1998L0027 — FI — 07.07.1999 — 001.001 — 1
Tämäasiakirjaonainoastaandokumentointitarkoituksiin.Toimielimeteivätvastaasensisällöstä.
►B EUROOPANPARLAMENTINJANEUVOSTONDIREKTIIVI98/27/EY,
annettu19päivänätoukokuuta1998,
kuluttajienetujensuojaamistatarkoittavistakieltokanteista
(EYVL L 166, 11.6.1998, s. 51)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Euroopan parlamentin ja Neuvoston direktiivi 1999/44/EY, annettu 25
päivänä toukokuuta 1999L 171 12 7.7.1999
1998L0027 — FI — 07.07.1999 — 001.001 — 2
▼B
EUROOPANPARLAMENTINJANEUVOSTONDIREKTIIVI98/
27/EY,
annettu19päivänätoukokuuta1998,
kuluttajienetujensuojaamistatarkoittavistakieltokanteista
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityi-
sesti sen 100 a artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menet-
telyä(3),
sekä katsovat, että(1) tietyissä direktiiveissä, jotka on lueteltu tämän direktiivin liit-
teessä, vahvistetaan kuluttajien etujen suojaa koskevia sääntöjä,
(2) näiden direktiivien noudattamisen varmistamiseen tähtäävät
nykyiset kansallisen ja yhteisön tason menettelytavat eivät ainaanna mahdollisuutta lopettaa ajoissa kuluttajien yhteisiä etuja
loukkaavia oikeudenloukkauksia; yhteisillä eduilla tarkoitetaan
etuja, jotka eivät käsitä niiden henkilöiden yhteenlaskettuja etuja,joiden oikeutta on loukattu; tämä ei rajoita niiden henkilöidennostamia yksittäisiä kanteita, joille on aiheutunut oikeudenlouk-kauksesta vahinkoa,
(3) kun on kyse soveltuvien kansallisten säännösten mukaan lainvas-
taisten menettelyjen lopettamisesta, voivat edellä mainittujen
direktiivien osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamiseksi
säädetyt toimenpiteet, myös ne, jotka sisältävät näissä direktii-veissä vaadittuja pitemmälle meneviä mutta perustamissopi-muksen mukaisia suojatoimenpiteitä, estyä silloin, kun näillämenettelyillä on vaikutuksia muussa jäsenvaltiossa kuin siinä,
josta ne ovat peräisin,
(4) nämä vaikeudet voivat haitata sisämarkkinoiden moitteetonta
toimintaa, sillä niiden johdosta lainvastaisen menettelyn lähteen
siirtäminen toiseen maahan riittää suojaamaan sitä kaikilta oikeu-dellisilta toimilta; tämä vääristää kilpailua,
(5) nämä vaikeudet ovat omiaan heikentämään kuluttajien sisämark-
kinoita kohtaan tuntemaa luottamusta, ja ne voivat rajoittaayhteisön oikeutta loukkaavien menettelyjen kohteiksi joutu-neiden, kuluttajien yhteisiä etuja edustavien järjestöjen tai sell-
aisten riippumattomien julkisten elinten, joiden tehtävänä on
kuluttajien yhteisten etujen suojaaminen, toimintamahdolli-suuksia,
(6) mainitut menettelyt ulottuvat usein jäsenvaltioiden välisten
rajojen yli: on tarpeen kiireellisesti lähentää tietyssä määrinkansallisia säännöksiä siten, että edellä mainitut lainvastaisetmenettelyt voidaan määrätä lopetettaviksi riippumatta siitä, missä
maassa lainvastaisen menettelyn vaikutukset ilmenevät; tällä ei
tuomiovallan osalta rajoiteta kansainvälisen yksityisoikeudensääntöjen eikä jäsenvaltioiden välisten voimassa olevien yleisso-pimusten soveltamista, ottaen huomioon perustamissopimuksesta
(1) EYVL C 107, 13.4.1996, s. 3 ja
EYVL C 80, 13.3.1997, s. 10.
(2) EYVL C 30, 30.1.1997, s. 112
(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. marraskuuta 1996 (EYVL C 362,
2.12.1996, s. 236), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 30. lokakuuta 1997
(EYVL C 389, 22.12.1997, s. 51) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 12.
maaliskuuta 1998 (EYVL C 104, 6.4.1998) sekä neuvoston päätös tehty 23.
huhtikuuta 1998.
1998L0027 — FI — 07.07.1999 — 001.001 — 3
▼B
johtuvat jäsenvaltioiden yleiset velvoitteet ja erityisesti sisämark-
kinoiden moitteettomaan toimintaan liittyvät velvoitteet,
(7) suunnitellun toiminnan tavoite voidaan saavuttaa ainoastaan
yhteisön toimesta; sen vuoksi sen on ryhdyttävä toimiin tässäasiassa,
(8) perustamissopimuksen 3 b artiklan kolmannessa kohdassa määrä-
tään, että yhteisö ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen tämän sopi-
muksen tavoitteiden saavuttamiseksi; tämän artiklan mukaisesti
on mahdollisimman laajasti otettava huomioon kansallistenoikeusjärjestysten erityispiirteet antamalla jäsenvaltioille mahdol-lisuus valita erilaisten vaikutuksiltaan yhtäläisten vaihtoehtojenvälillä; niillä tuomioistuimilla tai hallintoviranomaisilla, jotka
ovat toimivaltaisia ratkaisemaan tämän direktiivin 2 artiklassa
tarkoitettuja kanteita, olisi oltava oikeus tarkastella aikaisempienpäätösten vaikutuksia,
(9) ensimmäisen vaihtoehdon olisi käsitettävä vaatimus, jonka
mukaan yksi tai useampi riippumaton julkinen elin, jonka nime-nomaisena tehtävänä on kuluttajien yhteisten etujen suojaaminen,on käytettävä tässä direktiivissä tarkoitettuja kanneoikeuksia;
toinen vaihtoehto olisi antaa näiden oikeuksien käyttö järjestöille,
joiden tehtävänä on suojata kuluttajien yhteisiä etuja kansallisessalainsäädännössä määrättyjen perusteiden mukaisesti,
(10) jäsenvaltioiden olisi voitava valita jompi kumpi näistä kahdesta
vaihtoehdosta tai käyttää niitä samanaikaisesti, kun ne nimeävätkansallisella tasolla tämän direktiivin mukaiseen toimintaanoikeutetut elimet ja/tai järjestöt,
(11) yhteisön sisällä tapahtuvien oikeudenloukkausten osalta näihin
elimiin ja/tai järjestöihin olisi sovellettava vastavuoroisen tunnus-
tamisen periaatetta; jäsenvaltioiden olisi kansallisten yksikkö-jensä pyynnöstä ilmoitettava komissiolle niiden kansallistenyksikköjensä nimi ja tarkoitus, jotka ovat oikeutettuja nostamaankanteen omassa maassaan tämän direktiivin säännösten mukai-
sesti,
(12) komission tehtävänä on huolehtia näiden oikeutettujen yksikköjen
luettelon julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa
lehdessä; siihen asti kuin toista tarkoittava lausuma on julkaistu,
oikeutetulla yksiköllä katsotaan olevan kanneoikeus, jos sen nimisisältyy kyseiseen luetteloon,
(13) jäsenvaltioiden olisi voitava vaatia, että sen osapuolen, joka aikoo
nostaa kieltokanteen, on sitä ennen neuvoteltava asiasta, jotta
vastaajalla olisi mahdollisuus lopettaa riitautettu oikeudenlouk-
kaus; jäsenvaltioiden olisi voitava vaatia, että tämä ennalta tapah-tuva neuvottelu suoritetaan yhdessä näiden jäsenvaltioidennimeämän riippumattoman julkisen elimen kanssa,
(14) mikäli jäsenvaltiot ovat määränneet ennalta tapahtuvasta neuvot-
telusta, olisi asetettava neuvottelupyynnön vastaanottamisestalaskettava kahden viikon määräaika, jonka jälkeen kantajalla on
oikeus viivytyksettä nostaa kanne toimivaltaisessa tuomioistui-
messa tai hallintoviranomaisessa, jos oikeudenloukkausta eisaada lakkaamaan,
(15) on aiheellista, että komissio antaa kertomuksen tämän direktiivin
toimivuudesta sekä erityisesti sen soveltamisalasta ja ennaltatapahtuvien neuvottelujen suorittamisesta, ja
(16) tämän direktiivin soveltamisen ei tulisi vaikuttaa yhteisön kilpai-
lusääntöjen soveltamiseen,
1998L0027 — FI — 07.07.1999 — 001.001 — 4
▼B
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Soveltamisala
1. Tämän direktiivin tarkoituksena on lähentää niitä jäsenvaltioiden
lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka liittyvät 2 artiklassa
tarkoitettuihin, liitteeseen sisältyvien direktiivien soveltamisalaan
kuuluvien, kuluttajien yhteisten etujen suojaamista tarkoittaviin kielto-kanteisiin, jotta voitaisiin varmistaa sisämarkkinoiden moitteetontoiminta.
2. Tässä direktiivissä oikeudenloukkauksella tarkoitetaan mitä
hyvänsä liitteessä lueteltujen direktiivien, sellaisina kuin ne ovat saatet-
tuina osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä, vastaista tointa,
joka vahingoittaa 1 kohdassa tarkoitettuja yhteisiä etuja.
2 artikla
Kieltokanteet
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä ne tuomioistuimet tai hallintovirano-
maiset, joilla on toimivalta ratkaista 3 artiklassa tarkoitettujen oikeutet-tujen yksikköjen nostamat kanteet, joiden tavoitteena on:
a) minkä hyvänsä oikeudenloukkauksen määrääminen lopetettavaksi
tai sen kieltäminen kaikin tarkoituksenmukaisin keinoin ja tarvit-taessa nopeutettua menettelyä noudattaen,
b) tarvittaessa sellaiset toimenpiteet kuin päätöksen julkaiseminen
kokonaan tai osittain sopivaksi katsotussa muodossa ja/tai oikaisuil-
moituksen julkaiseminen oikeudenloukkauksen jatkuvien vaiku-tusten poistamiseksi,
c) sikäli kuin kyseessä olevan jäsenvaltion oikeusjärjestelmä sen sallii,
hävinneen vastaajan määrääminen maksamaan valtiolle tai mille
tahansa kansallisen lainsäädännön edellyttämälle tai sen mukaiselletaholle tietty maksu kutakin myöhästymispäivää kohden tai mikätahansa muu kansallisessa lainsäädännössä säädetty maksu päätöstennoudattamisen varmistamiseksi siinä tapauksessa, että päätöstä eituomioistuimen tai hallintoviranomaisen vahvistamassa määräajassa
ole noudatettu.
2. Tämä direktiivi ei rajoita kansainvälisen yksityisoikeuden sovellet-
tavaa lainsäädäntöä koskevien sääntöjen soveltamista, mikä yleensäjohtaa joko sen jäsenvaltion lainsäädännön soveltamiseen, josta oikeu-denloukkaus on peräisin, tai sen jäsenvaltion lainsäädännön soveltami-seen, jossa oikeudenloukkauksen vaikutukset ilmenevät.
3 artikla
Kanteennostamiseenoikeutetutyksiköt
Tässä direktiivissä ”oikeutetulla yksiköllä” tarkoitetaan mitä hyvänsä
jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti perustettua elintä tai järjestöä,
jolla on oikeus valvoa 1 artiklassa tarkoitettujen säännösten noudatta-mista, erityisesti:
a) yhtä tai useampaa riippumatonta julkista elintä, jonka nimenomai-
sena tehtävänä on 1 artiklassa tarkoitettujen etujen suojaaminen
niissä jäsenvaltioissa, joissa tällainen elin on, ja/tai
b) järjestöjä, joiden tehtävänä on suojata 1 artiklassa tarkoitettuja etuja
kansallisessa lainsäädännössä määrättyjen perusteiden mukaisesti.
4 artikla
Yhteisönsisällätapahtuvatoikeudenloukkaukset
1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että jos oikeudenloukkaus on peräisin kyseisestä jäsen-
valtiosta, jokainen sellaisesta toisesta jäsenvaltiosta oleva oikeutettuyksikkö, jossa tämä loukkaus vaikuttaa kyseisen yksikön suojaamiinoikeuksiin, voi saattaa asian 2 artiklassa tarkoitetun tuomioistuimen taihallintoviranomaisen käsiteltäväksi esittämällä 3 kohdassa tarkoitetun
1998L0027 — FI — 07.07.1999 — 001.001 — 5
▼B
luettelon. Tuomioistuimien tai hallintoviranomaisten on hyväksyttävä
tämä luettelo osoitukseksi oikeutetun yksikön kanneoikeudesta, mikä eikuitenkaan rajoita niiden oikeutta tutkia, onko oikeutetulla yksiköllätarkoituksensa perusteella oikeus ryhtyä toimiin kyseisessä tapauksessa.
2. Yhteisön sisällä tapahtuvien oikeudenloukkausten osalta ja rajoitta-
matta kansallisessa lainsäädännössä muille yksiköille myönnettyjä
oikeuksia, jäsenvaltioiden on ilmoitettava 3 artiklan säännöstenmukaisten oikeutettujen yksiköidensä pyynnöstä komissiolle, että näilläyksiköillä on oikeus nostaa 2 artiklan mukainen kanne. Jäsenvaltioidenon ilmoitettava komissiolle näiden oikeutettujen yksiköiden nimi ja
tarkoitus.
3. Komission on laadittava 2 kohdassa tarkoitetuista oikeutetuista
yksiköistä luettelo, jossa täsmennetään niiden tehtävät. Tämä luettelojulkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ; luetteloon
tehtävät muutokset julkaistaan viipymättä, ja ajantasaistettu luettelojulkaistaan joka kuudes kuukausi.
5 artikla
Ennaltatapahtuvaneuvottelu
1. Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tai pitää voimassa säännöksiä,
joiden mukaan se osapuoli, joka aikoo nostaa kieltokanteen, voi aloittaatämän menettelyn vasta sen jälkeen, kun se on yrittänyt saada oikeuden-
loukkauksen lakkaamaan neuvottelemalla joko vastaajan tai sekä
vastaajan että sen jäsenvaltion 3 artiklan a alakohdassa tarkoitetunoikeutetun yksikön kanssa, jossa kanne aiotaan nostaa. Jäsenvaltiopäättää, onko kieltokanteen nostavan osapuolen kuultava oikeutettuayksikköä. Jos oikeudenloukkausta ei saada lakkaamaan kahden viikonkuluessa neuvottelupyynnön vastaanottamisesta, kyseinen osapuoli voi
nostaa kieltokanteen viipymättä.
2. Ennalta tapahtuvaa neuvottelua koskevat jäsenvaltioiden vahvis-
tamat säännöt on saatettava komission tietoon, ja ne julkaistaan Euro-
opan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
6 artikla
Kertomukset
1. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kerto-
muksen tämän direktiivin soveltamisesta joka kolmas vuosi ja ensim-mäisen kerran viimeistään viisi vuotta tämän direktiivin voimaantulonjälkeen.
2. Komissio tarkastelee ensimmäisessä kertomuksessaan erityisesti
— tämän direktiivin soveltamisalaa niiden henkilöiden yhteisten etujen
suojaamisen suhteen, jotka harjoittavat kaupallista tai teollistatoimintaa, käsiteollisuutta tai ammatillista toimintaa,
— tämän direktiivin soveltamisalaa sellaisena kuin liitteessä luetellut
direktiivit sen määrittävät,
— onko 5 artiklan mukainen ennalta neuvottelu edistänyt tehokasta
kuluttajansuojaa.
Kertomukseen liitetään tarvittaessa ehdotuksia tämän direktiivin muut-
tamiseksi.
7artikla
Laajempaakanneoikeuttakoskevatsäännökset
Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita antamasta tai pitämästä voimassa
säännöksiä, joilla annetaan 3 artiklassa tarkoitetuille oikeutetuille yksi-köille sekä mille hyvänsä muulle asianosaiselle henkilölle laajemmatoikeudet nostaa kanne kansallisella tasolla.
1998L0027 — FI — 07.07.1999 — 001.001 — 6
▼B
8 artikla
Täytäntöönpano
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaanviimeistään 30 kuukauden kuluttua direktiivin voimaantulosta. Niiden
on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkais-taan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle.
9 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen
jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
10 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
1998L0027 — FI — 07.07.1999 — 001.001 — 7
▼B
LIITE
LUETTELO1ARTIKLANSOVELTAMISALAANKUULUVISTADIREKTIIVEISTÄ(1)
1) Harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
lähentämisestä 10 päivänä syyskuuta 1984 annettu neuvoston direktiivi 84/450/ETY (EYVL L 250,
19.9.1984, s. 17).
2) Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuo-
jasta 20 päivänä joulukuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/577/ETY (EYVL L 372,
31.12.1985, s. 31).
3) Kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämi-
sestä 22 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 87/102/ETY (EYVL L 42, 12.2.1987,
s. 48), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/7/EY (EYVL L 101, 1.4.1998, s.
17).
4) Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteen-
sovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY 10 — 21 artikla
(EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY (EYVL
202, 30.7.1997, s. 60).
5) Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13 päivänä kesäkuuta 1990 annettu
neuvoston direktiivi 90/314/ETY (EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59).
6) Ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainonnasta 31 päivänä maaliskuuta 1992 annettu neuvoston
direktiivi 92/28/ETY (EYVL L 113, 30.4.1992, s. 13).
7) Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi
93/13/ETY (EYVL L 95, 21.4.1993, s. 29).
8) Ostajien suojaamisesta kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoikeuden ostosopimuksen tiettyihin osiin
nähden 26 päivänä lokakuuta 1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/47/EY
(EYVL L 280, 29.10.1994, s. 83).
9) Kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20 päivänä toukokuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivi 97/7/EY (EYVL L 144, 4.6.1997, s. 19).
▼M1
10) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/44/EY, annettu 25 päivänä toukokuuta 1999,
kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista (EYVL L 171,
7.7.1999, s. 12).
(1) Direktiivit n:o 1, 6, 7 ja 9 sisältävät kieltokanteita koskevia erityissäännöksiä.