1995L0070 — FI — 08.04.2003 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/70/EY,
annettu 22 päivänä joulukuuta 1995,
yhteisön vähimmäistoimista simpukoiden tiettyjen sairauksien torjumiseksi
(EYVL L 332, 30.12.1995, s. 33)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Komission päätös 2001/293/EY, tehty 30 päivänä maaliskuuta 2001 L 100 30 11.4.2001
►M2 Komission päätös 2003/83/EY, tehty 5 päivänä helmikuuta 2003 L 32 13 7.2.2003
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/70/EY,
annettu 22 päivänä joulukuuta 1995,
yhteisön vähimmäistoimista simpukoiden tiettyjen sairauksien
torjumiseksi
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisestisen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (
1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
sekä katsoo, ettäsimpukat mainitaan perustamissopimuksen liitteessä II; niillä käytävä
kauppa on tärkeä tulonlähde vesiviljelyalalla,
eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä
eläimiä ja tuotteita markkinoille 28 päivänä tammikuuta 1991 annetunneuvoston direktiivin 91/67/ETY (
3) liitteessä A olevassa luettelossa II
mainituilla simpukoiden sairauksilla on erittäin vakavia seurauksiasimpukanviljelylle; kolmansissa maissa esiintyy samanlaisia seurauksia
aiheuttavia tauteja, ja on tarpeen laatia luettelo niistä sekä antaa komis-
siolle mahdollisuus mukauttaa kyseistä luetteloa elinsairaustilanteenkehittymisen mukaan,
nämä sairaudet saattavat nopeasti levitä epidemioiksi, josta seurauksena
on kuolevuutta ja häiriöitä, jotka ovat omiaan vähentämään huomatta-vasti simpukanviljelyn kannattavuutta,
on siis tarpeen vahvistaa toimenpiteet, jotka toteutetaan yhteisön tasolla
tällaisista sairauksista ilmoitettaessa, jotta varmistettaisiin simpukanvil-jelyalan järkeistetty kehittäminen ja edistettäisiin eläinten terveydensuojelua yhteisössä,
jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille
simpukoissa havaitut tavallisesta poikkeavat kuolevuustapaukset,
näissä tilanteissa on tarpeen toteuttaa toimia, joiden tarkoitus on estää
sairauden leviäminen, erityisesti mitä tulee elävien simpukoiden toimit-tamiseen muualle alueilta tai tuotantolaitoksista, joissa sairauttaesiintyy,
perusteellinen epidemiologinen tutkimus on välttämätön sen selvittämi-
seksi, mistä sairaus on lähtöisin ja miten sen leviäminen voidaan estää,
näiden sairauksien tehokkaaksi torjumiseksi niiden diagnosoiminen on
yhtenäistettävä, ja se on suoritettava toimivaltaisten laboratorioidenvastuulla, joiden yhteensovittamisesta voi huolehtia yhteisönmääräämä vertailulaboratorio,
tämän direktiivin yhtenäisen noudattamisen varmistamiseksi on tarpeen
ottaa käyttöön yhteisön oma tarkastusmenettely,
yhteiset toimet sairauksien torjumiseksi ovat vähimmäisperusta tasalaa-
tuisen eläinten terveyden tason varmistamiseksi, ja
komission tehtäväksi olisi annettava tarvittavien täytäntöönpanotoimen-
piteiden antamisesta huolehtiminen,1995L0070 — FI — 08.04.2003 — 002.001 — 2
(1) EYVL N:o C 285, 13.10.1994, s. 9
(2) EYVL N:o C 109, 1.5.1995, s. 2
(3) EYVL N:o L 46, 19.2.1991, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 95/22/EY (EYVL N:o L 243, 11.10.1995, s. 1)
▼B
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä määritellään yhteisön vähimmäistoimenpiteet tässä
direktiivissä tarkoitettujen simpukoiden sairauksien torjumiseksi.
2 artikla
1. Tässä direktiivissä sovelletaan tarpeen mukaan direktiivin 91/67/
ETY 2 artiklassa sekä direktiivin 91/492/ETY (1) 2 artiklassa esitettyjä
määritelmiä.
2. Lisäksi tarkoitetaan havaitulla tavallisesta poikkeavalla kuolevuu-
della sellaista äkillistä kuolevuutta, joka koskee suunnilleen 15:tä
prosenttia kannoista ja esiintyy lyhyenä ajanjaksona kahden tarkas-tuksen välisenä aikana (ja joka vahvistetaan 15 vuorokaudenkuluessa). Hautomossa pidetään kuolevuutta tavallisesta poikkeavana,jos toukkia ei saada useiden yksilöiden perättäisten lisääntymissyklienaikana. Viljelylaitoksissa pidetään kuolevuutta tavallisesta poikkeavana
silloin, kun useissa putkissa ilmenee äkillisesti suhteellisen korkeaa
kuolevuutta.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kaikki simpukanviljelylaitokset
1) on virallisesti rekisteröity ja että rekisteri pidetään jatkuvasti ajan
tasalla;
2) pitävät kirjaa
a) laitokseen tuoduista elävistä simpukoista, mukaan lukien niiden
toimitusta, lukumäärää tai painoa, kokoa ja alkuperää koskevat
tiedot,
b) simpukoista, jotka viedään laitoksesta pantavaksi takaisin veteen,
mukaan lukien niiden lähetystä, lukumäärää tai painoa, kokoa jatoimituspaikkaa koskevat tiedot,
c) havaitusta tavallisesta poikkeavasta kuolevuudesta.
Tämä rekisteri täytyy antaa pyydettäessä viranomaisten
käytettäväksikoska tahansa, ja se on pi dettävä ajan tasalla sekäsäilytettävä neljän vuoden ajan.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että viljelylaitoksilla, niiden
alueilla ja luonnontilaisilla simpukoiden keräysalueilla sovelletaan
valvontaohjelmaa, jonka puitteissa otetaan näytteitä sen toteamiseksi,
onko tavallisesta poikkeavaa kuolevuutta esiintynyt varmistamallakantojen terveystilan seuraaminen.
Lisäksi viranomaiset voivat soveltaa tätä ohjelmaa puhdistuslaitoksiin
ja varastoaltaisiin, joiden vedet lasketaan mereen.
Jos edellä mainittua ohjelmaa toteutettaessa todetaan tavallisesta poik-
keavaa kuolevuutta tai jos virallinen laitos on esittänyt seikkoja, joiden
perusteella voidaan epäillä sairauksien esiintyvän, on tarpeen
— laatia luettelo alueista, joilla tavataan direktiivin 91/67/ETY liitteen
A luettelossa II mainittuja sairauksia, jollei näihin sairauksiin josovelleta kyseisen direktiivin mukaisesti hyväksyttyä ohjelmaa,
— laatia luettelo alueista, joilla on todettu liitteessä D mainittujen sair-
auksien esiintymiseen liittyvää tavallisesta poikkeavaa kuolevuutta,
tai jos virallinen laitos on esittänyt seikkoja, joiden perusteellavoidaan epäillä sairauksia esiintyvän,1995L0070 — FI — 08.04.2003 — 002.001 — 3
(1) Neuvoston direktiivi 91/492/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991,
terveyttä koskevista vaatimuksista elävien simpukoiden tuotannossa ja saat-
tamisessa markkinoille (EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s. 1), direktiivi
sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla
▼B
— valvoa, leviävätkö ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa
tarkoitetut sairaudet ja missä niitä esiintyy.
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamiseksi, erityi-
sestikohdassa 1 tarkoi tetun ohjelman käyttöönotossa noudatettavatsäännöt, etenkin ne, jotka koskevat tarkastusten taajuutta ja määräai-koja, yksityiskohtaisia näytteenottomääräyksiä (tilastollisesti edustavatmäärät) ja diagnosointimenetelmiä, vahvistetaan 10 artiklasta säädettyä
menettelyä noudattaen.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että simpukanviljelijä tai kuka
tahansa henkilö, joka on tehnyt seuraavassa esitettävät havainnot,
ilmoittaa mahdollisimman nopeasti viralliselle laitokselle kaikki epäilyt4 artiklassa tarkoitettujen sairauksien esiintymisestä samoin kuin aina,jos simpukoissa todetaan tavallisesta poikkeavaa kuolevuutta viljelylai-toksissa, niiden alueilla tai luonnontilaisten simpukoiden keräysalueillasekä puhdistuslaitoksissa tai varastoaltaissa, joiden vedet lasketaan
mereen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa virallisen laitoksen on
valvottava, että
a) otetaan näytteitä hyväksytyssä laboratoriossa tutkittavaksi;
b) edellä a alakohdassa tarkoitetun tutkimuksen tuloksia odotettaessa ei
sairauden esiintymisestä epäillystä viljelylaitoksesta, sen alueelta tai
luonnonvaraisten simpukoiden keräysalueelta eikä puhdistusaltaistatai varastoaltaista, joiden vedet lasketaan mereen, saa ilman virano-maisten lupaa päästää pois yhtään simpukkaa uudelleenistuttamistatai veteen panemista varten jossain muussa paikassa.
3. Jos 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tutkimuksessa ei todeta
patogeenisia eliöitä, 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rajoituksetpoistetaan.
4. Jos 2 kohdassa tarkoitetussa tutkimuksessa todetaan sellaisen
patogeenin olemassaolo, joka on peräisin todetusta tavallisuudestapoikkeavasta kuolevuudesta tai joka voi olla tällaisesta kuolevuudestaperäisin, tai 4 artiklassa tarkoitetusta sairaudesta peräisin oleva pato-geenisen tekijän olemassaolo, viranomaisten on suoritettavaepidemiologinen tutkimus mahdollisten kontaminaatiotapojen määrittä-
miseksi ja sen tarkistamiseksi, onko simpukoita päästetty
viljelylaitoksesta, sen alueelta tai luonnonvaraisten simpukoiden keräy-salueelta niiden uudelleenistuttamista tai veteen panemista vartenjossain muussa paikassa, tavallisesta poikkeavan kuolevuuden totea-mista edeltävänä ajanjaksona.
Jos epidemiologisessa tutkimuksessa todetaan, että tautia on päässyt
yhteen tai useampaan viljelylaitokseen, niiden keräysalueille tai luon-nonvaraisten simpukoiden keräysalueille erityisesti sen vuoksi, ettäsimpukoita on kuljetettu laitoksista toisiin, sovelletaan edellä 2
kohdassa annettuja määräyksiä.
Viranomaiset voivat kuitenkin, poiketen siitä, mitä direktiivin 91/67/
ETY 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään, sallia omalla alueel-laan elävien simpukoiden kuljettamisen muihin viljelylaitoksiin, niiden
keräysalueille tai luonnonvaraisten simpukoiden keräysalueille, joissa
esiintyy samaa tautia.
Tarvittaessa voidaan antaa asianmukaisia täydentäviä määräyksiä 10
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5. Virallisen laitoksen on huolehditava siitä, että komissiolle ja
muille jäsenvaltioille tiedotetaan välittömästi voimassa olevia yhteisönmenettelyjä käyttäen todetusta patogeeneihin liittyvästä tavallisestapoikkeavasta kuolevuudesta, tilanteen analysoimiseksi ja sen hallitsemi-seksi toteutetuista toimista sekä kuolevuuden syystä.1995L0070 — FI — 08.04.2003 — 002.001 — 4
▼B
6 artikla
1. Näytteenotto ja laboratoriokokeet simpukoiden tavallisesta poik-
keavan kuolevuuden syyn määrittämiseksi suoritetaan 10 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen määrätyillä menetelmillä.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että jokaisessa jäsenval-
tiossa nimetään kansallinen vertailulaboratorio, jolla on sellaiset
laitteet ja siten erikoiskoulutettu henkilökunta, että se kykeneetekemään 1 kohdassa tarkoitetut määritykset.
3. Poiketen siitä mitä 2 kohdassa säädetään, sellaiset jäsenvaltiot,
joilla ei ole tällä alalla toimivaltaista kansallista laboratoriota, voivatkäyttää jonkin toisen jäsenvaltion tällä alalla toimivaltaisen labora-torion palveluksia.
4. Liitteessä C on luettelo simpukoiden sairauksien kansallisista
vertailulaboratorioista.
5. Kansallisten vertailulaboratorioiden on tehtävä yhteistyötä 7 artik-
lassa tarkoitetun yhteisön vertailulaboratorion kanssa.
7 artikla
1. Yhteisön vertailulaboratorio simpukoiden sairauksia varten ilmoi-
tetaan liitteessä A.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun laboratorion tehtävät ja velvolli-
suudet ilmaistaan liitteessä B, tämän kuitenkaan rajoittamattaneuvoston 26 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn päätöksen 90/424/ETY (
1) ja erityisesti sen 28 artiklan määräysten soveltamista.
8 artikla
1. Komission asiantuntijat voivat suorittaa tarkastuksia paikalla
sikäli kuin se on tarpeen tämän direktiivin yhdenmukaisen soveltamisenvarmistamiseksi. Tässä yhteydessä he voivat satunnaisotannalla ja tasa-puolisesti selvittää, valvovatko toimivaltaiset viranomaiset tämändirektiivin vaatimusten noudattamista.
Komissio tiedottaa jäsenvaltioille tarkastusten tuloksista.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset suoritetaan yhteistyössä
toimivaltaisen viranomaisen kanssa.
3. Jäsenvaltion, jonka alueella tehdään tarkastus, on annettava kaikki
tarvittava apu asiantuntijoille heidän tehtävässään.
4. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt
vahvistetaan 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
9 artikla
Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta liittee-
seen A tarvittaessa tehtävistä muutoksista.
Liitteitä B, C ja D voidaan tarvittaessa muuttaa 10 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
10 artikla
1. Kun tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa viipymättä päätöksellä 68/361/ETY (
2) perustetun pysyvän
eläinlääkintäkomitean, jäljempänä ’komitean’, käsiteltäväksi komiteanpuheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto1995L0070 — FI — 08.04.2003 — 002.001 — 5
(1) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 19, päätös sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna päätöksellä 94/370/EY (EYVL N:o L 168, 2.7.1994, s. 31)
(2) EYVL N:o L 255, 18.10.1968, s. 23
▼B
annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden
päätösten edellytykseksimäärätyllä enemmi stöllä, jotka neuvosto tekeekomission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edusta-
jien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla.
Puheenjohtaja eiosalli stu äänestykseen.
3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komi-
tean lausunnon mukaiset
b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon
mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee
viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä,
kun se on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdote-tuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä
hylännyt mainittuja toimenpiteitä.
11 artikla
Pyydettyään ensin tarvittaessa lausunnon tieteelliseltä eläinlääkintäko-
mitealta komissio toimittaa neuvostolle viimeistään 31 päivänä
joulukuuta 1999 kertomuksen tämän direktiivin soveltamisestasaaduista kokemuksista sekä tekniikan ja tieteen kehityksestä siihenmahdollisesti liitettyine ehdotuksineen tämän direktiivin muuttamisesta.
Neuvosto päättää määräenemmistöllä näistä mahdollisista ehdotuksista.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1päivään kesäkuuta 1997 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komis-
siolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainenviittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin 1 kohdassa vahvistetusta
päivämäärästä alkaen ja noudattaen perustamissopimuksen yleisiämääräyksiä pitää yllä tai määrätä tuotantonsa sovellettavaksi tiukempiamääräyksiä kuin tässä direktiivissä säädetyt. Niiden on ilmoitettava
komissiolle kaikista tällaisista toimenpiteistä.
3. Jäasenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisinakomissiolle.
13 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen
jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
14 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1995L0070 — FI — 08.04.2003 — 002.001 — 6
▼B
LIITE A
YHTEISÖN VERTAILULABORATORIO SIMPUKOIDEN SAIRAUKSIA
VARTEN
IFREMER
Boîte Postale 13317390 La Tremblade
France1995L0070 — FI — 08.04.2003 — 002.001 — 7
▼B
LIITE B
NILVIÄISTEN SAIRAUKSIA VARTEN PERUSTETUN YHTEISÖN
VERTAILULABORATORION TEHTÄVÄT JA VELVOLLISUUDET
Yhteisön vertailulaboratorion tehtävät ja velvollisuudet ovat:
1) komissiota kuullen sovittaa yhteen jäsenvaltioissa käytetyt nilviäisten sair-
auksien diagnosointimenetelmät ja tarkemmin:
a) koota ja ylläpitää kyseeseen tulevia patogeeneja koskeva kudosleikkeiden
sekä eliökantojen ja -viljelmien kokoelma sekä asettaa ne jäsenvaltioiden
hyväksyttyjen laboratorioiden käyttöön,
b) järjestää yhteisössä käytössä olevien diagnosointimenetelmien vertailuja
säännöllisin väliajoin,
c) kerätä ja koota yhteen käytössä olevia diagnosointimenetelmiä ja yhteisön
alueella suoritettujen kokeiden tuloksia koskevat tiedot,
d) karakterisoida uudenaikaisimmilla ja asianmukaisimmilla menetelmillä
eristetyt patogeenit, jotta voidaan parhaiten saada tietoa sairauden epide-
miologiasta,
e) huolehtia tiedon hankkimisesta kyseisten sairauksien seurannassa, epide-
miologiassa ja torjumisessa saavutetusta edistyksestä koko maailmassa,
f) pitää yllä valmiuksia, jotta voidaan suorittaa nopeasti erotusdiagnostiikka
kyseisiä sairauksia aiheuttavista patogeeneista;
2) osallistua aktiivisesti jäsenvaltioiden alueella havaittujen sairauksien diagno-
soimiseen ottamalla vastaan diagnoosin vahvistamista, karakterisointia ja
epidemiologisia tutkimuksia varten eristetyt patogeenit,
3) helpottaa diagnostiikka-asiantuntijoiden koulutusta ja uudelleenkoulutusta
diagnoosimenetelmien yhtenäistämiseksi koko yhteisössä,
4) tehdä yhteistyötä eksoottisten sairauksien diagnoosimenetelmien suhteen
niiden kolmansien maiden toimivaltaisten laboratorioiden kanssa, joissa
näitä sairauksia esiintyy.1995L0070 — FI — 08.04.2003 — 002.001 — 8
▼M1
LIITE C
SIMPUKOIDEN SAIRAUKSIEN KANSALLISET VERTAILULABORATORIOT
Tanska: Danish Institute for Fischeries Research
Department of Marine Ecology and Aquaculture
Fish Disease Laboratory
Stigbøjlen 4
DK-1870 Frederiksberg C
Ranska: Laboratoire de Génétique et Pathologie
Ifremer, Ronce-les-bains
F-17390 La Tremblade
Saksa: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere
Boddenblick 5a
D-17498 Insel Riems
Kreikka: Centre of Thessaloniki Veterinary Institutions
Department of Pathology of Aquatic Organisms
80, 26thOctovriou str.
GR-54627 Thessaloniki
Irlanti: Fish Health Unit
Marine Institute
Abbotstown, CastleknockDublin 15
Ireland
Italia: Area Ittiopatologia Laboratorio Patologia Molluschi
Istituto Zooprofilattico Sperimentale delle Venezie
Via della Roggia, 94
I-33030 Basaldella diCampoformi do (UD)
Alankomaat: Fish Diseases Laboratory
ID-Lelystad, Institute for Animal Science and Health
Edelhertweg 15
PO Box 658200 AB Lelystad
Nederland
Espanja: Instituto de Investigaciones Marinas
CSIC
Eduardo Cabello, 6
E-36208 Vigo
Yhdistynyt kuningaskunta,
Englanti:CEFAS Weymouth laboratory
Barrack road
The Nothe
Weymouth, Dorset DT4 8UB
United Kingdom
Yhdistynyt kuningaskunta,
Skotlanti:Fisheries Research Services Marine Laboratory
PO Box 101 Victoria RoadAberdeen AB11 9DB
United Kingdom1995L0070 — FI — 08.04.2003 — 002.001 — 9
▼M2
LIITE D
Tauti Taudinaiheuttaja Taudille altis isäntälaji
Bonamioosi Bonamia exitiosus Tiostrea chilensis jaOstrea angasi
Mikrocytos roughleyi Saccostrea (Crassotrea) commercialis
Marteilioosi Marteilia sydneyi Saccostrea (Crassotrea) commercialis
Mikrosytoosi Mikrocytos mackini Crassotrea gigas ;C .virginica; Ostrea
edulis ;O .conchaphila
Perkinsoosi Perkinsus marinus Crassotrea virginica ja C. gigas
Perkinsus olseni/atlan-
ticusHaliotis ruber ;H .cyclobates ;H .scalaris ;
H.laevigata ;Ruditapes philippinarum ja
R.decussates
MSX-tauti Haplosporidium nelsoni Crassotrea virginica ja C. gigas
SSO-tauti Haplosporidium costale Crassotrea virginica
Merikorvan näivetysoir-
eyhtymäCandidatus Xenohaliotis
californiensisKaikki Haliotis -suvun lajit, H. cracher-
odii,H .rufescens ,H .corrugata ,H .
fulgens ja H. sorenseni mukaan luettuina .
Huom: Alttiisiin isäntälajeihin luetaan myös kaikki muut lajit, jotka ovat OIE:n vesieläinten terveyttä koskevan
kansainvälisen säännöstön viimeisimmän painoksen mukaan alttiita kyseiselle taudinaiheuttajalle.1995L0070 — FI — 08.04.2003 — 002.001 — 10