2010R1031 — FI — 25.11.2011 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1031/2010, annettu 12 päivänä marraskuuta 2010, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien huutokaupan ajoituksesta, hallinnoinnista ja muista näkökohdista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYV L 302, 18.11.2010, p.1)

Muutettu:









▼B

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1031/2010,

annettu 12 päivänä marraskuuta 2010,

kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien huutokaupan ajoituksesta, hallinnoinnista ja muista näkökohdista

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







EUROOPAN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ( 1 ) ja erityisesti sen 3 d artiklan 3 kohdan ja 10 artiklan 4 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Direktiiviä 2003/87/EY on tarkistettu ja muutettu direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta ilmailutoiminnan sisällyttämiseksi yhteisön kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmään 19 päivänä marraskuuta 2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/101/EY ( 2 ) ja direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kauppaa koskevan yhteisön järjestelmän parantamiseksi ja laajentamiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/29/EY ( 3 ). Yksi direktiivin 2003/87/EY tarkistuksen yhteydessä päätetyistä parannuksista oli se, että päästöoikeuksia jaetaan pääasiassa huutokaupalla, koska se on yksinkertaisin tapa jakaa niitä ja sen katsotaan yleisesti olevan myös taloudellisesti tehokkain tapa. Päästökauppajärjestelmä voi olla tehokas, jos hiilen hintasignaalit ovat selkeät, jolloin voidaan vähentää kasvihuonekaasupäästöjä kaikkein vähäisimmillä kustannuksilla. Päästöoikeuksien huutokaupalla olisi tuettava ja vahvistettava tällaisia hiilen hintasignaaleja. (2) Direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 1 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot huutokauppaamaan ne mainitun direktiivin III luvun soveltamisalaan kuuluvat päästöoikeudet, joita ei jaeta ilmaiseksi. Näin ollen jäsenvaltion on huutokaupattava ne päästöoikeudet, joita se ei jaa ilmaiseksi. Jäsenvaltiot eivät voi käyttää mitään muuta päästöoikeuksien jakotapaa eivätkä ne voi pidättää itsellään tai mitätöidä sellaisia päästöoikeuksia, joita ei jaeta ilmaiseksi, vaan ne on huutokaupattava. (3) Direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdassa vahvistetaan useita huutokauppaa koskevia tavoitteita. Huutokauppaprosessin olisi oltava ennakoitavissa, erityisesti huutokauppojen ajoituksen ja jaksottamisen sekä huutokaupan kohteeksi tulevien arvioitujen päästöoikeusmäärien osalta. Huutokaupat olisi järjestettävä niin, että päästöoikeuksien kaupan järjestelmään kuuluvilla pienillä ja keskisuurilla yrityksillä on täydet, oikeudenmukaiset ja yhtäläiset mahdollisuudet osallistua, myös vähäisten päästöjen aiheuttajat voivat osallistua, kaikilla osallistujilla on mahdollisuus saada samat tiedot samaan aikaan, osallistujat eivät vaikuta huutokaupan sujumiseen haitallisesti ja huutokauppojen järjestäminen ja niihin osallistuminen on kustannustehokasta ja järjestelyissä vältetään tarpeettomia hallinnollisia kustannuksia. (4) Näiden tavoitteiden lisäksi olisi otettava huomioon direktiivin 2003/87/EY muuttamisen yhteydessä vahvistetut yleiset tavoitteet, joihin kuuluu muun muassa yhdenmukaistamisen lisääminen, kilpailun vääristymisen välttäminen ja ennakoitavuuden lisääminen; näiden olisi vahvistettava hiilen hintasignaaleja ja siten edesautettava päästöjen vähentämistä mahdollisimman vähäisillä kustannuksilla. Lisääntyneet päästövähennyspyrkimykset edellyttävät suurinta mahdollista taloudellista tehokkuutta, joka perustuu päästöoikeuksien jakamisen täysin yhdenmukaisiin edellytyksiin unionissa. (5) Direktiivin 2003/87/EY 3 d artiklan 1 kohdassa säädetään, että 15 prosenttia mainitun direktiivin II luvun soveltamisalaan kuuluvista päästöoikeuksista on huutokaupattava 1 päivän tammikuuta 2012 ja 31 päivän joulukuuta 2012 välisenä aikana, ja mainitun direktiivin 3 d artiklan 2 kohdassa säädetään, että sama prosentuaalinen osuus mainitun direktiivin II luvun soveltamisalaan kuuluvista päästöoikeuksista on huutokaupattava 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen. Mainitun direktiivin 3 d artiklan 3 kohdan mukaisesti on annettava asetus, jossa on yksityiskohtaiset säännökset siitä, miten jäsenvaltiot huutokauppaavat sellaiset II luvun soveltamisalaan kuuluvat päästöoikeudet, joita ei ole jaettava maksutta mainitun direktiivin 3 d artiklan 1 ja 2 kohdan tai 3 f artiklan 8 kohdan nojalla. (6) Suurin osa ennen tämän asetuksen antamista järjestettyyn kuulemiseen osallistuneista sidosryhmistä ja valtaosa jäsenvaltioista katsoo samansuuntaisesti komission tekemän vaikutusten arvioinnin kanssa, että direktiivin 2003/87/EY uudelleentarkastelun yleiset tavoitteet voidaan saavuttaa parhaiten yhteisellä huutokauppainfrastruktuurilla, jossa yhteinen huutokauppapaikka järjestää huutokaupat. Tällä lähestymistavalla voidaan välttää sisämarkkinoiden vääristyminen. Sillä voidaan optimoida taloudellinen tehokkuus ja mahdollistaa päästöoikeuksien jakaminen huutokaupalla täysin yhdenmukaisin edellytyksin koko unionissa. Huutokauppojen järjestäminen yhteisen huutokauppapaikan avulla vahvistaa lisäksi hiilen hintasignaalia, jota taloudelliset toimijat tarvitsevat mahdollisimman vähäisillä kustannuksilla toteutettavien kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevien investointipäätöstensä perustaksi. (7) Suurin osa ennen tämän asetuksen antamista järjestettyyn kuulemiseen osallistuneista sidosryhmistä ja valtaosa jäsenvaltioista katsoo samansuuntaisesti komission tekemän vaikutusten arvioinnin kanssa, että direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdan tavoitteet voidaan myös saavuttaa parhaiten yhteisellä huutokauppainfrastruktuurilla, jossa yhteinen huutokauppapaikka järjestää huutokaupat. Tämä on kustannustehokkain tapa huutokaupata päästöoikeuksia ilman aiheettomia hallinnollisia kustannuksia, joita aiheutuisi useiden huutokauppapaikkojen käyttämisestä. Se takaa parhaiten avoimen ja syrjimättömän mahdollisuuden osallistua huutokauppoihin, sekä oikeudellisesti että tosiasiallisesti. Tällainen yhteinen lähestymistapa varmistaisi huutokauppakalenterin ennustettavuuden ja auttaisi parhaiten vahvistamaan hiilen hintasignaalin selkeyttä. Yhteinen huutokauppainfrastruktuuri on erityisen tärkeä, jotta päästökauppajärjestelmään kuuluvilla pienillä ja keskisuurilla yrityksillä on yhtäläiset mahdollisuudet osallistua huutokauppoihin. Erityisesti, jotta vähäisiä päästöjä aiheuttavat voivat osallistua, koska tällaisille yrityksille aiheutuisi erityinen rasite kustannuksista, jotka liittyvät useampiin huutokauppapaikkoihin tutustumiseen ja rekisteröitymiseen sekä osallistumiseen. Yhteinen huutokauppapaikka helpottaa mahdollisimman laajaa osallistumista unionin alueella ja vähentää näin parhaiten sitä riskiä, että osallistujat horjuttavat huutokauppoja käyttämällä niitä rahanpesun, terrorismin rahoituksen, rikollisen toiminnan tai markkinoiden väärinkäytön välineinä. (8) Jotta kuitenkin voitaisiin vähentää kilpailun vähenemisen riskiä hiilimarkkinoilla, tässä asetuksessa säädetään, että jäsenvaltiot voivat olla osallistumatta yhteiseen huutokauppapaikkaan ja nimetä omat huutokauppapaikkansa edellyttäen, että tällaiset muut huutokauppapaikat on lueteltu tämän asetuksen liitteessä. Tällaisen luetteloinnin perustana olisi oltava, että nimeävä jäsenvaltio ilmoittaa muun huutokauppapaikan komissiolle. Tämä mahdollisuus tarkoittaa kuitenkin sitä, ettei huutokauppaprosessia yhdenmukaisteta täydellisesti, mistä syystä tässä asetuksessa säädettyjä järjestelyjä olisi tarkasteltava uudelleen aluksi viiden vuoden kuluessa sidosryhmiä kuullen, jotta järjestelmään voidaan tehdä saatujen kokemusten valossa tarpeellisiksi katsotut muutokset. Saatuaan jäsenvaltiolta ilmoituksen muusta huutokauppapaikasta komission olisi toimittava ilman tarpeetonta viivettä, jotta kyseinen muu huutokauppapaikka voidaan luetteloida. (9) Lisäksi jäsenvaltion olisi voitava pyytää huutokauppatarkkailijaa laatimaan kertomus sen huutokauppapaikan toiminnasta, jonka se aikoo nimetä, esimerkiksi valmisteltaessa tämän asetuksen muuttamista muiden huutokauppapaikkojen lisäämiseksi siihen. Lisäksi huutokauppatarkkailijan olisi tarkasteltava kaikkien huutokauppapaikkojen toiminnan yhdenmukaisuutta tämän asetuksen säännösten ja direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdan tavoitteiden kanssa ja laadittava asiasta kertomus jäsenvaltioille, komissiolle ja kyseessä olevalle huutokauppapaikalle. Kertomuksessa olisi käsiteltävä huutokauppojen vaikutusta huutokauppapaikkojen markkina-asemaan jälkimarkkinoilla. Jotta vältettäisiin tilanne, jossa jäsenvaltio on tahattomasti sidottu vain tiettyyn huutokauppapaikkaan sen toimikauden jälkeenkin, olisi huutokauppapaikan nimeämistä koskevissa sopimuksissa määrättävä eivät osallistu yhteiseen huutokauppajärjestelmään, voidaan antaa tarkkailijanasianmukaisesti siitä, että huutokauppapaikan on luovutettava seuraajalleen kaikki aineellinen ja aineeton omaisuus, joka on tarpeen huutokauppojen järjestämiseksi. (10) Huutokauppapaikkojen määrään ja huutokauppapaikan tehtäviä hoitavaan tahoon liittyvät valinnanmahdollisuudet ovat niiden tämän asetuksen säännösten taustalla, jotka koskevat ennustettavissa olevaa huutokauppakalenteria sekä huutokauppoihin osallistumiseen liittyviä toimenpiteitä, huutokauppojen suunnittelua, vakuuksien hallintaa, maksujen ja siirtojen hallinnointia ja huutokauppojen valvontaa. Komissio ei voisi antaa tällaisia säännöksiä täysin yhdenmukaisessa asetuksessa tietämättä huutokauppapaikkojen lukumäärää ja huutokauppojen järjestäjiksi valittujen tahojen ominaisuuksia. Tästä syystä tämän asetuksen säännökset perustuvat siihen, että huutokauppoja järjestää yhteinen huutokauppapaikka, ja siihen, että käytössä on menettely, jolla varmistetaan sellaisten muiden huutokauppapaikkojen määrä ja laatu, joita jäsenvaltiot saattavat päättää käyttää. (11) Johdanto-osan 10 kappaleessa mainittujen rajoitteiden vuoksi on asianmukaista, että muiden huutokauppapaikkojen luetteloinnille tämän asetuksen liitteessä asetetaan tiettyjä edellytyksiä ja velvoitteita. Muun huutokauppapaikan mainitseminen tämän asetuksen liitteessä ei vaikuta komission valtuuksiin ehdottaa huutokauppapaikan poistamista mainitusta luettelosta, erityisesti jos tämän asetuksen tai direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdan tavoitteita rikotaan. Jos muuta huutokauppapaikkaa ei ole luetteloitu, huutokauppaavan jäsenvaltion olisi huutokaupattava päästöoikeutensa yhteisessä huutokauppapaikassa. Komission olisi säädettävä direktiivin 2003/87/EY 19 artiklan 3 kohdan nojalla annettavassa komission asetuksessa toimenpiteistä, joilla keskeytetään päästöoikeuksien huutokauppaan liittyvät prosessit, jos muu huutokauppapaikka rikkoo tämän asetuksen säännöksiä tai direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdan tavoitteita. (12) Komission olisi kuultava direktiivin 2003/87/EY 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua komiteaa ja direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun, valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn mukaisesti arvioitava niitä yksityiskohtaisia säännöksiä, jotka koskevat muun huutokauppapaikan toteuttamaa huutokauppaprosessia. Tällainen arviointi on tarpeen sen varmistamiseksi, että muun huutokauppapaikan nimeämiseen, jonka kukin jäsenvaltio, joka ei osallistu yhteiseen huutokauppajärjestelmään, toteuttaa kansallisella tasolla, sovelletaan samantasoista valvontaa kuin yhteisen huutokauppapaikan nimeämiseen tässä asetuksessa säädetyn yhteisen toimen yhteydessä. Jäsenvaltiot, jotka osallistuvat yhteisen huutokauppapaikan yhteiseen hankintaan, tekevät yhteistyötä komission kanssa, joka on mukana prosessissa koko sen ajan. Lisäksi jäsenvaltioille, jotka eivät osallistu yhteiseen huutokauppajärjestelmään, voidaan antaa tarkkailijan asema yhteisessä hankintamenettelyssä komission ja osallistuvien jäsenvaltioiden yhteisestä hankinnasta tekemässä sopimuksessa sovituin asianmukaisin ehdoin ja edellytyksin. (13) Tätä asetusta sovelletaan direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppaan 1 päivästä tammikuuta 2012 ja sen III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien kauppaan 1 päivästä tammikuuta 2013. Tätä asetusta olisi sovellettava myös direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppaan ennen vuonna 2013 käynnistyvän kauden alkua, jos on tarpeen varmistaa hiili- ja sähkömarkkinoiden asianmukainen toiminta. (14) Yksinkertaisuuden ja saatavuuden vuoksi huutokaupattavat päästöoikeudet olisi siirrettävä viimeistään viiden kauppapäivän kuluessa. Tällaiset lyhyet toimitusajat rajoittaisivat huutokauppapaikkojen ja jälkimarkkinoiden myyntipaikkojen väliselle kilpailulle aiheutuvia mahdollisia kielteisiä vaikutuksia. Lisäksi lyhyet toimitusajat ovat yksinkertaisempia ja rohkaisevat laajempaan osallistumiseen ja vähentävät siten markkinoiden väärinkäytön riskiä sekä varmistavat paremmin järjestelmään kuuluvien pienten ja keskisuurten yritysten ja vähäisiä päästöjä aiheuttavien osallistumismahdollisuudet. Sen sijaan, että huutokaupoissa myytäisiin termiinejä ja futuureja, markkinoiden tehtävänä olisi tarjota optimaalisia ratkaisuja johdannaispäästöoikeuksien kysyntään. On asianmukaista antaa mahdollisuus valita kahden päivän spotin ja viiden päivän futuurien välillä huutokauppapaikan nimeämisprosessin aikana, jotta voitaisiin arvioida, mikä olisi optimaalisin huutokauppatuote. Kahden päivän spot ei ole unionin rahoitusmarkkinalainsäädännössä tarkoitettu rahoitusväline, mutta viiden päivän futuurit ovat unionin rahoitusmarkkinalainsäädännössä tarkoitettu rahoitusväline. (15) Päätöksen siitä, olisiko huutokauppatuotteen oltava rahoitusväline vaiko ei, olisi oltava osa huutokauppapaikan valintaprosessia ja se olisi tehtävä kilpailulliseen hankintamenettelyyn osallistuvien ehdokkaiden ratkaisujen kustannuksia ja hyötyjä koskevan kokonaisarvioinnin perusteella. Arvioinnissa olisi käsiteltävä erityisesti kustannustehokkuutta sekä järjestelmään kuuluvien pienten ja keskisuurten yritysten sekä vähäisiä päästöjä aiheuttavien yhtäläisiä osallistumismahdollisuuksia sekä riittävää suojaa ja markkinavalvontaa. (16) Niin kauan kuin päästöoikeuksien siirtämiseen liittyvät oikeudelliset toimenpiteet ja tekniset keinot eivät ole käytettävissä, on asianmukaista säätää vaihtoehtoisista keinoista huutokaupata päästöoikeuksia. Tästä syystä asetuksessa säädetään mahdollisuudesta huutokaupata futuureja ja termiinejä siten, että ne siirretään viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013. Futuurit ja termiinit ovat rahoitusvälineitä, joiden osalta huutokaupanpitäjät ja tarjoajat hyötyvät samasta suojasta kuin ne hyötyvät rahoitusmarkkinoiden yhteydessä sovellettavan sääntelykehyksen yhteydessä. Tätä asetusta sovellettaessa futuurit poikkeavat termiineistä siten, että futuureille asetetaan käteismarginaalivakuus ja termiineille puolestaan muu kuin käteismarginaalivakuus. On asianmukaista antaa jäsenvaltioille mahdollisuus valita, minkä tyyppistä tuotetta ne käyttävät päästöoikeuksien huutokauppaamiseen, eli millainen vakuusvaihtoehto sopisi niiden taloudelliseen tilanteeseen parhaiten. Jos päästöoikeuksien huutokaupassa on tarpeen turvautua tällaisiin vaihtoehtoisiin keinoihin, futuureja ja termiinejä olisi huutokaupattava väliaikaisesti yhdessä tai kahdessa huutokauppapaikassa. (17) Huutokaupat olisi yksinkertaisuuden, tasapuolisuuden ja kustannustehokkuuden sekä markkinoiden väärinkäytön välttämiseksi toteutettava yksikierroksisena huutokauppana suljetuin tarjouksin ja yhdenmukaisin hinnoin. Jos huutokaupassa tehdään samansuuruisia tarjouksia, ratkaistaan tilanne sattumanvaraisella järjestyksellä, koska tällainen menettely aiheuttaa epävarmuutta sellaisten tarjoajien keskuudessa, jotka sopivat keskenään tarjottavista hinnoista, ja tekee tällaisesta toiminnasta kestämätöntä. Huutokaupan selvityshinnan voi olettaa asettuvan lähelle jälkimarkkinoilla vallitsevaa hintaa, mutta jos huutokaupan selvityshinta on merkittävästi alhaisempi, tarkoittaa se todennäköisesti, että huutokaupassa on puutteita. Tällainen huutokaupan selvityshinta vääristäisi hiilen hintasignaalia, häiritsisi hiilimarkkinoiden toimintaa eikä auttaisi varmistamaan, että tarjoajat maksavat päästöoikeuksista niiden käyvän arvon mukaisesti. Tästä syystä huutokauppa olisi tällaisessa tilanteessa mitätöitävä. (18) Huutokauppoja olisi järjestettävä varsin usein, jotta rajoitettaisiin huutokauppojen vaikutukset jälkimarkkinoihin ja varmistettaisiin samalla, että huutokaupat ovat riittävän suuria ja houkuttelevat riittävästi osanottajia. Huutokauppojen järjestäminen varsin tiheään vähentää markkinoiden väärinkäytön riskiä, koska se alentaa tarjoajien riskiä yksittäisissä huutokaupoissa ja lisää tarjoajien joustoa, koska ne voivat myöhemmissä huutokaupoissa muuttaa kauppa-asemiaan. Näiden syiden vuoksi tässä asetuksessa olisi säädettävä, että direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppoja järjestetään vähintään viikoittain. Koska mainitun direktiivin II luvun soveltamisalaan kuuluvia päästöoikeuksia on paljon vähemmän, olisi näiden päästöoikeuksien huutokauppoja asianmukaista järjestää vähintään joka toinen kuukausi. (19) Jälkimarkkinoiden ennustettavuuden varmistamiseksi tässä asetuksessa olisi säädettävä seuraavista säännöistä ja menettelyistä. Siinä olisi ensinnäkin säädettävä, että vuosina 2011 ja 2012 huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä olisi vahvistettava heti kun se on käytännössä mahdollista tämän asetuksen antamisen jälkeen. Tällä tavoin määritetyt päästöoikeuksien määrät sekä huutokauppatuotteet, joita näiden päästöoikeuksien huutokauppaamiseen käytetään, luetellaan tämän asetuksen liitteessä. Toiseksi olisi säädettävä selkeistä ja avoimista säännöistä, joilla määritetään kunakin seuraavana vuotena huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä. Kolmanneksi tässä asetuksessa olisi vahvistettava säännöt ja menettelyt, joiden avulla kullekin huutokauppavuodelle voidaan laatia yksityiskohtainen huutokauppakalenteri, jossa on kutakin yksittäistä huutokauppaa koskevat tiedot hyvissä ajoin ennen kyseisen kalenterivuoden alkua. Huutokauppakalenteriin voitaisiin tehdä muutoksia myöhemmin vain rajoitetusti ja ennakkoon määritellyissä tilanteissa. Muutokset olisi tehtävä niin, että ne vaikuttavat mahdollisimman vähän huutokauppakalenterin ennustettavuuteen. (20) Kunakin vuonna huutokaupattavien päästöoikeuksien määrän olisi pääsääntöisesti oltava sama kuin kyseisenä vuonna jaettavien päästöoikeuksien määrä. Poikkeuksena olisivat vuosina 2011 ja 2012 huutokaupattavat direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvat päästöoikeudet. Kun otetaan huomioon toiselta päästökauppakaudelta kolmannelle kaudelle siirrettyjen päästöoikeuksien odotettu saatavuus, todennettujen päästövähennysten (CER:t) odotettu saatavuus ja direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 8 kohdan nojalla myytyjen päästöoikeuksien odotettu määrä, on asianmukaista ottaa huomioon vuosina 2011 ja 2012 järjestettävien ”varhaisten” huutokauppojen vaikutukset tasapainottamalla vuosina 2013 ja 2014 huutokaupattavien päästöoikeuksien määrää. (21) Kunakin vuonna huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä olisi jaettava tasaisesti koko vuoden ajalle jälkimarkkinoiden kysynnän mukaisesti. (22) Avoin pääsy huutokauppoihin on edellytys sille, että kiinnostus huutokauppoja kohtaan lisääntyy ja että voidaan varmistaa huutokauppojen kilpailukykyinen tulos. Lisäksi huutokauppaan osallistumisen ja kilpailukykyisen tuloksen varmistamisen edellytyksenä on luottamus huutokauppaprosessin riippumattomuuteen erityisesti sen varmistamiseksi, että osallistujat eivät käytä huutokauppoja väärin rahanpesuun, terrorismin rahoitukseen, rikolliseen toimintaan tai markkinoiden väärinkäyttöön. Huutokauppojen riippumattomuuden varmistamiseksi huutokauppoihin osallistumisen edellytyksenä pitäisi olla asiakkaiden tuntemisvelvollisuustarkastuksia koskevien riittävien vähimmäisvaatimusten täyttäminen. Tällaisten tarkastusten kustannustehokkuuden varmistamiseksi huutokauppoihin osallistumisen edellytykset olisi annettava helposti tunnistettaville ja tarkkaan määritellyille osanottajaluokille, kuten päästöoikeuksien kaupan järjestelmään kuuluvien kiinteiden laitosten toiminnanharjoittajille ja ilma-alusten käyttäjille sekä säännellyille rahoituslaitoksille, kuten sijoituspalveluyrityksille ja luottolaitoksille. Myös toiminnanharjoittajien tai ilma-alusten käyttäjien liiketoimintaryhmittymien, kuten yhtiökumppanuuksien, yhteisyritysten ja konsortioiden, jotka toimivat jäsentensä asiamiehinä, olisi oltava kelpoisia hakemaan tarjouksentekolupaa. Näin ollen olisi järkevää rajoittaa huutokauppoihin osallistumisen hakumahdollisuuksia alkuvaiheessa sulkematta kuitenkaan pois sitä mahdollisuutta, että osallistuminen voidaan sallia myös useammille osallistujaluokille huutokaupoista saatujen kokemusten valossa tai sen jälkeen, kun komissio on ensin tutkinut direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 1 a kohdan mukaisesti, onko päästöoikeuksien markkinat suojattu riittävän hyvin markkinoiden väärinkäytöltä. (23) Lisäksi tässä asetuksessa tulisi oikeusvarmuuden vuoksi säätää rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26 päivänä lokakuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY ( 4 ) asiaa koskevat säännökset, joita sovelletaan huutokauppapaikkaan. Tämä on erityisen tärkeää sen vuoksi, että huutokauppapaikan on sallittava huutokauppoihin osallistuminen sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten lisäksi myös toiminnanharjoittajille ja ilma-alusten käyttäjille sekä sellaisille muille henkilöille, joilla on valtuudet tehdä tarjous omaan lukuunsa ja muiden puolesta, mutta jotka eivät kuitenkaan itse kuulu direktiivin 2005/60/EY soveltamisalaan. (24) Tässä asetuksessa olisi säädettävä, että osallistujat voivat valita, osallistuvatko he huutokauppoihin internetin tai käyttäjäkohtaisten yhteyksien kautta, valtuutettujen ja valvottujen rahoituksen välittäjien välityksellä tai muiden henkilöiden välityksellä, jotka jäsenvaltiot ovat valtuuttaneet tekemään huutokaupoissa tarjouksia joko omaan lukuunsa tai pääasiallisen liiketoimintansa kohteena olevien asiakkaittensa puolesta edellyttäen, että tällainen liiketoiminta ei ole sijoitus- tai pankkipalvelujen tarjoaminen, edellyttäen, että tällaiset muut henkilöt noudattavat sijoituspalveluyrityksiin sovellettavia sijoittajansuojatoimenpiteitä ja asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä vastaavia toimenpiteitä. (25) Muiden jäsenvaltioiden valtuuttamien henkilöiden lisäämisellä luetteloon henkilöistä, jotka ovat kelpoisia hakemaan tarjouksentekolupaa, on tarkoitus antaa toiminnanharjoittajille ja ilma-alusten käyttäjille välillinen pääsy huutokauppoihin paitsi rahoituspalveluiden välittäjien myös sellaisten välittäjien kautta, joiden asiakkaita he jo ovat, kuten sähkön- tai polttoaineentoimittajat, joihin ei sovelleta rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/39/EY ( 5 ) sen 2 artiklan 1 kohdan i alakohdan nojalla. (26) Oikeusvarmuuden ja avoimuuden vuoksi tässä asetuksessa olisi myös annettava yksityiskohtaisia säännöksiä muista huutokaupan näkökohdista, kuten eräkoosta, mahdollisuudesta peruuttaa tai muuttaa tehtyjä tarjouksia, tarjouksissa ja maksuissa käytettävästä valuutasta, tarjouslupahakemuksien tekemisestä ja käsittelystä sekä tarjouslupien hylkäämisestä, lakkauttamisesta tai keskeyttämisestä. (27) Kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä huutokaupanpitäjä, joka on vastuussa päästöoikeuksien huutokauppaamisesta sen nimenneen jäsenvaltion puolesta. Huutokauppapaikka vastaisi ainoastaan huutokauppojen järjestämisestä. Useamman jäsenvaltion olisi oltava mahdollista nimetä sama huutokaupanpitäjä. Huutokaupanpitäjän olisi toimittava erikseen kunkin sen nimenneen jäsenvaltion puolesta. Huutokaupanpitäjän olisi oltava vastuussa päästöoikeuksien huutokauppaamisesta huutokauppapaikassa sekä kullekin sen nimenneelle jäsenvaltiolle kuuluvien huutokauppatuottojen vastaanottamisesta ja toimittamisesta kyseiselle jäsenvaltiolle. On tärkeää, että jäsenvaltioiden ja niiden huutokaupanpitäjien väliset sopimukset ovat yhdenmukaisia huutokaupanpitäjän ja huutokauppapaikan välisten sopimusten kanssa huutokauppapaikan kanssa syntyvien mahdollisten ristiriitojen varalta. (28) Lisäksi on tarpeen, että huutokaupanpitäjän, jonka on nimennyt sellainen jäsenvaltio, joka ei osallistu yhteiseen huutokauppapaikkaan vaan nimeää oman huutokauppapaikkansa, on saatava tarjouksentekolupa kyseisen jäsenvaltion nimeämän huutokauppapaikan lisäksi myös yhteiseltä huutokauppapaikalta. Tämä on suotavaa sen varmistamiseksi, että on mahdollista siirtyä ongelmitta muusta huutokauppapaikasta yhteiseen huutokauppaan, jos tätä edellytettäisiin erityisesti sen vuoksi, että huutokauppapaikkaa ei mainita tämän asetuksen liitteessä. (29) Vaatimus siitä, että huutokauppapaikka on säännelty markkina, perustuu haluun käyttää jälkimarkkinoiden hallintorakenteita huutokauppojen hallinnointiin. Säänneltyjä markkinoita sitovat erityisesti direktiivi 2004/39/EY sekä sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/6/EY ( 6 ), joissa säädetään useista niiden toimintojen toteuttamiseen liittyvistä suojatoimista. Näitä suojatoimia ovat esimerkiksi eturistiriitojen säännellyn markkinan toiminnalle tai siihen osallistujille aiheuttamien mahdollisten kielteisten vaikutusten tunnistaminen ja hallinta, sellaisten riskien tunnistaminen ja hallinta, joille edellä mainitut altistuvat, riskien vähentämistä koskevien tehokkaiden toimien toteuttaminen, järjestelmien teknisten toimintaedellytysten moitteettoman hallinnoinnin varmistaminen ottamalla käyttöön tehokkaat varajärjestelyt järjestelmähäiriöiden varalta, tasapuolista ja täsmällistä kauppaa koskevat avoimet ja syrjimättömät säännöt ja menettelyt sekä objektiiviset perusteet toimeksiantojen tehokkaalle toteuttamiselle sekä järjestelmissä suoritettujen tapahtumien tehokkaan ja oikea-aikaisen viimeistelyn helpottaminen sekä riittävät taloudelliset resurssit niiden täsmällisen toiminnan helpottamiseksi, ottaen huomioon markkinoilla tehtyjen tapahtumien laajuus ja luonne ja niiden riskien laajuus, joille ne altistuvat. (30) Vaatimuksella siitä, että huutokauppapaikan on oltava säännelty markkina, on myös useita muita etuja. Sen ansiosta voidaan hyödyntää markkinoiden organisatorista infrastruktuuria, kokemusta, valmiuksia ja avoimia sitovia toimintasääntöjä. Tämä on tärkeää muun muassa liiketoimien selvityksen ja toimituksen sekä niiden toimenpiteiden kannalta, joiden avulla seurataan markkinoiden omien sääntöjen noudattamista ja muiden oikeudellisten velvoitteiden, esimerkiksi markkinoiden väärinkäytön kieltämisen ja tuomioistuimen ulkopuolisen riitojenratkaisumekanismin käyttöönoton, toteutumista. Tämä on kustannustehokasta ja takaa osaltaan, että huutokauppa toimii moitteettomasti. Säänneltyjä markkinoita koskevissa eturistiriitasäännöissä olisi edellytettävä, että huutokaupanpitäjä on riippumaton huutokauppapaikasta, sen omistajista tai markkinoiden ylläpitäjästä, jotta säänneltyjen markkinoiden moitteeton toiminta ei vaarantuisi. Lisäksi monet potentiaaliset huutokauppaosallistujat ovat jo joko erilaisten jälkimarkkinoilla toimivien säänneltyjen markkinoiden jäseniä tai osallistuvat niihin. (31) Direktiivissä 2004/39/EY säädetään, että säänneltyjen markkinoiden ja niiden ylläpitäjien toimiluvista ja valvonnasta vastaavat sen jäsenvaltion toimivaltaiset kansalliset viranomaiset, johon säännelty markkina tai sen ylläpitäjä on rekisteröitynyt tai sijoittautunut (kotijäsenvaltio). Säänneltyihin markkinoihin sovelletaan kotijäsenvaltion julkisoikeutta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2003/6/EY keskeisten säännösten, erityisesti markkinoiden väärinkäyttöä koskevassa kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen rikosoikeudellisten seuraamusten, soveltamista. Siten säännellyt markkinat kuuluvat kansallisen lainsäädännön mukaan kotijäsenvaltion hallinnollisten tuomioistuinten tuomiovaltaan. Tämä sääntelykehys koskee kaupankäyntiä, ei kuitenkaan huutokauppaa, ja ainoastaan rahoitusvälineitä, ei spot-tuotteita. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi oikeusvarmuuden syistä säädettävä, että huutokauppapaikaksi nimetyn säännellyn markkinan kotijäsenvaltion on huolehdittava siitä, että sen kansallisella lainsäädännöllä ulotetaan mainittu sääntelykehys olennaisilta osiltaan koskemaan huutokauppoja, joita järjestää sen lainkäyttövaltaan kuuluva huutokauppapaikka. Tässä asetuksessa olisi myös edellytettävä, että huutokauppapaikka ottaa käyttöön tuomioistuimen ulkopuolisen riitojenratkaisumekanismin. Lisäksi asianomaisen jäsenvaltion olisi vahvistettava oikeus hakea muutosta tuomioistuimen ulkopuolisen riitojenratkaisumekanismin antamiin päätöksiin asiasta vastaavissa tuomioistuimissa riippumatta siitä, onko huutokauppatuote rahoitusväline vai spot-tuote. (32) Mahdollisten huutokauppapaikkojen välinen kilpailu on varmistettava siten, että huutokauppapaikka nimetään kilpailullisella hankintamenettelyllä, jos unionin tai kansallinen hankintalainsäädäntö sitä edellyttää. Huutokauppapaikkaan olisi liitettävä vähintään yksi selvitysjärjestelmä tai toimitusjärjestelmä. Huutokauppapaikkaan saa kuitenkin liittää useamman selvitysjärjestelmän tai toimitusjärjestelmän. Yhteinen huutokauppapaikka olisi nimettävä enintään viideksi vuodeksi. Muut huutokauppapaikat olisi nimettävä kolmen vuoden pituiseksi kaudeksi, joka olisi pidennettävissä kahdella vuodella ja jonka aikana kaikkia huutokauppapaikkoja koskevia järjestelyjä tarkasteltaisiin uudelleen. Asettamalla muiden huutokauppapaikkojen toimikausi kolmen vuoden pituiseksi pyritään toisaalta varmistamaan muiden huutokauppapaikkojen vähimmäistoimikausi ja toisaalta antamaan nimeävälle jäsenvaltiolle mahdollisuus liittyä yhteiseen huutokauppapaikkaan toimikauden jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta nimeävän jäsenvaltion mahdollisuutta pidentää muun huutokauppapaikan toimikautta kahdella vuodella ennen kuin komission tekemän uudelleentarkastelun tulokset saadaan. Kunkin toimikauden päätyttyä olisi järjestettävä uusi kilpailullinen hankintamenettely, jos unionin tai kansallinen hankintalainsäädäntö sitä edellyttää. Vaikutusten, joita jälkimarkkinoille voi aiheutua yhteisen huutokauppapaikan valitsemisesta huutokauppojen toteuttamista varten, odotetaan jäävän vähäisiksi, koska vain sellaisia päästöoikeuksia on tarkoitus huutokaupata, joiden siirto tapahtuu viiden päivän kuluessa. (33) Huutokauppojen toteuttaminen, huutokauppakalenterin laatiminen ja hallinnointi sekä monet muut huutokauppoihin liittyvät tehtävät, kuten kaikkialla unionissa saatavilla olevan ajantasaisen verkkosivuston ylläpito, edellyttävät jäsenvaltioilta ja komissiolta yhteisiä toimia, joista säädetään Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 ( 7 ), jäljempänä ”varainhoitoasetus”, 91 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa. Yhteisten toimien tarve johtuu päästökauppajärjestelmän unionin laajuisesta soveltamisalasta, direktiivin 2003/87/EY uudelleentarkasteluun liittyvistä kattavista poliittisista tavoitteista ja siitä, että direktiivin 2003/87/EY mukaan komissio vastaa suoraan useiden sellaisten päästökauppajärjestelmän piirteiden yksityiskohtaisesta täytäntöönpanosta, jotka vaikuttavat suoraan erityisesti huutokauppakalenteriin ja huutokauppojen seurantaan. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi säädettävä, että yhteinen huutokauppapaikka ja huutokauppatarkkailija nimetään kilpailullisella hankintamenettelyllä komission ja jäsenvaltioiden yhteisenä hankintana, josta säädetään Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 ( 8 ) 125 c artiklassa. Asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 125 c artiklan mukaan komissioon sovellettavia hankintasääntöjä voidaan soveltaa jäsenvaltioiden ja komission välisiin yhteisiin hankintoihin. Koska hankinta toteutetaan koko unionissa, yhteisiin hankintamenettelyihin on aiheellista soveltaa varainhoitoasetuksen ja asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 hankinta sääntöjä soveltuvin osin. Tässä asetuksessa olisi täsmennettävä, mitkä huutokauppa palvelut jäsenvaltioiden olisi hankittava ja mitkä tekniset tukipalvelut komission olisi hankittava, erityisesti kun otetaan huomioon mahdolliset päätökset tämän asetuksen liitteiden täydentämisestä, huutokauppojen asianmukaisesta järjestämistiheydestä, eri huutokauppapaikkojen huutokauppakalentereiden koordinoinnista, tarjouksen enimmäismäärän asettamisesta ja asetuksen mahdollisesta tarkistamisesta, varsinkin kun on kyse yhdistämisestä muihin järjestelmiin ja palveluihin, jotta huutokauppasäännöt ymmärrettäisiin asianmukaisella tavalla unionin ulkopuolella. Komission olisi hankittava tällaiset palvelut yhteiseltä huutokauppapaikalta, jolla on eniten kokemusta huutokauppojen toteuttamisesta useamman kuin yhden jäsenvaltion lukuun. Tämä ei rajoita muiden huutokauppapaikkojen tai muiden sidosryhmien kuulemista. (34) Huutokauppapaikat olisi hankittava avoimella ja kilpailuun perustuvalla valintamenettelyllä; tämä ei kuitenkaan koske sellaista huutokauppapaikan nimeämistä, jonka toteuttaa jäsenvaltio, joka ei osallistu yhteiseen toimeen ja johon ei sovelleta unionin ja kansalliseen hankintalainsäädäntöön perustuvia hankintasääntöjä. Huutokauppapaikkojen ja niihin liitetyn selvitysjärjestelmän tai toimitusjärjestelmän nimeämisen yhteydessä olisi arvioitava, millaisia ratkaisuja ehdokkaat tarjoavat, jotta voidaan taata kustannustehokkuus, pienille ja keskisuurille yrityksille täydet, oikeudenmukaiset ja yhtäläiset mahdollisuudet tehdä tarjouksia huutokaupoissa ja se, että päästöoikeuksia on vähäisten päästöjen aiheuttajien saatavilla, sekä vankka huutokauppavalvonta, mukaan lukien tuomioistuimen ulkopuolisen riitojenratkaisumekanismin käyttöönotto. Huutokauppapaikka, joka huutokauppaa termiinejä tai futuureja, voidaan poikkeustapauksessa hankkia sillä perusteella, että se soveltaa jälkimarkkinoilla sovellettavissa olevia osallistumis-, maksu-, siirto- ja markkinavalvontasääntöjä. Yhteisen huutokauppapaikan hankinnassa noudatettavat erityiset menettelyt olisi täsmennettävä komission ja jäsenvaltioiden välisessä sopimuksessa, jossa asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 125 c artiklan mukaisesti määrätään, mitä käytännön sääntöjä sovelletaan osallistumishakemusten tai tarjousten arviointiin sekä hankintasopimuksen tekemiseen, mitä lakia sovelletaan hankintasopimukseen ja mikä tuomioistuin on toimivaltainen riita-asioissa. (35) Jollei muista sovellettavista julkisia hankintoja koskevista säännöistä, mukaan lukien säännöt, jotka koskevat eturistiriitojen välttämistä ja tietojen luottamuksellisuutta, muuta johdu, sellaisille jäsenvaltioille, jotka eivät osallistu yhteisen huutokauppapaikan hankkimista koskevaan yhteiseen toimeen, voidaan antaa tarkkailijan asema koko yhteisessä hankintamenettelyssä tai sen osassa yhteiseen toimeen osallistuvien jäsenvaltioiden ja komission yhteisestä hankinnasta tekemässä sopimuksessa sovittujen ehtojen ja edellytysten mukaisesti. Tällainen osallistumismahdollisuus saattaisi helpottaa muiden huutokauppapaikkojen ja yhteisen huutokauppapaikan lähentymistä toisiinsa sellaisten huutokauppaprosessin osien osalta, joita ei ole yhdenmukaistettu täysin tässä asetuksessa. (36) Jäsenvaltioiden, jotka päättävät, että ne eivät osallistu yhteiseen toimeen yhteisen huutokauppapaikan nimeämiseksi vaan haluavat nimetä oman huutokauppapaikan, olisi ilmoitettava tästä komissiolle suhteellisen lyhyessä ajassa tämän asetuksen voimaantulon jälkeen. Lisäksi komission olisi arvioitava, toteuttavatko jäsenvaltiot, jotka nimeävät oman huutokauppapaikan, tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että huutokauppamenettely on tämän asetuksen säännösten ja direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdassa säädettyjen tavoitteiden mukainen. Lisäksi komission olisi koordinoitava muiden huutokauppapaikkojen kuin yhteisen huutokauppapaikan ehdottamat tarkat huutokauppakalenterit yhteisen huutokauppapaikan ehdottamien huutokauppakalentereiden kanssa. Kun komissio on arvioinut kaikki muut huutokauppapaikat, sen olisi esitettävä tämän asetuksen liitteenä luettelo tällaisista huutokauppapaikoista, niiden nimeämisestä vastaavista jäsenvaltioista ja mahdollisista ehdoista tai velvoitteista, mukaan lukien sellaiset, joita sovelletaan niiden huutokauppakalentereihin. Tällaista luetteloa ei kuitenkaan voida pitää komission antamana vahvistuksena siitä, että nimeävä jäsenvaltio on noudattanut valitsemansa huutokauppapaikan nimeämiseen sovellettavia hankintasääntöjä. (37) Direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltiot päättävät itse, miten päästöoikeuksien huutokaupasta saadut tulot käytetään. Mahdollisten epäselvyyksien hälventämiseksi tässä asetuksessa olisi säädettävä, että huutokaupan tuotto olisi siirrettävä suoraan kunkin jäsenvaltion nimeämälle huutokaupanpitäjälle. (38) Koska päästöoikeuksien huutokauppaaminen merkitsee päästöoikeuksien ensimmäistä liikkeeseenlaskua jälkimarkkinoille eikä sitä, että päästöoikeudet jaettaisiin toiminnanharjoittajille ja ilma-aluksen käyttäjille suoraan maksutta, selvitysjärjestelmälle tai selvitysjärjestelmille taikka toimitusjärjestelmälle tai toimitusjärjestelmille ei pidä asettaa erityisiä velvoitteita siirtää päästöoikeudet voittaneille tarjoajille tai niiden oikeudenomistajille tilanteissa, joissa siirto jää toteuttamatta selvitys- tai toimitusjärjestelmästä riippumattomista syistä. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi säädettävä, että huutokaupattujen päästöoikeuksien siirtämättä jättämisen tapauksessa voittaneilla tarjoajilla tai niiden oikeudenomistajilla olisi korjaavana toimena oltava käytettävissään ainoastaan päästöoikeuksien myöhemmän siirron hyväksyminen. On kuitenkin tärkeää, että huutokauppatuotteet, jotka ovat jääneet siirtämättä siksi, ettei maksua ole suoritettu täysimääräisenä, voidaan huutokaupata saman huutokauppapaikan tulevissa huutokaupoissa. (39) Jäsenvaltioiden ei ole aiheellista tallettaa huutokaupan yhteydessä vakuudeksi muita vakuuksia kuin itse päästöoikeudet, koska jäsenvaltioiden ainoat sitoumukset liittyvät päästöoikeuksien siirtoon. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi säädettävä, että huutokaupattaessa tässä asetuksessa määriteltyjä kahden päivän spotteja tai viiden päivän futuureja jäsenvaltioiden ainoa velvollisuus on huolehtia siitä, että huutokaupattavat päästöoikeudet talletetaan etukäteen unionin rekisteriin, jossa selvitysjärjestelmä tai toimitusjärjestelmä säilyttäjän ominaisuudessa pitää niitä sulkutilillä. (40) Huutokauppapaikan, mukaan lukien mikä tahansa siihen liitetty selvitysjärjestelmä tai toimitusjärjestelmä, on kuitenkin tarpeen toteuttaa asianmukaisia vakuus- ja muita riskinhallintaprosesseja, joiden avulla voidaan varmistaa, että huutokaupanpitäjät saavat täysimääräisen maksun huutokaupan selvityshintaan huutokaupatuista päästöoikeuksista myös siinä tapauksessa, että voittanut tarjoaja tai sen oikeudenomistaja laiminlyö maksamisen. (41) Voittaneiden tarjoajien olisi kustannustehokkuussyistä voitava käydä kauppaa niille huutokaupassa jaetuilla päästöoikeuksilla jo ennen päästöoikeuksien siirtämistä. Tästä kaupankäyntivaatimuksesta voidaan poiketa vain, jos päästöoikeudet siirretään kahden kauppapäivän kuluessa huutokaupasta. Tämän vuoksi tässä asetuksessa säädetään, että maksu voidaan vastaanottaa itse voittaneen tarjoajan sijaan tämän oikeudenomistajalta ja että myös siirto voidaan suorittaa oikeudenomistajalle. Tämä vaihtoehto ei kuitenkaan saisi mahdollistaa sellaisten vaatimusten kiertämistä, jotka koskevat kelpoisuutta hakea lupaa tehdä tarjouksia huutokaupoissa. (42) On asianmukaista, että huutokauppapaikkojen ja niihin liittyvän selvitysjärjestelmän tai toimitusjärjestelmän soveltamien maksujen rakenne ja suuruus eivät ole epäsuotuisammat kuin vastaavat maksut ja ehdot, joita sovelletaan liiketoimiin jälkimarkkinoilla. Avoimuuden vuoksi kaikkien maksujen ja ehtojen olisi oltava helposti ymmärrettäviä, eriteltyjä ja yleisesti tutustuttavissa. Huutokauppamenettelyn kustannukset olisi pääsääntöisesti katettava maksuilla, jotka peritään tarjoajilta huutokauppapaikan nimeämistä koskevan sopimuksen mukaisesti. Kustannustehokkaan yhteisen huutokauppapaikan nimeämisen kannalta on kuitenkin tärkeää, että jäsenvaltiot osallistuvat yhteiseen toimeen heti alusta. Tästä syystä on asianmukaista, että sellaiset jäsenvaltiot, jotka osallistuvat yhteiseen toimeen myöhemmässä vaiheessa, voidaan velvoittaa kattamaan omat kustannuksensa ja että tällaiset kustannukset vähennetään niistä kustannuksista, joista tarjoajat yleensä vastaavat. Tällaisista säännöksistä ei kuitenkaan saisi aiheutua haittaa sellaisille jäsenvaltioille, jotka haluavat osallistua yhteiseen toimeen sen jälkeen, kun muun huutokauppapaikan nimeämisaika on päättynyt. Niistä ei saisi aiheutua haittaa myöskään sellaisille jäsenvaltioille, jotka osallistuvat yhteiseen toimeen tilapäisesti siksi, ettei ilmoitettua muuta huutokauppapaikkaa ole luetteloitu. Huutokaupanpitäjän olisi maksettava kustannukset ainoastaan pääsystä huutokauppapaikkaan, jos mitään, mutta selvitysjärjestelmän ja toimitusjärjestelmän kustannukset olisi tarjoajien katettava pääsäännön mukaisesti. (43) On kuitenkin aiheellista säätää, että huutokauppatarkkailijalle aiheutuvat kustannukset kuuluvat jäsenvaltioiden vastuulle ja että ne vähennetään huutokaupan tuotosta. Lisäksi on aiheellista, että huutokauppatarkkailijan nimeämistä koskevassa sopimuksessa eriytetään toisistaan huutokauppatarkkailijaan liittyvät kustannukset, jotka vaihtelevat etupäässä huutokauppojen lukumäärän mukaan, ja kaikki muut kustannukset. Näiden kustannusten tarkempi eriyttäminen olisi jätettävä yhteisen hankintaprosessin päätettäväksi. (44) Olisi nimettävä puolueeton huutokauppatarkkailija, joka tarkkailee, onko huutokauppaprosessi direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdassa säädettyjen tavoitteiden ja tämän asetuksen säännösten mukainen ja onko näyttöä kilpailunvastaisesta käyttäytymisestä tai markkinoiden väärinkäytöstä, ja laatii kertomuksia näistä seikoista. Koska huutokauppojen seuranta, kuten huutokauppa, edellyttää jäsenvaltioiden ja komission yhteisiä toimia, on aiheellista toteuttaa yhteinen hankinta. Huutokauppapaikkojen, huutokaupanpitäjien ja toimivaltaisten kansallisten viranomaisten, jotka vastaavat huutokauppapaikkojen, sijoitusyritysten, luottolaitosten tai muiden henkilöiden, joilla on lupa tehdä tarjouksia muiden huutokauppoihin osallistuvien osapuolten lukuun, valvonnasta tai markkinoiden väärinkäytön tutkinnasta ja syytteeseenpanosta, olisi tehtävä yhteistyötä huutokauppatarkkailijan kanssa sen tehtävien hoitamiseksi. (45) Huutokauppatarkkailijan puolueettomuuden varmistamiseksi huutokauppatarkkailijan nimeämisvaatimuksissa olisi arvioitava, millä ehdokkailla on pienin eturistiriitariski tai markkinoiden väärinkäytön riski; tässä yhteydessä olisi erityisesti tarkasteltava ehdokkaiden toimintaa jälkimarkkinoilla sekä niiden sisäisiä järjestelyitä ja menettelyitä eturistiriitariskin tai markkinoiden väärinkäytön riskin vähentämiseksi ilman, että tämä heikentää niiden kykyä hoitaa tehtävänsä oikea-aikaisesti sekä korkeimpien ammatillisten ja laatustandardien mukaisesti. (46) Kilpailunvastainen toiminta ja markkinoiden väärinkäyttö ovat vastoin tämän asetuksen perustana olevien avoimuuden, yhdenmukaistamisen ja syrjimättömyyden periaatteita. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi annettava säännöksiä, joilla voidaan vähentää tällaisen käyttäytymisen riskiä huutokaupoissa. Yhteinen huutokauppapaikka, yksinkertainen huutokauppakonsepti, suhteellisen suuri huutokauppojen järjestämistiheys, yhtä suurten tarjousten tapausten ratkaiseminen sattumanvaraisella järjestyksellä, asianmukainen mahdollisuus osallistua huutokauppoihin, tietojen yhtäläinen paljastaminen ja sääntöjen avoimuus auttavat vähentämään markkinoiden väärinkäytön riskiä. Rahoitusvälineet päästöoikeuksien huutokaupan välineinä mahdollistavat sen, että huutokaupanpitäjä ja tarjoajat voivat hyödyntää suojatoimia, jotka ovat heidän käytettävissään rahoitusmarkkinoihin sovellettavan sääntelykehyksen puitteissa. Tässä asetuksessa olisi säädettävä säännöistä, jotka vastaavat rahoitusvälineisiin sovellettavia sääntöjä, jotta vähennettäisiin markkinoiden väärinkäytön riskiä tapauksissa, joissa huutokauppatuote ei ole rahoitusväline. Puolueettoman huutokauppatarkkailijan olisi arvioitava koko huutokauppaprosessia ja niihin sovellettavien sääntöjen täytäntöönpanoa. (47) On myös olennaisen tärkeää varmistaa huutokaupanpitäjän moitteettomuus. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi huutokaupanpitäjän nimeämisen yhteydessä arvioitava, millä ehdokkailla on pienin eturistiriitariski tai markkinoiden väärinkäytön riski; erityisesti olisi tarkasteltava ehdokkaiden toimintaa jälkimarkkinoilla sekä niiden sisäisiä järjestelyitä ja menettelyitä eturistiriitariskin tai markkinoiden väärinkäytön riskin vähentämiseksi ilman, että tämä heikentää niiden kykyä hoitaa tehtävänsä oikea-aikaisesti sekä korkeimpien ammatillisten ja laatustandardien mukaisesti. Tästä vaatimuksesta seuraa luonnollisesti, että jäsenvaltioita on nimenomaisesti kiellettävä levittämästä huutokaupanpitäjilleen sisäpiiritietoa huutokaupoista. Tämän kiellon rikkomisesta olisi langetettava tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia seuraamuksia. (48) Lisäksi olisi säädettävä, että huutokauppapaikka seuraa tarjoajien käyttäytymistä ja ilmoittaa toimivaltaisille kansallisille viranomaisille mahdollisesta markkinoiden väärinkäytöstä, rahanpesusta ja terrorismin rahoittamisesta direktiivissä 2003/6/EY säädetyn ilmoitusvelvollisuuden mukaisesti ja soveltaen direktiivissä 2005/60/EY säädettyä ilmoitusvelvollisuutta. (49) Asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi soveltaessaan direktiivin 2004/39/EY III ja IV luvun ja direktiivin 2003/6/EY saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä annettuja säännöksiä otettava tarvittaessa asianmukaisella tavalla huomioon näiden direktiivien täytäntöönpanemiseksi toteutettuja unionin toimenpiteitä koskevat vastaavat säännökset. (50) Tässä asetuksessa olisi säädettävä lisäksi mahdollisuudesta asettaa enimmäisraja määrälle, jonka yksittäinen tarjoaja voi tarjota osuutena huutokaupattavien päästöoikeuksien kokonaismäärästä eri huutokaupoissa tai tietyn kalenterivuoden aikana, tai muista asianmukaisista korjaavista toimista. Koska tästä mahdollisuudesta voi aiheutua hallinnollinen taakka, sitä olisi käytettävä vain, kun toimivaltaiset kansalliset viranomaiset, joille on ilmoitettu markkinoiden väärinkäytöstä, rahanpesusta tai terrorismin rahoittamisesta, ovat päättäneet olla ryhtymättä toimiin, edellyttäen että tämän mahdollisuuden tarpeellisuus ja toimivuus voidaan osoittaa. Komissiolta olisi saatava tästä mahdollisuudesta lausunto etukäteen ennen sen käyttöönottoa. Ennen lausunnon antamista komission olisi kuultava jäsenvaltioita ja huutokauppatarkkailijaa huutokauppapaikan esittämästä ehdotuksesta. Lausunnon kannalta on myös merkitystä komission omalla arviolla siitä, onko päästöoikeuksien markkinat suojattu riittävällä tavalla markkinoiden väärinkäytöltä direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 1 a kohdan mukaisesti. (51) Olisi myös aiheellista, että muut henkilöt, joille jäsenvaltio on myöntänyt luvan tehdä tarjouksia niiden pääasiallisen liiketoimintansa asiakkaiden lukuun, noudattavat tässä asetuksessa säädettyjä käytännesääntöjä sen varmistamiseksi, että niiden asiakkailla on riittävä suoja. (52) Tässä asetuksessa on tarpeen säätää kaikkiin huutokauppapaikkoihin sovellettavasta kielijärjestelystä, jotta voidaan varmistaa avoimuus, saavuttaa tavoite syrjimättömästä mahdollisuudesta osallistua huutokauppoihin ja toteuttaa kaikkein kustannustehokkain kielijärjestely. Asiakirjat, joita ei julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä, olisi julkaistava kansainvälisellä rahoitusalalla yleisesti käytössä olevalla kielellä eli englanniksi. Kansainvälisellä rahoitusalalla yleisesti käytössä olevan kielen käytöstä säädetään jo arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/71/EY ( 9 ). (53) Jäsenvaltiot voivat omalla kustannuksellaan käännättää kaikki asiakirjat kansalliselle viralliselle kielelleen tai kansallisille virallisille kielilleen. Jos jokin jäsenvaltio käyttää tätä mahdollisuutta, myös niiden huutokauppapaikkojen, jotka eivät osallistu yhteiseen huutokauppapaikkaan, olisi sen jäsenvaltion kustannuksella, joka on nimennyt asianomaisen muun huutokauppapaikan, käännätettävä kaikki niiden omaan huutokauppapaikkaan liittyvät asiakirjat asianomaisen jäsenvaltion kielelle tai kielille. Tämän seurauksena huutokauppapaikkojen olisi kyettävä käsittelemään kaikki suullinen ja kirjallinen viestintä, joka on peräisin sellaisilta henkilöiltä, jotka hakevat lupaa tehdä tarjouksia tai joilla on lupa tehdä tarjouksia, sekä huutokauppaan osallistuvilta tarjoajilta, millä tahansa niistä kielistä, joilla jäsenvaltio on päättänyt toimittaa käännökset omalla kustannuksellaan, jos tällaiset henkilöt sitä pyytävät. Huutokauppapaikat eivät voi velvoittaa näitä henkilöitä kattamaan tästä aiheutuvia lisäkustannuksia. Nämä kustannukset olisi sen sijaan jaettava tasapuolisesti kaikkien tarjoajien kesken asianomaisella huutokauppapaikalla, jotta kaikkialla unionissa voidaan varmistaa yhtäläinen osallistuminen huutokauppoihin. (54) Oikeusvarmuuden ja avoimuuden vuoksi tässä asetuksessa olisi säädettävä yksityiskohtaisista säännöksistä, jotka koskevat huutokaupan muita näkökohtia, kuten huutokaupan tulosten julkaisemista, julkistamista ja ilmoittamista, luottamuksellisten tietojen suojaa, maksuissa tai päästöoikeuksien siirrossa tapahtuneiden virheiden oikaisemista ja tämän asetuksen nojalla annettuja tai vapautettuja vakuuksia, oikeutta hakea muutosta huutokauppapaikan päätöksiin sekä voimaantuloa. (55) Sijoituspalveluyrityksiä, jotka tekevät rahoitusvälineisiin liittyviä tarjouksia omaan lukuunsa tai asiakkaan lukuun, olisi tässä asetuksessa pidettävä sijoituspalveluja tai -toimintoja suorittavina yrityksinä. (56) Tämä asetus ei vaikuta direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 1 a kohdassa tarkoitettuun komission oikeuteen tutkia, onko päästöoikeuksien markkinat riittävällä tavalla suojattu markkinoiden väärinkäytöltä, eikä tehdä tarvittaessa ehdotuksia tällaisen suojan takaamiseksi. Tällä asetuksella pyritään varmistamaan, että kaupan ehdot ovat oikeudenmukaiset ja asianmukaiset odotettaessa komission tutkimuksen tuloksia. (57) Tämä asetus ei rajoita perussopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamista esimerkiksi sellaisten järjestelyjen yhteydessä, joilla varmistetaan unionin päästökauppajärjestelmään kuuluvien pk-yritysten oikeudenmukainen, täysi ja yhtäläinen mahdollisuus osallistua huutokauppoihin sekä se, että päästöoikeuksia on vähäisten päästöjen aiheuttajien saatavilla. (58) Tämä asetus ei rajoita voimassa olevien sisämarkkinasääntöjen soveltamista. (59) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan periaatteita ja erityisesti sen 11 artiklaa sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklaa. Tässä suhteessa tämä asetus ei millään tavalla estä jäsenvaltioita soveltamasta lehdistönvapautta ja ilmaisunvapautta tiedotusvälineissä koskevia perustuslakiensa mukaisia sääntöjä. (60) Jotta voidaan varmistaa ennakoitavuus ja huutokauppojen oikea-aikainen toteuttaminen, tämän asetuksen olisi tultava voimaan kiireellisesti. (61) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2003/87/EY 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean lausunnon mukaiset, sekä katsoo seuraavaa: ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:







I LUKU

YLEISET MÄÄRÄYKSET

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa säädetään direktiivin 2003/87/EY mukaisten päästöoikeuksien huutokaupan ajoituksesta, hallinnoinnista ja muista näkökohdista.

2 artikla

Soveltamisala

Tätä asetusta sovelletaan direktiivin 2003/87/EY II luvun (ilmailu) mukaisten päästöoikeuksien jakamiseen huutokaupalla ja mainitun direktiivin III luvun (kiinteät laitokset) soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien, joita voidaan palauttaa päästökauppakausilla 1 päivästä tammikuuta 2013, jakamiseen huutokaupalla.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

1) ”futuureilla” komission asetuksen (EY) N:o 1287/2006 ( 10 ) 38 artiklan 3 kohdan nojalla rahoitusvälineinä huutokaupattavia päästöoikeuksia, jotka siirretään sovittuna tulevana ajankohtana tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti määritetyllä huutokaupan selvityshinnalla ja joita koskeva ja hinnanvaihteluja heijasteleva vakuusmarginaali on katettava käteisellä;

2) ”termiineillä” asetuksen (EY) N:o 1287/2006 38 artiklan 3 kohdan nojalla rahoitusvälineinä huutokaupattavia päästöoikeuksia, jotka siirretään sovittuna tulevana ajankohtana tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti määritetyllä huutokaupan selvityshinnalla ja joita koskeva ja hinnanvaihteluja heijasteleva vakuusmarginaali voidaan kattaa keskusvastapuolen valinnan mukaisesti joko muulla kuin käteisvakuudella tai sovitulla valtion takuulla;

3) ”kahden päivän spotilla” asetuksen (EY) N:o 1287/2006 38 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla huutokaupattavia päästöoikeuksia, jotka siirretään sovittuna ajankohtana viimeistään toisena kauppapäivänä huutokaupasta;

4) ”viiden päivän futuureilla” asetuksen (EY) N:o 1287/2006 38 artiklan 3 kohdan nojalla rahoitusvälineinä huutokaupattavia päästöoikeuksia, jotka siirretään sovittuna ajankohtana viimeistään viidentenä kauppapäivänä huutokauppapäivän jälkeen;

5) ”tarjouksella” tietyn päästöoikeusmäärän ostamisesta huutokaupassa tehtyä tietyn suuruista tarjousta;

6) ”tarjousajalla” ajanjaksoa, jonka aikana voidaan tehdä tarjouksia;

7) ”kauppapäivällä” mitä tahansa päivää, jona huutokauppapaikka ja siihen liitetty selvitysjärjestelmä tai toimitusjärjestelmä on avoinna kaupantekoa varten;

8) ”sijoituspalveluyrityksellä” direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettua sijoituspalveluyritystä;

9) ”luottolaitoksella” Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/ETY ( 11 ) 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua luottolaitosta;

10) ”rahoitusvälineellä” direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 17 alakohdassa tarkoitettua rahoitusvälinettä, jollei tässä asetuksessa muualla toisin tarkoiteta;

11) ”jälkimarkkinoilla” markkinoita, joilla henkilöt ostavat tai myyvät päästöoikeuksia joko ennen kuin ne on jaettu maksutta tai huutokaupalla tai sen jälkeen;

12) ”emoyrityksellä” neuvoston direktiivin 83/349/ETY ( 12 ) 1 ja 2 artiklassa tarkoitettua emoyritystä;

13) ”tytäryrityksellä” direktiivin 83/349/ETY 1 ja 2 artiklassa tarkoitettua tytäryritystä;

14) ”sidosyrityksellä” yritystä, joka on liittynyt emo- tai tytäryhtiöön direktiivin 83/349/ETY 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla;

15) ”määräysvallalla” neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 ( 13 ) 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua määräysvaltaa, sellaisena kuin sitä sovelletaan EY:n sulautuma-asetusta koskevan toimivaltakysymyksistä annetun komission konsolidoidun tiedonannon ( 14 ) mukaisesti. Mainitun asetuksen johdanto-osan 22 kappaletta sekä mainitun tiedonannon 52 ja 53 kohtaa käytetään valtion yritysten määräysvallan käsitteen määrittelemiseen;

16) ”huutokauppaprosessilla” prosessia, johon sisältyy huutokauppakalenterin laatiminen, tarjouksentekolupaan ja tarjousten tekoon liittyvät menettelyt, huutokaupan järjestäminen, huutokaupan tulosten määrittely ja julkistaminen, sovitun hinnan maksujärjestelyt, päästöoikeuksien jakaminen ja maksutapahtumiin liittyvien riskien kattamiseen tarvittavan vakuuden hallinnointi sekä huutokauppapaikkojen järjestämien huutokauppojen moitteettoman toiminnan tarkkailu ja seuranta;

17) ”rahanpesulla” direktiivin 2005/60/EY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua toimintaa ottaen huomioon mainitun direktiivin 1 artiklan 3 ja 5 kohta;

18) ”terrorismin rahoituksella” direktiivin 2005/60/EY 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua toimintaa ottaen huomioon mainitun direktiivin 1 artiklan 5 kohta;

19) ”rikollisella toiminnalla” direktiivin 2005/60/EY 3 artiklan 4 alakohdassa tarkoitettua toimintaa;

20) ”huutokaupanpitäjällä” julkista tai yksityistä elintä, jonka jäsenvaltio on nimennyt huutokauppaamaan puolestaan päästöoikeuksia;

21) ”nimetyllä päästöoikeustilillä” direktiivin 2003/87/EY 19 artiklan 3 kohdan nojalla annetussa sovellettavassa komission asetuksessa määriteltyä yhden- tai monentyyppistä päästöoikeustiliä, jonka tarkoituksena on huutokauppamenettelyyn osallistuminen tai huutokauppaprosessin järjestäminen, mukaan lukien päästöoikeuksien säilyttäminen sulkutilillä, kunnes ne siirretään tämän asetuksen mukaisesti;

22) ”nimetyllä pankkitilillä” pankkitiliä, jonka huutokaupanpitäjä, tarjoaja tai sen oikeudenomistaja on nimennyt tämän asetuksen nojalla perittävien maksujen vastaanottamista varten;

23) ”asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevalla toimenpiteellä” direktiivin 2005/60/EY 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevaa toimenpidettä, ottaen huomioon mainitun direktiivin 8 artiklan 2 kohta;

24) ”todellisella omistajalla ja edunsaajalla” direktiivin 2005/60/EY 3 artiklan 6 alakohdassa tarkoitettua todellista omistajaa ja edunsaajaa;

25) ”asianmukaisesti todistetulla jäljennöksellä” asiakirjan alkuperäiskappaleen jäljennöstä, jonka on todistanut oikeaksi pätevä lakimies, tilintarkastaja, julkinen notaari tai vastaava ammattihenkilö, jolla asianomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön nojalla on viralliset valtuudet todistaa jäljennöksen oikeellisuus;

26) ”poliittisesti vaikutusvaltaisilla henkilöillä” direktiivin 2005/60/EY 3 artiklan 8 alakohdassa tarkoitettuja poliittisesti vaikutusvaltaisia henkilöitä;

27) ”markkinoiden väärinkäytöllä” joko tämän artiklan 28 alakohdassa tarkoitettuja tai 38 artiklassa kiellettyjä sisäpiirikauppoja taikka tämän artiklan 30 alakohdassa tai 37 artiklan b alakohdassa tarkoitettua markkinoiden manipulointia, tai molempia;

28) ”sisäpiirikaupoilla” sisäpiiritiedon käyttöä direktiivin 2003/6/EY 1 artiklan 3 alakohdassa sekä 9 artiklassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden yhteydessä, siten kuin se on kielletty mainitun direktiivin 2, 3 ja 4 artiklan nojalla, jollei tässä asetuksessa muualla toisin tarkoiteta;

29) ”sisäpiiritiedolla” direktiivin 2003/6/EY 1 artiklan 1 alakohdassa tarkoitettua sisäpiiritietoa direktiivin 2003/6/EY 1 artiklan 3 alakohdassa ja 9 artiklassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden yhteydessä, jollei tässä asetuksessa muualla toisin tarkoiteta;

30) ”markkinoiden manipuloinnilla” direktiivin 2003/6/EY 1 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettua markkinoiden manipulointia direktiivin 2003/6/EY 1 artiklan 3 alakohdassa ja 9 artiklassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden yhteydessä, jollei tässä asetuksessa muualla toisin tarkoiteta;

31) ”selvitysjärjestelmällä” yhtä tai useampaa huutokauppapaikkaan liitettyä infrastruktuuria, joka voi tarjota selvitys-, vakuusmarginaalin laskemis-, nettoutus-, vakuushallinta-, toimitus- ja siirtopalveluja sekä muita palveluja, jotka toteuttaa keskusvastapuoli ja joita voidaan käyttää joko suoraan tai välillisesti niiden keskusvastapuolen jäsenten välityksellä, jotka toimivat välittäjinä asiakkaittensa ja keskusvastapuolen välillä;

32) ”selvittämisellä” kaikkia prosesseja, jotka tapahtuvat ennen tarjousajan käynnistymistä, tarjousajan aikana ja tarjousajan päättymisen jälkeen toimitukseen saakka, joihin liittyy mainittuina ajankohtina esiintyvien riskien hallinta, mukaan lukien vakuusmarginaalin laskemis-, nettoutus-, novaatio- ja muut palvelut ja jotka toteuttaa mahdollisesti selvitys- tai toimitusjärjestelmä;

33) ”vakuusmarginaalin laskemisella” prosessia, jossa huutokaupanpitäjä tai tarjoaja taikka yksi tai useampi niiden puolesta toimiva välittäjä asettaa vakuuden tietyn rahoitustilanteen kattamiseksi, ja koko tällaisten rahoitustilanteiden kattamiseksi asetettujen vakuuksien määrittämistä, laskemista ja hallinnointia koskevaa prosessia, jolla pyritään varmistamaan, että kaikki tarjoajan tai sen puolesta toimivan välittäjän maksusitoumukset ja kaikki huutokaupanpitäjän taikka yhden tai useamman sen puolesta toimivan välittäjän siirtositoumukset voidaan täyttää hyvin lyhyessä määräajassa;

34) ”toimittamisella” maksua, jonka voittanut tarjoaja, sen oikeudenomistaja, keskusvastapuoli tai toimitusasiamies maksaa päästöoikeuksista, jotka siirretään mainitulle tarjoajalle, sen oikeudenomistajalle, keskusvastapuolelle tai toimitusasiamiehelle, ja päästöoikeuksien siirtämistä voittaneelle tarjoajalle, sen oikeudenomistajalle, keskusvastapuolelle tai toimitusasiamiehelle;

35) ”keskusvastapuolella” yksikköä, joka toimii joko suoraan huutokaupanpitäjän ja tarjoajan tai sen oikeudenomistajan välillä taikka niitä edustavien välittäjien välillä ainoana vastapuolena niistä kuhunkin nähden ja varmistaa huutokaupan tuoton maksamisen huutokaupanpitäjälle tai sitä edustavalle välittäjälle ja huutokaupattujen päästöoikeuksien siirron tarjoajalle tai sitä edustavalle välittäjälle 48 artiklan mukaisesti;

36) ”toimitusjärjestelmällä” infrastruktuuria – riippumatta siitä, onko se liitetty huutokauppapaikkaan – joka voi tarjota toimituspalveluita, muun muassa selvitystä, nettoutusta, vakuushallintaa ja muita palveluita, joiden avulla voidaan viime kädessä huutokaupanpitäjän puolesta siirtää päästöoikeudet voittaneelle tarjoajalle tai sen oikeudenomistajalle ja maksaa perittävä summa voittaneelta tarjoajalta tai sen oikeudenomistajalta huutokaupanpitäjälle a) pankkijärjestelmän ja unionin rekisterin välityksellä; tai b) yhden tai useamman toimitusasiamiehen välityksellä, jotka toimivat sellaisen huutokaupanpitäjän ja tarjoajan tai sen oikeudenomistajan lukuun, joka voi olla yhteydessä toimitusasiamieheen suoraan tai välillisesti sellaisten toimitusasiamiehen jäsenten kautta, jotka toimivat välittäjinä asiakkaidensa ja toimitusasiamiehen välillä;

37) ”toimitusasiamiehellä” yksikköä, joka asiamiehen tehtävässään asettaa huutokauppapaikan käyttöön tilejä, joiden avulla voidaan varmistaa, että huutokaupanpitäjä tai sitä edustava välittäjä antaa huutokaupattujen päästöoikeuksien siirtoa koskevat tiliohjeet samaan tai lähes samaan aikaan varmistetulla tavalla kuin voittanut tarjoaja, sen oikeudenomistaja tai sitä edustava välittäjä maksaa huutokaupan selvityshinnan;

38) ”vakuudella” Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/26/EY ( 15 ) 2 artiklan m alakohdassa tarkoitettua vakuutta, mukaan lukien päästöoikeudet, jotka selvitysjärjestelmä tai toimitusjärjestelmä hyväksyy vakuuksiksi;

39) ”säännellyllä markkinalla” direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa tarkoitettua säänneltyä markkinaa;

40) ”pk-yrityksillä” toiminnanharjoittajia ja ilma-aluksen käyttäjiä, jotka määritellään pieniksi ja keskisuuriksi yrityksiksi komission suosituksen 2003/361/EY ( 16 ) mukaisesti;

41) ”vähäisten päästöjä aiheuttajilla” toiminnanharjoittajia ja ilma-aluksen käyttäjiä, jotka todennettujen päästöjensä mukaisesti aiheuttivat kolmena kalenterivuonna ennen sitä vuotta, jona ne osallistuvat huutokauppaan, keskimäärin enintään 25 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnin päästöt;

42) ”markkinoiden ylläpitäjällä” direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 13 alakohdassa tarkoitettua markkinoiden ylläpitäjää.

43) ”sijoittautumispaikalla” mitä tahansa seuraavista: a) 6 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan soveltamiseksi asuinpaikkaa tai pysyvää osoitetta unionissa; b) direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdan a alakohdassa tarkoitettua jäsenvaltiota, ottaen huomioon tämän asetuksen 18 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi mainitun direktiivin 5 artiklan 4 kohdan vaatimukset; c) direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdan a alakohdassa tarkoitettua jäsenvaltiota tämän asetuksen 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden osalta, ottaen huomioon 18 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi mainitun direktiivin 5 artiklan 4 kohdan vaatimukset; d) tämän asetuksen 18 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi direktiivin 2006/48/EY 4 artiklan 7 kohdassa tarkoitettua kotijäsenvaltiota tämän asetuksen 18 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden osalta; e) tämän asetuksen 19 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdan a alakohdassa tarkoitettua jäsenvaltiota tämän asetuksen 18 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen liiketoiminnallisten ryhmittymien osalta; ▼M1 f) direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdan b alakohdassa tarkoitettua kotijäsenvaltiota tämän asetuksen 28 artiklan 4 ja 5 kohdan, 35 artiklan 4, 5 ja 6 kohdan sekä 42 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi. ▼B







II LUKU

HUUTOKAUPPOJEN RAKENNE

4 artikla

Huutokauppatuotteet

1. Päästöoikeuksia tarjotaan myytäväksi huutokauppapaikassa standardoiduilla sähköisillä sopimuksilla, jotka kaupataan kyseisessä huutokauppapaikassa, jäljempänä ”huutokauppatuotteet”. Huutokauppatuotteita ei tarvitse kaupata samassa huutokauppapaikassa, jos päästöoikeudet siirretään kahden kauppapäivän kuluessa huutokaupasta.

▼M1

2. Kukin jäsenvaltio huutokauppaa päästöoikeuksia joko kahden päivän spotteina tai viiden päivän futuureina.

▼M1 —————

▼B

5 artikla

Huutokaupan muoto

Huutokaupat toimitetaan siten, että tarjoajien on jätettävä tarjouksensa jonain annettuna tarjousaikana näkemättä muiden tarjoajien jättämiä tarjouksia. Jokaisen voittaneen tarjoajan on maksettava kustakin päästöoikeudesta sama 7 artiklassa tarkoitettu selvityshinta tekemästään tarjouksesta riippumatta.

6 artikla

Tarjousten jättäminen ja peruminen

1. Tarjouksen vähimmäismäärä on erä.

▼M1

Yksi erä, jonka 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetty huutokauppapaikka huutokauppaa, on 500 päästöoikeutta.

Yksi erä, jonka 26 artiklan 2 kohdan tai 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti nimetty huutokauppapaikka huutokauppaa, on 500 tai 1 000 päästöoikeutta.

▼B

2. Kussakin tarjouksessa on ilmoitettava seuraavat tiedot:

a) tarjoajan henkilötiedot ja tieto siitä, tekeekö tarjoaja tarjouksen omaan lukuunsa vai asiakkaan puolesta;

b) asiakkaan henkilötiedot, jos tarjoaja tekee tarjouksen asiakkaan puolesta;

c) päästöoikeuksien määrä kokonaisina erinä, jotka koostuvat joko 500 tai 1 000 päästöoikeudesta;

d) kunkin päästöoikeuden hinta euroina kahden desimaalin tarkkuudella.

3. Kukin tarjous voidaan tehdä tai peruuttaa tai sitä voidaan muuttaa ainoastaan annetun tarjousajan aikana.

Tarjouksia voidaan muuttaa tai ne voidaan peruuttaa annetun määräajan puitteissa ennen tarjousajan päättymistä. Kyseessä oleva huutokauppapaikka asettaa määräajan ja julkaisee sen verkkosivullaan vähintään viisi kauppapäivää ennen tarjousajan alkamista.

Ainoastaan unioniin sijoittautunut luonnollinen henkilö, joka on nimetty 19 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti ja joka on valtuutettu velvoittamaan tarjoaja kaikissa huutokauppaan liittyvissä tarkoituksissa, kuten tarjouksien tekemisessä, jäljempänä ”tarjoajan edustaja”, voi tehdä tarjouksen, muuttaa sitä tai peruuttaa sen tarjoajan puolesta.

Sen jälkeen kun tarjous on tehty, se on sitova, jollei sitä peruta tai muuteta tämän kohdan mukaisesti tai peruta 4 kohdan mukaisesti.

4. Jos asianomainen huutokauppapaikka on vakuuttunut siitä, että tarjouksen tekijä on tehnyt todellisen virheen, huutokauppapaikka voi tarjoajan edustajan pyynnöstä pitää kyseisen tarjoajan kyseessä olevaan huutokauppapaikkaan virheellisesti tekemää tarjousta peruutettuna tarjousajan päätyttyä mutta ennen huutokaupan selvityshinnan määrittämistä.

5. Sijoituspalveluyrityksen tai luottolaitoksen huutokauppapaikassa vastaanottamaa, käsittelemää ja tekemää tarjousta pidetään direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettuna sijoituspalveluna, jos huutokauppatuote on rahoitusväline.

7 artikla

Huutokaupan selvityshinta ja yhtä suurten tarjousten ratkaiseminen

1. Huutokaupan selvityshinta määrätään tarjousajan päättyessä.

2. Huutokauppapaikka järjestää tehdyt tarjoukset tarjotun hinnan mukaiseen järjestykseen. Jos hinta on useissa tarjouksissa sama, nämä tarjoukset järjestetään sattumanvaraiseen järjestykseen huutokauppapaikan ennen huutokauppaa määrittelemän algoritmin mukaisesti.

Tarjousten päästöoikeusmäärät lasketaan yhteen alkaen korkeimmasta tarjouksesta. Sen tarjouksen hinta, jonka kohdalla määrien summa on yhtä suuri tai suurempi kuin huutokaupattujen päästöoikeuksien määrä, on huutokaupan selvityshinta.

3. Kaikille niille tarjouksille, jotka sisältyivät 2 kohdan mukaisesti määritellyn tarjousten määrän summaan, jaetaan päästöoikeudet huutokaupan selvityshinnalla.

4. Jos 2 kohdan nojalla määriteltyjen voittaneiden tarjousten kokonaismäärä ylittää huutokaupattujen päästöoikeuksien määrän, jäljellä oleva määrä huutokaupattuja päästöoikeuksia jaetaan tarjouksen tekijälle, joka teki viimeisen tarjouksen, jonka kohdalla tarjousten määrä oli yhtä suuri kuin huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä.

5. Huutokauppapaikan on mitätöitävä huutokauppa, jos 2 kohdan mukaisesti järjestettyjen tarjousten kokonaismäärä on pienempi kuin huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä.

6. Huutokauppapaikan on mitätöitävä huutokauppa, jos huutokaupan selvityshinta on merkittävästi alhaisempi kuin jälkimarkkinoilla tarjousajan kuluessa ja välittömästi sitä ennen vallitseva hinta, kun otetaan huomioon päästöoikeuksien lyhytaikainen hinnanvaihtelu tietyllä aikavälillä ennen huutokauppaa.

7. Huutokauppapaikan on ennen huutokaupan aloittamista määritettävä 6 kohdan soveltamisessa käytettävä menetelmä kuultuaan ensin huutokauppatarkkailijaa ja saatuaan tämän lausunnon asiasta sekä ilmoitettava asiasta 56 artiklassa tarkoitetulle toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle. Huutokauppapaikan on otettava huutokauppatarkkailijan lausunto huomioon mahdollisimman tarkasti.

Kyseessä oleva huutokauppapaikka voi muuttaa menetelmää kahden saman huutokauppapaikan tarjousajan välisenä aikana kuultuaan huutokauppatarkkailijaa ja ilmoitettuaan asiasta 56 artiklassa tarkoitetuille toimivaltaisille kansallisille viranomaisille.

8. Jos huutokauppa mitätöidään 5 ja 6 kohdan nojalla, jaetaan huutokaupattavaksi tarkoitettu määrä tasan seuraaville huutokaupoille, jotka on suunniteltu järjestettäväksi samassa huutokauppapaikassa.

Direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien osalta huutokaupattava määrä jaetaan tasan neljälle seuraavalle suunnitellulle huutokaupalle.

Direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien osalta huutokaupattava määrä jaetaan tasan kahdelle seuraavalle suunnitellulle huutokaupalle.







III LUKU

HUUTOKAUPPAKALENTERI

8 artikla

Huutokauppojen ajankohdat ja tiheys

1. Huutokauppapaikan on järjestettävä huutokaupat erikseen oman, toistuvan tarjousaikansa mukaisesti. Tarjousaika alkaa ja päättyy saman kauppapäivän aikana. Tarjousajan on oltava pituudeltaan vähintään kaksi tuntia. Kahden tai useamman huutokauppapaikan tarjousajat eivät saa mennä päällekkäin ja kahden peräkkäisen tarjousajan välillä on oltava vähintään kahden tunnin viive.

2. Huutokauppapaikan on määriteltävä huutokaupan päivämäärät ja ajat ottaen huomioon kansainvälisiin rahoitusmarkkinoihin vaikuttavat kansalliset vapaapäivät ja muut mahdolliset tapahtumat tai olosuhteet, jotka voivat vaikuttaa huutokauppojen asianmukaiseen järjestämiseen ja aiheuttaa muutoksia. Huutokauppoja ei järjestetä kunkin vuoden joulun ja uuden vuoden yhteyteen sijoittuvan kahden viikon aikana.

3. Huutokauppapaikka voi poikkeuksellisissa olosuhteissa huutokauppatarkkailijaa kuultuaan ja sen lausunnon saatuaan muuttaa jonkin tarjousajan ajankohtaa ilmoittamalla siitä kaikille niille, joihin ajankohdan muuttaminen todennäköisesti vaikuttaa. Huutokauppapaikan on otettava huutokauppatarkkailijan lausunto huomioon mahdollisimman tarkasti.

▼M1

4. Jäljempänä 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimetyn huutokauppapaikan on kuudennesta huutokaupasta lähtien tai aikaisemmin järjestettävä direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppoja vähintään viikoittain sekä mainitun direktiivin II luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppoja vähintään kerran kahdessa kuukaudessa, lukuun ottamatta vuotta 2012, jolloin mainittujen huutokauppapaikkojen on huutokaupattava mainitun direktiivin III luvun soveltamisalaan kuuluvia päästöoikeuksia vähintään kerran kuukaudessa.

▼B

Mikään muu huutokauppapaikka ei saa järjestää huutokauppaa niinä enintään kahtena päivänä viikossa, jolloin 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimetty huutokauppapaikka järjestää huutokaupan. Jos 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimetty huutokauppapaikka järjestää huutokauppoja useammin kuin kahtena päivänä viikossa, sen on vahvistettava ja julkaistava, minä kahtena päivänä ei voida järjestää muita huutokauppoja. Sen on tehtävä näin viimeistään sinä päivänä, kun se määrittelee ja julkaisee 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot.

5. Jäljempänä 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimetyssä huutokauppapaikassa huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä on kuudennesta huutokaupasta lähtien tai aikaisemmin jaettava tasan tietyn vuoden aikana järjestettävien huutokauppojen välillä lukuun ottamatta niitä päästöoikeuksia, jotka huutokaupataan kunkin vuoden elokuussa järjestettävissä huutokaupoissa; näiden päästöoikeuksien määrän on oltava puolet vuoden muina kuukausina huutokaupattavien päästöoikeuksien kuukausittaisesta määrästä.

6. Muiden kuin 26 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti nimettyjen huutokauppapaikkojen järjestämien huutokauppojen ajankohdista ja tiheydestä annetaan lisää säännöksiä 32 artiklassa.

9 artikla

Huutokauppojen järjestämisen esteet

Huutokauppapaikka voi mitätöidä huutokaupan, jos sen asianmukainen järjestäminen on häiriintynyt tai todennäköisesti häiriytyy sellaisten olosuhteiden vuoksi, jotka vaikuttavat tarjouslupahakemuksen tekemisessä, huutokauppaan osallistumisessa tai sen järjestämisessä tarvittavan tietotekniikkajärjestelmän turvallisuuteen ja luotettavuuteen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 58 artiklassa tarkoitettujen sääntöjen soveltamista tarvittaessa.

Direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien osalta huutokaupattava määrä jaetaan tasan neljälle seuraavalle suunnitellulle huutokaupalle.

Direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien osalta huutokaupattava määrä jaetaan tasan kahdelle seuraavalle suunnitellulle huutokaupalle.

10 artikla

Direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien huutokaupattavien päästöoikeuksien vuotuinen määrä

▼M1

1. Tämän asetuksen liitteessä I vahvistetaan kunkin jäsenvaltion osalta direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluva päästöoikeuksien määrä, joka on huutokaupattava vuonna 2012.

▼B

2. Direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien, vuosina 2013 ja 2014 huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä on mainitun direktiivin 9 ja 9 a artiklan mukaisesti kyseistä kalenterivuotta varten määritetty päästöoikeuksien määrä vähennettynä mainitun direktiivin 10 a artiklan 7 kohdassa ja 11 artiklan 2 kohdassa säädetyllä ilmaiseksi jaettavien päästöoikeuksien määrällä sekä puolella vuosina 2011 ja 2012 huutokaupattujen päästöoikeuksien kokonaismäärästä.

Direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien, vuonna 2015 ja kunakin kalenterivuonna sen jälkeen huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä on mainitun direktiivin 9 ja 9 a artiklan mukaisesti kyseistä kalenterivuotta varten määritetty päästöoikeuksien määrä vähennettynä mainitun direktiivin 10 a artiklan 7 kohdassa ja 11 artiklan 2 kohdassa säädetyllä ilmaiseksi jaettavien päästöoikeuksien määrällä.

Direktiivin 2003/87/EY 24 artiklan nojalla huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä lisätään tiettynä kalenterivuonna huutokaupattavien tämän kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan mukaisesti määritettyyn päästöoikeuksien määrään.

Kunkin päästökauppakauden viimeisenä vuotena huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien määrässä on otettava huomioon ne laitokset, joiden toiminta on loppunut mainitun direktiivin 10 a artiklan 19 kohdan nojalla, mainitun direktiivin 10 a artiklan 20 kohdan nojalla maksutta jaettavien päästöoikeuksien määrään tehdyt sopeutukset ja mainitun direktiivin 10 a artiklan 7 kohdassa tarkoitetut uusille osallistujille varattujen päästöoikeuksien varannossa jäljellä olevat päästöoikeudet.

▼M1

3. Vuodesta 2013 kunakin kalenterivuonna huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien määrä perustuu liitteeseen I ja huutokaupattavien päästöoikeuksien arvioon, jonka komissio määrittelee ja julkistaa mainitun direktiivin 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti viimeistään edellisen vuoden 31 päivänä tammikuuta, tai komission alkuperäisen arvion viimeisimpään muutokseen, ottaen huomioon siinä määrin kuin se on mahdollista siirtymävaiheen maksutta jaettavat päästöoikeudet, jotka on vähennetty tai jotka vähennetään siitä päästöoikeuksien määrästä, jonka tietty jäsenvaltio muutoin huutokauppaisi direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti, kuten on säädetty mainitun direktiivin 10 c artiklan 2 kohdassa.

▼B

Myöhemmät muutokset tiettynä kalenterivuonna huutokaupattavien päästöoikeuksien määrään on otettava huomioon seuraavana kalenterivuonna huutokaupattavien päästöoikeuksien määrässä.

4. Kunkin jäsenvaltion minä tahansa kalenterivuonna huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien määrän on oltava mainitun direktiivin 10 artiklan 2 kohdan nojalla määritetty määrä, josta on vähennetty niiden päästöoikeuksien määrä, jotka jäsenvaltio jakaa siirtymävaiheessa ilmaiseksi mainitun direktiivin 10 c artiklan nojalla, ja johon on lisätty niiden päästöoikeuksien määrä, jotka jäsenvaltio huutokauppaa saman kalenterivuoden aikana mainitun direktiivin 24 artiklan nojalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 7 kohdan soveltamista.

11 artikla

Tämän asetuksen 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimetyissä huutokauppapaikoissa huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppakalenteri

1. Tämän asetuksen 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimettyjen huutokauppapaikkojen on määritettävä ja julkaistava kunakin kalenterivuonna yksittäisissä huutokaupoissa huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppojen tarjousajat, huutokauppakohtaiset määrät, huutokauppojen ajankohdat, huutokauppatuotteet sekä maksu- ja siirtopäivät viimeistään edellisen vuoden 28 päivänä helmikuuta tai niin pian kuin se on käytännössä mahdollista tämän ajankohdan jälkeen; huutokauppapaikan on ennen tietojen julkaisemista pyydettävä komissiolta lausuntoa asiasta. Huutokauppapaikkojen on otettava komission lausunto huomioon mahdollisimman tarkasti.

▼M1

2. Tämän asetuksen 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimettyjen huutokauppapaikkojen on perustettava tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti tekemänsä määrittelyt ja julkaisut liitteeseen I ja 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun komission määrittelemään ja julkaisemaan arvioon huutokaupattavien päästöoikeuksien määrästä tai komission alkuperäisen arvion viimeisimpään muutokseen, mukaan luettuna kaikki mukautukset.

▼B

3. Kyseessä oleva huutokauppapaikka voi mukauttaa kunkin päästökauppakauden viimeisenä vuonna huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppojen tarjousaikoja, huutokauppakohtaisia määriä ja huutokauppojen ajankohtia, jotta voidaan ottaa huomioon ne laitokset, joiden toiminta on loppunut mainitun direktiivin 10 a artiklan 19 kohdan nojalla, ja mainitun direktiivin 10 a artiklan 20 kohdan nojalla maksutta jaettavien päästöoikeuksien määrään tehdyt sopeutukset tai mainitun direktiivin 10 a artiklan 7 kohdassa tarkoitetut uusille osallistujille varattujen päästöoikeuksien varannossa jäljellä olevat päästöoikeudet.

4. Muiden kuin tämän asetuksen 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimettyjen huutokauppapaikkojen järjestämien direktiivin 2003/87/EY III luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppojen aikataulu on vahvistettava ja julkaistava tämän asetuksen 32 artiklan mukaisesti.

12 artikla

Direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien huutokaupattavien päästöoikeuksien vuotuinen määrä

1. Komissio laskee ja päättää direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien vuonna 2012 huutokaupattavien päästöoikeuksien määrän mainitun direktiivin 3 d artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Kalenterivuosittain vuodesta 2013 huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien määrä on se määrä, jonka komissio on mainitun direktiivin 3 d artiklan 2 kohdan mukaisesti laskenut ja päättänyt, jaettuna tasan kyseessä olevaan päästökauppakauteen kuuluvien vuosien määrällä.

Kunkin päästökauppakauden viimeisenä vuonna huutokaupattavien päästöoikeuksien määrässä on kuitenkin otettava huomioon direktiivin 2003/87/EY 3 f artiklassa tarkoitetussa varannossa jäljellä olevien päästöoikeuksien määrä.

2. Tietyn päästökauppakauden kunakin kalenterivuonna kunkin jäsenvaltion direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien huutokaupattavien päästöoikeuksien osuus on kyseistä päästökauppakautta varten mainitun direktiivin 3 d artiklan 3 kohdan mukaisesti määritelty päästöoikeuksien määrä jaettuna kyseessä olevaan päästökauppakauteen kuuluvien vuosien määrällä.

13 artikla

Tämän asetuksen 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimetyissä huutokauppapaikoissa huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppakalenteri

1. Tämän asetuksen 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimettyjen huutokauppapaikkojen on määritettävä ja julkaistava vuonna 2012 yksittäisissä huutokaupoissa huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppojen tarjousajat, huutokauppakohtaiset määrät ja huutokauppojen ajankohdat viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2011 tai niin pian kuin se on käytännössä mahdollista tämän ajankohdan jälkeen; huutokauppapaikan on ennen tietojen julkaisemista pyydettävä komissiolta lausuntoa asiasta. Huutokauppapaikkojen on otettava komission lausunto huomioon mahdollisimman tarkasti.

2. Vuodesta 2012 tämän asetuksen 26 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti nimettyjen huutokauppapaikkojen on määritettävä ja julkaistava kunakin kalenterivuonna huutokaupoissa huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppojen tarjousajat, huutokauppakohtaiset määrät, huutokauppojen ajankohdat, sopimustyypit sekä maksu- ja siirtopäivät viimeistään edellisen vuoden 28 päivänä helmikuuta tai niin pian kuin se on käytännössä mahdollista tämän ajankohdan jälkeen; huutokauppapaikan on ennen tietojen julkaisemista kuultava komissiota ja pyydettävä siltä lausuntoa asiasta. Huutokauppapaikkojen on otettava komission lausunto huomioon mahdollisimman tarkasti.

Kyseessä oleva huutokauppapaikka voi mukauttaa kunkin päästökauppakauden viimeisenä vuotena huutokaupattavien direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien tarjousaikoja, huutokauppakohtaisia määriä, huutokauppojen ajankohtia sekä huutokauppatuotteita ja maksu- ja siirtopäiviä, jotta voidaan ottaa huomioon mainitun direktiivin 3 f artiklassa tarkoitetussa varannossa jäljellä olevien päästöoikeuksien määrä.

3. Tämän asetuksen 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimettyjen huutokauppapaikkojen on perustettava 1 ja 2 kohdan mukaisesti määritettävät ja julkaistavat tietonsa direktiivin 2003/87/EY 3 e artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksyttyyn komission päätökseen.

4. Muiden kuin tämän asetuksen 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimettyjen huutokauppapaikkojen järjestämien direktiivin 2003/87/EY II luvun soveltamisalaan kuuluvien päästöoikeuksien huutokauppojen aikataulu on määriteltävä ja julkaistava tämän asetuksen 32 artiklan mukaisesti.

14 artikla

Huutokauppa-aikatauluun tehtävät mukautukset

1. Edellä 10–13 artiklassa ja 32 artiklan 4 kohdassa määriteltyjä ja julkaistuja huutokaupattavien päästöoikeuksien vuotuisia määriä ja huutokauppakohtaisia tarjousaikoja, määriä, ajankohtia, huutokauppatuotteita sekä maksu- ja siirtoajankohtia ei voida muuttaa lukuun ottamatta seuraavista syistä tapahtuvia mukautuksia:

a) 7 artiklan 5 ja 6 kohdan, 9 artiklan ja 32 artiklan 5 kohdan nojalla tehdyt huutokauppojen mitätöinnit;

b) muiden kuin tämän asetuksen 26 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti nimettyjen huutokauppapaikkojen toiminnan keskeyttäminen, josta on säädetty direktiivin 2003/87/EY 19 artiklan 3 kohdan nojalla annetussa komission asetuksessa;

c) jäsenvaltion 30 artiklan 8 kohdan mukaisesti tekemät päätökset;

d) 45 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu toimituksen toteuttamatta jättäminen;

e) direktiivin 2003/87/EY 3 f artiklassa tarkoitetussa varannossa jäljellä olevat päästöoikeudet;

f) direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 19 kohdan mukainen laitoksen toimintojen lopettaminen, mainitun direktiivin 10 a artiklan 20 kohdan mukaisesti maksutta jaettavien päästöoikeuksien tasoon tehtävät mukautukset tai mainitun direktiivin 10 a artiklan 7 kohdassa säädetyssä uusille osallistujille tarkoitetussa varannossa jäljellä olevat päästöoikeudet;

g) direktiivin 2003/87/EY 24 artiklan nojalla yksipuolisesti lisätyt muut toiminnot ja kaasut;

h) direktiivin 2003/87/EY 29 a artiklan nojalla hyväksytyt toimenpiteet;

i) tämän asetuksen muutosten tai direktiivin 2003/87/EY muutosten voimaantulo;

▼M1

j) päästöoikeuksien pidättäminen huutokaupoista 22 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti;

k) tarve estää se, että huutokauppapaikka toteuttaa tämän asetuksen tai direktiivin 2003/87/EY vastaisen huutokaupan.

▼B

2. Jos siitä tavasta, jolla muutos on tarkoitus panna täytäntöön, ei säädetä tässä asetuksessa, ei kyseessä oleva huutokauppapaikka saa panna täytäntöön kyseistä muutosta, ennen kuin se on kuullut asiasta komissiota ja saanut siltä lausunnon. Huutokauppapaikan on otettava komission lausunto huomioon mahdollisimman tarkasti.







IV LUKU

HUUTOKAUPPOHIN OSALLISTUMINEN

15 artikla

Henkilöt, jotka voivat itse tehdä tarjouksia huutokaupassa

Ainostaan henkilö, joka on 18 artiklan nojalla kelpoinen tekemään tarjouksia ja on 19 ja 20 artiklan nojalla saanut luvan tehdä tarjouksia, voi tehdä suoria tarjouksia huutokaupassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 28 artiklan 3 kohdan soveltamista.

16 artikla

Tavat osallistua huutokauppaan

1. Huutokauppapaikan on tarjottava syrjimättömästi mahdollisuus osallistua huutokauppaan.

▼M1

2. Jäljempänä 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyn huutokauppapaikan on varmistettava, että sen huutokauppoihin voidaan osallistua turvallisesti ja luotettavasti internetissä sähköisen käyttöliittymän kautta.

Lisäksi 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyn huutokauppapaikan on annettava tarjoajille mahdollisuus osallistua sen huutokauppoihin käyttäen erityistä järjestelmän sähköiseen rajapintaan yhdistettyä käyttäjäkohtaista liittymää.

3. Jäljempänä 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyn huutokauppapaikan on tarjottava yksi tai useampia vaihtoehtoisia tapoja osallistua sen huutokauppoihin, jos pääasiallinen osallistumistapa ei ole käytettävissä mistä tahansa syystä edellyttäen, että tällaiset vaihtoehtoiset osallistumistavat ovat turvallisia ja luotettavia eikä niiden käyttö johda syrjintään tarjoajien välillä.

17 artikla

Koulutus ja neuvonta

Jäljempänä 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyn huutokauppapaikan on tarjottava järjestämäänsä huutokauppaprosessia koskeva käytännöllinen verkkopohjainen koulutusmoduuli, mukaan luettuina ohjeistus siitä, miten tarvittavat lomakkeet täytetään ja toimitetaan edelleen, sekä tarjouksentekoa koskeva simulaatio. Huutokauppapaikan on myös asetettava saataville neuvontapalvelu, johon voi ottaa yhteyttä puhelimella, faksilla ja sähköpostilla kunakin kauppapäivänä vähintään virka-aikana.

▼B

18 artikla

Henkilöt, jotka voivat hakea tarjouksentekolupaa

1. Seuraavilla henkilöillä on oikeus hakea lupaa tehdä suoria tarjouksia huutokaupoissa:

a) toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä, jolla on toiminnanharjoittajan päästöoikeustili ja joka tekee tarjouksen omaan lukuunsa, mukaan lukien emoyritykset, tytäryritykset tai sidosyritykset, jotka muodostavat osan samaa yritysryhmää kuin toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä;

b) sijoituspalveluyritykset, joilla on direktiivin 2004/39/EY mukainen toimilupa ja jotka tekevät tarjouksen omaan lukuunsa tai asiakkaittensa puolesta;

c) luottolaitokset, joilla on direktiivin 2006/48/EY mukainen toimilupa ja jotka tekevät tarjouksia omaan lukuunsa tai asiakkaittensa puolesta;

d) a alakohdassa luetelluista omaan lukuunsa tarjoavista henkilöistä koostuva liiketoiminnallinen ryhmittymä, joka toimii omaan lukuunsa ja asiamiehenä jäsentensä puolesta;

e) jäsenvaltioiden julkiset elimet tai valtion yritykset, joilla on määräysvalta kehen tahansa a alakohdassa lueteltuun henkilöön.

2. Rajoittamatta direktiivin 2004/39/EY 2 artiklan 1 kohdan i alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamista, henkilöt, jotka mainittu poikkeus kattaa ja joilla tämän asetuksen 59 artiklan mukaisesti on oikeus hakea lupaa tehdä suoria tarjouksia huutokaupassa joko omaan lukuunsa tai pääasiallisen liiketoimintansa kohteena olevien asiakkaittensa puolesta edellyttäen, että jäsenvaltio, johon he ovat sijoittautuneina, on antanut lainsäädäntöä, joka mahdollistaa sen, että kyseisen jäsenvaltion asiaankuuluva toimivaltainen kansallinen viranomainen voi valtuuttaa heidät tekemään tarjouksen omaan lukuunsa tai pääasiallisen liiketoimintansa kohteena olevien asiakkaittensa puolesta.

▼M1

3. Edellä 1 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitetuilla henkilöillä on oikeus hakea lupaa tehdä suoria tarjouksia huutokaupoissa asiakkaittensa puolesta, jos he tekevät tarjouksia sellaisista huutokauppatuotteista, jotka eivät ole rahoitusvälineitä, ja jos se jäsenvaltio, johon ne ovat sijoittautuneet, on antanut lainsäädäntöä, joka mahdollistaa sen, että kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen kansallinen viranomainen voi myöntää niille luvan tehdä tarjouksia asiakkaittensa puolesta.

▼B

4. Jos 1 kohdan b ja c alakohdassa ja 2 kohdassa tarkoitetut henkilöt tekevät tarjouksia asiakkaittensa puolesta, niiden on varmistettava, että näillä asiakkailla on 1 tai 2 kohdan nojalla oikeus hakea lupaa tehdä suoria tarjouksia.

Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut henkilöt tekevät itse tarjouksia omien asiakkaittensa puolesta, niiden on varmistettava, että myös näillä asiakkailla on 1 tai 2 kohdan nojalla oikeus tehdä suoria tarjouksia. Tätä sovelletaan myös kaikkiin muihin epäsuorasti tarjouksia tekeviin asiakkaisiin jäljempänä tarjousketjussa.

5. Seuraavilla henkilöillä, joilla on kyseessä olevissa huutokaupoissa jokin alla luetelluista tehtävistä, ei ole oikeutta tehdä suoria tarjouksia huutokaupoissa, eivätkä ne saa osallistua huutokauppoihin yhden tai useamman sellaisen henkilön kautta, joilla on 19 ja 20 artiklan nojalla oikeus tehdä tarjouksia joko omaan lukuunsa tai toisen henkilön puolesta:

a) huutokaupanpitäjä;

b) huutokauppapaikka mukaan lukien jokainen siihen liitetty selvitysjärjestelmä ja toimitusjärjestelmä;

c) henkilöt, jotka voivat joko suoraan tai välillisesti vaikuttaa merkittävästi a tai b alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden hallinnointiin;

d) henkilöt, jotka työskentelevät a ja b alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden alaisuudessa.

6. Huutokauppatarkkailija ei voi osallistua huutokauppoihin suoraan eikä välillisesti yhden tai useamman sellaisen henkilön kautta, joilla on 19 ja 20 artiklan nojalla oikeus tehdä tarjouksia joko omaan lukuunsa tai toisen henkilön puolesta.

Henkilöt, jotka voivat joko suoraan tai välillisesti vaikuttaa merkittävästi huutokauppatarkkailijan hallinnointiin, eivät voi osallistua huutokauppoihin suoraan eivätkä välillisesti yhden tai useamman sellaisen henkilön kautta, joilla on 19 ja 20 artiklan nojalla oikeus tehdä tarjouksia joko omaan lukuunsa tai toisen henkilön puolesta.

Henkilöt, jotka työskentelevät huutokauppatarkkailijalle huutokauppoihin liittyvissä tehtävissä, eivät voi osallistua huutokauppoihin suoraan eivätkä välillisesti yhden tai useamman sellaisen henkilön kautta, joilla on 19 ja 20 artiklan nojalla oikeus tehdä tarjouksia joko omaan lukuunsa tai toisen henkilön puolesta.

7. Jäljempänä 44–50 artiklassa säädetyn vaihtoehdon, jonka mukaan huutokauppapaikka mukaan lukien siihen liitetty selvitysjärjestelmä tai toimitusjärjestelmä voi hyväksyä maksun, tehdä siirtoja tai ottaa vastaan vakuuden voittaneen tarjoajan oikeudenomistajalta edellytyksenä on, ettei se vaikuta 17–20 artiklan soveltamiseen.

19 artikla

Tarjouksentekoluvan edellytykset

▼M1

1. Jos huutokauppapaikka järjestää jälkimarkkinan, 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti osallistujat, jotka ovat 18 artiklan 1 tai 2 kohdan nojalla kelpoisia tekemään tarjouksia, voivat tehdä mainitun huutokauppapaikan järjestämissä huutokaupoissa suoria tarjouksia ilman, että niiltä vaaditaan muiden tarjouksentekolupaa koskevien vaatimusten täyttämistä edellyttäen, että kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) jäljempänä 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyn huutokauppapaikan järjestämällä jälkimarkkinalla päästöoikeuksilla kauppaa käyviin jäseniin tai osallistujiin sovellettavat tarjouksentekolupaa koskevat vaatimukset eivät ole lievempiä kuin tämän artiklan 2 kohdassa asetetut vaatimukset;

b) jäljempänä 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetty huutokauppapaikka saa kaikki lisätiedot, jotka ovat tarpeen sellaisten tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttymisen todentamiseksi, joita ei ole aikaisemmin todennettu.

2. Henkilöt, jotka eivät ole 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyn huutokauppapaikan järjestämän jälkimarkkinan jäseniä tai osallistujia mutta joilla on 18 artiklan 1 tai 2 kohdan nojalla oikeus tehdä tarjouksia, voivat tehdä huutokaupoissa suoria tarjouksia edellyttäen, että

a) ne ovat sijoittautuneet unioniin ja että kyseessä on toiminnanharjoittaja tai ilma-aluksen käyttäjä;

b) niillä on tähän tarkoitukseen nimetty päästöoikeustili;

c) niillä on tähän tarkoitukseen nimetty pankkitili;

d) ne nimeävät vähintään yhden 6 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa määritellyn tarjoajan edustajan;

e) ne antavat kyseessä olevalle huutokauppapaikalle sovellettavan asiakkaan tuntemisvelvollisuuden mukaiset tyydyttävät tiedot henkilöllisyydestään, todellisen omistajansa ja edunsaajansa henkilöllisyydestä, moitteettomuudesta ja liiketoiminta- tai kaupantekoprofiilista, ottaen huomioon keinot luoda suhteet tarjoajaan, tarjoajatyyppi, huutokauppatuote, mahdollisten tarjousten koko sekä maksu- ja siirtotavat;

f) ne antavat kyseessä olevalle huutokauppapaikalle tyydyttävät tiedot taloudellisesta asemastaan ja erityisesti siitä, että ne pystyvät täyttämään taloudelliset sitoumuksensa ja nykyiset vastuunsa niiden erääntyessä;

g) niillä on käytössään tai ne voivat pyynnöstä ottaa käyttöön sisäiset prosessit, menettelyt ja sopimusjärjestelyt, jotka ovat tarpeen 57 artiklan mukaisen enimmäiskokoisen tarjouksen saattamiseksi voimaan;

h) ne täyttävät 49 artiklan 1 kohdan vaatimukset.

Jos 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetty huutokauppapaikka ei järjestä jälkimarkkinaa, henkilöt, joilla on 18 artiklan 1 tai 2 kohdan nojalla oikeus tehdä tarjouksia, voivat tehdä kyseisen huutokauppapaikan järjestämissä huutokaupoissa suoria tarjouksia edellyttäen, että tämän kohdan a–h alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.

▼B

3. Edellä 18 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan tai 18 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden, jotka tekevät tarjouksia asiakkaittensa puolesta, on varmistettava, että kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) niiden asiakkaat ovat 18 artiklan 1 tai 2 kohdan nojalla kelpoisia tekemään tarjouksia;

b) niillä on tai on ollut hyvissä ajoin ennen tarjousajan alkua käytettävissään riittävät sisäiset prosessit, menettelyt ja sopimukset, jotka ovat tarpeen i) niiden asiakkaiden tarjousten käsittelyyn, mukaan lukien tarjousten toimittaminen, maksujen kerääminen ja päästöoikeuksien siirtäminen; ii) sen estämiseksi, että tarjousten vastaanottamisesta, valmistelusta ja tekemisestä niiden asiakkaitten puolesta vastuussa oleva yrityksen osa antaa luottamuksellista tietoa sille yrityksen osalle, joka valmistelee ja tekee tarjouksia yrityksen omaan laskuun; iii) sen varmistamiseksi, että niiden asiakkaat, jotka toimivat itse huutokaupassa tarjouksia tekevien asiakkaitten puolesta, soveltavat tämän artiklan 2 kohdassa ja tässä kohdassa vahvistettuja vaatimuksia ja että ne edellyttävät samaa omilta asiakkailtaan ja asiakkaittensa asiakkailta 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Huutokauppapaikka voi hyväksyä tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden, niiden asiakkaiden tai näiden asiakkaiden luotettavasti suorittamat 18 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tarkastukset. Tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut henkilöt ovat vastuussa sen varmistamisesta, että ne voivat osoittaa milloin tahansa huutokauppapaikan sitä 20 artiklan 5 kohdan d alakohdan nojalla pyytäessä, että tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät.

20 artikla

Tarjouksentekolupaa koskevan hakemuksen tekeminen ja käsittely

▼M1

1. Ennen kuin 18 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaan osallistumiskelpoiset henkilöt voivat tehdä ensimmäisen suoran tarjouksensa missä tahansa 26 artiklan 1 kohdan tai 30 artiklan1 kohdan mukaisesti nimetyssä huutokauppapaikassa, on näiden henkilöiden haettava kyseessä olevalta huutokauppapaikalta tarjouksentekolupaa.

Jos huutokauppapaikka järjestää jälkimarkkinan, asianomaisen huutokauppapaikan järjestämän jälkimarkkinan jäsenet tai osallistujat, jotka täyttävät 19 artiklan 1 kohdan vaatimukset, voivat tehdä tarjouksia hakematta tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tarjouksentekolupaa.

▼B

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu tarjouksentekolupaa koskeva hakemus on täytettävä internetissä saatavilla olevaa sähköistä hakulomaketta käyttäen. Kyseessä olevan huutokauppapaikan on jä