maksettaviahuoltajuuskorotuksia ja holhoojan avustusta.
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 117
Lisäys
MUUTOSSÄÄDÖKSET
A. Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjat (EYVL N:o L 302, 15.11.1985, s.
23)
B. Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjat (EYVL N:o C 241,
29.8.1994, s. 1) mukautettuina neuvoston päätöksellä 95/1/EY (EYVL N:o L
1, 1. 1. 1995, s. 1)
1. Saatettu ajan tasalle neuvoston 2 päivänä kesäkuuta 1983 antamalla asetuk-
sella (ETY) N:o 2001/83 (EYVL N:o L 230, 22.8.1983, s. 6)
2. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1660/85, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1985,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkat-tuihin työntekijöhin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-niinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72muuttamisesta [EYVL N:o L 160, 20.6.1985, s. 1; espanjankielinen teksti:DO Edición especial, 1985 (05.V4), s. 142; portugalinkielinen teksti: JOEdição Especial, 1985 (05.F4), s. 142; ruotsinkielinen teksti: EGT, specialut-gåva 1994, område 05 (04), s. 61; suomenkielinen teksti: EYVL:n erityis-painos 1994, alue 05 (04), s. 61]
3. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1661/85, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1985,
yhteisön siirtotyöläisten sosiaaliturvaa koskevien sääntöjen teknisestämukauttamisesta Grönlannin osalta [EYVL N:o L 160, 20.6.1985, s. 7;espanjankielinen teksti: DO Edición especial, 1985 (05.V4), s. 148; portuga-linkielinen teksti: JO Edição Especial, 1985 (05.F4), s. 148; ruotsinkielinenteksti: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 67; suomenkielinenteksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 67]
4. Komission asetus (ETY) N:o 513/86, annettu 26 päivänä helmikuuta 1986,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin jaheidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöön-panomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72 liitteiden 1, 4, 5 ja 6muuttamisesta [EYVL N:o L 51, 28.2.1986, s. 44; ruotsinkielinen teksti:EGT specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 73; suomenkielinen teksti:EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 73]
5. Neuvoston asetus (ETY) N:o 3811/86 annettu 11 päivänä joulukuuta 1986,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin jaheidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o: 1408/71 täytäntöön-panomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta[EYVL N:o L 355, 16.12.1986, s. 5; ruotsinkielinen teksti: EGT, specialut-gåva 1994, område 05 (04), s. 86; suomenkielinen teksti: EYVL:n erityis-painos 1994, alue 05 (04), s. 86]
6. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1305/89, annettu 11 päivänä toukokuuta 1989,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkat-tuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-niinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72muuttamisesta [EYVL N:o 131, 13.5.1989, s. 1; ruotsinkielinen teksti: EGT,specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 143; suomenkielinen teksti: EYVL:nerityispainos 1994, alue 05 (04), s. 143]
7. Neuvoston asetus (ETY) N:o 2332/89, annettu 18 päivänä heinäkuuta 1989,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin jaheidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekäasetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetunasetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o L 224, 2.8.1989, s.1; ruotsinkielinen teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 154;suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 154]
8. Neuvoston asetus (ETY) N:o 3427/89, annettu 30 päivänä lokakuuta 1989,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin jaheidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekäasetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetunasetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o L 331, 16.11.1989,s. 1; ruotsinkielinen teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 165;suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 165]
9. Neuvoston asetus (ETY) N:o 2195/91 annettu 25 päivänä kesäkuuta 1991,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin jaheidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekäasetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun
1971R1408 — FI — 01.01.2000 — 001.002 — 118
asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o L 206, 29.7.1991, s.
2; ruotsinkielinen teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (05), s. 46;suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 46]
10. Nevoston asetus (ETY) N:o 1247/92, annettu 30 päivänä huhtikuuta 1992,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkat-tuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-niinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 muuttamisesta [EYVL N:o L136, 19.5.1992, s. 1; ruotsinkielinen teksti: EGT, Specialutgåva 1994,område 05 (05), s. 124; suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994,alue 05 (05), s. 124]
11. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1248/92 annettu 30 päivänä huhtikuuta 1992,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin jaheidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekäasetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetunasetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o L 136, 19.5.1992, s.7; ruotsinkielinen teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (05), s. 130;suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 130]
12. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1249/92, annettu 30 päivänä huhtikuuta 1992,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkat-tuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-niinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72muuttamisesta [EYVL N:o L 136, 19.5.1992, s. 28; ruotsinkielinen teksti:EGT, specialutgåva 1994, område 05 (05), s. 151; suomenkielinen teksti:EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 151]
13. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1945/93, annettu 30 päivänä keskäkuuta 1992,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön aluella liikkuviin palkat-tuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-niinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71, asetuksen (ETY) N:o 1408/71täytäntööpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72, sekäasetuksen (ETY) N:o 1408/71 muuttamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o1247/92 muuttamisesta [EYVL N:o L 181, 23.7.1993, s. 1; ruotsinkielinenteksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (06), s. 63; suomenkielinenteksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (06), s. 63)
14. Neuvoston asetus (EY) N:o 3095/95, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin jaheidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71, asetuksen(ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY)N:o 574/72, asetuksen (ETY) N:o 1408/71 muuttamisesta annetun asetuksen(ETY) N:o 1247/92 sekä asetuksen (ETY) N:o 1247/92 muuttamisestaannetun asetuksen (ETY) N:o 1945/93 muuttamisesta (EYVL N:o L 335,30.12.1995, s. 1)
15. Neuvoston asetus (EY) N:o 3096/95, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin jaheidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekäasetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetunasetuksen (ETY) N:o 547/72 muuttamisesta (EYVL N:o L 335, 30.12.1995,s.10)
16. Neuvoston asetus (EY) N:o 118/97, annettu 2 päivänä joulukuuta 1996,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkat-tuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäse-niinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 547/72muuttamisesta ja saattamisesta ajan tasalle (EYVL N:o L 28, 30.1.1997, s.1)