1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1493/1999,
annettu 17 päivänä toukokuuta 1999,
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä
(EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission asetus (EY) N:o 1622/2000 annettu 24 heinäkuuta 2000 L 194 1 31.7.2000
►M2muutettu komission asetuksella (EY) N:o 885/2001, annettu 24
päivänä huhtikuuta 2001L 128 54 10.5.2001
►M3Neuvoston asetus (EY) N:o 2826/2000, annettu 19 päivänä joulukuuta
2000L 328 2 23.12.2000
►M4Neuvoston asetus (EY) N:o 2585/2001, annettu 19 päivänä joulukuuta
2001L 345 10 29.12.2001
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1493/1999,
annettu 17 päivänä toukokuuta 1999,
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 36 ja 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon(4),
sekä katsoo, että
(1)maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehityk-
seen olisi liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen,ja siihen on erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markki-najärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan,
(2)yhteisen maatalouspolitiikan päämääränä on saavuttaa perusta-
missopimuksen 33 artiklan tavoitteet ja erityisesti viinialalla on
tarpeen markkinoiden vakauttaminen ja maatalousväestönkohtuullisen elintason turvaaminen; nämä tavoitteet voidaansaavuttaa sovittamalla voimavarat tarpeisiin erityisesti viinintuo-tantokykyä mukauttamalla sekä laatupolitiikan avulla,
(3)viinin markkinajärjestelyn nykyinen kehys on vahvistettu asetuk-sella (ETY) N:o 822/87(
5), sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1627/98(6), kokemuksen perus-
teella on aiheellista korvata se, jotta pystyttäisiin paremminkäsittelemään viinialan nykytilannetta, johon liittyy erityisestirakenteellisten ylijäämien väheneminen, vaikka monivuotistenylijäämien mahdollisuus on edelleen olemassa, koska viinialantuotanto voi vaihdella huomattavasti sadosta toiseen,
(4)Uruguayn kierroksen sopimusten täytäntöönpanosta vuonna 1995
on ollut seurauksena toisaalta avoimemmat yhteisön markkinat,
joilla perinteiset interventiotoimenpiteet ovat menettäneet suurenosan mahdollisesta vaikutuksestaan, ja toisaalta vähentyneetmahdollisuudet tuettuun vientiin, mikä edellyttää yhteisön tuotta-jilta kilpailukyvyn parantamista; suurin osa viennistä toteutuu joilman tukea,
(5)yhteisön viinialan tiettyjä toimijoita tällä hetkellä koskeva suurin
markkinaongelma on niiden rajallinen kyky mukautua riittävän
nopeasti kilpailuun vaikuttaviin muutoksiin sisäisillä ja yhteisönulkopuolisilla markkinoilla; nykyinen viinin markkinajärjestelyei ole pystynyt tarjoamaan ratkaisuja viininviljelyalueilla, joidentuotannolle on ollut vaikea löytää kannattavia markkinoita; niille
alueille, joiden tuotteilla on laajenevat markkinat, ei ole löytynyt
kehittymiseen tarvittavaa riittävää joustoa,
(6)komissio teki vuonna 1994 ehdotuksen viinin uudeksi markki-najärjestelyksi, mutta sitä ei hyväksytty; markkinatilanne onmuuttunut ehdotuksen tekemisen jälkeen,
(7)sen vuoksi olisi uudistettava viinin yhteinen markkinajärjestely,jotta voitaisiin taata riittävä jousto, jonka avulla voidaanmukautua uuteen kehitykseen seuraavien yleisten tavoitteidenmukaisesti: yhteisön markkinoilla saavutettu tarjonnan ja1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 2
(1) EYVL C 271, 31.8.1998, s. 21.
(2) Lausunto annettu 6. toukokuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa
lehdessä).
(3) EYVL C 101, 12.4.1999, s. 60.
(4) EYVL C 93, 6.4.1999, s. 1.
(5) EYVL L 84, 27.3.1987, s. 1.
(6) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 8.
▼B
kysynnän parempi tasapaino olisi säilytettävä, jotta tuottajat
voivat hyötyä laajenevista markkinoista; viinialan pitkänaikavälin kilpailukykyä olisi parannettava; olisi poistettava
mahdollisuus käyttää interventiota keinotekoisena ratkaisuna
ylituotanto-ongelmaan ; olisi tuettava viinimarkkinoita ja senvuoksi kaikki alkoholijuomien ja viiniköynnöksestä saatavientuotteiden perinteiset markkinamahdollisuudet olisi säilytettävä;olisi myös otettava huomioon alueellinen monimuotoisuus ja
vahvistettava tuottajien sekä toimialakohtaisten organisaatioiden
tehtävät,
(8)asetuksen (ETY) N:o 822/87 täytäntöönpanemiseksi ja sovelta-miseksi on annettu seuraavat asetukset: asetus (ETY) N:o 346/79(
1), asetus (ETY) N:o 351/79(2), viimeksi muutettu asetuksella
(ETY) N:o 1029/91(3), asetus (ETY) N:o 460/79(4), viimeksi
muutettu asetuksella (ETY) N:o 3805/85(5), asetus (ETY)
N:o 456/80(6), viimeksi muutettu asetuksella (ETY) N:o 1597/
83(7), neuvoston asetus (ETY) N:o 457/80(8), (ETY) N:o 458/
80(9), viimeksi muutettu asetuksella (ETY) N:o 596/91(10),
(ETY) N:o 1873/84(11), viimeksi muutettu asetuksella (EY)
N:o 2612/97(12), asetus (ETY) N:o 895/85(13), viimeksi muutettu
asetuksella (ETY) N:o 3768/85(14), asetus (ETY) N:o 823/87(15),
viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 1426/96(16), asetus
(ETY) N:o 1442/88(17), viimeksi muutettu asetuksella (EY)
N:o 859/1999(18), (ETY) N:o 3877/88(19), (ETY) N:o 4252/
88(20), viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 1629/98(21),
asetus (ETY) N:o 2046/89(22), viimeksi muutettu asetuksella
(EY) N:o 2468/96(23), (ETY) N:o 2048/89(24), asetus (ETY)
N:o 2389/89(25), viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 2088/
97(26), asetus (ETY) N:o 2390/89(27), viimeksi muutettu asetuk-
sella (EY) N:o 2611/97(28), asetus (ETY) N:o 2391/89(29), asetus
(ETY) N:o 2392/89(30), viimeksi muutettu asetuksella (EY)
N:o 1427/96(31), asetus (ETY) N:o 3677/89(32), viimeksi
muutettu asetuksella (EY) N:o 2796/94(33), asetus (ETY)
N:o 3895/91(34), (ETY) N:o 2332/92(35), viimeksi muutettu1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 3
(1) EYVL L 54, 5.3.1979, s. 72.
(2) EYVL L 54, 5.3.1979, s. 90.
(3) EYVL L 106, 26.4.1991, s. 6.
(4) EYVL L 58, 9.3.1979, s. 1.
(5) EYVL L 367, 31.12.1985, s. 39.
(6) EYVL L 57, 29.2.1980, s. 16.
(7) EYVL L 163, 22.6.1983, s. 52.
(8) EYVL L 57, 29.2.1980, s. 23.
(9) EYVL L 57, 29.2.1980, s. 27.
(10) EYVL L 67, 14.3.1991, s. 16.
(11) EYVL L 176, 3.7.1984, s. 6.
(12) EYVL L 353, 24.12.1997, s. 2.
(13) EYVL L 97, 4.4.1985, s. 2.
(14) EYVL L 362, 31.12.1985, s. 8.
(15) EYVL L 84, 27.3.1987, s. 59.
(16) EYVL L 184, 24.7.1996, s. 1.
(17) EYVL L 132, 28.5.1988, s. 3.
(18) EYVL L 108, 27.4.1999, s. 9.
(19) EYVL L 346, 15.12.1988, s. 7.
(20) EYVL L 373, 31.12.1988, s. 59.
(21) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 11.
(22) EYVL L 202, 14.7.1989, s. 14.
(23) EYVL L 335, 24.12.1996, s. 7.
(24) EYVL L 202, 14.7.1989, s. 32.
(25) EYVL L 232, 9.8.1989, s. 1.
(26) EYVL L 292, 25.10.1997, s. 3.
(27) EYVL L 232, 9.8.1989, s. 7.
(28) EYVL L 353, 24.12.1997, s. 1.
(29) EYVL L 232, 9.8.1989, s. 10.
(30) EYVL L 232, 9.8.1989, s. 13.
(31) EYVL L 184, 24.7.1996, s. 3.
(32) EYVL L 360, 9.12.1989, s. 1.
(33) EYVL L 297, 18.11.1994, s. 1.
(34) EYVL L 368, 31.12.1991, s. 1.
(35) EYVL L 231, 13.8.1992, s. 1.
▼B
asetuksella (EY) N:o 1629/98, ja asetus (ETY) N:o 2333/92(1),
viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 1429/96(2), koska näitä
asetuksia on muutettu useita kertoja ja olisi tehtävä lisää
muutoksia, selkeyden vuoksi ne olisi laadittava uudelleen yhte-
näiseksi tekstiksi,
(9)asetuksessa (ETY) N:o 822/87 säädetään, että neuvosto antaayleiset säännöt sen soveltamisesta; tästä oli seurauksenasääntelyn monimutkaistuminen; edellä mainittuun asetukseensisältyi lukuisia teknisiä yksityiskohtia, jotka vaativat usein
muuttamista; sen vuoksi tämän asetuksen olisi sisällettävä kaikki
tarvittavat ohjeet sen soveltamiseksi; neuvoston olisi annettavaperustamissopimuksen 211 artiklan mukaisesti komissiolle tarvit-tavat täytäntöönpanovaltuudet,
(10)viinin yhteistä markkinajärjestelyä koskevat säännöt ovat erittäinmonimutkaiset; joissakin tapauksissa niissä ei oteta riittävästi
huomioon alueellista erilaisuutta; sen vuoksi näitä sääntöjä olisi
yksinkertaistettava mahdollisimman suuressa määrin ja poli-tiikkaa olisi kehitettävä ja pantava täytäntöön niin lähellätuottajaa kuin yhteisön sääntelyn mukaisesti on mahdollista,
(11)olisi voitava vakiinnuttaa ja käyttää hyväksi markkinoiden para-ntunut tasapaino sekä mukauttaa tiettyjen tuotteiden tarjonta
paremmin kysyntää vastaavaksi; tätä varten olisi luotava toimen-
pidekehys, joka koskee viinintuotantokyvyn hallintaa siten, ettäsiihen sisältyisi istutuksiin keskipitkällä ajalla sovellettavia rajoi-tuksia, lopullisesta viininviljelystä luopumisesta maksettaviapalkkioita ja tukea viinitilojen uudelleenjärjestelyyn ja raken-
neuudistukseen,
(12)sellaisten rakenteellisten toimenpiteiden, jotka eivät suoraan
koske viinintuotantoa, olisi kuuluttava Euroopan maataloudenohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämi-seen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisestaannetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/99)(
3) soveltamisa-
laan; myynnin ja kulutuksen edistämistä koskevilla
toimenpiteillä on merkittävä vaikutus alan kilpailukykyyn, jaerityisesti yhteisön tuotteiden kulutuksen edistämistä kolmansienmaiden markkinoilla olisi lisättävä; olisi kuitenkin turvattavajohdonmukaisuus suhteessa yhteisön yleiseen myynninedistämis-politiikkaan, ja sen vuoksi viinialan toimenpiteiden olisi
kuuluttava tätä asiaa koskevan horisontaalisen edistämisase-
tuksen soveltamisalaan; tämän vuoksi komissio on antanutehdotuksen asetukseksi maataloustuotteiden tiedotus- jamyynnin- ja kulutuksenedistämistoimista kolmansissa maissa(
4),
(13)markkinoiden parempi tasapaino on toteutunut suhteellisenhitaasti ja sen saavuttaminen on ollut vaikeaa; istutusta koskevat
nykyiset rajoitukset ovat osoittautuneet keskeiseksi tekijäksi
tämän tasapainon saavuttamisessa; kokemus on osoittanut, ettäei ole käytettävissä muita toimenpiteitä markkinoiden para-ntuneen tasapainon vakiinnuttamiseksi ja sen käyttämiseksihyväksi; sen vuoksi näyttää olevan tarpeen valvoa tuottajan
omaisuuden käyttöä tällä tavoin yleisen edun saavuttamiseksi,
(14)sen vuoksi olisi säilytettävä nykyiset istutusrajoitukset keski-
pitkäksi rajoitetuksi ajanjaksoksi, jotta kaikki rakenteellisettoimenpiteet voivat tulla voimaan; tämän vuoksi olisi kiellettäväviiniköynnöksen istuttaminen viinintuotantoa varten 31 päiväänheinäkuuta 2010 asti, jollei sitä muuten tässä asetuksessa sallita,
(15)on ilmennyt, että nykyinen mahdollisuus sallia uusia istutuksia
emoviiniköynnösten varttamisoksien tuottamista varten tai
uusjaon tai pakkolunastuksen yhteydessä sekä kokeellista viinin-viljelyä, ei merkittävästi häiritse viinimarkkinoita, joten niiden1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 4
(1) EYVL L 231, 13.8.1992, s. 9.
(2) EYVL L 184, 24.7.1996, s. 9.
(3) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80.
(4) EYVL C 32, 6.2.1999, s. 12.
▼B
olisi oltava edelleen sallittuja, jos ne ovat tarpeellisessa valvon-
nassa; vastaavista syistä olisi sallittava myös viiniköynnöstenistutus, jos niiden tuotanto on tarkoitettu viininviljelijän oman
perheen kulutukseen,
(16)nykyinen mahdollisuus sallia uusia istutuksia määritellyllä
alueella tuotetun laatuviinin (tma-laatuviini) ja pöytäviinin, jollaon maantieteellinen merkintä, tuotantoa varten on osoittautunuthyödylliseksi välineeksi laatupolitiikassa, jolla tarjontaa pyritään
sopeuttamaan kysyntään; tämä tavoite tulee kuitenkin saavutettua
istutusoikeuksien varantojärjestelmällä, kun se saadaan toiminta-kykyiseksi; sen vuoksi nykyistä mahdollisuutta sallia nämäistutukset olisi jatkettava siirtymäkauden ajan 31 päivään heinä-kuuta 2003 asti, johon mennessä varantojärjestelmän on tarkoitus
olla toiminnassa, edellyttäen, että valvonta on riittävää,
(17)nykyinen mahdollisuus sallia viiniköynnöksen paikkausistutus on
tarpeen vanhojen viinitarhojen uudistamiseksi; nykyinen järjes-telmä olisi siis säilytettävä edellyttäen, että sitä valvotaanriittävästi; paremman jouston vuoksi järjestelmässä olisi sallit-
tava myös paikkausistutusoikeuksien saaminen ja käyttö ennen
niihin liittyvää raivausta edellyttäen, että valvonta on riittävää;yhteisön aikaisemman lainsäädännön tai aikaisemman kansal-lisen lainsäädännön mukaisesti saatuja paikkausistutusoikeuksiaolisi noudatettava; sen vuoksi olisi oltava mahdollista siirtääpaikkausistutusoikeuksia toiselle tilalle, jos valvonta on riittävää
ja jos tällainen siirto tehdään laatupolitiikan vuoksi ja käsittää
istukkaiden perusrungot taikka jos siihen liittyy tilan osan siirtä-minen; yleisen markkinajärjestelyn moitteettoman toiminnanvarmistamiseksi nämä siirrot olisi rajoitettava tapahtuviksisamassa jäsenvaltiossa,
(18)viinintuotantokyvyn hallinnan parantamiseksi ja paikkausistutu-soikeuksien tehokkaan käytön edistämiseksi, jolla lievennetäänistutusrajoitusten vaikutusta, olisi perustettava kansallisten ja/taialueellisten varantojen järjestelmä,
(19)jäsenvaltioille olisi annettava laaja harkintavalta varantojen
hallinnossa edellyttäen, että valvonta on riittävää, jotta ne
voisivat mukauttaa näiden varantojen istutusoikeuksien käytönpaikallisiin tarpeisiin; tähän olisi liityttävä mahdollisuus ostaaistutusoikeuksia varannon kartuttamiseksi sekä myydä niitävarannosta; tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi sallittava olla
soveltamatta varantojärjestelmää, jos ne voivat osoittaa omaa-
vansa tehokkaan istutusoikeuksien hallinnointijärjestelmän,
(20)erityisten etujen myöntäminen nuorille tuottajille helpottaatoiminnan aloittamisen lisäksi myös tilojen rakenteellistamukauttamista toiminnan aloittamisen jälkeen; sen vuoksi näillä
tuottajilla olisi oltava oikeus saada korvauksetta istutusoikeuksia
varannosta,
(21)voimavarojen tehokkaimman mahdollisen käytön varmistami-seksi ja tarjonnan mukauttamiseksi kysyntään istutusoikeuksienhaltijoiden olisi käytettävä oikeudet kohtuullisen ajan kuluessa
tai muutoin ne olisi siirrettävä tai siirrettävä uudelleen varan-
toon; samoista syistä varantoon siirretyt oikeudet olisimyönnettävä kohtuullisen ajan kuluessa,
(22)parantuneen markkinatasapainon ja laajenevien maailmanmarkki-noiden vuoksi istutusoikeuksien, jotka siirretään asianomaisille
jäsenvaltioille, lisääminen sekä toisaalta yhteisön varannon
luominen markkinoiden mahdollista lisäkysyntää varten ovatperusteltavissa; tästä lisäyksestä olisi vähennettävä uusien viljel-mien istutusoikeudet, jotka on myönnetty tma-laatuviineille jamaantieteellisellä merkinnällä varustetuille pöytäviineille,
(23)istutusta koskevista nykyisistä rajoituksista huolimatta istutuksiaon tehty rajoitusten vastaisesti; nykyiset seuraamukset, joidentarkoituksena on taata se, että laittomasti istutettujen alueidentuotteet eivät aiheuta häiriöitä markkinoilla, ovat osoittautuneetvaikeiksi panna täytäntöön; sen vuoksi laittomasti istutetut alatolisi raivattava; tämän vaatimuksen olisi koskettava kaikkia1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 5
▼B
sääntöjen vastaisia istutuksia, jotka on tehty tämän asetusehdo-
tuksen julkaisemisen jälkeen, josta alkaen tuottajien olisi oltavatietoisia ehdotuksesta ottaa tämä vaatimus käyttöön,
(24)oikeusvarmuuden vuoksi ei ole mahdollista määrätä yhteisöntasolla rajoitusten vastaisesti istutettujen alojen raivaamisestaennen tämän asetusehdotuksen julkaisemista, sanotun kuitenkaanrajoittamatta voimassa olevien kansallisten toimenpiteiden sovel-tamista; sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi tietyn kauden ajan
voitava säännönmukaistaa tällaisten alueiden tilanne, edellyttäen,
että valvonta on riittävää, jotta viinintuotantokykyä olisi help-ompi valvoa; säännönmukaistaminen voidaan toteuttaa eritavoin eri istutuksilla niitä koskevien yksityiskohtaistensääntöjen mukaan, erityisesti jos istutus johtaa todennäköisesti
tuotannon lisääntymiseen; jos kyseinen riski on olemassa, kysei-
seen tuottajaan voidaan kohdistaa aiheelliset hallinnollisetseuraamukset,
(25)jäsenvaltioiden olisi voitava ottaa huomioon paikalliset olosuh-teet ja soveltaa niiden perusteella tarvittaessa tiukempia sääntöjä
uusien viljelmien istutuksiin, paikkausistutuksiin ja liikaistutuk-
siin,
(26)eräillä alueilla tuotannon ja kysynnän paremman vastaavuudenedistämiseksi koko alalla olisi kannustettava lopulliseen luopu-miseen viininviljelyaloista; sen vuoksi olisi myönnettävä
palkkio tähän tarkoitukseen; sillä edellytyksellä, että turvataan
riittävä valvonta, tällaisen palkkion hallinto olisi jätettävä jäsen-valtioiden toteutettavaksi yhteisön sääntelyn mukaisesti, jottakyseisten alueiden palkkiot voitaisiin kohdentaa paremmin; senvuoksi jäsenvaltioiden olisi erityisesti voitava nimetä asiano-maiset alueet ja vahvistaa palkkion määrät puolueettomin
perustein ja yleisen enimmäismäärän rajoissa,
(27)niiden jäsenvaltioiden tuotanto, joissa tuotetaan alle 25 000
hehtolitraa viiniä vuodessa, ei vaikuta merkittävästi markki-noiden tasapainoon; sen vuoksi nämä jäsenvaltiot olisivapautettava istutusta koskevista rajoituksista, mutta niille ei
pitäisi antaa oikeutta lopullisesta viininviljelyaloista luopumi-
sesta koskevaan palkkioon,
(28)on muita alueita, joilla tuotanto ei ole suhteessa kysyntään muttajoiden tuotannon mukauttaminen saavutetaan paremminjärjestämällä uudelleen viinitilojen rakennetta uusiin lajikkeisiin
siirtymisen avulla, viinitarhojen siirrolla tai parantamalla
hallinnon tekniikkaa; tätä varten olisi myönnettävä tukea edel-lyttäen, että sen valvonta on riittävää,
(29)jotta kyseiset uudelleenjärjestelyt ja rakenteellinen uudistaminentoteutettaisiin valvotusti, niiden on oltava suunniteltuja; suunni-
telmat olisi tehtävä mahdollisimman lähellä tuotantotasoa, jotta
alueellinen monimuotoisuus tulee otetuksi huomioon; sen vuoksijäsenvaltioiden, alueiden, toimialakohtaisten organisaatioiden taituottajaryhmittymien olisi laadittava suunnitelmat; jäsenval-tioiden vastuulla on kuitenkin viime kädessä varmistaa, että
suunnitelmat ovat yhteisön lainsäädännön mukaisia,
(30)uudelleenjärjestelyllä ja rakenteellisella uudistamisella on kaksi
taloudellista vaikutusta tuottajaan; nämä ovat siirtymisen aikanaaiheutuvat tulonmenetykset ja näiden toimenpiteiden toteutta-misen aiheuttamat kustannukset; sen vuoksi tuen olisi katettava
nämä molemmat vaikutukset; tietyissä rajoissa uudelleenjärjeste-
lyyn voi liittyä kansallisia lisätoimenpiteitä,
(31)viinintuotantokyvyn hallinnan parantamiseksi jäsenvaltioidenolisi tehtävä sitä koskeva selvitys sekä jäsenvaltion että alueelli-sella tasolla; jäsenvaltioiden kannustamiseksi selvityksen
tekemiseen oikeus lainvastaisesti istutettujen alojen tilanteen
säännönmukaistamiseen, istutusoikeuksien lisäys ja uudelleenjär-jestely- ja rakenneuudistustuki olisi rajoitettava koskemaan niitäjäsenvaltioita, jotka ovat toteuttaneet selvityksen; alueellistenselvitysten osalta alueita, jotka ovat tehneet selvityksen, ei voidaestää saamasta etua uudelleenjärjestely- ja rakenneuudistustoi-1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 6
▼B
menpiteistä sillä perusteella, että muut alueet eivät ole tehneet
selvitystä; kaikki alueelliset selvitykset on kuitenkin tehtävä 31päivään joulukuuta 2001 mennessä,
(32)viinilajikkeiden luokittelu viinintuotantoa varten on paras
toteuttaa mahdollisimman lähellä tuottajaa; sen vuoksi jäsenval-
tioiden olisi otettava tämä tehtävä yhteisöltä,
(33)yhteisön viinitilarekisteriä koskeva neuvoston asetus (ETY)N:o 2392/86(
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1631/98(2), olisi pidettävä voimassa, jotta
ne jäsenvaltiot, jotka ovat vielä perustamassa sitä, voisivat saadatyön päätökseen; olisi kuitenkin säädettävä sen muuttamisesta tai
kumoamisesta myöhemmin,
(34)markkinoiden tasapainon säilyttämiseksi olisi säädettävä
pöytäviinin ja eräiden rypäleen puristemehujen yksityisen varas-toinnin tuesta; toimenpiteen olisi oltava mahdollisimmanjoustava ja mukauduttava markkinoiden liikkeisiin; erityisestitätä varten olisi sen vuoksi voitava keskeyttää sen soveltaminenlyhyellä varoitusajalla,
(35)olisi poistettava mahdollisuus käyttää interventiota keinotekoi-
sena ratkaisuna ylituotanto-ongelmaan, mutta säilytettävä
alkoholijuomien ja viiniköynnöksestä saatavien tuotteiden peri-nteiset myyntikanavat; tätä varten olisi muutettavatislausjärjestelmää; sen vuoksi olisi säädettävä seuraavistatislauksen muodoista: viiniyttämisen sivutuotteiden pakollinentislaus, sellaisista viinirypäleistä valmistettujen viinien pakol-
linen tislaus, joita ei ole luokiteltu yksinomaan
viininvalmistukseen käytettäviin rypälelajikkeisiin, viinimarkki-noita tukeva tislaustoimenpide edistämälläviinintislaustuotteiden toimittamista alkoholijuomien markki-noille, jotka perinteisesti käyttävät tätä alkoholia ja erityinen
tislaustoimenpide; muista tislaamisen muodoista olisi luovuttava;
näiden toimenpiteiden olisi oltava mahdollisimman joustavia,jotta niillä voitaisiin vastata markkinoiden tarpeisiin ja alueel-listen erityisolosuhteiden vaatimuksiin,
(36)ylipuristamalla saadun viinin heikon laadun vuoksi tällainenkäytäntöolisi kiellettävä ja säädettävä sen käytö n estämiseksirypäleen puristejäännöksen ja viinisakan pakollisesta tislaami-
sesta; tästä velvoitteesta on kuitenkin mahdollista säätää
poikkeuksia tuotantoedellytysten ottamiseksi huomioon tietyilläviinialueilla; ottaen huomioon, että tuotanto- ja markkinaraken-teilla A-viininviljelyvyöhykkeellä ja B-viininviljelyvyöhykkeensaksalaisessa osassa pystytään varmistamaan, että toimenpiteentavoitteet saavutetaan, näiden alueiden tuottajien osalta olisi
korvattava velvollisuus tislata viiniyttämisen sivutuotteet velvol-
lisuudella poistaa valvotusti viiniyttämisen sivutuotteet,
(37)sellaisista viinirypäleistä valmistettujen viinien tuotanto, joita eiole luokiteltu yksinomaan viininvalmistukseen käytettäviinrypälelajikkeisiin, olisi suunnattava ensi sijassa perinteisiinkäyttötapoihin väkevien alkoholijuomien alalla sekä muihin peri-nteisiin markkinamahdollisuuksiin; olisi säädettävä näihin
käyttöihin suunnatut tavanomaiset määrät ylittävän viinin pakol-
lisesta tislaamisesta,
(38)alkoholijuomien markkinoiden tietyt osat tarjoavat perinteisestitärkeitä myyntikanavia viinin tislaustuotteille ja viiniköynnök-sestä saataville tuotteille; sen vuoksi yhteisön olisi tuettavapöytäviinin ja pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinintislausta, jolla varmistetaan toimitukset näille markkinoille; tuki
olisi myönnettävä näiden viinien tislauksesta maksettavan perus-
tuen ja tisleen varastoinnista myönnettävän tuen muodossa,
(39)markkinoiden vakavan häiriintymisen ja vakavien laatuongel-mien varalta olisi otettava käyttöön erityinen tislaustoimenpide;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 7
(1) EYVL L 208, 31.7.1986, s. 1.
(2) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 14.
▼B
komission olisi vahvistettava tuen määrä ja muoto, mukaan
lukien tapaus, jossa havaitaan tietyn viinilajin markkinahinnanhuomattava aleneminen; toimenpiteen olisi oltava vapaaehtoinen
tuottajille, olisi säädettävä, että jos tämä toimenpide toteutetaan
kolmena perättäisenä vuotena tietyn viinilajin (tietynvyöhykkeen) osalta, komissio toimittaa Euroopan parlamentilleja neuvostolle kertomuksen ja tarvittaessa ehdotuksia,
(40)tislaamalla saatu alkoholi olisi käytettävä tavalla, joka mahdol-listaa suuremman avoimuuden ja paremman valvonnan sekäauttaa välttämään alkoholin perinteisten markkinoiden häiriinty-misen,
(41)tilavuusprosentteina ilmaistun luonnollisen alkoholipitoisuudenlisäämistä ei nykyisin toteuteta kaikille yhteisön tuottajillesamoilla taloudellisilla edellytyksillä tässä asetuksessa sallittujenmonien viininvalmistuskäytäntöjen vuoksi; tästä aiheutuvansyrjivyyden poistamiseksi olisi edistettävä viiniköynnöksestäsaatavien tuotteiden käyttöä väkevöimiseen, mikä lisää niiden
myyntikanavia ja auttaa välttämään viinin ylituotantoa; tämän
saavuttamiseksi olisi yhdenmukaistettava väkevöimiseenkäytettävien eri tuotteiden hinnat; tämä voidaan saavuttaatietyiltä alueilta tulevan, väkevöimiseen käytettävän tiivistetynrypäleen puristemehun ja puhdistetun tiivistetyn rypäleen puris-
temehun tukijärjestelmän avulla,
(42)on edelleen tarpeen lisätä viiniköynnöksestä saatavien tuotteiden
käyttöä vakaamman tasapainon saavuttamiseksi tuotannon jakäytön välillä; on ilmeisesti perusteltua puuttua pöytäviininvalmistukseen jo sen aikaisessa tuotantovaiheessa suosimalla
rypäleen puristemehun käyttöä muuhun kuin viiniyttämiseen
myöntämällä tukea, jolla varmistetaan yhteisön viinialan tuot-teiden perinteisten myyntikanavien säilyttäminen; toimenpidettäolisi sovellettava perinteiset tuotantomenetelmät huomioonottaen ja siten, että vältetään kilpailun vääristyminen,
(43)pakollista tislaamista koskevan toimenpiteen mukaiset velvolli-suutensa laiminlyöneet tuottajat olisi jätettävä muideninterventiotoimenpiteiden ulkopuolelle,
(44)olisi myös säädettävä mahdollisista toimenpiteistä, jos hinnatnousevat korkeiksi yhteisön markkinoilla,
(45)viinimarkkinoiden erityispiirteet huomioon ottaen ontodennäköistä, että tuottajaorganisaatioiden muodostaminenedistää yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteiden saavuttamista;
jäsenvaltiot voivat tunnustaa tällaiset organisaatiot; tällaisten
organisaatioiden muodostamisen on perustuttava vapaaehtoisuu-teen ja hyötyihin, jotka tuottajaorganisaatiot voivat tarjotajäsenilleen palvelujen laajuuden ja tehokkuuden ansiosta,
(46)määritellyillä alueilla tuotettujen laatuviinien ja maantieteelli-sellä merkinnällä varustettujen pöytäviinien markkinoidenmoitteettoman toiminnan parantamiseksi jäsenvaltioiden onoltava valmiita toteuttamaan toimialakohtaisten organisaatioidentekemät päätökset; kyseiset päätökset eivät saa koskea tiettyjäneuvoteltuja käytäntöjä; on aiheellista, että komissio takaa
kyseisten päätösten olevan yhdenmukaisia yhteisön oikeuden
kanssa; toimialakohtaisten organisaatioiden on suoritettava tietyttehtävät ottaen huomioon kuluttajien edut,
(47)terveyssyistä ja laatupolitiikan tavoitteiden mukaisesti olisi
säädettävä yhteisön tasolla sallituista viininvalmistusmenetel-
mistä ja -käsittelyistä tämän asetuksen soveltamisalaankuuluvien tuotteiden valmistuksessa; nautittavaksi tarkoitettujenviinien tuottamiseen saisi samoista syistä käyttää ainoastaanviininvalmistukseen tarkoitettuja rypälelajikkeita,
(48)ottaen huomioon, että tuotantoedellytykset, erityisesti auringon-valo, maaperä ja ilmasto vaihtelevat huomattavasti yhdeltäyhteisön viininviljelyvyöhykkeeltä toiselle, on välttämätöntä,että kyseiset vaihtelut otetaan huomioon, kun kyse on viininvalmistusmenetelmistä ja -käsittelyistä; yksinkertaisuuden vuoksi1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 8
▼B
näihin käytäntöihin liittyvistä tietyistä rajoituksista ja teknisistä
edellytyksistä olisi säädettävä soveltamissäännöissä, jotta niitäolisi helpompi muuttaa kokemuksen ja tekniikan kehityksen
perusteella; tässä asetuksessa olisi kuitenkin vahvistettava rikki-
dioksidin, sorbiinihapon ja kaliumsorbaatin tasoja koskevatrajoitukset ottaen huomioon niiden terveydellinen merkitys,
(49)olisi säädettävä viinialan tuotteiden sallituista määritysmenetel-mistä,
(50)tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden kuvauk-sella, nimityksellä ja tarjontamuodolla voi olla merkittävävaikutus niiden markkinoitavuuteen; sen vuoksi tässä asetuksessaolisi vahvistettava näitä asioita koskevat säännöt, joissa olisiotettava huomioon kuluttajien ja tuottajien oikeutetut edut sekä
sisämarkkinoiden hyvän toiminnan ja laatutuotteiden tuotannon
edistäminen, näiden sääntöjen perusperiaatteissa olisi säädettävävelvollisuudesta käyttää tiettyjä ilmaisuja tuotteen tunnistami-seksi ja tiettyjen tärkeiden tietojen antamiseksi kuluttajille sekämahdollisuudesta käyttää tiettyjä muita ilmaisuja joko yhteisönsääntöjen mukaisesti tai jollei kuluttajien harhauttamisen estämi-
seksi annetuista säännöksistä muuta johdu,
(51)erityisesti kuvausta koskevissa säännöissä on säädettävä kulutta-
jien harhauttamisen estämisestä, määräystenvastaisiinmerkintöihin yhteisön tasolla sovellettavista seuraamuksista,kielten käyttämisestä, erityisesti kun on kyse eri aakkosista ja
merkkien käyttämisestä, erityisesti kun ne voivat aiheuttaa
väärinkäsityksiä kuluttajien keskuudessa,
(52)ottaen huomioon erot tässä asetuksessa säädeltyjen tuotteiden janiiden markkinoiden välillä sekä kuluttajien odotusten ja tavano-maisen käytön välillä, säännöt on eriteltävä asianomaisten
tuotteiden mukaan, erityisesti kuohuviinin osalta, ja niiden alku-
perän mukaan,
(53)sääntöjen olisi koskettava myös maahantuotujen tuotteidenmerkintöjä, erityisesti niiden alkuperän selventämiseksi ja senestämiseksi, että niitä ei sekoitettaisi yhteisön tuotteisiin,
(54)maantieteellisten merkintöjen tai muiden perinteisten ilmaustenkäyttöoikeus on tärkeä; sen vuoksi olisi annettava sitä koskeviasääntöjä ja säädettävä näiden ilmausten suojaamisesta; rehellisenkilpailun tukemiseksi ja kuluttajien harhauttamisen estämiseksitämä suoja voi olla tarpeen ulottaa tuotteisiin, jotka eivät kuulutämän asetuksen soveltamisalaan, perustamissopimuksen liittee-
seen 1 kuulumattomat tuotteet mukaan lukien,
(55)huomioon ottaen kuluttajien etu ja tarve saada vastaava kohtelu
tma-laatuviineille kolmansissa maissa olisi säädettävä mahdolli-suudesta ottaa käyttöön vastavuoroiset järjestelyt, joiden avullasaadaan sellaisenaan nautittavaksi tarkoitetuille tuontiviineille,
joissa on maantieteellinen merkintä, tma-laatuviineille säädetty
valvonta ja suojelu, jos kyseisiä viinejä pidetään kaupan yhteisönmarkkinoilla,
(56)Maailman kauppajärjestön perustamissopimukseen, joka onhyväksytty päätöksellä 94/800/EY(
1), erottamattomana osana
kuuluvan sopimuksen teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liit-
tyvistä näkökohdista 23 ja 24 artiklasta johtuvat vaatimuksethuomioon ottaen olisi säädettävä, että asianosaisten on tietyissäolosuhteissa estettävä Maailman kauppajärjestössä jäsenenäolevan kolmannen maan suojaamien maantieteellistenmerkintöjen lainvastainen käyttö,
(57)maatalouden laatutuotteiden tuotannon edistämistä koskevanpolitiikan kehittyminen erityisesti viinialalla on omiaanedistämään kaupan pitämisen edellytysten paranemista ja sentuloksena lisäämään myyntikanavia; näiden tavoitteiden saavut-tamista voidaan edistää myös antamalla täydentäviä yhteisiä1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 9
(1) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 1.
▼B
sääntöjä, jotka koskevat tämän politiikan soveltamisalaan kuulu-
vien tma-laatuviinien tuotantoa ja valvontaa,
(58)tma-laatuviinien vähimmäislaatuvaatimusten säilyttämiseksi,
niiden tuotannon hallitsemattoman lisääntymisen välttämiseksi
ja jäsenvaltioiden säännösten yhdenmukaistamiseksi yhteisönrehellistä kilpailua tavoiteltaessa olisi hyväksyttävä yhteisönsääntelykehys, joka kattaa tma-laatuviinien tuotannon javalvonnan ja jonka vaatimukset jäsenvaltioiden antamien
erityisten säännösten on täytettävä,
(59)olisi luetteloitava ja määriteltävä perinteiset tuotantoedellytykset
huomioon ottaen niiden tekijöiden luonne ja ulottuvuus, jotkamahdollistavat kunkin tma-laatuviinin yksilöinnin; laatuvaati-musten yhdenmukaistamista on myös tavoiteltava yhteisesti;näiden tekijöiden olisi oltava tuotantoalueen rajaaminen, viinila-
jikkeet, viljelymenetelmät, viininvalmistusmenetelmät,
luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus, hehtaarituotos sekäaistinvaraisten ominaisuuksien määritys ja arviointi; olisi annet-tava erityisiä sääntöjä väkevistä tma-laatuviineistä ja tma-laatukuohuviineistä ottaen huomioon näiden tuotteiden erityi-sluonne,
(60)kokemus on osoittanut, että on tarpeen laatia tarkat säännöt tma-laatuviinien uudelleenluokittelusta pöytäviineiksi ja määriteltävätapaukset, joissa tuottaja voi jättää pyytämättä, että hänen sato-tai tuotantoilmoituksessaan tma-laatuviinin valmistukseen sovel-tuvana tuotteena ilmoitettu tuote luokitellaan tma-laatuviiniksi,
(61)tma-laatuviinien erityisten laatuominaisuuksien säilyttämiseksijäsenvaltioiden olisi voitava soveltaa tma-laatuviinien tuotantoaja liikkuvuutta täydentäviä tai rajoittavampia sääntöjä oikeuden-mukaisten ja perinteisten käytäntöjen mukaisesti,
(62)viinialan yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen yhteisössä edel-lyttää yhtenäisen kauppajärjestelmän toteuttamista yhteisön
ulkorajoilla; kauppajärjestelmän, johon kuuluu sisämarkkinatoi-
menpiteiden lisäksi tuontitulleja ja vientitukia, pitäisiperiaatteessa tasapainottaa yhteisön markkinat; kauppajärjes-telmän olisi perustuttava Uruguayn kierroksen monenvälisissäkauppaneuvotteluissa tehtyihin sitoumuksiin,
(63)kolmansien maiden kanssa käytävän viinialan kaupan määrien
seuraamiseksi olisi säädettävä tiettyjä tuotteita koskevien tuonti-
ja vientitodistusten järjestelmästä; järjestelmään olisi sisällyttävävakuus, jolla taataan sellaisten toimien toteutuminen, joillekyseisiä todistuksia on myönnetty,
(64)tiettyjen maataloustuotteiden tuonnista yhteisön markkinoilleaiheutuvien mahdollisten epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemi-
seksi ja torjumiseksi yhden tai useamman tällaisen tuotteen
tuonnilta olisi edellytettävä lisätuontitullia, jos tietyt edellytyksettäyttyvät,
(65)on aiheellista antaa tietyin edellytyksin komissiolle valtuudetavata ja hallinnoida perustamissopimuksen mukaisesti tehdyistä
kansainvälisistä sopimuksista tai muista neuvoston antamista
säädöksistä johtuvia tariffikiintiöitä,
(66)yhteisön osallistuminen viinialan kansainväliseen kauppaanvoidaan varmistaa mahdollisuudella myöntää yhteisön hinnan jamaailmanmarkkinahinnan välisen erotuksen suuruista tukeaMaailman kauppajärjestön maataloussopimuksen(
1) mukaiselle
viennille kolmansiin maihin; näihin tukiin olisi sovellettava
määrällisiä ja arvoon perustuvia rajoituksia,
(67)vientitukia vahvistettaessa olisi varmistettava arvoon perustuvienrajoitusten noudattaminen valvomalla, että tuet maksetaan Eu-roopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston sääntöjenmukaisesti; seurantaa voi helpottaa tukien pakollisella ennakko-1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 10
(1) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 22.
▼B
vahvistuksella; eriytetyn tuen osalta olisi kuitenkin sallittava
vahvistetun määräpaikan muuttaminen maantieteelliselläalueella, jolla sovelletaan yhtenäistä tuen määrää; jos
määräpaikkaa muutetaan, olisi maksettava todelliseen määräpaik-
kaan sovellettavaa tukea siten, että enimmäismäärä on ennaltavahvistettuun määräpaikkaan sovellettavan tuen määrä,
(68)määrällisten rajoitusten noudattamisen varmistaminen edellyttääluotettavan ja tehokkaan seurantajärjestelmän käyttöönottoa; tätävarten vientitukien myöntämisen edellytyksenä olisi oltava vien-
titodistus; tukia olisi myönnettävä käytettävissä olevien rajojen
mukaisesti kunkin kyseisen tuotteen erityistilanteen mukaan;tästä säännöstä ei saisi poiketa muutoin kuin elintarvikeaputoi-mien yhteydessä, jotka vapautetaan rajoituksista; Maailmankauppajärjestön maataloussopimuksessa tarkoitettuina markki-
nointivuosina vientituen turvin vietyjen määrien seurannan olisi
perustuttava kunakin markkinointivuonna myönnettyihin vienti-todistuksiin,
(69)edellä esitetyn järjestelmän täydentämiseksi siinä määrin kuin ontarpeen sen moitteettoman toiminnan kannalta olisi säädettävämahdollisuudesta säädellä sisäistä jalostusmenettelyä tai markki-
natilanteen vaatiessa kieltää sen käyttö,
(70)tullijärjestelmä mahdollistaa luopumisen kaikista muista suoja-
toimenpiteistä yhteisön ulkorajoilla; sisämarkkina- jatullimekanismi voi poikkeuksellisissa olosuhteissa kuitenkinosoittautua riittämättömäksi; tällaisessa tapauksessa yhteisönolisi voitava viipymättä toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet,
jotta yhteisön markkinat eivät jäisi ilman suojaa tällaisten
tapausten mahdollisesti aiheuttamilta häiriöiltä; näiden toimenpi-teiden olisi oltava asiaa koskevista WTO-sopimuksista johtuviensitoumusten mukaisia,
(71)kolmansista maista tuotuihin tuotteisiin olisi sovellettava tiettyjätuote-eritelmiä koskevia sääntöjä, joilla voidaan varmistaa tietty
tasapaino yhteisön viinejä koskeviin määritelmiin nähden; niiden
olisi myös täytettävä alkuperämaan vaatimukset, ja niidenmukana olisi aiheellisissa olosuhteissa oltava määritysseloste,
(72)olisi säädettävä, että kaikkien tämän asetuksen soveltamisalaankuuluvien tuotteiden mukana olisi oltava saateasiakirja niidenliikkuessa yhteisössä,
(73)tiettyjen tukien myöntäminen voisi vaarantaa yhtenäismarkki-
noiden toteuttamisen; tämän vuoksi viinin yhteisessä
markkinajärjestelyssä olisi sovellettava niitä perustamissopi-muksen määräyksiä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioidenmyöntämien tukien arvioimisen ja yhteismarkkinoiden kanssaristiriidassa olevien tukien kieltämisen; lopullisesta viininvilje-lystä luopumisesta maksettavia palkkioita koskevissa
säännöksissä ei pitäisi säätää samaan tarkoitukseen myönnettä-
vien kansallisten tukien kieltämistä,
(74)viinialan sääntöjen tarpeellinen monimutkaisuus huomioonottaen jäsenvaltiossa olisi oltava viranomaisia, jotka vastaavatsääntöjen noudattamisen varmistamisesta; komission olisivoitava omilla tarkastajilla yhteistyössä jäsenvaltioiden virano-
maisten kanssa valvoa ja varmistaa noudattaminen,
(75)viinin yhteismarkkinoiden kehittyessä on tarpeen, että jäsenval-
tiot ja komissio toimittavat toisille tämän asetuksensoveltamiseksi tarvittavat tiedot; tätä varten viiniyttämiseen sekärypäleen puristemehun ja viinin valmistukseen tarkoitettujenrypäleiden tuottajien olisi tehtävä satoilmoitus, koska se on
tarvittava tieto; jäsenvaltioiden olisi voitava pyytää tuottajilta
lisätietoja; komission olisi voitava tarvittaessa käyttää tietojenarvioinnissa ulkopuolista apua,
(76)ehdotettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksiolisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden jakomission tiivis yhteistyöhallintokomiteassa,1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 11
▼B
(77)yhteisön olisi rahoitettava jäsenvaltioille tämän asetuksen sovel-
tamisesta seuraavista velvoitteista aiheutuvia menoja [yhteisen
maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999(
1) mukaisesti,
(78)viinin yhteisessä markkinajärjestelyssä olisi otettava huomioonsamanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla perustamissopimuksen33 ja 131 artiklassa määrätyt tavoitteet,
(79)viinin yhteisen markkinajärjestelyn soveltamisessa olisi myösotettava huomioon perustamissopimuksen 300 artiklan 2 kohdan
mukaisesti tehdyt sopimukset; erityisesti olisi otettava huomioon
sopimukset, jotka ovat osa Maailman kauppajärjestön perusta-missopimusta ja varsinkin kaupan teknisiä esteitä käsitteleväsopimus(
2), ja
(80)siirryttäessä asetuksen (ETY) N:o 822/87 ja muiden viinialanasetusten järjestelyistä tässä asetuksessa vahvistettuihin järjeste-
lyihin voi ilmetä vaikeuksia, joita ei käsitellä tässä asetuksessa;
tällaisen mahdollisuuden vuoksi olisi säädettävä, että komissioantaa tarvittavat siirtymätoimenpiteet; komissiolla olisi myösoltava valtuudet ratkaista erityisiä käytännön ongelmia,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
SOVELTAMISALA
1 artikla
1. Viinin yhteinen markkinajärjestely sisältää viinintuotantokykyä,
markkinamekanismeja, tuottajaorganisaatioita ja toimialakohtaisia orga-nisaatioita, viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä, kuvausta,nimityksiä, tarjontamuotoa ja suojausta, määritellyillä alueilla tuotettujalaatuviinejä (tma-laatuviinejä) ja kolmansien maiden kanssa käytävääkauppaa koskevia sääntöjä.
2. Sitä sovelletaan seuraaviin tuotteisiin:
CN-koodi Tavaran kuvaus
a) 200960 viinirypälemehu (mukaan lukien rypäleen puristemehu ”grape must”)
22043092 muu rypäleen puristemehu (grape must), muu kuin käymistilassa tai jonka
käyminen on pysäytetty muuten kuin alkoholia lisäämällä 22043094
22043096
22043098
b) ex 2204 tuoreista rypäleistä valmistettu viini, myös tislausta varten väkevöity viini;
rypäleen puristemehu (grape must), muu kuin nimikkeeseen 2009 kuuluva,
lukuun ottamatta alanimikkeisiin 2204 3092, 2204 3094, 22043096 ja
2204 3098 kuuluvaa rypäleen puristemehua
c) 08061093 tuoreet viinirypäleet, muut kuin syötäväksi tarkoitetut
08061095
08061097
22090011 viinietikka
22090019
d) 22060010 piquette (puristejäännöksestä valmistettu viini)
23070011 viinisakka
23070019
23089011 rypäleiden puristejäännös
230890191999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 12
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 86.
▼B
3. Tässä asetuksessa käytettyjen ilmausten määritelmät annetaan
tuotteiden osalta liitteessä I, alkoholipitoisuuden osalta liitteessä II javiininviljelyvyöhykkeiden osalta liitteessä III. Yksityiskohtaiset
säännöt näiden liitteiden soveltamisesta voidaan antaa 75 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
4. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden tuotanto-
vuosi, jäljempänä ’viinivuosi’, alkaa kunkin vuoden 1 päivänä
elokuuta ja päättyy seuraavan vuoden 31 päivänä heinäkuuta.
II OSASTO
TUOTANTOKYKY
I LUKU
VIINIKÖYNNÖSTEN ISTUTTAMINEN
2 artikla
1. Viininvalmistukseen käytettäviksi rypälelajikkeiksi 19 artiklan
1 kohdan nojalla luokiteltujen viiniköynnösten istuttaminen on kiel-lettyä 31 päivään heinäkuuta 2010 asti, jollei se perustu:
a) 3 artiklassa tarkoitettuun uuden viljelmän istutusoikeuteen,
b) 4 artiklassa tarkoitettuun uudelleenistutusoikeuteen, tai
c) 5 artiklassa tai, sovellettaessa 5 artiklan 8 kohtaa, 6 artiklan
1 kohdassa tarkoitettuun varannosta myönnettyyn istutusoikeuteen.-Viininvalmistukseen käytettävien rypälelajikkeiden uudelleenvarttaminen muihin kuin viininvalmistukseen käytettäviin rypälela-
jikkeisiin on kielletty samaan päivämäärään saakka.
2. Sellaisilta alueilta saatuja rypäleitä,
a) joille viiniköynnökset on istutettu ennen 1 päivää syyskuuta 1998 ja
b) joiden tuotanto voitaisiin asetuksen (ETY) 822/87 6 artiklan
3 kohdan tai 7 artiklan 4 kohdan mukaan käyttää ainoastaan tislaus-tarkoituksiin,
ei voida käyttää kaupan pidettäväksi tarkoitetun viinin tuotantoon.
Näistä rypäleistä saatuja tuotteita saa luovuttaa liikkeeseen ainoastaantislaustarkoituksiin. Näistä tuotteista ei kuitenkaan saa valmistaa alko-holia, jonka todellinen alkoholipitoisuus on 80 tilavuusprosenttia taisitä vähemmän.
3. Jos jäsenvaltio on toteuttanut viinintuotantokykyä koskevan selvi-
tyksen 16 artiklan mukaisesti, se voi poiketa tämän artiklan 2 kohdasta.Poikkeus on myönnettävä ennen 31 päivää heinäkuuta 2002 ja siinä onannettava asianomaisille alueille lupa tuottaa kaupan pitämiseen tarkoi-tettua viiniä.
Poikkeus myönnetään:
a) jos asianomainen tuottaja on aikaisemmin raivannut muita viini-
köynnöksiä todelliselta satotasoltaan vastaavan alueen, lukuunottamatta tapauksia, joissa tälle tuottajalle on maksettu yhteisön tai
kansallisen lainsäädännön nojalla raivauspalkkiota; ja/tai
b) sallimalla uudelleenistutusoikeuksien käytön, jos tuottaja on saanut
ne kyseisen alueen istuttamisen jälkeen vahvistetun ajanjakson
kuluessa; jäsenvaltiot voivat käyttää tähän tarkoitukseen myös 6artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja uusia istutusoikeuksia; ja/tai
c) jos jäsenvaltio voi osoittaa (komissiota tyydyttävällä tavalla), että se
ei ole hakenut uudelleenistutusoikeuksia, jotka olisivat vielävoimassa, jos niitä olisi haettu; tällaisia oikeuksia voidaan käyttääja ne voidaan jakaa uudelleen tuottajille todellista satotasoa vastaa-valta alalta; ja/tai
d) jos kyseinen tuottaja on sitoutunut raivaamaan todellista satotasoa
vastaavan alan kolmen vuoden kuluessa, jos kyseinen alue onmerkitty asianomaisen jäsenvaltion viinitilarekisteriin.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 13
▼B
4. Sovellettaessa 3 kohdan a tai c alakohtaa jäsenvaltiot määräävät
asianomaisille tuottajille asianmukaisen hallinnollisen seuraamuksen.
5. Edellä olevan 3 kohdan c alakohtaa voidaan soveltaa vain alaan,
joka on enintään 1,2 prosenttia viininviljelyalasta.
6. Sovellettaessa 3 kohdan b alakohtaa:
a) jos tuottajan oikeudet ovat peräisin varannosta, oikeudet voidaan
myöntää ainoastaan 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti javiljelijän on maksettava 150 prosenttia jäsenvaltion kyseistä
säännöstä soveltaessaan tavanomaisesti perimästä hinnasta; tai
b) jos tuottaja ostaa uudelleenistutusoikeuden, tämän oikeuden on
koskettava kyseistä alaa ja lisäksi 50:tä prosenttia, joka puolestaan
siirretään varantoon tai varantoihin 5 artiklan mukaisesti tai lisätään
6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen uusien istutusoikeuksienmäärään sovellettaessa 5 artiklan 8 kohtaa.
7. Viininvalmistukseen käytettäviksi rypälelajikkeiksi 19 artiklan 1
kohdan mukaan luokitellut viiniköynnökset:
a) jotka on istutettu 1 päivänä syyskuuta 1998 tai sen jälkeen ja joiden
tuotanto voidaan asetuksen (ETY) 822/87 6 artiklan 3 kohdan tai 7
artiklan 4 kohdan mukaan toimittaa ainoastaan tislaamoille, tai
b) jotka on istutettu 1 kohdassa tarkoitetun kiellon vastaisesti,
on raivattava. Raivauskustannuksista vastaa asianomainen tuottaja.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän kohdan soveltamisen varmistami-seksi tarvittavat toimenpiteet.
3 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää uuden viljelmän istutusoikeuksia
tuottajille alueilla, jotka on tarkoitettu:
a) uusille viljelmille, kun kyseessä on yleisen edun vuoksi toteutet-
tavaa maanjakoa tai pakkolunastusta koskevat toimenpiteet, jotka
hyväksytään voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti;
b) kokeelliseen viininviljelyyn; tai
c) emoviiniköynnösten varttamisoksien kasvatukseen.
Jäsenvaltiot voivat myös myöntää uusien viljelmien istutusoikeuksia
alueilla, joilla tuotettavat viinit tai viiniköynnöksistä saatavat tuotteeton tarkoitettu yksinomaan viininviljelijän oman perheen kulutukseen.
2. Jäsenvaltiot voivat myös myöntää uusien viljelmien istutusoi-
keuksia viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2003 alueille, joillatuotetaan sellaisella maantieteellisellä merkinnällä varustettua tma-laatuviiniä tai pöytäviiniä, joilla on osoitettu kyseisen viinin tuotannonolevan sen laatuominaisuuksien vuoksi huomattavasti kysyntää
vähäisempää.
3. Uusien viljelmien istutusoikeuksia saaneen tuottajan on käytettävä
ne niillä alueilla ja niihin tarkoituksiin, joita varten nämä oikeudet onmyönnetty.
4. Uusien viljelmien istutusoikeudet on käytettävä ennen niiden
myöntämisvuotta seuraavan toisen viinivuoden päättymistä. Muut kuin
1 kohdassa tarkoitetut uusien viljelmien istutusoikeudet, joita ei ole
käytetty tämän ajan kuluessa, siirretään varantoon 5 artiklan 2 kohdana alakohdan mukaisesti.
5. Muita kuin 1 kohdassa tarkoitettuja uusien viljelmien istutusoi-
keuksia voidaan myöntää tuottajille ainoastaan 6 artiklan 1 kohdassa
esitetyissä rajoissa. Tätä varten:
a) ennen 6 artiklassa tarkoitettujen uusien istutusoikeuksien siirtämistä
varantoon tai varantoihin jäsenvaltioiden on varmistettava, ettäuusien viljelmien istutusoikeuksien myöntäminen ei vähennä 6artiklan 1 kohdassa mainittujen uusien istutusoikeuksien määrääalle nollatason; ja1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 14
▼B
b) kun jäsenvaltio on siirtänyt 6 artiklassa tarkoitetut uudet istutusoi-
keudet varantoon tai varantoihin, sitä seuraava uuden viljelmänistutusoikeuden myöntäminen tarkoittaa sitä, että kyseisen alueen
osalta varantoon tai varantoihin siirretty, todelliselta satotasoltaan
vastaavaa aluetta vastaava istutusoikeus raukeaa. Jos varannosta taivarannoista ei ole saatavilla riittävästi istutusoikeuksia, uusien viljel-mien istutusoikeuksia ei voida myöntää.
4 artikla
1. Uudelleenistutusoikeuksia ovat:
a) 2 kohdan mukaisesti myönnetyt uudelleenistutusoikeudet; tai
b) yhteisön aikaisemman lainsäädännön tai aikaisemman kansallisen
lainsäädännön mukaisesti saadut samankaltaiset oikeudet.
2. Jäsenvaltioiden on myönnettävä uudelleenistutusoikeuksia tuotta-
jille, jotka ovat raivanneet viiniköynnöstä kasvavan alan. Jäsenvaltiotvoivat myöntää uudelleenistutusoikeuksia tuottajille, jotka sitoutuvatraivaamaan viiniköynnöstä kasvavan alan ennen kolmannen viini-vuoden päättymistä alueen istuttamisesta. Uudelleenistutusoikeudet
myönnetään alueelle, joka todelliselta satotasoltaan vastaa viini-
köynnöksistä raivattua tai raivattavaa aluetta.
3. Uudelleenistutusoikeudet on käytettävä tilalla, jolle ne on
myönnetty. Jäsenvaltiot voivat lisäksi säätää, että uudelleenistutusoi-keuksia saa käyttää ainoastaan raivatuilla alueilla.
4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, uudelleenistutusoikeus
voidaan siirtää kokonaan tai osittain toiselle tilalle samassa jäsenval-tiossa, jos:
a) osa kyseisestä tilasta siirretään tälle toiselle tilalle. Tässä tapauk-
sessa oikeutta saa käyttää jälkimmäisen tilan sellaisella alueella,joka ei ole suurempi kuin siirretty alue; tai
b) toisen tilan alat on tarkoitettu
i) sellaisten tma-laatuviinien tai pöytäviinien tuotantoon, joilla on
maantieteellinen merkintä; tai
ii) viiniköynnösten perusrunkojen emokasvien kasvatukseen.
Oikeudet on käytettävä niillä alueilla ja niihin tarkoituksiin, joita varten
ne on myönnetty.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näiden poikkeuksien sovelta-
minen ei johda tuotantokyvyn yleiseen kasvuun niiden alueellavarsinkaan niissä tapauksissa, kun siirtäminen tapahtuu kastelematto-milta aloilta kastelluille aloille.
5. Tämän asetuksen mukaisesti saadut uudelleenistutusoikeudet on
käytettävä sen viinivuoden, jonka aikana raivaus suoritettiin, päätty-mistä seuraavan viidennen viinivuoden loppuun mennessä.Poikkeuksellisesti jäsenvaltiot voivat pidentää kautta enintään kahdek-
saan viinivuoteen. Uudelleenistutusoikeudet, joita ei ole käytetty
tämän ajan kuluessa, siirretään 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukai-sesti varantoon.
5 artikla
1. Tuotantokyvyn kansallisen tai alueellisen hallinnan parantami-
seksi jäsenvaltioiden on perustettava istutusoikeuksille kansallinenvaranto ja/tai tarvittaessa alueellisia varantoja.
2. Varantoon tai varantoihin on siirrettävä seuraavat oikeudet:
a) uusien viljelmien istutusoikeudet, uudelleenistutusoikeudet ja varan-
nosta myönnetyt istutusoikeudet, joita ei ole käytetty 3 artiklan 4kohdassa, 4 artiklan 5 kohdassa ja tämän artiklan 6 kohdassa säädet-tyjen määräaikojen kuluessa;
b) uudelleenistutusoikeuksia hallussaan pitävien tuottajien varantoon
siirtämät oikeudet, joista on mahdollisesti maksettu kansallisistavaroista korvaus, jonka määrät ja jota koskevat muut yksityiskohdat1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 15
▼B
jäsenvaltiot määrittelevät erikseen ottaen huomioon asianomaisten
oikeutetut edut;
c) 6 artiklassa tarkoitetut uudet istutusoikeudet.
3. Jäsenvaltiot voivat myöntää varantoon siirrettyjä oikeuksia:
a) korvauksetta alle 40-vuotiaille tuottajille, joilla on riittävä ammatti-
taito ja pätevyys ja jotka ovat perustamassa ensimmäistä
viinitilaansa maatalousyrittäjänä; tai
b) kansallisiin ja tarvittaessa alueellisiin varoihin suoritettavaa
korvausta vastaan tuottajille, jotka aikovat käyttää oikeudet sell-aisten viinitarhojen istuttamiseen, joiden tuotteilla on taattumenekki. Jäsenvaltioiden on määriteltävä vahvistamisperusteet
korvauksen määrälle, joka voi vaihdella aiotun lopputuotteen
mukaan kyseessä olevan viinitilan osalta.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että paikka, jossa varannosta
myönnettyjä istutusoikeuksia käytetään, niihin käytetyt lajikkeet ja
viljelymenetelmät ovat sellaisia, että niillä voidaan taata tuotannonsopeuttaminen markkinoiden vaatimuksiin ja että sadot vastaavat senalueen keskiarvoa, jolla nämä oikeudet käytetään. Tämä pätee erityi-sesti silloin, kun kastelemattomilta aloilta peräisin olevatistutusoikeudet käytetään kastelluilla aloilla.
5. Varantoon siirretyt istutusoikeudet voidaan myöntää varannosta
viimeistään ennen niiden siirtämisvuotta seuraavan viidennen viini-vuoden päättymistä. Jos istutusoikeuksia ei ole myönnetty tähän
mennessä, ne raukeavat.
6. Varannosta myönnetyt istutusoikeudet on käytettävä ennen niiden
myöntämisvuotta seuraavan toisen viinivuoden päättymistä. Varannosta
myönnetyt istutusoikeudet, joita ei ole käytetty tämän ajan kuluessa,
siirretään takaisin varantoon 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.
7. Jos jäsenvaltio perustaa alueellisia varantoja, se voi antaa
sääntöjä, joissa sallitaan istutusoikeuksien siirto alueellisten varantojen
välillä. Jos jossakin jäsenvaltiossa on sekä alueellisia että kansallisia
varantoja, näiden varantojen väliset siirrot voidaan myös sallia.
Tässä kohdassa tarkoitettujen siirtojen edellytykseksi voidaan asettaa
vähennyskertoimen soveltaminen.
8. Edellä 1-7 kohdasta poiketen jäsenvaltion toimivaltainen virano-
mainen voi päättää olla soveltamatta varantojärjestelmää edellyttäen,
että jäsenvaltio voi osoittaa, että koko sen alueella on tehokas istutusoi-
keuksien hallinnointijärjestelmä. Kyseinen järjestelmä saa tarvittaessapoiketa tämän luvun asiaa koskevista säännöksistä. Jos jäsenvaltiollaon tällainen järjestelmä, 4 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä virkkeessätarkoitettujen istutusoikeuksien kestoa jatketaan viidellä markkinointi-vuodella. Edellä olevan 4 artiklan 5 kohdan toista virkettä sovelletaan
edelleen.
6 artikla
1. Uudet istutusoikeudet, mukaan lukien jäsenvaltion 3 artiklan 2
kohdan nojalla myöntämät uudet istutusoikeudet, jaetaan seuraavasti:
a)Saksa: 1 534 ha,
Kreikka: 1 098 ha,Espanja: 17355 ha,Ranska: 13565 ha,Italia: 12933 ha,Luxemburg: 18 ha,Itävalta: 737 ha,Portugali: 3 760 ha,
b)Yhteisön varanto: 17 000 ha.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 16
▼B
2. Uusia istutusoikeuksia saa siirtää varantoon tai käyttää 2 artiklan
3 kohdan b alakohdan mukaisesti ainoastaan, jos jäsenvaltio on toteut-tanut tuotantokykyä koskevan selvityksen 16 artiklan mukaisesti.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut uudet istutusoikeudet saa siirtää
varantoon tai käyttää 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisestiainoastaan yhden kerran.
7 artikla
1. Tässä luvussa tarkoitetaan:
a)”raivauksella” kaikkien viiniköynnösten täydellistä poistamista
viininviljelyalalta;
b)”istutuksella” vartettujen tai varttamattomien viinitaimien tai viini-
taimien osien lopullista istuttamista rypäleiden tuotantoa taiemoviiniköynnösten varttamisoksien kasvatusta varten;
c)”istutusoikeudella” oikeutta istuttaa viiniköynnöksiä uusien viljel-
mien istutusoikeuden, uudelleenistutusoikeuden, varannostamyönnetyn istutusoikeuden tai uuden istutusoikeuden nojalla 3, 4,5 ja 6 artiklassa vahvistetuin edellytyksin;
d)”uudelleenistutusoikeudella” oikeutta istuttaa viiniköynnöstä
alueelle, joka todelliselta satotasoltaan vastaa viiniköynnöksistäraivattua tai raivattavaa aluetta, 4 artiklassa ja 5 artiklan 8 kohdassavahvistetuin edellytyksin;
e)”uudelleen varttamisella” jo kertaalleen vartetun viiniköynnöksen
varttamista.
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näihin sääntöihin voi erityisesti sisältyä:
— 2 artiklan 7 kohdassa tarkoitetuista viiniköynnöksistä saatujen tuot-
teiden tislaamista koskevat säännökset,
— säännökset liiallisten hallinnollisten maksujen välttämiseksi tämän
luvun säännösten soveltamisessa,
— 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu osoittaminen,— 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu viiniköynnösten samanaikainen
esiintyminen,
— 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun vähennyskertoimen soveltamista
koskevat säännöt,
— edellä 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön varannon toiminta.
Erityisesti säännöt voivat 31 päivään joulukuuta 2003 asti koskeauusien istutusoikeuksien jakamista yhteisön varannosta jäsenval-
tioille käytettäväksi alueilla, joilla voidaan osoittaa olevan
lisätarvetta, joka voitaisiin tyydyttää jakamalla kyseisiä uusia istutu-soikeuksia,
— säännöksiä sen varmistamiseksi, että 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti
myönnetyt uuden viljelmän istutusoikeudet eivät heikennä 2 artiklan1 kohdan mukaista uusien istutusten kieltoa.
3. Komissio antaa 31 päivään joulukuuta 2003 mennessä ja sen
jälkeen kolmen vuoden välein Euroopan parlamentille ja neuvostolle
kertomuksen tämän luvun täytäntöönpanosta. Kertomukseen voidaantarvittaessa liittää ehdotuksia uusien istutusoikeuksien myöntämiseksivastaisuudessa.
II LUKU
LUOPUMISPALKKIOT
8 artikla
1. Lopullisesta viininviljelystä luopumisesta tietyllä alueella voidaan
myöntää palkkio.
Jollei tämän luvun säännöksistä muuta johdu, palkkio voidaan myöntää
viininvalmistukseen käytettävien rypäleiden tuotantoa varten viljeltyjen1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 17
▼B
viininviljelyalojen tuottajille. Kyseisen alueen on oltava vähintään 10
aaria.
2. Jäsenvaltiot voivat nimetä alueet, joilla palkkiota voidaan
myöntää. Ne voivat myös asettaa nimeämiselle esimerkiksi sellaisiaedellytyksiä, joilla pyritään turvaamaan tuotannon ja ekologian välinentasapaino kyseisillä alueilla.
3. Palkkion myöntämisen johdosta tuottaja menettää uudelleenistutu-
soikeutensa sen alueen osalta, jolle palkkio on myönnetty.
4. Jäsenvaltioiden on vahvistettava palkkion määrä hehtaaria kohden
ottaen huomioon seuraavat seikat:
a) tilan tuotos tai tuotantokapasiteetti;
b) tuotantomenetelmä;
c) viininviljelyala suhteessa tilan pinta-alaan;
d) tuotettu viinityyppi; ja
e) mahdollinen yhdistelmäviljely.
5. Luopumispalkkioille vahvistetaan enimmäismäärät, joita ei saa
ylittää.
9 artikla
Palkkioon eivät oikeuta:
a) viljelyssä olevat viininviljelyalat, joiden osalta on todettu rikotun
istutusta koskevia yhteisön tai jäsenvaltion säännöksiä erikseen
vahvistettavan ajanjakson aikana, joka ei saa ylittää kymmentä viini-
vuotta;
b) viininviljelyalat, joita ei enää hoideta;
c) viininviljelyalat, jotka on istutettu erikseen vahvistettavan ajan-
jakson aikana, joka ei saa ylittää kymmentä viinivuotta; ja
d) viininviljelyalat, joiden rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin
siirtymiseen on myönnetty rahoitusta erikseen vahvistettavan ajan-jakson aikana, joka ei saa ylittää kymmentä viinivuotta.
10 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä säännöt voivat
koskea erityisesti:
a) hakemusten jättämiselle ja raivausten suorittamiselle asetettavia
määräaikoja;
b) tukien maksun edellytyksiä;
c) 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja palkkion enimmäismääriä;
d) ympäristönäkökohtia; ja
e) 9 artiklassa tarkoitettujen ajanjaksojen vahvistamista.
III LUKU
RAKENNEUUDISTUS JA UUSIIN LAJIKKEISIIN SIIRTYMINEN
11 artikla
1. Perustetaan järjestelmä viinitilojen rakenneuudistusta ja uusiin
lajikkeisiin siirtymistä varten.
2. Järjestelmän tavoitteena on mukauttaa tuotanto markkinoiden
vaatimuksiin.
3. Järjestelmään sisältyy yksi tai useampia seuraavista toimenpi-
teistä:
a) uusiin lajikkeisiin siirtyminen, joka saattaa tapahtua myös uudelleen
varttamalla;
b) viinitarhojen siirtäminen;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 18
▼B
c) viinitilojen hoidon parantaminen suhteessa järjestelmän tavoitteisiin.
Järjestelmä ei koske tavanomaista uudistamista viljelmillä, joilla viini-
köynnökset ovat jo yli-ikäisiä.
Se kattaa sekä asetuksessa (EY) N:o 950/97 tarkoitettujen kehityssuun-
nitelmien yhteydessä myönnetyt uusien viljelmien istutusoikeudet että
nuorille maanviljelijöille myönnetyt uusien viljelmien istutusoikeudet
viinivuosien 2000/2001, 2001/2002 ja 2002/2003 aikana.
4. Järjestelmään hyväksytään ainoastaan ne jäsenvaltion alueet,
joiden osalta jäsenvaltio on tehnyt selvityksen viinintuotantokyvystä16 artiklan mukaisesti.
12 artikla
Jäsenvaltiot ovat vastuussa rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin siir-
tymistä koskevien suunnitelmien laatimisesta ja tarvittaessa niidenhyväksymisestä. Suunnitelmien on oltava tässä luvussa ja täytäntöönpa-
nolainsäädännössä annettujen sääntöjen mukaisia.
13 artikla
1. Rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tarkoi-
tettua tukea myönnetään vain, jos on olemassa laadittu ja tarvittaessa
jäsenvaltion hyväksymä suunnitelma. Tukea myönnetään seuraavissa
muodoissa:
a) tuottajille suunnitelman täytäntöönpanosta aiheutuneiden tulonmene-
tysten korvaaminen; ja
b) osallistuminen rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen
kustannuksiin.
2. Tuottajien tulonmenetykset voidaan korvata jommalla kummalla
seuraavista tavoista:
a) sekä uusien että vanhojen viiniköynnösten samanaikaisen esiinty-
misen salliminen vahvistetun kauden ajan, joka saa olla enintään 3vuotta, jollei tämän osaston I luvun säännöksistä muuta johdu; tai
b) yhteisön rahoittama taloudellinen korvaus.
3. Yhteisön osuus rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirty-
misen kustannuksista saa olla enintään 50 prosenttia. Rakennerahastoja
koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(
1) mukaisesti tavoite 1 -
alueiksi luokitelluilla alueilla yhteisön osuus saa kuitenkin olla enintään75 prosenttia. Jäsenvaltiot eivät saa osallistua kustannuksiin kummassa-kaan tapauksessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 artiklan 4kohdan soveltamista.
14 artikla
1. Komissio myöntää jäsenvaltiolle vuosittain alustavat määrärahat
objektiivisin perustein, joissa otetaan huomioon erityistilanteet ja -tarpeet sekä järjestelmän tavoitteen saavuttamiseksi vaaditut ponnis-
telut.
2. Alustavia määrärahoja mukautetaan todellisten menojen ja jäsen-
valtioiden toimittamien tarkistettujen menoarvioiden perusteella ottaenhuomioon järjestelmän tavoitteen ja käytettävät varat.
3. Jaettaessa rahoitusta jäsenvaltioiden kesken on otettava asianmu-
kaisesti huomioon yhteisön viininviljelyalan osuus kyseisessäjäsenvaltiossa.
4. Kun jäsenvaltio on saanut rahoitusosoituksen tietylle hehtaar-
imäärälle, jäsenvaltio voi käyttää tätä rahoitusosuutta myönnettyä1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 19
(1) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1.▼M4
▼B
▼B
suuremmalle hehtaarimäärälle. Tässä yhteydessä jäsenvaltio voi käyttää
kansallisia varoja korottamaan alennettua hehtaarikohtaista määrääyhteisön rahoituksen alkuperäiseen hehtaarikohtaiseen enim-
mäismäärään saakka.
15 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun täytäntöönpanosta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näihin sääntöihin voi sisältyä erityisesti:
a) asianomaisten viinitilojen vähimmäiskoon rajoittaminen;
b) suunnitelmien soveltamisesta johtuvaa uudelleenistutusoikeuksien
sekä kehityssuunnitelmien yhteydessä myönnettyjen uusien viljel-mien istutusoikeuksien ja nuorille maanviljelijöille myönnettyjenuusien viljelmien istutusoikeuksien käyttöä koskevia säännöksiä;
c) säännöksiä, joilla pyritään estämään tuotantopotentiaalin kasvu tätä
lukua sovellettaessa; ja
d) hehtaarituen enimmäismäärien rajoittaminen.
IV LUKU
ILMOITETTAVAT TIEDOT JA YLEISET SÄÄNNÖKSET
16 artikla
1. Tuotantokykyä koskevaan selvitykseen on sisällyttävä seuraavat
tiedot:
a) jäsenvaltion alueella viininvalmistukseen käytettäviksi lajikkeiksi 19
artiklan 1 kohdan nojalla luokiteltujen viiniköynnösten viljelyynkäytetty pinta-ala;
b) viljellyt lajikkeet;
c) olemassa olevien istutusoikeuksien kokonaismäärä; ja
d) kaikki tämän osaston I luvun soveltamiseksi annetut kansalliset tai
alueelliset säännökset.
2. Jäsenvaltio voi säätää tuotantokykyä koskevan selvityksen laati-
misesta aluekohtaisesti. Tässä tapauksessa kaikki aluekohtaisetselvitykset on kuitenkin laadittava 31 päivään joulukuuta 2001
mennessä. Jos jokin alue ei laadi selvitystä, se ei tämän asetuksen
säännösten mukaisesti estä tämän osaston soveltamista kyseisen jäsen-valtion muilla alueilla.
17 artikla
1. Komissio voi arvioida:
a) viinialan eri tuotteiden tuotantoa;
b) näiden tuotteiden teollista käyttöä;
c) viinin ja muiden ilman jatkojalostusta kulutukseen sopivien viinialan
tuotteiden kulutuksen suuntauksia;
d) kaikkia muita seikkoja, joita koskevia tietoja tarvitaan markkinoiden
tai tarjonnan mukauttamista koskevan järjestelmän hallinnassa.
2. Komissio voi käyttää ulkopuolista apua näiden arvioiden tekemi-
sessä.
3. Komissio rahoittaa hybridilajikkeiden käyttöä koskevan riippu-
mattoman tutkimuksen. Se antaa aiheesta Euroopan parlamentille janeuvostolle 31 päivään joulukuuta 2003 mennessä tähän tutkimukseenperustuvan kertomuksen, johon liittyy tarvittaessa ehdotuksia.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 20
▼M4
▼B
▼B
18 artikla
1. Viiniyttämiseen käytettävien rypäleiden tuottajien sekä rypäleen
puristemehun ja viinin tuottajien on ilmoitettava joka vuosi edellisestä
sadosta tuotetut määrät. Jäsenvaltiot voivat lisäksi vaatia viiniyttämi-seen käytettävien rypäleiden kauppiaita ilmoittamaan vuosittainedellisestä sadosta kaupan pidetyt määrät.
2. Rypäleen puristemehun ja viinin tuottajien sekä kauppiaiden,
vähittäiskauppiaita lukuun ottamatta, on ilmoitettava joka vuosi hallus-
saan olevan rypäleen puristemehun ja viinin määrä, riippumatta siitä,ovatko ne peräisin kyseisen vuoden vai edellisvuosien sadosta.Kolmansista maista tuodut rypäleen puristemehut ja viinit on mainit-tava erikseen.
19 artikla
1. Jäsenvaltioiden on luokiteltava viininvalmistuksessa käytettävät
viiniköynnöslajikkeet. Kaikkien luokiteltujen lajikkeiden on kuuluttavalajiinVitis vinifera tai oltava peräisin tämän lajin ja muiden Vitis-suvun
lajien välisestä risteytyksestä. Seuraavia lajikkeita ei voi ottaa mukaanluokitteluun:
— Noah,
— Othello,— Isabelle,— Jacquez,— Clinton ja— Herbemont.
2. Jäsenvaltioiden on luokittelussaan ilmoitettava kunkin niiden
alueella tuotetun tma-laatuviinin valmistukseen sopivat viiniköynnösla-jikkeet. Näiden lajikkeiden on oltava lajia Vitis vinifera .
3. Ainoastaan luokiteltuja viiniköynnöslajikkeita saa istuttaa, istuttaa
uudelleen tai varttaa yhteisön alueella viinintuotantoa varten. Rajoitusta
ei sovelleta tieteellisissä tutkimuksissa ja kokeissa käytettäviin viini-köynnöksiin.
4. Viljelyalat, joille istutettuja viininvalmistukseen tarkoitettuja
viiniköynnöslajikkeita ei mainita luokittelussa, on raivattava, jollei
kyseisten alojen tuotanto ole tarkoitettu yksinomaan tuottajan oman
perheen käyttöön. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän poikkeuksenvalvomiseksi tarvittavat toimenpiteet.
5. Jos luokittelusta poistetaan lajikkeita, raivaus on suoritettava 15
vuoden kuluessa poistamisesta.
20 artikla
Yhteisön viinitilarekisteriin sovelletaan asetuksessa (ETY) N:o 2392/86
vahvistettuja sääntöjä.
21 artikla
Jäsenvaltioissa, joiden viinintuotanto on enintään 25 000 hehtolitraa
viinivuodessa, ei sovelleta tämän osaston 1 ja II lukua. Tuotanto laske-
taan viiden edeltävän viinivuoden keskituotoksesta.
22 artikla
Jäsenvaltiot saavat antaa tiukempia kansallisia sääntöjä uusista viljel-
mistä taikka viiniköynnösten tai uudelleenvarttamistenuudelleenistutuksista. Jäsenvaltiot saavat vaatia, että tässä osastossa
säädettyjä hakemuksia tai tietoja on täydennettävä muilla tuotanto-
kyvyn kehityksen seurantaan tarvittavilla tiedoilla.
23 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 21
▼B
Nämä säännöt voivat koskea erityisesti:
a) 16 artiklassa tarkoitetussa selvityksessä vaadittavien tietojen muotoa
ja yksityiskohtaisuutta;
b) 19 artiklassa tarkoitettua viinilajikkeiden luokittelun hallintoa; ja
c) mainittuun luokitteluun kuulumattomista lajikkeista saatujen tuot-
teiden kohtelua.
2. Säännökset viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston mukana
seuraavasta saateasiakirjasta sekä yksityiskohtaiset säännöt sen sovelta-
misesta, mukaan lukien valvontaa koskevat säännökset, voidaan antaa75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Asetusta (ETY) N:o 2392/86 voidaan muuttaa tai se voidaan
kumota 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4. Jäljempänä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen on
päätettävä siitä, onko jäsenvaltio tehnyt 16 artiklassa tarkoitetun selvi-tyksen ja onko kyseinen päätös tarpeen kumota erityisesti silloin, kunjäsenvaltio ei ole ajantasaistanut selvitystä.
III OSASTO
MARKKINAMEKANISMIT
I LUKU
YKSITYISEN VARASTOINNIN TUKI
24 artikla
1. Yksityisen varastoinnin tukea tuottajille myönnetään:
a) pöytäviinille;
b) rypäleen puristemehulle, tiivistetylle rypäleen puristemehulle ja
puhdistetulle tiivistetylle rypäleen puristemehulle.
2. Tuen myöntäminen edellyttää interventioelinten kanssa seuraavan
vuoden 16 päivän joulukuuta ja 15 päivän helmikuuta välillä erikseenmääriteltävin edellytyksin tehtävää pitkäaikaista varastointisopimusta.
3. Pitkäaikaiset varastointisopimukset tehdään ajaksi, joka päättyy:
a) pöytäviinien osalta aikaisintaan sopimuksentekopäivää seuraavan
syyskuun 1 päivänä ja rypäleen puristemehun, tiivistetyn rypäleenpuristemehun ja puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun osaltasopimuksentekopäivää seuraavan elokuun 1 päivänä; ja
b) viimeistään sopimuksentekopäivää seuraavan marraskuun
30 päivänä.
25 artikla
1. Varastointisopimusten tekemisen edellytykset liittyvät erityisesti
kyseisten tuotteiden laatuvaatimuksiin.
2. Pöytäviinien varastointisopimuksiin on sisällyttävä määräys tuen
maksamisen lopettamisesta ja tuottajan vastaavien velvoitteiden päätty-misestä koko varastoidulta määrältä tai sen osalta, jos kyseisen
pöytäviinityypin markkinahinnat ylittävät erikseen vahvistettavan tason.
3. Yksityiseen varastointiin annettavan tuen määrä voi kattaa
ainoastaan varastoinnin tekniset kulut ja korkokulut, jotka molemmatvahvistetaan kiinteämääräisinä.
4. Tiivistettyjen rypäleen puristemehujen osalta tätä määrää on
mahdollista korjata tiivistysastetta vastaavalla kertoimella.
26 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 22
▼B
Näissä säännöissä voidaan säätää erityisesti:
— 25 artiklassa tarkoitetun tason, määrän ja kertoimen vahvistami-
sesta,
— pöytäviinejä koskevien pitkäaikaisten varastointisopimusten tekemi-
sestä ainoastaan tietyille pöytäviineille,
— rypäleen puristemehun, josta on tehty pitkäaikainen varastointiso-
pimus, jalostamisesta kokonaisuudessaan tai osittain tiivistetyksi
rypäleen puristemehuksi tai puhdistetuksi tiivistetyksi rypäleenpuristemehuksi sopimuksen voimassaoloaikana,
— 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tuen maksamisen lopettamista
koskevan säännöksen soveltamista koskevista säännöistä,
— kiellosta, jonka mukaan viinirypälemehun valmistamiseen tarkoite-
tuista rypäleen puristemehuista ja tiivistetyistä rypäleenpuristemehuista ei saa tehdä pitkäaikaisia varastointisopimuksia, ja
— sopimusten todellisesta kestosta.
2. Jäljempänä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan
säätää, että:
— yksityisen varastoinnin tukijärjestelmää ei sovelleta, jos markkinati-
lanteen perusteella on ilmeistä, että järjestelmä ei ole
perusteltavissa, ja
— mahdollisuus uusien pitkäaikaisten varastointisopimusten tekemi-
seen voidaan päättää milloin tahansa, jos markkinatilanne ja
erityisesti jo tehtyjen sopimusten määrä niin edellyttävät.
II LUKU
TISLAUS
27 artikla
1. Murskattujen tai murskaamattomien viinirypäleiden ylipurista-
minen ja viinisakan puristaminen on kiellettyä. Kiellettyä on myöspuristejäännöksen uudelleen käyttäminen muihin kuin tislaustarkoituk-
siin.
2. Viinisakan suodatusta ja sentrifugointia ei pidetä puristamisena,
jos:
a) siitä saadut tuotteet ovat virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia; ja
b) sakkaa ei puristeta kuivaksi.
3. Jokaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai henkilöryhmit-
tymän 7 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä ja ryhmittymiä lukuunottamatta, joka on valmistanut viiniä, on toimitettava tislattavaksi
kaikki tämän viininvalmistuksen sivutuotteet.
4. Sivutuotteiden alkoholipitoisuuden on oltava vähintään 10
prosenttia tuotetun viinin alkoholitilavuudesta, jos viini on valmistettusuoraan rypäleistä. Lukuun ottamatta poikkeuksia teknisesti perustel-luissa tapauksissa sen on oltava vähintäan viisi prosenttia, jos viini onvalmistettu viiniyttämällä rypäleen puristemehusta, osittain käymisti-lassa olevasta rypäleen puristemehusta tai käymistilassa olevasta
uudesta viinistä. Jos asianomaista pitoisuutta ei saavuteta, niiden, joita
tämä velvollisuus koskee, on toimitettava tietty määrä tuottamaansaviiniä, jolla osoitetaan näiden pitoisuuksien noudattaminen.
Tämän artiklan 3 kohdasta ja 4 kohdan ensimmäisestä alakohdasta
voidaan poiketa erikseen määritettävien tuottajaryhmien, tiettyjentuotantoalueiden ja 28 artiklassa tarkoitettujen tislattavien viinien
osalta.
5. Edellä 3 kohdassa säädetty toimittamista koskeva velvoite
voidaan täyttää toimittamalla viiniä viinietikan valmistajalle.
6. Jokaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai henkilöryhmit-
tymän 7 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä ja ryhmittymiä lukuunottamatta, jolla on hallussaan muusta rypäleiden käsittelystä kuinviiniyttämisestä peräisin olevia sivutuotteita, on toimitettava ne tislatta-vaksi.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 23
▼B
7. Jokaisen sellaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai
henkilöryhmittymän, joka käsittelee A-viininviljelyvyöhykkeeltä tai B-viininviljelyvyöhykkeen saksalaisesta osasta taikka Itävallassa viininvil-
jelykseen istutetulta alueelta korjattuja rypäleitä, on poistettava
valvonnan alaisena ja määriteltävissä olosuhteissa tästä käsittelystäaiheutuneet sivutuotteet.
8. Ne, joita koskevat 3 tai 6 kohdassa tarkoitetut velvollisuudet,
voivat täyttää velvollisuutensa poistamalla viiniyttämisen sivutuotteetvalvonnan alaisena ja erikseen määritettävissä olosuhteissa.
9. Puristejäännöksen, viinisakan ja tislattavaksi toimitettavan viinin
ostohinta on 0,995 euroa tilavuusprosenttia kohti hehtolitralta.
10. Tislaajan maksama hinta ei saa olla ostohintaa alhaisempi.
11. Tislaaja voi joko:
a) saada tislattavan tuotteen perusteella tukea, jos tislauksesta saatu
tuote on alkoholipitoisuudeltaan vähintään 52 tilavuusprosenttia; tai
b) toimittaa tislauksesta saadun tuotteen interventioelimelle, jos tuot-
teen alkoholipitoisuus on vähintään 92 tilavuusprosenttia.
Jos viini on valmistettu tislausta varten väkevöidyksi viiniksi ennen
tislaajalle toimittamista, a alakohdassa tarkoitettu tuki on maksettavatislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle eikä tislauksestasaatavaa tuotetta saa toimittaa interventioelimelle.
12. Voidaan päättää, että alkoholin toimittaminen interventioelimelle
korvataan toimituksella sellaiselle toimijalle, joka on osallistunuttislauksesta saatujen tuotteiden myymiseksi järjestettyyn tarjouskilpai-luun ja joka on valittu 31 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelynmukaisesti.
13. Edellä 1-12 kohtaa ei sovelleta viinirypälemehuun ja tiivistet-
tyyn viinirypälemehuun tai rypäleen puristemehuun taikka tiivistettyynrypäleen puristemehuun, joka on tarkoitettu viinirypälemehun valmis-
tukseen.
28 artikla
1. Jos viini on valmistettu sellaisen lajikkeen rypäleistä, jonka
hallintoyksikköon luokiteltu kuuluvaksi samanaikaisesti sekä viininval-mistukseen käytettävien rypäleiden lajikkeeseen että muihinkäyttötarkoituksiin tarkoitettuihin lajikkeisiin, ja jos viiniä on valmis-tettu tavallisesti valmistettavaa viinimäärää enemmän eikä sitä viedäkyseisen viinivuoden aikana, on se tislattava erikseen vahvistettavaan
päivämäärään mennessä. Paitsi poikkeustapauksessa, sitä ei saa laskea
liikkeeseen muualle kuin tislaamoihin.
2. Tavanomaisesti tuotettavien viinimäärien määrittelemisessä
otetaan huomioon:
a) erikseen vahvistettavan viiteajanjakson kuluessa tuotettu määrä; ja
b) perinteisiin käyttötarkoituksiin varatun viinin määrä.
3. Tämän artiklan mukaisesti tislattavaksi toimitettavan viinin
sisäänostohinta on 1,34 euroa tilavuusprosenttia kohti hehtolitralta; sevoi vaihdella tietyn viinivuoden aikana edellyttäen, että kyseisen viini-vuoden keskiarvo pysyy 1,34 eurossa tilavuusprosenttia kohti
hehtolitralta.
4. Tislaajan maksama hinta ei saa olla sisäänostohintaa alhaisempi.
5. Tislaaja voi joko:
a) saada tislattavan tuotteen perusteella tukea, jos tislauksesta saatu
tuote on alkoholipitoisuudeltaan vähintään 52 tilavuusprosenttia; tai
b) toimittaa tislauksesta saadun tuotteen interventioelimelle, jos tuot-
teen alkoholipitoisuus on vähintään 92 tilavuusprosenttia.
Jos viini on valmistettu tislausta varten väkevöidyksi viiniksi ennen
tislaajalle toimittamista, a alakohdassa tarkoitettu tuki on maksettava1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 24
▼B
väkevöidyn viinin valmistajalle eikä tislauksesta saatavaa tuotetta saa
toimittaa interventioelimelle.
6. Voidaan päättää, että alkoholin toimittaminen interventioelimelle
korvataan toimituksella sellaiselle toimijalle, joka on osallistunuttislauksesta saatujen tuotteiden myymiseksi järjestettyyn tarjouskilpai-luun ja joka on valittu 31 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelynmukaisesti.
7. Sen estämättä, mitä 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, sovelletaan
tätä artiklaa.
29 artikla
1. Yhteisö voi tukea pöytäviinien ja pöytäviinien valmistukseen
soveltuvien viinien tislausta viinimarkkinoiden tukemiseksi ja edesaut-
taakseen näin ollen tislaustuotteiden toimitusten jatkuvuutta silloin kun
kyseessä on juotavaksi tarkoitettu alkoholi ja kyseisen alkoholin käyttöon alalla perinteistä.
2. Tämä tuki maksetaan tislaajille perustukena ja toissijaisena
tukena.
3. Perustukea maksetaan pöytäviinin ja pöytäviinin valmistukseen
soveltuvan viinin tislatun määrän perusteella.
4. Perustukea sovelletaan tislaajien ja viinintuottajien välisten sopi-
musten muodostaman järjestelmän perusteella. Vahvistetaan
vähimmäishinta, joka tislaajien on maksettava viinintuottajille ja jokavoi vaihdella tietyn viinivuoden aikana edellyttäen kuitenkin, ettäkyseisen viinivuoden keskiarvo pysyy vähintään 2,488 eurossa tilavuu-sprosenttia kohti hehtolitralta.
5. Perustuen määrään vaikuttavat seuraavat tekijät:
a) tarve siihen, että keskimääräinen vähimmäishinta, joka tislaajien on
maksettava viinintuottajille tiettynä viinivuotena, vastaa 4 kohdassatarkoitettua tasoa;
b) tarve säilyttää perinteiset juotavaksi tarkoitetun alkoholin alan peri-
nteisten myyntikanavien toimitukset kilpailukykyisissä hinnoissa.
6. Toissijaista tukea maksetaan tuloksena olevan tisleen varastoin-
nista aiheutuvien kohtuullisten kustannusten kattamiseksi. Se on
tarkoitettu helpottamaan perustukijärjestelmän toimintaa.
30 artikla
1. Jos huomattavat ylijäämä- ja/tai laatuongelmat aiheuttavat poik-
keuksellisia häiriöitä markkinoilla, voidaan ottaa käyttöön erityinen
tislaustoimenpide.
2. Toimenpiteen tavoitteet ovat:
a) erityisten ylijäämien poistaminen ja
b) saatavuuden jatkuvuuden turvaaminen sadosta toiseen.
3. Toimenpide on vapaaehtoinen tuottajille.
4. Toimenpide voidaan rajoittaa tiettyihin viiniluokkiin tai tuotantoa-
lueisiin. Toimenpidettä voidaan soveltaa tma-laatuviineihin ainoastaanasianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä.
5. Yhtenä edellytyksenä toimenpiteen käyttöön ottamiselle voi olla
pitkään jatkunut osoitettavissa oleva tietyn viiniryhmän tai tietyn
tuotantoalueen viinin markkinahinnan lasku.
6. Jos yhteisösoveltaa toimenpidettä kolmena peräkkäisenä vuonna
(tietyn alueen) tietyn viinityypin osalta, komissio antaa Euroopan parla-mentille ja neuvostolle selvityksen jatkuvasta kriisistä ja tarvittaessasisällyttää siihen ehdotuksia.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 25
▼B
31 artikla
1. Interventioelimen haltuun ottama alkoholi myydään joko julki-
sella huutokaupalla tai tarjouskilpailulla. Tällaista alkoholia myytäessäviranomaisten on mahdollisuuksien mukaan oltava vaikuttamatta tällai-sista markkinoista perinteisesti riippuviin alkoholin markkinoihin. Sitäei saa käyttää elintarvikekäyttöön tarkoitettuna alkoholina.
2. Jos kuitenkaan toimituksia kyseisen alan sille osalle, jolla viinistä
tislatun alkoholin käyttöon pakollista, ei pystytä varmistamaan 27, 28ja 29 artiklan mukaisilla toimilla, voidaan päättää, että tällaista alko-holia saa myydä kyseiselle alalle.
32 artikla
1. Viinin, jonka alkoholipitoisuutta tuottajat ovat kohottaneet
lisäämällä sakkaroosia tai 34 artiklassa tarkoitettua tukea saanuttarypäleen puristemehua, jokaista tislaukselle vahvistettua sisäänosto-
hintaa, lukuun ottamatta 27 kohdassa tarkoitettua tislausta, alennetaan
jokaisella viininviljelyalueella samalla kiinteällä määrällä, joka laske-taan 34 artiklassa tarkoitetun tuen määrän perusteella, sekä kyseiselleviininviljelyalueelle säädetyn alkoholipitoisuuden lisäyksen mukaan.
2. Asianomaisen tuottajan pyynnöstä tätä alennusta sovelletaan
ainoastaan niihin määriin, joiden alkoholipitoisuutta on lisätty 1 kohdanmukaisesti
33 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Nämä säännöt voivat koskea erityisesti:
a) tässä luvussa tarkoitettuja poikkeuksia;
b) 27 ja 28 artiklan osalta edellytyksiä, joilla tislaus on suoritettava,
tuotetun viinin alkoholipitoisuuden arviointia ja edellytyksiä, joillatuotteet voi toimittaa interventioelimelle sekä tislauksesta saatujensellaisten tuotteiden sisäänostohintoja, jotka interventioelin voi ottaahaltuunsa, tai näiden hintojen vahvistamisperusteita;
c) puristejäännöstä ja viinisakkaa koskevia vähimmäisvaatimuksia;
d) edellytyksiä, joiden perusteella 27 artiklan 7 kohdassa tarkoitettua
poistamista koskevaa valvottua järjestelmää voidaan soveltaa;
e) 28 artiklan 2 kohdassa mainittuja tavanomaisesti tuotetun viinin
määriä;
f) 30 artiklassa tarkoitetun toimenpiteen soveltamista koskevia yksi-
tyiskohtaisia sääntöjä, myös siinä tarkoitettuja tuotteita sekätislauksesta saatujen tuotteiden kauppavirtoja, erityisesti alkoholin
ja alkoholijuomien markkinahäiriöiden välttämiseksi;
g) säännöksiä, jotka koskevat 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun osto-
hinnan muuttamista; ja
h) 29 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun vähimmäishinnan määrittämistä.
2. Edellä 27 ja 28 artiklassa tarkoitettujen tukien, joiden avulla tuot-
teita saadaan myytyä, ja 29 artiklassa tarkoitettujen tukien määrät sekäsäännöt, joilla määritellään 30 artiklassa tarkoitetun toimenpiteenkäyttöön ottamiseen johtavat olosuhteet ja kyseiseen toimenpiteeseen
liittyvän yhteisön tuen määrä ja muoto, vahvistetaan 75 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
III LUKU
TIETTYJÄ KÄYTTÖTARKOITUKSIA KOSKEVAT TUET
34 artikla
1. Perustetaan tuki seuraavien tuotteiden käytölle:
a) tiivistetyt rypäleen puristemehut, ja1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 26
▼B
b) puhdistetut tiivistetyt rypäleen puristemehut,
jotka on tuotettu yhteisössä ja jotka käytetään sellaisten viinituotteiden
alkoholipitoisuuksien lisäämiseen, joiden osalta lisääminen on sallittua
tämän asetuksen mukaisesti.
2. Tuen myöntäminen voidaan rajata koskemaan ainoastaan C III -
viininviljelyvyöhykkeiden tuotteita, jos ilman tätä toimenpidettä ei olisimahdollista turvata rypäleen puristemehujen ja leikkaamiseen käytettä-
vien viinien kauppaa.
3. Tuen määrä vahvistetaan euroina mahdollisen alkoholipitoisuuden
tilavuusprosenttia kohti ja tiivistetyn rypäleen puristemehun hehtolitraakohti tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun hehtolitraa kohtiottaen huomioon näillä tuotteilla ja sakkaroosilla tehdyn väkevöimisen
kustannusten erotuksen.
35 artikla
1. Perustetaan tuki seuraavien tuotteiden käytölle:
a) rypäleen puristemehut ja tiivistetyt rypäleen puristemehut, jotka on
tuotettu yhteisössä viinirypälemehun valmistusta tai viinirypäleme-
husta saatavien muiden elintarviketuotteiden valmistusta varten;
b) C III -viininviljelyvyöhykkeillä tuotetut rypäleen puristemehut ja
tiivistetyt rypäleen puristemehut Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja
Irlannissa yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 220600 kuulu-
vien sellaisten tuotteiden valmistusta varten, joista voidaan käyttääyhdistettyä nimitystä, joka sisältää sanan ”viini” näiden jäsenval-tioiden suostumuksella liitteessä VII olevan C kohdan 2 kohdanmukaisesti;
c) sellaiset yhteisössä tuotetut tiivistetyt rypäleen puristemehut, jotka
ovat pääasiallinen ainesosa Yhdistyneessä kuningaskunnassa jaIrlannissa kaupan pidettävässä tuoteryhmässä, johon liittyy viinin
kaltaisen juoman (kotiviini) valmistusta koskevia selkeitä ohjeita
kuluttajille.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan b alakohdassa säädetään, jos
ilmenee, että kyseisessä alakohdassa tarkoitettu rypäleen puristemehunja tiivistetyn rypäleen puristemehun tuotantoa koskeva maantieteellinen
rajoittaminen aiheuttaa kilpailun vääristymistä, voidaan päättää ulottaa
tuen myöntäminen koskemaan yhteisön muilla alueilla kuin C III -viininviljelyvyöhykkeillä tuotettuja rypäleen puristemehuja ja tiivis-tettyjä rypäleen puristemehuja.
3. Nämä tuet varataan sellaisten tuotteiden käyttöön, jotka on luoki-
teltu yksinomaan viininvalmistukseen käytettäviä rypäleitä tuottaviksi
viinilajikkeiksi tai sekä viininvalmistukseen että muihin tarkoituksiinsoveltuviksi lajikkeiksi, ja niitä voi myöntää myös samoista lajikkeistayhteisössä tuotetuille rypäleille.
4. Tukien määrät on vahvistettava siten, että yhteisöstä peräisin
olevan rypäleen puristemehun ja tiivistetyn rypäleen puristemehun
toimituskustannusten perusteella on mahdollista säilyttää niiden peri-nteiset myyntikanavat.
36 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näihin sääntöihin on sisällyttävä erityisesti:
a) 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen myöntämistä koskevat edel-
lytykset;
b) 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden käytön valvomiseksi
tarvittavat toimenpiteet;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 27
▼M3
▼B
▼B
c) 34 ja 35 artiklassa tarkoitetun tuen määrä, joka vahvistetaan ennen
jokaisen viinivuoden alkua;
d) 35 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu päätös.
IV LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
37 artikla
Tuottajat, joita koskevat 27 ja 28 artiklassa tarkoitetut velvoitteet, ovat
oikeutettuja hyötymään tässä osastossa tarkoitetuista interventiotoimen-
piteistä, jos he ovat täyttäneet edellä tarkoitetut velvoitteet tiettynäerikseen määriteltävänä viiteaikana. Kyseinen aika sekä yksityiskoh-taiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 75 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen.
38 artikla
1. Jos yhteisön viinimarkkinoilla todetaan tietyn viinityypin osalta
poikkeuksellisen korkeita hintoja ja jos tällainen tilanne näyttääjatkuvan ja häiritsevän markkinoita, komissio voi toteuttaa tarvittavattoimenpiteet.
2. Jos pöytäviinin markkinoita on tarpeen tukea, voidaan vahvistaa 1
artiklan 2 kohdan b alakohdassa lueteltuja muita tuotteita kuin
pöytäviiniä koskevia interventiotoimenpiteitä 75 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
IV OSASTO
TUOTTAJAORGANISAATIOT JA TOIMIALAKOHTAISET
ORGANISAATIOT
I LUKU
TUOTTAJAORGANISAATIOT
39 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ”tuottajaorganisaatiolla” oikeush-
enkilöä:
a) joka on muodostettu tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien
tuotteiden tuottajien omasta aloitteesta;
b) jonka tavoitteena jäsentensä puolesta on erityisesti:
i) varmistaa tuotannon suunnittelu ja sen mukauttaminen kysyntää
vastaavaksi; erityisesti määrän ja laadun osalta;
ii) edistää tarjonnan keskittämistä ja sen jäsenten tuotannon saatta-
mista markkinoille;
iii) alentaa tuotantokustannuksia ja vakauttaa tuottajahintoja;
iv) edistää ympäristöä säästävien viljelymenetelmien, tuotantote-
kniikoiden ja jätehuoltotekniikoiden käyttöä erityisesti vesien,maaperän ja maiseman laadun suojelemiseksi ja biologisenmonimuotoisuuden säilyttämiseksi ja/tai edistämiseksi.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetuilla tuottajaorganisaatioilla edelly-
tetään olevan mahdollisuus rangaista jäseniään asianmukaisestisääntöjen mukaisten velvoitteiden rikkomisesta.
3. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä tämän asetuksen mukaisiksi tuotta-
jaorganisaatioiksi kaikki hyväksyntää hakevat tuottajien ryhmittymät,
edellyttäen, että ne:
a) täyttävät 1 ja 2 kohdassa asetetut vaatimukset ja osoittavat tätä
varten muun muassa sen, että ryhmittymään kuuluu vähim-
mäismäärä tuottajia ja että se tuottaa vähimmäismäärän kaupanpidettäviä tuotteita;
b) antavat riittävät takeet toimintansa asianmukaisesta toteuttamisesta,
kestosta ja tehokkuudesta;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 28
▼B
c) antavat todella jäsentuottajilleen ympäristöä säästävien viljelymene-
telmien toteuttamiseen tarvittavaa teknistä apua.
40 artikla
1. Jäsenvaltioiden on:
a) päätettävä hyväksynnän myöntämisestä tuottajaorganisaatiolle
kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun hakemus kaikkine liiteasiakir-
joineen on jätetty;
b) suoritettava säännöllisin väliajoin tarkastuksia varmistaakseen, että
tuottajaorganisaatiot noudattavat hyväksymiseen vaadittuja edelly-tyksiä, ja määrättävä näihin organisaatioihin sovellettavistaseuraamuksista, jos edellytyksiä ei ole noudatettu, sekä päätettävä
tarvittaessa hyväksynnän peruuttamisesta; ja
c) ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa kaikista hyväk-
synnän myöntämistä tai peruuttamista koskevista päätöksistä.
2. Komissio varmistaa tarkastuksin 39 artiklan ja tämän artiklan 1
kohdan b alakohdan noudattamisen ja pyytää tarvittaessa jäsenvaltioitaperuuttamaan hyväksynnän näiden tarkastusten jälkeen.
II LUKU
TOIMIALAKOHTAISET ORGANISAATIOT
41 artikla
1. Tma-laatuviinien ja maantieteellisen alkuperämerkinnän omaavien
pöytäviinien markkinoiden toiminnan tehostamiseksi tuottajajäsenval-
tiot voivat erityisesti toimialakohtaisten organisaatioiden tekemienpäätösten täytäntöönpanemiseksi määritellä markkinoille saattamisensääntöjä, jotka koskevat tarjonnan sääntelyä ensimmäisen markkinoillesaattamisen yhteydessä, edellyttäen, että säännöt koskevat tuotteiden
pitämistä varastossa ja/tai niiden vähittäistä poistamista varastosta,
eivätkä mitään muita sovittuja käytäntöjä, esimerkiksi
— hintojen edes ohjeellista vahvistamista tai suosittamista,
— liian suuren prosenttiosuuden jäädyttämistä yleensä saatavilla
olevasta vuosittaisesta sadosta, ja yleensä kaikkia epätavallisia
tarjonnan vähentämiskeinoja,
— kieltäytymistä antamasta kansallisia ja/tai yhteisön todistuksia, joita
tarvitaan viinialan tuotteiden markkinoille saattamiseksi ja tuot-
teiden kaupan pitämiseksi, jos kaupan pitämisessä noudatetaan
edellä mainittuja sääntöjä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut säännöt on saatettava toimijoiden
tietoisuuteen julkaisemalla ne kokonaisuudessaan asianomaisen jäsen-valtion virallisessa julkaisussa.
3. Jäsenvaltiot, jotka ovat käyttäneet 1 kohtaan perustuvia mahdolli-
suuksia, antavat vuosittain komissiolle kertomuksen päätöksistä, joitaasiassa on tehty edellisen vuoden aikana. Komissio tarkastelee niidenyhteensopivuutta yhteisön oikeuden, erityisesti vapaata liikkuvuutta(perustamissopimuksen 28-31 artikla) ja kilpailua (perustamissopi-
muksen 81-86 artikla) koskevien sääntöjen sekä syrjintäkiellon
periaatteen (perustamissopimuksen 34 artiklan 3 kohta) kanssa.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen organisaatioiden on erityisesti
harjoitettava yhdellä tai useammalla yhteisön alueella useita seuraavistatoimista ottaen huomioon kuluttajien edun:
i) tuotantoa ja markkinoita koskevan tietämyksen ja avoimuuden
parantaminen;
ii) tuotteiden markkinoille saattamisen entistä paremman yhteensovit-
tamisen edistäminen erityisesti tutkimuksen jamarkkinatutkimusten avulla;
iii) yhteisön sääntöjen kanssa yhteensopivien vakiosopimusten laati-
minen;
iv) tuotantokyvyn parantaminen;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 29
▼B
v) tiedottaminen ja tutkimukset tuotannon ohjaamiseksi markki-
noiden tarpeisiin ja kuluttajien makuun ja odotuksiin entistäparemmin mukautettujen tuotteiden suuntaan, erityisesti tuotteiden
laadun ja ympäristönsuojelun osalta;
vi) sellaisten menetelmien tutkimus, jotka mahdollistavat kasvinsuoje-
luaineiden ja muiden tuotantopanosten käytön rajoittamisen jatakaavat tuotteiden laadun sekä maaperän ja vesien suojelun;
vii) sellaisten menetelmien ja keinojen kehittäminen, joilla paranne-
taan tuotteiden laatua kaikissa tuotannon, viiniyttämisen jakaupan pitämisen vaiheissa;
viii) luonnonmukaisen maatalouden ja alkuperänimitysten, laatumer-
kintöjen ja maantieteellisten merkintöjen hyödyntäminen ja
suojaaminen;
ix) erityisesti integroidun tuotannon (IP-tuotanto) tai muiden
ympäristöä säästävien tuotantotapojen edistäminen.
V OSASTO
VIININVALMISTUSMENETELMÄT JA -KÄYTÄNNÖT;
KUVAUS, NIMITYS, TARJONTAMUOTO JA SUOJAUS
I LUKU
VIININVALMISTUSMENETELMÄT JA -KÄYTÄNNÖT
42 artikla
1. Perustetaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden
tuottamiseen yhteisössä sallitut viininvalmistusmenetelmät ja -
käytännöt lukuun ottamatta viinirypälemehua, tiivistettyä viinirypäle-
mehua sekä viinirypälemehun valmistukseen tarkoitettuja rypäleenpuristemehua ja tiivistettyä rypäleen puristemehua.
2. Viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä saa käyttää ainoastaan
kyseisten tuotteiden asianmukaiseen valmistukseen, säilytykseen tai
jälkikäsittelyyn.
3. Sallittuihin viininvalmistusmenetelmiin ja käsittelyihin ei kuulu
veden lisääminen muuten kuin erityisen teknisen tarpeen vuoksi eikä
alkoholin lisääminen lukuun ottamatta tuoreista rypäleistä valmistettua
rypäleen puristemehua, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty alko-holia lisäämällä, sekä väkevää viiniä, kuohuviiniä, väkevöityä viiniä jamääritettävin edellytyksin helmeilevää viiniä.
4. Viininvalmistusmenetelmien ja -käsittelyjen osalta jäsenvaltiot
voivat säätää tiukempia vaatimuksia varmistaakseen tma-laatuviinien,niiden alueella tuotettujen pöytäviinien, joilla on maantieteellinenmerkintä, sekä kuohuviinien ja väkevien viinien olennaisten ominai-suuksien säilyttämisen. Niiden on ilmoitettava nämä vaatimukset
komissiolle, joka antaa ne tiedoksi muille jäsenvaltioille.
5. Jollei toisin päätetä, ainoastaan 19 artiklan mukaisesti laaditussa
luokituksessa mainittuja viininvalmistuksessa käytettäviä rypälelajik-keita ja niistä johdettuja tuotteita saa käyttää yhteisössä seuraavien
tuotteiden valmistamiseen:
a) rypäleen puristemehu, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty
alkoholia lisäämällä;
b) tiivistetty rypäleen puristemehu;
c) puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu;
d) pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini;
e) pöytäviini;
f) tma-laatuviini;
g) väkevä viini;
h) kuivuneista viinirypäleistä valmistettu käymistilassa oleva rypäleen
puristemehu;
i) ylikypsistä viinirypäleistä valmistettu viini.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 30
▼B
6. Leikkaamalla valkoisen pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa
viiniä tai valkoista pöytäviiniä punaisen pöytäviinin valmistukseensoveltuvalla viinillä tai punaisella pöytäviinillä ei saada aikaan
pöytäviiniä.
Tämä säännös ei kuitenkaan estä tietyissä erikseen määriteltävissä
tapauksissa ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun leikkaamisen käyttöä
edellyttäen, että tulokseksi saatavalla tuotteella on pöytäpunaviininominaisuudet.
Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kyseinen leikkaaminen sallitaan
31 päivään heinäkuuta 2005 asti alueilla, joilla perinteisesti on olluttällainen käytäntö, myöhemmin vahvistettavia yksityiskohtaisiasääntöjä noudattaen.
43 artikla
1. Sallitut viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt vahvistetaan liit-
teissä IV ja V.
2. Erityisesti:
— väkevöimistä, happamuuden lisäämistä ja vähentämistä sekä
makeuttamista koskevat sallitut viininvalmistusmenetelmät ja -käsit-
telyt sekä rikkidioksidipitoisuutta ja haihtuvien happojenenimmäispitoisuutta koskevat säännöt vahvistetaan liitteessä Volevissa A-G kohdassa,
— kuohuviinin ja laatukuohuviinin tuotantoa koskevat säännöt ja
sallitut viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt vahvistetaan liit-teessä V olevissa H ja I kohdassa,
— väkevän viinin tuotantoa koskevat säännöt ja sallitut viininvalmis-
tusmenetelmät ja -käsittelyt vahvistetaan liitteessä V olevassa J
kohdassa.
44 artikla
1. CN-koodeihin 2204 10, 2204 21 ja 2204 29 kuuluvista tuotteista
ainoastaan väkeviä viinejä, kuohuviinejä, hiilihapotettuja kuohuviinejä,helmeileviä viinejä, hiilihapotettuja helmeileviä viinejä, tma-laatu-
viinejä, pöytäviinejä, ylikypsistä rypäleistä valmistettuja viinejä sekä
tarvittaessa ja sen estämättä, mitä 45 artiklassa säädetään, laillisestituotuja viinejä saa tarjota tai toimittaa sellaisenaan nautittavastiyhteisössä.
2. Lukuun ottamatta pullotettuja viinejä, jotka voidaan todistaa pull-
otetuiksi ennen 1 päivää syyskuuta 1971, muuta viiniä kuin 42 artiklan5 kohdassa tarkoitetuista viiniköynnöslajikkeista saatua tma-laatuviiniä,joka ei vastaa liitteessä I olevissa 12-18 kohdassa annettujamääritelmiä, saa käyttää ainoastaan viinintuottajan oman perheen kulu-
tukseen, viinietikan valmistukseen tai tislaukseen.
3. Niinä vuosina, jolloin ilmasto-olot ovat olleet epäsuotuisat,
voidaan päättää, että A- ja B-viininviljelyvyöhykkeiltä saatuja tuotteita,
joiden luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei ole kysei-
selle viininviljelyvyöhykkeelle vahvistetun vähimmäismääränsuuruinen, käytetään yhteisössä kuohuviinien ja hiilihapotettujenkuohuviinien valmistukseen, jos näiden viinien todellinen alkoholipitoi-suus on vähintään 8,5 tilavuusprosenttia, tai hiilihapotettujenhelmeilevien viinien valmistukseen. Tällöin väkevöiminen on suoritet-
tava liitteessä V olevan D kohdan 5 alakohdassa tarkoitetuin
rajoituksin.
4. Rajoittamatta tiukempien säännösten soveltamista, joita jäsenval-
tiot voivat soveltaa alueellaan valmistettaviin tuotteisiin, tuoreistarypäleistä valmistettua rypäleen puristemehua, jonka käyminen onestetty tai keskeytetty alkoholia lisäämällä, saa käyttää ainoastaan sell-aisten tuotteiden valmistukseen, jotka eivät kuulu CN-koodeihin2204 10, 2204 21 ja 2204 29.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 31
▼M4
▼B
▼B
5. Yhteisöstä peräisin olevaa viinirypälemehua ja tiivistettyä viiniry-
pälemehua ei saa käyttää viiniyttämiseen eikä lisätä viiniin. Näitätuotteita valvotaan niiden käyttötarkoituksen mukaan. Näiden tuot-
teiden käyttäminen alkoholiksi on kiellettyä yhteisön alueella.
6. Edellä 4 ja 5 kohtaa ei sovelleta tuotteisiin, joista valmistetaan
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa yhdistetyn nimikkeistönnimikkeeseen 2206 00 kuuluvia tuotteita, joista voidaan käyttää yhdis-tettyä nimitystä, joka sisältää sanan ”viini” jäsenvaltioidensuostumuksella liitteessä VII olevan C kohdan 2 kohdan mukaisesti.
7. Pöytäviinin valmistukseen soveltuvia viinejä, joiden todellinen
vähimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei vastaa pöytäviinienvastaavaa tasoa, voidaan laskea liikkeeseen ainoastaan kuohuviinienvalmistukseen tai viinietikan valmistukseen, tislaukseen tai muuhunteolliseen käyttöön. Näitä viinejä voidaan väkevöidä ja leikata pöytävii-nillä niiden tilavuusprosentteina ilmoitetun todellisen
alkoholipitoisuuden kohottamiseksi pöytäviinien tasolle ainoastaan
viininvalmistajan tiloissa tai tämän lukuun.
8. Alkoholia, puristejäännöksestä tislattua alkoholijuomaa ja puris-
tejäännöksestä valmistettua viiniä (piquette) lukuun ottamattayhteisöstä peräisin olevasta rypäleen puristejäännöksestä ja viinisakastaei saa valmistaa viiniä tai muuta nautittavaksi tarkoitettua juomaa.
9. Puristejäännöksestä valmistettua viiniä, jos sen valmistaminen on
kyseisessä jäsenvaltiossa sallittua, saa käyttää ainoastaan tislaukseen taiviininviljelijän perheen omaan käyttöön.
10. Tislausta varten väkevöityä viiniä voidaan käyttää ainoastaan
tislaukseen.
11. Kuivuneista viinirypäleistä saatua käymistilassa olevaa rypäleen
puristemehua saa saattaa markkinoille ainoastaan väkevän viinin
valmistukseen ja ainoastaan niillä viinialueilla, joilla tämä käyttöoli
perinteistä 1 päivänä tammikuuta 1985 sekä viinin valmistukseenylikypsistä rypäleistä.
12. Kolmansista maista peräisin olevia tuoreita rypäleitä, rypäleen
puristemehua, käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua, tiivistettyärypäleen puristemehua, puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua,
rypäleen puristemehua, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty
lisäämällä alkoholia, viinirypälemehua ja tiivistettyä viinirypälemehuaei saa viiniyttää eikä lisätä viiniin yhteisön alueella.
13. Edellä 12 kohdassa tarkoitettuja tuotteita ei saa käyttää alkoho-
liksi yhteisön alueella. Tätä säännöstä ei sovelleta tuotteisiin, joistavalmistetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa CN-koodiin
2206 00 kuuluvia tuotteita, joista voidaan liitteessä VII olevan C
kohdan 2 alakohdan mukaan jäsenvaltioiden suostumuksella käyttääyhdistettyä nimitystä, johon kuuluu sana ”viini”.
14. Kolmannesta maasta peräisin olevan viinin leikkaaminen
yhteisön viinin kanssa samoin kuin kolmansista maista peräisin olevienviinien leikkaaminen keskenään yhteisön maantieteellisellä alueella on
kielletty.
15. Neuvosto voi poiketa 12 kohdasta, 13 kohdan ensimmäisestä
virkkeestä ja 14 kohdasta yhteisön kansainvälisten velvoitteiden mukai-sesti.
45 artikla
1. Poikkeuksia lukuun ottamatta seuraavia tuotteita ei saa tarjota tai
käyttää sellaisenaan elintarvikkeiksi:
a) CN-koodeihin 2204 10, 2204 21, 2204 29 ja 2204 3010 kuuluvia
tuotteita riippumatta siitä, onko ne tuotu vai ei, jos ne on käsitelty
sellaisilla viininvalmistusmenetelmillä, joita ei ole hyväksytty
yhteisön säännöissä tai, jos tämä sallitaan, kansallisissa säännöissä;
b) 1 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, jotka
eivät ole virheettömiä, aitoja tai myyntikelpoisia;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 32
▼B
c) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tuotteita, jotka eivät ole liitteen I
määritelmien mukaisia.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tuontituotteita koskevat poikkeukset
tehdään perustamissopimuksen 133 artiklassa määrättyä menettelyänoudattaen.
46 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun ja liitteiden IV ja V sovel-
tamisesta annetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näissä säännöissä vahvistetaan erityisesti:
a) liitteessä V olevan A kohdan osalta ennen 1 päivää syyskuuta 1986
tuotettuja viinejä koskevat siirtymätoimenpiteet ja muutokset 2kohdassa oleviin viinien luetteloihin;
b) liitteen IV ja V osalta mainituissa liitteissä tarkoitettujen viininval-
mistusmenetelmien ja -käsittelyjen rajat ja tietyt edellytykset,lukuun ottamatta aiemmin mainituissa liitteissä vahvistettuja rajoi-tuksia ja edellytyksiä;
c) tässä luvussa ja liitteessä V tarkoitetut päätökset, poikkeukset, edel-
lytykset ja luettelot;
d) liitteessä V olevien C-G kohdan soveltaminen sellaisilla yhteisön
alueilla korjattuihin tuotteisiin, jotka eivät kuulu liitteessä IIImääriteltyihin viininviljelyvyöhykkeisiin; ja
e) liitteessä V olevan J kohdan osalta 2 kohdan b alakohdassa ja 6
kohdassa tarkoitetut luettelot, 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetut
poikkeukset sekä 6 kohdassa tarkoitettu ilmoitus- ja rekisteröintime-
nettely.
2. Jäljempänä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen anne-
taan seuraavat säännöt:
a) tiettyjen kolmansissa maissa sovellettavien sekä 43 artiklan 1
kohdassa ja liitteessä IV tarkoitettujen viininvalmistusmenetelmienja -käsittelyjen välistä vertailua koskevat säännöt;
b) rypäleen puristemehun ja viinin leikkaamista ja sekoittamista
koskevat säännökset;
c) viininvalmistusmenetelmissä käytettyjen aineiden puhtaus- ja tunnis-
tetiedot;
d) sallittujen viininvalmistusmenetelmien ja -käsittelyjen toteuttamista
koskevat hallinnolliset säännöt; näissä voidaan säätää, että tiettyjäviininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä saa suorittaa ainoastaanjäsenvaltion hyväksymän sellaisen henkilön valvonnassa, jolla onriittävät tiedot tuotteen laadun, hygienian ja terveellisyyden takaami-
seksi;
e) 45 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden hallussapitoa, liikkuvuutta ja
käyttöä koskevat edellytykset tai luettelot tuotteista, jotka on vapau-
tettu mainitun artiklan vaatimuksista, ja perusteet, joidentarkoituksena on estää yksittäisissä tapauksissa liiallinen ankaruus,sekä edellytykset, joilla jäsenvaltio voi sallia sellaisten tuotteidenhallussapidon, liikkeen ja käytön, jotka eivät 45 artiklan 1 kohdana alakohtaa lukuun ottamatta vastaa tämän asetuksen säännöksiä tai
tämän asetuksen mukaisesti annettuja säännöksiä; ja
f) yleiset säännöt sellaisten viininvalmistusmenetelmien ja -käsittelyjen
koekäytölle, jotka eivät muuten ole sallittuja.
3. Jäljempänä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen anne-
taan määritysmenetelmät, joilla määritetään tämän asetuksensoveltamisalaan kuuluvien tuotteiden koostumus, sekä säännöt, joiden
avulla voidaan määritellä, onko näitä tuotteita käsitelty sallittujen
viininvalmistusmenetelmien vastaisesti.
Samaa menettelyä noudattaen vahvistetaan tarvittaessa sellaisten
aineiden enimmäismäärät, jotka osoittavat tiettyjen viininvalmistusme-netelmien käytön, sekä määritystulosten vertailutaulukot.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 33
▼B
Jos kuitenkaan yhteisön määritysmenetelmiä tai ensimmäisessä alakoh-
dassa tarkoitettuja sääntöjä ei ole laadittu kyseisestä tuotteestaetsittävien aineiden löytämiseksi ja niiden määrän selvittämiseksi,
sovelletaan:
a) Kansainvälisen viinijärjestön (OIV) yleiskokouksen hyväksymiä ja
julkaisemia määritysmenetelmiä; tai
b) jos soveltuvaa määritysmenetelmää ei ole a alakohdassa tarkoitet-
tujen joukossa, sellaista määritysmenetelmää, joka vastaa
Kansainvälisen standardisoimisjärjestön (ISO) suosittamia standar-deja; taikka
c) a ja b alakohdassa tarkoitettujen menetelmien puuttuessa tark-
kuuden, toistettavuuden ja uusittavuuden kannalta soveltuvaamääritysmenetelmää:
i) kyseessä olevan jäsenvaltion hyväksymää määritysmenetelmää;
tai
ii) tarvittaessa mitä tahansa muuta soveltuvaa määritysmenetelmää.
Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja yhteisön määritysmene-
telmiä vastaavina pidetään sellaisia automatisoituja
määritysmenetelmiä, joita käytetään yhteisön menetelmien sijasta, edel-lyttäen, että 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen todetaansaatujen tulosten olevan tarkkuudeltaan, toistettavuudeltaan ja uusitta-vuudeltaan vähintään saman tasoisia kuin vastaavalla yhteisönmenetelmällä saadut tulokset.
II LUKU
TIETTYJEN TUOTTEIDEN KUVAUS, NIMITYS, TARJONTAMUOTO
JA SUOJAUS
47 artikla
1. Tässä luvussa ja liitteissä VII ja VIII annetaan säännöt, jotka
koskevat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen tuot-teiden kuvausta, nimitystä ja tarjontamuotoa sekä tiettyjen merkintöjensuojaa. Näissä säännöissä on otettava huomioon erityisesti seuraavattavoitteet:
a) kuluttajien oikeutettujen etujen suojelu;
b) tuottajien oikeutettujen etujen suojelu;
c) sisämarkkinoiden moitteeton toiminta;
d) laatutuotteiden tuotannon edistäminen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin sääntöihin on sisällyttävä erityi-
sesti säännökset, joissa:
a) velvoitetaan käyttämään tiettyjä merkintöjä;
b) sallitaan tiettyjen muiden merkintöjen käyttö tietyin edellytyksin;
c) sallitaan muiden merkintöjen käyttö, mukaan lukien kuluttajille
mahdollisesti hyödylliset tiedot;
d) säädellään tiettyjen merkintöjen suojaa ja valvontaa;
e) säädellään maantieteellisten ja perinteisten merkintöjen käyttöä;
f) säädellään tuontituotteiden päällysmerkintöjä tai, jos se sallitaan
tässä asetuksessa, näistä tuotteista valmistettujen tuotteiden päällys-merkintöjä, jotta varmistetaan, että kuluttajat saavat tiedot kyseisen
tuotteen luonteesta ja että tuotetta ei varusteta yhteisön tuotteelle
varatulla päällysmerkinnällä.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä sovelletaan kuvattaessa
siinä mainittuja tuotteita
a) päällysmerkinnässä;
b) rekistereissä sekä liiteasiakirjoissa ja muissa yhteisön säännöksissä
edellytetyissä asiakirjoissa, jäljempänä ’viralliset asiakirjat’, paitsitulliasiakirjoissa;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 34
▼B
c) kaupallisissa asiakirjoissa, erityisesti laskuissa ja toimitusasiakir-
joissa; ja
d) mainonnassa, jollei tähän asetukseen sisälly erityissäännöksiä tästä
asiasta.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä sovelletaan siinä mainit-
tujen tuotteiden tarjontamuodon osalta, kun on kyse
a) säiliöstä, mukaan lukien suljinlaite;
b) päällysmerkinnästä;
c) pakkauksesta.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä sovelletaan myyntiä
varten hallussapidettäviin ja liikkeeseen laskettuihin tuotteisiin.
48 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden kuvaus ja tarjontamuoto
sekä mainittuihin tuotteisiin liittyvä mainonta ei saa olla virheellistäeikä aiheuttaa sekaannusta tai johtaa harhaan henkilöitä, joille se onosoitettu, erityisesti kun kyseessä ovat:
— edellä 47 artiklassa säädetyt merkinnät. Tätä säännöstä sovelletaan
myös kun näitä merkintöjä käytetään käännöksissä tai niillä viita-taan todelliseen alkuperään tai kun ne yhdistetään seuraaviin
merkintöihin: ”laji”, ”tyyppi”, ”menetelmä”, ”jäljitelmä” tai
”merkki”, tai muihin vastaaviin merkintöihin,
— tuotteiden ominaisuudet, erityisesti luonne, koostumus, alkoholipi-
toisuus tilavuusprosentteina, väri, alkuperä tai lähtöisyys, laatu,viiniköynnöslajike, satovuosi tai säiliöiden nimellistilavuus,
— tuotteen valmistukseen tai jakeluun osallistuvan tai osallistuneen
luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai henkilöryhmittymän,
erityisesti pullottajan, henkilöllisyys ja asema.
49 artikla
1. Tuotteita, joiden kuvaus tai tarjontamuoto eivät vastaa tämän
asetuksen säännöksiä tai sen soveltamiseksi annettuja yksityiskohtaisia
sääntöjä, ei voida pitää hallussa myyntiä varten, laskea liikkeeseen
yhteisössä eikä viedä.
Kuitenkin vientiin tarkoitettujen tuotteiden osalta voidaan sallia poik-
keuksia tämän asetuksen säännöksistä seuraavasti:
— jäsenvaltiot voivat sallia poikkeuksia, kun kolmannen maahantuoja-
valtion lainsäädäntösitä edellyttää,
— tapauksissa, jotka eivät kuulu ensimmäisen luetelmakohdan piiriin,
poikkeuksista voidaan säätää soveltamista koskevissa yksityiskoh-
taisissa säännöissä.
2. Sen jäsenvaltion, jonka alueella tuote, jonka kuvaus ja tarjonta-
muoto eivät ole 1 kohdassa tarkoitettujen säännösten mukaiset, on
toteutettava tarpeelliset toimenpiteet tehdyistä rikkomuksista rankaise-
miseksi niiden vakavuuden mukaan.
Jäsenvaltio voi kuitenkin sallia kyseisen tuotteen hallussapidon
myyntiä, liikkeeseen laskemista yhteisössä tai vientiä varten, jostämän tuotteen kuvaus tai tarjontamuoto saatetaan 1 kohdassa tarkoitet-
tujen säännösten mukaiseksi.
50 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet,
jotta asianomaiset osapuolet voivat ehkäistä teollis- ja tekijänoikeuk-
sien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen 23 ja 24
artiklassa määrättyjen ehtojen mukaisesti 1 artiklan 2 kohdan b alakoh-dassa tarkoitettuihin tuotteisiin liitetyn maantieteellisen merkinnänkäytön yhteisössä tuotteissa, jotka eivät ole peräisin kyseisen maantie-teellisen merkinnän osoittamasta paikasta, vaikka tavaroiden oikeaalkuperä ilmoitetaan tai maantieteellinen merkintä osoitetaan1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 35
▼B
käännöksessä tai siihen on liitetty sellaiset merkinnät kuin ”laji”,
”tyyppi”, ”tyylinen”, ”jäljitelmä”, tai muu vastaava merkintä.
2. Tässä artiklassa tarkoitetaan ”maantieteellisillä merkinnöillä”
merkintöjä, joilla tunnusmerkitään Maailman kauppajärjestöön
kuuluvan kolmannen maan alueelta tai tähän alueeseen kuuluvaltaalueelta peräisin oleva tuote silloin, kun tuotteen tietty laatu, maine taimuu erityispiirre voidaan yhdistää olennaisesti kyseiseen maantieteelli-seen alkuperään.
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovelletaan sen estämättä, mitä tämän
asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden nimityksiä ja tarjonta-
muotoa koskevista säännöistä annetuissa yhteisön lainsäädännönmuissa säännöksissä säädetään.
51 artikla
1. Tässä osastossa tarkoitetaan ”jäsenvaltiota pienemmän maantie-
teellisen yksikön nimellä” seuraavien nimiä:
— paikallisalue tai paikallisalueet yhdistävä yksikkö,
— paikallinen hallintoalue tai sen osa,
— viininviljelyn osa-alue tai sen osa,— muu alue kuin määritelty alue.
2. Maantieteellisen nimityksen käyttäminen sellaisen pöytäviinin
kuvaamiseksi, joka on valmistettu leikkaamalla eri tuotantoalueilla
poimituista rypäleistä valmistettuja viinejä, on kuitenkin sallittua, jos
vähintään 85 prosenttia leikkaamalla saadusta pöytäviinistä on peräisinsiltä tuotantoalueelta, jonka nimellä viini on varustettu.
Kuitenkin A-viininviljelyvyöhykkeen sisällä sijaitsevan tuotantoalueen
tai B-viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvaan alueeseen viittaavan maan-tieteellisen nimityksen käyttäminen pöytävalkoviinien kuvaamiseen on
sallittua ainoastaan, jos leikkaamisessa käytetyt tuotteet ovat peräisin
kyseiseltä viininviljelyvyöhykkeeltä tai jos kyseinen viini on saatu leik-kaamalla A-viininviljelyvyöhykkeen pöytäviinejä ja B-viininviljelyvyöhykkeen pöytäviinejä keskenään.
3. Jäsenvaltiot voivat asettaa edellytykseksi tietyn maantieteellisen
nimityksen käyttämiselle pöytäviinin kuvaamisessa sen, että viini on
tuotettu kokonaan tietyistä selvästi yksilöidyistä viiniköynnöslajikkeista
ja että se on peräisin yksinomaan siltä tarkasti rajatulta alueelta, jonkanimellä se on varustettu.
52 artikla
1. Jos jäsenvaltio käyttää määritellyn alueen nimeä tma-laatuviinin
tai tma-laatuviiniksi jalostettavan viinin kuvauksessa, nimeä ei saakäyttää sellaisten viinialan tuotteiden kuvaukseen, joita ei ole tuotettu
kyseisellä alueella, eikä sellaisten tuotteiden kuvaukseen, joita ei
kuvata kyseisellä nimellä asiaa koskevien yhteisön tai kansallistensäännösten mukaisesti. Tätä sovelletaan myös silloin, kun jäsenvaltioon käyttänyt paikallisen hallintoalueen, sen osan tai paikkakunnannimeä yksinomaan tma-laatuviinin tai tma-laatuviiniksi jalostettavanviinin kuvaukseen.
Jäsenvaltiot voivat tietyissä tuotanto-olosuhteissa, jotka niiden on
määritettävä, sallia, että määritellyn alueen nimeen liitetään valmistus-tapaan tai tuotetyyppiin viittaavia yksityiskohtia taiviiniköynnöslajikkeen nimi tai sen synonyymi, sanotun kuitenkaanrajoittamatta tma-laatuviinien erityistyyppejä koskevien yhteisönsäännösten soveltamista.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, neuvosto voi
31 päivään elokuuta 2001 mennessä päättää komission ehdotuksestamääräenemmistöllä pöytäviinin kuvauksessa perinteisesti käytettyjentiettyjen maantieteellisten nimien, joista on tullut määritellyn alueennimiä, käytön sallimisesta edelleen myös pöytäviinien kuvauksessaenintään kolmen viinivuoden ajan.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 36
▼B
2. Seuraavia nimiä ja merkintöjä:
— viiniköynnöslajikkeen nimeä,
— liitteessä VII olevan A kohdan 2 kohdan c alakohdan toisen luetel-
makohdan neljännessä alaluetelmakohdassa tai liitteessä VIII olevan
D kohdan 2 kohdan c alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoi-tettua perinteistä erityismerkintää,
tai
— liitteessä VII olevan B kohdan 1 kohdan b alakohdan viidennessä
luetelmakohdassa tarkoitettua perinteistä täydennysmerkintää, sikäli
kuin jäsenvaltio on sen myöntänyt viinin kuvaamista vartenyhteisön säännösten mukaisesti,
voidaan käyttää juoman, joka on muuta kuin viiniä tai rypäleen
puristemehua, kuvauksessa, tarjontamuodossa ja mainonnassa
ainoastaan sillä edellytyksellä, ettei ole olemassa minkäänlaista
sekaannusvaaraa kyseisen juoman luonteen, alkuperän tai lähtöi-syyden tai koostumuksen vuoksi.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun nimen tai merkinnän tai ilmaisujen
”Hock”, ”Claret”, ”Liebfrauenmilch” ja ”Liebfraumilch” käyttöyhdis-tettynä myös sellaisiin ilmaisuihin kuin ”laji”, ”tyyppi”, ”tapa”,”jäljitelmä”, tai muihin vastaaviin ilmaisuihin, on kiellettyä:
— CN-koodin nimikkeessä 2206 tarkoitetun tavaran kuvauksessa ja
tarjontamuodossa, jollei kyseinen tavara ole tosiasiallisesti lähtöisintällä tavoin kuvatusta paikasta,
— sellaisen selkein merkinnöin kaupan pidettävän tavaran kuvauksessa
ja tarjontamuodossa, josta kuluttaja saa viinin kaltaista juomaa;viiniköynnöslajikkeen nimeä voidaan kuitenkin käyttää, joskyseinen tavara on tosiasiallisesti peräisin tästä lajikkeesta, jolleitämä nimi aiheuta sekaannusta määritellyn alueen nimen tai tma-
laatuviinin kuvauksessa käytetyn maantieteellisen yksikön nimen
kanssa.
4. Nimiä, jotka ovat:
— määritellyn alueen nimiä,
— määriteltyä aluetta pienemmän maantieteellisen yksikön nimiä,
sikäli kuin jäsenvaltio on yhteisön säännösten mukaisesti varannut
nämä viinin kuvausta varten,voidaan käyttää juoman, joka on muutakuin viiniä tai rypäleen puristemehua, kuvauksessa, tarjontamuo-dossa ja mainonnassa ainoastaan sillä edellytyksellä, että:
a) CN-koodin nimikkeissä 2009, 2202, 2205, 2206, 2207, 2208 ja 2209
tarkoitettujen tuotteiden sekä viinialan raaka-aineista valmistettujentuotteiden osalta mainitut nimet ja merkinnät ovat tuotteen alku-peräjäsenvaltion hyväksymiä ja että kyseinen hyväksyntä onyhteisön oikeuden mukainen;
b) juomien, jotka ovat muita kuin a alakohdassa tarkoitettuja juomia,
osalta ei aiheudu minkäänlaista sekaannusvaaraa kyseisen juoman
luonteen, alkuperän tai lähtöisyyden tai koostumuksen vuoksi.
Vaikka nimiä ei olisi hyväksytty a alakohdan mukaisesti, niiden käyttöä
voidaan jatkaa 31 päivään joulukuuta 2000 asti edellyttäen, että b
alakohtaa noudatetaan.
53 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun ja liitteiden VII ja VIII
soveltamisesta annetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Nämä yksityiskohtaiset säännöt koskevat erityisesti mainituissa liit-teissä säädettyjä poikkeuksia, edellytyksiä ja lupia.
2. Seuraavat määräykset annetaan 75 artiklassa säädetyn menettelyn
mukaisesti:
a) liitteessä VII tai liitteessä VIII olevan A kohdan 2 kohdassa tarkoi-
tetut maininnat, merkit ja muut merkinnät;
b) liitteessä VII olevan A kohdan 2 kohdan c alakohdan toisen luetel-
makohdan neljännessä alaluetelmakohdassa tai liitteessä VII olevan1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 37
▼B
D kohdan 2 kohdan c alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoi-
tetut perinteiset merkinnät;
c) edellytykset, joiden mukaisesti liitteessä VII olevan A kohdan 2
kohdassa tarkoitettuja maantieteellisiä merkintöjä käytetään;
d) liitteessä VII olevan A kohdan 4 kohdassa tarkoitetut merkinnät;
e) edellytykset, joiden mukaisesti liitteessä VII olevan B kohdan 1
kohdassa tarkoitettuja mainintoja käytetään ja liitteessä VII olevanB kohdan 3 kohdassa tarkoitettujen mainintojen käyttötarkoitus;
f) liitteessä VII olevan B kohdan 2 kohdassa tarkoitetut maininnat ja
edellytykset, joiden mukaisesti niitä käytetään;
g) laajuus ja edellytykset, joiden mukaisesti liitteen VII määräyksiä
sovelletaan niihin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin tuot-teisiin, joita ei mainita liitteessä VII olevan A kohdan 1 kohdassatai liitteessä VIII, ja erityisesti yhteisössä tuotettuihin rypäleenpuristemehuihin, käymistilassa oleviin rypäleen puristemehuihin,
tiivistettyihin rypäleen puristemehuihin ja käymistilassa oleviin
uusiin viineihin ja ylikypsistä rypäleistä tuotettuihin viineihin;
h) tuotteiden varastointia ja kuljetusta säiliöissä koskevat edellytykset
sekä niiden käyttöja merkitseminen, mukaan lukien kuohuviinientuottamista ja välivarastointia varten tarkoitetut säiliöt;
i) tarvittaessa liitteessä VIII olevan E kohdan 1 kohdan toisessa luetel-
makohdassa tarkoitettujen maantieteellisten yksikköjen nimien
myöntäminen;
j) pakolliset ja vapaaehtoisesti tehtävät maininnat rekistereihin, viralli-
siin asiakirjoihin ja kaupallisiin asiakirjoihin;
k) liitteessä VIII olevan G kohdan 2 ja 5 kohdassa tarkoitetut yksityis-
kohtaiset säännöt;
l) liitteessä VIII olevan 1 kohdan 6 kohdassa tarkoitetut poikkeuksia
koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja säännökset.
VI OSASTO
MÄÄRITELLYLLÄ ALUEELLA TUOTETUT LAATUVIINIT
54 artikla
1. Määritellyillä alueilla tuotetuilla laatuviineillä (tma-laatuviinit)
tarkoitetaan viinejä, jotka ovat tämän osaston ja asiaa koskevien
yhteisön ja jäsenvaltioiden säännösten mukaisia.
2. Tma-laatuviineihin kuuluvat seuraavat luokat:
a) määritellyillä alueilla tuotetut väkevät laatuviinit, jäljempänä
’väkevät tma-laatuviinit’, jotka vastaavat väkevän viininmääritelmää;
b) määritellyillä alueilla tuotetut laatukuohuviinit, jäljempänä ’tma-
laatukuohuviinit’, jotka vastaavat kuohuviinin, maustetut tma-laatu-
kuohuviinit mukaan lukien, määritelmää;
c) määritellyillä alueilla tuotetut helmeilevät laatuviinit, jäljempänä
’helmeilevät tma-laatuviinit’, jotka vastaavat helmeilevän viininmääritelmää; ja
d) muut kuin a, b ja c alakohdassa mainitut tma-laatuviinit.
3. Tma-laatuviinien tuottamiseen soveltuvina tuotteina pidetään:
a) tuoreita viinirypäleitä;
b) rypäleen puristemehua;
c) käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua;
d) edelleen käymistilassa olevia uusia viinejä;
e) viiniä.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viipymättä luettelo
hyväksymistään tma-laatuviineistä ja mainittava kunkin tma-laatuviininosalta niiden tuotantoa ja valmistusta koskevat kansalliset säännökset.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 38
▼B
5. Komissio julkaisee tämän luettelon Euroopan yhteisöjen viralli-
sessa lehdessä , C-sarjassa.
55 artikla
1. Tma-laatuviinien tuotantoa koskevien sääntöjen on 57 artiklan 1
kohdan mukaisesti annettujen kansallisten sääntöjen lisäksi, joissaotetaan huomioon perinteiset tuotantoedellytykset, jos ne eivät oleristiriidassa laatutuotannon edistämispolitiikan ja sisämarkkinoidenmoitteettoman toiminnan kanssa, perustuttava seuraaviin seikkoihin:
a) tuotantoalueen rajaaminen;
b) viiniköynnöslajikkeet;
c) viljelymenetelmät;
d) viininvalmistusmenetelmät;
e) luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina;
f) hehtaarituotos;
g) aistinvaraisten ominaisuuksien määritys ja arviointi.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut säännökset annetaan liitteessä VI
olevassa A-J kohdassa.
3. Liitteessä VI olevaa K kohtaa sovelletaan ainoastaan tma-laatu-
kuohuviiniin. Liitteessä VI olevaa L kohtaa sovelletaan ainoastaanväkevään tma-laatuviiniin.
56 artikla
1. Jäsenvaltioiden on laadittava säännöt, joiden mukaisesti mahdol-
listetaan tuotantovaiheessa se, että:
a) tuottaja voi:
i) olla pyytämättä sato- tai tuotantoilmoituksessa tma-laatuviinin
valmistukseen soveltuvaksi tuotteeksi ilmoitetun tuotteen luokit-telua tma-laatuviiniksi, tai
ii) alentaa tma-laatuviinin luokitusta, erityisesti pöytäviiniksi;
b) jäsenvaltion erikseen nimeämä toimivaltainen laitos voi alentaa tma-
laatuviinin luokitusta.
2. Kaupan pitämisen vaiheessa tma-laatuviinin luokituksen alenta-
misen toteuttaa:
a) sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka alueella viini on:
i) jos kyseinen viini on peräisin kyseisestä jäsenvaltiosta, tai
ii) jos määriteltävänä on pieniä määriä;
b) muissa kuin a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sen jäsenval-
tion toimivaltainen laitos, josta viini on peräisin.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetusta luokituksen alentamisesta
päätetään erityisesti silloin, kun toimivaltainen laitos on vahvistanut,
että:
a) viinissä on varastoinnin tai kuljetuksen aikana tapahtunut muutos,
joka on aiheuttanut kyseisen tma-laatuviinin ominaisuuksien heikke-nemisen tai muuttumisen;
b) viinille on tehty kiellettyjä käsittelyjä tai sitä ei ole laillisesti nimi-
tetty tma-laatuviiniksi.
57 artikla
1. Tuottajajäsenvaltiot voivat 55 artiklassa lueteltujen tekijöiden
lisäksi oikeudenmukaiset ja perinteiset käytännöt huomioon ottaenmääritellä muita tuotantoedellytyksiä tai ominaisuuksia, jotka ovatpakollisia tma-laatuviineille.
2. Tässä asetuksessa annettujen muiden säännösten lisäksi tuottajajä-
senvaltiot voivat oikeudenmukaiset ja perinteiset käytännöt huomioonottaen vahvistaa alueellaan tuotetulle tma-laatuviinille täydentäviä tai1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 39
▼B
tiukempia ominaisuuksia tai tuotantoedellytyksiä, valmistusta ja liikku-
vuutta koskevia vaatimuksia.
58 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun ja liitteen VI soveltamisesta
annetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näihin sääntöihin voivat sisältyä erityisesti:
a) tässä luvussa ja liitteessä VI tarkoitetut päätökset, poikkeukset ja
luettelot;
b) määritelmä määritellyn alueen välittömässä läheisyydessä sijaitse-
vista alueista, ottaen huomioon erityisesti maantieteellinen tilanneja hallinnolliset rakenteet;
c) sellaisten tma-laatuviinien käyttö, joiden luokitusta on alennettu,
sekä tätä käyttöä koskevat edellytykset;
d) aiheelliset säännökset, jotka koskevat aistinvaraisten testien yleistä
ja järjestelmällistä suorittamista, niiden viinien käyttöä, jotka eivät
täytä testien vaatimuksia, ja tätä käyttöä koskevia edellytyksiä;
e) edellä 56 artiklan 2 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettujen
pienien määrien määritteleminen.
VII OSASTO
KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA KÄYTÄVÄ KAUPPA
59 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja tuot-
teita yhteisöön tuotaessa on esitettävä tuontitodistus. Kaikkia muita 1artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tuotteita yhteisöön tuotaessa voidaanvaatia esitettäväksi tuontitodistus, ja kaikkia 1 artiklan 2 kohdassatarkoitettuja tuotteita yhteisöstä vietäessä voidaan vaatia esitettäväksi
vientitodistus.
2. Jäsenvaltiot myöntävät todistuksen hakemuksesta jokaiselle riip-
pumatta siitä, mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä, sanotunkuitenkaan rajoittamatta 62 ja 63 artiklan soveltamiseksi toteutettujatoimenpiteitä.
Todistukset ovat voimassa koko yhteisössä.
Todistusten myöntämisen edellytyksenä on vakuuden antaminen, jolla
taataan tuonti- ja vientisitoumuksen täyttäminen todistuksen voimassao-loaikana; lukuun ottamatta ylivoimaista estettä vakuus menetetäänkokonaan tai osittain, jos vienti tai tuonti ei toteudu tässä määräajassatai se toteutuu ainoastaan osittain.
3. Hyväksytään 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen seur-
aavat:
a) luettelo tuotteista, joiden osalta vaaditaan tuonti- tai vientitodistus;
b) todistusten voimassaoloaika ja muut tämän artiklan soveltamisesta
annetut yksityiskohtaiset säännöt.
60 artikla
1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, 1 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan yhteisen tullitariffin tulleja.
2. CN-koodeihin 2009 60 ja 2204 30 kuuluvien viinirypälemehujen
ja rypäleen puristemehujen, joiden osalta yhteisen tullitariffin maksujensoveltaminen riippuu tuotavan tuotteen tuontihinnasta, tuontihinnan
oikeellisuus tarkistetaan joko jokaisen lähetyksen tarkastuksen perus-
teella tai käyttämällä komission kyseisten tuotteiden alkuperämaassatodettujen hintanoteerausten perusteella laskemaa kiinteää tuontiarvoa.
Jos kyseisen lähetyksen ilmoitettu tulohinta on korkeampi kuin mahdol-
lisesti sovellettava kiinteä tuontiarvo korotettuna 3 kohdan mukaisestilaaditulla marginaalilla, joka ei saa ylittää kiinteää arvoa yli 10 prosen-1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 40
▼B
tilla, vaaditaan kiinteän tuontiarvon perusteella määrätyn tuontitullin
suuruisen vakuuden antamista.
Jos toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa kyseisen tavaralähe-
tyksen tulohintaa ei ilmoiteta, yhteisen tullitariffin soveltaminen riippuu
kiinteästä tuontiarvosta tai asiaa koskevien tullilainsäädännönsäännösten soveltamisesta 3 kohdan mukaisesti määrättävin edelly-tyksin.
3. Jos 44 artiklan 15 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia sovelletaan
tuotuihin tuotteisiin, tuojien on annettava näiden tuotteiden osaltamäärätyille tulliviranomaisille vakuus vapaaseen liikkeeseen luovutta-
misen yhteydessä. Vakuuden on vastattava erikseen määrättyä
summaa. Vakuus vapautetaan, kun tuoja esittää sen jäsenvaltion, jossavapaaseen liikkeeseen luovuttaminen on tapahtunut, tulliviranomaisilletyydyttävät todisteet siitä, että rypäleen puristemehuista on valmistettuviinirypälemehua, niitä on käytetty viinialaan kuulumattomissa tuot-
teissa tai, jos ne on viiniytetty, ne on varustettu asianmukaisin
päällysmerkinnöin.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan
75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näihin sääntöihin onsisällyttävä erityisesti perusteet sovellettavan tarkastusjärjestelmänvalinnalle sekä kiinteiden tuontiarvojen laskemiseksi tarvittavientietojen määrittämiselle, 3 kohdassa tarkoitetun vakuuden taso sekä
vakuuden vapauttamista koskevat säännöt.
61 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tiettyjen tuotteiden
tuonnista johtuvien epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja torju-miseksi yhteisön markkinoilla määrätään lisätuontitulli yhden taiuseamman vastaavan yhteisessä tullitariffissa vahvistetun tullimaksunalaisen tuotteen tuonnille, jos Uruguayn kierroksen monenvälistenkauppaneuvottelujen osana perustamissopimuksen 300 artiklan mukai-
sesti tehdyn maataloutta koskevan sopimuksen 5 artiklassa asetetut
edellytykset on täytetty, paitsi jos tuonti ei todennäköisesti häiritseyhteisön markkinoita tai jos vaikutukset eivät ole suhteessa asetettuihintavoitteisiin.
2. Yhteisöilmoittaa Maailman kauppajärjestö lle tiedoksi kynny-
shinnat, joita alhaisemmista hinnoista voidaan määrätä lisätuontitulli.
Kynnysmäärät, joita suuremmista määristä peritään lisätuontitulli,
määritetään erityisesti sitä vuotta, jona 1 kohdassa tarkoitetut epäsuo-
tuisat vaikutukset ovat ilmenneet tai todennäköisesti ilmenevät,edeltävien kolmen vuoden aikana yhteisöön suuntautuneen tuonninperusteella.
3. Lisätuontitullia määrättäessä huomioon otettavat tuontihinnat
vahvistetaan kyseisen tavaraerän cif-tuontihintojen perusteella.
Cif-tuontihinnat tarkistetaan tätä varten kyseisen tuotteen osalta maail-
manmarkkinoilla tai yhteisön tuontimarkkinoilla todettujen edustavien
hintojen perusteella.
4. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näissäyksityiskohtaisissa säännöissä on täsmennettävä erityisesti:
a) tuotteet, joihin lisätuontitullia sovelletaan maataloussopimuksen 5
artiklan nojalla;
b) muut tarvittavat edellytykset sen varmistamiseksi, että 1 kohtaa
sovelletaan maataloussopimuksen 5 artiklan mukaisesti.
62 artikla
1. Komissio avaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluville tuot-
teille perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistäsopimuksista tai mistä tahansa muusta neuvoston säädöksestä johtuvattariffikiintiöt ja hallinnoi niitä 75 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 41
▼B
2. Kiintiöitä hallinnoidaan soveltamalla yhtä seuraavista menette-
lyistä tai niiden yhdistelmää:
a) hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menettely (”ensin
tullutta palvellaan ensin” -periaate);
b) menettely, jossa kiintiöt jaetaan suhteessa haettuihin määriin hake-
musten jättöhetkellä (”samanaikaisen tarkastelun” menettely);
c) perinteisiin kaupan järjestelyihin perustuva menettely (”perinteiset /
uudet tuojat” -menetelmä).
Myös muita soveltuvia menetelmiä voidaan käyttää. Niissä on
vältettävä kaikenlaista toimijoiden välistä syrjintää.
3. Käytettävässä hallinnointimenettelyssä on tarvittaessa otettava
huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet ja tarve turvatanäiden markkinoiden tasapaino tukeutuen samalla mahdollisesti mene-telmiin, joita aiemmin käytettiin 1 kohdassa tarkoitettuja kiintiöitävastaaviin kiintiöihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn kier-
roksen kauppaneuvottelujen yhteydessä tehdyistä sopimuksista johtuvia
oikeuksia.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä on
säädettävä vuoden ajalle tarvittaessa sopivasti jaettavista vuosittaisistakiintiöistä ja määriteltävä sovellettava hallintomenetelmä; sääntöihinon myös tarvittaessa sisällyttävä:
a) takeet tuotteen laadusta, lähtöpaikasta ja alkuperästä;
b) a kohdassa mainitut takeet todistavan asiakirjan hyväksyminen;
c) tuontitodistusten myöntämisedellytykset ja todistusten voimassao-
loaika.
63 artikla
1. Seuraavien tuotteiden viennin mahdollistamiseksi:
a) 1 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa luetellut tuotteet,
b) CN-koodiin 1701 kuuluvat sokerit, CN-koodeihin 1702 3091,
1702 30 99, 170240 90 ja 1702 9050 kuuluvat glukoosi ja glukoo-sisiirappi mukaan lukien CN-koodeihin 1702 3051 ja 1702 30 59kuuluvat tuotteet, jotka on yhdistetty CN-koodeihin 2009 6011,
2009 60 71, 2009 6079 ja 2204 30 99 kuuluviin tuotteisiin,
kyseisten tuotteiden kansainvälisen kaupan hintojen perusteella ja
perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehtyjen sopimusten
rajoissa näiden hintojen ja yhteisön hintojen välinen erotus voidaankorvata vientituella.
2. Vientitukeen oikeuttavien määrien jakamiseen käytetään mene-
telmää, joka
a) sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseisten markkinoiden tilan-
teeseen ja jolla voidaan hyödyntää käytettävissä olevia voimavarojamahdollisimman tehokkaasti ottaen huomioon yhteisön viennintehokkuuden ja rakenteen aiheuttamatta kuitenkaan syrjintää suurtenja pienten toimijoiden välillä;
b) tuottaa toimijoille vähiten hallinnollisia rasitteita, kun hallinnosta
aiheutuvat vaatimukset otetaan huomioon;
c) ei aiheuta syrjintää kyseisten toimijoiden välillä.
3. Vientituki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä. Se voi vaih-
della määräpaikan mukaan, jos maailmanmarkkinatilanne tai tiettyjenmarkkinoiden erityisvaatimukset niin edellyttävät.
Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tuet vahvistetaan 75 artik-
lassa säädettyä menettelyä noudattaen. Vahvistaminen on tehtäväsäännöllisin väliajoin.
Komissio voi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä tarvit-
taessa tarkistaa säännöllisin väliajoin vahvistettavaa tukea myösmuuna ajankohtana.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 42
▼B
Lisäksi sovelletaan jäljempänä 64 artiklassa tarkoitettuja tuotteita
koskevia säännöksiä.
4. Tukea myönnetään ainoastaan hakemuksesta ja esitettäessä asian-
mukainen vientitodistus.
5. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden vientiin sovelletaan
vientitodistuksen hakemispäivänä sovellettavaa tukea ja eriytetyn tuenosalta tukea, jota kyseisenä päivänä sovelletaan:
a) todistuksessa ilmoitettuun määräpaikkaan tai tarvittaessa
b) todelliseen määräpaikkaan, jos se on eri kuin todistuksessa ilmoi-
tettu määräpaikka. Tällöin sovellettava määrä ei saa ylittää
vientitodistuksessa mainittuun määräpaikkaan sovellettavaa määrää.
Tämän kohdan salliman jouston väärinkäytön ehkäisemiseksi voidaan
toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä.
6. Edellä olevasta 4 ja 5 kohdasta voi poiketa elintarvikeaputoimien
yhteydessä vientitukea saavien 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden
osalta 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
7. Perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyissä sopimuk-
sissa sovittujen määrällisten rajoitusten noudattaminen taataan
vertailujaksoille myönnettyjen, kyseisiin tuotteisiin sovellettavien vien-titodistusten perusteella.
Uruguayn kierroksen kauppaneuvottelujen yhteydessä tehtyjen sopi-
musten velvoitteiden noudattamisen osalta viiteajanjakson päättyminenei vaikuta vientitodistusten voimassaoloon.
8. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt,
mukaan lukien jakamattomien ja käyttämättömien vientiin tarkoitet-tujen määrien uudelleenjakamista koskevat säännökset, annetaan 75artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
64 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin
tukiin.
2. Tuen määrä 63 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuille
tuotteille on:
a) raakasokerin ja valkoisen sokerin osalta sama kuin vientituen määrä,
joka vahvistetaan sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o1785/81(
1) 17 artiklassa ja sen soveltamiseksi annetuissa
säännöksissä kyseisille jalostamattomina vietäville tuotteille;
b) glukoosin ja glukoosisiirapin osalta sama kuin vientituen määrä,
joka vahvistetaan vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30
päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o1766/92(
2) 13 artiklassa ja sen soveltamiseksi annetuissa
säännöksissä kyseisille jalostamattomina vietäville tuotteille.
Tuen myöntämisen ehtona on, että vietävän jalostetun tuotteen mukana
on hakijan ilmoitus tuotteen valmistuksessa käytetyn raakasokerin,valkoisen sokerin, glukoosin ja glukoosisiirapin määrästä.
Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tarkastavat ilmoi-
tuksen paikkansapitävyyden.
3. Tukia vahvistettaessa on otettava huomioon:
a) tilanne ja kehitysnäkymät seuraavien osalta:
i) 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden hinnat ja saata-
vuus yhteisön markkinoilla,1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 43
(1) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna asetuksella (EY) N:o 1148/98 (EYVL L 159, 3.6.1998, s. 38.)
(2) EYVL L 181, 1.7.1992, s. 21, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna asetuksella (EY) N:o 1253/1999 (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 18.)
▼B
ii) kyseisten tuotteiden maailmanmarkkinahinnat;
b) edullisimmat markkinointi- ja kuljetuskustannukset yhteisön markki-
noilta yhteisön satamiin tai muihin vientipaikkoihin sekä
kuljetuskustannukset määrämaahan;
c) viinin yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet, joiden tarkoituksena
on taata tasapaino markkinoilla ja hintojen ja kaupan luonnollinenkehitys;
d) perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuk-
sista johtuvat rajoitukset;
e) tarve välttää häiriöitä yhteisön markkinoilla;
f) suunnitellun viennin taloudelliset näkökohdat.
4. Edellä 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yhteisön markkinahinnat
vahvistetaan suotuisimpien vientihintojen perusteella.
Edellä 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisen kaupan
hintojen vahvistamisessa otetaan huomioon:
a) kolmansien maiden markkinoilla todetut hinnat;
b) edullisimmat hinnat kolmansissa määrämaissa muista kolmansista
maista tulevalle tuonnille;
c) kolmansissa viejämaissa todetut tuottajahinnat ottaen huomioon
tarvittaessa kyseisten maiden myöntämät tuet;
d) tarjoushinnat vapaasti yhteisön rajalla.
5. Rajoittamatta 63 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan sovelta-
mista tukea saavien tuotteiden luettelon vahvistamisajat ja tuen määrä
vahvistetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
6. Tuki maksetaan, kun on osoitettu, että:
a) tuotteet ovat peräisin yhteisöstä;
b) tuotteet on viety yhteisöstä; ja
c) jos kysymyksessä on eriytetty tuki, tuotteet ovat tulleet perille todis-
tuksessa ilmoitettuun määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan,
jonka osalta tuki on vahvistettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
63 artiklan 5 kohdan b alakohdan soveltamista. Tästä säännöstävoidaan poiketa 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, jossäädetään ehdoista, jotka tarjoavat vastaavat takeet.
Lisäsäännöksiä voidaan antaa 75 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
7. Rajoittamatta 6 kohdan a alakohdan soveltamista vientitukea ei
myönnetä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen myönnetynpoikkeuksen puuttuessa tuotteille, jotka tuodaan yhteisöön kolmansistamaista ja viedään edelleen kolmansiin maihin.
65 artikla
1. Siinä määrin kuin se on viinin yhteisen markkinajärjestelyn moit-
teettoman toiminnan kannalta tarpeen, neuvosto voi määräenemmistöllä
komission ehdotuksesta erityistapauksissa kieltää kokonaan tai osittainsisäisen jalostusmenettelyn käytön 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteidenosalta.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne syntyy erittäin kiireellisesti ja
jos yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä ulkoisen taisisäisen jalostusmenettelyn käytön seurauksena, komissio päättää 1kohdasta poiketen jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan
tarvittavista toimenpiteistä; kyseisistä toimenpiteistä, jotka eivät saa
olla voimassa enempää kuin kuusi kuukautta ja joita sovelletaanviipymättä, ilmoitetaan neuvostolle ja jäsenvaltioille. Jos komissio saajäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viikonkuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Kukin jäsenvaltio voi saattaa komission tekemän päätöksen
neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavan viikonkuluessa. Neuvosto voi määräenemmistöllä vahvistaa, muuttaa tai1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 44
▼B
kumota komission päätöksen. Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä
kolmen kuukauden kuluessa, komission päätös katsotaan kumotuksi.
66 artikla
1. Yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt ja erityissäännöt
sen soveltamisesta koskevat tässä asetuksessa käsiteltävien tuotteidentariffiluokitusta; tämän asetuksen soveltamisesta seuraava tariffinimik-keistösisällytetään yhteiseen tullitariffiin.
2. Jollei tässä asetuksessa tai sen nojalla annetuissa säännöksissä
toisin säädetä, seuraavat toimet ovat kiellettyjä:
a) vaikutukseltaan tulleja vastaavien maksujen kantaminen;
b) määrällisten rajoitusten tai vaikutuksiltaan vastaavien toimenpi-
teiden soveltaminen.
67 artikla
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden, joihin on
lisätty alkoholia, tuonti kielletään lukuun ottamatta tuotteita, jotka
vastaavat sellaisia yhteisöstä peräisin olevia tuotteita, joiden osalta
kyseinen sekoitus on sallittu.
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityi-
sesti tuotteiden vastaavuutta koskevat edellytykset ja poikkeukset 1kohdasta vahvistetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
68 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja tuot-
teita saa tuoda ainoastaan, jos seuraavat edellytykset on täytetty:
a) kaikkien tuotteiden osalta:
i) ne vastaavat tuotantoa, kaupan pitämistä ja tarvittaessa sellaise-
naan nautittavaksi toimittamista koskevia säännöksiä niissäkolmansissa maissa, joista ne ovat peräisin, ja näiden edelly-
tysten täyttäminen osoitetaan kolmannen alkuperämaan sellaisen
toimivaltaisen elimen, jonka on sisällyttävä erikseen laadittavaanluetteloon, antamalla todistuksella,
ii) jos ne on tarkoitettu sellaisenaan nautittaviksi, niihin on liitetty
sen kolmannen maan nimeämän laitoksen tai osaston laatimatutkimustodistus, josta tuote on peräisin;
b) muiden sellaisenaan nautittavaksi tarkoitettujen viinien kuin
väkevien viinien ja kuohuviinien osalta:
i) niiden todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on
vähintään 9 tilavuusprosenttia ja kokonaisalkoholipitoisuusenintään 15 tilavuusprosenttia,
ii) niiden kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna on
vähintään 3,5 grammaa litrassa eli 46,6 milliekvivalenttia
litrassa.
2. Jäljempänä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan
säätää:
a) ominaisuuksista, jotka väkevillä viineillä ja kuohuviineillä on oltava,
sekä poikkeuksista 1 kohdan b alakohdasta;
b) tiettyjen 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta,
joita kuljetetaan rajoitettuina määrinä ja pieniin säiliöihin pakat-
tuina, vapauttamisesta velvollisuudesta esittää 1 kohdan a
alakohdassa säädetty todistus ja tutkimustodistus;
c) tiettyjen viinien, joihin on liitetty alkuperänimitystodistus tai alku-
perätodistus, vapauttamisesta kokonaan tai osittain velvoitteista,
jotka johtuvat 1 kohdan a alakohdassa säädetystä todistuksesta taitutkimustodistuksesta.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan
75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 45
▼B
69 artikla
1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1
artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriin-
tyvät tai uhkaavat häiriintyä vakavasti siten, että
perustamissopimuksen 33 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaar-antuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa voidaantoteuttaa aiheellisia toimenpiteitä siihen asti, kun häiriötai häiriö nuhka on poistunut.
Arvioitaessa oikeuttaako tilanne tällaisten toimenpiteiden soveltami-
seen, on erityisesti otettava huomioon seuraavat seikat:
a) määrät, joille tuontitodistukset on annettu tai joille niitä on haettu, ja
viinialan markkinatilanne yhteisössä;
b) tarvittaessa intervention aste.
Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset
säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat,joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa tilapäisiä suojatoimenpiteitä.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, komissio päättää jäsen-
valtion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä,
jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan viipymättä.Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiastapäätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Kukin jäsenvaltio voi saattaa komission päättämän toimenpiteen
neuvoston käsiteltäväksi kolmen työpäivän kuluessa sen tiedoksi anta-
misesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä
muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.
4. Tämän artiklan soveltamisessa otetaan huomioon perustamissopi-
muksen 300 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä kansainvälisistäsopimuksista johtuvat velvoitteet.
VIII OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET, SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄN-
NÖKSET
70 artikla
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat tuotteet saa luovuttaa
liikkeeseen yhteisössä ainoastaan, jos niiden mukana on virallisestitarkastettu saateasiakirja.
2. Luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden tai henkilöryhmitty-
mien, joilla on ammattinsa harjoittamista varten hallussaan tällaisia
tuotteita, erityisesti tuottajien, pullottajien, jalostajien ja erikseenmääriteltävien kauppiaiden, on pidettävä kirjaa erityisesti edellä mainit-tujen tuotteiden saapuvista ja lähtevistä eristä.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, erityisesti
1 kohdassa tarkoitetun asiakirjan laadusta ja muodosta, sekä tätä
artiklaa koskevat poikkeukset annetaan 75 artiklassa säädettyä menet-
telyä noudattaen.
71 artikla
1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 87,
88 ja 89 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuulu-vien tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.
2. Edellä II osaston II luvun soveltaminen ei estä sellaisen kansal-
lisen tuen myöntämistä, jolla on samat tavoitteet kuin kyseisessäluvussa. Tällaisiin tukiin sovelletaan kuitenkin 1 kohtaa.
72 artikla
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä yksi tai useampi viranomainen, joka
on vastuussa siitä, että yhteisön sääntöjen noudattaminen viinialalla1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 46
▼B
turvataan. Niiden on myös nimettävä laboratoriot, joilla on lupa suor-
ittaa virallisia määrityksiä viinialalla.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näiden viranomaisten
ja laboratorioiden nimet ja osoitteet. Komissio toimittaa nämä tiedotmuille jäsenvaltioille.
3. Komissio muodostaa erikoistarkastajien ryhmän, jonka tehtävänä
on osallistua paikalla tehtäviin tarkastuksiin yhdessä jäsenvaltioidentoimivaltaisten viranomaisten kanssa, jotta varmistetaan viinialansääntelyn yhdenmukainen soveltaminen.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan
75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näihin sääntöihin voi erityisesti sisältyä säännöksiä, joilla:
a) varmistetaan yhteisön säännösten yhdenmukainen soveltaminen
viinialalla erityisesti tarkastusten osalta;
b) säännellään nimettyjen viranomaisten välisiä suhteita;
c) säännellään tarkastusten parantamiseksi toteutettavia erityisiä rahoi-
tusmenettelyjä;
d) säännellään hallinnollisia seuraamuksia;
e) säännellään nimettyjen tarkastajien valtuuksia ja velvollisuuksia.
73 artikla
Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen
täytäntöönpanemiseksi tarvittavat tiedot. Näiden tietojen toimittamista
koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joihin sisältyy toimitettavientietojen laatu ja toimitustapa, tietojen toimittamisen määräajat sekäkerättyjen tietojen jakaminen, annetaan 75 artiklassa säädettyä menet-telyä noudattaen.
74 artikla
Perustetaan viinin hallintokomitea, jäljempänä ’komitea’, joka
muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana onkomission edustaja.
75 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, komi-
tean puheenjohtaja saattaa asian komitean käsiteltäväksi joko omasta
aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto
annetaan perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa niiden
päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekeekomission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edusta-jien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla.Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos
toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia,komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessakomissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään
yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin toisessa alakoh-
dassa tarkoitetun määräajan kuluessa.
76 artikla
Komitea voi käsitellä myös muita kysymyksiä, jotka puheenjohtaja
saattaa sen käsiteltäväksi joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltionedustajan pyynnöstä.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 47
▼B
77 artikla
1. Tätä asetusta sovelletaan siten, että perustamissopimuksen 33 ja
131 artiklassa määrätyt tavoitteet otetaan huomioon samanaikaisesti ja
asianmukaisella tavalla.
2. Tämän artiklan soveltamisessa otetaan huomioon perustamissopi-
muksen 300 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä kansainvälisistäsopimuksista johtuvat velvoitteet.
78 artikla
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin sovelletaan
asetusta (EY) N:o 1258/1999 ja sen täytäntöönpanosta annettujasäännöksiä.
2. Edellä II osaston II luvussa tarkoitettua palkkiota, saman osaston
III luvussa tarkoitettua tukea sekä III osaston I luvussa tarkoitettuatukea, saman osaston II luvussa tarkoitettuja interventio-ostoja ja tukea,
saman osaston III luvussa tarkoitettuja tukia sekä VII osastossa tarkoi-
tettuja vientitukia pidetään asetuksen (EY) N:o 1258/1999 2 artiklan 2kohdan mukaisina maatalousmarkkinoiden säätelemiseen tähtäävinäinterventioina.
3. Jollei rajoittavammista säännöksistä muuta johdu, III osaston
mukaista yhteisön tukea sekä VII osaston mukaisia vientitukia voidaan
myöntäa ainoastaan yhteisössä korjatuista rypäleistä valmistetuille tuot-
teille.
79 artikla
Pöytäviinin ja pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin ylijäämien
ehkäisemiseksi jäsenvaltiot voivat säätää satoja koskevista rajoista,jotka ilmaistaan hehtolitroina hehtaaria kohden ja joiden ylittäminenjohtaa siihen, että tuottajat eivät enää ole tämän asetuksen mukaisestitukikelpoisia.
80 artikla
Edellä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistetaan
toimenpiteet, joilla:
a) helpotetaan siirtymistä 81 artiklassa tarkoitettujen asetusten
säännösten soveltamisesta tässä asetuksessa vahvistettujen
säännösten soveltamiseen; ja
b) ratkaistaan tarvittaessa erityisiä käytännön ongelmia. Tällaiset
toimenpiteet voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa
poiketa tietyistä tämän asetuksen säännöksistä.
81 artikla
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 346/79, (ETY) N:o 351/79, (ETY) N:o
460/79, (ETY) N:o 456/80, (ETY) N:o 457/80, (ETY) N:o 458/80,
(ETY) N:o 1873/84, (ETY) N:o 895/85, (ETY) N:o 822/87, (ETY)N:o 823/87, (ETY) N:o 1442/88, (ETY) N:o 3877/88, (ETY) N:o4252/88, (ETY) N:o 2046/89, (ETY) N:o 2048/89, (ETY) N:o 2389/89, (ETY) N:o 2390/89, (ETY) N:o 2391/89, (ETY) N:o 2392/89,(ETY) N:o 3677/89, (ETY) N:o 3895/91, (ETY) N:o 2332/92 ja
(ETY) N:o 2333/92.
82 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se
on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2000.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 48
▼B
LIITE I
TUOTTEIDEN MÄÄRITELMÄT
Seuraavia määritelmiä sovelletaan:
— tuotteisiin, jotka on tuotettu yhteisössä siellä korjatuista rypäleistä, mukaan
lukien 15 kohdan kuudennessa luetelmakohdassa tarkoitetut viinit, ja
— muihin kuin 3, 4, 5, 6, 7, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18 ja 24 kohdassa tarkoitet-
tuihin tuotteisiin, jos
— ne ovat peräisin kolmansista maista, tai
— ne on valmistettu yhteisössä yhteisön ulkopuolella korjatuista rypäleistä
sikäli kuin niiden valmistus on tämän asetuksen mukaisesti hyväksytty.
Niiden viinialan tuotteiden määritelmät, joihin tätä liitettä ei sovelleta, vahviste-
taan tarvittaessa tämän asetuksen mukaisesti 75 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
1.Tuore rypäle: viiniköynnöksestä saatava kypsä tai jopa hieman kuivunut
hedelmä, jota käytetään viiniyttämisessä ja joka voidaan murskata tai
puristaa tavanomaisilla viinikellarimenetelmillä ja joka voi saada aikaan
luonnollisen alkoholikäymisen.
2.Rypäleen puristemehu: nestemäinen tuote, joka saadaan tuoreista rypäleistä
luonnollisella tai fysikaalisilla menetelmillä. Rypäleen puristemehulle salli-
taan enintään 1 tilavuusprosentin todellinen alkoholipitoisuus.
3.Käymistilassa oleva rypäleen puristemehu: rypäleen puristemehun käymi-
sestä saatava tuote, jonka todellinen alkoholipitoisuus on suurempi kuin 1
tilavuusprosentti mutta pienempi kuin kolme viidesosaa sen kokonaisalko-
holipitoisuudesta tilavuusprosentteina; tiettyjä tma-laatuviinejä, joiden
todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on pienempi kuin kolme
viidesosaa niiden kokonaisalkoholipitoisuudesta tilavuusprosentteina mutta
ei pienempi kuin 4,5 tilavuusprosenttia, ei kuitenkaan pidetä käymistilassa
olevana rypäleen puristemehuna.
4.Kuivuneista rypäleistä saatu käymistilassa oleva rypäleen puristemehu:
rypäleen puristemehun osittaisesta käymisestä saatu tuote, joka valmistetaan
kuivuneista rypäleistä, joiden kokonaissokeripitoisuus ennen käymistä on
vähintään 272 grammaa litrassa ja joiden luonnollinen ja todellinen alkoho-
lipitoisuus ei saa olla pienempi kuin 8 tilavuusprosenttia. Tiettyjä viinejä,
jotka täyttävät nämä vaatimukset, ei kuitenkaan pidetä kuivuneista
rypäleistä saatuna osittain käyneenä rypäleen puristemehuna.
5.Tuore rypäleen puristemehu, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty
lisäämällä alkoholia: tuote:
— jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 12 mutta pienempi kuin
15 tilavuusprosenttia ja
— joka valmistetaan lisäämällä käymättömään rypäleen puristemehuun,
jonka luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 8,5 tilavuusprosenttia
ja joka on peräisin ainoastaan 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista viini-
köynnöslajikkeista:
— joko viinistä peräisin olevaa neutraalia alkoholia, johon kuuluu myös
kuivatuista viinirypäleistä tislaamalla saatu alkoholi ja jonka todel-
linen alkoholipitoisuus on vähintään 95 tilavuusprosenttia, tai
— puhdistamatonta viinin tislaamisesta saatua tuotetta, jonka todellinen
alkoholipitoisuus on vähintään 52 mutta enintään 80 tilavuuspro-
senttia.
6.Tiivistetty rypäleen puristemehu: rypäleen puristemehu, johon ei ole lisätty
sokeriväriä ja joka:
— saadaan osittaisella veden poistamisella rypäleen puristemehusta millä
tahansa muulla sallitulla menetelmällä kuin avotulta käyttäen siten, että
refraktometrin, jota käytetään erikseen säädettävän menetelmän mukai-
sesti, 20 ºC:n lämpötilassa antama prosenttiluku on vähintään 50,9,
— on peräisin ainoastaan 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista viiniköynnö-
slajikkeista,
— on peräisin rypäleen puristemehusta, jonka luonnollinen alkoholipitoi-
suus tilavuusprosentteina on vähintään sille viininviljelyvyöhykkeelle
vahvistetun vähimmäismäärän suuruinen, jolta rypäleet on korjattu.
Tiivistetylle rypäleen puristemehulle sallitaan enintään 1 tilavuusprosentin
todellinen alkoholipitoisuus.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 49
▼B
7.Puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu: sokeriväriä sisältämätön neste-
mäinen tuote:
— joka saadaan osittaisella veden poistamisella rypäleen puristemehusta
millä tahansa muulla sallitulla menetelmällä kuin avotulta käyttäen siten,
että refraktometrin, jota käytetään erikseen säädettävän menetelmän
mukaisesti, 20 ºC:n lämpötilassa antama prosenttiluku on vähintään 61,7,
— joka on käsitelty sallituilla happamuuden vähentämismenetelmillä ja
muiden ainesosien kuin sokerin poistomenetelmillä,
— jolla on seuraavat ominaisuudet:
— pH on 25 Brix-asteessa enintään 5,
— optinen tiheys 425 nanometrissä 1 senttimetrin paksuudessa on
enintään 0,100 25 Brix-asteessa tiivistetyssä rypäleen puristeme-
hussa,
— sakkaroosipitoisuus, jota ei havaita tietyllä erikseen määriteltävällä
määritysmenetelmällä,
— Folin-Ciocalteau-luku on 25 Brix-asteessa enintään 6,
— kokonaishappopitoisuus on enintään 15 milliekvivalenttia kilogram-
massa kokonaissokeripitoisuudesta,
— rikkidioksidipitoisuus on enintään 25 milligrammaa kilogrammassa
kokonaissokeripitoisuudesta,
— kokonaiskationipitoisuus on enintään 8 milliekvivalenttia kilogram-
massa kokonaissokeripitoisuudesta,
— johtokyky on 25 Brix-asteessa ja 20 ºC:ssa enintään 120 mikrosie-
mensiä senttimetrissä,
— hydroksimetyylifurfuraalipitoisuus on enintään 25 milligrammaa
kilogrammassa kokonaissokeripitoisuudesta,
— sisältää mesoinositolia,
— se on peräisin ainoastaan 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista viini-
köynnöslajikkeista,
— se on peräisin rypäleen puristemehusta, jonka luonnollinen alkoholipitoi-
suus tilavuusprosentteina on vähintään sille viininviljelyvyöhykkeelle
vahvistetun vähimmäismäärän suuruinen, jolta rypäleet on korjattu.
Puhdistetulle tiivistetylle rypäleen puristemehulle sallitaan enintään 1 tila-
vuusprosentin todellinen alkoholipitoisuus.
8.Viinirypälemehu: käymätön mutta käymiskykyinen nestemäinen tuote, joka
käsitellään siten, että se on valmis nautittavaksi sellaisenaan; viinirypäle-
mehua saadaan:
a) tuoreista rypäleistä tai rypäleen puristemehusta tai
b) laimentamalla:
— tiivistetystä rypäleen puristemehusta tai
— tiivistetystä viinirypälemehusta.
Viinirypälemehulle sallitaan enintään 1 tilavuusprosentin todellinen alkoho-
lipitoisuus.
9.Tiivistetty viinirypälemehu: sokeriväriä sisältämätön viinirypälemehu, joka
saadaan osittaisella veden poistamisella viinirypälemehusta millä tahansa
muulla sallitulla menetelmällä kuin avotulta käyttäen niin, että refraktome-
trin, jota käytetään erikseen säädettävän menetelmän mukaisesti, 20 ºC:n
lämpötilassa antama prosenttiluku on vähintään 50,9.
Tiivistetylle viinirypälemehulle sallitaan enintään 1 tilavuusprosentin todel-
linen alkoholipitoisuus.
10.Viini:murskatuista tai murskaamattomista tuoreista rypäleistä tai rypäleen
puristemehusta ainoastaan täydellisellä tai osittaisella alkoholikäymisellä
saatu tuote.
11.Käymistilassa oleva uusi viini: viini, jonka alkoholikäyminen ei ole vielä
päättynyt ja jota ei ole vielä erotettu sakastaan.
12.Pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini: viini:
— joka on peräisin ainoastaan 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista viini-
köynnöslajikkeista,
— joka on tuotettu yhteisössä,
— jonka luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on vähintään
sille viininviljelyvyöhykkeelle vahvistetun vähimmäismäärän suuruinen,
jolla se on tuotettu.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 50
▼B
13.Pöytäviini: muu kuin tma-laatuviini:
— joka on peräisin ainoastaan 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista viini-
köynnöslajikkeista,
— joka on tuotettu yhteisössä,— jonka todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on joko liitteessä
V olevassa D kohdassa kuvailtujen käsittelyjen jälkeen tai ilman niitä
vähintään 8,5 tilavuusprosenttia, jos viini on valmistettu ainoastaan A-
ja B-viininviljelyvyöhykkeiltä poimituista rypäleistä, ja vähintään 9 tila-
vuusprosenttia muiden viininviljelyvyöhykkeiden osalta, ja jonka
kokonaisalkoholipitoisuus on enintään 15 tilavuusprosenttia,
— jonka kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna on vähintään
3,5 grammaa litrassa eli 46,6 milliekvivalenttia litrassa, ellei mahdolli-
sesti hyväksyttävistä poikkeuksista muuta johdu.
Tietyillä määriteltävillä viiniviljelmillä tuotettuja, ilman väkevöimistä
valmistettuja viinejä koskeva kokonaisalkoholipitoisuuden enimmäisraja
voidaan kuitenkin nostaa 20 tilavuusprosenttiin.
Retsina-pöytäviinillä tarkoitetaan pöytäviiniä, jota tuotetaan ainoastaan
Kreikan maantieteellisellä alueella rypäleen puristemehusta, johon on lisätty
Aleppo-mäntypihkaa. Aleppo-mäntypihkaa saa käyttää ainoastaan retsina-
pöytäviinin valmistuksessa Kreikassa voimassa olevien säännösten mukai-
sesti.
14.Väkevä viini: tuote:
A. jonka:
— todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 15 ja enintään 22 tilavuu-
sprosenttia,
— kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 17,5 tilavuusprosenttia,
lukuun ottamatta tiettyjä määritellyillä alueilla tuotettuja väkeviä
viinejä (väkevät tma-laatuviinit), jotka mainitaan erikseen laaditta-
vassa luettelossa;
B. joka on valmistettu:
a) seuraavista:
— osittain käyneestä rypäleen puristemehusta tai
— viinistä tai— edellisten sekoituksesta tai— tiettyjen erikseen määriteltävien väkevien tma-laatuviinien osalta
rypäleen puristemehusta tai rypäleen puristemehun ja viinin
sekoituksesta;
kaikkien edellä mainittujen tuotteiden on oltava väkevien viinien ja
väkevien tma-laatuviinien osalta:
— peräisin 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista viiniköynnöslajik-
keista valituista lajikkeista, ja
— alkuperäiseltä luonnolliselta alkoholipitoisuudeltaan, lukuun otta-
matta tiettyjä erikseen laadittavassa luettelossa mainittuja
väkeviä tma-laatuviinejä, vähintään 12 tilavuusprosenttia;
b) sekä lisäämällä:
i) joko yksinään tai sekoitettuna:
— viinistä tislattua neutraalia alkoholia, mukaan lukien sellaista
kuivatuista rypäleistä tislattua alkoholia, jonka todellinen
alkoholipitoisuus on vähintään 96 tilavuusprosenttia,
— viinistä tai kuivatuista rypäleistä saatavaa tislettä, jonka
todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 52 ja enintään 86
tilavuusprosenttia,
ii) ja tarvittaessa yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— tiivistettyä rypäleen puristemehua,
— yhtä i alakohdassa tarkoitettua tuotetta sekoitettuna a
alakohdan ensimmäisessä ja neljännessä luetelmakohdassa
tarkoitetun rypäleen puristemehun kanssa,
iii) tiettyjen erikseen laadittavassa luettelossa mainittujen väkevien
tma-laatuviinien osalta:
— joko i alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, yksinään tai sekoi-
tettuna,
— tai yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— viinistä tai kuivatuista rypäleistä tislattua alkoholia, jonka
todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 95 ja enintään
96 tilavuusprosenttia,1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 51
▼B
— viinistä tai rypäleen puristejäännöksestä tislattua alkoholi-
juomaa, jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään
52 ja enintään 86 tilavuusprosenttia,
— kuivatuista rypäleistä tislattua alkoholijuomaa, jonka
todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 52 mutta alle
94,5 tilavuusprosenttia,
— ja tarvittaessa yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— kuivuneista viinirypäleistä saatua käymistilassa olevaa
rypäleen puristemehua,
— avotulikäsittelyllä saatua tiivistettyä rypäleen puriste-
mehua, joka vastaa, tätä toimenpidettä lukuun ottamatta,
tiivistetyn rypäleen puristemehun määritelmää,
— tiivistettyä rypäleen puristemehua,— yhtä toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua tuotetta sekoi-
tettuna a alakohdan ensimmäisessä ja neljännessä
luetelmakohdassa tarkoitettuun rypäleen puristemehuun.
15.Kuohuviini: 44 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua poikkeusta lukuun ottamatta
tuote, joka saadaan seuraavien ensimmäisestä tai toisesta alkoholikäymi-
sestä:
— tuoreet rypäleet,
— rypäleen puristemehu,— viini,
jotka soveltuvat pöytäviinin valmistukseen,
— pöytäviini,
— tma-laatuviini,— erikseen laadittavaan luetteloon sisältyvät tuontiviinit, jotka ovat peräisin
sellaisista viinilajikkeista ja sellaisilta viinialueilta, jotka antavat niille
yhteisön viineistä eroavia ominaisuuksia,
ja jolle on ominaista, että säiliötä avattaessa purkautuu yksinomaan käymi-
sestä peräisin olevaa hiilidioksidia ja johon muodostuu hiilidioksidin
liukenemisesta aiheutuva vähintään 3 baarin ylipaine, kun sitä säilytetään
suljetuissa säiliöissä 20 ºC:n lämpötilassa.
16.Hiilihapotettu kuohuviini: tuote:
— joka on valmistettu pöytäviinistä,
— jolle on ominaista, että säiliötä avatessa purkautuu hiilidioksidia, joka on
peräisin kokonaisuudessaan tai osittain tämän kaasun lisäämisestä, ja
— johon muodostuu hiilidioksidin liukenemisesta aiheutuva vähintään
3 baarin ylipaine, kun sitä säilytetään suljetussa säiliössä 20 ºC:n
lämpötilassa.
17.Helmeilevä viini: tuote:
— joka on valmistettu pöytäviinistä, tma-laatuviinistä tai pöytäviinin tai
tma-laatuviinin valmistukseen soveltuvasta viinistä, jos tällaisen viinin
tai tuotteen kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 9 tilavuusprosenttia,
— jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia,— johon muodostuu endogeenisen hiilidioksidin liukenemisesta aiheutuva
vähintään 1 baarin ja enintään 2,5 baarin ylipaine, kun sitä säilytetään
suljetussa säiliössä 20 ºC:n lämpötilassa,
— jota pidetään enintään 60 litran säiliöissä.
18.Hiilihapotettu helmeilevä viini: tuote:
— joka on valmistettu pöytäviinistä, tma-laatuviinistä tai tuotteista, jotka
soveltuvat pöytäviinin tai tma-laatuviinin valmistukseen,
— jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia ja
kokonaisalkoholipitoisuus vähintään 9 tilavuusprosenttia,
— johon muodostuu endogeenisen hiilidioksidin liukenemisesta aiheutuva
vähintään 1 baarin ja enintään 2,5 baarin ylipaine, kun sitä säilytetään
suljetussa säiliössä 20 ºC:n lämpötilassa,
— jota pidetään enintään 60 litran säiliöissä.
19.Viinietikka: etikka:
— joka on valmistettu ainoastaan viinin etikkakäymisellä ja
— jonka kokonaishappopitoisuus on vähintään 60 grammaa litrassa etikka-
happona ilmaistuna.
20.Viinisakka: viiniä sisältävien säiliöiden pohjalle käymisen jälkeen, varas-
toinnin aikana tai sallitun käsittelyn jälkeen jäävä jäännös sekä tämän
tuotteen suodattamisesta tai sentrifugoinnista johtuva jäännös.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 52
▼B
Viinisakkana pidetään myös:
— rypäleen puristemehua sisältävien säiliöiden pohjalle varastoinnin aikana
tai sallitun käsittelyn jälkeen jäävää jäännöstä,
— tämän tuotteen suodattamisesta tai sentrifugoinnista tulevaa jäännöstä.
21.Rypäleen puristejäännös: tuoreiden rypäleiden puristamisesta tuleva
jäännös, joka on käynyt tai käymätön.
22.Piquette (puristejäännöksestä valmistettu viini): tuote, jota saadaan:
— vedessä maseroidun käyttämättömän puristejäännöksen käymisestä tai
— käyneen puristejäännöksen liuottamisesta vedessä.
23.Tislausta varten väkevöity viini: tuote:
— jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 18 ja enintään 24 tila-
vuusprosenttia,
— joka on valmistettu ainoastaan lisäämällä jäännössokeria
sisältämättömään viiniin puhdistamatonta tuotetta, jota saadaan viinin
tislaamisesta ja jonka todellinen alkoholipitoisuus on enintään 86 tila-
vuusprosenttia, ja
— jonka haihtuva happoisuus on enintään 1,5 grammaa litrassa etikkahap-
pona ilmaistuna.
24.Ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini: tuote:
— joka on tuotettu yhteisössä, ilman väkevöimistä ja yhteisössä korjatuista
rypäleistä, jotka on saatu 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista ja erik-
seen laadittavassa luettelossa mainituista viinilajikkeista,
— jonka luonnollinen alkoholipitoisuus on yli 15 tilavuusprosenttia,
— jonka kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 16 tilavuusprosenttia ja
todellinen alkoholipitoisuus vähintään 12 tilavuusprosenttia.
Jäsenvaltiot voivat säätää tätä tuotetta koskevasta vanhentamiskaudesta.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 53
▼B
LIITE II
ALKOHOLIPITOISUUDET
1.Todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina: 100 litrassa tuotetta olevan
puhtaan alkoholin määrä litroina 20 ºC:n lämpötilassa.
2.Potentiaalinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina: 100 litrassa tuotetta
olevien sokerien täydellisestä käymisestä syntyvän puhtaan alkoholin määrä
litroina 20 ºC:n lämpötilassa.
3.Kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina: todellisen alkoholipitoi-
suuden ja potentiaalisen alkoholipitoisuuden yhteenlaskettu määrä.
4.Luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina: tuotteen kokonaisalko-
holipitoisuus tilavuusprosentteina ennen mahdollista väkevöintiä.
5.Todellinen alkoholipitoisuus painoprosentteina: 100 kilogrammassa tuotetta
olevan puhtaan alkoholin määrä kilogrammoina.
6.Potentiaalinen alkoholipitoisuus painoprosentteina: puhtaan alkoholin määrä
kilogrammoina, joka syntyisi 100 kilogrammassa tuotetta olevien sokerien
täydellisestä käymisestä.
7.Kokonaisalkoholipitoisuus painoprosentteina: todellisen ja potentiaalisen
alkoholipitoisuuden yhteenlaskettu määrä.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 54
▼B
LIITE III
VIININVILJELYVYÖHYKKEET
1. A-viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat:
a) Saksassa: viiniviljelmät, jotka eivät kuulu B-viininviljelyvyöhykkeeseen;
b) Luxemburgissa: koko Luxemburgin viinialue;
c) Belgiassa, Alankomaissa, Tanskassa, Irlannissa, Ruotsissa ja Yhdisty-
neessä kuningaskunnassa: näiden maiden koko viinialue.
2. B-viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat:
a) Saksassa Badenin määritelty viiniviljelyalue;
b) Ranskassa niissä departementeissa olevat viiniviljelmät, joita ei mainita
tässä liitteessä, sekä seuraavissa departementeissa seuraavilla alueilla
sijaitsevat viiniviljelmät:
— Alsace: Bas-Rhin, Haut-Rhin,
— Lorraine: Meurthe-et-Moselle, Meuse, Moselle, Vosges,
— Champagne: Aisne, Aube, Marne, Haute-Marne, Seine-et-Marne,
— Jura: Ain, Doubs, Jura, Haute-Saône,
— Savoie: Savoie, Haute-Savoie, Isère (Chapareillanin kunta),— Val de Loire: Cher, Deux-Sèvres, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher,
Loire-Atlantique, Loiret, Maine-et-Loire, Sarthe, Vendée, Vienne,
sekä Nièvren departementissa sijaitsevan Cosne-sur-Loiren arrondisse-
mentin viiniviljelmät;
c) Itävalta: koko Itävallan viinialue.
3. CI a -viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat:
a) Ranskassa viiniviljelmät:
— seuraavissa departementeissa: Allier, Alpes-de-Haute-Provence,
Hautes-Alpes, Alpes-Maritimes, Ariège, Aveyron, Cantal, Charente,
Charente-Maritime, Corrèze, Côte-d'Or, Dordogne, Haute-Garonne,
Gers, Gironde, Isère (Chapareillanin kuntaa lukuun ottamatta), Landes,
Loire, Haute-Loire, Lot, Lot-et-Garonne, Lozère, Nièvre (lukuun otta-
matta Cosne-sur-Loiren arrondissementtia), Puy-de-Dôme, Pyrénées-
Atlantiques, Hautes-Pyrénées, Rhône, Saône-et-Loire, Tarn, Tarn-et-
Garonne, Haute-Vienne, Yonne,
— Drômen departementissa sijaitsevat Valencen ja Dien arrondissementit
(lukuun ottamatta kantoneita Dieulefit, Loriol, Marsanne ja Monté-
limar),
— Ardèchen departementissa sijaitseva Tournonin arrondissementti sekä
seuraavat kantonit: Antraigues, Buzet, Coucouron, Montpezat-sous-
Bauzon, Privas, Saint-Etienne-de-Lugdarès, Saint-Pierreville, Valgorge
ja Voulte-sur-Rhône.
b) Espanjassa viiniviljelmät Asturian, Cantabrian, Guipúzcoan, La Coruñan
ja Vizcayan provinsseissa.
c) Portugalissa Norten alueen viiniviljelmät, jotka vastaavat ”Vinho Verde” -
viinialuetta, sekä ”Conselhos de Bombarral, Lourinhã, Mafra e Torres
Vedras” (lukuun ottamatta ”Freguesias da Carvoeira e Dois Portos”), jotka
kuuluvat ”Região viticola da Extremadura” -viinialueeseen.
4. Italiassa C I b -viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat Valle d'Aostan alueen
sekä Sondrion, Bolzanon, Trenton ja Bellunon provinssien viiniviljelmät.
5. C II -viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat:
a) Ranskassa viiniviljelmät:
— seuraavissa departementeissa: Aude, Bouches-du-Rhône, Gard,
Hérault, Pyrénées-Orientales (lukuun ottamatta kantoneita Olette ja
Arles-sur-Tech), Vaucluse,
— siinä osassa Varin departementtia, jonka eteläosaa rajaavat seuraavien
kuntien pohjoisrajat: Evenos, Le Beausset, Solliès-Toucas, Cuers,
Puget-Ville, Collobrières, la Garde-Freinet, Plan-de-la-Tour ja Sainte-
Maxime,
— Nyonsin arrondissementti ja Drômen departementin kantonit Dieulefit,
Loirol, Marsanne ja Montélimar,
— Ardèchen departementin alueet, joita ei mainita 3 kohdan a alakoh-
dassa.
b) Italiassa seuraavien alueiden viiniviljelmät: Abruzzi, Campania, Emilia-
Romagna, Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardia, lukuun otta-1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 55
▼B
matta provinssia Sondrio, Marche, Molise, Piemonte, Toscana, Umbria
Veneto, lukuun ottamatta provinssia Belluno, ja mukaan lukien näihin
alueisiin kuuluvat saaret, kuten Elba, sekä muut Toscanan saaristoon
kuuluvat saaret, Ponza-saaret, Capri ja Ischia.
c) Espanjassa viiniviljelmät:
— seuraavissa provinsseissa:
— Lugo, Orense, Pontevedra,
— Ávila (lukuun ottamatta paikallisia hallintoalueita, jotka kuuluvat
Cebreroksen määriteltyyn comarca-viinialueeseen), Burgos, León,
Palencia, Salamanca, Segovia, Soria, Valladolid, Zamora,
— La Rioja,— Álava,— Navarra,
— Huesca,
— Barcelona, Gerona, Lérida,
— siinä osassa Zaragozan provinssia, joka sijaitsee Ebrojoen pohjoispuo-
lella,
— Tarragonan provinssiin kuuluvissa kunnissa, jotka kuuluvat Penedésin
alkuperänimityksen alueeseen,
— Tarragonan provinssiin kuuluvalla Conca de Barberán hallinnollisella
viinialueella (”comarca”).
6. Kreikassa C III a -viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat seuraavilla nomos-
alueilla sijaitsevat viiniviljelmät: Florina, Imathia, Kilkis, Grevena, Larisa,
Ioannina, Lefkas, Akhaia, Messenia, Arkadia, Korintti, Herakleion, Khania,
Rethymnon, Samos, Lasithi ja Theran saari (Santorini).
7. C III b -viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat:
a) Ranskassa viiniviljelmät seuraavilla alueilla:
— Korsikan departementit,
— se osa Varin departementin aluetta, joka sijaitsee meren ja seuraavien
samaan viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvien kuntien välissä: Evenos,
Le Beausset, Solliès-Toucas, Cuers, Puget-Ville, Collobrières, la
Garde-Freinet, Plan-de-la-Tour ja Sainte-Maxime,
— Pyrénées-Orientales-departementin alueella sijaitsevat kantonit Olette
ja Arles-sur-Tech;
b) Italiassa viiniviljelmät seuraavilla alueilla: Calabria, Basilicata, Apulia,
Sardinia ja Sisilia, mukaan lukien näihin alueisiin kuuluvat saaret, kuten
Pantelleria sekä Liparin-, Egardin- ja Pelagiset saaret;
c) Kreikassa viiniviljelmät, jotka eivät kuulu 6 kohtaan;
d) Espanjassa viiniviljelmät, jotka eivät kuulu 3 kohdan b alakohtaan tai 5
kohdan c alakohtaan;
e) Portugalissa viiniviljelmät alueilla, jotka eivät kuulu C I a -vyöhykkee-
seen.
8. Tässä liitteessä mainittujen hallinnollisten yksiköiden alueet on rajattu 15
päivänä joulukuuta 1981 voimassa olleiden kansallisten säännösten mukai-
sesti sekä Espanjan osalta 1 päivänä maaliskuuta 1986 ja Portugalin osalta
1 päivänä maaliskuuta 1998 voimassa olleiden kansallisten säännösten
mukaisesti.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 56
▼B
LIITE IV
LUETTELO SALLITUISTA VIININVALMISTUSMENETELMISTÄ JA -
KÄSITTELYISTÄ
1. Viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt, joita voidaan käyttää tuoreille
rypäleille, rypäleen puristemehulle, käymistilassa olevalle rypäleen puriste-
mehulle, kuivuneista viinirypäleistä valmistetulle käymistilassa olevalle
rypäleen puristemehulle, tiivistetylle rypäleen puristemehulle ja käymistilassa
olevalle uudelle viinille:
a) ilmastus tai hapen lisääminen;
b) lämpökäsittelyt;
c) sentrifugointi ja suodatus inertillä suodatuksen apuaineella tai ilman sitä,
jos sen käyttöei jätä epätoivottuja jäännö ksiä käsiteltyyn tuotteeseen;
d) rikkidioksidin, argonin tai typen käyttäminen joko yksin tai yhteen sekoi-
tettuina inertin tilan luomiseksi ja tuotteen käsittelemiseksi suojassa
ilmalta;
e) hiivan käyttäminen viiniyttämisessä;
f) hiivan kehittymisen edistäminen yhden tai useamman seuraavan
käytännön avulla:
— lisäämällä diammoniumfosfaattia tai ammoniumsulfaattia tiettyyn
rajaan asti ,
— lisäämällä ammoniumsulfiittia tai ammoniumbisulfiittia tiettyyn
rajaan asti ,
— lisäämällä tiamiinihydrokloridia tiettyyn rajaan asti ;
g) rikkidioksidin, kaliumbisulfiitin tai kaliummetabisulfiitin, jota kutsutaan
myös kaliumdisulfiitiksi tai kaliumpyrosulfiitiksi, käyttäminen;
h) rikkidioksidin poistaminen fysikaalisilla menetelmillä;
i) valkoisen rypäleen puristemehun ja käymistilassa olevien uusien valko-
viinien käsitteleminen viininvalmistuskäyttöön tarkoitetulla hiilellä,
tiettyyn rajaan asti ;
j) kirkastaminen yhdellä tai usealla seuraavista viininvalmistuskäyttöön
tarkoitetuista aineista:
— elintarvikegelatiini,
— kalaliima,
— kaliumkaseiini ja kaliumkaseinaatti,
— muna-albumiini ja/tai maitoalbumiini,
— bentoniitti,
— silikonidioksidi geelimäisessä tai kolloidisen liuoksen muodossa,— kaoliini,
— tanniini,
— pektolyyttiset entsyymit,
— betaglukanaasientsyymiseos erikseen määriteltävin edellytyksin;
k) sorbiinihapon tai kaliumsorbaatin käyttäminen;
l) viinihapon käyttäminen hapottamiseen liitteessä V olevissa E ja G
kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti;
m) happamuuden vähentämiseksi yhden tai useamman seuraavan aineen
käyttäminen liitteessä V olevissa E ja G kohdissa tarkoitettujen edelly-
tysten mukaisesti:
— neutraali kaliumtartraatti,
— kaliumbikarbonaatti,
— kalsiumkarbonaatti, joka saattaa sisältää pieniä määriä L (+) viini-
hapon ja L (-) omenahapon kaksoiskalsiumsuolaa,
— kalsiumtartraatti,
— viinihappo, erikseen määriteltävin edellytyksin ,
— homogeeninen viinihappo-kalsiumkarbonaattiseos, johon on sekoitettu
samassa suhteessa molempia hienoksi jauhettuja aineita;
n) Aleppo-mäntypihkan käyttö erikseen määriteltävin edellytyksin ;
o) hiivasoluseoksien käyttäminen, tiettyyn rajaan asti ;
p) polyvinyylipolypyrrolidonin käyttäminen, tiettyyn rajaan asti ja erikseen
määriteltävin edellytyksin ;
q) maitohappobakteerien viinisuspension käyttäminen erikseen määriteltävin
edellytyksin ;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 57
▼B
r) lysotsyymin lisääminen, tiettyyn rajaan asti ja erikseen määriteltävin
edellytyksin.
2. Viininvalmistuskäytännöt ja -käsittelyt, joita voidaan käyttää puhdistetun
tiivistetyn rypäleen puristemehun valmistukseen tarkoitetulle rypäleen puris-
temehulle:
a) ilmastus;
b) lämpökäsittelyt;
c) sentrifugointi ja suodatus inertillä suodatuksen apuaineella tai ilman sitä,
jos sen käyttöei jätä epätoivottuja jäännö ksiä käsiteltyyn tuotteeseen;
d) rikkidioksidin, kaliumbisulfiitin tai kaliummetabisulfiitin, jota kutsutaan
myös kaliumdisulfiitiksi tai kaliumpyrosulfiitiksi, käyttäminen;
e) rikkidioksidin poistaminen fysikaalisilla menetelmillä;
f) käsitteleminen viininvalmistuskäyttöön tarkoitetulla hiilellä;
g) kalsiumkarbonaatin, joka saattaa sisältää pieniä määriä L (+) viinihapon ja
L (-) omenahapon kaksoiskalsiumsuolaa, käyttäminen;
h) ioninvaihtohartsien käyttäminen erikseen määriteltävin edellytyksin.
3. Viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt, joita voidaan käyttää sellaisenaan
nautittavaksi tarkoitetulle käymistilassa olevalle rypäleen puristemehulle,
pöytäviinin valmistukseen soveltuvalle viinille, pöytäviinille, kuohuviinille,
hiilihapotetulle kuohuviinille, helmeilevälle viinille, hiilihapotetulle helmei-
levälle viinille, väkeville viineille ja tma-laatuviinille:
a) sellaisen tuoreen, puhtaan ja liukenemattoman sakan käyttäminen, joka
sisältää kuivan viinin äskettäin tapahtuneesta valmistuksesta peräisin
olevia hiivoja, pienempinä kuin 5 %:n määrinä kuivissa viineissä;
b) ilmastus tai argonin tai typen avulla tehty kuplittaminen;
c) lämpökäsittelyt;
d) sentrifugointi ja suodatus inertillä suodatuksen apuaineella tai ilman sitä,
jos sen käyttöei jätä epätoivottuja jäännö ksiä käsiteltyyn tuotteeseen;
e) hiilidioksidin, argonin tai typen käyttäminen joko yksin tai sekoitettuina,
inertin tilan luomiseksi ja tuotteen käsittelemiseksi suojassa ilmalta;
f) hiilidioksidin lisääminen tiettyyn rajaan asti;
g) rikkidioksidin, kaliumbisulfiitin tai kaliummetabisulfiitin, jota kutsutaan
myös kaliumdisulfiitiksi tai kaliumpyrosulfiitiksi, käyttäminen tämän
asetuksen mukaisin edellytyksin;
h) sorbiinihapon tai kaliumsorbaatin lisääminen, jos nautittavaksi toimitetun
käsitellyn tuotteen sorbiinihapon lopullinen pitoisuus ei ole suurempi
kuin 200 mg/l;
i) L-askorbiinihapon lisääminen tiettyyn rajaan asti;
j) sitruunahapon lisääminen viinin stabilisoimiseksi tiettyyn rajaan asti;
k) viinihapon käyttäminen hapottamisessa liitteessä V olevissa E ja G
kohdassa säädetyin edellytyksin;
l) happamuuden vähentämiseksi yhden tai useamman seuraavan aineen
käyttäminen liitteessä V olevissa E ja G kohdassa tarkoitettujen edelly-
tysten mukaisesti:
— neutraali kaliumtartraatti,
— kaliumbikarbonaatti,— kalsiumkarbonaatti, joka saattaa sisältää pieniä määriä L (+) viini-
hapon ja L (-) omenahapon kaksoiskalsiumsuolaa,
— kalsiumtartraatti,
— viinihappo erikseen määriteltävin edellytyksin,— homogeeninen viinihappo-kalsiumkarbonaattiseos, johon on sekoi-
tettu samassa suhteessa molempia hienoksi jauhettuja aineita;
m) kirkastaminen yhdellä tai usealla seuraavista viininvalmistuskäyttöön
tarkoitetuista aineista:
— elintarvikegelatiini,
— kalaliima,— kaliumkaseiini ja kaliumkaseinaatti,— muna-albumiini ja/tai maitoalbumiini,— bentoniitti,— silikonidioksidi geelimäisessä tai kolloidisen liuoksen muodossa,— kaoliini,— betaglukanaasientsyymiseos erikseen määriteltävin edellytyksin;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 58
▼B
n) tanniinin lisääminen;
o) valkoviinien käsitteleminen viininvalmistuskäyttöön tarkoitetulla hiilellä
tiettyyn rajaan asti;
p) seuraavat käsittelyt, erikseen määriteltävin edellytyksin:
— sellaisenaan nautittavaksi tarkoitetun käymistilassa olevan rypäleen
puristemehun, valkoviinin ja roseeviinin käsitteleminen kaliumferro-
syanidilla,
— punaviinin käsitteleminen kaliumferrosyanidilla tai kalsiumfytaatilla;
q) mesoviinihapon lisääminen tiettyyn rajaan asti;
r) arabikumin käyttäminen;
s) DL-viinihapon, jota kutsutaan myös raseemiseksi hapoksi, tai sen
neutraalin kaliumsuolan käyttäminen erikseen määriteltävin edellytyksin
ylimääräisen kalsiumin saostamiseksi;
t) seuraavien aineiden käyttäminen sellaisen pullossa käyneen kuohuviinin
valmistuksessa, jonka erottaminen sakasta on tehty juoksuttamalla:
— kalsiumalginaatti
tai
— kaliumalginaatti;
ta) hiivojen, joko kuivahiivojen tai viinisuspensiohiivojen, käyttäminen
viiniyttämisessä kuohuviinin valmistamiseksi;
tb) tiamiini- ja ammoniumsuolojen lisääminen perusviiniin kuohuviinin
valmistamisessa hiivan kehittymisen edistämiseksi seuraavin edelly-
tyksin:
— ravintosuolojen, diammoniumfosfaatin tai ammoniumsulfaatin
kohdalla tiettyyn rajaan asti,
— kasvunedistäjien osalta, tiamiinihydrokloridina, tiettyyn rajaan asti;
u) puhtaiden allyyli-isotiosyaniitissa kastettujen parafiinilevyjen käyttöster-
iilin tilan luomiseksi, ainoastaan sellaisissa jäsenvaltioissa, joissa tämä
on perinteistä ja joissa sitä ei ole kansallisessa lainsäädännössä kielletty,
jos se suoritetaan ainoastaan suuremmissa kuin 20 litran vetoisissa
säiliöissä niin, ettei viiniin jää jälkeä allyyli-isotiosyanaatista;
v) lisätään tartraatin saostumisen edistämiseksi:
— kaliumbitartraattia,
— kalsiumtartraattia tiettyyn rajaan asti ja erikseen määriteltävin edelly-
tyksin;
w) kuparisulfaattikäsittely tiettyyn rajaan asti viinin maku- tai hajuvirheiden
poistamiseksi;
x) hiivasoluseoksien käyttäminen, tiettyyn rajaan asti;
y) polyvinyylipolypyrrolidonin käyttäminen, tiettyyn rajaan asti ja erikseen
määriteltävin edellytyksin;
z) maitohappobakteerien viinisuspension käyttäminen erikseen määriteltävin
edellytyksin;
za) elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista väriaineista 30 päivänä
kesäkuuta 1994 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktii-
vissä 94/36/EY(1) tarkoitetun sokerivärin lisääminen väkevien viinien ja
väkevien tma-laatuviinien värin parantamiseksi;
zb) lysotsyymin lisääminen tiettyyn rajaan asti ja erikseen määriteltävin edel-
lytyksin.
4. Viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt, joita voidaan käyttää 3 kohdan
johdantokappaleessa tarkoitettujen tuotteiden osalta ainoastaan erikseen
määriteltävien käyttöehtojen puitteissa :
a) hapen lisääminen;
b) elektrodialyysikäsittely viinikiven stabiloinnin varmistamiseksi;
c) ureaasin käyttöviinien ureapitoisuuden vähentämiseksi.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 59
(1) EYVL L 237, 10.9.1994, s. 13.
▼B
LIITE V
TIETTYJEN VIININVALMISTUSKÄYTÄNTÖJEN RAJOITUKSET JA
EDELLYTYKSET SEKÄ TUOTE-ERITELMÄT
A.Rikkidioksidipitoisuus
1. Muun viinin kuin kuohuviinin ja väkevän viinin kokonaisrikkidioksidipi-
toisuus ei saa sellaisenaan nautittavaksi toimitettaessa olla suurempi kuin:
a) 160 milligrammaa litraa kohti punaviineissä;
b) 210 milligrammaa litraa kohti valko- ja roseeviineissä.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetään, rikkidioksidin
enimmäispitoisuusraja nostetaan sellaisten viinien osalta, joiden
jäännössokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna onvähintään 5 grammaa
litraa kohti:
a) 210 milligrammaan litraa kohti punaviineissä ja 260 milligrammaan
litraa kohti valko- ja roseeviineissä;
b) 300 milligrammaan litraa kohti:
— viineissä, joista on oikeus käyttää yhteisön säännösten mukaisesti
nimitystä ”Spätlese”,
— tma-laatuvalkoviineissä, joista on oikeus käyttää seuraavia tarkas-
tettuja alkuperänimityksiä: Bordeaux superiéur, Graves de Vayres,
Côtes de Bordeaux, Saint-Macaire, Premières Côtes de Bordeaux,
Sainte-Foy Bordeaux, Côtes de Bergerac, johon voi liittyä myös
nimike ”Côtes de Saussignac”, Haut Montravel, Côtes de
Montravel tai Rosette,
— tma-laatuvalkoviineissä, joista on oikeus käyttää alkuperänimitystä
Allela, la Mancha, Navarra, Penedès, Rioja, Rueda, Tarragona tai
Valencia;
— Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevissa tma-laatuvalko-
viineissä, jotka kuvataan ja joita esitellään Britannian
lainsäädännön mukaisesti maininnalla ”botrytis” tai vastaavilla
maininnoilla kuten ”noble harvest”, ”noble late harvested” tai
”special late harvested”;
— tma-laatuvalkoviinit, joilla on oikeus suojattuun alkuperänimityk-
seen ”Gaillac”;
— tma-laatuviinit, joilla on oikeus alkuperänimitykseen ”Alto Adige”
tai ”Trentino” ja joita kuvataan toisella seuraavista maininnoista
tai niistä molemmilla: ”passito” tai ”vendemmia tardiva”;
— Moscato di Pantelleria naturale- ja Moscato di Pantelleria -tma-
laatuviinit ;
— seuraavat maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit
silloin kun niiden kokonaisalkoholipitoisuus on yli 15 tilavuuspro-
senttia ja jäännössokeripitoisuus yli 45 g/l:
— Vin de pays de Franche-Comté,
— Vin de pays des coteaux de l'Auxois,— Vin de pays de Saône-et-Loire,— Vin de pays des coteaux de l'Ardèche,— Vin de pays des collines rhodaniennes,— Vin de pays du comté Tolosan,
— Vin de pays des côtes de Gascogne,
— Vin de pays du Gers,— Vin de pays du Lot,— Vin de pays des côtes du Tarn,— Vin de pays de la Corrèze,— Vin de pays de l'Ile de Beauté,— Vin de pays d'Oc— Vin de pays des côtes de Thau,— Vin de pays des coteaux de Murviel ;
c) 350 milligrammaan litraa kohti viineissä, joista on oikeus käyttää
yhteisön säännösten mukaisesti nimitystä ”Auslese”, ja valkoviineissä,
joista voidaan käyttää Romanian lainsäädännön mukaisesti nimitystä
”alkuperältään valvottu ensiluokkainen viini” ja joista on oikeus1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 60
▼M1
▼B
▼B
käyttää nimiä: Murfatlar, Cotnari, Tirnave, Pietroasele, Valea Cãlugã-
reascã;
d) 400 milligrammaan litraa kohti:
— viineissä, joista on oikeus käyttää yhteisön säännösten mukaisesti
nimityksiä ”Beerenauslese”, ”Ausbruch”, ”Ausbruchwein”,
”Trockenbeerenauslese” ja ”Eiswein”, sekä tma-laatuvalkovii-
neissä, joista on oikeus käyttää seuraavia tarkistettuja
alkuperänimityksiä: Sauternes, Barsac, Cadillac, Cérons, Loupiac,
Sainte-Croix-du-Mont, Monbazillac, Bonnezeaux, Quarts de
Chaume, Coteaux du Layon, Coteaux de l'Aubance, Graves Supér-
ieures, Jurançon,
— tma-laatuviinit, joilla on oikeus johonkin seuraavista suojatuista
alkuperänimityksistä: Anjou-Coteaux de la Loire, Coteaux du
Layon, jota seuraa alkuperäkunnan nimi, Coteaux du Layon, jota
seuraa nimi ”Chaume”, Coteaux de Saumur, Pacherenc du Vic
Bilh, Alsace ja Alsace grand cru, joita seuraa maininta ”vendanges
tardives” tai ”sélection de grains nobles”,
— ylikypsistä rypäleistä valmistetut makeat viinit ja Kreikasta peräi-
sin olevista kuivatuista rypäleistä valmistetut makeat viinit, joiden
jäännössokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on vähintään 45
grammaa litraa kohti ja joilla on oikeus seuraaviin alkuperänimi-
tyksiin: Samos (S? µος),Rhodes ( Ρόδος), Patras ( Πατρα), Rio
Patron ( Ρίο Πατρών), Cephalonie ( Κεφαλονία), Limnos
(Λήµνος), Sitia ( Σητεία), Santorin ( Σαντορίνη), Nemea
(Νεµέα), Daphnes ( ∆αφνές),
— sellaisten Kanadasta peräisin olevien valkoviinien osalta, joiden
jäännössokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on vähintään 5
grammaa litraa kohti ja joilla on oikeus merkintään ”Icewine”.
3. Ilmasto-olojen edellyttäessä voidaan päättää, että asianomaiset jäsenval-
tiot voivat tietyillä yhteisön viininviljelyvyöhykkeillä sallia alueellaan
tuotettavien viinien osalta, että tässä artiklassa tarkoitettuja 300:aa milli-
grammaa litraa kohti pienempiä rikkidioksidin enimmäispitoisuuksia
nostetaan enintään 40 milligrammaa litraa kohti.
4. Jäsenvaltiot voivat soveltaa rajoittavampia säännöksiä alueellaan tuotet-
tuihin viineihin.
B.Haihtuvien happojen pitoisuus
1. Haihtuvien happojen pitoisuus ei saa olla suurempi kuin:
a) 18 milliekvivalenttia litraa kohti käymistilassa olevassa rypäleen puris-
temehussa,
b) 18 milliekvivalenttia litraa kohti valko- ja roseeviineissä sekä enintään
31 päivään joulukuuta 1989 Espanjan alueella valkoviinin punaviinillä
leikkaamisesta saaduissa tuotteissa,
c) 20 milliekvivalenttia litraa kohti punaviineissä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja pitoisuuksia sovelletaan:
— yhteisössä korjatuista rypäleistä valmistettuihin tuotteisiin tuotantovai-
heessa ja kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa,
— käymistilassa oleviin rypäleen puristemehuihin ja kolmansista maista
peräisin oleviin viineihin kaikissa vaiheissa niiden saavuttua yhteisön
alueelle.
3. Edellä 1 kohdasta voidaan tehdä poikkeuksia, jotka koskevat:
a) tiettyjä tma-laatuviinejä ja tiettyjä pöytäviinejä, joilla on maantieteel-
linen merkintä, jos:
— niitä on vanhennettu vähintään kaksi vuotta, tai
— ne on tuotettu erityisillä menetelmillä;
b) viinejä, joiden kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on
vähintään 13 tilavuusprosenttia.
C.Väkevöimisen rajoitukset
1. Kun ilmasto-olot tietyillä yhteisön viininviljelyvyöhykkeillä sitä edel-
lyttävät, asianomaiset jäsenvaltiot voivat sallia edellä 42 artiklan 5
kohdassa tarkoitetuista viiniköynnöslajikkeista peräisin olevien tuoreiden
rypäleiden, rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan rypäleen puriste-1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 61
▼M1
▼M2
▼B
▼B
mehun, käymistilassa olevan uuden viinin sekä pöytäviinin valmistukseen
soveltuvan viinin ja pöytäviinin tilavuusprosentteina ilmaistun luonnol-
lisen alkoholipitoisuuden lisäämisen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luonnollista alkoholipitoisuutta
tilavuusprosentteina saa lisätä ainoastaan, jos niiden luonnollinen vähim-
mäisalkoholipitoisuus on:
a) A-viininviljelyvyöhykkeellä 5 tilavuusprosenttia,
b) B-viininviljelyvyöhykkeellä 6 tilavuusprosenttia,
c) C I a -viininviljelyvyöhykkeellä 7,5 tilavuusprosenttia,
d) C I b -viininviljelyvyöhykkeellä 8 tilavuusprosenttia,
e) C II -viininviljelyvyöhykkeellä 8,5 tilavuusprosenttia,
f) C III -viininviljelyvyöhykkeellä 9 tilavuusprosenttia.
3. Luonnollisen alkoholipitoisuuden lisääminen on suoritettava liitteessä D
tarkoitettujen viininvalmistuskäytäntöjen mukaisesti, ja se ei saa ylittää
seuraavia rajoituksia:
a) A-viininviljelyvyöhykkeellä 3,5 tilavuusprosenttia,
b) B-viininviljelyvyöhykkeellä 2,5 tilavuusprosenttia,
c) C-viininviljelyvyöhykkeillä 2 tilavuusprosenttia.
4. Niinä vuosina, joina ilmasto-olot ovat olleet epätavallisen huonot, 3
kohdassa tarkoitetun alkoholipitoisuuden lisäys voi olla:
a) A-viininviljelyvyöhykkeellä 4,5 tilavuusprosenttia;
b) B-viininviljelyvyöhykkeellä 3,5 tilavuusprosenttia.
D.Väkevöimiskäsittelyt
1. Edellä C kohdassa tarkoitettua luonnollista alkoholipitoisuutta tilavuu-
sprosentteina saa lisätä ainoastaan:
a) tuoreiden rypäleiden, käymistilassa olevan rypäleen puristemehun ja
käymistilassa olevan uuden viinin osalta ainoastaan lisäämällä sakkar-
oosia, tiivistettyä rypäleen puristemehua tai puhdistettua tiivistettyä
rypäleen puristemehua,
b) rypäleen puristemehun osalta ainoastaan lisäämällä sakkaroosia tai
tiivistettyä rypäleen puristemehua tai puhdistettua tiivistettyä rypäleen
puristemehua taikka osittaisella tiivistämisellä, käänteinen osmoosi
mukaan lukien,
c) pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin ja pöytäviinin osalta
ainoastaan osittain tiivistämällä jäähdyttämisen avulla.
2. Jokainen 1 kohdassa tarkoitettu menetelmä sulkee pois muiden menetel-
mien käytön.
3. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun sakkaroosin lisääminen on
sallittu ainoastaan kuivasokeroimalla ja ainoastaan niillä viininviljelya-
lueilla, joilla sakkaroosin lisääminen on perinteisesti tai
poikkeuksellisesti toteutettu 8 päivänä toukokuuta 1970 voimassa olleen
lainsäädännön mukaisesti.
4. Tiivistetyn rypäleen puristemehun tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen
puristemehun lisääminen ei saa aiheuttaa murskattujen tuoreidenrypäleiden, rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan rypäleen puriste-
mehun tai käymistilassa olevan uuden viinin alkuperäisen määrän
lisääntymistä yli 11 prosenttia A-viininviljelyvyöhykkeellä, yli 8
prosenttia B-viininviljelyvyöhykkeellä ja yli 6,5 prosenttia C-viininvilje-
lyvyöhykkeillä.
5. Sovellettaessa C kohdan 4 kohtaa pitoisuuden lisääntymistä koskevat rajat
nostetaan 15 tilavuusprosenttiin A-viininviljelyvyöhykkeellä ja 11 tilavuu-
sprosenttiin B-viininviljelyvyöhykkeellä.
6. Tiivistäminen ei saa aiheuttaa yli 20 prosentin vähenemistä alkuperäisessä
tässä menetelmässä käytettävän rypäleen puristemehun, pöytäviinin
valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytäviinin määrässä eikä missään
tapauksessa niiden luonnollisen alkoholipitoisuuden lisääntymistä yli 2
tilavuusprosenttia.
7. Edellä mainitut käsittelyt eivät saa missään tapauksessa lisätä toimenpi-
teissä käytettyjen tuoreiden rypäleiden, rypäleen puristemehun,
käymistilassa olevan rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan uuden
viinin, pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytäviinin alko-
holipitoisuutta yli 11,5 tilavuusprosenttiin A-viininviljelyvyöhykkeellä,1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 62
▼B
yli 12 tilavuusprosenttiin B-viininviljelyvyöhykkeellä, yli 12,5 tilavuu-
sprosenttiin C I a- ja C I b -viininviljelyvyöhykkeillä, yli 13
tilavuusprosenttiin C II -viininviljelyvyöhykkeellä ja yli 13,5 tilavuuspro-
senttiin C III -viininviljelyvyöhykkeillä.
8. Punaviinin osalta 7 kohdassa mainittujen tuotteiden kokonaisalkoholipi-
toisuuden saa kuitenkin nostaa 12 tilavuusprosenttiin A-
viininviljelyvyöhykkeellä ja 12,5 tilavuusprosenttiin B-viininviljelyvyö-
hykkeellä.
9. Pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä ja pöytäviiniä ei saa tiivistää,
jos ne tuotteet, joista nämä on valmistettu, on käsitelty 1 kohdan a ja b
alakohdassa tarkoitetuilla menetelmillä.
E.Happamuuden lisääminen ja vähentäminen
1. Tuoreille rypäleille, rypäleen puristemehulle, käymistilassa olevalle
rypäleen puristemehulle, käymistilassa olevalle uudelle viinille ja viinille
voidaan tehdä:
a) A, B, C I a- ja C I b -viininviljelyvyöhykkeillä osittainen happa-
muuden vähentäminen,
b) C II -ja C III a -viininviljelyvyöhykkeillä happamuuden lisääminen ja
happamuuden vähentäminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3
kohdan soveltamista,
c) C III b -viininviljelyvyöhykkeellä happamuuden lisääminen.
2. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin viinin
happamuutta voidaan lisätä enintään 1,50 grammaa litraa kohti viinihap-
pona ilmaistuna, eli 20 milliekvivalenttia litraa kohti.
3. Viinien happamuutta saa lisätä enintään 2,50 grammaa litraa kohti viini-
happona ilmaistuna, eli 33,3 milliekvivalenttia litraa kohti.
4. Viinien happamuutta saa vähentää enintään 1 grammaa litraa kohti viini-
happona ilmaistuna, eli 13,3 milliekvivalenttia litraa kohti.
5. Lisäksi tiivistämiseen tarkoitetun rypäleen puristemehun happamuutta
voidaan osittain vähentää.
6. Niinä vuosina, joina ilmasto-olot ovat olleet poikkeukselliset, jäsenvaltiot
voivat sallia 1 kohdassa tarkoitettujen C I a- ja C I b -viininviljelyvyö-
hykkeiden tuotteiden happamuuden lisäämisen 1 kohdassa tarkoitettujen
C II- ja C III a- ja C III b -viininviljelyvyöhykkeitä koskevien edelly-
tysten mukaisesti.
7. Saman tuotteen happamuuden lisääminen ja väkevöiminen, ellei tapaus-
kohtaisesti päätetä poikkeuksesta, sekä tuotteen happamuuden lisääminen
ja sen happamuuden vähentäminen sulkevat pois toisensa.
F.Makeuttaminen
1. Pöytäviiniä on sallittua makeuttaa ainoastaan:
a) rypäleen puristemehulla, jonka suurin kokonaisalkoholipitoisuus tila-
vuusprosentteina on sama kuin kyseisen pöytäviinin, jos tuoreet
rypäleet, rypäleen puristemehu, käymistilassa oleva rypäleen puriste-
mehu, käymistilassa oleva uusi viini, pöytäviinin valmistukseen
soveltuva viini tai pöytäviini on käsitelty yhdellä D kohdan 1
kohdassa tarkoitetuista tavoista,
b) tiivistetyllä rypäleen puristemehulla, puhdistetulla tiivistetyllä rypäleen
puristemehulla tai rypäleen puristemehulla edellyttäen, että kyseisen
pöytäviinin kokonaisalkoholipitoisuus ei nouse enemmän kuin 2 tila-
vuusprosenttia, jos a alakohdassa tarkoitettuja tuotteita ei ole käsitelty
yhdellä D kohdan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
2. Sellaisenaan nautittavaksi tarkoitettujen ja maantieteellisellä merkinnällä
varustettujen tuotujen viinien makeuttaminen on kielletty yhteisön
alueella.
3. Muiden kuin 2 kohdassa tarkoitettujen tuontiviinien makeuttamiseen
sovelletaan erikseen vahvistettavia sääntöjä.
G.Käsittelyt
1. Jokainen D ja E kohdassa tarkoitettu käsittely viinin happamuuden
lisäämistä ja vähentämistä lukuun ottamatta on sallittu vain, jos se suori-
tetaan erikseen määriteltävin edellytyksin jalostettaessa tuoreita rypäleitä,
rypäleen puristemehua, käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua tai
käymistilassa olevaa uutta viiniä pöytäviinin valmistukseen soveltuvaksi1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 63
▼B
viiniksi, pöytäviiniksi tai muuksi 1 artiklan 2 kohdan mukaiseksi sellaise-
naan nautittavaksi tarkoitetuksi juomaksi kuin kuohuviiniksi tai
hiilihapotetuksi kuohuviiniksi sellaisella viininviljelyvyöhykkeellä, jolta
käsiteltävät tuoreet rypäleet on korjattu.
2. Sama koskee pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinien tiivistämistä,
happamuuden lisäämistä ja vähentämistä.
3. Pöytäviinien tiivistäminen on suoritettava sillä viininviljelyvyöhykkeellä,
jolta käsiteltävät rypäleet on korjattu.
4. Viinin happamuutta voidaan lisätä ja vähentää ainoastaan siinä viininval-
mistuslaitoksessa ja sillä viininviljelyvyöhykkeellä, jolta
viininvalmistuksessa käytettävät rypäleet on korjattu.
5. Jokaisesta 1-4 kohdassa tarkoitetusta käsittelystä on ilmoitettava toimival-
taisille viranomaisille. Sama koskee niitä sakkaroosin, tiivistetyn rypäleen
puristemehun tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun määriä,
jotka luonnollisilla henkilöillä, oikeushenkilöillä tai henkilöryhmittymillä
on hallussaan ammattinsa harjoittamista varten, erityisesti tuottajilla, pull-
ottajilla, jalostajilla sekä erikseen määriteltävillä kauppiailla samoin kuin
heidän samaan aikaan ja samassa paikassa pitämänsä tuoreiden
rypäleiden, rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan rypäleen puriste-
mehun ja irtotavarana olevan viinin määriä. Näiden määrien
ilmoittaminen voidaan kuitenkin korvata niiden merkitsemisellä
saapumis- ja varastonkäyttöluetteloon.
6. Jokainen E kohdassa tarkoitettu käsittely on merkittävä saateasiakirjaan,
jonka perusteella näillä käsittelyillä käsitellyt tuotteet saatetaan liikkee-
seen.
7. Poikkeuksellisista ilmasto-oloista johtuvia poikkeuksia lukuun ottamatta
näitä toimenpiteitä saa toteuttaa ainoastaan:
a) C-viininviljelyvyöhykkeillä ennen 1 päivää tammikuuta,
b) A- ja B-viininviljelyvyöhykkeellä ennen 16 päivää maaliskuuta,
ja ainoastaan näitä määräaikoja välittömästi edeltävän viinisadon tuot-
teiden osalta.
8. Tiivistämistä jäähdyttämisen avulla sekä happamuuden lisäämistä ja
vähentämistä saa kuitenkin tehdä koko vuoden ajan.
H.Kuohuviini
1. Tämän liitteen I kohdassa ja liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoite-
taan:
a)”cuvéella”:
— rypäleen puristemehua,
— viiniä,— ominaisuuksiltaan erilaisten rypäleen puristemehujen ja/tai viinien
sekoituksia, jotka on tarkoitettu tietynlaisten kuohuviinien valmistuk-
seen;
b)”tirage-liuoksella”:
tuotetta, joka on tarkoitettu lisättäväksi cuvéehen jälkikäymisen
aikaansaamiseksi;
c)”expedition-liuoksella”:
tuotetta, joka on tarkoitettu lisättäväksi kuohuviineihin erityisten
makuominaisuuksien aikaansaamiseksi.
2. Expedition-liuos saa sisältää ainoastaan:
— sakkaroosia,
— rypäleen puristemehua,
— käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua,— tiivistettyä rypäleen puristemehua,— puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua,— viiniä tai
— näiden sekoitusta,
joihin on mahdollisesti lisätty viinitislettä.
3. Kaikenlainen cuvéen väkevöiminen on kielletty, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta tämän asetuksen mukaisesti sallittua cuvéen ainesosien
väkevöimistä.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 64
▼B
4. Kukin jäsenvaltio voi kuitenkin erikseen vahvistettavin edellytyksin
sallia cuvéen väkevöimisen kuohuviinien valmistuspaikalla niiden
alueiden ja lajikkeiden osalta, joiden kannalta se on teknisesti perus-
teltua. Tämä väkevöiminen voidaan tehdä lisäämällä sakkaroosia,
tiivistettyä rypäleen puristemehua tai puhdistettua tiivistettyä rypäleen
puristemehua. Sakkaroosin tai tiivistetyn rypäleen puristemehun
lisääminen on sallittua, jos tämä menetelmä on perinteisesti tai poik-
keuksellisesti ollut käytössä kyseisessä jäsenvaltiossa 24 päivänä
marraskuuta 1974 voimassa olleen lainsäädännön mukaisesti. Jäsenval-
tiot voivat kuitenkin kieltää tiivistetyn rypäleen puristemehun
käyttämisen.
5. Tirage-liuoksen lisäämistä ja expedition-liuoksen lisäämistä ei pidetä
väkevöintinä eikä makeuttamisena. Tirage-liuoksen lisääminen saa
lisätä cuvéen kokonaisalkoholipitoisuutta enintään 1,5 tilavuusprosenttia.
Tämä lisäys mitataan laskemalla cuvéen ja kuohuviinin tilavuusprosent-
teina ilmaistun kokonaisalkoholipitoisuuden välinen ero ennen
expedition-liuoksen lisäämistä.
6. Expedition-liuoksen lisääminen on tehtävä siten, että kuohuviinien todel-
linen alkoholipitoisuus nousee enintään 0,5 tilavuusprosenttia.
7. Cuvéen ja sen ainesosien makeuttaminen on kiellettyä.8. Sen lisäksi, että cuvéen ainesosien happamuutta voidaan lisätä tai
vähentää muiden tämän liitteen säännösten mukaisesti, myös cuvéen
happamuutta saa lisätä tai vähentää. Cuvéen happamuuden vähentä-
minen ja happamuuden lisääminen sulkevat pois toinen toisensa.
Happamuutta saa lisätä korkeintaan 1,50 grammaa viinihappoa litrassa
eli 20 milliekvivalenttia litrassa.
9. Niinä vuosina, joina sääolot ovat olleet poikkeukselliset, enimmäisraja-
arvoa 1,5 grammaa litrassa eli 20 milliekvivalenttia litrassa, voidaan
nostaa 2,5 grammaan litrassa eli 34 milliekvivalenttiin litrassa, jos tuot-
teiden luonnollinen happamuus on alle 3 grammaa viinihappoa litrassa
eli 40 milliekvivalenttia litrassa.
10. Kuohuviinien sisältämä hiilidioksidi saa olla peräisin ainoastaan sen
cuvéen alkoholikäymisestä, josta kyseinen viini valmistetaan.
Jos kyseessä ei ole rypäleiden, rypäleen puristemehun tai käymistilassa
olevan rypälemehun jalostaminen suoraan kuohuviiniksi, mainitun
käymisen syynä saa olla ainoastaan tirage-liuoksen lisääminen.
Käyminen saa tapahtua vain pulloissa tai suljetussa sammiossa.
Hiilidioksidin käyttäminen vastapaineella juoksutettaessa sallitaan
valvonnan alaisena ja sillä edellytyksellä, että kuohuviinin sisältämä
hiilidioksidin paine ei tämän johdosta nouse.
11. Muiden kuohuviinien kuin laatukuohuviinien tai tma-laatukuohuviinien
osalta:
a) niiden valmistukseen tarkoitetun cuvéen kokonaisalkoholipitoisuuden
tilavuusprosentteina on oltava vähintään 8,5 tilavuusprosenttia,
b) niiden valmistukseen tarkoitettu tirage-liuos saa sisältää ainoastaan:
— rypäleen puristemehua,
— käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua,— tiivistettyä rypäleen puristemehua,— puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua tai
— sakkaroosia ja viiniä.
c) Niiden todellisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosentteina, mahdolli-
sesti lisättyyn expedition-liuokseen sisältyvä alkoholi mukaan
lukien, on oltava vähintään 9,5 tilavuusprosenttia, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 44 artiklan 3 kohdan soveltamista.
d) Niiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus saa olla enintään 235 milli-
grammaa litrassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten
rajoittavampien säännösten soveltamista, joita jäsenvaltiot voivat
soveltaa alueellaan tuotettuihin kuohuviineihin.
e) Jos sääolot tietyillä yhteisön viinivyöhykkeillä sitä edellyttävät,
kyseiset jäsenvaltiot voivat sallia niiden alueella tuotettujen 1
kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, että niiden rikkidioksidin
enimmäispitoisuutta nostetaan enintään 40 milligrammaa litrassa,
jollei tämän luvan saaneita viinejä lähetetä kyseisen jäsenvaltion
ulkopuolelle.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 65
▼B
I.Laatukuohuviinit
1. Laatukuohuviinien valmistukseen tarkoitettujen cuvéiden kokonaisalkoho-
lipitoisuus on vähintään 9,5 tilavuusprosenttia.
2. Laatukuohuviinin valmistukseen tarkoitettu tirage-liuos saa sisältää vain
a) sakkaroosia,
b) tiivistettyä rypäleen puristemehua,
c) puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua,
d) rypäleen puristemehua tai käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua,
josta voidaan saada pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä,
e) pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä,
f) pöytäviiniä, tai
g) tma-laatuviiniä.
3. Maustetut laatukuohuviinit:
a) Poikkeuksia lukuun ottamatta maustettuja laatukuohuviinejä voidaan
valmistaa vain käyttämällä cuvéen valmistukseen ainoastaan erikseen
laadittavassa luettelossa mainituista viiniköynnöslajikkeista peräisin
olevaa rypälemehua tai käymistilassa olevaa rypälemehua.
Maustettuja laatukuohuviinejä voidaan kuitenkin valmistaa käyttämällä
cuvéen ainesosina Trentino-Alto Adigen, Veneton ja Friuli-Venezia
Giulian alueilta korjatun Prosecco-viiniköynnöslajikkeen rypäleistä
saatuja viinejä.
b) Ennen cuvéen valmistusta ja sen jälkeen tapahtuvan käymisen säätely
jälkikäymisen aikaansaamiseksi cuvéehen voidaan suorittaa ainoastaan
jäähdytysmenetelmän tai muiden fysikaalisten menetelmien avulla.
c) Expedition-liuoksen lisääminen on kielletty.
d) Poiketen liitteessä VI olevan K kohdan 4 kohdasta maustettujen laatu-
kuohuviinien todellisen alkoholipitoisuuden on oltava vähintään 6
tilavuusprosenttia.
e) Maustettujen laatukuohuviinien kokonaisalkoholipitoisuuden on oltava
vähintään 10 tilavuusprosenttia.
f) Poiketen liitteessä VI olevan K kohdan 6 kohdan ensimmäisestä
alakohdasta maustettujen laatukuohuviinien ylipaineen on oltava
vähintään 3 baaria, kun niitä säilytetään suljetuissa säiliöissä 20 ºC:n
lämpötilassa.
g) Poiketen liitteessä VI olevan K kohdan 8 kohdasta maustettujen laatu-
kuohuviinien valmistuksen on kestettävä vähintään yksi kuukausi.
4. Tuottajajäsenvaltiot voivat määritellä kaikki tässä osastossa tarkoitettujen
ja niiden alueella tuotettujen laatukuohuviinien tuotantoon ja liikkuvuu-
teen liittyvät täydentävät tai tiukemmat ominaisuudet ja vaatimukset.
5. Laatukuohuviinien valmistukseen sovelletaan myös
— H kohdan 1-10 kohdassa;
— liitteessä VI olevan K kohdan 4 ja 6-9 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä
sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä 5 kohdassa olevan 3 kohdan d,
f ja g alakohdan soveltamista.
J.Väkevä viini
1. Väkevän viinin valmistuksessa on käytettävä seuraavia tuotteita:
— käymistilassa oleva rypäleen puristemehu,
— viini,
— edellisissä luetelmakohdissa tarkoitettujen tuotteiden sekoitukset tai
— tiettyjen erikseen laadittavassa luettelossa mainittujen väkevien tma-
laatuviinien osalta rypäleen puristemehu tai sen ja viinin sekoitus.
2. Myös seuraavia on lisättävä:
a) muiden kuin b alakohdassa tarkoitettujen väkevien viinien ja väkevien
tma-laatuviinien osalta:
i) seuraavia tuotteita joko yksinään tai sekoitettuina:
— viinialan tuotteista, kuivatut rypäleet mukaan lukien, tislattu
neutraali alkoholi, jonka alkoholipitoisuus on vähintään 96 tila-
vuusprosenttia ja jolla on yhteisön säännöksissä määritellyt
ominaisuudet,1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 66
▼B
— viinistä tai kuivatuista rypäleistä saatu tisle, jonka alkoholipi-
toisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia ja enintään 86
tilavuusprosenttia ja jolla on määriteltävät ominaisuudet,
ii) ja tarvittaessa yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— tiivistetty rypäleen puristemehu,
— i alakohdassa mainitun tuotteen yhdistämisestä 1 kohdan
ensimmäisessä tai neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettuun
rypäleen puristemehuun saatu tuote,
b) tiettyjen erikseen laadittavassa luettelossa mainittujen väkevien tma-
laatuviinien osalta:
i) joko a alakohdan i alakohdassa tarkoitettuja tuotteita yksinään tai
sekoitettuna;
ii) tai yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— viinistä tai kuivatuista rypäleistä tislattu alkoholi, jonka alko-
holipitoisuus on vähintään 95 tilavuusprosenttia ja enintään
96 tilavuusprosenttia ja jolla on yhteisön säännöksissä tai
niiden puuttuessa asiaa koskevissa kansallisissa säännöksissä
määritellyt ominaisuudet,
— viinistä tai rypäleiden puristejäännöksestä tislattu alkoholi,
jonka alkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia ja
enintään 86 tilavuusprosenttia ja jolla on yhteisön säännöksissä
tai niiden puuttuessa asiaa koskevissa kansallisissa
säännöksissä määritellyt ominaisuudet,
— kuivatuista rypäleistä tislattu alkoholi, jonka alkoholipitoisuus
on vähintään 52 tilavuusprosenttia ja pienempi kuin 94,5 tila-
vuusprosenttia ja jolla on yhteisön säännöksissä tai niiden
puuttuessa asiaa koskevissa kansallisissa säännöksissä
määritellyt ominaisuudet;
iii) ja tarvittaessa yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— kuivuneista viinirypäleistä saatu käymistilassa oleva rypäleen
puristemehu,
— avotulikäsittelyllä saatu tiivistetty rypäleen puristemehu, joka
vastaa tätä toimenpidettä lukuun ottamatta tiivistetyn rypäleen
puristemehun määritelmää,
— tiivistetty rypäleen puristemehu,— ii alakohdassa mainittujen tuotteiden yhdistämisestä 1 kohdan
ensimmäisessä tai neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettuun
rypäleen puristemehuun saatu tuote.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin, joita käytetään väkevien
viinien ja väkevien tma-laatuviinien valmistukseen, saa tarvittaessa
soveltaa ainoastaan tässä asetuksessa tarkoitettuja viininvalmistusmene-
telmiä ja -käsittelyjä.
4. Kuitenkin:
a) tilavuusprosentteina ilmoitetun luonnollisen alkoholipitoisuuden lisäys
saa aiheutua ainoastaan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden käytöstä,
ja
b) erikseen määriteltyjen tuotteiden osalta voidaan tehdä poikkeuksia, jos
ne kuuluvat perinteisiin käytäntöihin; näillä poikkeuksilla voidaan
antaa kyseiselle jäsenvaltiolle oikeus sallia kalsiumsulfaatin käyttö,
jos näin käsitellyn tuotteen sulfaattipitoisuus on enintään 2,5 g/l
kaliumsulfaattina ilmaistuna. Näiden tuotteiden täydentävä happa-
muuden lisääminen viinihapon avulla on sallittua, kun enimmäisraja
on 1,5 g/l.
5. Väkeviin viineihin ja väkeviin tma-laatuviineihin saa soveltaa tässä
asetuksessa tarkoitettuja viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten rajoittavampien säännösten
soveltamista, joita jäsenvaltiot voivat antaa alueellaan tuotettujen
väkevien viinien ja väkevien tma-laatuviinien osalta.
6. Myös seuraavat ovat sallittuja:
a) makeuttaminen, jota koskee ilmoitus- ja rekisteröintivaatimus, jos
siihen käytettyjä tuotteita ei ole väkevöity tiivistetyllä rypäleen puris-
temehulla seuraavia käyttäen:
— tiivistetty rypäleen puristemehu tai puhdistettu tiivistetty rypäleen
puristemehu, jos kyseisen viinin alkoholipitoisuuden lisäys on
enintään 3 tilavuusprosenttia,
— erikseen laadittavassa luettelossa esiintyvien tuotteiden osalta
kuivuneista viinirypäleistä saatu tiivistetty rypäleen puristemehu
tai puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu tai käymistilassa1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 67
▼B
oleva rypäleen puristemehu, jos kyseisen viinin alkoholipitoi-
suuden lisäys tilavuusprosentteina on enintään 8 tilavuusprosenttia,
— erikseen laadittavassa luettelossa esiintyvien viinien osalta tiivis-
tetty rypäleen puristemehu tai puhdistettu tiivistetty rypäleen
puristemehu, jos kyseisen viinin alkoholipitoisuuden lisäys on
enintään 8 tilavuusprosenttia;
b) alkoholin, tisleen tai tislatun alkoholijuoman lisääminen 1 ja 2 kohdan
mukaisesti vanhentamisen aikana tapahtuvan haihtumisen korvaami-
seksi;
c) erikseen laadittavassa luettelossa esiintyvien tuotteiden osalta vanhen-
taminen astioissa enintään 50 ºC:n lämpötilassa.
7. Rajoittamatta sellaisten rajoittavampien säännösten soveltamista, joita
jäsenvaltiot voivat antaa alueellaan tuotettujen väkevien viinien ja
väkevien tma-laatuviinien osalta, tällaisten viinien kokonaisrikkidioksidi-
pitoisuus nautittavaksi toimitettaessa ei saa olla enemmän kuin:
a) 150 mg/l, jos jäännössokeripitoisuus on pienempi kuin 5 g/l,
b) 200 mg/l, jos jäännössokeripitoisuus on suurempi kuin 5 g/l.
8. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen väkevien viinien ja väkevien tma-laatu-
viinien valmistuksessa käytettyjen tuotteiden valmistamiseen käytetyt
viinilajikkeet on valittava 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista lajikkeista.
9. Väkevää tma-laatuviiniä lukuun ottamatta 1 kohdassa tarkoitettujen tuot-
teiden luonnollisen alkoholipitoisuuden on oltava vähintään 12
tilavuusprosenttia.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 68
▼B
LIITE VI
TMA-LAATUVIINI
A.Määritellyt alueet
1. ’Määritellyllä alueella’ tarkoitetaan sellaista viininviljelyaluetta tai sell-
aisten viininviljelyalueitten kokonaisuutta, joka tuottaa erityisiä
laatuominaisuuksia omaavia viinejä ja jonka nimeä käytetään kuvaamaan
tma-laatuviinejä.
2. Jokainen määritelty alue rajataan niin tarkkaan kuin mahdollista viininvil-
jelylohkon tai viinitarhan rajojen mukaan. Tässä jokaisen jäsenvaltion,
jota asia koskee, tekemässä rajauksessa otetaan huomioon näillä alueilla
tuotettujen viinien laatuun vaikuttavat tekijät ja erityisesti maaperän ja
pohjamaan ominaislaatu, ilmasto sekä viininviljelylohkojen tai viinitar-
hojen sijainti.
3. Määritelty alue kuvataan sen maantieteellisen nimen perusteella.
Kuitenkin nimityksiä
— ”Muscadet”,
— ”Blanquette”,— ”Vinho verde”,— ”Cava”, jota käytetään tietyistä tma-laatukuohuviineistä, ja— ”Manzanilla”
pidetään vastaavasti jäsenvaltioiden ennen 1 päivää maaliskuuta 1986
kyseisille määritellyille alueille rajaamina ja säänteleminä niminä.
Hiilihapottomien viinien osalta mainintaa ” Κάβα” ja/tai ”Cava” voidaan
käyttää kreikkalaisten pöytäviinien kuvaamiseen kyseisten viinien
ikääntymiseen liittyvänä tietona.
4. Määritellyn alueen maantieteellisen nimen on oltava riittävän täsmällinen
ja tunnetusti tuotantoalueeseen liittyvä, jotta sekaannukset voidaan vallit-
sevat olosuhteet huomioon ottaen välttää.
B.Viinilajikkeet
1. Jäsenvaltioiden on laadittava 19 artiklassa tarkoitettu luettelo kustakin
alueellaan tuotetun tma-laatuviinin tuotantoon soveltuvasta viiniköynnö-
slajikkeesta. Näiden lajikkeiden on kuuluttava ainoastaan Vitis vinifera -
lajiin.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon kuulumattomat viiniköynnösla-
jikkeet on hävitettävä lohkoilta tai viinitarhoista, jotka on tarkoitettu tma-
laatuviinin tuotantoon.
3. Edellä 2 kohdasta poiketen jäsenvaltiot voivat kuitenkin hyväksyä luette-
loon kuulumattoman viiniköynnöslajikkeen kolmen vuoden kuluessa
laskettuna määritellyn alueen 31 päivän joulukuuta 1979 jälkeen tehdyn
rajauksen voimaantulopäivästä, jos tämä viiniköynnöslajike kuuluu Vitis
vinifera -lajiin eikä sen osuus ole suurempi kuin 20 prosenttia kyseisen
lohkon tai viinitarhan viiniköynnöslajikkeista.
4. Edellä 3 kohdassa säädetyn ajanjakson loppuun mennessä kaikissa tma-
laatuviinin tuotantoon tarkoitetuissa viinitarhoissa ja kaikilla tma-laatu-
viinin tuotantoon tarkoitetuilla lohkoilla saa viljellä ainoastaan 1
kohdassa mainitussa luettelossa olevia viinilajikkeita. Jos tätä säännöstä
ei noudateta, yhdelläkään kyseiseltä viinitarhalta tai lohkolta korjatuista
rypäleistä valmistetulla viinillä ei ole oikeutta nimitykseen ”tma-laatu-
viini”.
C.Viininviljelykäytännöt
1. Kunkin jäsenvaltion on annettava asianmukaiset, tma-laatuviinien parhaan
mahdollisen laadun varmistamiseksi tarvittavia viljelykäytäntöjä koskevat
säännökset.
2. Viininviljelyvyöhykkeellä saa kastella ainoastaan kyseisen jäsenvaltion
luvalla. Jäsenvaltio voi antaa tämän luvan ainoastaan, jos se on ekolo-
gisten olosuhteiden vuoksi perusteltua.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 69
▼B
D.Käsittelyalueet
1. Tma-laatuviinejä saa tuottaa ainoastaan:
a) B kohdan 1 kohdassa tarkoitetussa luettelossa olevista viiniköynnösla-
jikkeista peräisin olevista ja määritellyltä alueelta korjatuista
rypäleistä,
b) jalostamalla a alakohdassa tarkoitetuista rypäleistä rypäleen puriste-
mehua ja tällä tavoin saadusta rypäleen puristemehusta viiniä sekä
valmistamalla tätä viiniä tai kuohuviiniä sellaisella määritellyllä
alueella, jolta käytetyt rypäleet on korjattu.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan a alakohdassa määrätään, kun kyseessä on
tuottajajäsenvaltion erityisten säännösten mukainen perinteinen käytäntö,
tämä jäsenvaltio voi sallia 31 päivään elokuuta 2003 saakka nimeno-
maisin luvin ja jollei asianmukaisesta valvonnasta muuta johdu, että
tma-laatukuohuviiniä valmistetaan korjaamalla tämän viinin perustuotetta
lisäämällä siihen yhtä tai useampaa sellaista viinituotetta, joka ei ole pe-
räisin siltä määritellyltä alueelta, jonka nimellä tämä viini on varustettu,
sillä edellytyksellä, että:
— tätä lisättävää viinituotetyyppiä ei tuoteta mainitulla määritellyllä
alueella siten, että sillä olisi samat ominaisuudet kuin niillä tuotteilla,
jotka eivät ole peräisin tältä määritellyltä alueelta,
— korjaaminen on asiaa koskevissa yhteisön säännöksissä tarkoitettujen
viininvalmistusmenetelmien ja määritelmien mukainen,
— sellaisten lisättävien viinituotteiden kokonaismäärä, jotka eivät ole pe-
räisin määritellyltä alueelta, ei ylitä 10:tä prosenttia määritellyltä
alueelta peräisin olevien käytettyjen tuotteiden kokonaismäärästä.
Komissio voi kuitenkin 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
antaa jäsenvaltiolle luvan sallia poikkeustapauksissa 10 prosenttia,
mutta ei 15 prosenttia ylittävät lisäysprosentit.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua poikkeusta sovelletaan
ainoastaan, jos kyseisen tuottajajäsenvaltion säännöksissä oli olemassa
tällainen säännös ennen 31 päivää joulukuuta 1995.
Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo tässä kohdassa tarkoitetuista tma-
laatukuohuviinien nimistä ja annettava se tiedoksi komissiolle, joka julk-
aisee luettelon Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä , C-sarjassa.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan b alakohdasta määrätään, muuta tma-laatu-
viiniä kuin tma-laatukuohuviiniä saa tuottaa kyseisen määritellyn alueen
välittömässä läheisyydessä olevalla alueella, jos kyseinen jäsenvaltio on
siitä säätänyt nimenomaisella luvalla ja tietyin edellytyksin.
Lisäksi jäsenvaltiot voivat sallia tapauskohtaisilla luvilla, ja jollei asian-
mukaisesta valvonnasta muuta johdu, tma-laatuviinin valmistuksen
jalostamalla rypäleistä rypäleen puristemehua ja rypäleen puristemehusta
viiniä sekä valmistamalla tätä viiniä jopa kyseisen määritellyn alueen
välittömässä läheisyydessä olevan alueen ulkopuolella, kun kyseessä on
perinteinen käytäntö, jos tämä käytäntö:
— oli käytössä ennen 1 päivää syyskuuta 1970, tai kun kyseessä ovat
tämän päivämäärän jälkeen yhteisöön liittyneet maat, ennen näiden
todellista liittymispäivää,
— ei ole keskeytynyt näiden päivämäärien jälkeen ja
— koskee määriä, jotka eivät ole kyseisen jalostajan osalta sen jälkeen
kasvaneet markkinoiden yleisen kehityksen määriä enempää.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan b alakohdassa määrätään, tma-laatukuohu-
viiniä saa valmistaa kyseisen määritellyn alueen välittömässä
läheisyydessä olevalla alueella, jos kyseinen jäsenvaltio on siitä säätänyt
nimenomaisella luvalla ja tietyin edellytyksin.
Lisäksi jäsenvaltiot voivat sallia tapauskohtaisilla luvilla tai alle viisi
vuotta kestävillä nimenomaisilla luvilla ja jollei asianmukaisesta valvon-
nasta muuta johdu, että tma-laatukuohuviiniä valmistetaan jopa kyseisen
määritellyn alueen välittömässä läheisyydessä olevan alueen ulkopuolella,
kun kyseessä on perinteinen käytäntö, joka on ollut käytössä vähintään 24
päivästä marraskuuta 1974 tai, kun kyseessä ovat tämän päivämäärän
jälkeen yhteisöön liittyneet maat, ennen näiden todellista liittymispäivää.
5. Jokaisen sellaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai henkilöryh-
mittymän, jolla on hallussaan tma-laatuviinin valmistuksen edellytykset
täyttäviä rypäleitä tai rypäleen puristemehua sekä muita nämä edelly-
tykset täyttämättömiä tuotteita, on varmistettava niiden erillinen
viiniyttäminen ja varastointi; muutoin niistä saatua viiniä ei voi pitää
tma-laatuviininä.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 70
▼B
6. Edellä olevaa 5 kohtaa lukuun ottamatta tämän kohdan säännöksiä ei
sovelleta väkevään tma-laatuviiniin.
E.Luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava kunkin alueellaan tuotetun tma-laatu-
viinin luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina. Tätä
tilavuusprosentteina ilmoitettua luonnollista alkoholipitoisuutta määritet-
täessä on otettava huomioon erityisesti kymmenen edeltävän vuoden
aikana kirjatut alkoholipitoisuudet. Ainoastaan määritellyn alueen edusta-
vimmista maaperistä saadut laadultaan tyydyttävät sadot otetaan
huomioon.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus
voidaan vahvistaa saman tma-laatuviinin osalta eri suuruiseksi:
a) sen osa-alueen, paikallisen hallintoalueen tai sen osan mukaan,
b) sen viinilajikkeen tai -lajikkeiden mukaan,
josta käytetyt rypäleet ovat peräisin.
3. Tma-laatuviinejä ja väkeviä tma-viinejä lukuun ottamatta ja ellei toisin
päätetä, 1 kohdassa tarkoitettujen alkoholipitoisuuksien on oltavavähintään:
a) 6,5 tilavuusprosenttia A-vyöhykkeellä, lukuun ottamatta määriteltyjä
alueita Mosel-Saar-Ruwer, Ahr, Mittelrhein, Sachsen, Saale-Unstrut,
Moselle luxembourgeoise, Englanti ja Wales, joille vahvistettu alkoho-
lipitoisuus on 6 tilavuusprosenttia;
b) 7,5 tilavuusprosenttia B-vyöhykkeellä;
c) 8,5 tilavuusprosenttia C I a -vyöhykkeellä;
d) 9 tilavuusprosenttia C I b -vyöhykkeellä;
e) 9,5 tilavuusprosenttia C II -vyöhykkeellä;
f) 10 tilavuusprosenttia C III -vyöhykkeellä.
F.Viiniyttämis- ja valmistusmenetelmät
1. Jokainen tuottajajäsenvaltio määrittelee kullekin näistä viineistä ne
viiniyttämisen ja viininvalmistuksen erityismenetelmät, joilla saadaan
tma-laatuviinejä.
2. Jos ilmasto-olot jollakin E kohdassa tarkoitetuista viinivyöhykkeistä sitä
edellyttävät, kyseiset jäsenvaltiot voivat sallia tma-laatuviinin valmistuk-
seen soveltuvien tuoreiden rypäleiden, rypäleen puristemehun,
käymistilassa olevan rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan uuden
viinin ja viinin luonnollisen (todellisen tai potentiaalisen) tilavuusprosent-
teina ilmaistun alkoholipitoisuuden lisäämisen, lukuun ottamatta väkevien
tma-laatuviinien jalostukseen tarkoitettuja tuotteita. Lisäys ei saa ylittää
liitteessä V olevan C kohdan 3 kohdassa tarkoitettuja rajoja.
3. Poikkeuksellisen epäsuotuisten ilmasto-olojen vuosina voidaan päättää,
että 2 kohdassa tarkoitettu alkoholipitoisuuden lisäys voi saavuttaa liit-
teessä V olevan C kohdan 4 kohdassa tarkoitetut rajat. Tämä lupa ei
rajoita kyseisessä kohdassa annetun mahdollisen vastaavan luvan käyttöä
pöytäviineihin.
4. Luonnollista alkoholipitoisuutta tilavuusprosentteina saa lisätä ainoastaan
menetelmillä ja edellytyksillä, joita tarkoitetaan liitteessä V olevassa D
kohdassa lukuun ottamatta sen 7 kohtaa. Jäsenvaltiot voivat kuitenkinkieltää tiivistetyn rypäleen puristemehun käytön.
5. Tma-laatuviinien kokonaisalkoholipitoisuuden on oltava vähintään 9 tila-
vuusprosenttia. Tiettyjen erikseen laadittavassa luettelossa olevien
väkevöimättömien tma-laatuvalkoviinien kokonaisalkoholipitoisuuden on
kuitenkin oltava vähintään 8,5 tilavuusprosenttia. Tätä kohtaa ei sovelleta
tma-laatukuohuviineihin ja väkeviin tma-laatuviineihin.
G.Happamuuden lisääminen ja vähentäminen sekä makeuttaminen
1. Tma-laatuviinin valmistukseen soveltuvien tuoreiden rypäleiden, rypäleen
puristemehun, käymistilassa olevan rypäleen puristemehun, käymistilassa
olevan uuden viinin ja viinin happamuuden lisäämiseen ja vähentämiseen
sovellettavat edellytykset ja rajoitukset sekä lupien ja poikkeusten
myöntämismenettelyt annetaan liitteessä V olevassa E kohdassa.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 71
▼B
2. Jäsenvaltio voi sallia tma-laatuviinin makeuttamisen ainoastaan, jos se
tapahtuu:
a) liitteessä V olevassa F kohdassa vahvistettuja edellytyksiä ja rajoi-
tuksia noudattaen,
b) sillä määritellyllä alueella, jolta kyseinen tma-laatuviini on peräisin,
tai sen välittömässä läheisyydessä olevalla alueella, muutoin kuin erik-
seen määriteltävissä poikkeustapauksissa,
c) käyttämällä yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— rypäleen puristemehu,
— tiivistetty rypäleen puristemehu,— puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu.
3. Edellä 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun rypäleen puristemehun ja
tiivistetyn rypäleen puristemehun on oltava peräisin samalta määritellyltä
alueelta kuin niiden viinien, joiden makeutukseen niitä käytetään.
4. Tätä G kohtaa ei sovelleta tma-laatukuohuviineihin ja väkeviin tma-laatu-
viineihin.
H.Väkevöimisen sekä happamuuden lisäämisen ja vähentämisen käytännöt
1. Kukin F kohdassa ja G kohdan 1 kohdassa tarkoitettu väkevöimis- sekä
happamuuden lisäämis- ja vähentämistoimenpide sallitaan ainoastaan, jos
ne tehdään liitteessä V olevassa G kohdassa säädetyin edellytyksin.
2. Jollei D kohdan 4 kohdasta muuta johdu, tällaiset toimet saa tehdä
ainoastaan sillä määritellyllä alueella, jolta käytetyt tuoreet rypäleet on
korjattu.
I.Hehtaarituotokset
1. Asianomaisen jäsenvaltion on vahvistettava kullekin tma-laatuviinille
hehtaarituotos ilmaistuna rypäleiden, rypäleen puristemehun tai viinin
määrinä.
2. Vahvistamisessa otetaan huomioon erityisesti kuluneiden kymmenen
vuoden aikana saadut tuotokset. Ainoastaan määritellyn alueen edusta-
vimmista maaperistä saadut laadultaan tyydyttävät sadot otetaan
huomioon.
3. Hehtaarituotos voidaan vahvistaa eri suuruiseksi samalle tma-laatuviinille:
a) sen osa-alueen, paikallisen hallintoalueen tai sen osan mukaan,
b) sen viinilajikkeen tai -lajikkeiden mukaan,
joista käytetyt rypäleet ovat peräisin.
4. Kyseinen jäsenvaltio voi tarkistaa tällä tavoin vahvistettua satoa.5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotoksen ylittäminen johtaa oikeutetun
nimikkeen käytön kieltämiseen koko sadolta, jollei jäsenvaltioiden tarvit-
taessa tuotantoalueen mukaisesti antamin edellytyksin säädetä yleisestä tai
erityisestä poikkeuksesta; nämä edellytykset koskevat erityisesti kyseisten
viinien tai tuotteiden käyttötarkoitusta.
J.Analyyttiset ja aistinvaraiset tutkimukset
1. Tuottajien on tehtävä viinille, jolle he hakevat tma-laatuviinin nimitystä,
seuraavat analyyttiset ja aistinvaraiset tutkimukset:
a) analyyttisessa määrityksessä on mitattava vähintään niiden kyseisen
tma-laatuviinin laatutekijöiden arvot, jotka ovat 3 kohdassa lueteltujen
joukossa. Tuottajajäsenvaltio antaa kunkin tma-laatuviinin osalta
näiden tekijöiden raja-arvot, ja
b) aistinvarainen tutkimus koskee väriä, kirkkautta, tuoksua ja makua.
2. Jäsenvaltion nimeämä toimivaltainen toimielin voi suorittaa pistokokein 1
alakohdassa tarkoitetut määritykset siihen asti, kun niiden järjestelmälli-
sestä ja yleisestä soveltamisesta annetaan asianmukaiset säännökset.
3. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut laatutekijät ovat seuraavat:
A. Viinin käyttäytymistestien perusteella vahvistettavat
1. Ilman vaikutus
2. Kylmän vaikutus1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 72
▼B
B. Mikrobiologisen kokeen perusteella vahvistettavat
3. Kasvatus lämpökaapissa
4. Viinin ja sakan ulkonäkö
C. Fysikaalisen ja kemiallisen määrittelyn perusteella vahvistettavat
5. Tiheys
6. Alkoholipitoisuus
7. Kuiva-aineen kokonaismäärä (saatu densimetrisesti)
8. Pelkistävät sokerit9. Sakkaroosi
10. Tuhka
11. Tuhkan emäksisyys12. Kokonaishappopitoisuus
13. Haihtuvat hapot
14. Haihtumattomat hapot15. pH
16. Vapaa rikkidioksidi
17. Kokonaisrikkidioksidi
D. Lisämäärittelyn perusteella vahvistettu
18. Hiilihappo (helmeilevät viinit ja kuohuviinit, paine baareina
20 ºC:ssa).
K.Tma-laatukuohuviini
1. Kokonaisalkoholipitoisuuden on tma-laatukuohuviinien valmistukseen
tarkoitetuissa cuvéissa oltava vähintään:
— 9,5 tilavuusprosenttia C III -viininviljelyvyöhykkeillä,
— 9 tilavuusprosenttia muilla viininviljelyvyöhykkeillä.
2. Erikseen annettavassa luettelossa esiintyvien yhdestä ainoasta lajikkeesta
valmistettavien tiettyjen tma-laatukuohuviinien valmistukseen tarkoi-
tetun cuvéen kokonaisalkoholipitoisuus voi kuitenkin olla vähintään 8,5
tilavuusprosenttia.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetuista tma-laatuviineistä laaditaan luettelo.4. Tma-laatukuohuviinien todellisen alkoholipitoisuuden, mukaan lukien
mahdollisesti lisätyn expedition-liuoksen sisältämä alkoholi, on oltava
vähintään 10 tilavuusprosenttia.
5. Tma-laatukuohuviinien tirage-liuos saa sisältää ainoastaan:
a) sakkaroosia,
b) tiivistettyä rypäleen puristemehua,
c) puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua,
d) rypäleen puristemehua,
e) käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua,
f) viiniä,
g) tma-laatuviiniä,
joka soveltuu saman tma-laatukuohuviinin tuottamiseen kuin se, johon
tirage-liuos on lisätty.
6. Poiketen liitteessä I olevasta 15 kohdasta tma-laatukuohuviineihin on
muodostuttava vähintään 3,5 baarin ylipaine, kun niitä säilytetään
20 ºC:n lämpötilassa suljetuissa säiliöissä.
Tilavuudeltaan pienemmissä kuin 25 senttilitran säiliöissä pidettävien
tma-laatukuohuviinien vähimmäispaine on kuitenkin 3 baaria.
7. Näiden kuohuviinien kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei saa olla suurempi
kuin 185 milligrammaa litrassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sell-
aisten rajoittavampien säännösten soveltamista, joita jäsenvaltiot voivat
soveltaa alueellaan tuotettuihin tma-laatukuohuviineihin. Asianomaiset
jäsenvaltiot voivat tiettyjen yhteisön viininviljelyvyöhykkeiden ilmasto-
olojen vuoksi sallia, että niiden alueella tuotettujen tma-laatukuohuvii-
nien kokonaisrikkidioksidin enimmäispitoisuutta lisätään enintään 40
milligrammaa litraa kohden sillä edellytyksellä, että tällaisen luvan
saaneita viinejä ei viedä asianomaisten jäsenvaltioiden ulkopuolelle.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 73
▼B
8. Tma-laatukuohuviinien valmistusprosessin keston, mukaan lukien
vanhentaminen niitä valmistavassa yrityksessä laskettuna jälkikäymisen
aikaansaamiseksi tarkoitetun käymisen alkamisesta, on oltava vähintään:
a) kuusi kuukautta, jos käyminen jälkikäymisen aikaansaamiseksi
tapahtuu suljetussa sammiossa;
b) yhdeksän kuukautta, jos käyminen jälkikäymisen aikaansaamiseksi
tapahtuu pullossa.
9. Cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi tarkoitetun käymisajan ja ajan,
jonka cuvée on sakan päällä, on oltava vähintään:
— 90 päivää;
— 30 päivää, jos käyminen tapahtuu sekoittimilla varustetuissa
säiliöissä.
10. Maustettu tma-laatukuohuviini:
a) jollei poikkeuksista muuta johdu, näitä viinejä voidaan tuottaa
ainoastaan käyttämällä cuvéen koostumukseen yksinomaan rypäleen
puristemehua tai käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua, joka
on saatu erikseen laadittavassa luettelossa mainituista viiniköynnösla-
jikkeista, mikäli näiden lajikkeiden katsotaan soveltuvan tma-
laatukuohuviinin tuotantoon sillä määritellyllä alueella, jonka mukaan
nämä tma-laatukuohuviinit ovat saaneet nimensä;
b) ennen cuvéen koostumista ja sen jälkeen tapahtuvaa käymisprosessia
voidaan hillitä ainoastaan jäähdyttämällä tai käyttämällä muita fysi-
kaalisia menetelmiä cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi;
c) expedition-liuoksen lisääminen on kielletty;
d) poiketen 4 kohdasta maustetun tma-laatukuohuviinin todellisen alko-
holipitoisuuden on oltava vähintään 6 tilavuusprosenttia;
e) maustetun tma-laatukuohuviinin kokonaisalkoholipitoisuuden on
oltava vähintään 10 tilavuusprosenttia;
f) poiketen 6 kohdan ensimmäisestä alakohdasta maustetun tma-laatu-
kuohuviinin ylipaineen on oltava vähintään 3 baaria, kun niitä
säilytetään suljetuissa säiliöissä 20 ºC:n lämpötilassa;
g) poiketen 8 kohdasta maustettujen tma-laatukuohuviinien valmistu-
sprosessin keston on oltava vähintään yksi kuukausi.
11. Liitteessä V olevan H kohdan 1-10 kohdassa annettuja sääntöjä sovelle-
taan myös väkeviin tma-laatuviineihin.
L.Väkevä tma-laatuviini (muut kuin liitteessä V olevaan H kohtaan sisäl-
tyvät säännökset, jotka koskevat nimenomaan väkevää tma-laatuviiniä)
1. Jollei erikseen vahvistettavista poikkeuksista muuta johdu, liitteessä V
olevan J kohdan 1 alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden ja saman kohdan
2 alakohdassa tarkoitetun tiivistetyn rypäleen puristemehun tai kuivu-
neista viinirypäleistä saadun käymistilassa olevan rypäleen
puristemehun, joita käytetään väkevän tma-laatuviinin valmistukseen,
on oltava peräisin siltä määritellyltä alueelta, jonka mukaan kyseinen
väkevä tma-laatuviini on saanut nimensä.
Málaga ja Jerez-Xérés-Sherry -nimisten väkevien tma-laatuviinien osalta
liitteessä V olevan J kohdan 2 alakohdassa tarkoitetut tiivistetty rypäleen
puristemehu ja, 44 artiklan 11 kohdan mukaisesti kuivuneista viiniry-
päleistä saatu osittain käynyt rypäleen puristemehu, jotka on saatu
Pedro Ximénez -viiniköynnöslajikkeesta, voivat kuitenkin olla peräisin
Montilla-Moriles-nimiseltä määritellyltä alueelta.
2. Jollei erikseen vahvistettavista poikkeuksista muuta johdu, liitteessä V
olevan J kohdan 3-6 alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet väkevän tma-
laatuviinin valmistamiseksi saa tehdä ainoastaan 1 alakohdassa tarkoite-
tulla määritellyllä alueella.
Douron määritellyltä alueelta saaduista rypäleistä valmistetun sellaisen
väkevän tma-laatuviinituotteen osalta, jolle on varattu nimike Porto,
voidaan kuitenkin sallia muita valmistus- ja vanhentamisprosesseja joko
edellä mainitulla määritellyllä alueella tai Vila Nova de Gaia-Porto -
alueella.
3. Rajoittamatta sellaisten rajoittavampien säännösten soveltamista, joita
jäsenvaltiot voivat antaa alueellaan tuotettujen väkevien tma-laatuviinien
osalta:
a) liitteessä V olevan J kohdan 1 alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden,
joita käytetään väkevän tma-laatuviinin valmistukseen, luonnollisen
alkoholipitoisuuden on oltava vähintään 12 tilavuusprosenttia.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 74
▼B
Joitakin erikseen laadittavassa luettelossa esiintyviä väkeviä tma-
laatuviinejä voi kuitenkin valmistaa:
i) rypäleen puristemehusta, jonka luonnollinen alkoholipitoisuus on
vähintään 10 tilavuusprosenttia, jos väkevät tma-laatuviinit
valmistetaan lisäämällä viinistä tai rypäleiden puristejäännöksestä
tislattua väkevää alkoholijuomaa, jolla on alkuperänimitys ja joka
on mahdollisesti peräisin samalta tilalta, tai
ii) rypäleen puristemehun käymisellä tai jäljempänä olevassa toisessa
luetelmakohdassa tarkoitetussa tapauksessa viinistä, jonka alku-
peräinen luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään:
— 11 tilavuusprosenttia sellaisten väkevien tma-laatuviinien
osalta, jotka on saatu lisäämällä neutraalia alkoholia tai viini-
tislettä, jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 70
tilavuusprosenttia, tai viinistä valmistettavaa väkevää alkoho-
lijuomaa,
— 10,5 tilavuusprosenttia erikseen laadittavassa luettelossa esiin-
tyvien, vaaleiden rypäleiden puristemehusta valmistettavien
viinien osalta,
— 9 tilavuusprosenttia sellaisten väkevien tma-laatuviinien
osalta, joiden tuotanto on perinteistä ja tavanomaista sellaisten
kansallisten lakien mukaan, joissa nimenomaan säädetään
tällaisesta viinistä;
b) väkevän tma-laatuviinin todellisen alkoholipitoisuuden on oltava
vähintään 15 tilavuusprosenttia mutta enintään 22 tilavuusprosenttia;
c) väkevän tma-laatuviinin kokonaisalkoholipitoisuuden on oltava
vähintään 17,5 tilavuusprosenttia.
4. Tiettyjen erikseen laadittavassa luettelossa esiintyvien väkevien tma-
laatuviinien kokonaisalkoholipitoisuus saa kuitenkin olla vähemmän
kuin 17,5 tilavuusprosenttia, mutta ei vähemmän kuin 15 tilavuuspro-
senttia, jos ennen 1 päivää tammikuuta 1985 annetuissa niihin
sovellettavissa kansallisissa laeissa nimenomaisesti niin säädetään.
5. Perinteiset erityismerkinnät ”vino dulce natural”, ”vino dulce naturale”
ja ”vino doce natural” varataan väkeville tma-laatuviineille, jotka:
— on saatu sadoista, joista vähintään 85 prosenttia on peräisin liitteessä
II olevan luettelon viiniköynnöslajikkeista,
— on saatu rypälemehuista, joiden alkuperäinen luonnollinen sokeripi-
toisuus on vähintään 212 grammaa litraa kohti,
— on saatu väkevöimällä ainoastaan liitteessä V olevan J kohdan 2
kohdassa tarkoitettuja alkoholia, tislettä tai alkoholijuomaa
lisäämällä.
6. Perinteisten tuotantotapojen sitä edellyttäessä voivat jäsenvaltiot säätää,
kun kyseessä ovat niiden alueella valmistetut väkevät tma-laatuviinit,
että perinteinen erityismerkintä ”vin doux naturel” varataan väkeville
tma-laatuviineille, jotka:
— sadon korjanneet tuottajat ovat valmistaneet suoraan viiniksi, jos ne
ovat lähtöisin yksinomaan heidän omasta Muscat-, Grenache-,
Maccabeo- tai Malvoisie-sadostaan; kuitenkin sallitaan muista kuin
neljällä edellä kuvatulla viiniköynnöslajikkeella istutetuilta palstoilta
saadut sadot, jos ne eivät muodosta enemmän kuin 10 prosenttia
näiden kokonaismäärästä,
— on saatu 40 hehtaarin tuoton rajoissa liitteessä V olevan J kohdassa
olevan 1 kohdan ensimmäisessä ja neljännessä luetelmakohdassa
tarkoitetusta rypälemehusta; tämän tuoton ylittämisestä seuraa
nimikkeen ”vin doux naturel” käyttöoikeuden menettäminen koko
sadon osalta,
— on saatu edellä tarkoitetusta rypälemehusta, jonka alkuperäinen luon-
nollinen sokeripitoisuus on vähintään 252 grammaa litraa kohti,
— on saatu väkevöimällä ainoastaan sellaista viinistä tislattua alkoholia
lisäämällä, joka vastaa puhtaana alkoholina vähintään 5:tä prosenttia
edellä mainitun käytetyn rypälemehun määrästä ja enintään
pienempää kahdesta seuraavasta prosenttiosuudesta:
— joko 10:tä prosenttia edellä mainitun käytetyn rypälemehun
määrästä,
— tai 40 prosenttia valmiin tuotteen alkoholipitoisuuden tilavuu-
sprosentteina, joka edustaa todellisen alkoholipitoisuuden
tilavuusprosentteina, ja potentiaalisen alkoholipitoisuuden tila-
vuusprosentteina, joka lasketaan siten, että 17,5 grammaa
jäännössokeria vastaa yhtä tilavuusprosenttia puhdasta alkoholia,
vasta-arvon yhteismääränä.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 75
▼B
7. Edellä 5 ja 6 kohdassa tarkoitettuja merkintöjä ei voi kääntää.
Kuitenkin:
— niihin voidaan liittää selvittävä merkintä kuluttajan ymmärtämällä
kielellä,
— Kreikassa 6 kohdan mukaisesti valmistettujen ja kyseisen jäsenval-
tion alueella vapaassa liikkeessä olevien tuotteiden osalta voidaan
liittää merkintä ”vin doux naturel” merkintään.
8. Perinteinen erityismerkintä ”vino generoso” varataan sellaisille kuiville
väkeville tma-laatuviineille, jotka on valmistettu hiivaketon alla ja jotka:
— on saatu viiniköynnöslajikkeista Palomino de Jerez, Palomino fino,
Pedro Ximénez, Verdejo, Zalema ja Garrido Fino peräisin olevista
valkoisista viinirypäleistä,
— saatettu nautittavaksi, kun niitä on kypsytetty tammitynnyreissä
keskimäärin kaksi vuotta.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla valmistuksella hiivaketon alla
tarkoitetaan biologista käsittelyä, joka tapahtuu, kun viinin vapaalle
pinnalle muodostuu itsestään mehun kokonaisalkoholikäymisen jälkeen
sille ominaisten hiivojen ketto mikä antaa tuotteelle erityiset analyyttiset
ja aistinvaraiset ominaisuudet.
9. Edellä 8 kohdassa tarkoitettua merkintää ei voi kääntää. Siihen voidaan
kuitenkin liittää selvittävä merkintä kuluttajan ymmärtämällä kielellä.
10. Perinteinen erityismerkintä ”vinho generoso” varataan väkeville tma-
laatuviineille, ”Porto”, ”Madeira”, ”Moscatel de Setúbal” ja ”Carca-
velos” vastaavan alkuperänimityksen yhteydessä.
11. Perinteinen erityismerkintä ”vino generoso de licor” varataan väkeville
tma-laatuviineille, jotka:
— on saatu 8 kohdassa tarkoitetusta ”vino generososta” tai hiivaketon
alla olevasta tällaisen ”vino generoson” valmistukseen soveltuvasta
viinistä, johon on lisätty joko kuivuneista rypäleistä peräisin olevaa
osittain käynyttä rypälemehua tai tiivistettyä rypälemehua,
— on saatettu nautittavaksi, kun niitä on kypsytetty tammitynnyreissä
keskimäärin kaksi vuotta.
12. Edellä 11 kohdassa tarkoitettua merkintää ei voi kääntää. Siihen voidaan
kuitenkin liittää selvittävä merkintä kuluttajan ymmärtämällä kielellä.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 76
▼B
LIITE VII
TIETTYJEN MUlDEN TUOTTEIDEN KUIN KUOHUVIINIEN KUVAUS,
NIMITYS, TARJONTAMUOTO JA SUOJAUS
Tässä liitteessä tarkoitetaan:
—”päällysmerkinnällä ” kaikkia tuotetta kuvaavia kuvauksia ja muita
merkintöjä, tunnuksia, kuvia ja merkkejä, jotka ovat samassa säiliössä
mukaan lukien sulkimet ja säiliöön kiinnitetyt riippuvat tunnistemerkinnät.
Päällysmerkintöihin eivät kuulu tietyt erikseen määriteltävät merkinnät,
tunnukset ja merkit;
—”pakkauksilla”: yhden tai useamman säiliön kuljetukseen ja/tai niiden esitte-
lyssä kuluttajalle myyntiä varten käytettäviä suojakääreitä, kuten paperia,
kaikenlaisia olkia, pahvi- ja puulaatikoita.
A.Pakolliset merkinnät
1. Päällysmerkinnöissä, kun kyseessä ovat:
a) pöytäviinit, maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit, ja
tma-laatuviinit;
b) muut kuin jäljempänä c alakohdassa tarkoitetut kolmansista maista pe-
räisin olevat viinit;
c) liitteessä 1 tarkoitetut väkevät viinit, helmeilevät viinit ja hiilihapo-
tetut helmeilevät viinit sekä tällaiset kolmansista maista peräisin
olevat viinit,
on oltava seuraavat merkinnät:
— tuotteen myyntinimike,
— nimellistilavuus,
— todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina,
— erän numero, elintarvike-erän tunnistamismerkinnöistä 14 päivänä
kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/396/ETY(1) mukai-
sesti.
2. Myyntinimikkeeseen kuuluvat:
a) pöytäviineissä:
— merkintä ”pöytäviini”, sekä:
— jos viini lähetetään toiseen jäsenvaltioon tai viedään muualle,
jäsenvaltion nimi, jos rypäleet on tuotettu ja käytetty viininvalmis-
tukseen kyseisessä jäsenvaltiossa;
— merkintä ”yhteisön eri maissa tuotettujen viinien sekoitus”, kun
viini on valmistettu useista jäsenvaltioista peräisin olevista tuot-
teista;
— merkintä ”.. ssa korjatuista rypäleistä…ssa tuotettu viini” täyden-
nettynä kyseisiä jäsenvaltioita koskevilla tiedoilla, jos viini on
tuotettu toisessa jäsenvaltiossa korjatuista rypäleistä;
— tietyissä pöytäviineissä merkintä ”retsina” tai ”vino tinto de
mezcla”;
b) maantieteellisellä merkinnällä varustetuissa pöytäviineissä:
— merkintä ”pöytäviini”,
— maantieteellisen yksikön nimi,
— jokin seuraavista merkinnöistä erikseen määriteltävin edellytyksin:
”Landwein”, ”vin de pays”, ”indicazione geografica tipica”,
”ονοµασiα κατα παράδοση ”, ”οίνος τοπικός ”, ”vino de la
tierra”, ”vinho regional”, ”regional wine” ou ”landwijn”. Jos
käytetään jotain näistä merkinnöistä, on merkintä ”pöytäviini”
tarpeeton;
c) tma-laatuviineissä:
— määritellyn alueen nimi,1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 77
(1) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 21.▼M4
▼B
▼B
— erikseen määriteltävin poikkeuksin:
— merkintä ”määritellyllä alueella tuotettu laatuviini” tai ”väkevä
tma-laatuviini”, tai
— merkintä ”määritellyllä alueella tuotettu väkevä laatuviini” tai
”väkevä tma-laatuviini”, tai
— merkintä ”määritellyllä alueella tuotettu laatukuohuviini” tai
”tma-laatukuohuviini” tai
— erikseen vahvistettavan luettelon mukainen perinteinen erityis-
merkintä, tai useampi näistä merkinnöistä, jos kyseisen
jäsenvaltion säännöksissä säädetään siitä;
d) tuontiviineissä sana ”viini”, johon on lisättävä alkuperämaan nimi, ja
jos ne on varustettu maantieteellisellä merkinnällä, kyseisen maantie-
teellisen yksikön nimi;
e) väkevissä viineissä merkintä ”väkevä viini”;
f) helmeilevissä viineissä merkintä ”helmeilevä viini”;
g) hiilihapotetuissa helmeilevissä viineissä merkintä ”hiilihapotettu
helmeilevä viini”;
h) edellä e, f ja g alakohdassa tarkoitetuissa kolmansista maista peräisin
olevissa viineissä merkinnät on erikseen määritettävä.
3. Päällysmerkinnässä, kun on kyse:
a) pöytäviineistä, maantieteellisellä merkinnällä varustetuista pöytävii-
neistä ja tma-laatuviineistä,
b) kolmansista maista peräisin olevista viineistä,
on oltava 1 ja 2 kohdassa mainittujen merkintöjen lisäksi:
— pullottajan tai, nimellistilavuudeltaan yli 60 litran säiliöiden osalta,
lähettäjän nimi tai toiminimi, paikkakunta tai jäsenvaltio;
— tuontiviineissä maininta maahantuojasta tai, jos viini on pullotettu
yhteisössä, pullottajasta.
4. Väkevien viinien, helmeilevien viinien, ja hiilihapotettujen helmeilevien
viinien sekä tällaisten kolmansista maista peräisin olevien viinien päällys-
merkintöjä on täydennettävä erikseen määritettävillä 2 ja 3 kohdassa
tarkoitettuja merkintöjä vastaavilla merkinnöillä.
B.Vapaaehtoiset merkinnät
1. Yhteisössä valmistettujen tuotteiden päällysmerkintöjä voidaan täydentää
seuraavilla merkinnöillä erikseen määritettävissä olosuhteissa:
a) pöytäviineissä, maantieteellisellä merkinnällä varustetuissa pöytävii-
neissä ja tma-laatuviineissä:
— markkinoille saattamiseen osallistuneen henkilön tai henkilöiden
nimi, osoite ja ammattinimike,
— tuotetyyppi,— tuottajajäsenvaltion määrittelemien yksityiskohtaisten sääntöjen
mukainen erityinen väri;
b) maantieteellisellä merkinnällä varustetuissa pöytäviineissä sekä tma-
laatuviineissä:
— satovuosi,
— yhden tai useamman viiniköynnöslajikkeen nimi,
— kunniamaininta, mitali tai kilpailu,— tuotteen tuotantotapaa tai valmistusmenetelmää koskevat tiedot,— tuottajajäsenvaltion säännösten mukaiset täydentävät perinteiset
merkinnät,
— tilan nimi,— merkintä pullottamisesta
— viinitilalla,
— viinitilojen ryhmittymän toimesta tai
— tilalla, joka sijaitsee tuotantoseudulla tai, tma-laatuviinien
osalta, sen välittömässä läheisyydessä;
c) tma-laatuviineissä:
— tuottajajäsenvaltion säätämien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan
määriteltyä aluetta pienempi maantieteellinen yksikkö,
— tma-laatuviinin alkuperän paikantamiseksi merkintä määriteltyä
aluetta suuremmasta maantieteellisestä yksiköstä;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 78
▼B
— maininta pullottamisesta määritellyllä alueella, jos tätä merkintää
on perinteisesti käytetty kyseisellä määritellyllä alueella.
2. Väkeville viineille, helmeileville viineille, hiilihapotetuille helmeileville
viineille ja kolmansista maista peräisin oleville viineille päällysmerkin-
töihin voidaan määrittää 1 kohdassa tarkoitettuja merkintöjä vastaavia
vapaaehtoisia merkintöjä.
Mitä tässä kohdassa säädetään, ei estä jäsenvaltioita hyväksymästä näiden
tuotteiden kuvaamista koskevia säännöksiä, kunnes yhteisön vastaavat
säännökset pannaan täytäntöön.
3. A 1 kohdassa tarkoitetuissa tuotteissa päällysmerkintöjä voidaan
täydentää myös muilla merkinnöillä.
4. Tuottajajäsenvaltiot voivat määrätä tietyt 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut
merkinnät pakollisiksi, kieltää ne tai rajoittaa niiden käyttöä alueellaan
tuotetuissa viineissä.
C.Tiettyjen erityistermien käyttö
1. Nimike
a) ”viini” varataan liitteessä I olevan 10 kohdan määritelmää vastaaville
tuotteille;
b) ”pöytäviini” varataan samassa liitteessä olevan 13 kohdan määritelmää
vastaaville tuotteille.
2.►M4Mitä 1 kohdan a alakohdassa ja 3 kohdan c alakohdassa säädetään,
sanotun rajoittamatta lainsäädännön yhdenmukaistamissäännösten sovelta-
mista, ei kuitenkaan vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuteen sallia:
— ”viini”- ja ”helmeilevä viini” -sanojen käyttöliitettynä hedelmän
nimeen yhdysnimikkeen muodossa muiden hedelmien kuin rypäleiden
käymisestä saatujen tuotteiden kuvauksessa,
— muut ”viini”-sanan sisältävät yhdysnimikkeet. ◄
3. Nimike:
a) ”väkevä viini” varataan liitteessä I olevan 14 kohdan määritelmää
vastaaville tuotteille tai kyseisen liitteen johdanto-osan mukaisesti
erikseen annettavan määritelmän mukaisille tuotteille,
b) ”määritellyllä alueella tuotettu väkevä laatuviini” tai ”väkevä tma-
laatuviini” varataan liitteessä I olevan 14 kohdan määritelmän sekä
tämän asetuksen erityismääräysten mukaisille tuotteille.
c) ”helmeilevä viini” varataan liitteessä I olevan 17 kohdan määritelmän
mukaisille tuotteille tai kyseisen liitteen johdanto-osan mukaisesti
erikseen annettavan määritelmän mukaisille tuotteille,
d) ”määritellyllä alueella tuotettu helmeilevä laatuviini” tai ”helmeilevä
tma-laatuviini” varataan liitteessä I olevan 17 kohdan määritelmän
sekä tämän asetuksen erityismääräysten mukaisille tuotteille,
e) ”hiilihapotettu helmeilevä viini” varataan liitteessä I olevan 18 kohdan
määritelmän mukaisille tuotteille tai kyseisen liitteen johdanto-osan
mukaisesti erikseen annettavan määritelmän mukaisille tuotteille.
4. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja yhdysnimikkeitä käytettäessä ei saa syntyä
sekaannusta 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden kanssa.
D.Päällysmerkinnöissä käytettävät kielet
1. Päällysmerkinnöissä olevat merkinnät tehdään yhdellä tai useammalla
yhteisöjen virallisella kielellä siten, että lopullisen kuluttajan on helppoymmärtää kaikki nämä merkinnät.
Kuitenkin
— maininta määritellyn alueen nimestä,
— maininta jonkin muun maantieteellisen yksikön nimestä,— perinteiset erityis- ja lisämaininnat,
— viinitilojen tai niiden yhteenliittymien nimet sekä maininnat pullotta-
misesta,
tehdään vain sen jäsenvaltion virallisella kielellä, jonka alueella tuote on
valmistettu.
Kreikasta peräisin olevissa tuotteissa toisessa alakohdassa tarkoitetut
merkinnät voidaan kuitenkin toistaa yhdellä tai useammalla muulla
yhteisön virallisella kielellä.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 79
▼B
Edellä toisen alakohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa
tarkoitetut merkinnät voidaan tehdä ainoastaan yhdellä muulla yhteisön
virallisella kielellä, kun tämä kieli on sillä alueella, jossa määritelty alue
sijaitsee, samanarvoisessa asemassa alkuperäjäsenvaltion virallisen kielen
kanssa ja jos tämän kielen käyttöon kyseisessä jäsenvaltiossa perinteistä
ja tavanomaista.
Jäsenvaltiot voivat sallia niiden alueella tuotettujen ja liikkeeseen lasket-
tavien tuotteiden osalta, että toisessa alakohdassa tarkoitetut maininnat
tehdään lisäksi muulla kuin jollakin yhteisön virallisella kielellä silloin,
kun tämän kielen käyttäminen on perinteistä ja tavanomaista kyseisessä
jäsenvaltiossa tai sen alueen osassa.
Lisäksi tuottajajäsenvaltiot voivat sallia tuotteidensa osalta, että toisessa
alakohdassa tarkoitetut merkinnät tehdään toisella kielellä, kun tämän
kielen käyttöon perinteistä näissä merkinnö issä.
2. Edellä 1 kohtaa koskevista muista poikkeuksista voidaan päättää erikseen.
E.Koodit
1. Erikseen määritettävien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti käytetään
päällysmerkinnöissä koodia:
— ilmoittamaan edellä A kohdan 1 kohdassa tarkoitetussa, muussa kuin
seuraavassa luetelmakohdassa tarkoitetussa tuotteessa määritellyn
alueen nimeen kokonaan tai osittain viittaavaa tietoa, joka ei kuiten-
kaan ole se alue, jota voidaan käyttää kyseisen tuotteen kuvauksessa;
jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää alueellaan muista aiheellisista
toimenpiteistä, jotta vältettäisiin sekaannus kyseisen määritellyn
alueen kanssa;
— ilmoittamaan A kohdan 2 kohdan a alakohdan toisessa ja kolmannessa
luetelmakohdassa tarkoitetuissa pöytäviineissä pullottajan tai
lähettäjän päätoimipaikka ja tarvittaessa pullotus- ja lähetyspaikka.
Määritettävien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti koodia voidaan
käyttää tässä liitteessä tarkoitettujen tuotteiden merkintöihin A kohdan 3
kohdassa määriteltyjen tietojen osalta, jos se jäsenvaltio, jonka alueella
nämä tuotteet on pullotettu, tämän sallii. Käyttöedellyttää, että tuotteen
kaupalliseen jakeluun osallistuneen muun henkilön tai henkilöryhmit-
tymän kuin pullottajan nimi tai toiminimi sekä se paikallinen
hallintoalue tai sen osa, jossa tällä henkilöllä tai ryhmittymällä on toimi-
paikka, on etiketissä lyhentämättömänä.
F.Merkit
1. Kun tässä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden kuvausta, tarjontamuotoa
ja mainontaa täydennetään merkeillä, eivät nämä saa sisältää sellaisia
sanoja, sanan osia, tunnuksia tai kuvia:
a) jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta tai johtaa harhaan henkilöitä,
joille ne on osoitettu 48 artiklan mukaisesti, tai
b) jotka
— henkilöt, joille ne on osoitettu, saattaisivat osittain tai täysin
sekoittaa sellaisen pöytäviinin, väkevän viinin, helmeilevän viinin,hiilihapotetun helmeilevän viinin, määritellyllä alueella tuotetun
laatuviinin tai tuontiviinin kuvauksen kanssa, jonka kuvauksesta
on säädetty yhteisön säännöksissä, taikka tässä liitteessä tarkoi-
tetun muun tuotteen kuvauksen kanssa, tai
— ovat samanlaisia tällaisen tuotteen kuvauksen kanssa, elleivät
edellä mainittujen lopullisten tuotteiden valmistukseen käytettävät
tuotteet ole oikeutettuja tällaiseen kuvaukseen tai tarjontamuotoon.
Pöytäviinin, väkevän viinin, helmeilevän viinin, hiilihapotetun helmei-
levän viinin, määritellyllä alueella tuotetun laatuviinin tai tuontiviinin
päällysmerkintöjen kuvauksessa ei voida myöskään käyttää sellaisiasanoja, sanan osia, tunnuksia tai kuvia sisältäviä merkkejä, jotka:
a) kun kyseessä ovat:
— pöytäviinit, väkevät viinit, helmeilevät viinit ja hiilihapotetut
helmeilevät viinit, sisältävät tma-laatuviinin nimen,
— tma-laatuviinit, sisältävät pöytäviinin nimen,
— tuontiviinit, sisältävät pöytäviinin tai tma-laatuviinin nimen;
b) kun kyseessä ovat maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit,
tma-laatuviinit tai tuontiviinit, sisältävät erityisesti maantieteellistä
alkuperää, viiniköynnöslajiketta, satovuotta tai ensiluokkaista laatua
koskevia vääriä merkintöjä;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 80
▼B
c) kun kyseessä ovat muut kuin b alakohdassa tarkoitetut pöytäviinit,
väkevät viinit, helmeilevät viinit ja hiilihapotetut helmeilevät viinit
sisältävät maantieteellistä alkuperää, viiniköynnöslajiketta, satovuotta
tai ensiluokkaista laatua koskevia merkintöjä,
d) kun kyseessä ovat tuontiviinit, saattavat aiheuttaa sekaannusta
pöytäviiniä, väkevää viiniä, helmeilevää viiniä, hiilihapotettua
helmeilevää viiniä, tma-laatuviiniä tai maantieteellisellä merkinnällä
varustettua tuontiviiniä luonnehtivan kuvauksen kanssa.
2. Edellä 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdasta poiketen sellaisen
viinille tai rypäleen puristemehulle rekisteröidyn merkin haltija, joka on
samanlainen:
— määriteltyä aluetta pienemmän, tma-laatuviinin kuvauksessa käytetyn
maantieteellisen yksikön nimen kanssa, tai
— maantieteellisellä kuvauksella varustetun pöytäviinin kuvauksessa
käytetyn maantieteellisen yksikön nimen kanssa, tai
— maantieteellisellä kuvauksella varustetun tuontiviinin nimen kanssa,
voi, vaikkei hänellä olisi oikeutta tähän nimeen 1 kohdan ensimmäisen
alakohdan mukaisesti, jatkaa tämän merkin käyttöä 31 päivään joulukuuta
2002, jos kyseinen merkki:
a) on rekisteröity viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1985 jäsenvaltion
toimivaltaisen viranomaisen toimesta rekisteröinnin aikana voimassa
olleen lainsäädännön mukaisesti; ja
b) on tosiasiallisesti ollut käytössä tauotta rekisteröinnistä 31 päivään
joulukuuta 1986 tai, jos tämä on tehty ennen 1 päivää tammikuuta
1984, ainakin kyseiseen päivään asti.
Lisäksi sellaisen viinin tai rypäleen puristemehun rekisteröidyn ja
tunnetun merkin joka sisältää samoja sanoja kuin määritellyn alueen tai
määriteltyä aluetta pienemmän maantieteellisen yksikön nimi, haltija,
voi, vaikka hän ei olisi oikeutettu tähän nimeen 1 kohdan mukaisesti,
jatkaa tämän merkin käyttöä, jos se liittyy alkuperäisen haltijansa tai
alkuperäisen antajansa ominaislaatuun sillä edellytyksellä, että merkki on
rekisteröity vähintään 25 vuotta ennen kuin tuottajajäsenvaltio on viralli-
sesti tunnustanut kyseisen maantieteellisen nimen asianomaisten yhteisön
säännösten mukaisesti tma-laatuviinien osalta ja jos merkki on tosiasialli-
sesti ollut käytössä tauotta.
Ensimmäisen ja toisen alakohdan edellytykset täyttäviä merkkejä ei voida
käyttää tma-laatuviinin tai pöytäviinin kuvauksessa käytettyjen maantie-
teellisten yksiköiden nimien vastaisesti.
3. Neuvosto voi päättää ennen 31 päivää joulukuuta 2002 määräenem-
mistöllä komission ehdotuksesta 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitetun määräajan pidentämisestä.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 2 kohdassa tarkoitetut merkit
sitä mukaa kun ne niille ilmoitetaan.
Komissio antaa niistä tiedon yhteisön viinialan säännösten noudattamisen
valvonnasta vastaaville jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
G.Liikkeelle laskeminen, valvonta ja suojaus
1. Kun tuote lasketaan liikkeeseen nimellistilavuudeltaan enintään 60 litran
säiliössä, säiliössä on oltava päällysmerkintä. Merkinnän on oltava tämän
asetuksen säännösten mukainen; tätä noudatetaan myös yli 60 litran
säiliöiden osalta, kun ne varustetaan merkinnällä.
2. Edellä 1 kohtaa koskevista poikkeuksista voidaan päättää erikseen.3. Jokaisen jäsenvaltion on vastattava tämän asetuksen mukaisesti kaupan
pidettävien tma-laatuviinien ja maantieteellisellä merkinnällä varustet-
tujen pöytäviinien valvonnasta ja suojauksesta.
4. Ihmisten käyttöön tarkoitetut maantieteellisellä merkinnällä varustetut
tuontiviinit voidaan niiden yhteisössä tapahtuvaa markkinoille saattamista
varten hyväksyä 3 kohdassa tarkoitetun suoja- ja valvontajärjestelmän
piiriin edellyttäen, että noudatetaan vastavuoroisuutta.
Ensimmäinen alakohta pannaan täytäntöön sopimuksilla, jotka neuvotel-
laan ja tehdään asianomaisten kolmansien maiden kanssa
perustamissopimuksen 133 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 81
▼B
LIITE VIII
KUOHUVIINIEN KUVAUS, NIMITYS, TARJONTAMUOTO JA
SUOJAUS
A.Määritelmät
1. Tässä liitteessä annetaan viinien nimitystä ja tarjontamuotoa koskevat
säännöt seuraavien kuohuviinien osalta:
a) liitteessä I olevassa 15 kohdassa määritellyt kuohuviinit, jotka on
valmistettu yhteisössä;
b) liitteessä I olevassa 16 kohdassa määritellyt hiilihapotetut kuohuviinit,
jotka ovat peräisin yhteisöstä;
c) tämän asetuksen 75 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti
määritellyt kuohuviinit, jotka ovat peräisin kolmansista maista;
d) tämän asetuksen 75 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti
määritellyt hiilihapotetut kuohuviinit, jotka ovat peräisin kolmansista
maista.
Edellä a alakohdassa tarkoitettuihin kuohuviineihin kuuluvat:
— liitteessä V olevassa H kohdassa tarkoitetut ”kuohuviinit”,
— liitteessä V olevassa I kohdassa tarkoitetut ”laatukuohuviinit”,— liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoitetut ”määritellyillä alueilla
tuotetut laatukuohuviinit” (tma-laatukuohuviinit).
2. Tässä liitteessä tarkoitetaan
—”päällysmerkinnällä ” kaikkia tuotetta kuvaavia mainintoja, tunnuksia,
kuvia tai merkkejä tai muita määritteitä, joiden avulla tuotteet erote-
taan, ja jotka näkyvät pullossa, myös sulkimessa ja pakkaukseen
kiinnitetyssä riipuksessa sekä pullojen kaulassa olevassa kääreessä;
—”pakkauksella ” suojaavaa käärettä kuten paperia, olkikäärettä, pahvia
ja laatikkoa, jota käytetään yhden tai useamman pullon kuljettamiseen
ja/tai niiden näytteillepanoon lopulliselle kuluttajalle myymistä varten;
— edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen ” valmistajalla ” luonnollista tai
oikeushenkilöä tai tällaisten henkilöiden ryhmittymää, joka valmistaa
tai valmistuttaa tuotetta omaan lukuunsa;
—”valmistuksella ” tuoreiden viinirypäleiden, rypäleen puristemehun ja
viinin muuntamista edellä 1 kohdassa tarkoitetuksi tuotteeksi.
B.Pakolliset merkinnät
1. A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta päällysmerkinnässä
on ilmoitettava:
a) myyntinimike D kohdan 2 kohdan mukaisesti,
b) tuotteen nimellistilavuus,
c) tuotetyyppi D kohdan 3 kohdan mukaisesti,
d) alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina myöhemmin määriteltävien
menettelyjen mukaisesti ilmoitettuna.
2. A kohdan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta
päällysmerkinnässä on oltava 1 kohdassa tarkoitettujen mainintojen
lisäksi:
— yhteisöön sijoittautuneen valmistajan tai myyjän nimi tai toiminimi ja
— sen kunnan tai kunnan osan sekä jäsenvaltion nimi, jossa on edellä
tarkoitetun henkilön kotipaikka D kohdan 4 ja 5 kohdan mukaisesti.
Tuottajajäsenvaltiot voivat kuitenkin tehdä pakolliseksi valmistajan nimen
tai toiminimen merkitsemisen täydellisenä.
Jos pakkausmerkinnässä on valmistajan nimi tai toiminimi ja valmistus
tapahtuu muussa kuin ensimmäisen kohdan toisessa alakohdassa tarkoite-
tussa kunnassa, kunnan osassa tai jäsenvaltiossa, kyseisessä kohdassa
tarkoitettujen tietojen lisäksi on ilmoitettava sen kunnan tai kunnan osan
nimi, jossa valmistus tapahtuu, ja jos valmistus tapahtuu toisessa jäsenval-
tiossa, tämän jäsenvaltion nimi.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 82
▼B
3. A kohdan 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta
päällysmerkinnässä on ilmoitettava 1 kohdassa mainittujen tietojen
lisäksi:
a) maahantuojan nimi tai toiminimi sekä sen kunnan ja jäsenvaltion nimi,
jossa maahantuojan kotipaikka on,
b) valmistajan nimi tai toiminimi sekä sen kunnan ja kolmannen maan
nimi, jossa valmistajan kotipaikka on D kohdan 4 ja 5 kohdan mukai-
sesti.
4. Päällysmerkinnässä on oltava lisätietoja seuraavissa tapauksissa:
— niiden tuotteiden osalta, jotka on valmistettu kolmansista maista peräi-
sin olevista viineistä, jollaisia ovat liitteessä I olevan 15 kohdan
kuudennessa luetelmakohdassa tarkoitetut tuotteet, päällysmerkinnässä
on ilmoitettava, että tuote on valmistettu tuontiviinistä, ja täsmen-
nettävä, mistä kolmannesta maasta cuvéen koostumukseen käytetty
viini on peräisin,
— tma-laatuviinien osalta päällysmerkinnässä on ilmoitettava sen
määritellyn alueen nimi, jolta tuotteen valmistukseen käytetyt viiniry-
päleet on poimittu,
— liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdassa tarkoitettujen maustettujen
laatukuohuviinien osalta päällysmerkinnässä on ilmoitettava joko sen
viiniköynnöslajikkeen nimi, jonka rypäleistä viinit on valmistettu, tai
maininta ”valmistettu maustettujen viiniköynnöslajikkeiden
rypäleistä”.
C.Vapaaehtoiset merkinnät
1. A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta päällysmerkinnässä
voidaan lisäksi mainita muita tietoja, edellyttäen kuitenkin, että:
— ne ovat sellaisia, että niistä ei saata aiheutua sekaannusta henkilöille,
joille tiedot osoitetaan, varsinkaan B kohdassa tarkoitettujen pakol-
listen tietojen ja E kohdassa tarkoitettujen vapaaehtoisten
merkintöjen osalta,
— tarvittaessa noudatetaan E kohdan määräyksiä.
2. Kuohuviinialan valvonnan ja tarkastusten osalta asianomaiset toimival-
taiset viranomaiset voivat vaatia kussakin jäsenvaltiossa annettuja yleisiä
menettelysääntöjä noudattaen B kohdan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan
ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua valmistajaa tai myyjää
osoittamaan, että kuvauksessa ilmoitetut, kyseessä olevan tuotteen tai sen
valmistuksessa käytettyjen tuotteiden luonnetta, ominaisuuksia, laatua,
koostumusta, alkuperää tai lähtökohtaa koskevat tiedot pitävät paikkansa.
Kun pyynnön esittää:
— sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, johon valmistaja tai
myyjä on sijoittautunut, kyseinen viranomainen vaatii näyttöä suoraan
valmistajalta tai myyjältä,
— toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, tämä antaa virano-
maisten välisen suoran yhteistyön puitteissa sen jäsenvaltion
toimivaltaiselle viranomaiselle, johon valmistaja tai myyjä on sijoit-
tautunut, kaikki tarpeelliset tiedot, joiden perusteella voi vaatia
kyseistä näyttöä; pyynnön esittävälle viranomaiselle annetaan tieto
jatkotoimenpiteistä, joihin pyyntöjohtaa.
Jos toimivaltaiset viranomaiset toteavat, että näyttöä ei ole esitetty, katso-
taan, että kyseiset tiedot eivät ole tämän asetuksen mukaisia.
D.Pakollisia merkintöjä koskevat yksityiskohtaiset säännöt
1. B kohdassa tarkoitettujen merkintöjen on oltava:
— pullon kyljessä samaan näkökenttään ryhmiteltyinä ja
— esitetty selkein, helposti luettavin, häipymättömin ja riittävän isoin
kirjaimin, jotka erottuvat hyvin pohjasta ja jotka voi erottaa selvästi
muista kirjoitusmerkinnöistä ja piirroksista.
Maahantuojaa koskevat pakolliset merkinnät saavat kuitenkin olla sen
näkökentän ulkopuolella, jossa muut pakolliset merkinnät ovat.
2. B kohdan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa myyntinimikkeessä
käytetään jotakin seuraavista maininnoista:
a) liitteessä V olevassa H kohdassa tarkoitetun kuohuviinin osalta main-
intaa ”kuohuviini”;1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 83
▼B
b) liitteessä V olevassa I kohdassa tarkoitetun muun kuin tämän kohdan d
alakohdassa tarkoitetun laatukuohuviinin osalta mainintaa ”laatukuo-
huviini” tai ”Sekt”;
c) liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoitettujen tma-laatukuohuviinien
osalta:
— mainintaa ”määritellyllä alueella tuotettu laatuviini” tai ”tma-laatu-
kuohuviini” tai ”Sekt bestimmter Anbaugebiete” tai ”Sekt b. A.”,
tai
— perinteistä erityismainintaa, jonka se jäsenvaltio, jossa valmistus
on tapahtunut, valitsee liitteessä VII olevan A kohdan 2 kohdan c
alakohdan toisen luetelmakohdan neljännessä alaluetelmakohdassa
tarkoitetuista maininnoista ja joka on erikseen vahvistettavassa
luettelossa, tai
— jotakin niiden määriteltyjen tma-laatukuohuviinin alueiden nimistä,
jotka on vahvistettu liitteessä VII olevan A kohdan 2 kohdan c
alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua poikkeusta sovel-
taen, tai
— edellä esitetyistä kahta merkintää yhdessä käytettyinä.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä tiettyjen niiden alueilla tuotet-
tujen tma-laatukuohuviinien osalta, että tiettyjä ensimmäisessä
alakohdassa tarkoitettuja mainintoja on käytettävä joko yksinään tai
yhdessä;
d) liitteessä V olevassa I kohdan 3 kohdassa tarkoitetun maustetun laatu-
kuohuviinin osalta mainintaa ”maustettu laatukuohuviini”;
e) kolmannesta maasta peräisin olevan kuohuviinin osalta mainintaa:
— ”kuohuviini”
tai
— ”laatukuohuviini” tai ”Sekt”, kun sen valmistusolosuhteille asetet-
tujen vaatimusten on tunnustettu vastaavan liitteessä V olevassa I
kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia.
Näiden kuohuviinien osalta myyntinimikkeeseen liitetään maininta
kolmannesta maasta, jossa valmistukseen käytetyt viinirypäleet on
poimittu, viiniytetty ja muunnettu kuohuviiniksi. Kun kuohuviinin
valmistukseen käytetyt tuotteet on saatu jostakin toisesta maasta kuin
siitä, jossa valmistaminen on tapahtunut, B kohdan 3 kohdan mukaisen
valmistusmaata koskevan merkinnän on erotuttava selvästi kaikista
muista päällysmerkinnän tiedoista;
f) yhteisöstä tai kolmannesta maasta peräisin olevan hiilihapotetun
kuohuviinin osalta mainintaa ”hiilihapotettu kuohuviini”. Kun mainin-
nassa käytetystä kielestä ei käy ilmi, että viiniin on lisätty
hiilidioksidia, merkintää täydennetään myöhemmin määritettävien
yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti sanoilla ”saatu aikaan
lisäämällä hiilidioksidia”.
3. B kohdan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun sokeripitoisuuden perus-
teella määritellyn tuotetyypin ilmoittamiseen käytetään jotakin seuraavista
maininnoista, jotka ovat ymmärrettäviä siinä määränpäänä olevassa jäsen-
valtiossa tai kolmannessa maassa, jossa tuotetta tarjotaan sellaisenaan
elintarvikkeena käytettäväksi:
— ”brut nature”, ”naturherb”, ”bruto natural”, ”pas dosé”, ”dosage zéro”
tai ”dosaggio zero”: jos sen sokeripitoisuus on alle 3 grammaa
litrassa; kyseisiä merkintöjä voidaan käyttää ainoastaan sellaisen tuot-
teen osalta, johon ei sen jälkeen, kun pullo on aukaistu hiivasakan
poistamiseksi, ole lisätty sokeria,
— ”extra brut”, ”extra herb” tai ”extra bruto”: jos sen sokeripitoisuus on
0-6 grammaa litrassa,
— ”brut”, ”herb” tai ”bruto”: jos sen sokeripitoisuus on alle 15 grammaa
litrassa,
— ”extra dry”, ”extra trocken” tai ”extra seco”: jos sen sokeripitoisuus
on 12-20 grammaa litrassa,
— ”sec”, ”trocken”, ”secco” tai ”asciutto”, ”dry”, ”tør”, ” ξηρός”,
”seco”, ”torr” tai ”kuiva”: jos sen sokeripitoisuus on 17-35 grammaa
litrassa,
— ”demi-sec”, ”halbtrocken”, ”abboccato”, ”medium dry”, ”halvtør”,
”ηµίξηρος ”, ”semi seco”, ”meio seco”, ”halvtorr” tai ”puolikuiva”:
jos sen sokeripitoisuus on 33-50 grammaa litrassa,
— ”doux”, ”mild”, ”dolce”, ”sweet”, ”sød”, ” γλυκύς”, ”dulce”, ”doce”,
”söt” tai ”makea”: jos sen sokeripitoisuus on enemmän kuin 50
grammaa litrassa.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 84
▼B
Jos tuotteen sokeripitoisuuden perusteella on mahdollista merkitä
kumpikin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista maininnoista, valmis-
taja tai maahantuoja voi käyttää niistä vain toista valintansa mukaan.
Poikkeuksena B kohdan 1 kohdan c alakohtaan voidaan liitteessä V
olevan I kohdan 3 kohdassa tarkoitettujen maustettujen laatukuohuviinien
osalta ja liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdassa tarkoitettujen maus-
tettujen tma-laatukuohuviinien osalta korvata ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitettu tuotetyyppiä koskeva maininta ilmoittamalla analysoinnin
tuloksena saatu sokeripitoisuus grammoina litraa kohti.
Sokeripitoisuuden perusteella määritellyn tuotetyypin mainitsemisen
yhteydessä merkinnässä saa ilmoittaa ainoastaan ensimmäisessä ja
kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja tietoja.
4. Valmistajan nimi tai toiminimi sekä sen kunnan tai kunnan osan ja
valtion nimi, jossa on valmistajan kotipaikka, on merkittävä:
— kokonaan kirjoitettuna tai
— yhteisössä valmistettujen tuotteiden osalta koodina kuitenkin niin, että
lukuun ottamatta valmistajaa sen henkilön tai henkilöryhmittymän,
joka on osallistunut tuotteen kaupalliseen levittämiseen, nimi tai
toiminimi sekä sen kunnan, kunnan osan ja jäsenvaltion nimi, jossa
on kyseisen henkilön tai henkilöryhmittymän kotipaikka, on kirjoitettu
kokonaan.
5. Kun kunnan tai kunnan osan nimi on pakkausmerkinnässä osoittamassa
joko valmistajan tai tuotteen kaupalliseen levitykseen osallistuneen toisen
henkilön kotipaikkaa tai ilmoittamassa tuotteen valmistuspaikan ja kun
merkinnässä on sellaisen liitteessä VI olevan A kohdan mukaisesti
määritellyn alueen nimi, joka ei ole sama kuin alue, jota voidaan käyttää
kyseessä olevan tuotteen kuvaamiseen, tämä nimi merkitään koodina.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä niiden alueella valmistettujen tuot-
teiden kuvausta koskevista muista tarpeellisista toimenpiteistä,
esimerkiksi kirjainkoosta, joilla voidaan välttää viinin maantieteellistä
alkuperää koskevat sekaannukset.
6. Valmistustavan ilmoittamiseen käytettävistä maininnoista voidaan säätää
yksityiskohtaisissa soveltamissäännöksissä.
E.Tiettyjen erityistermien käyttö
1. Jäsenvaltiota tai kolmatta maata pienemmän muun maantieteellisen
yksikön kuin määritellyn alueen nimeä saa käyttää vain jonkin seur-
aavan nimikkeen täydentämiseen:
— tma-laatukuohuviinin,
— laatukuohuviinin, jolle on annettu tällaisen maantieteellisen yksikön
nimi yksityiskohtaisten soveltamissääntöjen mukaisesti tai
— kolmannesta maasta peräisin olevan kuohuviinin, jonka valmista-
mista koskevat edellytykset on tunnustettu liitteessä V olevassa I
kohdassa tarkoitettuja maantieteellisen yksikön mukaan nimettyjen
laatukuohuviinien valmistusedellytyksiä vastaaviksi.
Tällaisen nimen käyttösallitaan ainoastaan, jos:
a) se on sen jäsenvaltion tai kolmannen maan määräysten mukainen,
jossa kuohuviini on valmistettu,
b) kyseinen maantieteellinen yksikköon rajattu täsmällisesti,
c) kaikki rypäleet, joista tuote on valmistettu, ovat peräisin kyseisestä
maantieteellisestä yksiköstä, lukuun ottamatta tirage-liuoksen tai
expedition-liuoksen sisältämiä tuotteita,
d) tma-laatukuohuviinien osalta maantieteellinen yksikkösijaitsee sen
määritellyn alueen sisällä, jonka nimi viinillä on,
e) laatukuohuviinien osalta maantieteellisen yksikön nimeä ei ole
vahvistettu tma-laatukuohuviinin nimeksi.
Poikkeuksena toisen alakohdan c luetelmakohtaan jäsenvaltiot voivat
sallia määriteltyä aluetta pienemmän maantieteellisen yksikön nimen
käytön tma-laatukuohuviinin nimityksen täsmentämiseen, jos vähintään
85 prosenttia tuotteesta on valmistettu kyseiseltä alueelta korjatuista
rypäleistä.
2. Viiniköynnöslajikkeen nimeä saa käyttää ainoastaan sellaisen A kohdan
1 kohdan
— a alakohdassa
tai1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 85
▼B
— c alakohdassa tarkoitetun tuotteen nimityksen täydentämiseen, jonka
valmistamista koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin
liitteessä V olevassa I kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa
tarkoitetut edellytykset.
Viiniköynnöslajikkeen nimi tai sen synonyymi voidaan mainita
ainoastaan, jos:
a) lajikkeen viljely ja siitä valmistettujen tuotteiden käyttöovat yhteisö n
säännösten tai sen kolmannen maan, josta käytetyt rypäleet on
poimittu, säännösten mukaisia,
b) kyseinen lajike on sen jäsenvaltion aikanaan vahvistettavassa luette-
lossa, josta cuvéen ainesosina käytetyt tuotteet ovat peräisin; tma-
laatukuohuviinien osalta luettelo laaditaan liitteessä VI olevan B
kohdan 1 kohdan tai K kohdan 10 kohdan a alakohdan mukaisesti,
c) lajikkeen nimeä ei voi sekoittaa määritellyn alueen tai maantieteel-
lisen yksikön nimeen, jota käytetään muun yhteisössä tuotetun tai
yhteisöön tuodun viinin kuvauksessa,
d) lajikkeen nimeä ei saa toistaa samassa ilmauksessa, paitsi jos on
olemassa useita lajikkeita, joilla on sama nimi, ja jos nimi on tuotta-
jajäsenvaltion aikanaan vahvistettavassa luettelossa; luettelo on
toimitettava komissiolle, joka tiedottaa siitä muille jäsenvaltioille,
e) tuote on kokonaan peräisin kyseisestä lajikkeesta lukuun ottamatta
tirage-liuoksen ja expedition-liuoksen sisältämiä tuotteita, ja mikäli
lajikkeella on määräävä vaikutus kyseisen tuotteen luonteeseen,
f) valmistusprosessin kesto mukaan lukien vanhentaminen valmistusyri-
tyksessä laskettuna cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi
tarkoitetun käymisen alkamisesta on ollut vähintään 90 päivää, ja
jos cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi tarkoitettu käymisaika ja
aika, jonka cuvée on sakan päällä, on kestänyt vähintään:
— 60 päivää,
— 30 päivää, jos käyminen tapahtuu sekoittimilla varustetuissa
säiliöissä.
Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta liitteessä V olevassa I kohdan
3 kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdan 10 kohdassa tarkoitet-
tuihin maustettuihin kuohuviineihin.
Tuottajajäsenvaltiot voivat poiketen toisesta alakohdasta:
— sallia viiniköynnöslajikkeen nimen käytön, jos tuotteessa on
vähintään 85 prosenttia kyseisen lajikkeen rypäleitä, lukuun otta-
matta tirage-liuoksen ja expedition-liuoksen sisältämiä tuotteita,
ja mikäli lajikkeella on määräävä vaikutus kyseisen tuotteen luon-
teeseen,
— sallia kahden tai kolmen viiniköynnöslajikkeen nimen käytön, jos
se on mahdollista tuottajajäsenvaltion säännöstön mukaisesti,
mikäli kaikki tuotteen valmistamiseen käytetyt rypäleet ovat pe-
räisin kyseisistä kolmesta lajikkeesta, lukuun ottamatta tirage-
liuoksen ja expedition-liuoksen sisältämiä tuotteita, ja jos
kyseisten kahden tai kolmen lajikkeen sekoituksella on määräävä
vaikutus kyseisen tuotteen luonteeseen,
— rajoittaa käytön tiettyihin, toisessa alakohdassa tarkoitettuihin
viiniköynnöslajikkeiden nimiin.
3. Mainintaa ”pullossa käytetty”/”pullossa käynyt” voidaan käyttää tarkoit-
tamaan ainoastaan:
— tma-laatukuohuviiniä,
— laatukuohuviiniä,
tai
— kolmannesta maasta peräisin olevaa kuohuviiniä, jonka valmista-
mista koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin liitteessä
V olevassa I kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoi-
tetut edellytykset.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua nimitystä saa käyttää ainoastaan,
jos:
a) valmistetusta tuotteesta on tullut kuohuvaa pullossa tapahtuneen
toisen alkoholikäymisen avulla,
b) valmistusprosessin kesto mukaan lukien vanhentaminen valmistusyri-
tyksessä laskettuna cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi
tarkoitetun käymisen alkamisesta on ollut vähintään yhdeksän
kuukautta,1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 86
▼B
c) cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi tarkoitettu käymisaika ja
aika, jonka cuvée on sakan päällä, on ollut vähintään 90 päivää,
d) valmistettu tuote on erotettu sakasta suodattamalla joko juoksutusme-
netelmää käyttäen tai jäädyttämällä sakka ja poistamalla se.
4. Mainintaa ”käynyt pullossa perinteisen menetelmän mukaisesti” tai
”perinteinen menetelmä” tai ”klassinen menetelmä” tai ”perinteinen
klassinen menetelmä” sekä näiden nimitysten käännöksiä saa käyttää
ainoastaan kuvaamaan:
— tma-laatukuohuviiniä,
— laatukuohuviiniä,
tai
— kolmannesta maasta peräisin olevaa kuohuviiniä, jonka valmista-
mista koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin liitteessä
V olevassa I kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoi-
tetut edellytykset.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja nimityksiä saa käyttää
ainoastaan, jos:
a) valmistetusta tuotteesta on tullut kuohuvaa pullossa tapahtuneen
toisen alkoholikäymisen avulla,
b) valmistettu tuote on ollut samassa yrityksessä sakan päällä keskey-
tyksettä vähintään yhdeksän kuukautta cuvéen muodostumisesta
lukien,
c) valmistettu tuote on erotettu sakasta jäädyttämällä sakka ja poista-
malla se.
5. Mainintaa valmistusmenetelmästä, jossa on määritellyn alueen tai muun
maantieteellisen yksikön nimi tai näistä johdettu termi, saa käyttää
ainoastaan kuvaamaan:
— tma-laatukuohuviiniä,
— laatukuohuviiniä,
tai
— kolmannesta maasta peräisin olevaa kuohuviiniä, jonka valmista-
mista koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin liitteessä
V olevassa I kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoi-
tetut edellytykset.
Mainintaa saa käyttää kuvaamaan tuotetta ainoastaan, jos siitä on oikeus
käyttää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua maantieteellistä nimi-
tystä.
6. Kohdan 4 toisen alakohdan edellytykset täyttävien tma-laatukuohuvii-
nien osalta:
a) maininta ”Winzersekt” on varattu Saksassa tuotetuille tma-laatukuo-
huviineille ja maininta ”Hauersekt” on varattu Itävallassa tuotetuille
tma-laatukuohuviineille, jotka molemmat:
— on tehty samalta viinitilalta korjatuista rypäleistä mukaan lukien
tuottajaorganisaatiot, joissa D kohdan 4 kohdassa määritellyllä
tavalla valmistaja viiniyttää tma-laatukuohuviinien valmistami-
seen tarkoitetut rypäleet,
— ovat ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun valmistajan
markkinoimia, ja niissä on pakkausmerkinnät, joissa mainitaan
viinitila, viiniköynnöslajike ja vuosikerta.
Yksityiskohtaisissa soveltamissäännöissä voidaan vahvistaa lisäedel-
lytyksiä nimityksen ”Winzersekt” käytölle ja vastaavien nimitysten
käytölle muilla yhteisön kielillä. Jäsenvaltiolle voidaan samoissa
yksityiskohtaisissa säännöissä antaa mahdollisuus antaa erityisiä,
varsinkin rajoittavampia säännöksiä.
Edellisissä alakohdissa tarkoitettuja mainintoja voidaan käyttää
ainoastaan niiden alkuperäisellä kielellä.
b) maininta ”crémant” on varattu tma-laatukuohuviineille:
— joille jäsenvaltio, jossa viinin valmistaminen tapahtuu, myöntää
nimityksen liittäen sen määritellyn alueen nimeen,
— jotka on tehty rypäleistä, valkoisten tma-laatukuohuviinien osalta
kokonaisista rypäleistä, puristamalla saadusta rypäleen puristeme-
husta, jota on enintään 100 litraa 150:tä kilogrammaa korjattuja
rypäleitä kohti,
— joissa on rikkidioksidia enintään 150 milligrammaa litraa kohti,— joissa on sokeria vähemmän kuin 50 grammaa litraa kohti
ja1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 87
▼B
— jotka on tehty noudattaen mahdollisia erityisiä lisäsääntöjä, jotka
jäsenvaltio, jossa ne on valmistettu, on vahvistanut niiden valmis-
tamista ja kuvausta koskeviksi.
Poikkeuksena ensimmäiseen luetelmakohtaan niiden tma-laatukuohu-
viinien osalta, joille asianomainen jäsenvaltio ei myönnä mainintaa
”crémant” tämän säännöksen mukaisesti, tma-laatukuohuviinien tuot-
tajat voivat käyttää tätä mainintaa sillä edellytyksellä, että he ovat
perinteisesti käyttäneet sitä vähintään kymmenen vuotta ennen 1
päivää heinäkuuta 1996.
Asianomainen jäsenvaltio tiedottaa komissiolle tapauksista, joissa
tätä poikkeusta käytetään.
7. Sadonkorjuuvuosi voi täydentää ainoastaan seuraavien tuotteiden
kuvausta:
— tma-laatukuohuviini,
— laatukuohuviini,
tai
— kolmannesta maasta peräisin oleva kuohuviini, jonka valmistamista
koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin liitteessä V
olevassa 1 kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoitetut
edellytykset.
Sadonkorjuuvuosi voidaan mainita ainoastaan, jos tuote on tehty
rypäleistä, joista vähintään 85 prosenttia on korjattu kyseisenä vuonna,
lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältyvät tirage-liuokseen tai expedi-
tion-liuokseen.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä niiden alueella valmistettujen tma-
laatukuohuviinien osalta, että sadonkorjuuvuosi voidaan mainita
ainoastaan, jos tuote on valmistettu yksinomaan kyseisenä vuonna korja-
tuista rypäleistä, lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältyvät tirage-
liuokseen tai expedition-liuokseen.
8. Maininta erinomaisesta laadusta hyväksytään ainoastaan
— tma-laatukuohuviinistä,
— laatukuohuviinistä
tai
— kolmannesta maasta peräisin olevasta kuohuviinistä, jonka valmista-
mista koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin liitteessä
V olevassa I kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoi-
tetut edellytykset.
9. Jäsenvaltion tai kolmannen maan nimitystä käyttämällä kyseisen valtion
nimeä tai siitä johdettua adjektiivia yhdistettynä D kohdan 2 kohdassa
tarkoitettuun myyntinimikkeeseen voidaan käyttää vain, jos tämä tuote
on saatu yksinomaan saman jäsenvaltion tai kolmannen maan alueella
korjatuista ja viiniytetyistä rypäleistä kuin missä tuote on valmistettu.
10. A kohdan 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen nimitystä voidaan täydentää
maininnalla tai tunnuksella, joka viittaa kilpailusta saatuun mitaliin tai
palkintoon tai johonkin muuhun kunniamainintaan, vain, jos ne ovat
virallisen laitoksen tai tätä tarkoitusta varten virallisesti hyväksytyn
laitoksen vain tietylle määrälle kyseistä tuotetta myöntämiä.
11. Mainintaa ”Premium” tai ”Réserve” voidaan käyttää vain täydentämään
— merkintää ”laatukuohuviini”
tai
— yhtä D kohdan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista maininnoista.
Mainintaa ”Réserve” voidaan täydentää tarvittaessa laatua ilmaisevalla
määreellä tuottajajäsenvaltion määrittämien edellytysten mukaisesti.
12. Yksityiskohtaisissa soveltamissäännöissä voidaan tarvittaessa vahvistaa
a) edellytykset käyttää
— 8 kohdassa tarkoitettua merkintää,
— muita kuin 3-6 kohdassa tarkoitettuja valmistustapaa koskevia
mainintoja,
— mainintoja, joilla tarkoitetaan niiden viiniköynnöslajikkeiden
erityisominaisuuksia, joista kyseinen tuote on saatu;
b) luettelo a alakohdassa tarkoitetuista maininnoista.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 88
▼B
F.Kielet, joita päällysmerkinnöissä voidaan käyttää
Merkinnät, joita tarkoitetaan:
— B kohdassa, on tehty yhdellä tai useammalla yhteisön virallisista kielistä
siten, että lopullinen kuluttaja ymmärtää helposti jokaisen merkinnän,
— C kohdassa, tehdään yhdellä tai useammalla yhteisön virallisista kielistä.
Jäsenvaltiot voivat sallia niiden alueella liikkeeseen laskettujen tuotteiden
osalta, että nämä merkinnät tehdään jollakin muulla kuin yhteisön virallisella
kielellä silloin kun tämän kielen käyttöon perinteistä ja tavanomaista kysei-sessä jäsenvaltiossa tai osassa sen aluetta.
Kuitenkin:
a) merkintä:
— tma-laatukuohuviinien osalta B kohdan 4 kohdan toisessa luetelma-
kohdassa tarkoitetun määritellyn alueen nimestä,
— tma-laatukuohuviinien tai laatukuohuviinien osalta E kohdan 1
kohdassa tarkoitetun muun maantieteellisen alueen nimestä,
tehdään vain sen jäsenvaltion virallisella kielellä, jonka alueella valmistus
on tapahtunut; edellä mainittujen Kreikassa valmistettujen tuotteiden
osalta nämä merkinnät voidaan toistaa yhdellä tai useammalla yhteisön
virallisella kielellä;
b) kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden osalta:
— sen kolmannen maan virallisen kielen käyttäminen, jossa valmistus on
tapahtunut, on sallittu, jos B kohdan 1 kohdassa tarkoitetut merkinnät
on tehty lisäksi jollakin yhteisön virallisella kielellä,
— tiettyjen C kohdassa tarkoitettujen merkintöjen kääntämisestä jollekin
yhteisön viralliselle kielelle voidaan säätää yksityiskohtaisissa sovel-
tamissäännöissä;
c) yhteisöstä peräisin olevien ja vientiin tarkoitettujen tuotteiden osalta B
kohdan 1 kohdassa tarkoitetut merkinnät, jotka on tehty jollakin yhteisön
virallisella kielellä, voidaan toistaa toisella kielellä.
G.Esittely
1. A kohdan 1 kohdassa tarkoitetut tuotteet voidaan pitää myyntiä varten tai
laskea liikkeeseen ainoastaan lasipulloissa:
a) jotka on suljettu:
— shamppanjakorkilla, joka on luonnonkorkkia tai muuta elintarvike-
pakkauksiin sallittua ainetta ja joka on siteellä tuettu ja tarvittaessa
peitetty levyllä ja jota kokonaisuudessaan peittää folio, joka peittää
myös pullon kaulan osittain tai kokonaan,
— muulla asianmukaisella sulkimella silloin kuin on kyse pulloista,
joiden nimellissisältöon enintään 0,20 litraa ja
b) joissa on tämän asetuksen mukaiset päällysmerkinnät.
a alakohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitetussa
sulkimessa ei voi olla lyijypohjaista korkkia tai levyä.
Kuitenkin A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden, jotka valmiste-
taan E kohdan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetun pullossa tapahtuneen toisen
alkoholikäymisen avulla, osalta voidaan vielä valmistusvaiheessa olevia
kuohuviinejä, jotka on suljettu väliaikaisella korkilla ja joissa ei ole
päällysmerkintöjä, koskevia poikkeuksia:
a) vahvistaa tuottajajäsenvaltiossa, jos nämä viinit:
— on tarkoitettu valmistettaviksi tma-laatukuohuviineiksi,
— liikkuvat vain valmistajien välillä kyseisen määritellyn alueen
sisällä
— niillä on saateasiakirja
ja
— jos näille viineille tehdään erityisiä tarkastuksia;
b) soveltaa 31 päivään joulukuuta 2001 asti laatukuohuviinien valmista-
jiin, jotka ovat saaneet nimenomaisen luvan kyseiseltä jäsenvaltiolta
ja jotka noudattavat tämän jäsenvaltion asettamia vaatimuksia, erityi-
sesti valvonnan suhteen.
Asianomaiset jäsenvaltiot toimittavat 30 päivään kesäkuuta 2000
mennessä komissiolle kertomuksen näiden poikkeusten soveltamisesta.
Komissio tekee tarvittaessa aiheelliset ehdotukset soveltamisen jatka-
miseksi.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 89
▼B
2. ”Kuohuviini”-tyyppisiin tai samantyyppisiin pulloihin, joissa on 1 kohdan
a alakohdassa tarkoitettu suljin, voidaan pakata myöhemmin määritettä-
vien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti myyntiä, liikkeeseen
laskemista tai vientiä varten:
— A kohdan 1 kohdassa tarkoitetut tuotteet,
— juomat, joille se on perinteinen pakkaustapa ja
— jotka vastaavat liitteessä I olevissa 17 ja 18 kohdassa tarkoitet-
tujen helmeilevän viinin tai hiilihapotetun helmeilevän viinin
määritelmää
tai
— jotka on saatu hedelmän tai muun maatalouden raaka-aineen alko-
holikäymisellä, erityisesti tuotteet, joita tarkoitetaan maustettujen
viinien ja maustettujen viinipohjaisten ja viinistä valmistettujen
juomasekoitusten määritelmää, kuvausta ja esittelyä koskevista
yleisistä säännöistä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 1601/91 liitteessä VII olevassa C kohdan 2
kohdassa(1)
tai
— joiden todellinen alkoholipitoisuus on enintään 1,2 tilavuuspro-
senttia,
— tuotteet, jotka eivät tästä pakkauksesta huolimatta ole omiaan aiheut-
tamaan sekaannuksia tai erehdyttämään kuluttajaa tuotteen todellisen
luonteen suhteen.
3. Siltä osin kuin päällysmerkinnöistä ei ole säännelty tässä liitteessä, niistä
voidaan säännellä soveltamista koskevilla yksityiskohtaisilla säännöillä
erityisesti seuraavilta osin:
a) pakkausmerkinnän sijoittelu astiassa,
b) pakkausmerkintöjen vähimmäismitat,
c) kuvauksen osien sijoittelu pakkausmerkinnässä,
d) kirjainten koko pakkausmerkinnässä,
e) tunnusten, kuvien tai merkkien käyttö.
4. Tämän vaikuttamatta 5 kohdan soveltamiseen, kun A kohdan 1 kohdassa
tarkoitetun tuotteen pakkauksessa on yksi tai useampia mainintoja, jotka
viittaavat pakkauksen sisältämään tuotteeseen, niiden on oltava tämän
asetuksen säännösten mukaisia.
5. Kun A kohdan 1 kohdassa tarkoitettua tuotetta sisältävät astiat esitetään
lopulliselle kuluttajalle myyntiä varten pakkauksessa, siinä on oltava
tämän asetuksen mukainen päällysmerkintä.
Säädetään yksityiskohtaiset säännöt, joiden avulla voidaan välttää liial-
linen ehdottomuus pieniä määriä A kohdan 1 kohdassa tarkoitettuja
tuotteita, yksin tai yhdessä muiden tuotteiden kanssa, sisältävien erikois-
pakkausten osalta.
H.Tavaramerkit
1. Kun A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden nimitystä, esittelyä ja
mainontaa täydennetään merkeillä, eivät nämä saa sisältää sellaisia
sanoja, sanan osia, tunnuksia tai kuvauksia:
a) jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta tai johtaa harhaan henkilöitä,
joille ne on osoitettu 48 artiklan mukaisesti,
tai
b) jotka saatettaisiin osittain tai täysin sekoittaa sellaisen pöytäviinin,
tma-laatuviinin, mukaan luettuna tma-laatukuohuviini, tai sellaisen
tuontiviinin nimityksen kanssa, jonka nimityksestä on säädetty
yhteisön säännöksissä, taikka A kohdan 1 kohdassa tarkoitetun muun
tuotteen nimityksen kanssa, tai ovat samanlaisia tällaisen tuotteen
nimityksen kanssa, elleivät kyseisen kuohuviinin cuvéen valmistuk-
seen käytettävät tuotteet ole oikeutettuja tällaiseen nimitykseen tai
esittelyyn.
2. Poikkeuksena 1 kohdan b alakohtaan A kohdan 1 kohdassa tarkoitetun
tuotteen osalta rekisteröidyn ja tunnetun sellaisen tavaramerkin haltija,
joka sisältää samoja sanoja kuin määritellyn alueen tai määriteltyä aluetta
pienemmän maantieteellisen yksikön nimi, voi, vaikka hän ei olisi oikeu-
tettu tähän nimeen 1 kohdan mukaisesti, jatkaa tämän tavaramerkin1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 90
(1) EYVL L 149, 14.6.1991, s. 1.
▼B
käyttöä, jos se liittyy tavaramerkin alkuperäisen haltijan tai alkuperäisen
antajanominaislaatuun, sillä edellytyksellä, että tavaramerkki on rekis-
teröity vähintään 25 vuotta ennen kuin tuottajajäsenvaltio on virallisesti
tunnustanut kyseisen maantieteellisen nimen 54 artiklan 4 kohdan mukai-
sesti tma-laatuviinien osalta ja että tavaramerkki on tosiasiallisesti ollut
käytössä keskeytyksettä.
Ensimmäisen alakohdan edellytykset täyttäviä tavaramerkkejä ei voida
käyttää tma-laatuviinin nimityksessä käytettyjen maantieteellisten yksi-
köiden nimien vastaisesti.
I.Yleiset säännökset
1. Tämän vaikuttamatta F kohdan 1 kohdan soveltamiseen kukin jäsenvaltio
sallii sellaisten A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden kuvauksen
ja esittelyn, jotka ovat peräisin toisista jäsenvaltioista ja jotka on laskettu
liikkeeseen jäsenvaltion alueella, jos ne ovat yhteisön säädösten mukaisia
ja tämän asetuksen nojalla sallittuja siinä jäsenvaltiossa, missä tuote on
valmistettu.
2. Muiden kuin A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden kuvauksessa,
esittelyssä ja mainonnassa ei saa antaa vaikutelmaa, että kyseessä oleva
tuote on kuohuviini.
3. D kohdan 2 kohdassa olevat myyntinimikkeet on varattu A kohdan 1
kohdassa tarkoitetuille tuotteille.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että sellaisen CN-koodin nimikkee-
seen 2206 0091 kuuluvan juoman nimityksessä, joka on saatu hedelmien
tai muiden maatalouden raaka-aineiden alkoholikäymisellä, käytetään
sanaa ”kuohuviini” yhdysnimikkeessä, jos näiden nimikkeiden käyttöon
perinteistä 29 päivänä marraskuuta 1985 voimassa olevien oikeussäännö-
sten mukaisesti.
4. 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut yhdysnimikkeet merkitään
päällysmerkinnässä saman tyyppisin, saman värisin ja sen korkuisin
kirjaimin, että ne voidaan selvästi erottaa muista merkinnöistä.
5. Tma-laatukuohuviinejä voidaan laskea liikkeeseen ainoastaan, jos sen
määritellyn alueen nimi, jonka käyttöön tuote on oikeutettu, on merkitty
korkkiin ja pulloissa on pakkausmerkintä niiden lähtiessä valmistuspai-
kalta.
Päällysmerkintöjen osalta voidaan kuitenkin sallia poikkeuksia sillä edel-
lytyksellä, että riittävä valvonta voidaan taata.
6. Säädetään 5 kohdan soveltamissäännökset, samoin poikkeussäännökset,
jotka koskevat 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua korkkiin
tehtävää merkintää siinä tapauksessa, että kuohuviiniä ei tunnusteta tma-
laatukuohuviiniksi toimivaltaisen viranomaisen tarkastuksessa.1999R1493 — FI — 30.12.2001 — 004.001 — 91