2016R0101 — FI — 28.01.2016 — 000.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2016/101, annettu 26 päivänä lokakuuta 2015, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 täydentämisestä 105 artiklan 14 kohdan mukaista varovaista arvostusta koskevilla teknisillä sääntelystandardeilla (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 021 28.1.2016, s. 54)





Oikaisu









▼B

KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2016/101,

annettu 26 päivänä lokakuuta 2015,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 täydentämisestä 105 artiklan 14 kohdan mukaista varovaista arvostusta koskevilla teknisillä sääntelystandardeilla

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







EUROOPAN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 ( 1 ) ja erityisesti sen 105 artiklan 14 kohdan kolmannen alakohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksen (EU) N:o 575/2013 105 artiklassa viitataan kaikkiin kaupankäyntivaraston positioihin sovellettaviin varovaista arvostamista koskeviin vaatimuksiin. Mainitun asetuksen 34 artiklassa kuitenkin edellytetään, että laitosten on sovellettava 105 artiklan vaatimuksia kaikkiin käypään arvoon arvostettuihin omaisuuseriin. Edellä mainitut artiklat yhdessä merkitsevät, että varovaista arvostamista koskevia vaatimuksia sovelletaan kaikkiin käypään arvoon arvostettuihin positioihin riippumatta siitä, ovatko ne kaupankäyntivarastossa vai sen ulkopuolella, jos termillä ”positiot” viitataan yksinomaan rahoitusvälineisiin ja hyödykkeisiin. (2) Jos varovaista arvostamista soveltamalla saadaan varoille kirjanpitoon tosiasiallisesti merkittyä arvoa pienempi kirjanpitoarvo tai veloille kirjanpitoon tosiasiallisesti merkittyä arvoa suurempi kirjanpitoarvo, muu arvonoikaisu olisi laskettava näiden kahden erotuksen absoluuttisena arvona, sillä varovaisuuden periaatteen mukaisen arvon olisi aina oltava yhtä suuri tai pienempi kuin varojen käypä arvo ja yhtä suuri tai suurempi kuin velkojen käypä arvo. (3) Kun on kyse arvostettavista positioista, joiden osalta kirjanpidollisen arvostuksen muutos vaikuttaa ydinpääomaan (CET1) vain osittain tai ei vaikuta siihen lainkaan, muita arvonoikaisuja olisi sovellettava vain sen kirjanpidollisen arvostuksen muutoksen osuuden perusteella, joka vaikuttaa ydinpääomaan. Näihin kuuluvat positiot, joihin sovelletaan suojauslaskentaa, myytävissä olevat positiot siinä määrin kuin niiden arvostusmuutoksiin sovelletaan omiin varoihin sovellettavaa suodatinta ja täsmälleen vastaavat vastakkaismerkkiset positiot. (4) Muut arvonoikaisut määritetään ainoastaan laskettaessa tarvittaessa oikaisuja ydinpääomaan. Muut arvonoikaisut eivät vaikuta asetuksen (EU) N:o 575/2013 92 artiklan mukaiseen omien varojen vaatimusten määritykseen (paitsi jos vaatimuksiin sovelletaan pientä kaupankäyntivarastoon liittyvää liiketoimintaa koskevaa poikkeusta kyseisen asetuksen 94 artiklan mukaisesti). (5) Johdonmukaisen kehyksen luomiseksi laitoksille muiden arvonoikaisujen laskentaa varten tavoitevarmuustaso ja arvostamisen epävarmuus, joka olisi otettava huomioon varovaisuuden periaatteen mukaisen arvon määrityksessä, on tarpeen määritellä selvästi, ja lisäksi on määriteltävä menetelmät vaaditun varmuustason saavuttamiseksi vallitsevien markkinaolosuhteiden perusteella. (6) Markkinahintojen epävarmuuteen, positioiden sulkemiskustannuksiin ja malliriskiin liittyvät muut arvonoikaisut olisi laskettava sellaisten arvostukseen liittyvien vastuiden pohjalta, jotka perustuvat rahoitusvälineisiin tai rahoitusvälineistä muodostuviin salkkuihin. Tätä varten rahoitusvälineitä voidaan yhdistää salkuiksi silloin, kun ne arvostetaan saman riskitekijän perusteella laskettaessa markkinahintojen epävarmuuteen ja positioiden sulkemiskustannuksiin liittyviä muita arvonoikaisuja tai kun ne arvostetaan saman hinnoittelumallin perusteella laskettaessa malliriskiin liittyviä muita arvonoikaisuja. (7) Kun otetaan huomioon, että tietyt arvostuksen epävarmuuteen liittyvät muut arvonoikaisut eivät ole yhteenlaskettavia, muiden arvonoikaisujen tietyissä luokissa olisi sallittava aggregointimenetelmä, jossa voidaan ottaa huomioon hajautuksesta saatavat edut, sellaisten muun arvonoikaisun osatekijöiden osalta, jotka eivät liity sellaiseen odotettavissa olevien poistumiskustannusten osatekijään, joka ei sisälly käypään arvoon. Laskettaessa muiden arvonoikaisujen kokonaismäärää olisi myös mahdollistettava hajautuksesta saatavien etujen saaminen odotettavissa olevan arvon ja varovaisuuden periaatteen mukaisen arvon välisestä erotuksesta, jotta pankit, joiden käypä arvo on jo varovaisempi kuin odotettavissa oleva arvo, eivät saa hajautuksesta vähäisempää etua kuin ne, jotka käyttävät odotettavissa olevaa arvoa käypänä arvona. (8) Koska laitoksiin, joiden salkkujen käypä arvo on pieni, kohdistuu tavallisesti vain vähän arvostuksen epävarmuutta, niiden olisi sallittava soveltaa muiden arvonoikaisujen arviointiin yksinkertaisempaa menetelmää kuin laitokset, joiden salkkujen käypä arvo on suurempi. Määritettäessä, voidaanko yksinkertaisempaa menetelmää soveltaa, käypään arvoon arvostettujen salkkujen koko olisi arvioitava kaikilla niillä tasoilla, joilla pääomavaatimuksia lasketaan. (9) Jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat arvioida, ovatko kyseiset laitokset noudattaneet vaadittujen muiden arvonoikaisujen kokonaismäärän arvioinnissa sovellettavia vaatimuksia oikein, laitoksilla olisi oltava asianmukaiset asiakirjat, järjestelmät ja valvontatoimet. (10) Tämä asetus perustuu teknisten sääntelystandardien luonnoksiin, jotka Euroopan pankkiviranomainen on toimittanut komissiolle. (11) Euroopan pankkiviranomainen on järjestänyt avoimet julkiset kuulemiset teknisten sääntelystandardien luonnoksista, joihin tämä asetus perustuu, analysoinut niihin mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/2010 ( 2 ) 37 artiklan mukaisesti perustetulta pankkialan osallisryhmältä, sekä katsoo seuraavaa: ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:







I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Muiden arvonoikaisujen laskentamenetelmät

Laitosten on laskettava muiden arvonoikaisujen kokonaismäärä, joka on tarpeen käypien arvojen mukauttamiseksi varovaisuuden periaatteen mukaiseen arvoon, ja laskettava kyseiset muut arvonoikaisut neljännesvuosittain 3 luvussa säädetyn menetelmän mukaan, paitsi jos ne täyttävät 2 luvussa säädetyn menetelmän soveltamisedellytykset.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

a) ’arvostettavilla positioilla’ käypään arvoon arvostettavaa rahoitusvälinettä tai hyödykettä taikka käypään arvostettavien rahoitusvälineiden tai hyödykkeiden salkkua sekä kaupankäyntivarastoissa että niiden ulkopuolella;

b) ’arvostuksen syötetiedoilla’ parametria tai parametrimatriisia, joka on havainnoitavissa tai joka ei ole havainnoitavissa markkinoilla ja joka vaikuttaa arvostettavan position käypään arvoon;

c) ’arvostukseen liittyvällä vastuulla’ sitä arvostettavan position määrää, joka on herkkä muutoksille arvostuksen syötetiedoissa.

3 artikla

Markkinatietojen lähteet

1. Jos laitokset laskevat muut arvonoikaisut markkinatietojen perusteella, niiden käyttämien markkinatietojen on vastattava laajuudeltaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 105 artiklan 8 kohdassa tarkoitetussa riippumattomassa hintojen varmentamisessa käytettäviä asianmukaisia tietoja, joihin tehdään tässä artiklassa kuvaillut mukautukset.

2. Laitosten on otettava huomioon kaikki käytettävissä olevat ja luotettavat markkinatietojen lähteet varovaisuuden periaatteen mukaisen arvon määrittämiseksi, mukaan lukien tarvittaessa kukin seuraavista:

a) pörssihinnat likvideillä markkinoilla;

b) liiketoimet täsmälleen samalla tai hyvin samankaltaisella välineellä joko laitoksen oman kirjanpidon mukaan tai, jos tiedot ovat saatavilla, koko markkinoilla;

c) arvopaperinvälittäjien ja muiden markkinatoimijoiden markkinakelpoiset hintatarjoukset;

d) konsensusennusteisiin perustuvat tiedot;

e) arvopaperinvälittäjien alustavat hintatarjoukset;

f) vastapuolivakuuksien arvostukset.

3. Tapauksissa, joissa käytetään asiantuntijapohjaista menetelmää sovellettaessa 9, 10 ja 11 artiklaa, on otettava huomioon vaihtoehtoiset menetelmät ja tietolähteet, mukaan lukien tarvittaessa kukin seuraavista:

a) sellaisten epäsuoria tietojen käyttö, jotka perustuvat samankaltaisiin välineisiin, joista on saatavilla riittävästi tietoja;

b) varovaisuuden periaatteen mukaisten muutosten soveltaminen arvostuksen syötetietoihin;

c) luonnollisten rajojen määrittäminen välineen arvolle.







II LUKU

YKSINKERTAISTETUN MENETELMÄN SOVELTAMINEN MUIDEN ARVONOIKAISUJEN MÄÄRITYKSEEN

4 artikla

Yksinkertaistetun menetelmän käytön edellytykset

1. Laitokset voivat soveltaa tässä luvussa kuvattua yksinkertaistettua menetelmää vain, jos käypään arvoon arvostettujen varojen ja velkojen absoluuttisten arvojen summa, sellaisena kuin se on ilmoitettuna sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti laitoksen tilinpäätösasiakirjoissa, on alle 15 miljardia euroa.

2. Täsmälleen vastaavat, vastakkaismerkkiset käypään arvoon arvostetut varat ja velat on jätettävä 1 kohdan mukaisen laskelman ulkopuolelle. Sellaisten käypään arvoon arvostettujen varojen ja velkojen arvo, joiden osalta kirjanpidollisen arvostuksen muutos vaikuttaa ydinpääomaan (CET1) vain osittain tai ei vaikuta siihen lainkaan, otetaan huomioon laskelmassa vain suhteessa siihen, kuinka suuri vaikutus kyseisen arvostuksen muutoksella on ydinpääomaan.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua kynnysarvoa sovelletaan yksittäisiin laitoksiin ja konsolidoidusti. Kun kynnysarvo ylittyy konsolidoidusti, pääasiallista menetelmää on sovellettava kaikkiin laitoksiin, jotka on sisällytetty konsolidointiin.

4. Jos yksinkertaistettua menetelmää soveltavat laitokset eivät täytä 1 kohdan mukaista edellytystä kahden peräkkäisen vuosineljänneksen aikana, niiden on välittömästi ilmoitettava siitä asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle ja sovittava suunnitelmasta, jonka tarkoituksena on panna täytäntöön 3 luvussa tarkoitettu menetelmä kahden seuraavan vuosineljänneksen aikana.

5 artikla

Muiden arvonoikaisujen määritys yksinkertaistetun menetelmän mukaan

Laitosten on laskettava muut arvonoikaisut yksinkertaistetun menetelmän mukaan 0,1 prosentin osuutena sellaisten käypään arvoon arvostettujen varojen ja velkojen absoluuttisen arvon summasta, jotka otetaan huomioon 4 artiklassa säädetyssä kynnysarvon laskennassa.

6 artikla

Yksinkertaistetun menetelmän mukaan laskettujen muiden arvonoikaisujen kokonaismäärän määritys

Yksinkertaistettua menetelmää soveltavien laitosten muiden arvonoikaisujen kokonaismäärä sovellettaessa 1 artiklaa on 5 artiklan mukaisen laskelman tulokseksi saatava muu arvonoikaisu.







III LUKU

PÄÄASIALLISEN MENETELMÄN SOVELTAMINEN MUIDEN ARVONOIKAISUJEN MÄÄRITYKSEEN

7 artikla

Yleistä pääasiallisesta menetelmästä

1. Laitosten on laskettava muut arvonoikaisut pääasiallisen menetelmän mukaan soveltamalla seuraavaa kaksivaiheista menetelmää:

a) niiden on laskettava muut arvonoikaisut kullekin asetuksen (EU) N:o 575/2013 105 artiklan 10 ja 11 kohdassa kuvaillulle luokalle (luokkatason muut arvonoikaisut) tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti;

b) niiden on laskettava yhteen a alakohdan tuloksena kullekin luokkatason muulle arvonoikaisulle saadut määrät muiden arvonoikaisujen kokonaismäärän laskemiseksi sovellettaessa 1 artiklaa.

2. Sovellettaessa 1 kohdan a alakohtaa laitosten on laskettava luokkatason muut arvonoikaisut jollakin seuraavista tavoista:

a) 9–17 artiklan mukaisesti;

b) jos 9–17 artiklaa ei ole mahdollista soveltaa tiettyihin positioihin, vaihtoehtoisen menetelmän (fall-back approach) mukaan, jolloin niiden on yksilöitävä asianomaiset rahoitusvälineet ja laskettava muu arvonoikaisu seuraavien erien summana: i) 100 prosenttia asianomaisista rahoitusvälineistä saadusta realisoitumattomasta nettovoitosta; ii) 10 prosenttia asianomaisten rahoitusvälineiden nimellisarvosta, kun kyse on johdannaisista; iii) 25 prosenttia asianomaisten rahoitusvälineiden käyvän arvon ja i alakohdassa määritetyn realisoitumattoman voiton välisestä erotuksesta, kun kyse ei ole johdannaisista.

Sovellettaessa ensimmäisen kohdan b alakohdan i alakohtaa termillä ”realisoitumaton voitto” tarkoitetaan muutosta, jos se on positiivinen, käyvässä arvossa kaupankäynnin aloittamisen jälkeen määritettynä nk. first-in-first-out-menetelmällä (FIFO-menetelmä).

8 artikla

Muiden arvonoikaisujen laskentaan pääasiallisen menetelmän mukaan sovellettavia yleisiä säännöksiä

1. Sellaisille käypään arvoon arvostetuille varoille ja veloille, joiden osalta kirjanpidollisen arvostuksen muutos vaikuttaa ydinpääomaan (CET1) vain osittain tai ei vaikuta siihen lainkaan, lasketaan muut arvonoikaisut vain sen kirjanpidollisen arvostuksen muutoksen osuuden perusteella, joka vaikuttaa ydinpääomaan.

2. Jäljempänä 14–17 artiklassa kuvailtujen luokkatason muiden arvonoikaisujen tapauksessa laitosten on pyrittävä saavuttamaan varovaisuuden periaatteen mukaisen arvon varmuustaso, joka vastaa 9–13 artiklan mukaista varmuustasoa.

3. Muiden arvonoikaisujen on katsottava vastaavan varovaisuuden periaatteen mukaisen arvon saamisen edellyttämät arvonoikaisut ylittävää määrää, joka ylittää kaikkien sellaisten laitoksen käypään arvoon tehtyjen oikaisujen määrän, joiden voidaan katsoa koskevan samaa arvostuksen epävarmuuden lähdettä kuin muu arvonoikaisu. Jos laitoksen käypään arvoon tehdyn oikaisun ei voida katsoa koskevan tiettyä muiden arvonoikaisujen luokkaa tasolla, jolla kyseiset muut arvonoikaisut lasketaan, kyseistä mukautusta ei oteta huomioon muiden arvonoikaisujen laskennassa.

4. Muiden arvonoikaisujen on oltava aina positiivisia, myös arvostukseen liittyvien vastuiden tasolla, luokkatasolla ja sekä ennen arvonoikaisujen laskemista yhteen että sen jälkeen.

9 artikla

Markkinahintojen epävarmuuteen liittyvien muiden arvonoikaisujen laskenta

1. Markkinahintojen epävarmuuteen liittyvät muut arvonoikaisut on laskettava arvostukseen liittyvien vastuiden tasolla (yksittäiset markkinahintojen epävarmuuteen liittyvät muut arvonoikaisut).

2. Markkinahintojen epävarmuuteen liittyvän muun arvonoikaisun arvo on arvioitava nollaksi vain, jos molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät:

a) laitoksella on vankkoja todisteita arvostukseen liittyvän vastuun markkinakelpoisesta hinnasta tai hinta voidaan määrittää asetuksen (EU) N:o 575/2013 338 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa kuvailtuihin likvideihin kahdensuuntaisiin markkinoihin perustuvien luotettavien tietojen pohjalta;

b) 3 artiklan 2 kohdassa säädetyt markkinatietojen lähteet eivät viittaa olennaiseen arvostuksen epävarmuuteen.

3. Jos arvostukseen liittyvän vastuun arvon ei voida osoittaa olevan nolla, laitosten on käytettävä markkinahintojen epävarmuuteen liittyvien muiden arvonoikaisujen arvioinnissa 3 artiklassa määriteltyjä tietolähteitä. Tällöin markkinahintojen epävarmuuteen liittyvät muut arvonoikaisut on laskettava 4 ja 5 kohdassa kuvatulla tavalla.

4. Laitosten on laskettava muut arvonoikaisut arvostukseen liittyville vastuille, jotka liittyvät kuhunkin kyseisessä arvostusmallissa käytettyyn arvostuksen syötetietoon.

a) Tarkkuustason, jolla kyseiset muut arvonoikaisut on arvioitava, on oltava jokin seuraavista: i) jos arvostuksen syötetiedot on erotettu osiin, huomioon on otettava kaikki arvostettavan position poistumishinnan laskennan edellyttämät syötetiedot; ii) rahoitusvälineen hinta.

▼C1

b) Kukin a kohdan i alakohdassa tarkoitettu arvostuksen syötetieto on käsiteltävä erikseen. Jos arvostuksen syötetieto koostuu parametrimatriisista, muut arvonoikaisut on laskettava sellaisten arvostukseen liittyvien vastuiden perusteella, jotka liittyvät kuhunkin kyseiseen matriisiin sisältyvään parametriin. Jos arvostuksen syötetiedossa ei viitata markkinakelpoisiin välineisiin, laitosten on sovitettava arvostuksen syötetieto ja asianomainen arvostukseen liittyvä vastuu markkinakelpoisten välineiden joukkoon. Laitokset voivat pienentää arvostuksen syötetiedon parametrien määrää laskiessaan muita arvonoikaisuja millä tahansa menetelmällä edellyttäen, että parametrit täyttävät niiden määrän pienentämisen jälkeen kaikki seuraavat vaatimukset: i) arvostukseen liittyvän vastuun, jonka parametrien lukumäärää on pienennetty, kokonaisarvo on sama kuin alkuperäisen arvostukseen liittyvän vastuun kokonaisarvo; ii) parametrit, joiden lukumäärää on pienennetty, voidaan sovittaa markkinakelpoisten instrumenttien joukkoon; iii) jäljempänä määritellyn varianssin arvon 2 suhde jäljempänä määriteltyyn varianssin arvoon 1 on viimeisempien sadan kaupankäyntipäivän tietojen perusteella pienempi kuin 0,1. Tätä kohtaa sovellettaessa ’varianssin arvolla 1’ tarkoitetaan arvostukseen liittyvän vastuun voittojen ja tappioiden varianssia sellaisen arvostuksen syötetiedon perusteella, jonka parametrien määrää ei ole pienennetty, ja ’varianssin arvolla 2’ arvostukseen liittyvän vastuun voittojen ja tappioiden varianssia sellaisen arvostuksen syötetiedon perusteella, jonka parametrien määrää ei ole pienennetty, vähennettynä arvostukseen liittyvällä vastuulla sellaisen arvostuksen syötetiedon perusteella, jonka parametrien määrää on pienennetty.

c) Jos muiden arvonoikaisujen laskennassa käytetään parametreja, joiden määrää on pienennetty, b alakohdan mukaisten kriteerien täyttyminen on määritettävä nettoutusmenetelmän valvontatoiminnon riippumattoman arvioinnin ja sisäisen validoinnin perusteella vähintään kerran vuodessa.

▼B

5. Markkinahintojen epävarmuuteen liittyvät muut arvonoikaisut on määritettävä seuraavasti:

a) jos tietoja on riittävästi vakuuttavien arvojen vaihteluvälin määrittämiseksi arvostuksen syötetiedolle: i) kun on kyse arvostuksen syötetiedosta, jonka vakuuttavien arvojen vaihteluväli perustuu poistumishintoihin, laitosten on arvioitava vaihteluvälin piste, jonka osalta ne luottavat 90 prosentin varmuudella siihen, että ne voisivat poistua arvostukseen liittyvästä vastuusta kyseisellä hinnalla tai paremmalla hinnalla; ii) kun on kyse arvostuksen syötetiedosta, jonka vakuuttavien arvojen vaihteluväli perustuu keskihintoihin, laitosten on arvioitava vaihteluvälin piste, jonka osalta ne luottavat 90 prosentin varmuudella siihen, että keskihinta, jonka ne voisivat saada poistuessaan arvostukseen liittyvästä vastuusta, olisi kyseinen hinta tai parempi hinta;

b) jos tietoja ei ole riittävästi vakuuttavien arvojen vaihteluvälin määrittämiseksi arvostuksen syötetiedolle, laitosten on käytettävä asiantuntijapohjaista menetelmää hyödyntäen saatavilla olevia laadullisia ja määrällisiä tietoja, joilla arvostuksen syötetietojen varovaisuuden periaatteen mukaisen arvon varmuustaso saadaan vastaamaan a alakohdan mukaista tavoitevarmuustasoa. Laitosten on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille arvostukseen liittyvät vastuut, joihin ne soveltavat tätä menetelmää, ja menetelmä, jota ne käyttävät muiden arvonoikaisujen määritykseen.

c) Laitosten on laskettava markkinahintojen epävarmuuteen liittyvät muut arvonoikaisut jollakin seuraavista menetelmistä: i) niiden on sovellettava joko a tai b alakohdan mukaan arvioitujen arvostuksen syötetietojen arvojen ja käyvän arvon laskentaan käytettyjen arvostuksen syötetietojen arvojen välistä erotusta kunkin arvostettavan position arvostukseen liittyvään vastuuseen; ii) niiden on laskettava yhteen joko a tai b alakohdan mukaan arvioidut arvostuksen syötetietojen arvot ja arvostettava positiot uudelleen kyseisten arvojen perusteella. Laitosten on sen jälkeen käytettävä uudelleen arvostettujen positioiden ja käypään arvoon arvostettujen positioiden välistä erotusta.

6. Laitosten on laskettava markkinahintojen epävarmuuteen liittyvien luokkatason muiden arvonoikaisujen kokonaismäärä soveltamalla yksittäisiin markkinahintojen epävarmuuteen liittyviin muihin arvonoikaisuihin menetelmän 1 tai menetelmän 2 kaavoja, jotka esitetään liitteessä.

10 artikla

Positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvien muiden arvonoikaisujen laskenta

1. Positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvät muut arvonoikaisut on laskettava arvostukseen liittyvien vastuiden tasolla (yksittäiset positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvät muut arvonoikaisut).

2. Kun laitos on laskenut arvostukseen liittyvälle vastuulle markkinahintojen epävarmuuteen liittyvän muun arvonoikaisun poistumishinnan perusteella, positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvän muun arvonoikaisun arvo voidaan arvioida nollaksi.

3. Jos laitos soveltaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 105 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua poikkeusta, positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvän muun arvonoikaisun arvo voidaan arvioida nollaksi edellyttäen, että laitos esittää todisteet siitä, että se luottaa 90 prosentin varmuudella maksuvalmiutensa olevan riittävä tukemaan poistumista asianomaisista arvostukseen liittyvistä vastuista keskihintaan.

4. Jos arvostukseen liittyvän vastuun positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvän muun arvonoikaisun arvon ei voida osoittaa olevan nolla, laitosten on käytettävä 3 artiklassa määriteltyjä tietolähteitä. Tällöin positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvä muu arvonoikaisu on laskettava tämän artiklan 5 ja 6 kohdassa kuvatulla tavalla.

5. Laitosten on laskettava positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvät muut arvonoikaisut arvostukseen liittyville vastuille, jotka liittyvät kuhunkin kyseisessä arvostusmallissa käytettyyn arvostuksen syötetietoon.

a) Tarkkuustason, jolla kyseiset positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvät muut arvonoikaisut on arvioitava, on oltava jokin seuraavista: i) jos arvostuksen syötetiedot on erotettu osiin, huomioon on otettava kaikki arvostettavan position poistumishinnan laskennan edellyttämät syötetiedot; ii) rahoitusvälineen hinta;

b) kukin a alakohdan i alakohdassa tarkoitettu arvostuksen syötetieto on käsiteltävä erikseen. Jos arvostuksen syötetieto koostuu parametrimatriisista, laitosten on arvioitava positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvä muu arvonoikaisu sellaisten arvostukseen liittyvien vastuiden perusteella, jotka liittyvät kuhunkin kyseiseen matriisiin sisältyvään parametriin. Jos arvostuksen syötetiedossa ei viitata markkinakelpoisiin välineisiin, laitosten on sovitettava arvostuksen syötetieto ja asianomainen arvostukseen liittyvä vastuu nimenomaisesti markkinakelpoisten välineiden joukkoon. Laitokset voivat pienentää arvostuksen syötetiedon parametrien määrää laskiessaan muita arvonoikaisuja millä tahansa menetelmällä edellyttäen, että parametrit täyttävät niiden määrän pienentämisen jälkeen kaikki seuraavat vaatimukset: i) arvostukseen liittyvän vastuun, jonka parametrien lukumäärää on pienennetty, kokonaisarvo on sama kuin alkuperäisen arvostukseen liittyvän vastuun kokonaisarvo; ii) parametrit, joiden lukumäärää on pienennetty, voidaan sovittaa markkinakelpoisten instrumenttien joukkoon; iii) varianssin arvon 2 suhde varianssin arvoon 1 on viimeisempien sadan kaupankäyntipäivän tietojen perusteella pienempi kuin 0,1. Tätä kohtaa sovellettaessa ’varianssin arvolla 1’ tarkoitetaan arvostukseen liittyvän vastuun voittojen ja tappioiden varianssia sellaisen arvostuksen syötetiedon perusteella, jonka parametrien määrää ei ole pienennetty, ja ’varianssin arvolla 2’ arvostukseen liittyvän vastuun voittojen ja tappioiden varianssia sellaisen arvostuksen syötetiedon perusteella, jonka parametrien määrää ei ole pienennetty, vähennettynä arvostukseen liittyvällä vastuulla sellaisen arvostuksen syötetiedon perusteella, jonka parametrien määrää on pienennetty.

c) Jos muiden arvonoikaisujen laskennassa käytetään parametreja, joiden määrää on pienennetty, b alakohdan mukaisten kriteerien täyttyminen on määritettävä valvontatoiminnon riippumattoman arvioinnin ja sisäisen validoinnin perusteella vähintään kerran vuodessa.

6. Positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvät muut arvonoikaisut on määritettävä seuraavasti:

a) jos tietoja on riittävästi vakuuttavien osto- ja myyntitarjousten erojen vaihteluvälin määrittämiseksi arvostuksen syötetiedolle, laitosten on arvioitava vaihteluvälin piste, jonka osalta ne luottavat 90 prosentin varmuudella siihen, että ero, jonka ne voisivat saada poistuessaan arvostukseen liittyvästä vastuusta, olisi kyseinen hinta tai parempi hinta;

b) jos tietoja ei ole riittävästi vakuuttavien osto- ja myyntitarjousten erojen vaihteluvälin määrittämiseksi arvostuksen syötetiedolle, laitosten on käytettävä asiantuntijapohjaista menetelmää hyödyntäen saatavilla olevia laadullisia ja määrällisiä tietoja, joilla arvostuksen syötetietojen varovaisuuden periaatteen mukaisen arvon varmuustaso vastaa vakuuttavien arvojen vaihteluvälin mukaista tavoitevarmuustasoa. Laitosten on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille arvostukseen liittyvät vastuut, joihin ne soveltavat tätä menetelmää, ja menetelmä, jota ne käyttävät muiden arvonoikaisujen määritykseen.

c) Laitosten on laskettava positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvä muu arvonoikaisu soveltamalla 50 prosentin osuutta joko a tai b alakohdan mukaan lasketusta arvioidusta osto- ja myyntitarjousten erosta arvostukseen liittyviin vastuisiin, jotka liittyvät 5 kohdassa määriteltyihin arvostuksen syötetietoihin.

7. Laitosten on laskettava positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvien luokkatason muiden arvonoikaisujen kokonaismäärä soveltamalla yksittäisiin positioiden sulkemiskustannuksiin liittyviin muihin arvonoikaisuihin menetelmän 1 tai menetelmän 2 kaavoja, jotka esitetään liitteessä.

11 artikla

Malliriskeihin liittyvien muiden arvonoikaisujen laskenta

1. Laitosten on arvioitava malliriskeihin liittyvä muu arvonoikaisu kullekin arvostusmallille (yksittäiset malliriskeihin liittyvät muut arvonoikaisut) tarkastelemalla arvostuksen malliriskiä, joka johtuu siitä, että markkinaosapuolet käyttävät mahdollisesti erilaisia malleja tai mallien kalibrointeja, ja siitä, että arvostettavana olevalle erityiselle tuotteelle ei ole kiinteää poistumishintaa. Laitokset eivät saa ottaa huomioon arvostuksen malliriskiä, joka johtuu markkinajohteisten parametrien aiheuttamista kalibroinneista, jotka on otettava huomioon 9 artiklan mukaisesti.

2. Malliriskeihin liittyvä muu arvonoikaisu on laskettava käyttäen jotakin 3 ja 4 kohdassa määritellyistä menetelmistä.

3. Jos mahdollista, laitosten on laskettava malliriskeihin liittyvä muu arvonoikaisu määrittämällä vaihtoehtoisilla asianmukaisilla mallintamis- ja kalibrointimenetelmillä saatujen vakuuttavien arvostusten vaihteluväli. Tällöin laitosten on arvioitava tulokseksi saadun arvostusten vaihteluvälin piste, jonka osalta ne luottavat 90 prosentin varmuudella siihen, että ne voisivat poistua arvostukseen liittyvästä vastuusta kyseisellä hinnalla tai paremmalla hinnalla.

4. Jos laitokset eivät voi käyttää 3 kohdassa määriteltyä menetelmää, niiden on sovellettava malliriskeihin liittyvän muun arvonoikaisun arviointiin asiantuntijapohjaista menetelmää.

5. Asiantuntijapohjaisessa menetelmässä on otettava huomioon kaikki seuraavat:

a) mallin kannalta merkityksellisten tuotteiden monimuotoisuus;

b) mahdollisten matemaattisten menetelmien ja malliparametrien moninaisuus, jos kyseiset malliparametrit eivät liity markkinamuuttujiin;

c) se, missä määrin merkityksellisten tuotteiden markkinat ovat yhdensuuntaiset;

d) se, että merkityksellisiin tuotteisiin liittyy riskejä, joilta ei voi suojautua;

e) mallin soveltuvuus salkkuun sisältyvien tuotteiden tuoton ottamiseen huomioon.

Laitosten on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille mallit, joihin ne soveltavat tätä menetelmää, ja menetelmä, jota ne käyttävät muun arvonoikaisun määritykseen.

6. Jos laitokset käyttävät 4 kohdassa kuvailtua menetelmää, se, että menetelmä on varovaisuusperiaatteen mukainen, on vahvistettava vuosittain vertaamalla seuraavia:

a) muut arvonoikaisut, jotka on laskettu käyttäen 4 kohdassa kuvailtua menetelmää, jos menetelmää sovellettaisiin merkittävään otokseen sellaisia arvostusmalleja, joihin laitos soveltaa 3 kohdan mukaista menetelmää; ja

b) muut arvonoikaisut, jotka on saatu samaan arvostusmallien otokseen sovelletulla 3 kohdan mukaisella menetelmällä.

7. Laitosten on laskettava malliriskeihin liittyvien luokkatason muiden arvonoikaisujen kokonaismäärä soveltamalla yksittäisiin malliriskeihin liittyviin muihin arvonoikaisuihin menetelmän 1 tai menetelmän 2 kaavoja, jotka esitetään liitteessä.

12 artikla

Tulevaisuuden luottoriskimarginaaleihin liittyvien muiden arvonoikaisujen laskenta

1. Laitosten on laskettava tulevaisuuden luottoriskimarginaaleihin liittyvät muut arvonoikaisut arvostuksen epävarmuuden ottamiseksi huomioon oikaisujen tekemisessä sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti siten, että johdannaispositioihin liittyvästä vastapuoliriskistä johtuvien odotettavissa olevien tappioiden nykyarvo otetaan huomioon oikaisuissa.

2. Laitosten on sisällytettävä markkinahintojen epävarmuuteen liittyvä osa muista arvonoikaisuista markkinahintojen epävarmuuteen liittyvien muiden arvonoikaisujen luokkaan. Positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvä osa muista arvonoikaisuista on sisällytettävä positioiden sulkemiskustannuksista johtuvien muiden arvonoikaisujen luokkaan. Malliriskeihin liittyvä osa muista arvonoikaisuista on sisällytettävä malliriskeistä johtuvien muiden arvonoikaisujen luokkaan.

13 artikla

Sijoitus- ja rahoituskustannuksiin liittyvien muiden arvonoikaisujen laskenta

1. Laitosten on laskettava sijoitus- ja rahoituskustannuksiin liittyvät muut arvonoikaisut arvostuksen epävarmuuden ottamiseksi huomioon rahoituskustannuksissa, joita käytetään poistumishinnan arvioinnissa sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti.

2. Laitosten on sisällytettävä markkinahintojen epävarmuuteen liittyvä osa muista arvonoikaisuista markkinahintojen epävarmuuteen liittyvien muiden arvonoikaisujen luokkaan. Positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvä osa muista arvonoikaisuista on sisällytettävä positioiden sulkemiskustannuksista johtuvien muiden arvonoikaisujen luokkaan. Malliriskeihin liittyvä osa muista arvonoikaisuista on sisällytettävä malliriskeistä johtuvien muiden arvonoikaisujen luokkaan.

14 artikla

Keskittyneisiin positioihin liittyvien muiden arvonoikaisujen laskenta

1. Laitosten on arvioitava keskittyneisiin positioihin liittyvät muut arvonoikaisut keskittyneille arvostettaville positioille (yksittäiset keskittyneisiin positioihin liittyvät muut arvonoikaisut) soveltamalla seuraavaa kolmivaiheista menetelmää:

a) niiden on yksilöitävä keskittyneet arvostettavat positiot;

b) jos arvostettavan position koon mukaan sovellettavaa markkinahintaa ei ole saatavilla, niiden on arvioitava varovaisuuden periaatteen mukainen poistumisjakso kullekin yksilöidylle arvostettavalle positiolle;

c) jos varovaisuuden periaatteen mukaisen poistumisjakson kesto on yli kymmenen päivää, niiden on arvioitava muut arvonoikaisut ottaen huomioon arvostuksen syötetiedon volatiliteetti, osto- ja myyntitarjousten eron volatiliteetti sekä hypoteettisen poistumisstrategian vaikutukset markkinahintoihin.

2. Sovellettaessa 1 kohdan a alakohtaa, keskittyneiden arvostettavien positioiden yksilöinnissä on otettava huomioon kaikki seuraavat tekijät:

a) kaikkien arvostuspositioiden koko suhteessa asianomaisten markkinoiden likviditeettiin;

b) laitoksen kyky käydä kauppaa kyseisillä markkinoilla;

c) keskimääräinen päivittäinen markkinavolyymi ja laitoksen tavanomainen päivittäinen kaupankäyntivolyymi. Laitosten on määritettävä ja dokumentoitava menetelmät, joita sovelletaan niiden keskittyneiden arvostettavien positioiden määrittämiseksi, joille on laskettava keskittyneisiin positioihin liittyvät muut arvonoikaisut.

3. Laitosten on laskettava keskittyneisiin positioihin liittyvien luokkatason muiden arvonoikaisujen kokonaismäärä laskemalla yhteen yksittäiset keskittyneisiin positioihin liittyvät muut arvonoikaisut.

15 artikla

Tuleviin hallintokustannuksiin liittyvien muiden arvonoikaisujen laskenta

1. Jos laitos laskee arvostukseen liittyvälle vastuulle markkinahintojen epävarmuuteen ja positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvät muut arvonoikaisut, mikä merkitsee poistumista koko vastuusta, laitos voi arvioida tulevien hallintokustannusten muiden arvonoikaisujen arvon nollaksi.

2. Jos arvostukseen liittyvän vastuun muiden arvonoikaisujen arvon ei voida osoittaa olevan nolla 1 kohdan mukaisesti, laitosten on laskettava tuleviin hallintokustannuksiin liittyvät muut arvonoikaisut (yksittäiset tuleviin hallintokustannuksiin liittyvät muut arvonoikaisut) ottaen huomioon hallintokustannukset ja tulevat suojautumiskustannukset sellaisten arvostukseen liittyvien vastuiden odotettavissa olevalta voimassaoloajalta, joihin ei sovelleta suoraa poistumishintaa sellaisten sulkemiskustannuksiin liittyvien muiden arvonoikaisujen osalta, jotka on diskontattu riskitöntä korkoa vastaavalla korolla.

3. Sovellettaessa 2 kohtaa tuleviin hallintokustannuksiin on sisällytettävä kaikki ylimääräiset henkilöstökustannukset ja kiinteät lisäkustannukset, joita salkun hoidosta todennäköisesti aiheutuu, mutta kyseisten kustannusten voidaan olettaa alenevan, kun salkun koko pienenee.

4. Laitosten on laskettava tuleviin hallintokustannuksiin liittyvien luokkatason muiden arvonoikaisujen kokonaismäärä laskemalla yhteen yksittäiset tuleviin hallintokustannuksiin liittyvät muut arvonoikaisut.

16 artikla

Sopimusten ennenaikaiseen päättämiseen liittyvien muiden arvonoikaisujen laskenta

Laitosten on arvioitava sopimusten ennenaikaiseen päättämiseen liittyvät muut arvonoikaisut ottaen huomioon mahdolliset tappiot, joita aiheutuu asiakkaiden kaupankäynnin ennenaikaisesta päättämisestä sopimukseen perustumattomista syistä. Sopimusten ennenaikaisesta päättämisestä johtuvat muut arvonoikaisut on laskettava ottaen huomioon sellaisen asiakkaiden kaupankäynnin prosentuaalinen osuus, joka on päätetty ennenaikaisesti aikaisemmin, ja kyseisissä tapauksissa aiheutuneet tappiot.

17 artikla

Operatiivisiin riskeihin liittyvien muiden arvonoikaisujen laskenta

1. Laitosten on arvioitava operatiivisiin riskeihin liittyvät muut arvonoikaisut arvioimalla mahdolliset tappiot, joita voi aiheutua arvostusmenettelyihin liittyvästä operatiivisesta riskistä. Tähän arvioon on sisällytettävä arviointi arvostettavista positioista, joiden katsotaan altistuvan riskeille taseen substanssiarvon määrityksen aikana, mukaan lukien riita-asioista johtuvat riskit.

2. Jos laitos soveltaa operatiiviseen riskiin asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan III osaston 4 luvun mukaista kehittynyttä menetelmää, se voi ilmoittaa operatiivisiin riskeihin liittyvien muiden arvonoikaisujen arvon nollaksi edellyttäen, että se esittää näyttöä siitä, että 1 kohdan mukaisesti määritetty arvostusprosesseihin liittyvä operatiivinen riski otetaan täysimääräisesti huomioon kehittyneeseen menetelmään perustuvassa laskennassa.

3. Muissa kuin 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa laitoksen on laskettava operatiivisiin riskeihin liittyvät muut arvonoikaisut siten, että niiden osuus markkinahintojen epävarmuuteen ja positioiden sulkemiskustannuksiin liittyvien yhteen laskettujen luokkatason muiden arvonoikaisujen summasta on 10 prosenttia.







IV LUKU

ASIAKIRJAT, JÄRJESTELMÄT JA VALVONTATOIMET

18 artikla

Asiakirjavaatimukset

1. Laitosten on dokumentoitava varovaisen arvostuksen menetelmät asianmukaisesti. Asiakirjoissa on esitettävä sisäiset käytänteet, joissa annetaan ohjeita kaikista seuraavista seikoista:

a) eri menetelmät, joita sovelletaan muiden arvonoikaisujen määrittämiseen kullekin arvostettavalle positiolle;

b) kunkin omaisuusluokan, tuotteen tai arvostettavan position menetelmähierarkia;

c) muiden arvonoikaisujen määritysmenetelmissä käytettävien markkinatiedon lähteiden hierarkia;

d) ne markkinatiedoilta vaaditut ominaisuudet, joiden perusteella kunkin omaisuusluokan, tuotteen tai arvostettavan position muiden arvonoikaisujen arvo voidaan määrittää nollaksi;

e) menetelmät, joita sovelletaan, kun muiden arvonoikaisujen määrityksessä käytetään asiantuntijapohjaista menetelmää;

f) menetelmät, joilla määritetään, edellyttääkö arvostettava positio keskittyneisiin positioihin liittyviä muita arvonoikaisuja;

g) oletetut poistumisnäkymät laskettaessa tarvittaessa keskittyneisiin positioihin liittyviä muita arvonoikaisuja;

h) käypään arvoon arvostetut varat ja velat, joiden osalta kirjanpidollisen arvostuksen muutos vaikuttaa 4 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti vain osittain ydinpääomaan (CET1) tai ei vaikuta siihen lainkaan.

2. Laitosten on myös säilytettävä asiakirjoja, joiden perusteella voidaan analysoida arvostukseen liittyvien vastuiden tasolla määritettyjen muiden arvonoikaisujen laskentaa, ja toimivalle johdolle on annettava tietoja muiden arvonoikaisujen laskentaprosessista, jotta se saa käsityksen laitoksen käypään arvoon arvostetun positiosalkun arvostuksen epävarmuustasosta.

3. Edellä 1 kohdassa täsmennettyjä asiakirjoja on tarkasteltava uudelleen vähintään vuosittain, ja toimivan johdon on hyväksyttävä ne.

19 artikla

Järjestelmiä ja valvontatoimia koskevat vaatimukset

1. Riippumaton valvontayksikkö hyväksyy aluksi muut arvonoikaisut ja valvoo niitä sen jälkeen.

2. Laitoksilla on oltava käytössään kaikkien käypään arvoon arvostettujen positioiden hallinnointiin liittyvät tehokkaat valvontatoimet sekä riittävät resurssit kyseisten valvontatoimien toteuttamiseksi ja sen varmistamiseksi, että niiden arvostusmenettelyt pysyvät vakaana myös stressikausien aikana. Näihin toimiin ja resursseihin on sisällytettävä kaikki seuraavat:

a) arvostusmallin suorituskykyä on tarkasteltava uudelleen vähintään vuosittain;

b) kaikki arvostuskäytäntöihin tehtävät olennaiset muutokset edellyttävät johdon julkaisulupaa;

c) on annettava selkeä lausuma laitoksen halukkuudesta altistua sellaisiin positioihin liittyville riskeille, joiden arvostuksen epävarmuutta valvotaan koko laitoksen tasolla;

d) riskinotto- ja valvontayksiköiden on oltava toisistaan riippumattomia arvostusmenettelyn aikana;

e) on otettava käyttöön kattava sisäisen tarkastuksen menettely, joka liittyy arvostusmenettelyihin ja valvontatoimiin.

3. Laitosten on varmistettava, että käytössä on tehokkaat ja johdonmukaisesti sovellettavat valvontatoimet, jotka liittyvät käypään arvoon arvostettujen positioiden arvostusmenettelyyn. Valvontatoimien on oltava säännöllisten sisäisten tarkastusten kohteena. Valvontatoimiin on sisällytettävä kaikki seuraavat:

a) koko laitoksen kattava täsmällisesti määritelty tuoteluettelo, jolla varmistetaan, että jokainen arvostettava positio sijoitetaan tuotemääritelmään yksilöllisesti;

b) kuhunkin luettelossa olevaan tuotteeseen liittyvät arvostusmenetelmät, mukaan lukien mallin valinta ja kalibrointi, käyvän arvon oikaisut, muut arvonoikaisut, tuotteeseen sovellettavat riippumatonta hintojen varmentamista koskevat menetelmät ja arvostuksen epävarmuustason mittaaminen;

c) validointiprosessi, jolla varmistetaan, että riskinotto-osastot ja asianomaiset valvontaosastot hyväksyvät kunkin tuotteen osalta b alakohdassa kuvaillut tuotekohtaiset menetelmät ja varmentavat, että ne kuvastavat todellista käytäntöä kunkin tuotteeseen sovitetun arvostettavan position osalta;

d) markkinatietojen perusteella määritellyt kynnysarvot, joiden avulla määritetään, ovatko arvostusmallit edelleen riittävän vakaita;

e) riippumatonta hintojen varmentamista koskeva menettely, joka perustuu hintoihin, jotka ovat riippumattomia asianomaisesta kaupankäyntiyksiköstä;

f) uudet tuotteiden hyväksyntää koskevat menettelyt, joita käytetään tuoteluettelon määritykseen ja joihin osallistuvat kaikki sisäiset sidosryhmät, jotka ovat mukana riskien mittaamisessa ja hallinnassa, tilinpäätösraportoinnissa sekä rahoitusvälineiden arvostusten luokittelussa ja varmentamisessa;

g) uusi sopimusten uudelleentarkastelumenettely, jolla varmistetaan, että uusien liiketoimien hinnoittelutietoja käytetään sen arvioimiseen, noudattavatko samankaltaisten arvostettavien vastuiden arvostukset edelleen asianmukaisesti varovaisuuden periaatetta.







V LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

20 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE

Kaavat, joita käytetään muiden arvonoikaisujen kokonaismäärien laskennassa 9 artiklan 6 kohdan, 10 artiklan 7 kohdan ja 11 artiklan 7 kohdan mukaisesti

Menetelmä 1

APVA = (FV – PV) – 50 % · (FV – PV) = (50 % · (FV – PV)

AVA = Σ APVA

Menetelmä 2

APVA = max {0, (FV – PV) – 50 % · (EV – PV)} = max {0, FV – 50 % · (EV + PV)}

AVA = Σ APVA

jossa:

FV = Arvostukseen liittyvien vastuiden tason käypä arvo sen jälkeen, kun laitoksen käypään arvoon on mahdollisesti tehty kirjanpidollisia oikaisuja, joiden voidaan katsoa johtuvan samasta arvostuksen epävarmuuden lähteestä kuin kyseinen muu arvonoikaisu

PV = Varovaisuuden periaatteen mukainen arvostukseen liittyvien vastuiden tason arvo, joka on määritetty tämän asetuksen mukaisesti

EV = Mahdollisten arvojen vaihteluvälistä valittu arvostukseen liittyvien vastuiden tason odotettavissa oleva arvo

APVA = Arvostukseen liittyvien vastuiden tason muu arvonoikaisu sen jälkeen, kun se on oikaistu kokonaismäärien laskentaa varten

APVA = Luokkatason muiden arvonoikaisujen kokonaismäärä sen jälkeen, kun se on oikaistu kokonaismäärien laskentaa varten