2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1685/2000,
annettu 28 päivänä heinäkuuta 2000,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
rakennerahastoista yhteisrahoitettujen toimien tukikelpoisuuden osalta
(EYVL L 193, 29.7.2000, s. 39)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Komission asetus (EY) N:o 1145/2003, annettu 27 päivänä kesäkuuta
2003L 160 48 28.6.2003
►M2 Komission asetus (EY) N:o 448/2004, annettu 10 päivänä maaliskuuta
2004L 72 66 11.3.2004
▼B
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1685/2000,
annettu 28 päivänä heinäkuuta 2000,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 soveltamista koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä rakennerahastoista yhteisrahoitet-
tujen toimien tukikelpoisuuden osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöistä 21
päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (
1), ja erityisesti sen 30 artiklan 3 kohdan ja 53 artiklan 2 kohdan,
on kuullut perustamissopimuksen 147 artiklassa tarkoitettua komiteaa,
maatalouden rakenteiden ja maaseudun kehittämisen komiteaa ja kala-talous- ja vesiviljelyalan rakentaiden komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta
maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta jakumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvostonasetuksen (EY) N:o 1257/1999 (
2) 1 artiklan 3 kohdassa
säädetään, että maaseudun kehittämistoimissa, jotka on yhden-
netty kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden (tavoite 1)kehittämistä ja rakenteellista sopeutumista edistäviin toimenpitei-siin ja jotka tehostavat rakenteellisissa vaikeuksissa olevienalueiden (tavoite 2) taloudellista ja sosiaalista uudistamista
tukevia toimenpiteitä kyseisillä alueilla, on otettava huomioon
rakennerahastoista myönnettävälle yhteisön tuelle asetetuterityistavoitteet asetuksessa (EY) N:o 1260/1999 säädettyjenedellytysten mukaisesti. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 2 artik-lassa määritellään ne toimet, joita maaseudun kehittämistuki voikoskea.
(2) Euroopan aluekehitysrahastosta 12 päivänä heinäkuuta 1999annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o1783/1999 (
3) 2 artiklassa määritellään toimet, joiden rahoitta-
mista EAKR voi tukea.
(3) Euroopan sosiaalirahastosta 12 päivänä heinäkuuta 1999 annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1784/
1999 (4) 3 artiklassa määritellään toimet, joiden rahoittamista
ESR voitukea.
(4) Kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä 21 päivänä kesäkuuta1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1263/1999 (
5)2
artiklassa määritellään toimet, joiden rahoittamista KOR voi
tukea. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2792/1999 (6), säädetään
kalastusalaa koskevien rakenteellisten tukitoimien perusteita jaedellytyksiä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.
(5) Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 30 artiklan 3 kohdassasäädetään, että tukikelpoisiin menoihin sovelletaan asiaa
koskevia kansallisia sääntöjä, paitsi jos komissio pitää tarpeelli-
sena vahvistaa menojen tukikelpoisuutta koskevat säännötyhteisön tasolla. Komissio katsoo, että tiettyjen toimien osaltaon tarpeen vahvistaa yhteiset tukikelpoisuutta koskevat säännötrakennerahastojen yhdenmukaisen ja taspuolisen toteuttamisenvarmistamiseksi yhteisössä. Tiettyä toimea koskevien sääntöjen
vahvistaminen ei vaikuta siihen, mitä mainituista rahastoista
toimenpidettä voidaan rahoittaa. Sääntöjen vahvistaminen eiestä jäsenvaltioita soveltamasta tiukempia kansallisia säännöksiä2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 2
(1) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1.
(2) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80.
(3) EYVL L 213, 13.8.1999, s. 1.
(4) EYVL L 213, 13.8.1999, s. 5.
(5) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 54.
(6) EYVL L 337, 30.12.1999, s. 10.
▼B
eräissä tapauksissa, joista on ilmoitettava erikseen. Sääntöjä on
sovellettava kaikkiin asetuksen (EY) N:o 1260/1999 30 artiklan2 kohdassa tarkoitettuna ajanjaksona aiheutuneisiin menoihin.
(6) Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 36 artiklan 1 kohdassasäädetään, että tavoitteen 2 piiriin kuuluvien alueiden maaseudunkehittämistoimenpiteisiin, jotka rahoitetaan osittain EMOTR:n
tukiosastosta, sovelletaan asetusta (EY) N:o 1260/1999 ja sen
täytäntöön panemiseksi annettuja säännöksiä, jollei asetuksen(EY) N:o 1257/1999 nojalla muuta säädetä. Sen vuoksi kyseisiintoimenpiteisiin, jotka muodostavat osan tavoitteen 2 piiriinkuuluvien alueiden ohjelmista, sovelletaan tämän asetuksensäännöksiä, jollei asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 tai sen sovel-
tamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetussa
komission asetuksessa (EY) N:o 1750/1999 (
1) toisin säädetä.
(7) Perustamissopimuksen 87 ja 88 artikla koskevat hankkeita,joiden yhteisrahoittamiseen rakennerahastot osallistuvat. Komis-
sion päätös tukitoimen hyväksymisestä ei vaikuta valtion tukea
koskevien sääntöjen soveltamiseen eikä vapauta jäsenvaltioitamainituissa artikloissa määrätyistä velvollisuuksista.
(8) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat alueiden kehittä-misen ja uudistamisen komitean lausunnon mukaisia,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tämän asetuksen liitteenä olevia sääntöjä sovelletaan määritettäessä,
ovatko asetuksen (EY) N:o 1260/1999 9 artiklan e alakohdassamääriteltyjen tukimuotojen mukaiset menot tukikelpoisia.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se
on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 3
(1) EYVL L 214, 13.8.1999, s. 31.
▼M2
LIITE
TUKIKELPOISUUSSÄÄNNÖT
Sääntö 1: Tosiasiallisesti suoritetut maksut
1. LOPULLISTEN EDUNSAAJIEN MAKSUT
1.1 Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 (jäljempänä ’yleisasetus ’) 32 artiklan 1
kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettujen lopullisten edunsaajien
suorittamien maksujen on oltava rahansiirtoja lukuun ottamatta 1.5
kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia.
1.2 Perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisten tukijärjestelmien ja jäsenval-
tioiden nimeämien elinten myöntämän tuen osalta ’lopullisten edunsaajien
suorittamilla maksuilla’ tarkoitetaan tukea, jonka tukea myöntävät yhteisöt
ovat maksaneet eri saajille. Lopullisten edunsaajien suorittamien maksujen
on oltava perusteltuja tuen ehtojen ja tavoitteiden kannalta.
1.3 Riskipääoma-, laina- ja takuurahastoihin (riskipääomaosakkuusrahastot
mukaan luettuina) suoritettuja maksuja käsitellään yleisasetuksen 32
artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuina ”tosiasiallisesti
suoritettuina maksuina”, jos nämä rahastot täyttävät vastaavasti säännöissä
8 ja 9 vahvistetut vaatimukset.
1.4 Muissa kuin 1.2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ’lopullisten edunsaa-
jien suorittamilla maksuilla’ tarkoitetaan maksuja, joita suorittavat
sellaiset yleisasetuksen 18 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti
ohjelma-asiakirjan täydennyksessä määritellyt elimet taikka julkiset tai
yksityiset yritykset, jotka vastaavat kyseisestä toimesta.
1.5 Poistoja, luontoissuorituksia ja yleiskustannuksia voidaan 1.6, 1.7 ja 1.8
kohdassa vahvistetuin edellytyksin myös pitää 1.1 kohdassa tarkoitettujen
maksujen osina. Rakennerahastojen toimea koskeva rahoitusosuus ei saa
kuitenkaan toimen päättyessä ylittää tukikelpoista kokonaismäärää, luon-
toissuoritukset pois luettuina.
1.6 Kiinteistön tai käyttöomaisuuden poistot, jotka liittyvät välittömästi toimen
tavoitteisiin, ovat tukikelpoisia menoja, jos
a) kansallisia tai yhteisön tukia ei ole käytetty kyseisen kiinteistön tai
käyttöomaisuuden hankkimiseen;
b) poistot on laskettu käypien kirjanpitosääntöjen mukaisesti; ja
c) poistot koskevat ainoastaan ajanjaksoa, jona kyseisen toimen rahoituk-
seen on osallistuttu.
1.7 Luontoissuoritukset ovat tukikelpoisia menoja, jos
a) ne muodostuvat maan tai kiinteistön, käyttöomaisuuden tai raaka-
aineiden hankinnasta, tutkimus- tai ammattitoiminnasta tai palkatto-
masta vapaaehtoistyöstä;
b) ne eivät liity säännöissä 8, 9 ja 10 tarkoitettuihin uusiin rahoitusjärjes-
telyihin;
c) niiden arvo voidaan puolueettomasti todeta ja tarkastaa;
d) maan tai kiinteistön arvon määrittelee riippumaton ja pätevä arvioija tai
asianmukaisesti valtuutettu viranomainen;
e) palkattoman vapaaehtoistyön arvo määritellään käytetyn ajan ja
tehdystä työstä yleisesti maksettavan tunti- tai päiväpalkan mukaan; ja
f) sääntöjä 4, 5 ja 6 noudatetaan tarvittaessa.
1.8 Yleiskustannukset ovat tukikelpoisia menoja, jos ne perustuvat rakennera-
hastoista rahoitetun toimen tosiasiallisiin kustannuksiin ja ne voidaan
kohdentaa toimeen perustellulla ja tasapuolisella tavalla.
1.9 Edellä 1.5—1.8 kohtaa sovelletaan 1.2 kohdassa tarkoitettuihin yksittäisiin
saajiin perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisten tukijärjestelmien ja
jäsenvaltioiden nimeämien elinten myöntämän tuen osalta.
1.10 Jäsenvaltiot voivat soveltaa tiukempia kansallisia sääntöjä 1.6, 1.7 ja 1.8
kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten menojen määrittämiseksi.
2. MENOJEN OSOITTAMINEN
2.1 Välimaksuina ja loppumaksuina ilmoitettavien, lopullisten edunsaajien
suorittamien maksujen tueksi on esitettävä pääsääntöisesti maksukuitit.2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 4
▼M2
Jos tämä ei ole mahdollista, maksujen tueksi on esitettävä vastaavalla
tavalla todistusvoimaiset kirjanpitoasiakirjat.
2.2 Maaseudun kehittämisen alalla sovelletaan 2.1 kohtaa, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR)
tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetussa
komission asetuksessa (EY) N:o 445/2002 vahvistettujen erityissääntöjen
soveltamista määritettäessä tiettyjä metsänhoitoinvestointeja koskevia
yksikkökustannuksia.
2.3 Lisäksi jos toimet toteutetaan julkisina hankintoina, välimaksuina ja loppu-
maksuina ilmoitettavien lopullisten edunsaajien suorittamien maksujen
tueksi on esitettävä allekirjoitettujen sopimusten määräysten mukaisesti
annetut maksukuitit. Kaikissa muissa tapauksissa, julkiset tuet mukaan
luettuina, lopullisten edunsaajien on perusteltava suorittamansa maksut,
jotka ilmoitetaan välimaksuina ja loppumaksuina, toimen täytäntöönpa-
noon osallistuneiden elinten taikka julkisten tai yksityisten yritysten
tosiasiallisesti suorittamilla maksuilla (1.5 kohdassa tarkoitetut menot
mukaan luettuina).
3. ALIHANKINTA
3.1 Seuraavat alihankintasopimuksiin liittyvät menot eivät ole tukikelpoisia
rakennerahastoista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiukempien kansal-
listen sääntöjen soveltamista:
a) alihankinnat, jotka lisäävät toimen toteuttamiskustannuksia tuomatta
sille vastaavaa lisäarvoa;
b) välittäjien tai konsulttien kanssa tehtävät alihankintasopimukset, joissa
korvaus määritellään prosenttiosuutena toimen kokonaiskustannuksista,
jollei lopullinen edunsaaja pysty perustelemaan maksua suoritetun työn
tai palvelun tosiasiallisella arvolla.
3.2 Alihankkijoiden on sitouduttava toimittamaan tilintarkastajille ja tarkasta-
jille kaikki tarvittavat tiedot alihankintatoiminnasta kaikkien
alihankintasopimusten osalta.
Sääntö 2: Tulojen käsittely kirjanpidossa
1. Tässä säännössä ’tuloilla’ tarkoitetaan tuloja, jotka on saatu toimen rahoi-
tuksen aikana tai jäsenvaltion niin halutessa tuen päättymiseen asti
jatkuvan pidemmän ajanjakson aikana myynnistä, vuokraamisesta, palve-
luista, maksuista tai muista vastaavista tuloista seuraavia lukuun ottamatta:
a) tuloja, jotka on saatu rakennerahastoista rahoitettujen investointien elin-
kaaren aikana ja joihin sovelletaan yleisasetuksen 29 artiklan 4 kohdan
erityissäännöksiä;
b) säännöissä 8, 9 ja 10 tarkoitettuihin uusiin rahoitusjärjestelyihin liitty-
vistä toimenpiteistä saatuja tuloja;
c) toimiin liittyviä yksityisen sektorin rahoitusosuuksia, jotka näkyvät
kyseisen tukitoimen rahoitustaulukoissa julkisen rahoitusosuuden
rinnalla.
2. Edellä 1 kohdan mukaiset tulot ovat sellaista tuloa, joka pienentää kyseistä
toimea koskevaa rakennerahastojen rahoitusosuutta. Ennen rakennerahas-
tojen osuuden laskemista ja viimeistään tuen päättyessä nämä tulot
vähennetään toimen tukikelpoisista menoista kokonaisuudessaan tai koko-
naismenoihin suhteutettuina sen mukaan, onko tulot saatu rahoitetusta
toimesta kokonaan vai osittain.
Sääntö 3: Rahoituskulut, muut maksut ja oikeudelliset kulut
1. RAHOITUSKULUT
Korkokulut (muut kuin hyväksytyn valtiontukijärjestelyn yhteydessä
yrityksille myönnetyt lainojen korkotuet), tilitapahtumiin liittyvät maksut,
valuutanvaihtopalkkiot ja kurssitappiot sekä muut puhtaasti rahoitukseen
liittyvät kulut eivät ole tukikelpoisia rakennerahastoista. Valtioiden välisiin
tilitapahtumiin liittyvät maksut Peace II -ohjelman ja yhteisöaloitteiden
(Interreg III, Leader+, Equal ja Urban II) mukaisen tuen yhteydessä ovat
kuitenkin tukikelpoisia rakennerahastoista ennakoista saatujen korkojen
vähentämisen jälkeen. Lisäksi yleiskattavan tuen osalta nimetyn välittäjän
ennen tuen loppumaksua maksamat korkokulut ovat tukikelpoisia enna-
koista saatujen korkojen vähentämisen jälkeen.2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 5
▼M2
2. PANKKIKULUT
Kun rakennerahastojen rahoitusosuuden myöntäminen edellyttää yhden tai
useamman erillisen pankkitilin avaamista, tilin avaamisesta ja hoitamisesta
aiheutuvat maksut ovat tukikelpoisia.
3. OIKEUDELLISTEN NEUVONANTAJIEN, NOTAARIEN, TEKNISTEN
JA TALOUDELLISTEN ASIANTUNTIJOIDEN, TILINPITÄJIEN JA
-TARKASTAJIEN PALKKIOT
Nämä menot ovat tukikelpoisia, jos ne liittyvät suoraan toimeen ja ovat
välttämättömiä sen valmistelemiseksi tai toteuttamiseksi. Tilinpitäjien ja
-tarkastajien palkkiot ovat tukikelpoisia, jos hallintoviranomainen sitä edel-
lyttää.
4. KULUT PANKIN TAI MUUN RAHOITUSLAITOKSEN ANTAMISTA
TAKUISTA
Nämä menot ovat tukikelpoisia siinä määrin kuin kansallinen tai yhteisön
lainsäädäntö taikka komission tukipäätös edellyttää takuita.
5. SAKOT, MUUT TALOUDELLISET SEURAAMUKSET JA OIKEUDEN-
KÄYNTIKULUT
Nämä menot eivät ole tukikelpoisia.
Sääntö 4: Käytetyn käyttöomaisuuden hankkiminen
Käytetyn käyttöomaisuuden hankintamenot ovat tukikelpoisia rakennerahastoista
seuraavin edellytyksin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiukempien kansallisten
sääntöjen soveltamista:
a) myyjä todistaa käyttöomaisuuden alkuperän ja vahvistaa, ettei sen hankintaan
ole saatu kansallista tai yhteisön tukea missään vaiheessa seitsemän edellisen
vuoden aikana;
b) käytetyn käyttöomaisuuden hinta ei ylitä sen markkina-arvoa, ja se on
pienempi kuin vastaavan uuden käyttöomaisuuden hinta; ja
c) käyttöomaisuuden tekniset ominaisuudet täyttävät tekniset vaatimukset
toimen toteuttamiseksi ja käyttöomaisuus vastaa asianmukaisia normeja ja
standardeja.
Sääntö 5: Maanhankinta
1. PÄÄSÄÄNTÖ
1.1 Rakentamattoman maan hankintamenot ovat tukikelpoisia rakennerahas-
toista seuraavin edellytyksin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiukempien
kansallisten sääntöjen soveltamista:
a) maanhankinnalla on suora yhteys rahoitetun toimen tavoitteisiin;
b) maan hankintamenojen osuus toimen tukikelpoisista kokonaismenoista
ei ylitä 10:tä prosenttia lukuun ottamatta 2 kohdassa tarkoitettua
tapausta, ellei komissio vahvista tuelle suurempaa osuutta;
c) riippumaton pätevä arvioija tai asianmukaisesti valtuutettu virano-
mainen todistaa, että maan hankintahinta ei ylitä sen markkina-arvoa.
1.2 Perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisen tukijärjestelmän osalta maan
hankintamenojen tukikelpoisuus on arvioitava tukijärjestelmän ehtojen
mukaisesti.
2. LUONNONSUOJELUTOIMET
Luonnonsuojelutoimien osalta maan hankintamenot ovat tukikelpoisia, jos
kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
— hankinnalla on hallintoviranomaisen hyväksyntä,
— maa otetaan suunniteltuun käyttöön päätöksessä vahvistetuksi ajaksi,
— maata ei oteta maatalouskäyttöön, paitsi asianmukaisesti perustelluissa
tapauksissa, jotka hallintoviranomainen on hyväksynyt,
— ostajana on julkisyhteisö tai hankinta on tehty julkisyhteisön puolesta.2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 6
▼M2
Sääntö 6: Kiinteistön hankinta
1. PÄÄSÄÄNTÖ
Kiinteistön eli valmiiden rakennusten ja tonttien hankintamenot ovat tuki-
kelpoisia rakennerahastoista, jos hankinnalla on suora yhteys kyseisen
toimen tavoitteisiin 2 kohdassa vahvistettujen edellytysten täyttyessä,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiukempien kansallisten sääntöjen noudat-
tamista.
2. TUKIKELPOISUUSEHDOT
2.1 Riippumattoman pätevän arvioijan tai asianmukaisesti valtuutetun virano-
maisen on todistettava, että hankintahinta ei ylitä markkina-arvoa.
Todistuksessa on joko todettava rakennus kansallisten määräysten mukai-
seksi tai yksilöitävä epäkohdat, jotka lopullisen edunsaajan on korjattava
toimen aikana.
2.2 Rakennuksen hankintaan ei ole viimeisen kymmenen vuoden aikana saatu
kansallista tai yhteisön tukea, joten rakennerahastojen rahoitusosuus
hankinnasta ei johda tuen päällekkäisyyteen.
2.3 Kiinteistöä on käytettävä hallintoviranomaisen päättämään tarkoitukseen
tietty aika.
2.4 Rakennusta saa käyttää ainoastaan toimen tavoitteiden mukaisiin tarkoituk-
siin. Sitä saa käyttää julkishallinnon toimitiloina vain, kun tällainen käyttö
on rakennerahastojen tukikelpoisuusedellytysten mukaista.
Sääntö 7: Alv ja muut verot ja maksut
1. Alv on tukikelpoinen meno vain, jos lopullinen edunsaaja tai yksittäinen
tuen loppukäyttäjä on maksanut sen perustamissopimuksen 87 artiklan
mukaisen tukijärjestelmän tai jäsenvaltion nimeämän elimen myöntämän
tuen yhteydessä. Vähennyskelpoinen alv ei saa missään muodossa olla
tukikelpoinen meno edes silloin, kun lopullinen edunsaaja tai yksittäinen
tuen loppukäyttäjä ei sitä tosiasiallisesti vähennä. Lopullisen edunsaajan
tai yksittäisen tuen loppukäyttäjän asemaa julkishallinnossa tai yksityisellä
sektorilla ei oteta huomioon arvioitaessa tämän säännön mukaista alv:n
tukikelpoisuutta.
2. Alv, jota lopullinen edunsaaja tai tuen yksittäinen tuen loppukäyttäjä ei
pysty vähentämään kansallisten erityissääntöjen mukaisesti, on tukikel-
poinen meno vain, jos mainitut säännöt ovat täysin neuvoston kuudennen
arvonlisäverodirektiivin 77/388/ETY (1) mukaisia.
3. Jos lopullinen edunsaaja tai yksittäinen tuen loppukäyttäjä on neuvoston
kuudennen arvonlisäverodirektiivin 77/388/ETY XIV osastossa säädetyn
vakiokantajärjestelmän alainen, maksettu alv katsotaan 1 kohdan mukai-
sesti vähennyskelpoiseksi.
4. Yhteisön rahoitusosuus ei voi ylittää tukikelpoisia kokonaismenoja ALV
pois luettuna, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yleisasetuksen 29 artiklan
6 kohdan säännösten soveltamista.
5. Muut verot ja maksut, (erityisesti välittömät verot ja palkkojen sosiaali-
kulut), jotka johtuvat rakennerahastojen yhteisrahoituksesta, eivät ole
tukikelpoisia menoja, paitsi jos lopullinen edunsaaja tai yksittäinen tuenloppukäyttäjä on ne todella ja lopullisesti maksanut.
Sääntö 8: Riskipääoma- ja lainarahastot
1. PÄÄSÄÄNTÖ
Rakennerahastot voivat osallistua riskipääoma- ja/tai lainarahastojen tai
riskipääomaosakkuusrahastojen (jäljempänä ’rahastojen’) pääoman rahoi-
tukseen 2 kohdassa vahvistetuin edellytyksin. ’Riskipääoma- ja
lainarahastoilla’ tarkoitetaan tässä säännössä investointijärjestelyjä oman
pääoman tai muussa muodossa olevan riskipääoman, lainat mukaan luet-
tuina, saamiseksi komission suosituksessa 96/280/EY (
2), sellaisena kuin
se on viimeksi muutettuna 6 päivänä toukokuuta 2003 annetulla komission
suosituksella, määriteltyjen pienten ja keskisuurten yritysten käyttöön.
’Riskipääomaosakkuusrahastoilla’ tarkoitetaan rahastoja, jotka sijoittavat
useaan eri riskipääoma- tai lainarahastokohteeseen. Rakennerahastojen2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 7
(1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
(2) EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4.
▼M2
rahoitusosuuteen voi liittyä yhteisiä investointeja tai takuita muista
yhteisön rahoitusvälineistä.
2. EDELLYTYKSET
2.1 Rahaston rahoittajien on esitettävä harkittu toimintasuunnitelma, josta
ilmenevät mm. kohdemarkkinat, arviointiperusteet, rahoitusehdot, rahaston
toimintabudjetti, omistajat ja muut rahoittajat, johdon osaaminen, pätevyys
ja riippumattomuus, rahaston säännöt, rakennerahastojen rahoitusosuuden
käyttötarkoitus perusteluineen, tapaukset, joissa sijoituksesta luopuminen
tulee kyseeseen, ja rahaston lakkauttamista koskevat säännöt mukaan luet-
tuna rakennerahastojen rahoitusosuudeksi katsottavien varojenuudelleenkäyttö. Hallintoviranomaisen on arvioitava toimintasuunnitelma
huolellisesti ja seurattava sen toteuttamista tai vastattava muiden suoritetta-
vaksi uskomastaan arvioinnista ja sen toteuttamisen seurannasta.
2.2 Rahaston on oltava itsenäinen oikeudellinen yksikkö, jota koskevat osak-
kaiden keskinäiset sopimukset, tai erillinen rahoitusyksikkö olemassa
olevassa rahoituslaitoksessa. Jälkimmäisessä tapauksessa rahastolla on
oltava oma toteuttamissopimuksensa, jossa määrätään erityisesti sen erilli-
sestä kirjanpidosta, jotta rahastoon sijoitetut uudet varat (rakennerahastojen
rahoitusosuus mukaan luettuna) voidaan pitää erillään laitoksen alkuperäi-
sistä varoista. Kaikkien rahaston osakkaiden on maksettava
rahoitusosuutensa käteisellä.
2.3 Komissio ei voi olla rahaston osakas.
2.4 Rakennerahastojen rahoitusosuuteen sovelletaan yleisasetuksen 29 artiklan
3 ja 4 kohdassa säädettyjä enimmäismääriä.
2.5 Rahastot voivat sijoittaa pk-yrityksiin vain niiden perustamis-,
käynnistämis- (siemenpääoma mukaan luettuna) tai laajentamisvaiheessa
ja vain rahaston johdon taloudellisesti kannattaviksi arvioimiin toimiin.
Arviossa on otettava huomioon kaikki kyseisten yritysten tulolähteet.
Rahastot eivät saa sijoittaa vaikeuksissa oleviin yrityksiin, sellaisina kuin
ne määritellään yhteisön suuntaviivoissa valtiontuesta vaikeuksissa olevien
yritysten pelastamiseksi ja niiden rakenteiden uudistamiseksi (
1).
2.6 Riskipääoma- ja lainamarkkinoiden kilpailun vääristyminen on estettävä
mahdollisimman hyvin. Erityisesti pääomasijoitusten ja lainojen tuotot
(hallintokulujen osuus pois luettuna) voidaan osoittaa ensisijaisesti yksi-
tyisen sektorin osakkaille näiden keskinäisessä sopimuksessa sovittuun
korvaukseen saakka ja sen jälkeen jakaa omistusosuuksien mukaisessa
suhteessa kaikkien osakkaiden ja rakennerahastojen kesken. Rakennerahas-
tojen rahoitusosuudelle määritellyt tuotot on käytettävä uudelleen saman
tukikelpoisen alueen pk-yritysten kehittämistoimintaan.
2.7 Hallintokulut eivät saa ylittää tuen keston aikana viittä prosenttia
keskimääräisestä vuosittain maksetusta pääomasta, ellei tarjouskilpailun
jälkeen päädytä korkeampaan osuuteen.
2.8 Toimen päättyessä rahaston (lopullisen edunsaajan) tukikelpoiseksi
menoksi katsotaan rahastosta pk-yrityksiin sijoitettu tai niille lainattu
pääoma hallintokulut mukaan luettuina.
2.9 Rakennerahastojen ja muiden julkishallinnon lähteiden tukemiin rahas-
toihin samoin kuin sijoituksiin, joita nämä rahastot ovat tehneet
yksittäisiin pk-yrityksiin, sovelletaan valtiontukea koskevia sääntöjä.
3. SUOSITUKSET
3.1 Komissio suosittelee, että 3.2—3.6 kohdassa esitettyjä valiokäytäntöjä
noudatettaisiin rakennerahastojen rahoitusosuuksien osalta. Komissio pitää
näiden suositusten noudattamista myönteisenä seikkana arvioidessaan
rahastojen yhteensopivuutta valtiontukisääntöjen kanssa. Suositukset eivät
ole sitovia menojen tukikelpoisuuden osalta.
3.2 Yksityisen sektorin rahoitusosuuden on oltava huomattava, yli 30
prosenttia.
3.3 Rahastojen on oltava kyllin suuria ja niiden on katettava riittävän laaja
kohderyhmä, jotta toimet ovat taloudellisesti kannattavia; sijoitusten aika-
taulun on oltava yhteensopiva rakennerahastojen rahoitusosuuden keston
kanssa ja sijoitusten on kohdistuttava sektoreille, joilla on markkina-
häiriöitä.2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 8
(1) EYVL C 288, 9.10.1999, s. 2.
▼M2
3.4 Osakkaat ja rakennerahastot maksavat pääoman samaan tahtiin ja suhteessa
merkittyihin osakkuuksiin.
3.5 Rahastojen johtoon on valittava riippumattomia ammattilaisia, joilla on
riittävä kokemus riskipääoman hallinnoinnista ja uskottavuus liike-
elämästä. Johtoryhmät on valittava kilpailulla sovittua palkkiotasoa noudat-
taen.
3.6 Rahastot eivät yleensä saa hankkia enemmistöosakkuuksia yrityksistä, ja
niiden tavoitteena on oltava sijoitusten realisointi ennen rahaston
toiminnan lakkauttamista.
Sääntö 9: Takuurahastot
1. PÄÄSÄÄNTÖ
Rakennerahastot voivat osallistua takuurahastojen pääoman rahoitukseen 2
kohdassa vahvistetuin edellytyksin. ’Takuurahastoilla’ tarkoitetaan rahoi-
tusvälineitä, joista myönnetään takuita säännössä 8 tarkoitetuille
riskipääoma- ja lainarahastoille sekä muille pk-yritysten riskipääomajärjes-
telyille (lainat mukaan luettuina) suosituksessa 96/280/EY, sellaisena kuin
se on viimeksi muutettuna 6 päivänä toukokuuta 2003 annetulla komission
suosituksella, määriteltyihin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin tehdyistä
sijoituksista aiheutuvien tappioiden varalta. Rahastot voivat olla julkishal-
linnon tukemia keskinäisiä rahastoja, joiden osuuksia pk-yritykset
merkitsevät, liiketoimintaperiaatteella toimivia rahastoja, joilla on osak-
kaita yksityiseltä sektorilta, tai yksinomaan julkishallinnon rahoittamia
rahastoja. Rakennerahastojen rahoitusosuuteen voi liittyä osatakuita muista
yhteisön rahoitusvälineistä.
2. EDELLYTYKSET
2.1 Rahaston rahoittajien on esitettävä harkittu toimintasuunnitelma, joka
vastaa soveltuvin osin riskipääomarahastolta vaadittavaa suunnitelmaa
(sääntö 8), sekä tavoiteltu takaussalkku. Hallintoviranomaisen on arvioi-
tava toimintasuunnitelma huolellisesti ja seurattava sen toteuttamista tai
vastattava muiden suoritettavaksi uskomastaan arvioinnista ja sen toteutta-
misen seurannasta.
2.2 Rahaston on oltava itsenäinen oikeudellinen yksikkö, jota koskevat osak-
kaiden keskinäiset sopimukset, tai erillinen rahoitusyksikkö olemassa
olevassa rahoituslaitoksessa. Jälkimmäisessä tapauksessa rahastolla on
oltava oma toteuttamissopimuksensa, jossa määrätään erityisesti sen erilli-
sestä kirjanpidosta, jotta rahastoon sijoitetut uudet varat (rakennerahastojen
rahoitusosuus mukaan luettuna) voidaan pitää erillään laitoksen alkuperäi-
sistä varoista.
2.3 Komissio ei voi olla rahaston osakas.2.4 Rahastot voivat sijoittaa vain taloudellisesti kannattaviksi arvioituihin
toimiin. Rahastot eivät saa antaa takuita vaikeuksissa oleville yrityksille,
sellaisina kuin ne määritellään yhteisön suuntaviivoissa valtiontuesta
vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja niiden rakenteiden uudista-
miseksi.
2.5 Takuiden vapautumisen jälkeen jäljelle jääneet rakennerahastojen rahoitu-
sosuudet on käytettävä uudelleen saman tukikelpoisen alueen pk-yritysten
kehittämistoimintaan.
2.6 Hallintokulut eivät saa ylittää tuen keston aikana kahta prosenttia
keskimääräisestä vuosittain maksetusta pääomasta, omasta, ellei tarjouskil-pailun jälkeen päädytä korkeampaan osuuteen.
2.7 Toimen päättyessä rahaston (lopullisen edunsaajan) tukikelpoisiksi
menoiksi katsotaan se rahaston maksetun pääoman osa, joka riippumat-
toman tilintarkastuksen mukaan tarvitaan rahaston antamien takuiden
kattamiseen, hallintokulut mukaan luettuina.
2.8 Rakennerahastojen ja muiden julkishallinnon lähteiden tukemiin takuura-
hastoihin samoin kuin takuisiin, joita nämä rahastot ovat myöntäneet
yksittäisille pk-yrityksille, sovelletaan valtiontukea koskevia sääntöjä.
Sääntö 10: Leasingtoiminta
1. PÄÄSÄÄNTÖ
Leasingtoiminnasta aiheutuneet menot ovat tukikelpoisia rakennerahas-
toista 2, 3 ja 4 kohdassa vahvistetuin edellytyksin.2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 9
▼M2
2. TUKI VUOKRANANTAJALLE
2.1 Vuokranantaja saa suoraan yhteisön rahoitusta, jota käytetään vuokraajan
tekemän leasingsopimuksen maksuerien pienentämiseen.
2.2 Yhteisön tukemiin leasingsopimuksiin on sisällyttävä osto-oikeus tai sopi-
muksen vähimmäiskeston on oltava sopimuksen kohteen elinkaaren
pituinen.
2.3 Jos leasingsopimus päättyy ennenaikaisesti ja ilman toimivaltaisten virano-
maisten ennakkohyväksyntää, vuokranantajan on palautettava kyseisen
jäsenvaltion viranomaisille (kyseisen rakennerahaston osalta) se osa
yhteisön tuesta, joka vastaa sopimuskauden jäljellä olevaa osaa.
2.4 Vuokranantajan ostama käyttöomaisuus, josta on tositteena maksukuitti tai
todistusarvoltaan vastaava kirjanpitoasiakirja, muodostaa tukikelpoisen
menon. Tukikelpoinen määrä ei saa ylittää vuokratun käyttöomaisuuden
markkina-arvoa.
2.5 Muut kuin 2.4 kohdassa tarkoitetut leasingsopimukseen liittyvät menot
(kuten verot, vuokranantajan kate, korkojen jälleenrahoituskulut, yleiskulut
ja vakuutusmaksut ) eivät ole tukikelpoisia.
2.6 Vuokranantajalle maksettu yhteisön tuki on käytettävä kokonaisuudessaan
vuokraajan hyväksi niin, että kaikkia vuokria alennetaan sopimusaikana
yhtenäisesti.
2.7 Vuokranantajan on osoitettava, että yhteisön tuki koituu kokonaisuudes-
saan vuokraajan hyväksi, esittämällä laskelma vuokrista tai antamalla
vastaava vakuutus.
2.8 Edellä 2.5 kohdassa tarkoitetut kulut, leasingsopimuksesta koituva vero-
tushyöty ja muut sopimusehdot ovat samat, joita sovellettaisiin yhteisön
tuen puuttuessakin.
3. TUKI VUOKRAAJALLE
3.1 Vuokraaja saa suoraan yhteisön rahoitusta.
3.2 Vuokraajan vuokranantajalle maksamat vuokrat, joista on tositteena
maksukuitit tai todistusarvoltaan vastaava kirjanpitoasiakirja, muodostavat
tukikelpoisen menon.
3.3 Jos leasingsopimukseen sisältyy osto-oikeus tai sopimuksen vähimmäis-
kesto on sopimuksen kohteen elinkaaren pituinen, tukikelpoinen määrä ei
saa ylittää vuokratun käyttöomaisuuden markkina-arvoa. Muut leasingsopi-
mukseen liittyvät menot (verot, vuokranantajan kate, korkojen
jälleenrahoituskulut, yleiskulut, vakuutusmaksut jne.) eivät ole tukikel-
poisia.
3.4 Yhteisön tuki 3.3 kohdassa tarkoitetuille leasingsopimuksille maksetaan
vuokraajalle yhdessä taiuseammassa erässä maksettujen vuokri en mukaan.
Jos sopimuksen kesto ylittää yhteisön tuen maksulle asetetun määräajan,
tukikelpoisia ovat vain määräaikaan mennessä erääntyneet vuokraajan
maksamat vuokrat.
3.5 Jos leasingsopimukseen ei sisälly osto-oikeutta tai sopimuksen vähimmäis-
kesto on sopimuksen kohteen elinkaarta lyhyempi, vuokrien tukikelpoisuus
määräytyy suhteessa tukikelpoisen toimen kestoaikaan. Vuokraajan on
kuitenkin osoitettava leasingsopimus edullisimmaksi tavaksi saada
käyttöönsä kyseinen käyttöomaisuus. Jos osoittautuu, että vaihtoehtoisella
tavalla (esimerkiksi perinteisellä vuokrasopimuksella) kustannukset olisivat
jääneet pienemmiksi, lisäkustannukset vähennetään tukikelpoisista
menoista.
3.6 Jäsenvaltiot voivat soveltaa tiukempia kansallisia sääntöjä 3.1—3.5
kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten menojen määrittämiseksi.
4. MYYNTI JA TAKAISINVUOKRAUS
Vuokraajan myynti- ja takaisinvuokrausjärjestelyn yhteydessä maksamat
vuokrat voivat olla tukikelpoisia 3 kohdassa vahvistetuin edellytyksin.
Käyttöomaisuuden hankintakustannukset eivät ole tukikelpoisia.
Sääntö 11: Rakennerahastojen hallinto- ja toteuttamiskulut
1. PÄÄSÄÄNTÖ
Rakennerahastoista rahoitettujen toimien hallinnosta, toteuttamisesta, seur-
annasta ja valvonnasta jäsenvaltioille aiheutuvat kulut ovat tukikelpoisia2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 10
▼M2
ainoastaan 2 kohdassa vahvistetuin edellytyksin ja 2.1 kohdassa mainit-
tujen menolajien osalta.
2. TUKIKELPOISET HALLINTOON, TOTEUTTAMISEEN, SEURAN-
TAAN JA VALVONTAAN LIITTYVÄT MENOLAJIT
2.1 Seuraavat menolajit ovat tukikelpoisia 2.2—2.7 kohdassa vahvistetuin
edellytyksin:
— tuen ja toimien valmisteluun, valintaan, arviointiin ja seurantaan liit-
tyvät menot (eivät kuitenkaan hallinnossa, seurannassa ja arvioinnissa
käytettävien atk-järjestelmien hankkimisesta ja asentamisesta aiheu-
tuvat menot),
— tukitoimen toteuttamiseen liittyvien seurantakomiteoiden tai alakomi-
teoiden kokousmenot. Menolajiin voidaan sisällyttää myös näiden
komiteoiden käyttämien asiantuntijoiden ja muiden komitean työhön
osallistuvien henkilöiden kulut, myös kolmansista maista tulevien osal-
listujien kulut, jos komitean puheenjohtaja pitää tällaisten osallistujien
mukanaoloa keskeisenä tukitoimen tehokkaan toteuttamisen kannalta,
— tilintarkastukseen ja paikalla tehtäviin tarkastuksiin liittyvät menot.
2.2 Palkkamenot, sosiaaliturvamaksut mukaan luettuina, ovat tukikelpoisia
ainoastaan seuraavissa tapauksissa:
a) kun virkamies tai muu toimihenkilö on määrätty suorittamaan 2.1
kohdassa tarkoitettuja tehtäviä toimivaltaisen viranomaisen asianmukai-
sestitodennetulla päätöksellä;
b) kun muu henkilöstö on suorittanut 2.1 kohdassa tarkoitettuja tehtäviä.
Tilapäisen tehtävien suorittamisen on päätyttävä viimeistään tukipäätök-
sessä määrättynä tukikelpoisuuden päättymispäivänä.
2.3 Rakennerahastojen rahoitusosuus 2.1 kohdassa tarkoitetuista menoista
rajoitetaan enimmäismäärään, joka vahvistetaan komission hyväksymälle
tukitoimelle ja joka ei saa ylittää 2.4 ja 2.5 kohdassa säädettyjä rajoja.
2.4 Muiden tukitoimien kuin yhteisöaloitteiden, Peace II -erityisohjelman ja
innovatiivisten toimien enimmäismäärä on:
— 2,5 prosenttia siitä osasta rakennerahastojen rahoitusosuutta, joka on
enintään 100 miljoonaa euroa,
— kaksi prosenttia siitä osasta rakennerahastojen rahoitusosuutta, joka on
yli 100 miljoonaa ja enintään 500 miljoonaa euroa,
— yhden prosentin siitä osasta rakennerahastojen rahoitusosuutta, joka on
yli 500 miljoonaa ja enintään miljardi euroa,
— 0,5 prosenttia siitä osasta rakennerahastojen rahoitusosuutta, joka
ylittää miljardi euroa.
2.5 Yhteisöaloitteiden, innovatiivisten toimien ja Peace II -erityisohjelman
enimmäismäärä on viisi prosenttia rakennerahastojen kokonaisrahoituso-
suudesta. Kun tukea myöntää useampi kuin yksi jäsenvaltio,
enimmäismäärää voidaan komission päätöksellä korottaa korkeampien
hallinto- ja toteuttamiskulujen kattamiseksi.
2.6 Edellä 2.4 ja 2.5 kohdassa tarkoitettujen enimmäismäärien laskemista
varten rakennerahastojen kokonaisrahoitusosuus on sama kuin komission
kutakin tukitoimea varten vahvistama enimmäismäärä.
2.7 Tämän säännön 2.1—2.6 kohdan soveltamisesta sovitaan komission ja
jäsenvaltioiden kesken ja sopimus liitetään tukitoimen ehtoihin. Rahoituso-
suus vahvistetaan yleisasetuksen 29 artiklan 7 kohdan mukaisesti. Edellä
2.1 kohdassa tarkoitetut kulut liitetään seurantaa varten tekniseen apuun
erillisenä toimenpiteenä tai toimenpiteen osana.
3. MUUT TEKNISENÄ APUNA RAHOITETTAVAT MENOT
Toimiin, joita voidaan rahoittaa teknisenä apuna ja joita ei mainita 2
kohdassa (kuten selvitykset, seminaarit, tiedotustoimet, arviointi, hallin-
nossa, seurannassa ja arvioinnissa käytettävien atk-järjestelmien
hankkiminen ja asentaminen), ei sovelleta 2.4—2.6 kohdassa vahvistettuja
edellytyksiä. Näihin toimiin liittyvät virkamiesten tai muiden toimihenki-
löiden palkat eivät ole tukikelpoisia.
4. TOIMIEN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT VIRANOMAISTEN
MENOT
Seuraavat teknisen avun ulkopuoliset menot ovat tukikelpoisia, jos ne liit-
tyvät toimen toteuttamiseen edellyttäen, että toimen toteuttaminen ei kuulu2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 11
▼M2
viranomaisen lakisääteisiin tehtäviin tai tavanomaisiin hallinto-, seuranta-
ja valvontatehtäviin:
a) julkishallinnon suorittamista ammatillisista palveluista aiheutuneet
toimen toteuttamiseen liittyvät menot. Menot on joko laskutettava (julk-
iselta tai yksityiseltä) lopulliselta edunsaajalta tai varmennettava
vastaavalla tavalla todistusvoimaisilla asiakirjoilla, joista ilmenevät
julkishallinnon kyseisestä toimesta maksamat todelliset kulut;
b) lopullisena edunsaajana olevalle julkisviranomaiselle toimen toteuttami-
sesta, palvelujen tarjoaminen mukaan luettuna, aiheutuneet menot
silloin, kun viranomainen toteuttaa toimen itsenäisesti käyttämättä ulko-
puolisia asiantuntijoita tai yrityksiä. Kyseisten menojen on oltava
tosiasiallisia ja kiinteästi toimeen liittyviä menoja, ja ne on varmennet-
tava asiakirjoin, joista ilmenevät julkishallinnon kyseisestä toimesta
maksamat todelliset kulut.
Sääntö 12: Menojen tukikelpoisuus toimen toteuttamispaikan mukaan
1. PÄÄSÄÄNTÖ
Rakennerahastoista rahoitettavat toimet on pääsääntöisesti toteutettava
tukikelpoisella alueella.
2. POIKKEUS
2.1 Jos tukikelpoiselle alueelle koituu hyötyä sen ulkopuolella toteutettavasta
toimesta, hallintoviranomainen voi hyväksyä tällaisen toimen tukikelpoi-
seksi edellyttäen, että kaikki 2.2—2.4 kohdassa vahvistetut edellytykset
täyttyvät. Muussa tapauksessa toimi voidaan hyväksyä tukikelpoiseksi 3
kohdan mukaisella menettelyllä. Jos toimia rahoitetaan kalatalouden
ohjauksen rahoitusvälineestä (KOR), on noudatettava 3 kohdan mukaista
menettelyä.
2.2 Toimi on toteutettava NUTS III -alueella, joka on samassa jäsenvaltiossa
kuin alue, jota rakennerahastotuki koskee, ja rajoittuu siihen.
2.3 Toimeen liittyvien tukikelpoisten menojen enimmäismäärä määritetään
suhteessa hyötyyn, jota tuettavan alueen odotetaan toimesta saavan. Enim-
mäismäärän on perustuttava hallintoviranomaisesta riippumattoman elimen
laatiman arvioon. Hyödyt arvioidaan ottamalla huomioon tuen erityista-
voitteet ja sen arvioitu vaikutus. Toimen rahoittamista ei voida hyväksyä,
jos hyötyvaikutus on alle 50 prosenttia.
2.4 Kunkin tukitoimenpiteen osalta enintään 10 prosenttia sen tukikelpoisista
kokonaismenoista voidaan käyttää 2.1 kohdan mukaisesti tukikelpoisiksi
hyväksyttyihin toimiin. Kaikkien 2.1 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen
toimien yhteenlasketut tukikelpoiset menot eivät saa kuitenkaan olla yli
viisi prosenttia tuen tukikelpoisista kokonaismenoista.
2.5 Hallintoviranomaisen 2.1 kohdan mukaisesti hyväksymät toimet on ilmoi-
tettava tukitoimen toteuttamista koskevissa vuosittaisissa
täytäntöönpanokertomuksissa ja loppukertomuksessa.
3. MUUT TAPAUKSET
Jos toimi toteutetaan tukikelpoisen alueen ulkopuolella, mutta se ei täytä 2
kohdassa vahvistettuja edellytyksiä, ja jos toimea rahoitetaan KOR:stä,
jäsenvaltion on pyydettävä toimen rahoitukselle komission ennakkohyväk-
syntä. Pyyntöä käsitellessään komissio ottaa huomioon toteuttamispaikan
ja tukikelpoisen alueen läheisyyden, toimesta alueelle odotettavissa olevan
hyödyn ja toimen rahoituksen osuuden tukitoimenpiteen menojen ja raken-
nerahastotuen kokonaismäärästä. Jos tuki koskee syrjäisimpiä alueita,
sovelletaan tämän kohdan menettelyä.2000R1685 — FI — 05.07.2003 — 001.002 — 12