2007R0718 — FI — 14.12.2011 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:









▼B

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 718/2007,

annettu 12 päivänä kesäkuuta 2007,

liittymistä valmistelevasta tukivälineestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006 täytäntöönpanosta

SISÄLLYSLUETTELO I osa Yhteiset säännökset I osasto Tukiperiaatteet ja yleinen tukikehys I luku Soveltamisala ja periaatteet II luku Yleinen täytäntöönpanokehys II osasto Yleiset täytäntöönpanosäännöt I luku Periaatteet II luku Hallinnointi- ja valvontajärjestelmät 1 jakso Hajautettu hallinnointi 2 jakso Muut hallinnointitavat III luku Euroopan yhteisön rahoitusosuus IV luku Varainhoito 1 jakso Talousarviositoumukset 2 jakso Hajautettua hallinnointia koskevat säännöt 3 jakso Säännöt keskitettyä ja yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavaa hallinnointia varten V luku Arviointi ja seuranta VI luku Julkisuus ja näkyvyys II osa Erityissäännökset I osasto Siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden kehittämisen osa-alue I luku Tuen kohde ja tukikelpoisuus II luku Ohjelmasuunnittelu III luku Täytäntöönpano 1 jakso Täytäntöönpanokehys ja periaatteet 2 jakso Varainhoito 3 jakso Arviointi ja seuranta II osasto Rajatylittävän yhteistyön osa-alue I luku Tuen kohde ja tukikelpoisuus II luku Ohjelmasuunnittelu 1 jakso Ohjelmat 2 jakso Toimet III luku Täytäntöönpano 1 jakso Yleiset säännökset 2 jakso Edunsaajamaiden ja jäsenvaltioiden väliset rajatylittävät ohjelmat 3 jakso Edunsaajamaiden väliset rajatylittävät ohjelmat III osasto Aluekehityksen ja henkilövoimavarojen kehittämisen osa-alue I luku Tuen kohde ja tukikelpoisuus 1 jakso Aluekehityksen osa-alue 2 jakso Henkilövoimavarojen kehittämisen osa-alue II luku Ohjelmasuunnittelu III luku Täytäntöönpano 1 jakso Yleiset säännöt 2 jakso Varainhoito 3 jakso Arviointi ja seuranta IV osasto Maaseudun kehittämisen osa-alue I luku Tuen kohde ja tukikelpoisuus 1 jakso Tuen kohde 2 jakso Tukikelpoisuuden ja tuen intensiteetin yleiset vaatimukset 3 jakso Tukikelpoisuus ja erityisvaatimukset toimintalinjan 1 tuelle 4 jakso Tukikelpoisuus ja erityisvaatimukset toimintalinjan 2 tuelle 5 jakso Tukikelpoisuus ja erityisvaatimukset toimintalinjan 3 tuelle 6 jakso Tekninen apu II luku Ohjelmasuunnittelu III luku Täytäntöönpano 1 jakso Periaatteet ja varainhoito 2 jakso Arviointi ja seuranta III osa Loppusäännökset Liite Hyväksymisperusteet







EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon liittymistä valmistelevasta tukivälineestä 17 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1085/2006 ( 1 ) ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksen (EY) N:o 1085/2006, jäljempänä ”IPA-asetus”, tarkoituksena on tarjota liittymistä valmistelevaa tukea edunsaajamaille ja tukea niitä niiden edetessä kyseisen asetuksen liitteeseen II sisältyvistä maista sen liitteeseen I sisältyviin maihin ja tätä kautta Euroopan unionin jäseniksi. (2) Koska IPA-asetus on ainoa liittymistä valmisteleva väline kaudella 2007–2013, sen mukaiseen ohjelmasuunnitteluun ja tuen toimittamiseen sovellettavia sääntöjä olisi sujuvoitettava ja ne olisi koottava yhteen täytäntöönpanoasetukseen, joka kattaa kaikki viisi IPA-asetuksessa säädettyä osa-aluetta, jäljempänä ”IPA-osa-alueet”. (3) Jotta voitaisiin varmistaa toimien johdonmukaisuus, koordinointi ja tehokkuus etenkin kun otetaan huomioon komission toimintasuunnitelma yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen luomiseksi, tarvitaan kaikille IPA-osa-alueille yhteisiä, IPA-asetuksen mukaisen tuen toteuttamista koskevia sääntöjä. Yksittäisten IPA-osa-alueiden erityispiirteet olisi kuitenkin otettava huomioon. (4) Erot edunsaajamaiden sosioekonomisissa, kulttuurisissa ja poliittisissa olosuhteissa olisi myös otettava huomioon, koska ne edellyttävät lähestymistapojen ja tuen eriyttämistä sen mukaan, onko kyse ehdokasmaasta vai mahdollisesta ehdokasmaasta, sekä maiden poliittisten ja taloudellisten olojen ja niiden tarpeiden, integrointikyvyn ja hallinnointivalmiuksien mukaan. (5) IPA-asetuksen nojalla myönnettävän tuen olisi oltava ulkoisen avun alalla toteutettavien yhteisön politiikkojen ja toimien mukaista. (6) Tuen olisi kuuluttava IPA-asetuksen 2 artiklassa määritettyyn soveltamisalaan. Sillä olisi etenkin tuettava erilaisia instituutioiden kehittämiseen tähtääviä toimia kaikissa edunsaajamaissa. Sillä olisi lujitettava demokraattisia instituutioita ja oikeusvaltioperiaatetta, uudistettava julkishallintoa, toteutettava talousuudistuksia, tuettava ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamista, edistettävä miesten ja naisten välistä tasa-arvoa sekä ehkäistävä syrjintää, edistettävä kansalaisoikeuksia ja kehitettävä kansalaisyhteiskuntaa, tuettava kehittynyttä alueellista yhteistyötä sekä sovintoa ja jälleenrakentamista, tuettava kestävää kehitystä ja köyhyyden vähentämistä sekä korkeatasoista ympäristönsuojelua näissä maissa. (7) Ehdokasmaille tarkoitetulla tuella olisi lisäksi edistettävä yhteisön säännöstön täysimääräistä omaksumista ja täytäntöönpanoa sekä liittymisperusteiden täyttämistä; sillä olisi myös autettava ehdokasmaita valmistautumaan sellaiseen ohjelmien suunnitteluun, hallinnointiin ja täytäntöönpanoon, joka liittyy Euroopan aluekehitysrahastoon, koheesiorahastoon, Euroopan sosiaalirahastoon ja maaseuturahastoon, joista kyseiset maat voivat liityttyään saada tukea. (8) Mahdollisille ehdokasmaille annettavalla tuella olisi edistettävä lähentymistä yhteisön säännöstöön ja liittymisperusteisiin sekä toimia, jotka vastaavat aluekehityksestä, henkilövoimavarojen kehittämisestä ja maaseudun kehittämisestä muodostuvilla IPA-osa-alueilla ehdokasmaille tarjolla olevia toimia. (9) Jotta voitaisiin taata tuen johdonmukaisuus, täydentävyys ja sen keskittäminen, tietyssä maassa eri IPA-osa-alueilla toteuttavien toimien johdonmukaisuus ja koordinointi olisi varmistettava osana IPA-asetuksen 6 artiklassa tarkoitettua monivuotista suunnittelua. (10) Komission ja edunsaajamaiden olisi tehtävä puitesopimukset, joissa määrätään niiden välillä tämän asetuksen mukaisesti tehtävässä yhteistyössä noudatettavista periaatteista. (11) Olisi selkeästi ilmoitettava, mitä Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 ( 2 ) säädetyistä hallinnointimenettelyistä sovelletaan kullakin IPA-asetuksessa säädetyllä osa-alueella. (12) Koska IPA-asetuksessa säädetään liittymistä valmistelevaan prosessiin liittyvästä tuesta, varoja olisi sitä täytäntöönpantaessa mahdollisuuksien mukaan hallinnoitava hajautetusti, jotta edunsaajamaita voitaisiin kannustaa sitoutumaan tuen hallinnointiin. Hallinnointi olisi kuitenkin voitava soveltuvin osin toteuttaa keskitetysti tai yhteistyössä jäsenvaltioiden tai kansainvälisten järjestöjen kanssa. (13) Hajautetussa hallinnoinnissa olisi selkeästi määriteltävä komission ja edunsaajamaiden tehtävät sekä niille asetetut vaatimukset. Edunsaajamaihin sovellettavat määräykset olisi sisällytettävä puitesopimuksiin, alakohtaisiin sopimuksiin tai rahoitussopimuksiin. (14) On tarpeen antaa yksityiskohtaiset säännöt IPA-asetuksen mukaisesti myönnettyjen varojen hoidosta sen mukaan, millaista hallinnointimenettelyä noudattaen tuki toteutetaan. Tähän liittyvistä edunsaajamaiden velvollisuuksista olisi määrättävä puitesopimuksissa, alakohtaisissa sopimuksissa tai rahoitussopimuksissa. (15) IPA-asetuksen 22 artiklassa säädetyn yleisarvioinnin lisäksi kyseisen asetuksen mukaista tukea olisi seurattava ja arvioitava säännöllisin väliajoin. Ohjelmista olisi etenkin tehtävä erityisten seurantakomiteoiden suorittamat arvioinnit ja IPA-asetuksen mukaisen tuen kokonaistoteutusta olisi valvottava säännöllisesti. (16) Liittymistä valmistelevan tukivälineen ohjelmien näkyvyys sekä se, miten ne vaikuttavat edunsaajamaiden kansalaisiin, ovat ratkaisevan tärkeässä asemassa silloin, kun tavoitteena on Eurooppa-asioista tiedottamisen tehostamisesta laaditun komission toimintasuunnitelman, eurooppalaisesta viestintäpolitiikasta laaditun komission valkoisen kirjan ja laajentumista koskevan vuosiksi 2005–2009 laaditun komission tiedotusstrategian mukaisesti varmistaa, että kansalaiset ovat tietoisia EU:n toimista, ja välittää näistä toimista johdonmukainen kuva kaikissa edunsaajamaissa. (17) Koska IPA-asetusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007, komission antamia IPA-asetuksen täytäntöönpanosääntöjä olisi niin ikään sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2007. (18) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat liittymistä valmistelevaa tukivälinettä käsittelevän komitean lausunnon mukaiset, sekä katsoo seuraavaa: ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:







I OSA

YHTEISET SÄÄNNÖKSET







I OSASTO

TUKIPERIAATTEET JA YLEINEN TUKIKEHYS







I LUKU

Soveltamisala ja periaatteet

1 artikla

Soveltamisala

Tässä asetuksessa annetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006, jäljempänä ”IPA-asetus”, mukaista yhteisön myöntämää liittymistä valmistelevaa tukea koskevat täytäntöönpanosäännöt.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1. ”edunsaajamaalla” kaikkia IPA-asetuksen liitteissä I ja II lueteltuja maita;

2. ”laajentumispaketilla” asiakirjoja, jotka komissio esittää joka vuosi neuvostolle ja Euroopan parlamentille ja joiden strateginen ja poliittinen osuus muodostuu soveltuvin osin tarkistuksista, joita on tehty liittymiskumppanuuksiin, Eurooppa-kumppanuuksiin, säännöllisiin maaraportteihin ja komission strategia-asiakirjaan. Pakettia täydentää monivuotinen ohjeellinen rahoituskehys;

3. ”puitesopimuksella” komission ja edunsaajamaan tekemää sopimusta, jota sovelletaan kaikkiin IPA-osa-alueisiin ja jossa vahvistetaan komission ja edunsaajamaan välisessä tämän asetuksen mukaisessa yhteistyössä noudatettavat periaatteet;

4. ”alakohtaisella sopimuksella” tarkoitetaan tiettyyn IPA-osa-alueeseen liittyvää komission ja edunsaajamaan välillä tarvittaessa tehtyä sopimusta, jossa annetaan sellaiset noudatettavat määräykset, jotka eivät sisälly maakohtaiseen puitesopimukseen tai maakohtaisiin rahoitussopimuksiin;

5. ”rahoitussopimuksella” vuotuista tai monivuotista komission ja edunsaajamaan välistä sopimusta, joka on tehty komission hyväksyttyä rahoituspäätöksellään yhteisön rahoitusosuuden tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalle ohjelmalle tai toimelle;

6. ”sääntöjenvastaisuudella” talouden toimijan teosta tai laiminlyönnistä johtuvaa sovellettavien sääntöjen tai sopimusmääräysten rikkomista, jonka tuloksena on tai voisi olla perusteettoman menon kattamisesta Euroopan unionin yleiselle talousarviolle aiheutuva vahinko;

7. ”varainhoitovuodella” 1 päivästä tammikuuta 31 päivään joulukuuta ulottuvaa ajanjaksoa;

8. ”lopullisella edunsaajalla” julkista tai yksityistä elintä tai yritystä, joka on vastuussa toimia koskevien aloitteiden tekemisestä tai sekä tällaisten aloitteiden tekemisestä että toimien toteuttamisesta. Tukijärjestelmissä lopullisia edunsaajia ovat julkiset tai yksityiset yritykset, jotka toteuttavat yksittäisen hankkeen ja saavat julkista tukea;

9. ”yhteisön rahoitusosuudella” yhteisön rahoittamaa osuutta tukikelpoisista menoista;

10. ”eurotilillä” korollista pankkitiliä, jonka kansallinen rahasto on avannut edunsaajamaan nimissä ja sen vastuulla rahoituslaitoksessa tai valtionkonttorissa komission maksujen vastaanottamista varten;

11. ”julkisilla menoilla” toimien julkista rahoitusosuutta, joka on peräisin Euroopan yhteisöltä tai edunsaajamaan viranomaisten talousarviosta, sekä toimien rahoitusosuutta, joka on peräisin julkisoikeudellisten yhteisöjen talousarviosta tai yhden tai useamman alue- tai paikallisviranomaisen tai julkisoikeudellisen yhteisön muodostaman yhteenliittymän talousarviosta;

12. ”kokonaismenoilla” kaikkia toimien rahoittamiseen käytettyjä julkisia menoja ja yksityisiä rahoitusosuuksia.

3 artikla

Tukiperiaatteet

Komissio huolehtii siitä, että IPA-asetuksen mukaiseen tukeen sovelletaan seuraavassa lueteltuja periaatteita:

— Tukea myönnettäessä on noudatettava johdonmukaisuuden, täydentävyyden, koordinoinnin, kumppanuuden ja keskittämisen periaatteita.

— Tuen on oltava EU:n politiikan mukaista, ja sillä on edistettävä lainsäädännön lähentämistä yhteisön säännöstöön.

— Tuen on oltava neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 säädettyjen budjettiperiaatteiden mukaista.

— Tuen on vastattava laajentumisprosessissa todettuja tarpeita ja edunsaajamaan integrointikykyä. Siinä on myös otettava huomioon aikaisemmat kokemukset.

— Edunsaajamaata on määrätietoisesti kannustettava sitoutumaan tukeen liittyvään ohjelmasuunnitteluun ja tuen toteuttamiseen, ja EU:n toimien riittävä näkyvyys on varmistettava.

— Toimet on valmisteltava asianmukaisesti, ja niillä on oltava selkeät tavoitteet, jotka on saavutettava määräajassa ja joiden toteutuminen voidaan tarkistaa.

— Kaikki sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä on estettävä tuen kaikissa toteuttamisvaiheissa.

— Liittymistä valmistelevan tuen tavoitteisiin pyrittäessä on otettava huomioon kestävä kehitys sekä yhteisön pyrkimys ympäristön suojelun ja laadun parantamistavoitteen edistämiseen.

4 artikla

Tuen painopisteet

Tietylle edunsaajamaalle myönnettävän tuen on perustuttava, soveltuvin osin, seuraavissa asiakirjoissa vahvistettuihin painopisteisiin:

— Eurooppa-kumppanuus,

— liittymiskumppanuus,

— yhteisön säännöstön hyväksymistä koskeva kansallinen ohjelma,

— komission vuotuiseen laajentumispakettiin sisältyvät raportit ja strategia-asiakirja,

— vakautus- ja assosiaatiosopimus,

— neuvottelukehys.

Huomioon on lisäksi otettava kansallisissa strategioissa asetetut painopisteet silloin kun ne ovat yhdenmukaisia IPA-asetuksessa säädettyjen liittymisen valmisteluun liittyvien tavoitteiden ja kyseisen asetuksen soveltamisalan kanssa.







II LUKU

Yleinen täytäntöönpanokehys

5 artikla

Monivuotiset suuntaa-antavat suunnitteluasiakirjat

1. Monivuotisella suuntaa-antavalla suunnitteluasiakirjalla on varmistettava, että IPA-osa-alueet ovat keskenään riittävän johdonmukaisia ja täydentävät toisiaan riittävästi kussakin edunsaajamaassa. Sen on etenkin perustuttava 9 artiklassa säädettyihin periaatteisiin.

2. IPA-asetuksen 20 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti ja kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa säädetyn kuulemisen yhteydessä komissio pyrkii antamaan asianomaisille sidosryhmille, myös jäsenvaltioille, riittävästi aikaa huomautusten esittämiseen kyseisestä suunnitteluasiakirjasta.

3. Monivuotisten suuntaa-antavien suunnitteluasiakirjojen on sisällettävä kunkin maan osalta:

a) yleinen johdanto, joka sisältää lyhyen kuvauksen edunsaajamaan kuulemisesta sekä edunsaajamaassa järjestetystä kuulemisesta;

b) kuvaus Euroopan unionin kanssa tehtävälle yhteistyölle kyseisen maan osalta asetetuista tavoitteista;

c) kokonaisarviointi tukeen liittyvistä haasteista ja tarpeista sekä sen painopisteiden keskinäisestä tärkeysjärjestyksestä;

d) Euroopan unionin kanssa tehtyä ja parhaillaan tehtävää yhteistyötä koskeva katsaus, joka sisältää analyysin tarpeista, integrointikyvystä sekä aikaisemmista kokemuksista ja myös muiden avunantajien toimista silloin, kun tällaista tietoa on saatavilla;

e) kunkin osa-alueen osalta kuvaus siitä, miten c alakohdassa tarkoitettu kokonaisarviointi ohjaa strategisia valintoja, sekä kuvaus kunkin maan osalta valituista merkittävistä tukikohteista ja odotetuista tuloksista;

f) kunkin IPA-osa-alueen merkittäviin tukikohteisiin osoitettavat ohjeelliset määrärahat.

4. Alueellisista ja horisontaalisista ohjelmista voidaan laatia erilliset useita edunsaajia kattavat monivuotiset alustavat suunnitteluasiakirjat.

6 artikla

Monivuotiset tai vuotuiset ohjelmat

1. Monivuotiset suuntaa-antavat suunnitteluasiakirjat pannaan täytäntöön IPA-asetuksen 7 artiklan mukaisesti joko monivuotisilla tai vuotuisilla ohjelmilla sen mukaan, mistä osa-alueesta on kysymys.

2. Monivuotiset ja vuosittaiset ohjelmat muodostuvat asiakirjoista, jotka ovat edunsaajamaan toimittamia tai, kun kyse on alueellisista tai horisontaalisista ohjelmista, komission laatimia, ja jotka komissio on hyväksynyt. Ohjelmien on sisällettävä monivuotisissa suuntaa-antavissa suunnitteluasiakirjoissa esitettyjen strategioiden toteuttamiseksi tarpeelliset johdonmukaiset toimintalinjat, tarkoituksenmukaiset toimenpiteet tai toimet sekä selvitykset tarvittavasta rahoitusosuudesta.

2. Ohjelmat jaetaan toimintalinjoihin, joissa jokaisessa määritellään saavutettava yleistavoite ja jotka toteutetaan joko toimenpitein, jotka voidaan edelleen jakaa toimiin, tai suoraan toimin sen mukaan, mikä IPA-osa-alue kulloinkin on kyseessä.

2. Toimi on sellainen hanke tai hankeryhmä, jonka toteuttajana on komissio tai jossa aloitteentekijänä tai sekä aloitteentekijänä että toteuttajana on yksi tai useampi lopullinen edunsaaja ja jonka avulla voidaan saavuttaa sen toimenpiteen ja/tai toimintalinjan tavoitteet, johon toimi kuuluu.

3. IPA-asetuksen 20 artiklan mukaisesti ohjelmasuunnittelussa kuullaan asianomaisia sidosryhmiä, myös jäsenvaltioita, II osassa annettujen säännösten mukaisesti. Komissio ja/tai edunsaajamaa pyrkivät tällöin antamaan asianomaisille osapuolille riittävästi aikaa näkemystensä esittämiseen.

7 artikla

Puitesopimukset ja alakohtaiset sopimukset

1. Komissio ja edunsaajamaa tekevät puitesopimuksen määrätäkseen ja sopiakseen säännöistä, joita sovelletaan edunsaajamaalle myönnettävään yhteisön rahoitustukeen liittyvään yhteistyöhön. Puitesopimusta voidaan tarvittaessa täydentää alakohtaisella sopimuksella tai alakohtaisilla sopimuksilla, jotka sisältävät osa-aluekohtaisia erityismääräyksiä.

2. IPA-asetuksen mukaista tukea voidaan myöntää edunsaajamaalle vasta sen jälkeen, kun 1 kohdassa tarkoitettu puitesopimus on tehty ja tullut voimaan.

2. Jos edunsaajamaan kanssa on tehty alakohtainen sopimus, IPA-asetuksen mukaista tukea voidaan myöntää kyseisen alakohtaisen sopimuksen kattaman IPA-osa-alueen mukaisesti vasta sen jälkeen, kun puitesopimus ja alakohtainen sopimus ovat tulleet voimaan.

2. Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jos puitesopimusta ei ole tehty tai jos neuvoston asetusten (ETY) N:o 3906/89 ( 3 ), (EY) N:o 1267/1999 ( 4 ), (EY) N:o 1268/1999 ( 5 ), (EY) N:o 2500/2001 ( 6 ) tai (EY) N:o 2666/2000 ( 7 ) mukaisesti tehty voimassa oleva puitesopimus ei sisällä 3 kohdassa lueteltuja vähimmäismääräyksiä, kyseiset vähimmäismääräykset on annettava rahoitussopimuksissa.

3. Puitesopimuksessa on määrättävä etenkin seuraavassa luetelluista seikoista:

a) yhteisön rahoitustukeen sovellettavista yleissäännöistä;

b) 21, 32 ja 33 artiklassa tarkoitettujen hallinnointia varten tarvittavien rakenteiden ja viranomaisten sekä muiden asianomaisten erityiselinten perustamisesta;

c) edellä mainittujen rakenteiden, viranomaisten ja elinten yhteisistä tehtävistä 22–26, 28 ja 29 artiklassa säädettyjen periaatteiden mukaisesti;

d) valvontavaatimuksista ja -edellytyksistä, joita sovelletaan i) hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen toimesta 11, 12 ja 15 artiklassa säädettyjä periaatteita noudattaen suoritettavaan kansallisen valtuuttavan viranomaisen hyväksyntään ja hyväksynnän seurantaan; ii) valtuuttavan kansallisen viranomaisen toimesta 11, 13 ja 16 artiklassa säädettyjä periaatteita noudattaen suoritettavaan toimintarakenteen hyväksyntään ja hyväksynnän seurantaan; iii) komission toimesta 11, 14 ja 17 artiklassa säädettyjä periaatteita noudattaen suoritettavaan hallinnointivaltuuksien myöntämiseen;

e) kansallisen valtuuttavan viranomaisen antamasta 27 artiklassa tarkoitetusta vuotuisesta tarkastuslausumasta;

f) asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 sekä neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 ( 8 ) mukaisista hankintasäännöistä;

g) 47 ja 56 artiklan mukaisesta ohjelmien päättämisestä;

h) 2 artiklassa tarkoitettujen sääntöjenvastaisuuksien sekä petosten ja lahjusten antamisen ja ottamisen määritelmistä yhteisön lainsäädäntöön sisältyvien määritelmien mukaisesti; edunsaajamaan velvollisuudesta toteuttaa aiheelliset toimenpiteet lahjusten antamisen ja ottamisen ehkäisemiseksi sekä aiheelliset petostentorjuntatoimenpiteet ja korjaavat toimenpiteet; varojen takaisin perimisestä sääntöjenvastaisuuksien ja petosten yhteydessä;

i) 49 ja 50 artiklan mukaisista takaisinperityistä varoista sekä rahoituskorjauksista ja -oikaisuista;

j) komission ja tilintarkastustuomioistuimen toteuttamaan seurantaan ja valvontaan sekä niiden toimittamiin tarkastuksiin sovellettavista säännöistä;

k) veroihin, tulleihin ja muihin veronluonteisiin maksuihin sovellettavista säännöistä;

l) tiedottamiseen ja julkisuuteen sovellettavista vaatimuksista.

4. Tarvittaessa voidaan tehdä alakohtainen sopimus, joka koskee tiettyä IPA-osa-aluetta ja jolla täydennetään puitesopimusta. Tällaisen sopimuksen on sisällettävä kyseisen IPA-osa-alueen hallinnointia, arviointia ja valvontaa koskevia yksityiskohtaisia erityismääräyksiä rajoittamatta kuitenkaan puitesopimuksessa määrättyjen järjestelyjen soveltamista.

5. Puitesopimusta sovelletaan kussakin edunsaajamaassa kaikkiin 8 artiklan mukaisiin rahoitussopimuksiin.

5. Jos tietystä osa-alueesta on tehty alakohtainen sopimus, sitä sovelletaan kaikkiin kyseisen osa-alueen puitteissa tehtyihin rahoitussopimuksiin.

8 artikla

Rahoituspäätökset ja -sopimukset

1. Monivuotisten ja vuotuisten ohjelmien hyväksymisestä tehtyjen komission päätösten on täytettävä rahoituspäätökselle asetut edellytykset asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 75 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

2. Jos rahoituspäätöksessä sitä edellytetään, komissio ja edunsaajamaa tekevät rahoitussopimuksen. Rahoitussopimus voidaan tehdä useaksi vuodeksi tai vuodeksi kerrallaan 39 artiklan mukaisesti.

3. Jokainen ohjelma on erottamaton osa rahoitussopimusta.

4. Rahoitussopimuksessa on vahvistettava:

a) määräykset, joiden mukaisesti edunsaajamaa hyväksyy yhteisön tuen ja sen maksamista koskevat säännöt ja menettelyt;

b) määräykset, joita sovelletaan tuen hallinnointiin ja joihin kuuluvat myös vuotuisen tai monivuotisen ohjelman ja/tai toimien toteuttamiseen liittyviä menettelyjä ja tehtäviä koskevat määräykset;

▼M1

c) määräykset, joiden mukaisesti edunsaajamaa laatii ja tarkistaa säännöllisesti etenemissuunnitelman, jossa asetetaan ohjeelliset vertailuarvot ja määräajat 14 ja 18 artiklassa tarkoitetun, ilman komission ennakkovalvontaa toteutettavan hajautetun hallinnoinnin saavuttamiseksi; näitä määräyksiä edellytetään ainoastaan, kun on kyse niistä osa-alueista tai ohjelmista, joista on 14 artiklassa tarkoitetun hallinnointivaltuuksien myöntämisestä tehdyn komission päätöksen mukaan tehtävä komission suorittama ennakkotarkastus.

▼B







II OSASTO

YLEISET TÄYTÄNTÖÖNPANOSÄÄNNÖT







I LUKU

Periaatteet

9 artikla

Tuen toteuttamisen johdonmukaisuus

1. IPA-asetuksen mukaisen tuen on oltava kunkin IPA-osa-alueen sisällä ja eri IPA-osa-alueiden kesken johdonmukaista ja koordinoitua sekä yleisen suunnittelun että ohjelmasuunnittelun tasolla.

2. Eri osa-alueiden toimien päällekkäisyyttä on vältettävä, eikä samoja menoja saa rahoittaa osana useampaa toimea.

10 artikla

Tuen toteuttamisessa noudatettavat yleisperiaatteet

1. Jollei 2, 3 ja 4 kohdan säännöksistä muuta johdu, IPA-asetuksen mukaisen tuen toteuttamisessa sovelletaan hajautettua hallinnointia, jossa komissio siirtää tiettyjen toimien hallinnointivastuun edunsaajamaalle säilyttäen kuitenkin itsellään lopullisen kokonaisvastuun yleisen talousarvion toteuttamisesta neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 c artiklan ja EY:n perussopimusten asianomaisten määräysten mukaisesti.

1. Hajautettua hallinnointia sovelletaan IPA-asetuksen mukaisen tuen yhteydessä vähintään tarjouskilpailuihin, sopimuksiin ja maksuihin.

1. Hajautetussa hallinnoinnissa toimet toteutetaan neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 c artiklan säännösten mukaisesti.

2. Keskitettyä hallinnointia, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY, Euratom) 1605/2002 53 a artiklassa, voidaan käyttää siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden kehittämisen osa-alueella etenkin alueellisten ja horisontaalisten ohjelmien yhteydessä sekä rajatylittävän yhteistyön osa-alueella. Sitä voidaan lisäksi käyttää teknisen avun yhteydessä kaikilla IPA-osa-alueilla.

2. Keskitetyssä hallinnoinnissa toimet toteutetaan asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 artiklan a alakohdan, 53 a artiklan ja 54–57 artiklan säännösten mukaisesti.

3. Hallinnointia yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY, Euratom) 1605/2002 53 d artiklassa, voidaan käyttää siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden kehittämisen osa-alueella etenkin alueellisten ja horisontaalisten ohjelmien yhteydessä silloin kun ohjelmiin osallistuu kansainvälisiä järjestöjä.

3. Yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavassa hallinnoinnissa toimet toteutetaan neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 artiklan c alakohdan ja 53 d artiklan säännösten mukaisesti.

4. Hallinnointia yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY, Euratom) 1605/2002 53 b artiklassa, voidaan käyttää rajatylittävän yhteistyön osa-alueella silloin kun rajatylittäviin ohjelmiin osallistuu jäsenvaltioita.

4. Yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoitavat toimet toteutetaan asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 artiklan b alakohdan, 53 b artiklan ja toisen osan II osaston säännösten mukaisesti.







II LUKU

Hallinnointi- ja valvontajärjestelmät







1 jakso

Hajautettu hallinnointi







1 alajakso

Hyväksyminen ja hallinnointivaltuuksien myöntäminen

11 artikla

Yhteiset vaatimukset

1. Ennen kuin komissio päättää myöntää johonkin osa-alueeseen, ohjelmaan tai toimenpiteeseen liittyviä hallinnointivaltuuksia edunsaajamaalle, sen on varmistuttava siitä, että edunsaajamaa täyttää asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 56 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset etenkin perustettujen hallinnointi- ja valvontajärjestelmien osalta, ja että 12 ja 13 artiklassa säädetyt hyväksynnät ovat voimassa.

2. Edunsaajamaassa perustetuilla hallinnointi- ja valvontajärjestelmillä on tämän vuoksi voitava varmistaa tehokas valvonta vähintään liitteessä luetelluilla aloilla. Tämän asetuksen säännösten lisäksi sovelletaan alakohtaisiin sopimuksiin tai rahoitussopimuksiin sisältyviä, muita aloja koskevia määräyksiä.

3. Kun vastuu tietystä ohjelmien hallinnointiin, toteuttamiseen ja valvontaan liittyvästä toiminnosta on annettu tietyille henkilöille, edunsaajamaan on varmistettava, että kyseiset henkilöt voivat hoitaa nämä vastuullaan olevat tehtävät, myös silloin kun heidän ja kyseiseen toimintoon osallistuvien elinten välillä ei ole hierarkkista yhteyttä. Edunsaajamaan on etenkin annettava kyseisille henkilöille valtuudet päättää niiden ja asianomaisten elinten välisten virallisten työskentelyjärjestelyjen avulla

a) tarkoituksenmukaisesta tiedonvaihtojärjestelmästä, johon kuuluvat myös valtuudet pyytää tietoja sekä oikeus tutustua asiakirjoihin ja olla yhteydessä henkilökuntaan paikalla tarvittaessa;

b) noudatettavista vaatimuksista;

c) noudatettavista menettelyistä.

4. Tämän asetuksen säännösten lisäksi sovelletaan kaikkia alakohtaisissa sopimuksissa tai rahoitussopimuksissa asetettuja osa-aluekohtaisia vaatimuksia.

12 artikla

Kansallisen valtuuttavan viranomaisen ja kansallisen rahaston hyväksyminen

1. Jäljempänä olevassa 24 artiklassa tarkoitettu hyväksymisestä vastaava toimivaltainen viranomainen on vastuussa 25 artiklassa tarkoitetun kansallisen valtuuttavan viranomaisen hyväksymisestä sekä siltä osin, kuin tämä toimii kansallisen rahaston johtajana 25 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, että siltä osin, kuin on kyse tämän kyvystä hoitaa 25 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädettyjä tehtäviä. Kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle myönnetty hyväksyntä kattaa 26 artiklassa kuvatun kansallisen rahaston.

2. Hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on ennen kansallisen valtuuttavan viranomaisen hyväksymistä hankittava kaikista hallinnointi- ja valvontajärjestelmän toimijoista toiminnallisesti riippumattoman ulkoisen tarkastajan tarkastuslausuntoon tukeutuen varmuus siitä, että 11 artiklassa säädetyt sovellettavat vaatimukset täyttyvät. Tarkastuslausunnon on perustuttava kansainvälisesti hyväksyttyjen tarkastusstandardien mukaisesti tehtyihin tarkastuksiin.

3. Hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle kansallisen valtuuttavan viranomaisen hyväksymisestä viimeistään ilmoittaessaan ensimmäisen, 13 artiklan 3 kohdan mukaisen toimintarakenteen hyväksymisestä. Hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on annettava komissiolle kaikki tämän edellyttämät lisätiedot.

4. Hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä ilmoitettava komissiolle kaikista kansalliseen valtuuttavaan viranomaiseen tai kansalliseen rahastoon liittyvistä muutoksista. Jos kansalliseen valtuuttavaan viranomaiseen tai kansalliseen rahastoon liittyvä muutos vaikuttaa 11 artiklassa säädettyjen sovellettavien vaatimusten täyttymiseen, hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava komissiolle arvio siitä, miten tällainen muutos vaikuttaa hyväksynnän voimassaoloon. Jos tällainen muutos on merkittävä, hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on lisäksi ilmoitettava komissiolle hyväksyntää koskevasta päätöksestään.

13 artikla

Toimintarakenteen hyväksyminen

1. Kansallinen valtuuttava viranomainen vastaa 28 artiklassa tarkoitettujen toimintarakenteiden hyväksymisestä.

2. Kansallisen valtuuttavan viranomaisen on ennen toimintarakenteen hyväksymistä varmistuttava siitä, että toimintarakenne täyttää 11 artiklassa säädetyt vaatimukset. Tätä varmistettaessa on tukeuduttava kaikista hallinnointi- ja valvontajärjestelmän toimijoista toiminnallisesti riippumattoman ulkoisen tarkastajan laatimaan tarkastuslausuntoon. Tarkastuslausunnon on perustuttava kansainvälisesti hyväksyttyjen tarkastusstandardien mukaisesti tehtyihin tarkastuksiin.

3. Kansallisen valtuuttavan viranomaisen on ilmoitettava komissiolle toimintarakenteiden hyväksymisestä ja annettava komissiolle kaikki tämän edellyttämät lisätiedot, joihin kuuluvat myös hallinnointi- ja valvontajärjestelmien kuvaukset.

14 artikla

Hallinnointivaltuuksien myöntäminen komission toimesta

1. Ennen hallinnointivaltuuksien myöntämistä komissio tarkistaa 12 ja 13 artiklassa tarkoitetut hyväksynnät ja tutkii kaikkien edunsaajamaassa sijaitsevien asianomaisten elinten ja viranomaisten menettelyt ja rakenteet. Tähän voi sisältyä komission yksiköiden tekemiä tai tarkastusyhteisölle toimeksi annettuja paikalla toimitettuja tarkastuksia.

2. Komissio voi hallinnointivaltuuksien myöntämispäätöksessään asettaa lisäedellytyksiä varmistaakseen 11 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten täyttymisen. Tällaiset lisäedellytykset on täytettävä komission asettamassa määräajassa, jotta myönnettyjen hallinnointivaltuuksien voimassaolo jatkuisi.

3. Komission tekemässä hallinnointivaltuuksien myöntämispäätöksessä luetellaan mahdolliset ennakkotarkastukset, jotka komissio tekee silloin kun on kyse sopimuksista järjestettävistä tarjouskilpailuista, ehdotuspyyntöjen tekemisestä sekä sopimusten tekemisestä ja avustusten myöntämisestä. Luettelon sisältö voi vaihdella osa-alueen tai ohjelman mukaan. Ennakkotarkastuksia sovelletaan aina kulloisenkin osa-alueen tai ohjelman mukaan siihen asti kun komissio hyväksyy 18 artiklassa tarkoitetun ilman ennakkotarkastuksia toteutettavan hajautetun hallinnoinnin käyttämisen.

4. Komission päätöksessä voidaan antaa säännöksiä, jotka koskevat myönnettyjen hallinnointivaltuuksien voimassaolon keskeyttämistä tai niiden peruuttamista tiettyjen elinten tai viranomaisten osalta.

15 artikla

Kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle ja kansalliselle rahastolle myönnetyn hyväksynnän voimassaolon keskeyttäminen tai sen peruuttaminen

1. Kun komissio on myöntänyt hallinnointivaltuudet, hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen vastuulla on seurata, että kaikki hyväksynnän voimassaolon edellytykset täyttyvät jatkuvasti, ja kyseisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle kaikista tähän liittyvistä merkittävistä muutoksista.

2. Jos jokin 11 artiklassa säädetyistä sovellettavista vaatimuksista ei täyty tai ei enää täyty, hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on joko keskeytettävä kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle myönnetyn hyväksynnän voimassaolo tai peruutettava kyseinen hyväksyntä ja viipymättä ilmoitettava komissiolle päätöksestään ja sen perusteluista. Hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on varmistuttava siitä, että kyseiset vaatimukset täyttyvät jälleen, ennen kuin se palauttaa hyväksynnän voimaan. Sen on tätä varmistaessaan tukeuduttava 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun tarkastuslausuntoon.

3. Jos hyväksymisestä vastaava toimivaltainen viranomainen peruuttaa kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle myöntämänsä hyväksynnän tai keskeyttää sen voimassaolon, sovelletaan tämän kohdan säännöksiä.

3. Komissio keskeyttää varojen siirrot edunsaajamaalle ajaksi, jona hyväksyntä ei ole voimassa.

3. Aikana, jona hyväksyntä ei ole voimassa, kaikki eurotilit tai kyseisiä osa-alueita koskevat eurotilit jäädytetään eikä kansallisen rahaston jäädytetyiltä tileiltä suorittamille maksuille voida myöntää yhteisön rahoitusta.

3. Komissio voi tehdä 49 artiklan mukaisia rahoituskorjauksia suhteessa edunsaajamaahan sillä perusteella, ettei kyseinen maa ole täyttänyt hallinnointivaltuuksien myöntämiselle asetettuja vaatimuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden rahoituskorjausten tekemistä.

16 artikla

Toimintarakenteille myönnetyn hyväksynnän peruuttaminen tai sen voimassaolon keskeyttäminen

1. Kun komissio on myöntänyt hallinnointivaltuudet, kansallisen valtuuttavan viranomaisen vastuulla on seurata, että kaikki hyväksynnän voimassaolon edellytykset täyttyvät jatkuvasti, ja kyseisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle ja hyväksymisestä vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista tähän liittyvistä merkittävistä muutoksista.

2. Jos jokin 11 artiklassa säädetyistä vaatimuksista ei täyty tai ei enää täyty, kansallisen valtuuttavan viranomaisen on joko keskeytettävä kyseiselle toimintarakenteelle myönnetyn hyväksynnän voimassaolo tai peruutettava kyseinen hyväksyntä ja viipymättä ilmoitettava komissiolle ja hyväksymisestä vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle päätöksestään ja sen perusteluista.

2. Kansallisen valtuuttavan viranomaisen on varmistuttava siitä, että kyseiset vaatimukset täyttyvät jälleen, ennen kuin se palauttaa hyväksynnän voimaan. Sen on tätä varmistaessaan tukeuduttava 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun tarkastuslausuntoon.

3. Jos kansallinen valtuuttava viranomainen peruuttaa toimintarakenteelle myönnetyn hyväksynnän tai keskeyttää sen voimassaolon, sovelletaan tämän kohdan säännöksiä.

3. Silloin kun toimintarakenteelle myönnetty hyväksyntä on peruutettuna tai sen voimassaolo on keskeytetty, komissio ei siirrä edunsaajamaalle varoja, jotka liittyvät kyseisen toimintarakenteen toteuttamiin ohjelmiin tai toimiin.

3. Komissio voi tehdä 49 artiklan mukaisia rahoituskorjauksia suhteessa edunsaajamaahan sillä perusteella, ettei kyseinen maa ole täyttänyt hallinnointivaltuuksien myöntämiselle asetettuja vaatimuksia ja edellytyksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden rahoituskorjausten tekemistä.

3. Sellaisille uusille oikeudellisille sitoumuksille, jotka toimintarakenne on tehnyt aikana, jona hyväksyntä ei ole ollut voimassa, ei voida myöntää yhteisön rahoitusta.

3. Kansallisen valtuuttavan viranomaisen vastuulla on toteuttaa kaikki aiheelliset suojatoimenpiteet, jotka koskevat kyseisen toimintarakenteen suorittamia maksuja tai sen tekemiä sopimuksia.

17 artikla

Myönnettyjen hallinnointivaltuuksien peruuttaminen tai niiden voimassaolon keskeyttäminen

1. Komissio seuraa 11 artiklassa säädettyjen vaatimusten täyttymistä.

2. Komissio voi peruuttaa myönnetyt hallinnointivaltuudet tai keskeyttää niiden voimassaolon milloin tahansa ja etenkin silloin kun jokin 11 artiklassa säädetyistä vaatimuksista ei täyty tai ei enää täyty, riippumatta hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen päätöksestä säilyttää voimassa tai peruuttaa kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle myönnetty hyväksyntä tai keskeyttää sen voimassaolo tai kansallisen valtuuttavan viranomaisen päätöksestä säilyttää voimassa tai peruuttaa toimintarakenteelle myönnetty hyväksyntä tai keskeyttää sen voimassaolo.

3. Kun komissio peruuttaa myönnetyt hallinnointivaltuudet tai keskeyttää niiden voimassaolon, sovelletaan tämän kohdan säännöksiä.

3. Komissio lopettaa varojen siirrot edunsaajamaalle.

3. Komissio voi tehdä 49 artiklan mukaisia rahoituskorjauksia suhteessa edunsaajamaahan sillä perusteella, ettei kyseinen maa ole täyttänyt hallinnointivaltuuksien myöntämiselle asetettuja vaatimuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden rahoituskorjausten tekemistä.

3. Komissio voi säätää tällaisen keskeytyksen tai peruutuksen muista seurauksista erillisessä komission päätöksessä.

18 artikla

Hajautettu hallinnointi, johon ei liity komission ennakkotarkastuksia

1. Kaikilla sellaisilla IPA-osa-alueilla, joilla tuen toteuttaminen perustuu 10 artiklan mukaiseen hallinnoinnin hajauttamiseen, pyritään sellaiseen hajautettuun hallinnointiin, johon ei liity komission ennakkotarkastuksia. Tämän tavoitteen saavuttamisajankohta saattaa vaihdella kulloisenkin IPA-osa-alueen mukaan.

2. Ennen kuin komissio luopuu hallinnointivaltuuksien myöntämisestä tekemässään päätöksessä säädetyistä ennakkotarkastuksista, se varmistuu siitä, että kulloinkin kyseeseen tuleva hallinnointi- ja valvontajärjestelmä toimii tehokkaasti asianomaisten yhteisön säännösten ja kansallisten sääntöjen mukaisesti.

3. Komissio seuraa etenkin sitä, miten edunsaajamaa toteuttaa 8 artiklan 4 kohdan c alakohdan mukaisesti rahoitussopimukseen sisältyvää etenemissuunnitelmaa, jossa voidaan viitata erityyppisten ennakkotarkastusten asteittaiseen lakkauttamiseen.

4. Komissio ottaa edunsaajamaan tässä yhteydessä saavuttamat tulokset asianmukaisella tavalla huomioon etenkin tuen antamisessa ja neuvotteluprosessissa.

19 artikla

Petosten torjuntatoimet

1. Edunsaajamaiden on varmistettava, että epäillyt petostapaukset ja sääntöjenvastaisuudet tutkitaan ja käsitellään tehokkaasti ja että käytössä on valvonta- ja raportointijärjestelmä, joka vastaa komission asetuksessa (EY) N:o 1828/2006 ( 9 ) tarkoitettua järjestelmää. Silloin kun petosta tai sääntöjenvastaisuutta epäillään, komissiolle on ilmoitettava asiasta viipymättä.

2. Lisäksi edunsaajamaiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet lahjusten antamisen tai ottamisen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi hankintamenettelyjen ja avustusten myöntämismenettelyjen kaikissa vaiheissa ja näihin menettelyihin perustuvien sopimusten täytäntöönpanon aikana.

20 artikla

Kirjausketju

Kansallisen valtuuttavan viranomaisen on varmistettava, että kaikki asiaankuuluvat tiedot ovat saatavilla niin, että voidaan kaikkina aikoina varmistaa riittävän yksityiskohtainen kirjausketju. Näihin tietoihin kuuluvat asiakirjatodisteet maksatushakemusten hyväksymisestä, kyseisten hakemusten perusteella kirjanpitoon tehdyistä kirjauksista ja niiden perusteella suoritetuista maksuista sekä ennakoiden, vakuuksien ja velkojen käsittelystä.







2 alajakso

Rakenteet ja viranomaiset

21 artikla

Nimeäminen

1. Edunsaajamaan on nimettävä seuraavassa luetellut elimet ja viranomaiset:

a) kansallinen IPA-koordinaattori;

b) strategiasta vastaava koordinaattori aluekehityksen ja henkilövoimavarojen kehityksen osa-alueita varten;

c) hyväksymisestä vastaava toimivaltainen viranomainen;

d) kansallinen valtuuttava viranomainen;

e) kansallinen rahasto;

f) IPA-osa-aluekohtainen tai ohjelmakohtainen toimintarakenne;

g) tarkastusviranomainen.

2. Edunsaajamaan on varmistettava, että 1 kohdan a–g alakohdassa tarkoitettujen elinten ja viranomaisten tehtävät erotetaan toisistaan asianmukaisesti asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 56 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

3. Komissio myöntää edunsaajamaalle hallinnointivaltuudet tämän asetuksen 14 artiklan mukaisesti vasta sen jälkeen, kun 1 kohdassa tarkoitetut elimet ja viranomaiset on nimetty ja ne ovat toiminnassa.

22 artikla

Kansallisen IPA-koordinaattorin tehtävät ja vastuualueet

1. Edunsaajamaan on nimitettävä kansallinen IPA-koordinaattori. IPA-koordinaattorin on oltava edunsaajamaan hallituksessa tai valtionhallinnossa toimiva johtava virkamies, joka varmistaa IPA-asetuksen mukaisen tuen kokonaiskoordinoinnin.

2. Hänen on erityisesti:

a) varmistettava, että komissio ja edunsaajamaa toimivat kumppanuussuhteessa ja että IPA-asetuksen mukaisen tuen käyttö on läheisesti yhteydessä liittymisprosessiin;

b) kannettava kokonaisvastuu: — tämän asetuksen mukaisten ohjelmien keskinäisestä johdonmukaisuudesta ja koordinoinnista, — siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden kehittämisen osa-alueella kansallisella tasolla tehtävästä vuotuisesta ohjelmasuunnittelusta, — edunsaajamaan toiminnan koordinoinnista sekä jäsenvaltioiden että muiden edunsaajamaiden toiminnan kanssa edunsaajamaan osallistuessa rajatylittäviin ohjelmiin sekä muiden yhteisön välineiden nojalla toteutettaviin kansainvälisiin, alueiden välisiin ja merialueita koskeviin ohjelmiin. Kansallinen IPA-koordinaattori voi siirtää tällaiseen koordinointiin liittyviä tehtäviä rajatylittävän yhteistyön koordinaattorille;

c) 61 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanoa koskevien vuosi- ja loppukertomusten laatimisesta ja niiden toimittamisesta komissiolle ja niiden jäljennösten toimittamisesta kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle sen jälkeen kun IPA-seurantakomitea on tutkinut kyseiset kertomukset.

23 artikla

Strategiasta vastaavan IPA-koordinaattorin tehtävät ja vastuualueet

1. Edunsaajamaan on nimitettävä strategiasta vastaava koordinaattori, joka varmistaa toiminnan koordinoinnin aluekehityksen ja henkilövoimavarojen kehityksen osa-alueilla kansallisen IPA-koordinaattorin alaisuudessa. Strategiasta vastaavan koordinaattorin on oltava edunsaajamaan valtionhallintoon kuuluva yksikkö, joka ei suoraan osallistu toiminnan toteuttamiseen edellä mainituilla osa-alueilla.

2. Strategiasta vastaavan koordinaattorin on huolehdittava etenkin:

a) aluekehityksen ja henkilövoimavarojen kehityksen osa-alueilla myönnetyn tuen koordinoinnista;

b) 154 artiklassa määritellyn, johdonmukaisuuden varmistamiseksi laadittavan strategiakehyksen luonnoksen laatimisesta;

c) alakohtaisten strategioiden ja ohjelmien koordinoinnista.

24 artikla

Hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen vastuualueet

1. Edunsaajamaan on nimitettävä hyväksymisestä vastaava toimivaltainen viranomainen. Tämän viranomaisen on oltava edunsaajamaan hallituksessa tai valtionhallinnossa toimiva johtava virkamies.

2. Hyväksymisestä vastaava toimivaltainen viranomainen vastaa 12 ja 15 artiklan mukaisesti hyväksynnän myöntämisestä kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle ja kansalliselle rahastolle sekä myöntämänsä hyväksynnän seurannasta, sen voimassaolon keskeyttämisestä ja sen peruuttamisesta.

25 artikla

Kansallisen valtuuttavan viranomaisen tehtävät ja vastuualueet

1. Edunsaajamaan on nimitettävä kansallinen valtuuttava viranomainen. Tämän viranomaisen on oltava edunsaajamaan hallituksessa tai valtionhallinnossa toimiva johtava virkamies.

2. Kansallinen valtuuttava viranomainen:

a) kantaa kansallisen rahaston johtajana kokonaisvastuun EU:n varojen hoidosta edunsaajamaassa; vastaa tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta;

b) vastaa IPA-asetuksen mukaisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tehokkuudesta.

3. Edellä olevan 2 kohdan a alakohdan soveltamiseksi kansallinen valtuuttava viranomainen huolehtii etenkin seuraavista tehtävistä:

a) osoittaa, että tilien perustana olevat toimet ovat laillisia ja asianmukaisia;

b) laatii todennetut menoilmoitukset ja maksatushakemukset sekä toimittaa ne komissiolle; kansallinen valtuuttava viranomainen kantaa kokonaisvastuun maksatushakemusten oikeellisuudesta sekä varojen siirtämisestä toimintarakenteille ja/tai lopullisille edunsaajille;

c) varmistaa osarahoituksen olemassaolon ja oikeellisuuden;

d) varmistaa sen, että mahdolliset sääntöjenvastaisuudet havaitaan ja että niistä ilmoitetaan viipymättä;

e) tekee havaittujen sääntöjenvastaisuuksien edellyttämät rahoitusoikaisut 50 artiklan säännösten mukaisesti;

f) toimii yhteyshenkilönä välitettäessä rahoitusta koskevia tietoja komission ja edunsaajamaan välillä.

4. Edellä olevan 2 kohdan b alakohdan soveltamiseksi kansallinen valtuuttava viranomainen huolehtii etenkin seuraavista tehtävistä:

a) vastaa hyväksynnän myöntämisestä toimintarakenteille ja myöntämänsä hyväksynnän seurannasta, sen voimassaolon keskeyttämisestä tai sen peruuttamisesta;

b) varmistaa IPA-asetuksen mukaisen tuen hallinnointijärjestelmien olemassaolon ja tehokkuuden;

c) varmistaa, että varainhoitoa koskeva sisäisen tarkastuksen järjestelmä on toimiva ja tehokas;

d) raportoi hallinnointi- ja valvontajärjestelmistä;

e) varmistaa, että käytössä on asianmukainen raportointi- ja tietojärjestelmä;

f) seuraa tarkastusviranomaisen laatimissa tarkastuskertomuksissa esitettyjä havaintoja 30 artiklan 1 kohdan mukaisesti;

g) ilmoittaa viipymättä komissiolle kaikista hallinnointi- ja valvontajärjestelmiin liittyvistä merkittävistä muutoksista ja toimittaa ilmoituksesta jäljennöksen hyväksymisestä vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle.

5. Edellä olevan 2 kohdan a ja b alakohdassa säädettyjen tehtävien mukaisesti kansallinen valtuuttava viranomainen laatii vuotuisen tarkastuslausuman 27 artiklan mukaisesti.

26 artikla

Kansallinen rahasto

Kansallisen rahaston on oltava edunsaajamaan valtionhallinnon ministeriössä oleva elin, jolla on keskitettyä budjettitoimivaltaa. Kansallinen rahasto toimii keskitettynä kassana, joka vastaa IPA-asetuksen mukaisena tukena myönnettyjen varojen hallinnointiin liittyvistä tehtävistä kansallisen valtuuttavan viranomaisen alaisuudessa.

Se vastaa etenkin pankkitilien hallinnoinnista, varojen pyytämisestä komissiolta, sellaisten siirtojen hyväksymisestä, joilla komissiolta saatuja varoja siirretään toimintarakenteille tai lopullisille edunsaajille, sekä taloudellisesta raportoinnista komissiolle.

27 artikla

Kansallisen valtuuttavan viranomaisen antama tarkastuslausuma

1. Kansallisen valtuuttavan viranomaisen on 25 artiklan 5 kohdan mukaisesti annettava vuotuinen johdon vakuutus, joka annetaan komissiolle tarkastuslausuman muodossa kunkin vuoden helmikuun 28 päivään mennessä. Kyseisen viranomaisen on toimitettava jäljennös tarkastuslausumasta hyväksymisestä vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle.

2. Tarkastuslausuman on perustuttava kansallisen valtuuttavan viranomaisen varainhoitovuoden aikana tosiasiassa toteuttamaan hallinnointi- ja valvontajärjestelmien valvontaan.

3. Tarkastuslausuma on laadittava puitesopimuksessa määrätyllä tavalla, ja siinä on

a) vahvistettava, että hallinnointi- ja valvontajärjestelmät toimivat tehokkaasti;

b) vahvistettava, että tilien perustana olevat toimet ovat laillisia ja asianmukaisia;

c) annettava tiedot kaikista järjestelmiin ja tarkastuksiin liittyvistä muutoksista sekä lausuman perustana olevia kirjanpitotietoja.

4. Jos 3 kohdan a ja b alakohdassa edellytettyjä vahvistuksia ei voida antaa, kansallisen valtuuttavan viranomaisen on ilmoitettava komissiolle tähän johtaneista syistä ja tämän mahdollisesti aiheuttamista seurauksista sekä toimista, joita toteutetaan tilanteen korjaamiseksi ja yhteisön etujen suojaamiseksi. Kyseisen viranomaisen on toimitettava jäljennös näistä tiedoista hyväksymisestä vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle.

28 artikla

Toimintarakenteen tehtävät ja vastuualueet

1. Kutakin IPA-osa-aluetta tai -ohjelmaa varten on perustettava toimintarakenne, joka huolehtii IPA-asetuksen mukaisen tuen hallinnoinnista ja toteuttamisesta.

1. Toimintarakenteen on oltava edunsaajamaan hallintoon kuuluva elin tai sen hallintoon kuuluvien elinten muodostama ryhmä.

2. Toimintarakenne vastaa ohjelman tai ohjelmien hallinnoinnista ja toteuttamisesta moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen. Tämän vuoksi sen tehtävänä on muun muassa:

a) laatia vuotuiset ja monivuotiset ohjelmat;

b) seurata ohjelmien toteutusta ja ohjata 59 artiklan mukaisen alakohtaisen seurantakomitean työtä etenkin laatimalla ohjelmien toteutuksen laadun seurantaa varten tarvittavat asiakirjat;

c) laatia 61 artiklan 1 kohdassa määritellyt täytäntöönpanoa koskevat alakohtaiset vuosi- ja loppukertomukset sekä toimittaa kyseiset kertomukset komissiolle, kansalliselle IPA-koordinaattorille ja kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle sen jälkeen kun alakohtainen seurantakomitea on tutkinut ne;

d) varmistaa, että rahoitettavat toimet valitaan ja hyväksytään ohjelmiin sovellettavien perusteiden ja mekanismien mukaisesti ja että kyseiset toimet ovat asianomaisten yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia;

e) ottaa käyttöön menettelyt, joilla varmistetaan, että kaikki 20 artiklan mukaisen riittävän kirjausketjun edellytyksenä olevat asiakirjat säilytetään;

f) huolehtia tarjouskilpailuja ja avustusten myöntämismenettelyjä sekä niihin perustuvien sopimusten tekemistä varten tarvittavista järjestelyistä sekä maksujen suorittamisesta lopulliselle edunsaajalle ja varojen takaisin perimisestä lopulliselta edunsaajalta;

g) varmistaa, että kaikilla toimien toteuttamiseen osallistuvilla elimillä on erillinen kirjanpitojärjestelmä tai erillinen tililuettelo;

h) varmistaa, että kansallinen rahasto ja kansallinen valtuuttava viranomainen saavat kaikki tarvittavat tiedot menojen yhteydessä toteutetuista menettelyistä ja tarkastuksista;

i) luoda raportointi- ja tietojärjestelmä sekä ylläpitää ja ajantasaistaa sitä;

j) tehdä tarkastuksia sen varmistamiseksi, että ilmoitetut menot ovat tosiasiassa aiheutuneet sovellettavien sääntöjen mukaisesti, että tavarat ja palvelut on toimitettu hyväksymispäätöksen mukaisesti ja että lopullisen edunsaajan esittämät maksatushakemukset ovat asianmukaisia; näillä tarkastuksilla on soveltuvin osin katettava toimien hallinnolliset, taloudelliset, tekniset ja fyysiset näkökohdat;

k) varmistaa niiden elinten sisäinen tarkastus, joista se muodostuu;

l) varmistaa, että sääntöjenvastaisuuksista raportoidaan;

m) varmistaa, että tiedottamista ja julkisuutta koskevia vaatimuksia noudatetaan.

3. Toimintarakenteen muodostavien elinten johtajat on nimettävä selkeästi ja he ovat vastuussa johtamilleen elimille annetuista tehtävistä 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

29 artikla

Tarkastusviranomaisen tehtävät ja vastuualueet

1. Edunsaajamaan on nimettävä tarkastusviranomainen, joka on toiminnallisesti riippumaton kaikista hallinnointi- ja valvontajärjestelmän toimijoista ja joka noudattaa kansainvälisesti hyväksyttyjä tarkastusstandardeja. Tarkastusviranomainen vastaa hallinnointi- ja valvontajärjestelmien toiminnan tehokkuuden ja moitteettomuuden tarkastamisesta.

2. Tarkastusviranomaisen johtajansa alaisuudessa suorittamiin tehtäviin kuuluu etenkin

a) kunkin vuoden kuluessa laatia ja toteuttaa vuotuinen tarkastussuunnitelma, joka sisältää seuraavat tarkastuskohteet: — hallinnointi- ja valvontajärjestelmien toiminnan tehokkuus, — komissiolle toimitettavien kirjanpitotietojen luotettavuus. Tarkastustoimintaan on kuuluttava toimista tai tapahtumista poimittujen asianmukaisten otosten tarkastuksia ja menettelyjen tarkasteluja. Vuotuinen tarkastussuunnitelma on toimitettava kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle ja komissiolle ennen kyseisen vuoden alkua;

b) esittää seuraavat asiakirjat: — puitesopimukseen sisältyvän mallin mukainen tarkastustoimintaa koskeva vuosiraportti, joka sisältää tiedot tarkastusviranomaisen käyttämistä resursseista, sekä tiivistelmä puutteista, joita hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä tai tapahtumia koskevissa havainnoissa on mahdollisesti tullut esille vuotuisen tarkastussuunnitelman mukaisissa tarkastuksissa, jotka on toimitettu kyseisen vuoden syyskuun 30 päivänä päättyvän 12 kuukauden jakson aikana. Tarkastustoimintaa koskeva vuosiraportti on toimitettava komissiolle, kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle sekä hyväksymisestä vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle kunkin vuoden joulukuun 31 päivään mennessä. Ensimmäisessä tällaisessa raportissa on katettava ajanjakso, joka ulottuu tämän asetuksen voimaantulosta 20 päivään marraskuuta 2007, — puitesopimukseen sisältyvän mallin mukainen vuotuinen lausunto siitä, toimivatko hallinnointi- ja valvontajärjestelmät tehokkaasti ja vastaavatko ne tässä asetuksessa ja/tai mahdollisissa komission ja edunsaajamaan välillä tehdyissä sopimuksissa asetettuja vaatimuksia. Tämä lausunto on toimitettava komissiolle, kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle ja hyväksymisestä vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle. Se kattaa saman ajanjakson kuin tarkastustoiminnasta laadittava vuosiraportti, ja siihen sovelletaan samaa määräaikaa kuin kyseiseen raporttiin, — lausunto kaikista lopullisista menoilmoituksista, jotka kansallinen valtuuttava viranomainen on antanut komissiolle ohjelman tai sen osan päättämistä varten. Lopullinen menoilmoitus voi tarvittaessa sisältää vuositilinpäätöksen muodossa laadittuja maksatushakemuksia. Lopullisia menoilmoituksia koskevat lausunnot on laadittava puitesopimuksen liitteessä olevan mallin mukaisesti. Lausunnossa on käsiteltävä lopullisen maksatushakemuksen oikeellisuutta ja taloudellisten tietojen paikkansapitävyyttä, ja sen tueksi on tarvittaessa esitettävä tarkastustoimintaa koskeva loppuraportti. Lausunto on toimitettava komissiolle ja hyväksymisestä vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle samaan aikaan kuin kansallisen valtuuttavan viranomaisen toimittama vastaava lopullinen menoilmoitus tai viimeistään kolmen kuukauden kuluttua kyseisen menoilmoituksen toimittamisesta.

2. Vuotuista tarkastussuunnitelmaa ja/tai b alakohdassa mainittuja raportteja ja lausuntoja koskevia lisävaatimuksia voidaan asettaa alakohtaisissa sopimuksissa tai rahoitussopimuksissa.

2. Tarkastusviranomaisen on tässä artiklassa edellytettyjen tarkastusmenetelmien, -raporttien ja -lausuntojen osalta noudatettava kansainvälisiä tarkastusstandardeja etenkin siltä osin kuin on kyse riskinarvioinnista, olennaisuudesta ja otannasta. Näitä menetelmiä voidaan täydentää komission antamilla lisäohjeilla ja määritelmillä etenkin siltä osin kuin on kyse otannan, luottamustasojen ja olennaisuuden osalta sovellettavasta yleisestä lähestymistavasta.

30 artikla

Tarkastusviranomaisen raportteihin perustuvat jatkotoimet

1. Vastaanotettuaan 29 artiklan 2 kohdan b alakohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut raportit ja lausunnot kansallisen valtuuttavan viranomaisen on:

a) päätettävä, onko hallinnointi- ja valvontajärjestelmiin tarpeen tehdä parannuksia, kirjattava tällaiset päätökset ja varmistettava, että parannukset toteutetaan viipymättä;

b) tehtävä tarvittavat oikaisut komissiolle osoitettuihin maksatushakemuksiin.

2. Komissio voi päättää toteuttavansa itse jatkotoimia raporttien ja lausuntojen perusteella, jolloin se voi esimerkiksi aloittaa menettelyn rahoituskorjausten tekemiseksi, tai se voi edellyttää toimia edunsaajamaalta; tällöin se ilmoittaa päätöksestään kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle ja hyväksymisestä vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle.

▼M1

31 artikla

Erityiselimet

Edellä olevassa 28 artiklassa kuvatut tehtävät voidaan ryhmitellä ja antaa nimettyyn toimintarakenteeseen kuuluvien tai sen ulkopuolisten erityiselinten vastuulle 21 artiklassa tarkoitetuista rakenteista ja viranomaisista muodostuvan yleiskehyksen puitteissa. Tässä ryhmittelyssä ja tehtävien jakamisessa on noudatettava asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 edellyttämää asianmukaista tehtävien toisistaan erottamista ja varmistettava, että lopullinen vastuu mainitussa artiklassa kuvatuista tehtävistä on nimetyllä toimintarakenteella. Tällainen rakenne on virallistettava kirjallisella sopimuksella, ja sen edellytyksenä on, että sille saadaan kansallisen valtuuttavan viranomaisen hyväksyntä ja että komissio myöntää hallinnointivaltuudet.

▼B







2 jakso

Muut hallinnointitavat

32 artikla

Keskitettyyn hallinnointiin ja yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavaan hallinnointiin liittyvät rakenteet ja viranomaiset

1. Keskitetyssä tai yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavassa hallinnoinnissa edunsaajamaan on nimettävä kansallinen IPA-koordinaattori, joka edustaa edunsaajamaata komission ja edunsaajamaan välissä suhteissa. Tämän koordinaattorin on varmistettava, että komission ja edunsaajamaan välillä säilyy läheinen yhteys sekä yleisen liittymisprosessin osalta että IPA-asetuksen mukaisen liittymistä valmistelevan tuen osalta.

1. Kansallinen IPA-koordinaattori vastaa lisäksi edunsaajamaan toiminnan koordinoinnista sekä jäsenvaltioiden että muiden edunsaajamaiden toiminnan kanssa edunsaajamaan osallistuessa rajatylittäviin ohjelmiin sekä muiden yhteisön välineiden nojalla toteutettaviin kansainvälisiin, alueiden välisiin ja merialueita koskeviin ohjelmiin. Hän voi siirtää tähän vastuualueeseen liittyvät tehtävät rajatylittävän yhteistyön koordinaattorille.

2. Rajatylittävän yhteistyön osa-alueella edunsaajamaan on nimettävä ja otettava käyttöön toimintarakenteet 139 artiklan säännösten mukaisesti.

33 artikla

Yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa toteutettavaan hallinnointiin liittyvät rakenteet ja viranomaiset

Kun rajatylittävien ohjelmien toteuttamista hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, rajatylittävään ohjelmaan osallistuvista jäsenvaltioista yhteen on perustettava seuraavat rakenteet 102 artiklan mukaisesti:

— yksi yhteinen hallinnointiviranomainen,

— yksi yhteinen todentamisviranomainen,

— yksi yhteinen tarkastusviranomainen.







III LUKU

Euroopan yhteisön rahoitusosuus

34 artikla

Menojen tukikelpoisuus

1. Hajautetussa hallinnoinnissa, paitsi silloin kun kyseessä on hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen tai kansallisen valtuuttavan viranomaisen myöntämä hyväksyntä, kansallisten viranomaisten allekirjoittamat sopimukset ja niiden lisäykset sekä kyseisille viranomaisille aiheutuneet menot ja niiden suorittamat maksut eivät ole IPA-asetuksen nojalla tukikelpoisia ennen kuin komissio on myöntänyt kyseisille rakenteille ja viranomaisille hallinnointivaltuudet, ellei 2 kohdasta muuta johdu.

1. Menojen tukikelpoisuuden päättymispäivästä säädetään tarvittaessa II osassa tai rahoitussopimuksissa.

2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmien perustamiseksi annettava tekninen tuki voi olla vuoden 2007 tammikuun 1 päivän jälkeen aiheutuneiden menojen osalta tukikelpoista jo ennen kuin hallinnointivaltuudet myönnetään ensimmäistä kertaa.

▼M1

Myös vuoden 2007 tammikuuta 1 päivän jälkeen toteutettu ehdotuspyyntöjen tai tarjouskilpailujen käynnistäminen voi olla tukikelpoista ennen kuin hallinnointivaltuudet myönnetään ensimmäistä kertaa, jos kyseiset valtuudet myönnetään niiden määräaikojen puitteissa, jotka on asetettu kyseisten toimien yhteyteen tai ehdotus- tai tarjouspyyntöön lisätyssä varauslausekkeessa, edellyttäen maaseudun kehittämisen osa-aluetta lukuun ottamatta, että komissio on hyväksynyt kyseiset asiakirjat. Kyseiset ehdotuspyynnöt ja tarjouskilpailut voidaan peruuttaa tai niiden ehtoja voidaan muuttaa sen mukaan, mitä hallinnointivaltuuksien myöntämisestä päätetään.

3. Jollei kutakin IPA-osa-aluetta varten annetuissa erityissäännöksissä toisin määrätä, seuraavassa luetellut menot eivät ole tukikelpoisia IPA-asetuksen nojalla:

▼B

a) verot, arvonlisävero mukaan luettuna;

b) tullit, tuontimaksut ja kaikki muut vastaavat maksut;

c) maan ja olemassa olevien rakennusten osto, vuokraus tai leasingvuokraus;

d) sakot, muut taloudelliset seuraamukset ja oikeudenkäyntikulut;

▼M2

e) toimintakulut, jollei kansainvälisten järjestöjen kanssa tehdyissä puitesopimuksissa toisin määrätä;

▼B

f) käytetyt laitteet;

g) pankkikulut, vakuuksien kustannukset ja muut vastaavat maksut;

h) osa-aluekohtaisiin eurotileihin liittyvät valuutanvaihtokulut ja -maksut ja kurssitappiot sekä muut puhtaasti rahoitukseen liittyvät kulut;

i) luontoissuoritukset.

4. Tämän asetuksen mukaisesti rahoitettuihin menoihin ei voida myöntää muuta rahoitusta yhteisön talousarviosta.

35 artikla

Tulojen käsittely

1. Tässä asetuksessa tuloilla tarkoitetaan toimesta kertyneitä tuloja, jotka on saatu toimen yhteisrahoituksen aikana myynnistä, vuokraamisesta, palveluista, osallistumismaksuista tai muista vastaavista tuloista lukuun ottamatta:

a) tuloja, jotka on saatu yhteisrahoitettujen investointien elinkaaren aikana silloin kun on kyse yrityksiin tehdyistä investoinneista;

b) tuloja, jotka saadaan rahoitusjärjestelyn yhteydessä, pääoma-, takuu- ja lainarahastot sekä leasingjärjestelyt mukaan luettuina;

c) mahdollisia toimiin liittyviä yksityisen sektorin yhteisrahoitusosuuksia, jotka on julkisen rahoitusosuuden ohella esitettävä ohjelman rahoituslaskelmissa.

2. Edellä 1 kohdassa määritellyt tulot ovat sellaista tuloa, joka vähennetään toimen tukikelpoisten menojen määrästä. Toimen tukikelpoisista menoista vähennetään viimeistään ohjelmaa päätettäessä kaikki tällaiset tulot joko kokonaisuudessaan tai asianmukaisessa suhteessa sen mukaan, onko ne saatu yhteisrahoitetusta toimesta kokonaan vai ainoastaan osittain.

3. Tätä artiklaa ei sovelleta:

— maaseudun kehittämisen osa-alueeseen,

▼M1

— aluekehityksen osa-alueeseen.

36 artikla

Korkojen omistusoikeus

Kaikista kansallisen rahaston hajautetun hallinnoinnin tapauksessa avaamista osa-aluekohtaisista eurotileistä kertyneet korot ovat edunsaajamaan omaisuutta. Yhteisön ohjelmalle myöntämästä rahoituksesta kertyneet korot on kirjattaessa kohdistettava kokonaisuudessaan ohjelmalle; niitä pidetään kansalliseksi julkiseksi rahoitusosuudeksi katsottavina edunsaajamaan varoina, ja ne on ilmoitettava komissiolle ohjelman lopullisen päättämisen yhteydessä.

▼B

37 artikla

Yhteisön rahoitus

1. Monivuotisten tai vuotuisten ohjelmien menojen rahoittamiseksi tarkoitettu yhteisön rahoitusosuus määräytyy IPA-asetuksen 5 artiklan mukaiseen monivuotiseen ohjeelliseen rahoituskehykseen sisältyvän määrärahaesityksen mukaan.

▼M1

2. Kaikissa eri IPA-osa-alueiden nojalla tukea saavissa toimissa on oltava kansallinen ja yhteisön rahoitusosuus, jollei kutakin IPA-osa-aluetta varten annetuissa erityissäännöksissä toisin määrätä.

▼B

38 artikla

Tuen intensiteetti ja yhteisön rahoitusosuus

1. Yhteisön rahoitusosuus lasketaan suhteessa kutakin IPA-osa-aluetta varten II osassa määriteltyihin tukikelpoisiin menoihin.

2. Rahoituspäätöksissä, joissa hyväksytään vuotuiset tai monivuotiset ohjelmat kutakin IPA-osa-aluetta varten, on vahvistettava yhteisön rahoitusosuuden ohjeellinen enimmäismäärä ja tähän perustuva enimmäistaso kullekin toimintalinjalle.







IV LUKU

Varainhoito







1 jakso

Talousarviositoumukset

39 artikla

Periaatteet

1. Talousarviositoumus, joka vastaa edunsaajamaan kanssa tehdyn rahoitussopimuksen muodossa olevan oikeudellisen sitoumuksen määrää, tehdään vuotuisten ohjelmien hyväksymisestä tehtyjen rahoituspäätösten perusteella.

2. Monivuotisten ohjelmien hyväksymisestä tehdyissä rahoituspäätöksissä voidaan sallia monivuotiset oikeudelliset sitoumukset, jotka on tehtävä edunsaajamaan kanssa tehtävien rahoitussopimusten muodossa.

2. Oikeudellisen sitoumuksen määrää vastaava talousarviositoumus voidaan tällaisissa tapauksissa jakaa usean vuoden jaksolle ajoittuviin vuosieriin, jos tämä on rahoituspäätöksen mukaista, siten että samalla otetaan huomioon monivuotinen ohjeellinen rahoituskehys. Tämä jako on esitettävä vastaavaan rahoituspäätökseen ja vastaavaan rahoitussopimukseen sisältyvissä asianmukaisissa rahoituslaskelmissa.







2 jakso

Hajautettua hallinnointia koskevat säännöt

40 artikla

Maksut

1. Komissio maksaa yhteisön rahoitusosuuden käytettävissä olevien varojen rajoissa. Kun kyse on monivuotisista ohjelmista, maksut kohdistetaan kirjattaessa kyseessä olevan IPA-osa-alueen vanhimpiin avoimiin talousarviositoumuksiin.

2. Maksut suoritetaan ennakkomaksuina, välimaksuina ja loppumaksuna.

3. Edunsaajamaan on toimitettava komissiolle kunkin vuoden helmikuun 28 päivään mennessä jokaisen IPA-osa-alueen ja -ohjelman osalta ennuste maksatushakemuksista, jotka se todennäköisesti tekee kyseisenä ja seuraavana varainhoitovuonna. Komissio voi tarvittaessa pyytää ajantasaistettua ennustetta.

4. Komission ja 21 artiklassa tarkoitettujen viranomaisten ja rakenteiden välisiä rahoitustoimia koskeva tiedonvaihto on soveltuvin osin hoidettava sähköisesti noudattaen menettelyjä, joista komissio ja edunsaajamaa ovat sopineet.

5. Ennakkomaksujen ja välimaksujen yhteenlaskettu kokonaismäärä voi olla enintään 95 prosenttia kunkin ohjelman rahoituslaskelmaan sisältyvästä yhteisön rahoitusosuudesta.

6. Kun 5 kohdassa tarkoitettu enimmäismäärä saavutetaan, kansallinen valtuuttava viranomainen jatkaa todennettujen menoilmoitusten ja takaisin perittyjä määriä koskevien tietojen toimittamista komissiolle.

▼M1

7. Edunsaajamaan toimittamissa ohjelma-asiakirjoissa esitetyt määrät, todennetut menoilmoitukset, maksatushakemukset sekä täytäntöönpanoa koskevissa kertomuksissa mainitut menot on esitettävä euromääräisinä. Edunsaajamaiden on muunnettava kansallisena valuuttana olevien menojen määrät euroiksi käyttäen komission vahvistamaa sen kuukauden laskennallista kurssia, jonka aikana menot on viety kansallisen rahaston tai toimintarakenteen kirjanpitoon.

▼B

8. Komission kansalliselle rahastolle suorittamat maksut maksetaan eurotilille 41–45 artiklan säännösten sekä puitesopimusten, alakohtaisten sopimusten ja rahoitussopimusten määräysten mukaisesti. Kutakin IPA-ohjelmaa tai kutakin IPA-osa-aluetta varten avataan yksi eurotili, jota käytetään ainoastaan kyseisen ohjelman tai osa-alueen maksutapahtumiin.

9. Edunsaajamaiden on varmistettava, että lopulliset edunsaajat saavat koko julkisen rahoitusosuuden hyvissä ajoin ja täysimääräisenä. Siitä ei saa periä mitään erityismaksuja tai muita vastaavia maksuja, jotka vähentäisivät lopullisille edunsaajille maksettavia määriä.

10. Menot voidaan kattaa yhteisön rahoituksella vain, jos ne ovat aiheutuneet lopulliselle edunsaajalle ja tämä on maksanut ne. Lopullisten edunsaajien maksamat menot on näytettävä toteen maksetuksi kuitattujen laskujen tai muiden todistusarvoltaan vastaavien kirjanpitotositteiden taikka muiden asianmukaisten asiakirjojen avulla silloin, kun tukea ei ohjelman mukaan myönnetä pelkkien menojen perusteella. Menojen on oltava kansallisen valtuuttavan viranomaisen todentamia.

41 artikla

Maksatushakemusten hyväksyttävyys

Komissio voi hyväksyä maksatushakemuksen vain, jos 42 artiklan 1 kohdassa, 43 artiklan 1 kohdassa ja 45 artiklan 1 kohdassa säädetyt vähimmäisvaatimukset täyttyvät.

42 artikla

Ennakkomaksut

1. Ennakkomaksuja koskevien maksatushakemusten on täytettävä seuraavat 41 artiklassa tarkoitetut vähimmäisvaatimukset:

a) kansallinen valtuuttava viranomainen on ilmoittanut komissiolle kyseessä olevan eurotilin avaamisesta;

b) hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen ja kansallisen valtuuttavan viranomaisen myöntämät hyväksynnät samoin kuin komission myöntämät valtuudet ovat voimassa;

c) kyseessä oleva rahoitussopimus on tullut voimaan.

2. Ennakkomaksu on tietty prosenttiosuus ohjelmalle myönnetystä yhteisön rahoitusosuudesta tämän asetuksen II osan mukaisesti. Monivuotisissa ohjelmissa ennakkomaksu voidaan jakaa usealle varainhoitovuodelle.

3. Ennakkomaksuna maksettu määrä on palautettava kokonaisuudessaan komissiolle, ellei ohjelmaa koskevaa maksatushakemusta ole lähetetty 15 kuukauden kuluessa päivästä, jona komissio maksoi ennakkomaksun ensimmäisen erän. Ennakkomaksun palautus ei vaikuta yhteisön ohjelmalle myöntämään rahoitusosuuteen.

4. Ennakkomaksun koko määrä poistetaan tileistä viimeistään silloin, kun ohjelma päätetään. Kansallinen valtuuttava viranomainen voi ohjelman elinkaaren aikana käyttää ennakkomaksua vain maksaakseen tämän asetuksen mukaisten menojen kattamiseksi myönnetyn yhteisön rahoitusosuuden.

43 artikla

Välimaksut

1. Välimaksuja koskevien maksatushakemusten on täytettävä seuraavat 41 artiklassa tarkoitetut vähimmäisvaatimukset:

a) kansallinen valtuuttava viranomainen on lähettänyt komissiolle kyseiseen maksuun liittyvän maksatushakemuksen ja menoilmoituksen; menoilmoituksen on oltava kansallisen valtuuttavan viranomaisen todentama;

b) komission rahoituspäätöksessä yhteisön tuelle asetettuja toimintalinjakohtaisia enimmäismääriä on noudatettu;

c) toimintarakenne on lähettänyt komissiolle 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanoa koskevat alakohtaiset vuosikertomukset, myös tuoreimman tällaisen kertomuksen;

d) tarkastusviranomainen on lähettänyt 29 artiklan 2 kohdan b alakohdan ensimmäisen ja toisen luetelmakohdan mukaisesti komissiolle tuoreimman tarkastustoimintaa koskevan vuosiraportin sekä lausunnon siitä, ovatko käytössä olevat hallinnointi- ja valvontajärjestelmät tässä asetuksessa säädettyjen ja/tai komission ja edunsaajamaan välillä mahdollisesti tehdyissä sopimuksissa määrättyjen vaatimusten mukaiset;

e) hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen ja kansallisen valtuuttavan viranomaisen myöntämät hyväksynnät samoin kuin komission myöntämät hallinnointivaltuudet ovat voimassa.

1. Jos yksi tai useampi tässä kohdassa mainituista edellytyksistä jää täyttymättä, edunsaajamaan on komission niin vaatiessa toteutettava tilanteen korjaamiseksi tarvittavat toimenpiteet komission asettamassa määräajassa.

2. Jos ilmenee, ettei sovellettavia sääntöjä ole noudatettu tai ettei yhteisön varoja ole käytetty asianmukaisesti, komissio voi vähentää edunsaajamaalle suoritettavia välimaksuja tai keskeyttää ne tilapäisesti 46 artiklan säännösten mukaisesti. Se ilmoittaa tästä edunsaajamaalle.

3. Välimaksujen keskeyttämisessä ja vähentämisessä on noudatettava suhteellisuusperiaatetta, eikä sillä saa rajoittaa vaatimustenmukaisuutta koskevia päätöksiä, tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevia päätöksiä eikä rahoituskorjauksia.

44 artikla

Maksujen laskeminen

Maksujen enimmäismäärä lasketaan toimien rahoittamiseen myönnetyn yhteisön rahoitusosuuden perusteella siten, että tukikelpoisiin menoihin sovelletaan kutakin toimintalinjaa varten rahoituspäätöksessä määrättyä yhteisrahoitusosuutta ylittämättä kuitenkaan kutakin toimintalinjaa varten määritettyä yhteisön enimmäisrahoitusosuutta.

45 artikla

Loppumaksun suorittaminen

1. Loppumaksun suorittamiseen sovelletaan asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 166 artiklassa säädettyä määräaikaa sekä seuraavia 41 artiklassa tarkoitettuja vähimmäisvaatimuksia:

a) kansallinen valtuuttava viranomainen on lähettänyt komissiolle loppumaksua koskevan maksatushakemuksen ja lopullisen menoilmoituksen; lopullisen menoilmoituksen on oltava kansallisen valtuuttavan viranomaisen todentama;

b) toimintarakenne on lähettänyt komissiolle ohjelmasta 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut alakohtaiset loppukertomukset;

c) tarkastusviranomainen on lähettänyt komissiolle 29 artiklan 2 kohdan b alakohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisesti kaikista lopullisista menoilmoituksista lausunnon, johon on liitetty toimintaa koskeva loppukertomus;

d) hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen ja kansallisen valtuuttavan viranomaisen myöntämät hyväksynnät samoin kuin komission myöntämät hallinnointivaltuudet ovat voimassa.

2. Sellaiset talousarviositoumukset, jotka ovat edelleen avoinna 31 päivänä joulukuuta 2017 ja jotka liittyvät sellaisiin monivuotisiin ohjelmiin, joista ei ole toimitettu komissiolle 1 kohdassa tarkoitettuja asiakirjoja 31 päivään joulukuuta 2018 mennessä, purkautuvat ilman eri toimenpiteitä.

46 artikla

Maksujen keskeyttäminen

1. Komissio voi keskeyttää kaikki maksut tai osan niistä silloin kun

a) ohjelman hallinnointi- ja valvontajärjestelmässä on vakava puute, joka vaikuttaa maksujen todentamismenettelyn luotettavuuteen ja jonka osalta ei ole toteutettu korjaavia toimenpiteitä; tai

b) todennettuun menoilmoitukseen sisältyvät menot liittyvät vakavaan sääntöjenvastaisuuteen, jota ei ole korjattu; tai

c) menoilmoituksen sisältämistä tiedoista tarvitaan lisäselvityksiä.

2. Edunsaajamaalle annetaan tilaisuus esittää huomautuksensa kahden kuukauden aikana ennen kuin komissio tekee päätöksen maksujen keskeyttämisestä 1 kohdan mukaisesti.

3. Komissio lopettaa keskeytyksen, kun edunsaajamaa on toteuttanut 1 kohdassa tarkoitetun puutteen, sääntöjenvastaisuuden tai epäselvyyden korjaamiseksi tarvittavat toimenpiteet.

3. Jos edunsaajamaa ei ole toteuttanut tällaisia toimenpiteitä, komissio voi päättää, että se peruuttaa ohjelmalle myönnetyn rahoitusosuuden 51 artiklan mukaisesti joko kokonaan tai osittain.

47 artikla

Ohjelman päättäminen

1. Kun komissio on saanut loppumaksua koskevan maksatushakemuksen, ohjelma katsotaan päätetyksi, kun jokin seuraavista tapahtumista toteutuu:

— komissio maksaa loppumaksun,

— komissio antaa perintämääräyksen,

▼M1

— komissio vapauttaa talousarviositoumuksen loppuerän.

▼B

2. Ohjelman päättäminen ei rajoita komission oikeutta tehdä rahoituskorjauksia myöhemmin.

3. Ohjelman päättäminen ei vaikuta edunsaajamaan velvollisuuteen jatkaa ohjelmaan liittyvien asiakirjojen säilyttämistä 48 artiklan mukaisesti.

48 artikla

Asiakirjojen säilyttäminen

Edunsaajamaan on säilytettävä kaikki ohjelma-asiakirjat vähintään kolmen vuoden ajan ohjelman päättämisestä. Tämä määräaika keskeytetään, jos aloitetaan asiaa koskeva oikeustutkinta, tai komission asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä.

49 artikla

Rahoituskorjaukset

1. Varmistaakseen, että varat käytetään sovellettavien sääntöjen mukaisesti, komissio toteuttaa tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyjä tai tekee rahoituskorjauksia asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 b artiklan 4 kohdan ja 53 c artiklan 2 kohdan säännösten sekä puitesopimuksiin ja mahdollisiin alakohtaisiin sopimuksiin sisältyvien yksityiskohtaisten määräysten mukaisesti.

2. Rahoituskorjaus voi olla seurausta:

a) jonkin sääntöjenvastaisuuden, myös petoksen, havaitsemisesta; tai

b) edunsaajamaan hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä olevan puutteen tai heikkouden havaitsemisesta.

3. Jos komissio havaitsee, että tämän asetuksen mukaisiin ohjelmiin liittyvät menot ovat aiheutuneet sovellettavien sääntöjen vastaisesti, se päättää, mitkä määrät suljetaan yhteisön rahoituksen ulkopuolelle.

4. Komissio laskee ja vahvistaa tällaiset korjaukset ja niihin liittyvät takaisin perittävät määrät 51–53 artiklassa säädettyjen perusteiden ja menettelyjen mukaisesti. Tämän asetuksen säännösten lisäksi sovelletaan muita alakohtaisiin sopimuksiin tai rahoitussopimuksiin sisältyviä rahoituskorjauksista annettuja määräyksiä.

50 artikla

Rahoitusoikaisut

▼M1

1. Kansallinen valtuuttava viranomainen, joka on ensisijaisesti vastuussa sääntöjenvastaisuuksien tutkinnasta, tekee rahoitusoikaisut silloin, kun toimissa tai ohjelmissa havaitaan sääntöjenvastaisuuksia tai laiminlyöntejä, peruuttamalla kyseisille toimille tai ohjelmille myönnetyn yhteisön rahoitusosuuden joko kokonaan tai osittain. Kansallisen valtuuttavan viranomaisen on otettava huomioon sääntöjenvastaisuuksien luonne ja vakavuus sekä niistä yhteisön rahoitusosuudelle aiheutuva taloudellinen tappio.

2. Kun kyse on sääntöjenvastaisuudesta, kansallisen valtuuttavan viranomaisen on perittävä takaisin lopulliselle edunsaajalle maksettu yhteisön rahoitusosuus kansallisia perintämenettelyjä noudattaen.

▼B

51 artikla

Rahoituskorjausten perusteet

1. Komissio voi tehdä rahoituskorjauksia 49 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa peruuttamalla ohjelmalle myönnetyn yhteisön rahoitusosuuden joko kokonaisuudessaan tai osittain.

2. Havaittaessa yksittäisiä sääntöjenvastaisuuksia komissio ottaa huomioon sen, onko kyseessä järjestelmälähtöinen sääntöjenvastaisuus, päättäessään, tehdäänkö kiinteämääräinen vai ekstrapoloitu rahoituskorjaus.

3. Korjauksen määrästä päättäessään komissio ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden luonteen ja vakavuuden ja/tai kyseisen ohjelman hallinnointi- ja valvontajärjestelmässä havaittujen puutteiden tai heikkouksien laajuuden sekä niistä aiheutuvat taloudelliset vaikutukset.

52 artikla

Rahoituskorjausmenettely

1. Ennen kuin komissio tekee rahoituskorjausta koskevan päätöksen, se ilmoittaa alustavista päätelmistään kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle ja pyytää tätä toimittamaan huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa.

1. Komission ehdottaessa kiinteämääräistä tai ekstrapoloitua rahoituskorjausta edunsaajamaalle annetaan mahdollisuus selvittää sääntöjenvastaisuuden todellinen laajuus asianomaiseen asiakirja-aineistoon perustuvalla tutkimuksella. Sovittuaan asiasta komission kanssa edunsaajamaa voi rajoittaa tämän tutkimuksen tarkoituksenmukaiseen osaan tai otokseen aineistosta. Aineiston tutkimiseen varattu aika saa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta olla enintään kaksi kuukautta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun kahden kuukauden määräajan jälkeen.

2. Komissio ottaa huomioon kaikki edunsaajamaan 1 kohdassa mainittujen määräaikojen kuluessa toimittamat todisteet.

3. Komissio pyrkii tekemään päätöksen rahoituskorjauksesta kuuden kuukauden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisesta.

53 artikla

Takaisinmaksut

1. Kaikki Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon takaisin maksettavat määrät on suoritettava asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 72 artiklan mukaisesti laaditussa perintämääräyksessä vahvistettuun eräpäivään mennessä. Eräpäivä on määräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä.

2. Takaisinmaksun viivästyminen johtaa viivästyskorkoon, joka lasketaan eräpäivästä tosiasialliseen maksupäivään. Viivästyskoron korkokanta on puolitoista prosenttiyksikköä korkeampi kuin korkokanta, jota Euroopan keskuspankki soveltaa pääasiallisiin jälleenrahoitustoimiinsa sen kuukauden ensimmäisenä työpäivänä, jolle eräpäivä ajoittuu.

54 artikla

Yhteisön rahoitusosuuden käyttäminen uudelleen

1. Edellä olevan 49 artiklan mukaisesti peruutetusta yhteisön rahoitusosuudesta saatavat varat ja niistä kertyneet korot maksetaan Euroopan yhteisöjen talousarvioon.

2. Edellä olevan 50 artiklan mukaisesti peruutettua tai takaisin perittyä rahoitusosuutta ei saa käyttää uudelleen oikaisun tai takaisinperinnän kohteena olleeseen toimeen tai niiden kohteina olleisiin toimiin eikä, jos takaisinperintä tai oikaisu liittyy järjestelmälähtöiseen sääntöjenvastaisuuteen, sellaiseen toimintalinjaan tai sen osaan kuuluviin olemassa oleviin toimiin, jossa kyseinen sääntöjenvastaisuus on havaittu.







3 jakso

Säännöt keskitettyä ja yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavaa hallinnointia varten

55 artikla

Maksut

1. Komissio maksaa yhteisön rahoitusosuuden käytettävissä olevien varojen rajoissa.

2. Asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 81 artiklan mukaisesti maksut suoritetaan, jos on olemassa todisteet siitä, että asianomainen toimi on IPA-asetuksen ja tämän asetuksen säännösten ja sopimuksen tai avustuksen mukainen.

3. Vuotuisiin ohjelmiin sisältyvien menojen kattamiseksi tarvittavat määrärahat asetetaan käyttöön yhdellä tai useammalla seuraavassa luetelluista tavoista: maksetaan koko maksettavana oleva määrä, maksetaan ennakkomaksu, maksetaan yksi tai useampi välimaksu tai maksetaan vielä maksettavana oleva loppumaksu.

4. Komissio suorittaa maksut euroina eurotilille aina kun tämä on mahdollista.

56 artikla

Ohjelman päättäminen

1. Ohjelma on päätetty kun kaikki ohjelmasta rahoitetut sopimukset ja avustukset on saatu päätökseen.

2. Kun loppumaksua koskeva maksatushakemus on vastaanotettu, sopimus tai avustus katsotaan päätetyksi heti kun jokin 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista tapahtumista toteutuu.

3. Sopimuksen tai avustuksen päättäminen ei rajoita komission oikeutta tehdä rahoituskorjauksia myöhemmin.







V LUKU

Arviointi ja seuranta

57 artikla

Arviointi

1. Arviointien tavoitteena on parantaa yhteisön varoista myönnettävän tuen laatua, tuloksellisuutta ja johdonmukaisuutta sekä ohjelmien strategiaa ja toteuttamista.

▼M1

2. Komissio tekee ennakkoarvioinnit 5 artiklassa kuvatuista monivuotisista suuntaa-antavista suunnitteluasiakirjoista.

▼B

3. Komissio voi tehdä myös strategisia arviointeja.

▼M1

4. Ohjelmista tehdään ennakkoarvioinnit sekä tarvittaessa väliarvioinnit ja/tai jälkiarvioinnit kutakin IPA-osa-aluetta varten tämän asetuksen II osassa annettujen erityissäännösten ja asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 21 artiklan säännösten mukaisesti.

▼M1 —————

▼M1

7. Arviointien tulokset otetaan huomioon ohjelmien suunnittelussa ja toteuttamisessa.

▼B

8. Komissio laatii arviointimenetelmät ja asettaa laatuvaatimukset käyttäen objektiivisia ja mitattavissa olevia indikaattoreita.

58 artikla

Valvonta hajautetussa hallinnoinnissa

▼M1

1. Hajautetussa hallinnoinnissa edunsaajamaan on kuuden kuukauden kuluessa ensimmäisen rahoitussopimuksen voimaantulosta perustettava yhteistyössä kansallisen IPA-koordinaattorin ja komission kanssa IPA-seurantakomitea varmistaakseen, että eri IPA-osa-alueiden toteuttaminen on johdonmukaista ja koordinoitua.

▼B

2. IPA-seurantakomitean on varmistuttava siitä, että kaikkien ohjelmien ja toimien toteuttaminen on kokonaisuudessaan tehokasta, laadukasta ja yhtenäistä ja että se tukee rahoitussopimuksissa sekä monivuotisissa suuntaa-antavissa suunnitteluasiakirjoissa asetettujen tavoitteiden saavuttamista. Se perustaa tässä tarkoituksessa työnsä alakohtaisilta seurantakomiteoilta 59 artiklan 3 kohdan mukaisesti saamiinsa tietoihin.

3. IPA-seurantakomitea voi tehdä komissiolle, kansalliselle IPA-koordinaattorille ja kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle ehdotuksia kaikista sellaisista toimista, joiden tarkoituksena on varmistaa eri osa-alueilla toteutettavien ohjelmien ja toimien koordinointi ja johdonmukaisuus, sekä kaikista sellaisista osa-alueille yhteisistä korjaavista toimenpiteistä, joita tarvitaan sen varmistamiseksi, että myönnetyn tuen yleistavoitteet saavutetaan, ja tuen kokonaistehokkuuden lisäämiseksi. Se voi myös tehdä asianomaisille alakohtaisille seurantakomiteoille päätösehdotuksia korjaavista toimenpiteistä, joilla on tarkoitus varmistaa ohjelman tavoitteiden saavuttaminen ja tehostaa kyseisistä ohjelmista tai kyseisillä IPA-osa-alueilla myönnettyä tukea.

4. IPA-seurantakomitea vahvistaa työjärjestyksensä komission antaman seurantakomitean toimeksiannon mukaisesti ja kulloinkin kyseessä olevan edunsaajamaan institutionaalisissa, oikeudellisissa ja rahoituksellisissa puitteissa.

5. Jollei komission antamasta seurantakomitean toimeksiannosta muuta johdu, sovelletaan tämän kohdan säännöksiä.

5. IPA-seurantakomitean jäseniin kuuluu komission edustajia, kansallinen IPA-koordinaattori, kansallinen valtuuttava viranomainen, toimintarakenteiden edustajia sekä strategiasta vastaava koordinaattori.

5. Seurantakomitean puheenjohtajina toimivat komission edustaja ja kansallinen IPA-koordinaattori yhdessä.

5. IPA-seurantakomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Kokouksia voidaan kutsua koolle myös muina aikoina etenkin käsittelemään tiettyä aihetta.

59 artikla

Alakohtaiset seurantakomiteat hajautetussa hallinnoinnissa

▼M1

1. IPA-seurantakomiteaa avustavat kuuden kuukauden kuluessa ensimmäisen rahoitussopimuksen voimaantulosta eri IPA-osa-alueilla perustetut alakohtaiset seurantakomiteat II osassa annettujen erityissäännösten mukaisesti. Alakohtaiset seurantakomiteat ovat ohjelma- tai osa-aluekohtaisia. Niissä voi tarvittaessa olla myös kansalaisyhteiskunnan edustajia.

▼B

2. Jokainen alakohtainen seurantakomitea varmistuu alaansa kuuluvien ohjelmien ja toimien toteuttamisen tehokkuudesta ja laadusta kustakin osa-alueesta II osassa annettujen erityissäännösten sekä asianomaisiin alakohtaisiin sopimuksiin ja/tai rahoitussopimuksiin sisältyvien erityismääräysten mukaisesti. Se voi tehdä komissiolle ja kansalliselle IPA-koordinaattorille päätösehdotuksia, joista toimitetaan jäljennös kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle, sellaisista korjaavista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on varmistaa ohjelman tavoitteiden saavuttaminen ja lisätä myönnetyn tuen tuloksellisuutta.

3. Alakohtaiset seurantakomiteat raportoivat IPA-seurantakomitealle. Ne antavat IPA-seurantakomitealle etenkin tietoja

a) ohjelmien toteuttamisessa saavutetusta edistyksestä toimintalinjoittain ja tarvittaessa myös toimenpiteittäin tai toimittain; näiden tietojen on sisällettävä saavutetut tulokset, rahoituksen toteuttamista koskevia indikaattoreita sekä muita tietoja, ja niiden tuottamisen tarkoituksena on oltava ohjelman toteuttamisen parantaminen;

b) kaikista tarkastusviranomaisen, kansallisen valtuuttavan viranomaisen tai hyväksymisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen esiin tuomista hallinnointi- ja valvontajärjestelmien toimintaan liittyvistä seikoista.

▼M1

60 artikla

Seuranta keskitetyssä ja kansainvälisten järjestöjen kanssa yhteistyössä toteutettavassa hallinnoinnissa

Keskitetyssä ja yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavassa hallinnoinnissa komissio voi toteuttaa kaikki sellaiset toimet, joiden se katsoo olevan tarpeen kyseisten ohjelmien seuraamiseksi. Yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavassa hallinnoinnissa tällaiset toimet voidaan toteuttaa yhdessä kyseisten järjestöjen kanssa. Kansallinen IPA-koordinaattori voi osallistua seurantatoimiin.

▼B

61 artikla

Täytäntöönpanoa koskevat vuosi- ja loppukertomukset

1. Toimintarakenteet laativat alakohtaiset vuosi- ja loppukertomukset vastuullaan olevien ohjelmien toteuttamisesta kutakin IPA-osa-aluetta varten II osassa määritettyjen menettelyjen mukaisesti.

1. Täytäntöönpanoa koskevat alakohtaiset vuosikertomukset laaditaan kultakin varainhoitovuodelta. Täytäntöönpanoa koskeva alakohtainen loppukertomus kattaa koko täytäntöönpanojakson ja voi sisältää viimeisimmän alakohtaisen vuosikertomuksen.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kertomukset toimitetaan kansalliselle IPA-koordinaattorille, kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle ja komissiolle sen jälkeen kun alakohtainen seurantakomitea on tutkinut ne.

3. Kansallinen IPA-koordinaattori toimittaa komissiolle ja kansalliselle valtuuttavalle viranomaiselle 1 kohdassa tarkoitettujen kertomusten perusteella IPA-asetuksen mukaisen tuen täytäntöönpanoa koskevat vuosi- ja loppukertomukset sen jälkeen kun IPA-seurantakomitea on tutkinut ne.

4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa vuosikertomuksessa, joka on toimitettava kunkin vuoden elokuun 31 päivään mennessä ja ensimmäisen kerran vuonna 2008, on esitettävä yhteenveto eri osa-alueilla laadituista alakohtaisista vuosikertomuksista, ja sen on sisällettävä tietoja:

a) yhteisön tuen toteuttamisessa saavutetusta edistyksestä suhteessa niihin painopisteisiin, jotka on asetettu monivuotisessa suuntaa-antavassa suunnitteluasiakirjassa ja eri ohjelmissa;

b) yhteisön tukena myönnetyn rahoituksen toteuttamisesta.

5. Edellä 3 kohdassa tarkoitettu täytäntöönpanoa koskeva loppukertomus kattaa koko täytäntöönpanojakson, ja se voi sisältää 4 kohdassa tarkoitetun viimeisimmän vuosikertomuksen.







VI LUKU

Julkisuus ja näkyvyys

62 artikla

Tiedottaminen ja tunnetuksi tekeminen

1. Keskitetyssä hallinnoinnissa sekä yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavassa hallinnoinnissa komissio antaa tietoja ohjelmista ja toimista tarvittaessa yhteistyössä kansallisen IPA-koordinaattorin kanssa. Hajautetussa hallinnoinnissa ja kaikissa niissä tapauksissa, joissa rajatylittävän yhteistyön osa-alueelle kuuluvaa ohjelmaa tai ohjelman osaa ei hallinnoida yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, edunsaajamaa ja kansallinen IPA-koordinaattori tiedottavat ohjelmista ja toimista ja tekevät niitä tunnetuksi. Jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä toteutettavassa hallinnoinnissa jäsenvaltiot, edunsaajamaat ja 103 artiklassa tarkoitettu hallinnointiviranomainen antavat tietoja ohjelmista ja toimista ja tekevät niitä tunnetuksi. Tiedot on osoitettava kansalaisille ja edunsaajille, ja tiedotuksessa on pyrittävä yhteisön roolin esiin tuomiseen ja läpinäkyvyyden varmistamiseen.

▼M1

2. Hajautetussa hallinnoinnissa toimintarakenteet ovat vastuussa sellaisen luettelon julkaisemisesta, jossa luetellaan lopulliset edunsaajat, toimien nimet sekä kullekin toimelle myönnetyt yhteisön rahoituksen määrät. Niiden on varmistettava, että lopulliselle edunsaajalle ilmoitetaan, että hyväksyessään rahoituksen tämä hyväksyy myös tietojensa sisällyttämisen lopullisista edunsaajista julkaistavaan luetteloon. Kaikkien kyseiseen luetteloon mahdollisesti sisältyvien henkilötietojen käsittelyssä noudatetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 45/2001 ( 10 ) sisältyviä vaatimuksia.

▼B

3. Komission julkaisee asianomaiset sopimuksia koskevat tiedot asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 90 artiklan mukaisesti. Komissio julkaisee tarjouskilpailujen tulokset Euroopan unionin virallisessa lehdessä, EuropeAid-verkkosivuilla ja muissa tarkoitukseen soveltuvissa tiedotusvälineissä yhteisön ulkoisten toimien alalla sovellettavien sopimusmenettelyjen mukaisesti.

63 artikla

Näkyvyys

1. Komissio sekä edunsaajamaiden asianomaiset kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset sopivat johdonmukaisesta toimintakokonaisuudesta IPA-asetuksen mukaista tukea koskevien tietojen tarjoamiseksi ja jakamiseksi edunsaajamaissa.

1. Näiden toimien toteuttamisessa noudatettavista menettelyistä määrätään alakohtaisissa sopimuksissa tai rahoitussopimuksissa.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimien toteuttamisesta vastaavat lopulliset edunsaajat, ja ne rahoitetaan asianomaisille ohjelmille tai toimille myönnetyistä varoista.







II OSA

ERITYISSÄÄNNÖKSET







I OSASTO

SIIRTYMÄVAIHEEN TUEN JA INSTITUUTIOIDEN KEHITTÄMISEN OSA-ALUE







I LUKU

Tuen kohde ja tukikelpoisuus

64 artikla

Tukialat

1. Tämän osa-alueen tukea voidaan myöntää edunsaajamaille varsinkin seuraavilla aloilla:

a) demokraattisten instituutioiden ja oikeusvaltion vahvistaminen;

b) Euroopan unionin perusoikeuskirjassa määriteltyjen perusoikeuksien ja -vapauksien edistäminen ja suojeleminen;

c) julkishallinnon uudistaminen;

d) oikeus- ja sisäasioiden alan uudistaminen oikeusjärjestelmän, poliisitoimen, syyttäjä-, tuomioistuin- ja rangaistuslaitoksen, tullin ja rajavalvonnan osalta panostamalla erityisesti korruption, järjestäytyneen rikollisuuden, terrorismin ja laittoman maahanmuuton torjuntaan sekä näihin aloihin liittyvien tietojärjestelmien kehittämiseen;

e) sääntelykehyksen nykyaikaistaminen mukaan lukien investointituki, joka on tarkoitettu sellaisten avainasemassa olevien laitosten varustamiseen, joiden infrastruktuureja tai lainsäädännön valvonta- ja täytäntöönpanovalmiuksia on syytä parantaa;

f) varainhoidon valvontajärjestelmien luominen tai lujittaminen;

g) markkinatalouden vahvistaminen auttamalla talouden toimijoita järjestäytymään, tukemalla taloudellista toimintaa suoraan muun muassa yksityissektorille ja teollisuuden rakenneuudistukseen annettavan avun muodossa, monipuolistamalla taloutta, modernisoimalla avainaloja ja tehostamalla tiettyjä kohdealoja;

h) kansalaisyhteiskunnan kehittäminen, demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelun edistämiseksi käytävä valtion ja valtiosta riippumattomien toimijoiden välinen vuoropuhelu sekä kansalaisyhteiskunnan vuoropuhelu;

i) työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun vakiinnuttaminen osana hyvää hallintotapaa asiallisten ja oikeudenmukaisten työolosuhteiden edistämiseksi;

j) vähemmistöjen yhteiskuntaan integroitumisen edistäminen, sovittelu ja luottamusta lisäävät toimet yhteiskunnan kaikilla tasoilla;

k) ympäristöpolitiikka, jonka kulmakiviä ovat korkea suojelutaso, ”saastuttaja maksaa” -periaate, luonnonvarojen kestävä käyttö, energiatehokkuus, uusiutuvat luonnonvarat ja yhteisön politiikan asteittainen soveltaminen kaikilla aloilla, mukaan luettuna ilmastonmuutos;

l) pienille ja keskisuurille yrityksille ja viranomaisille tarjolla olevien rahoitusvälineiden hyödyntämismahdollisuuksien parantaminen;

m) yhteiskunnan rakenteiden kehittäminen ydinturvallisuuden, radioaktiivisten jätteiden käsittelyn ja säteilysuojelun aloilla yhteisön säännöstöä ja Euroopan unionissa sovellettavia parhaita käytäntöjä noudattaen;

n) yhteisön ohjelmiin ja etenkin eurooppalaisuuden tuntemusta lisääviin ohjelmiin osallistumisen tukeminen ja valmistautuminen osallistumaan yhteisön virastojen toimintaan.

2. Tämän osa-alueen tukea voidaan 1 kohdassa lueteltujen alojen lisäksi myöntää IPA-asetuksen liitteessä II luetelluille edunsaajamaille seuraavilla aloilla:

a) yhteiskunnallinen, taloudellinen ja alueellinen kehittäminen IPA-asetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti, mukaan lukien investoinnit alukekehitykseen sekä henkilövoimavarojen ja maaseudun kehittämiseen;

b) sosiaalisen osallisuuden esteiden poistaminen ja osallistavien työmarkkinoiden tukeminen erityisesti toimilla, joilla pyritään kohentamaan elintasoa, torjumaan työttömyyttä ja parantamaan työvoiman vaikutusmahdollisuuksia;

c) tuotantosektorin ja palvelujen sekä liiketoimintaan liittyvien infrastruktuurien parantamisen tukeminen;

d) yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen mukauttaminen, uudistaminen tai alan oppilaitosten puuttuessa niiden perustaminen;

e) verkkoihin pääsyn ja niiden yhteenliitettävyyden parantaminen liikenteen, viestinnän ja energian aloilla ja muilla aloilla;

f) terveydenhuollon uudistaminen;

g) tieto- ja viestintäjärjestelmien parantaminen.

▼M1

Komissio voi tapauskohtaisesti päättää myöntää tämän osa-alueen tukea edellä mainituilla aloilla IPA-asetuksen liitteessä I luetelluille edunsaajamaille, joille ei ole vielä myönnetty 14 artiklassa tarkoitettuja hallinnointivaltuuksia.

▼B

65 artikla

Tukimuodot

1. Tämän osa-alueen tukea voidaan antaa seuraavissa muodoissa:

a) hallinnollisen yhteistyön puitteissa toteutettavat toimet jäsenvaltioista lähetettävien tai kansainvälisten järjestöjen julkisen sektorin asiantuntijoiden kouluttamiseksi ja kyseisten asiantuntijoiden keskinäisen tiedonvaihdon mahdollistamiseksi erityisesti kummitoiminnan, lyhyempikestoisen kummitoiminnan (nk. twinning light) ja teknisen avun tiedonvaihtotoimiston (TAIEX) avulla;

b) tekninen apu;

c) investoinnit sääntelyinfrastruktuuriin, myös riippumattomiin monenvälisiin elimiin, Euroopan unionin normien ja standardien omaksumiseksi. Kohteeksi valitaan avainasemassa olevat sääntelyviranomaiset, ja toiminta perustuu selvään strategiaan, jollainen on laadittava julkishallinnon uudistamiseksi ja yhteisön säännöstöön mukautumiseksi;

d) avustusjärjestelyt;

e) hankevalmistelurahastot;

f) yhteiset rahoitusjärjestelyt rahoituslaitosten kanssa;

g) talousarviotuki IPA-asetuksen 15 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti.

2. Tämän osa-alueen tukea voidaan myöntää IPA-asetuksen liitteessä II luetelluille edunsaajamaille myös senluonteisina toimenpiteinä ja toimina, joita toteutetaan aluekehityksen sekä henkilövoimavarojen ja maaseudun kehittämisen osa-alueilla investointitoiminta mukaan lukien.

3. Tukea voidaan käyttää myös kattamaan kulut, joita yhteisölle aiheutuu sen panoksesta edunsaajamaan hyväksi toteutettaviin kansainvälisiin operaatioihin ja aloitteisiin ja kansainvälisten järjestöjen vastaavaan toimintaan, mukaan lukien hallinnolliset kulut.

66 artikla

Menojen tukikelpoisuus

1. Tämän osa-alueen menot ovat tukikelpoisia, jos ne ovat syntyneet hankinta- ja avustussopimusten allekirjoittamisen jälkeen, asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 nimenomaisesti säädettyjä tapauksia lukuun ottamatta.

2. Edellä 34 artiklan 3 kohdassa lueteltuihin ei-tukikelpoisiin menoihin kuuluvat myös seuraavat:

a) leasingkulut;

b) poistokulut.

3. Poiketen siitä, mitä 34 artiklan 3 kohdassa säädetään, seuraavien menojen tukikelpoisuus päätetään tapauskohtaisesti:

a) toimintakulut, myös vuokrakulut, mutta yksinomaan siltä ajanjaksolta, jona toiminnan rahoitukseen osallistutaan;

b) arvonlisäverot seuraavin ehdoin: i) veroille ei voi saada palautusta mitään kautta; ii) verot lankeavat todistettavasti lopullisen edunsaajan maksettavaksi; ja iii) verot on selvästi eritelty hanke-ehdotuksessa;

▼M1

c) pankkitakuuseen tai vastaavaan avustuksen lopullisen edunsaajan antamaan vakuuteen liittyvät kustannukset.

▼B

67 artikla

Tuen intensiteetti ja yhteisön rahoitusosuus

1. Tällä osa-alueella 38 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tukikelpoiset menot perustuvat hajautetussa hallinnoinnissa julkisiin menoihin ja keskitetyssä hallinnoinnissa ja yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavassa hallinnoinnissa kokonaismenoihin.

2. Tämän osa-alueen tukeen sovelletaan hajautetun hallinnoinnin tapauksessa tätä kohtaa 37 ja 38 artiklassa vahvistettujen yleisten sääntöjen lisäksi.

Kun on kyse avustuksista, lopullisilta edunsaajilta saatetaan edellyttää osallistumista toiminnan tukikelpoisiin kustannuksiin. Kun on kyse investoinneista, yhteisön rahoitusosuus julkisten menojen määrästä on enintään ►M1 85 prosenttia ◄ , ja ►M1 15 prosenttia ◄ rahoitetaan edunsaajamaan julkisin varoin. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa yhteisön rahoitusosuus voi olla yli ►M1 85 prosenttia ◄ julkisten menojen määrästä.

Instituutioiden kehittämistoiminnassa edellytyksenä on, että osa rahoituksesta tulee lopulliselta edunsaajalta ja/tai edunsaajamaan julkisista varoista. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa instituutioiden kehittämistoimet voidaan rahoittaa sataprosenttisesti yhteisön varoin.

Edellä 65 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut hallinnollisen yhteistyön puitteissa toteutettavat toimet voidaan rahoittaa sataprosenttisesti yhteisön varoin.

3. Keskitetyssä ja yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavassa hallinnoinnissa komissio päättää yhteisön rahoitusosuuden suuruuden, joka voi olla 100 prosenttia tukikelpoisista menoista.







II LUKU

Ohjelmasuunnittelu

68 artikla

Ohjelmasuunnittelukehys

▼M1

Tämän osa-alueen tukea myönnetään periaatteessa niin, että perustetaan

▼B

— kansallisia ohjelmia,

— alueellisia ja horisontaalisia ohjelmia ja välineitä.

69 artikla

Kansalliset ohjelmat

▼M1

1. Komissio vahvistaa kansalliset ohjelmat kunkin edunsaajamaan ehdotusten pohjalta; ehdotuksissa on otettava huomioon 5 artiklassa tarkoitetuissa monivuotisissa suuntaa-antavissa suunnitteluasiakirjoissa esitetyt periaatteet ja painopisteet. Ehdotuksissa on erityisesti mainittava asianomaisessa edunsaajamaassa toteutettavat toimintalinjat, jotka voivat sisältää 64 artiklassa säädetyt tukialat.

2. Edunsaajamaan ehdotukset on valittava avoimilla menettelyillä, joihin sisältyy asianomaisten sidosryhmien kuuleminen ehdotusten laadintavaiheessa.

3. Edunsaajamaa toimittaa komissiolle vuosittain hankeasiakirjat sen jälkeen, kun se on keskustellut ehdotuksistaan komission kanssa. Hanke-asiakirjoissa on ilmoitettava selvästi toimintalinjat, suunniteltu toiminta ja sen toteutustavat. Komissio laatii rahoitusehdotukset hanke-asiakirjojen pohjalta.

▼B

4. Rahoitusehdotukset vahvistetaan rahoituspäätöksellä 8 artiklan mukaisesti.

5. Rahoitussopimus tehdään komission ja edunsaajamaan kesken 8 artiklassa esitetyn mukaisesti.

70 artikla

Osallistuminen yhteisön ohjelmiin kansallisten ohjelmien puitteissa

1. Edunsaajamaiden osallistumiseksi yhteisöön ohjelmiin voidaan myöntää tukea. Osallistumisehdot vahvistetaan kansallisissa ohjelmissa.

2. Yhteisö