1969L0169 — FI — 05.07.1982 — 004.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 28 päivänä toukokuuta 1969,
kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja
valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
yhdenmukaistamisesta
(69/169/ETY)
(EYVL L 133, 4.6.1969, s. 6)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Toinen neuvoston direktiivi 72/230/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta
1972L 139 28 17.6.1972
►M2Kolmasneuvos ton direktiivi 78/1032/ETY, annettu 19 päivänä joulu-
kuuta 1978L 366 28 28.12.1978
►M3Neljäsneuvos ton direktiivi 78/1033/ETY, annettu 19 päivänä joulukuuta
1978L 366 31 28.12.1978
►M4Neuvoston direktiivi 81/933/ETY, annettu 17 päivänä marraskuuta 1981 L 338 24 25.11.1981
►M5Neuvoston direktiivi 82/443/ETY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1982 L 206 35 14.7.1982
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 28 päivänä toukokuuta 1969,
kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuon-
nissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviävapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
määräysten yhdenmukaistamisesta
(69/169/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 99 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo että,jäsenvaltioiden välisen kaupan tullit ja useimmat vaikutukseltaan
vastaavat maksut poistavan tulliliiton toteuttamisen estämättä ontarpeen pitää voimassa kyseisessä kaupassa tuonnin verollisuus javiennin verottomuus, kunnes välillisten verojen yhdenmukaistamisessaon edetty pitkälle,
on suotavaa, että jäsenvaltioiden väestöllä jo ennen tätä yhdenmukais-
tamista on enemmän tietoa yhteismarkkinoiden todellisuudesta ja että
sen vuoksi toteutetaan toimenpiteitä, joilla jäsenvaltioiden välisessä
matkustajaliikenteessä sovellettavaa tuonnin verotusjärjestelmää vapau-tetaan enemmän; Euroopan parlamentin jäsenet ovat toistuvastikorostaneet näiden toimenpiteiden tärkeyttä,
tällaiset matkustajaliikenteen verohelpotukset ovat uusi askel kohti
jäsenvaltioiden markkinoiden vastavuoroista avaamista ja kotimarkki-noiden olosuhteita vastaavien olosuhteiden luomista, nämä helpotukseton rajoitettava matkustajien suorittamaan muuhun kuin kaupalliseen
tavaroiden tuontiin; pääsääntöisesti
näitä tavaroita voi saada niiden saapumismaasta (vientimaasta)
ainoastaan jo verotettuina, joten tuontimaan luopuessa säädetyin rajoi-
tuksin liikevaihto- ja valmisteverojen kannosta näiden tavaroidenmaahantuonnissa vältytään kaksinkertaiselta verotukselta tämän kuiten-kaan johtamatta verottamatta jättämiseen, ja
yhteisön järjestelmä tuonnin verotuksen helpottamiseksi on osoittau-
tunut välttämättömäksi myös kolmansien maiden ja yhteisön välisessämatkustajaliikenteessä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Kolmansista maista saapuvien matkustajien henkilökohtaisiin
matkatavaroihin sisältyviin tavaroihin on sovellettava maahantuonnissa
kannettavia liikevaihto- ja valmisteveroja koskevaa vapautusta, jos kyse
on muusta kuin kaupallisesta maahantuonnista ja näiden tavaroidenkokonaisarvo on enintään ►
M445 ECUa ◄henkilöä kohti.
2. Jäsenvaltiot voivat 15 vuotta nuorempien matkustajien osalta
alentaa tämän vapautuksen ►M423 ECUun ◄.
3. Jos useiden tavaroiden kokonaisarvo henkilöä kohti on suurempi
kuin►M51 kohdassa tarkoitettu määrä ◄tai vastaavasti 2 kohdan
mukaisesti vahvistettu määrä, vapautus on myönnettävä näiden määrienrajoissa sellaisten tavaroiden osalta, joihin erikseen tuotuina olisi sovel-lettu mainittua vapautusta, edellyttäen, ettei yksittäisen tavaran arvoavoida jakaa.1969L0169 — FI — 05.07.1982 — 004.001 — 2
▼M3
▼B
▼B
2 artikla
1. Maahantuonnissa kannettavia liikevaihto- ja valmisteveroja
koskevaa vapautusta on sovellettava perustamissopimuksen 9 ja 10
artiklassa määrätyt edellytykset täyttäviin, yhteisön jäsenvaltioista
saapuvien matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyviintavaroihin, josne on hankittu jonkin jäs envaltion kotimarkkinoidenyleisten verotusmääräysten mukaisesti ja jos kyse on muusta kuinkaupallisesta maahantuonnista ja näiden tavaroiden kokonaisarvo onenintään ►
M5210 ECUa ◄henkilöä kohti.
2. Jäsenvaltiot voivat 15 vuotta nuorempien matkustajien osalta
alentaa tämän vapautuksen ►M560 ECUun ◄.
3. Jos useiden tavaroiden kokonaisarvo henkilöä kohti on suurempi
kuin►M51 kohdassa tarkoitettu määrä ◄tai vastaavasti 2 kohdan
mukaisesti vahvistettu määrä, vapautus on myönnettävä näiden määrienrajoissa sellaisten tavaroiden osalta, joihin erikseen tuotuina sovellettai-siin mainittua vapautusta, ottaen huomioon, ettei yksittäisen tavaranarvoa voida jakaa.
4. Jos 1 kohdassa tarkoitettu matka
— suoritetaan kauttakulkuna kolmannen maan alueen kautta; alueen
ylilento ilman välilaskua ei kuitenkaan ole tässä direktiivissä tarkoi-tettua kauttakulkua,
— alkaa sellaisesta toisen jäsenvaltion alueen osasta, jossa liikevaihto-
ja/tai valmisteveroja ei kanneta siellä kulutettavista tavaroista,
matkustajan on voitava osoittaa, että tämän matkatavaroissa kuljetet-
tavat tavarat on hankittu jonkin jäsenvaltion kotimarkkinoiden yleistenverotusmääräysten mukaisesti eikä niistä suoriteta liikevaihto- ja/taivalmisteveron palautusta; muussa tapauksessa on sovellettava 1
artiklaa.
5. Verosta vapautettujen tavaroiden kokonaisarvo ei missään tapauk-
sessa saa olla suurempi kuin 1 tai 2 kohdassa määrätty määrä.
3 artikla
Tätä direktiiviä sovellettaessa:
1. Edellä 1 ja 2 artiklassa tarkoitettua vapautusta vahvistettaessa ei
oteta huomioon väliaikaisesti tuotuja tai väliaikaisen viennin jälkeen
jälleentuotuja henkilökohtaisia tavaroita.
2. Muuna kuin kaupallisena tuontina pidetään tuontia, joka:
a) on satunnaista ja
b) kohdistuu yksinomaan tavaroihin, jotka on tarkoitettu matkusta-
jien henkilökohtaiseen tai näiden perheenjäsenten käyttöön
taikka lahjoiksi, jos näiden tavaroiden luonne tai määrä eiilmennä mitään kaupallista tarkoitusta.
3. ’Henkilökohtaisilla matkatavaroilla’ tarkoitetaan kaikkia niitä
matkatavaroita, jotka matkustaja voi saapuessaan esittää tullivirano-
maisille, sekä niitä matkatavaroita, jotka matkustaja myöhemmin
esittää samoille viranomaisille osoittaen, että kuljetuksesta vastannutyhtiö on matkustajan lähdön yhteydessä rekisteröinyt ne mukanakuljetettaviksi matkatavaroiksi.
Henkilökohtaisina matkatavaroina ei pidetä mukana kuljetettavia
polttoainetta sisältäviä säiliöitä. Jokaisen moottoriajoneuvon osaltaon kuitenkin myönnettävä vapautus enintään 10 litralle tällaisissamukana kuljetettavissa polttoainesäiliöissä olevaa polttoainetta,sanotun kuitenkaan rajoittamatta polttoaineen hallussapitoa ja kulje-tusta koskevien kansallisten säännösten soveltamista.1969L0169 — FI — 05.07.1982 — 004.001 — 3
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M3
▼B
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on sovellettava seuraavien tavaroiden maahan-
tuonnissa liikevaihto- ja valmisteveroista vapautettuina seuraaviamäärällisiä rajoituksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopanulkopuolella asuviin matkustajiin sovellettavia kansallisia säännöksiä:
I
Kolmansien maiden
ja yhteisön välinen
liikenneIIJäsenvaltioiden
välinen liikenne
a) tupakkatuotteita
savukkeita 200 kappaletta 300 kappalettataipikkusikareita (sikareita, joiden kappa-
lepaino on enintään 3 grammaa)
100 kappaletta 150 kappaletta
taisikareita 50 75taipiippu- tai savuketupakkaa 250 grammaa 400 grammaa
b) alkoholijuomia
— tislattuja alkoholijuomia tai alkoho-
lipitoisia juomia, joiden
alkoholipitoisuus on suurempi kuin
►
M522 tilavuusprosenttia ◄1 vakiopullo
(0,7—1 l),yhteensä 2 litraa
tai
— tislattuja alkoholijuomia tai alkoho-
lipitoisia juomia taikka viini- taialkoholipohjaisia aperitiivejä, joidenalkoholipitoisuus on enintään
►
M522 tilavuusprosenttia ◄,
kuohuviinejä, väkeviä viinejä yhteensä 2 litraa yhteensä 3 litraa
ja
— kuohumattomia viinejä yhteensä 2 litraa ►M2yhteensä 4
litraa◄
c) hajuvesiä 50 grammaa 75 grammaa
jatoalettivesiä ¼ litraa ⅜litraa
d) kahvia 500 grammaa 750 grammaa
taikahviuutetta tai esanssia 200 grammaa 300 grammaa
e) teetä 100 grammaa 150 grammaa
taiteeuutetta tai esanssia 40 grammaa 60 grammaa
2. Vapautusta ei saa soveltaa 17 vuotta nuorempien matkustajien
osalta mihinkään 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuun tavaraan.
Vapautusta ei saa soveltaa 15 vuotta nuorempien matkustajien osalta
mihinkään 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun tavaraan.1969L0169 — FI — 05.07.1982 — 004.001 — 4
▼M1
▼M2
▼B
3. Edellä 1 kohdassa vahvistetuin määrällisin rajoituksin sekä 2
kohdassa säädetyin rajoituksin ei 1 kohdassa lueteltujen tavaroidenarvoa oteta huomioon 1 ja 2 artiklassa tarkoitettua vapautusta vahvistet-
taessa.
4. Jos 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu matka
— suoritetaan kauttakulkuna kolmannen maan alueen kautta; alueen
ylilento ilman välilaskua ei kuitenkaan ole tässä direktiivissä tarkoi-tettua kauttakulkua,
— alkaa sellaisesta toisen jäsenvaltion alueen osasta, jossa liikevaihto-
ja/tai valmisteveroja ei kanneta siellä kulutettavista tavaroista,
matkustajan on voitava osoittaa, että tämän matkatavaroissa kuljetet-
tavat tavarat on hankittu jonkin jäsenvaltion kotimarkkinoiden yleisten
verotusmääräysten mukaisesti eikä niistä suoriteta liikevaihto- ja/tai
valmisteveron palautusta; muussa tapauksessa on sovellettava 1 kohdanI sarakkeessa lueteltuja määriä.
5. Verosta vapautettujen tavaroiden kokonaismäärät eivät missään
tapauksessa saa olla suuremmat kuin 1 kohdan II sarakkeessa määrätytmäärät.
5 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat alentaa verosta vapautettavien tavaroiden
arvon ja/tai määrän kymmenesosaan 2 artiklassa ja 4 artiklan 1 kohdan
II sarakkeessa säädetyistä arvoista ja/tai määristä, jos tuontijäsenvaltion
tai sen viereisen jäsenvaltion raja-alueella asuvat henkilöt, rajatyönte-kijät tai kansainvälisessä liikenteessä käytettävien kulkuneuvojenhenkilöstö tuovat nämä tavarat toisesta jäsenvaltiosta.
Seuraavien tuotteiden vapautukset voidaan kuitenkin alentaa seuraaviin
rajoihin saakka:
a) tupakkatuotteet
savukkeet 40 kappaletta
taipikkusikarit (sikarit, joiden kappalepaino on
enintään 3 grammaa)
20 kappaletta
taisikarit 10 kappalettataipiippu- tai savuketupakka 50 grammaa
b) alkoholijuomat
— tislatut alkoholijuomat tai alkoholipi-
toiset juomat, joiden alkoholipitoisuus
on suurempi kuin ►
M522
tilavuusprosenttia ◄ 0,25 litraa
taikkatislatut alkoholijuomat tai alkoholipi-
toiset juomat taikka viini- taialkoholipohjaiset aperitiivit, joidenalkoholipitoisuus on enintään ►
M522
tilavuusprosenttia ◄; kuohuviinit,
väkevät viinit 0,50 litraa
ja
— kuohumattomat viinit 0,50 litraa1969L0169 — FI — 05.07.1982 — 004.001 — 5
▼M2
▼B
▼M1
▼M1
2. Jäsenvaltiot voivat alentaa sellaisten verosta vapautettavien tavar-
oiden arvoa ja/tai määrää, jotka raja-alueella asuvat henkilöt,rajatyöntekijät tai kolmansien maiden ja yhteisön välisessä liikenteessä
käytettävien kulkuneuvojen henkilöstö tuovat kolmannesta maasta.
3. Jäsenvaltiot voivat alentaa sellaisten verosta vapautettavien tavar-
oiden arvoa ja/tai määrää, jotka jäsenvaltion puolustusvoimien toiseenjäsenvaltioon sijoittautuneet jäsenet, mukaan lukien siviilihenkilöstö,sekä näiden puolisot ja huollettavat lapset tuovat toisesta jäsenvaltiosta.
4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia ei sovelleta, jos
niissä mainitut henkilöt todistavat, että ovat menossa raja-alueen ulko-puolelle tai etteivät ole palaamassa viereisen jäsenvaltion tai viereisen
kolmannen maan raja-alueelta.
Näitä rajoituksia on kuitenkin sovellettava rajatyöntekijöihin ja
kansainvälisessä liikenteessä käytettävien kulkuneuvojen henkilöstöön,jos nämä tuovat tavaroita ammattitoiminnassaan matkustaessaan.
5. Edellä 1, 2 ja 4 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovellettaessa
tarkoitetaan
— ”raja-alueella” aluetta, joka ulottuu linnuntietä enintään 15 kilome-
trin laajuudelle jäsenvaltion rajalta. Jäsenvaltioiden on kuitenkin
luettava raja-alueeseen kunnat, joiden alue sijaitsee osittain raja-alueella;
— ”rajatyöntekijällä” henkilöä, joka tavanomaisessa toiminnassaan
joutuu työpäivinä siirtymään rajan toiselle puolelle.
►
M16.◄Jäsenvaltiot voivat jättää vapautuksen ulkopuolelle
yhteisen tullitariffin nimikkeisiin 71.07 ja 71.08 kuuluvia tavaroita.
►M17.◄Jäsenvaltiot voivat alentaa 4 artiklan 1 kohdan a ja d
alakohdassa tarkoitettuja tavaroiden määriä kolmansista maista jäsen-valtioon tulevien matkustajien osalta.
6 artikla
►
M11.◄Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimen-
piteet sen estämiseksi, että verottomuus myönnetään sellaisille
matkustajille suoritetuille luovutuksille, joiden kotipaikka, pysyvä
asuinpaikka tai ammatillisen toiminnan keskuspaikka sijaitsee jossakinjäsenvaltiossa ja joihin sovelletaan tässä direktiivissä säädettyä järjes-telmää.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat vähittäiskauppavaiheen
myyntiä koskevat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 3 ja 4 kohdan
mukaisissa tapauksissa ja kyseisissä kohdissa säädetyin edellytyksin
voidaan vapauttaa liikevaihtoverosta jäsenvaltiosta poistuvien matkus-tajien henkilökohtaisissa matkatavaroissaan kuljettamien tavaroidenluovutukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tullivalvonnassa olevissalentokenttämyymälöissä sekä lentokoneissa tapahtuvaan myyntiinsovellettavaa järjestelmää. Valmisteveroista ei saa myöntää vapautusta.
3. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa rajoitukset ja edellytykset verotto-
muuden soveltamiselle sellaisiin matkustajiin, joiden kotipaikka taipysyvä asuinpaikka sijaitsee yhteisön ulkopuolella.
Matkustajat, joiden kotipaikka, pysyvä asuinpaikka tai ammatillisen
toiminnan keskuspaikka sijaitsee jäsenvaltiossa, vapautetaan verostaainoastaan sellaisten esineiden osalta, joiden yksikköarvo verot mukaanluettuina on suurempi kuin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu arvo.
Jäsenvaltiot voivat jättää omat asukkaansa verottomuuden ulkopuolelle.1969L0169 — FI — 05.07.1982 — 004.001 — 6
▼B
▼M2
▼M1
▼M2
▼M1
4. Verottomuusedellyttää
a) 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa
tavaran viennin todistavalla vientijäsenvaltion tullin leimalla varus-
tetun laskun kappaleen tai laskuna toimivan asiakirjan esittämistä;
b) 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa lopullisen
tuontijäsenvaltion tullin tai muun tämän valtion liikevaihtoveroa-sioissa toimivaltaisen viranomaisen leimalla varustetun laskunkappaleen tai laskuna toimivan asiakirjan esittämistä.
5. Tätä artiklaa sovellettaessa tarkoitetaan
— ”kotipaikalla tai pysyvällä asuinpaikalla” paikkaa, joka mainitaan
tällaiseksi passissa, henkilötodistuksessa tai näiden puuttuessamuussa vientijäsenvaltion hyväksymässä henkilöllisyysasiakirjassa;
— ”esineellä” tavaraa tai tavanomaisesti kokonaisuuden muodostavaa
tavaroiden ryhmää.
7 artikla
1. Tätä direktiiviä sovellettaessa Euroopan laskentayksikkö (ELY)
on se, joka määritellään 21 päivänä joulukuuta 1977 annetussa varain-
hoitoasetuksessa(
1).
2. Tätä direktiiviä sovellettaessa huomioon otettava Euroopan
laskentayksikön kansallisena valuuttana ilmoitettu vasta-arvo vahviste-taan kerran vuodessa. Sovellettavat kurssit ovat lokakuun ensimmäisentyöpäivän kurssit, ja ne tulevat voimaan 1 päivästä seuraavan vuodentammikuuta.
3. Jäsenvaltiot voivat pyöristää 1 ja 2 artiklassa säädettyjä Euroopan
laskentayksiköinä ilmoitettuja määriä muunnettaessa saadut kansalli-
sena valuuttana ilmoitetut määrät, jos pyöristys ei ole suurempi kuin 2Euroopan laskentayksikköä.
4. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa 2 kohdassa säädetyn vuosit-
taisen tarkistuksen ajankohtana voimassa olevan vapautuksen määrän,jos Euroopan laskentayksikköinä ilmoitettuja vapautusten määriämuunnettaessa kansallisena valuuttana ilmoitettu vapautuksen määrä
muuttuisi ennen 3 kohdassa säädettyä pyöristystä vähemmän kuin 5
prosenttia.
7 a artikla
Jäsenvaltioiden on annettava tarvittavat yhteisön sisäistä liikennettä
koskevat säännökset, jotka tekevät matkustajille mahdolliseksi hiljai-sesti tai yksinkertaisella suullisella ilmoituksella vahvistaa, että nämänoudattavat sallittujen verovapautusten rajoituksia ja edellytyksiä.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiiviin noudattamisen
edellyttämät toimenpiteet voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta
1970.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän direktiivin
soveltamiseksi antamistaan säännöksistä.
Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.
9artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1969L0169 — FI — 05.07.1982 — 004.001 — 7
(1) EYVL N:o L 356, 31.12.1977, s. 1▼M2
▼M1
▼B