02019R2033 — FI — 05.12.2019 — 000.003

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2019/2033, annettu 27 päivänä marraskuuta 2019, sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista sekä asetusten (EU) N:o 1093/2010, (EU) N:o 575/2013, (EU) N:o 600/2014 ja (EU) N:o 806/2014 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 314 5.12.2019, s. 1)





Oikaistu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2019/2033,

annettu 27 päivänä marraskuuta 2019,

sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista sekä asetusten (EU) N:o 1093/2010, (EU) N:o 575/2013, (EU) N:o 600/2014 ja (EU) N:o 806/2014 muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







ENSIMMÄINEN OSA

YLEISET SÄÄNNÖKSET







I OSASTO

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan yhdenmukaiset vakavaraisuusvaatimukset, joita sovelletaan sellaisiin sijoituspalveluyrityksiin, joilla myönnetään toimilupa, joita valvotaan direktiivin 2014/65/EU nojalla ja joita valvotaan vakavaraisuusvaatimusten noudattamisen osalta direktiivin (EU) 2019/2034nojalla, seuraavien seikkojen osalta: a) omien varojen vaatimukset, jotka liittyvät yritykseen kohdistuvan riskin, asiakkaaseen kohdistuvan riskin ja markkinaan kohdistuvan riskin kvantifioitaviin, yhdenmukaisiin ja standardoituihin osatekijöihin; b) keskittymäriskiä rajoittavat vaatimukset; c) maksuvalmiusvaatimukset, jotka liittyvät likviditeettiriskin kvantifioitaviin, yhdenmukaisiin ja standardoituihin osatekijöihin; d) a, b ja c alakohtaan liittyvät raportointivaatimukset; e) julkistamisvaatimukset.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, sijoituspalveluyrityksen, jolle myönnetään toimilupa ja jota valvotaan direktiivin 2014/65/EU nojalla ja joka harjoittaa jotakin direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan A osan 3 ja 6 kohdassa tarkoitetuista toiminnoista, on sovellettava asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisia vaatimuksia, jos yritys ei ole hyödykemarkkinoilla eikä päästöoikeusmarkkinoilla toimiva välittäjä, yhteistä sijoitustoimintaa harjoittava yritys tai vakuutusyritys, ja jos joku seuraavista edellytyksistä täyttyy: a) sijoituspalveluyrityksen konsolidoitujen varojen kokonaisarvo on 15 miljardia euroa tai enemmän 12 edeltävän kuukauden jaksolta keskiarvona laskettuna lukuun ottamatta minkä tahansa tässä alakohdassa tarkoitettua toimintaa harjoittavan unionin ulkopuolelle sijoittautuneen tytäryhtiön yksittäisten omaisuuserien arvoa; b) sijoituspalveluyrityksen konsolidoitujen varojen kokonaisarvo on alle 15 miljardia euroa ja sijoituspalveluyritys kuuluu ryhmään, jonka kaikkien sellaisten yritysten, jotka harjoittavat jotakin direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan A osan 3 ja 6 kohdassa tarkoitettua toimintaa ja joiden kokonaisvarat ovat alle 15 miljardia euroa, konsolidoitujen varojen kokonaisarvo on 15 miljardia euroa tai enemmän 12 edellisen kuukauden jaksolta keskiarvona laskettuna lukuun ottamatta minkä tahansa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua toimintaa harjoittavan unionin ulkopuolelle sijoittautuneen tytäryhtiön yksittäisten omaisuuserien arvoa; tai c) sijoituspalveluyritykseen sovelletaan toimivaltaisen viranomaisen päätöstä direktiivin (EU) 2019/2034 5 artiklan mukaisesti.

Tässä kohdassa tarkoitettuja sijoituspalveluyrityksiä on valvottava vakavaraisuusvaatimusten noudattamisen osalta direktiivin 2013/36/EU VII ja VIII osaston mukaisesti, myös konsolidointiryhmän valvojan määrittämiseksi, jos tällainen sijoituspalveluyritys kuuluu tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdan 25 alakohdan mukaiseen sijoituspalveluyritysryhmään.

3. Edellä 2 kohdassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta, jos sijoituspalveluyritys ei enää täytä yhtäkään kyseisessä kohdassa tarkoitettua kynnysarvoa 12 peräkkäisen kuukauden jaksolta laskettuna tai jos toimivaltainen viranomainen päättää niin direktiivin (EU) 2019/2034 5 artiklan mukaisesti. Sijoituspalveluyrityksen on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle ilman aiheetonta viivytystä kaikista kynnysarvon ylityksistä kyseisellä ajanjaksolla.

4. Sijoituspalveluyrityksen, joka täyttää 2 kohdassa vahvistetut edellytykset, on edelleen noudatettava 55 ja 59 artiklan vaatimuksia.

5. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että sijoituspalveluyritys, jolle on myönnetty toimilupa, jota valvotaan direktiivin 2014/65/EU mukaisesti ja joka harjoittaa jotakin direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan A osan 3 ja 6 kohdassa tarkoitetuista toiminnoista, soveltaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisia vaatimuksia, jos kaikki seuraavista edellytyksistä täyttyvät: a) sijoituspalveluyritys on tytäryritys ja kuuluu luottolaitoksen, rahoitusalan holdingyhtiön tai rahoitusalan sekaholdingyhtiön konsolidoituun valvontaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisen osan II osaston 2 luvun säännösten mukaisesti; b) sijoituspalveluyritys ilmoittaa asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle tämän asetuksen mukaisesti ja tarvittaessa konsolidointiryhmän valvojalle; c) toimivaltainen viranomainen on vakuuttunut siitä, että asetuksen (EU) N:o 575/2013 omien varojen vaatimusten soveltaminen yksittäiseen sijoituspalveluyritykseen ja tarvittaessa konsolidoidusti sijoituspalveluyritysryhmään on vakavaraisuuden kannalta tervettä, ei johda sijoituspalveluyrityksen omien varojen vaatimusten alenemiseen tämän asetuksen mukaisesti eikä siihen ryhdytä toimijalle suotuisimman sääntelyn tarkoituksessa.

Toimivaltaisten viranomaisten on tiedotettava sijoituspalveluyritykselle päätöksestä sallia asetuksen (EU) N:o 575/2013 ja direktiivin 2013/36/EU soveltaminen ensimmäisen alakohdan nojalla kahden kuukauden kuluttua tämän kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta ja tiedotettava tästä EPV:lle. Jos toimivaltainen viranomainen kieltäytyy sallimasta asetuksen (EU) N:o 575/2013 ja direktiivin 2013/36/EU soveltamista, sen on perusteltava päätöksensä kaikilta osin.

Tässä kohdassa tarkoitettuja sijoituspalveluyrityksiä on valvottava vakavaraisuusvaatimusten noudattamisen osalta direktiivin 2013/36/EU VII ja VIII osaston mukaisesti, myös konsolidointiryhmän valvojan määrittämiseksi, jos tällainen sijoituspalveluyritys kuuluu tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdan 25 alakohdan mukaiseen sijoituspalveluyritysryhmään.

Tämän kohdan osalta ei sovelleta asetuksen (EU) N:o 575/2013 7 artiklaa.

2 artikla

Valvontavaltuudet

Jotta varmistetaan tämän asetuksen noudattaminen, toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava direktiivissä (EU) 2019/2034 säädetyt valtuudet ja niiden on noudatettava mainitussa direktiivissä säädettyjä menettelyjä.

3 artikla

Sijoituspalveluyritysten soveltamat tiukemmat vaatimukset

Tämä asetus ei estä sijoituspalveluyrityksiä pitämästä hallussaan omia varoja ja niiden komponentteja sekä likvidejä varoja enemmän kuin tässä asetuksessa edellytetään tai soveltamasta tiukempia toimenpiteitä kuin tässä asetuksessa edellytetään.

4 artikla

Määritelmät

1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) ”oheispalveluyrityksellä” yritystä, jonka pääasiallisessa liiketoiminnassa on kyse kiinteistöjen hallinnasta tai hoidosta, tietojenkäsittelypalvelujen hoidosta tai muusta vastaavasta toiminnasta, joka on yhden tai useamman sijoituspalveluyrityksen pääasiallista toimintaa avustavaa; 2) ”omaisuudenhoitoyhtiöllä” asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 19 alakohdassa määriteltyä omaisuudenhoitoyhtiötä; 3) ”määritysosapuolella” johonkin jäsenvaltioon sijoittautunutta yritystä, joka täyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 ( 1 ) 2 artiklan 14 alakohdan määritelmän; 4) ”asiakkaalla” direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 9 alakohdassa määriteltyä asiakasta, paitsi tämän asetuksen neljännen osan soveltamiseksi ”asiakkaalla” tarkoitetaan sijoituspalveluyrityksen mitä tahansa vastapuolta; 5) ”hyödyke- ja päästöoikeusmarkkinoilla toimivilla välittäjillä” asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 150 alakohdassa määriteltyjä hyödyke- ja päästöoikeusmarkkinoilla toimivia välittäjiä; 6) ”hyödykejohdannaisilla” asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 30 alakohdassa määriteltyjä hyödykejohdannaisia; 7) ”toimivaltaisella viranomaisella” direktiivin (EU) 2019/2034 3 artiklan 1 kohdan 5 alakohdassa määriteltyä toimivaltaista viranomaista; 8) ”luottolaitoksella” asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyä luottolaitosta; 9) ”kaupankäynnillä omaan lukuun” direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 6 alakohdassa määriteltyä kaupankäyntiä omaan lukuun; 10) ”johdannaisilla” asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 29 alakohdassa määriteltyjä johdannaisia; 11) ”konsolidoidulla asemalla” asemaa, joka syntyy soveltamalla tämän asetuksen vaatimuksia 7 artiklan mukaisesti unionissa emoyrityksenä toimivaan sijoituspalveluyritykseen, unionissa emoyrityksenä toimivaan sijoitusalan holdingyhtiöön tai unionissa emoyrityksenä toimivaan rahoitusalan sekaholdingyhtiöön ikään kuin kyseinen yritys muodostaisi yhdessä kaikkien sijoituspalveluyritysten, rahoituslaitosten, oheispalveluyritysten ja sidonnaisasiamiesten kanssa sijoituspalveluyritysryhmässä yhden ainoan sijoituspalveluyrityksen; tätä määritelmää sovellettaessa ilmaisuilla ”sijoituspalveluyritys”, ”rahoituslaitos”, ”oheispalveluyritys” ja ”sidonnaisasiamies” tarkoitetaan myös sellaisia kolmansiin maihin sijoittautuneita yrityksiä, jotka olisivat määritelmien mukaisia, jos ne olisivat sijoittautuneet unioniin; 12) ”konsolidoinnin perusteella” konsolidoidun aseman perusteella; 13) ”toimeksiantojen toteuttamisella asiakkaiden lukuun” direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 5 alakohdassa määriteltyä toimeksiantojen toteuttamista asiakkaiden lukuun; 14) ”rahoituslaitoksella” yritystä, joka ei ole luottolaitos tai sijoituspalveluyritys eikä pelkkä teollinen holdingyhtiö ja jonka pääasiallisena toimintana on hankkia omistusosuuksia tai harjoittaa yhtä tai useampaa direktiivin 2013/36/EU liitteessä I olevissa 2–12 ja 15 kohdassa lueteltua toimintaa, mukaan luettuina rahoitusalan holdingyhtiöt, rahoitusalan sekaholdingyhtiöt, sijoitusalan holdingyhtiöt, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2015/2366 ( 2 ) tarkoitetut maksulaitokset sekä omaisuudenhoitoyhtiöt mutta pois lukien vakuutushallintayhtiöt ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY ( 3 ) 212 artiklan 1 kohdan g alakohdassa määritellyt sekavakuutushallintayhtiöt; 15) ”rahoitusvälineellä” direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa määriteltyä rahoitusvälinettä; 16) ”rahoitusalan holdingyhtiöllä” asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdassa määriteltyä rahoitusalan holdingyhtiötä; 17) ”finanssialan yhteisöllä” asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 27 alakohdassa määriteltyä finanssialan yhteisöä; 18) ”perustamispääomalla” direktiivin (EU) 2019/2034 3 artiklan 1 kohdan 18 alakohdassa määriteltyä perustamispääomaa; 19) ”asiakaskokonaisuudella” asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa määriteltyä asiakaskokonaisuutta; 20) ”sijoitusneuvonnalla” direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 4 alakohdassa määriteltyä sijoitusneuvontaa; 21) ”luonteeltaan jatkuvalla sijoitusneuvonnalla” sijoitusneuvonnan toistuvaa tarjoamista sekä asiakkaan rahoitusvälinesalkun jatkuvaa tai säännöllistä arviointia ja seurantaa tai tarkistamista, mukaan lukien asiakkaan sopimusjärjestelyn perusteella tekemät sijoitukset; 22) ”sijoituspalveluyrityksellä” direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyä sijoituspalveluyritystä; 23) ”sijoitusalan holdingyhtiöllä” rahoituslaitosta, jonka tytäryritykset ovat yksinomaan tai pääasiallisesti sijoituspalveluyrityksiä tai rahoituslaitoksia, jolloin vähintään yhden tällaisista tytäryrityksistä on oltava sijoituspalveluyritys, ja joka ei ole asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdassa määritelty rahoitusalan holdingyhtiö; 24) ”sijoituspalveluilla ja -toiminnalla” direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa määriteltyjä sijoituspalveluja ja -toimintaa; 25) ”sijoituspalveluyritysryhmällä” yritysryhmää, joka koostuu emoyrityksestä ja sen tytäryhtiöistä tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/34/EU ( 4 ) 22 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttävistä yrityksistä, josta vähintään yksi on sijoituspalveluyritys ja johon ei kuulu yhtään luottolaitosta; 26) ”K-tekijöillä” kolmannen osan II osastossa säädettyjä omien varojen vaatimuksia, jotka koskevat sijoituspalveluyrityksen asiakkaille, markkinoille ja itselleen aiheuttamia riskejä; 27) ”hoidettavina olevilla varoilla” tai ”AUM:llä” (assets under management) niiden varojen arvoa, joita sijoituspalveluyritys hoitaa asiakkaidensa puolesta sekä harkinnanvaraisen salkunhoidon että luonteeltaan jatkuvasta sijoitusneuvonnasta muodostuvien ei-harkinnanvaraisten järjestelyjen nojalla; 28) ”hallussa olevilla asiakasrahoilla” tai ”CMH:lla” (client money held) sijoituspalveluyrityksen hallussa olevien asiakasrahojen määrää ottaen huomioon varojen erottelua koskevat oikeudelliset järjestelyt ja riippumatta sijoituspalveluyrityksen hallussa oleviin asiakasrahoihin sovellettavasta kansallisesta tilinpäätösjärjestelmästä; 29) ”säilytettävinä ja hallinnoitavina olevilla varoilla” tai ”ASA:lla” (assets safeguarded and administered) niiden varojen arvoa, joita sijoituspalveluyritys säilyttää ja hallinnoi asiakkaiden puolesta riippumatta siitä, ilmoitetaanko varat sijoituspalveluyrityksen omassa taseessa vai ovatko ne kolmansien osapuolten tileillä; 30) ”käsiteltävinä olevilla asiakastoimeksiannoilla” tai ”COH:lla” (client orders handled) niiden toimeksiantojen arvoa, jotka sijoituspalveluyritys käsittelee asiakkaiden puolesta vastaanottamalla ja välittämällä asiakastoimeksiantoja ja toteuttamalla toimeksiantoja asiakkaiden lukuun; 31) ”keskittymäriskillä” tai ”CON:llä” (concentration risk) sijoituspalveluyrityksen kaupankäyntivarastoon sisältyviä, asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyviä vastuita, joiden arvo ylittää 37 artiklan 1 kohdassa säädetyt rajat; 32) ”annetulla määritysmarginaalilla” tai ”CMG:llä” (clearing margin given) määritysosapuolen tai ehdot täyttävän keskusvastapuolen edellyttämän kokonaismarginaalin määrää, kun omaan lukuunsa kauppaa käyvän sijoituspalveluyrityksen liiketoimet toteutetaan ja selvitetään määritysosapuolen tai ehdot täyttävän keskusvastapuolen vastuulla; 33) ”päivittäisellä kaupankäyntivirralla” tai ”DTF:llä” (daily trading flow) niiden liiketoimien päivänarvoa, jotka sijoituspalveluyritys toteuttaa käymällä kauppaa omaan lukuunsa tai toteuttamalla toimeksiantoja asiakkaiden lukuun omissa nimissään, pois lukien niiden toimeksiantojen arvo, jotka sijoituspalveluyritys käsittelee asiakkaiden puolesta vastaanottamalla ja välittämällä asiakastoimeksiantoja ja toteuttamalla toimeksiantoja asiakkaiden lukuun ja jotka on jo otettu huomioon käsiteltävinä olevien asiakastoimeksiantojen yhteydessä; 34) ”nettopositioriskillä” tai ”NPR:llä” (net position risk) sijoituspalveluyrityksen kaupankäyntivarastoon kirjattujen liiketoimien arvoa; 35) ”kaupan vastapuolen maksukyvyttömyydellä” tai ”TCD:llä” (trading counterparty default) sijoituspalveluyrityksen kaupankäyntivarastossa olevia, 25 artiklassa tarkoitettuihin instrumentteihin ja liiketoimiin liittyviä vastuita, jotka aiheuttavat riskin kaupan vastapuolen maksukyvyttömyydestä; 36) ”markkina-arvolla” tai ”CMV:llä” (current market value) liiketoimien tai arvopapereiden muodostaman salkun nettomarkkina-arvoa, johon sovelletaan 31 artiklan mukaista nettouttamista, jolloin CMV:tä laskettaessa otetaan huomioon sekä positiiviset että negatiiviset markkina-arvot; 37) ”pitkän selvitysajan liiketoimilla” asetuksen (EU) N:o 575/2013 272 artiklan 2 alakohdassa määriteltyjä pitkän selvitysajan liiketoimia; 38) ”vakuudellisella limiittiluotonannolla” asetuksen (EU) 2015/2365 ( 5 ) 3 artiklan 10 alakohdassa määriteltyä vakuudellista limiittiluotonantoa; 39) ”ylimmällä hallintoelimellä” direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 36 alakohdassa määriteltyä ylintä hallintoelintä; 40) ”rahoitusalan sekaholdingyhtiöllä” Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY ( 6 ) 2 artiklan 15 alakohdassa määriteltyä rahoitusalan sekaholdingyhtiötä; 41) ”taseen ulkopuolisella erällä” asetuksen (EU) N:o 575/2013 liitteessä I tarkoitettuja eriä; 42) ”emoyrityksellä” direktiivin 2013/34/EU 2 artiklan 9 alakohdassa ja 22 artiklassa tarkoitettua emoyritystä; 43) ”omistusyhteydellä” asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 35 alakohdassa määriteltyä omistusyhteyttä; 44) ”voitolla” asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 121 alakohdassa määriteltyä voittoa; 45) ”ehdot täyttävällä keskusvastapuolella” tai ”QCCP:llä” (qualifying central counterparty) asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 88 alakohdassa määriteltyä ehdot täyttävää keskusvastapuolta; 46) ”salkunhoidolla” direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa määriteltyä salkunhoitoa; 47) ”huomattavalla omistusosuudella” asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 36 alakohdassa määriteltyä huomattavaa omistusosuutta; 48) ”arvopapereilla toteutettavalla rahoitustoimella” tai ”SFT:llä” (securities financing transaction) asetuksen (EU) 2015/2365 3 artiklan 11 alakohdassa määriteltyä arvopapereilla toteutettavaa rahoitustoimea; 49) ”erotelluilla tileillä” 15 artiklan 2 kohdassa olevaa taulukkoa 1 sovellettaessa niiden yhteisöjen tilejä, joissa sijoituspalveluyrityksen hallussa olevia asiakasrahoja säilytetään komission delegoidun direktiivin (EU) 2017/593 ( 7 ) 4 artiklan mukaisesti ja, tapauksen mukaan, jos kansallisessa lainsäädännössä säädetään, että sijoituspalveluyrityksen maksukyvyttömyyden tai kriisinratkaisuun tai hallinnointiin asettamisen tapauksessa asiakasrahoja ei voi käyttää muiden sijoituspalveluyritykseen liittyvien saatavien kattamiseen kuin asiakkaan saatavien; 50) ”takaisinostotransaktiolla” asetuksen (EU) 2015/2365 3 artiklan 9 alakohdassa määriteltyä takaisinostotransaktiota; 51) ”tytäryrityksellä” direktiivin 2013/34/EU 2 artiklan 10 alakohdassa määriteltyä ja 22 artiklassa tarkoitettua tytäryritystä, mukaan luettuina kaikki perimmäisen emoyrityksen tytäryrityksen tytäryritykset; 52) ”sidonnaisasiamiehellä” direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 29 alakohdassa määriteltyä sidonnaisasiamiestä; 53) ”kokonaisbruttotuotoilla” sijoituspalveluyrityksen liiketoiminnan vuosituottoja, jotka liittyvät sijoituspalveluihin ja -toimintaan, joita sijoituspalveluyrityksellä on lupa suorittaa, mukaan luettuina tuotot, jotka ovat peräisin korkotuotoista, osakkeista ja muista kiinteä- tai vaihtuvatuottoisista arvopapereista, provisioista ja palkkioista, voitoista ja tappioista, joita sijoituspalveluyritykselle syntyy sen kaupankäyntitarkoituksessa pidettävistä varoista ja käypään arvoon arvostettavista varoista, tai suojaustoiminnasta, mutta lukuun ottamatta tuottoja, jotka eivät liity suoritettuihin sijoituspalveluihin ja -toimintaan; 54) ”kaupankäyntivarastolla” kaikkia positioita, jotka sijoituspalveluyritys on ottanut rahoitusvälineissä ja hyödykkeissä käydäkseen kauppaa tai suojatakseen positioita, jotka on otettu kaupankäyntitarkoituksessa; 55) ”kaupankäyntitarkoituksessa otetuilla positioilla” seuraavia positioita: a) omaan lukuun tapahtuvaa kaupankäyntiä, asiakkaan lukuun tapahtuvaa kaupankäyntiä ja markkinatakausta varten otettuja positioita; b) lyhytaikaista kauppaa varten otettuja positioita; c) positioita, joilla pyritään hyötymään tosiasiallisista tai odotetuista osto- ja myyntihinnan välisistä erotuksista lyhyellä aikavälillä tai muista hinnan tai koron vaihteluista; 56) ”unionissa emoyrityksenä toimivalla sijoituspalveluyrityksellä” jäsenvaltiossa toimivaa sijoituspalveluyritystä, joka on osa sijoituspalveluyritysryhmää ja jolla on tytäryrityksenä sijoituspalveluyritys tai rahoituslaitos, tai jolla on omistusyhteys tällaiseen sijoituspalveluyritykseen tai rahoituslaitokseen, ja joka ei ole itse minkään toisen jossakin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen sijoituspalveluyrityksen tytäryritys tai minkään jossakin jäsenvaltiossa perustetun sijoitusalan holdingyhtiön tai rahoitusalan sekaholdingyhtiön tytäryritys; 57) ”unionissa emoyrityksenä toimivalla sijoitusalan holdingyhtiöllä” jäsenvaltiossa olevaa sijoitusalan holdingyhtiötä, joka on osa sijoituspalveluyritysryhmää ja joka ei ole itse minkään toisen jossakin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen sijoituspalveluyrityksen tytäryritys eikä minkään jossakin jäsenvaltiossa olevan toisen sijoitusalan holdingyhtiön tytäryritys; 58) ”unionissa emoyrityksenä toimivalla rahoitusalan sekaholdingyhtiöllä” sijoituspalveluyrityksen emoyritystä, joka on direktiivin 2002/87/EY 2 artiklan 15 alakohdassa määritelty rahoitusalan sekaholdingyhtiö.

2. Siirretään komissiolle valta antaa 56 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta täsmentämällä 1 kohdassa annettuja määritelmiä: a) sen varmistamiseksi, että tätä asetusta sovelletaan yhdenmukaisesti; b) rahoitusmarkkinoiden kehityksen huomioon ottamiseksi tätä asetusta sovellettaessa.







II OSASTO

VAATIMUSTEN SOVELTAMISALA







1 LUKU

Vaatimusten yksilöllinen soveltaminen

5 artikla

Yleinen periaate

Sijoituspalveluyritysten on täytettävä toisessa, kolmannessa, neljännessä, viidennessä, kuudennessa ja seitsemännessä osassa säädetyt vaatimukset yksilöllisesti.

6 artikla

Poikkeukset

1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat vapauttaa sijoituspalveluyrityksen 5 artiklan soveltamisesta toisen, kolmannen, neljännen, kuudennen ja seitsemännen osan osalta, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: a) sijoituspalveluyritys täyttää 12 artiklan 1 kohdassa säädetyt pienen ja ilman sidossuhteita olevan sijoituspalveluyrityksen edellytykset; b) yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy: i) sijoituspalveluyritys on tytäryritys ja kuuluu luottolaitoksen, rahoitusalan holdingyhtiön tai rahoitusalan sekaholdingyhtiön konsolidoituun valvontaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisen osan II osaston 2 luvun säännösten mukaisesti; ii) sijoituspalveluyritys on tytäryhtiö ja kuuluu sijoituspalveluyritysryhmään, jota valvotaan konsolidoinnin perusteella 7 artiklan mukaisesti; c) sekä sijoituspalveluyritys että sen emoyritys ovat saaneet toimiluvan ja niiden toimintaa valvotaan samassa jäsenvaltiossa; d) viranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia harjoittamaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 tai tämän asetuksen 7 artiklan mukaista konsolidoitua valvontaa, hyväksyvät tällaisen poikkeuksen; e) omat varat jakaantuvat asianmukaisesti emoyrityksen ja sijoituspalveluyrityksen välillä, ja kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: i) emoyrityksen nopealle pääoman siirrolle tai velkojen takaisinmaksulle ei ole sillä hetkellä tai ennakoitavissa olennaisia käytännön tai oikeudellisia esteitä; ii) emoyritys esittää toimivaltaisen viranomaisen etukäteisellä luvalla ilmoituksen, että se takaa sijoituspalveluyrityksen sitoumukset tai että sijoituspalveluyritykseen liittyvät riskit ovat merkitykseltään vähäisiä; iii) sijoituspalveluyritys kuuluu emoyrityksen riskien arviointi-, mittaamis- ja valvontamenettelyjen piiriin; ja iv) emoyrityksellä on yli 50 prosenttia sijoituspalveluyrityksen osakkeisiin kuuluvista äänioikeuksista tai oikeus nimittää tai erottaa enemmistö sijoituspalveluyrityksen ylimmän hallintoelimen jäsenistä.

2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat vapauttaa sijoituspalveluyritykset 5 artiklan soveltamisesta kuudennen osan osalta, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: a) sijoituspalveluyritys täyttää 12 artiklan 1 kohdassa säädetyt pienen ja ilman sidossuhteita olevan sijoituspalveluyrityksen edellytykset; b) sijoituspalveluyritys on tytäryritys ja kuuluu vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen konsolidoituun valvontaan direktiivin 2009/138/EY 228 artiklan mukaisesti; c) sekä sijoituspalveluyritys että sen emoyritys ovat saaneet toimiluvan ja niiden toimintaa valvotaan samassa jäsenvaltiossa; d) viranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia harjoittamaan direktiivin 2009/138/EY mukaista konsolidoitua valvontaa, hyväksyvät tällaisen poikkeuksen; e) omat varat jakaantuvat asianmukaisesti emoyrityksen ja sijoituspalveluyrityksen välillä, ja kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: i) emoyrityksen nopealle pääoman siirrolle tai velkojen takaisinmaksulle ei ole sillä hetkellä tai ennakoitavissa olennaisia käytännön tai oikeudellisia esteitä; ii) emoyritys esittää toimivaltaisen viranomaisen etukäteisellä luvalla ilmoituksen, että se takaa sijoituspalveluyrityksen sitoumukset tai että sijoituspalveluyritykseen liittyvät riskit ovat merkitykseltään vähäisiä; iii) sijoituspalveluyritys kuuluu emoyrityksen riskien arviointi-, mittaamis- ja valvontamenettelyjen piiriin; ja iv) emoyrityksellä on yli 50 prosenttia sijoituspalveluyrityksen osakkeisiin kuuluvista äänioikeuksista tai oikeus nimittää tai erottaa enemmistö sijoituspalveluyrityksen ylimmän hallintoelimen jäsenistä.

3. Toimivaltaiset viranomaiset voivat vapauttaa sijoituspalveluyritykset 5 artiklan soveltamisesta viidennen osan osalta, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: a) sijoituspalveluyritys kuuluu konsolidoituun valvontaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisen osan II osaston 2 luvun mukaisesti tai kuuluu sijoituspalveluyritysryhmään, jonka osalta sovelletaan tämän asetuksen 7 artiklan 3 kohtaa muttei 7 artiklan 4 kohdassa säädettyä poikkeusta; b) konsolidoinnin perusteella toimiva emoyritys seuraa ja valvoo jatkuvasti ryhmän tai alaryhmän kaikkien tämän vapautuksen kohteina olevien laitosten ja sijoituspalveluyritysten kassatilanteita ja varmistaa riittävän maksuvalmiustason kaikkien kyseisten laitosten ja sijoituspalveluyritysten osalta; c) emoyritys ja sijoituspalveluyritys ovat tehneet toimivaltaisten viranomaisten hyväksymät sopimukset, jotka mahdollistavat varojen vapaan liikkuvuuden emoyrityksen ja sijoituspalveluyrityksen välillä, jotta kyseiset yritykset voivat täyttää yrityskohtaiset velvoitteensa ja yhteiset velvoitteensa niiden erääntyessä; d) edellä c alakohdassa tarkoitettujen sopimusten täyttämiselle ei ole sillä hetkellä tai ennakoitavissa olevia olennaisia käytännön esteitä tai oikeudellisia esteitä; e) viranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia harjoittamaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 tai tämän asetuksen 7 artiklan mukaista konsolidoitua valvontaa, hyväksyvät tällaisen poikkeuksen.







2 LUKU

Varovaisuusperiaatteen mukainen konsolidointi ja sijoituspalveluyritysryhmää koskevat poikkeukset

7 artikla

Varovaisuusperiaatteen mukainen konsolidointi

1. Unionissa emoyrityksenä toimivien sijoituspalveluyritysten, unionissa emoyrityksenä toimivien sijoitusalan holdingyhtiöiden tai unionissa emoyrityksenä toimivien rahoitusalan sekaholdingyhtiöiden on noudatettava toisessa, kolmannessa, neljännessä, kuudennessa ja seitsemännessä osassa säädettyjä velvoitteita niiden konsolidoidun aseman perusteella. Emoyrityksen ja sen tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tytäryritysten on perustettava asianmukainen organisaatiorakenne ja asiaankuuluvat sisäiset valvontajärjestelyt sen varmistamiseksi, että konsolidointia varten vaaditut tiedot käsitellään ja toimitetaan eteenpäin asianmukaisesti. Emoyrityksen on erityisesti varmistettava, että tytäryrityksillä, joihin tätä asetusta ei sovelleta, on käytössään järjestelmät, menettelyt ja mekanismit, joilla varmistetaan asianmukainen konsolidointi.

2. Sovellettaessa tämän artiklan 1 kohtaa ja toista osaa konsolidoidusti, asetuksen (EU) N:o 575/2013 toisen osan II osastossa vahvistettuja sääntöjä on sovellettava myös sijoituspalveluyrityksiin.

Tämän vuoksi kun sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 84 artiklan 1 kohdan, 85 artiklan 1 kohdan ja 87 artiklan 1 kohdan säännöksiä, on sovellettava ainoastaan viittauksia asetuksen (EU) N:o 575/2013 92 artiklan 1 kohtaan, ja niiden on näin ollen tulkittava viittaavan tämän asetuksen vastaavien säännösten mukaisiin omien varojen vaatimuksiin.

3. Unionissa emoyrityksenä toimivien sijoituspalveluyritysten, unionissa emoyrityksenä toimivien sijoitusalan holdingyhtiöiden tai unionissa emoyrityksenä toimivien rahoitusalan sekayhtiöiden on noudatettava viidennessä osassa säädettyjä velvoitteita konsolidoidun asemansa perusteella.

4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, toimivaltaiset viranomaiset voivat olla soveltamatta emoyhtiöön kyseistä kohtaa ottaen huomioon sijoituspalveluyritysryhmän luonteen, laajuuden ja monimuotoisuuden.

5. EPV laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään sijoituspalveluyritysryhmän varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin laajuutta ja menetelmiä koskevat yksityiskohdat erityisesti kiinteitä yleiskustannuksia koskevan vaatimuksen, pysyvän vähimmäispääomavaatimuksen, K-tekijöiden mukaisen vaatimuksen sijoituspalveluyritysryhmän konsolidoidun aseman perusteella sekä 2 kohdan asianmukaista täytäntöönpanoa koskevan menetelmän ja tarvittavien yksityiskohtien laskemista varten.

EPV toimittaa kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 26 päivänä joulukuuta 2020.

Siirretään komissiolle valta täydentää tätä asetusta hyväksymällä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10–14 artiklan mukaisesti.

8 artikla

Ryhmän pääomavaatimus

1. Poiketen siitä, mitä 7 artiklassa säädetään, toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia tämän artiklan soveltamisen riittävän yksinkertaisina pidettyjen ryhmärakenteiden osalta, jos asiakkaille tai markkinoille ei aiheudu koko sijoituspalveluyritysryhmästä johtuvia merkittäviä riskejä, jotka edellyttäisivät muuten konsolidoitua valvontaa. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava EPV:lle, kun ne sallivat tämän artiklan soveltamisen.

2. Tässä artiklassa sovelletaan seuraavia määritelmiä: a) ”omien varojen instrumenteilla” tarkoitetaan tämän asetuksen 9 artiklassa määriteltyjä ”omia varoja” ilman, että sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan i alakohdan, 56 artiklan d alakohdan ja 66 artiklan d alakohdan mukaisia vähennyksiä; b) ilmaisuilla ”sijoituspalveluyritys”, ”rahoituslaitos”, ”oheispalveluyritys” ja ”sidonnaisasiamies” tarkoitetaan myös sellaisia kolmansiin maihin sijoittautuneita yrityksiä, jotka olisivat 4 artiklan määritelmien mukaisia, jos ne olisivat sijoittautuneet unioniin.

3. Unionissa emoyrityksenä toimivilla sijoituspalveluyrityksillä, unionissa emoyrityksenä toimivilla sijoitusalan holdingyhtiöillä, unionissa emoyrityksenä toimivilla rahoitusalan sekaholdingyhtiöillä ja millä tahansa muilla emoyrityksillä, jotka ovat sijoituspalveluyrityksiä, rahoituslaitoksia, oheispalveluyrityksiä tai sidonnaisasiamiehiä sijoituspalveluyritysryhmässä, on oltava ainakin riittävästi omien varojen instrumentteja kattamaan seuraavien määrien summa: a) asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan i alakohdassa, 56 artiklan d alakohdassa ja 66 artiklan d alakohdassa tarkoitettujen, sijoituspalveluyritysryhmän sijoituspalveluyrityksissä, rahoituslaitoksissa, oheispalveluyrityksissä ja sidonnaisasiamiehissä olevien kaikkien omistusosuuksien, etuoikeudeltaan huonompien saamisten ja instrumenttien täysimääräisen kirjanpitoarvon summa; ja b) sijoituspalveluyritysryhmän sijoituspalveluyritysten, rahoituslaitosten, oheispalveluyritysten ja sidonnaisasiamiesten hyväksi luettavien kaikkien ehdollisten velkojen kokonaismäärä.

4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että unionissa emoyrityksenä toimivalla sijoitusalan holdingyhtiöllä tai unionissa emoyrityksenä toimivalla rahoitusalan sekaholdingyhtiöllä ja millä tahansa muulla emoyrityksellä, joka on sijoituspalveluyritys, rahoituslaitos, oheispalveluyritys tai sidonnaisasiamies sijoituspalveluyritysryhmässä, on 3 kohdan mukaisesti laskettua määrää pienempi määrä omia varoja, jos tämä määrä ei ole pienempi kuin tytäryrityksinä toimiville sijoituspalveluyrityksille, rahoituslaitoksille, oheispalveluyrityksille ja sidonnaisasiamiehille yksilöllisesti asetettujen omien varojen vaatimusten ja näiden yhteisöjen hyväksi luettavien ehdollisten velkojen kokonaismäärän summa.

Tätä kohtaa sovellettaessa omien varojen vaatimus, jota sovelletaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin kolmansissa maissa sijaitseviin ja asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiin tytäryrityksiin, vastaa nimellisiä omien varojen vaatimuksia, joilla varmistetaan riittävä varovaisuuden taso kyseisten tytäryritysten aiheuttamien riskien kattamiseksi.

5. Unionissa emoyrityksenä toimivilla sijoituspalveluyrityksillä, unionissa emoyrityksenä toimivilla sijoitusalan holdingyhtiöillä ja unionissa emoyrityksenä toimivilla rahoitusalan sekaholdingyhtiöillä on oltava käytössään järjestelmät, joilla seurataan ja valvotaan kaikkien sijoituspalveluyritysryhmään kuuluvien sijoituspalveluyritysten, sijoitusalan holdingyhtiöiden, rahoitusalan sekaholdingyhtiöiden, rahoituslaitosten, oheispalveluyritysten ja sidonnaisasiamiesten pääoma- ja rahoituslähteitä.







TOINEN OSA

OMAT VARAT

9 artikla

Omien varojen koostumus

▼C2

1. Sijoituspalveluyrityksillä on oltava omia varoja, jotka koostuvat niiden ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) summasta, ja jotka täyttävät aina kaikki seuraavat edellytykset: a) , b) , c) ,

jossa

i) ydinpääoma (CET1) on määritelty asetuksen (EU) N:o 575/2013 toisen osan I osaston 2 luvun mukaisesti, ensisijainen lisäpääoma (AT1) on määritelty asetuksen (EU) N:o 575/2013 toisen osan I osaston 3 luvun mukaisesti ja toissijainen pääoma (T2) on määritelty asetuksen (EU) N:o 575/2013 toisen osan I osaston 4 luvun mukaisesti; ja

ii) D on määritelty 11 artiklassa.

▼B

2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen: a) asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja vähennyksiä on sovellettava kaikilta osin ilman, että kyseisen asetuksen 39 ja 48 artiklaa sovelletaan; b) asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuja vähennyksiä sovelletaan kaikilta osin ilman, että kyseisen asetuksen 41 artiklaa sovelletaan; c) asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan h alakohdassa, 56 artiklan c alakohdassa ja 66 artiklan c alakohdassa tarkoitettuja vähennyksiä sovelletaan kaikilta osin, mikäli ne liittyvät pääomainstrumenttien omistusosuuksiin, joita ei ole kaupankäyntivarastossa, ilman että kyseisen asetuksen 46, 60 ja 70 artiklassa säädettyjä mekanismeja sovelletaan; d) asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan i alakohdassa tarkoitettuja vähennyksiä sovelletaan kaikilta osin ilman, että sovelletaan kyseisen asetuksen 48 artiklaa; e) seuraavia säännöksiä ei sovelleta sijoituspalveluyritysten omien varojen määritykseen: i) asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artikla; ii) asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan h alakohdassa, 56 artiklan c alakohdassa ja 66 artiklan c alakohdassa tarkoitetut vähennykset sekä niihin liittyvät kyseisen asetuksen 46, 60 ja 70 artiklan säännökset, mikäli kyseiset vähennykset liittyvät pääomainstrumenttien omistusosuuksiin, joita ei ole kaupankäyntivarastossa; iii) asetuksen (EU) N:o 575/2013 54 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu laukaiseva tapahtuma; sijoituspalveluyrityksen on sen sijaan määritettävä laukaiseva tapahtuma, joka koskee 1 kohdassa tarkoitettua ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumenttia; iv) asetuksen (EU) N:o 575/2013 54 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kokonaismäärä; määrä, jonka kirjapitoarvoa on alennettava tai joka on muunnettava, on 1 kohdassa tarkoitetun ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentin koko pääoman määrä.

3. Sijoituspalveluyritysten on sovellettava asetuksen (EU) N:o 575/2013 toisen osan I osaston 6 luvun asiaankuuluvia säännöksiä määrittäessään omien varojen vaatimukset tämän asetuksen mukaisesti. Kyseisiä säännöksiä sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 ja 78 artiklan mukainen valvontaviranomaisen lupa katsotaan myönnetyksi, jos yksi kyseisen asetuksen 78 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tai 78 artiklan 4 kohdassa säädetyistä edellytyksistä täyttyy.

4. Sovellettaessa 1 kohdan a alakohtaa toimivaltaiset viranomaiset voivat niiden sijoituspalveluyritysten osalta, jotka eivät ole oikeushenkilöitä tai osakeyhtiöitä tai jotka täyttävät tämän asetuksen 12 artiklan 1 kohdassa säädetyt pienten ja ilman sidossuhteita olevien sijoituspalveluyritysten edellytykset, EPV:tä kuultuaan sallia, että muita välineitä tai varoja pidetään kyseisten sijoituspalveluyritysten omina varoina edellyttäen, että kyseisiin välineisiin tai varoihin voidaan soveltaa neuvoston direktiivin 86/635/ETY ( 8 ) 22 artiklan mukaista kohtelua. EPV laatii ja julkaisee yhdessä arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa kultakin toimivaltaiselta viranomaiselta saatujen tietojen perusteella luettelon kaikenlaisista välineistä tai varoista, jotka kussakin jäsenvaltiossa katsotaan sellaisenaan omiksi varoiksi, sekä pitää sitä yllä. Luettelo on julkaistava ensimmäistä kertaa viimeistään 26 päivänä joulukuuta 2020.

5. Sijoituspalveluyritysryhmään kuuluvan finanssialan yhteisön omien varojen instrumenttien omistusosuuksia ei vähennetä ryhmän yksittäisen sijoituspalveluyrityksen omien varojen laskemista varten edellyttäen, että kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: a) emoyrityksen nopealle pääoman siirrolle tai velkojen takaisinmaksulle ei ole sillä hetkellä tai ennakoitavissa olennaisia käytännön tai oikeudellisia esteitä; b) finanssialan yhteisö kuuluu emoyrityksen riskien arviointi-, mittaamis- ja valvontamenettelyjen piiriin; c) toimivaltaiset viranomaiset eivät sovella 8 artiklassa säädettyä poikkeusta.

10 artikla

Finanssialan ulkopuoliset huomattavat omistusosuudet

1. Sovellettaessa tätä osaa sijoituspalveluyritysten on vähennettävä a ja b alakohdassa määritetyt rajat ylittävät määrät asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklassa tarkoitettujen ydinpääoman (CET1) erien määrityksestä: a) huomattava omistusosuus, jonka määrä on yli 15 prosenttia sijoituspalveluyrityksen tämän asetuksen 9 artiklan mukaisesti lasketuista omista varoista mutta ilman, että sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan k alakohdan i alakohdassa tarkoitettua vähennystä, yrityksessä, joka ei ole finanssialan yhteisö; b) sijoituspalveluyrityksen muissa yrityksissä kuin finanssialan yhteisöissä olevien huomattavien omistusosuuksien kokonaismäärä, joka on yli 60 prosenttia sen tämän asetuksen 9 artiklan mukaisesti lasketuista omista varoista, mutta ilman, että sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan k alakohdan i alakohdassa tarkoitettua vähennystä.

2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kieltää sen, että sijoituspalveluyrityksellä on 1 kohdassa tarkoitettuja huomattavia omistusosuuksia, joiden määrä ylittää kyseisessä kohdassa säädetyt omien varojen prosenttiosuudet. Toimivaltaisten viranomaisten on viipymättä julkistettava päätöksensä, jossa ne käyttävät tätä valtaa.

3. Edellä 1 kohdassa määritetyssä laskennassa ei oteta huomioon muissa yrityksissä kuin finanssialan yhteisöissä olevia osakkeita, jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy: a) osakkeet ovat asetuksen (EU) N:o 575/2013 79 artiklassa tarkoitetussa väliaikaisessa omistuksessa taloudellisen avustusoperaation aikana; b) kyseisten osakkeiden hallussapito on merkintäsitoumuksia koskeva positio, jota pidetään enintään viisi työpäivää; c) osakkeet ovat sijoituspalveluyrityksen omissa nimissä toisten lukuun.

4. Osakkeita, jotka eivät ole direktiivin 86/635/ETY 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua arvonsa säilyttävää käyttöomaisuutta, ei saa sisällyttää tämän artiklan 1 kohdassa määritettyyn laskelmaan.







KOLMAS OSA

PÄÄOMAVAATIMUKSET







I OSASTO

YLEISET VAATIMUKSET

11 artikla

Omien varojen vaatimukset

1. Sijoituspalveluyrityksillä on jatkuvasti oltava 9 artiklan mukaisia omia varoja, joiden määrä on vähintään D, kun D on määritelty suurimmaksi seuraavista määristä: a) niiden kiinteitä yleiskustannuksia koskeva vaatimus, joka lasketaan 13 artiklan mukaisesti; b) niiden pysyvä vähimmäispääomavaatimus 14 artiklan mukaisesti; c) niiden K-tekijöiden mukainen vaatimus, joka lasketaan 15 artiklan mukaisesti.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jos sijoituspalveluyritys täyttää 12 artiklan 1 kohdassa säädetyt pienen ja ilman sidossuhteita olevan sijoituspalveluyrityksen edellytykset, D on määriteltävä 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyistä määristä suurimmaksi.

3. Jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että sijoituspalveluyrityksen liiketoiminnassa on tapahtunut olennainen muutos, ne voivat vaatia direktiivin (EU) 2019/2034 IV osaston 2 luvun 4 jakson mukaisesti, että sijoituspalveluyritykseen sovelletaan tässä artiklassa tarkoitettua muuta omien varojen vaatimusta.

4. Jos sijoituspalveluyritykset eivät enää täytä tai eivät tule enää täyttämään tämän artiklan vaatimuksia, niiden on ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle heti, kun ne saavat siitä tiedon.

12 artikla

Pienet ja ilman sidossuhteita olevat sijoituspalveluyritykset

1. Sovellettaessa tätä asetusta sijoituspalveluyritysten katsotaan olevan pieniä ja ilman sidossuhteita olevia sijoituspalveluyrityksiä, jos ne täyttävät kaikki seuraavat edellytykset: a) hoidettavina olevat varat (AUM) ovat 17 artiklan mukaisesti mitattuina alle 1,2 miljardia euroa; b) käsiteltävinä olevien asiakastoimeksiantojen (COH) määrä on 20 artiklan mukaisesti mitattuna pienempi kuin jompikumpi seuraavista: i) 100 miljoonaa euroa/päivä käteiskauppojen osalta; tai ii) 1 miljardia euroa/päivä johdannaisten osalta; c) säilytettävinä ja hallinnoitavina olevat varat (ASA) ovat 19 artiklan mukaisesti mitattuina nolla; d) hallussa olevat asiakasrahat (CMH) ovat 18 artiklan mukaisesti mitattuina nolla; e) päivittäinen kaupankäyntivirta (DTF) on 33 artiklan mukaisesti mitattuna nolla; f) nettopositioriski (NPR) tai annettu määritysmarginaali (CMG) 22 ja 23 artiklan mukaisesti mitattuna on nolla; g) kaupan vastapuolen maksukyvyttömyys (TCD) 26 artiklan mukaisesti mitattuna on nolla; h) sijoituspalveluyrityksen taseeseen sisältyvä ja taseen ulkopuolinen loppusumma on alle 100 miljoonaa euroa; i) sijoituspalveluyrityksen sijoituspalveluista ja -toiminnasta saadut kokonaisbruttotuotot ovat alle 30 miljoonaa euroa vuodessa tiettyä tilikautta välittömästi edeltävän kahden vuoden jakson vuotuisten lukujen perusteella laskettuna keskiarvona.

Poiketen siitä, mitä II osaston säännöksissä säädetään, sovellettaessa ensimmäisen alakohdan a, b, c, e ja f alakohtaa, sekä g alakohtaa siltä osin kuin kyseinen alakohta liittyy nettopositioriskiin, sovelletaan päivän päätösarvoja.

Sovellettaessa ensimmäisen alakohdan f alakohtaa siltä osin kuin kyseinen alakohta liittyy annettuun määritysmarginaaliin, sovelletaan päivänsisäisiä arvoja.

Sovellettaessa tämän kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohtaa ja rajoittamatta direktiivin 2014/65/EU 16 artiklan 9 kohdan ja delegoidun direktiivin (EU) 2017/593 2 ja 4 artiklan soveltamista, sovelletaan päivänsisäisiä arvoja paitsi jos tilitietojen kirjaamisessa tai tilien täsmäytyksessä on sattunut virhe, joka osoittaa virheellisesti, että sijoituspalveluyritys ylitti tämän kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa tarkoitetun nollatason, ja joka on korjattu ennen pankkipäivän päättymistä. Sijoituspalveluyrityksen on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle viipymättä virheestä, siihen johtaneista syistä ja sen korjaamisesta.

Sovellettaessa ensimmäisen alakohdan h ja i alakohtaa sovelletaan viimeksi kuluneen tilikauden, jota koskevat tilit ylin hallintoelin on hyväksynyt ja tehnyt tilinpäätöksen, lopussa olevia määriä. Jos tilinpäätöstä ja tilien hyväksymistä ei ole saatu toteutettua kuuden kuukauden kuluttua viimeksi kuluneen tilikauden päättymisestä, sijoituspalveluyrityksen on käytettävä alustavaa tilinpäätöstä.

Sijoituspalveluyritykset voivat mitata ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdissa tarkoitetut arvot soveltamalla II osaston mukaisia menetelmiä ottaen huomioon, että mittaukset on tehtävä 12 kuukauden osalta, ja jättämättä pois kolmen viimeisimmän kuukauden arvoja. Sijoituspalveluyritysten, jotka valitsevat tämän mittausmenetelmän, on ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle ja sovellettava valittua menetelmää yhtäjaksoisen, vähintään 12 peräkkäisen kuukauden kauden ajan.

2. Edellä olevan 1 kohdan a, b, h ja i alakohdassa säädettyjä edellytyksiä sovelletaan kaikkiin ryhmään kuuluviin sijoituspalveluyrityksiin yhdistetysti. Sovellettaessa 1 kohdan i alakohdan mukaista kokonaisbruttotuottojen mittausta sijoituspalveluyritykset voivat jättää huomiotta ryhmän sisäisten bruttotuottojen osalta mahdollisesti syntyvän kaksinkertaisen laskennan.

Edellä 1 kohdan c–g alakohdassa säädettyjä edellytyksiä sovelletaan jokaiseen sijoituspalveluyritykseen yksilöllisesti.

3. Jos sijoituspalveluyritys ei enää täytä kaikkia 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, katsotaan välittömästi, ettei se enää ole pieni ja ilman sidossuhteita oleva sijoituspalveluyritys.

Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jos sijoituspalveluyritys ei enää täytä 1 kohdan a, b, h tai i alakohdassa säädettyjä edellytyksiä mutta täyttää edelleen mainitun kohdan c–g alakohdassa säädetyt edellytykset, sen ei enää katsota olevan pieni ja ilman sidossuhteita oleva sijoituspalveluyritys kolmen kuukauden kuluttua päivästä, jona kynnysarvo on ylitetty. Sijoituspalveluyrityksen on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle ilman aiheetonta viivytystä kaikista kynnysarvon ylityksistä.

4. Jos sijoituspalveluyritys, joka ei ole täyttänyt kaikkia 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, täyttää ne myöhemmin, sen katsotaan olevan pieni ja ilman sidossuhteita oleva sijoituspalveluyritys vasta kuuden kuukauden kuluttua päivästä, jona edellytykset täyttyvät, jos kyseisellä ajanjaksolla ei ole tapahtunut kynnysarvojen ylityksiä ja sijoituspalveluyritys on viipymättä ilmoittanut asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle.

13 artikla

Kiinteitä yleiskustannuksia koskeva vaatimus

1. Sovellettaessa 11 artiklan 1 kohdan a alakohtaa kiinteitä yleiskustannuksia koskeva vaatimus on vähintään yksi neljäsosa edellisen vuoden kiinteistä yleiskustannuksista. Sijoituspalveluyritysten on käytettävä sovellettavasta tilinpäätössäännöksestä johtuvia lukuja.

2. Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että sijoituspalveluyrityksen toiminnassa on tapahtunut olennainen muutos, se voi mukauttaa 1 kohdassa tarkoitettua pääomamäärää.

3. Jos sijoituspalveluyritys ei ole vielä harjoittanut liiketoimintaa yhtä vuotta sijoituspalvelujen tarjoamisen tai sijoitustoiminnan harjoittamisen aloituspäivästä alkaen, sen on käytettävä 1 kohdassa tarkoitetussa laskennassa ennakoituja kiinteitä yleiskustannuksia, jotka sisältyvät sen 12 ensimmäisen toimintakuukauden ennusteisiin, jotka on toimitettu sen toimilupahakemuksen ohessa.

4. EPV laatii arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joilla täydennetään 1 kohdassa tarkoitetun vaatimuksen laskentaa sisällyttämällä siihen vähintään seuraavat vähennettävät erät: a) henkilöstön bonukset ja muut palkkiot siltä osin kuin ne riippuvat sijoituspalveluyrityksen kyseisen vuoden nettovoitosta; b) työntekijöiden, johtajien ja kumppaneiden voitto-osuudet; c) muut voitonjaot ja muut muuttuvat palkkiot siltä osin kuin ne ovat täysin harkinnanvaraisia; d) maksetut yhteispalkkiot, jotka ovat suoraan sidoksissa kokonaistuloihin sisältyviin saatuihin palkkioihin, jolloin maksettujen palkkioiden maksamisen ehtona on saatujen palkkioiden tosiasiallinen saaminen; e) sidonnaisasiamiehille suoritetut palkkiot; f) epätavanomaisesta toiminnasta johtuvat kertaluonteiset menot.

EPV:n on lisäksi määritettävä tätä artiklaa sovellettaessa olennaisen muutoksen käsite.

EPV toimittaa kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 26 päivänä joulukuuta 2020.

Siirretään komissiolle valta täydentää tätä asetusta hyväksymällä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10–14 artiklan mukaisesti.

14 artikla

Pysyvä vähimmäispääomavaatimus

Sovellettaessa 11 artiklan 1 kohdan b alakohtaa pysyvä vähimmäispääomavaatimus vastaa vähintään direktiivin (EU) 2019/2034 9 artiklassa säädettyjä perustamispääoman tasoja.







II OSASTO

K-TEKIJÖIDEN MUKAINEN VAATIMUS







1 LUKU

Yleiset periaatteet

15 artikla

K-tekijöiden mukainen vaatimus ja sovellettavat kertoimet

1. Sovellettaessa 11 artiklan 1 kohdan c alakohtaa K-tekijöiden mukainen vaatimus on vähintään seuraavien tekijöiden summa: a) asiakkaaseen kohdistuvan riskin (RtC) K-tekijät, jotka lasketaan 2 luvun mukaisesti; b) markkinaan kohdistuvan riskin (RtM) K-tekijät, jotka lasketaan 3 luvun mukaisesti; c) yritykseen kohdistuvan riskin (RtF) K-tekijät, jotka lasketaan 4 luvun mukaisesti.

2. Seuraavia kertoimia sovelletaan vastaaviin K-tekijöihin:



Taulukko 1 K-TEKIJÄT KERROIN Sekä harkinnanvaraisen salkunhoidon että ei-harkinnanvaraisten luonteeltaan jatkuvien neuvontajärjestelyjen nojalla hoidettavina olevat varat K-AUM 0,02 % Hallussa olevat asiakasrahat K-CMH (erotelluilla tileillä) 0,4 % K-CMH (erottelemattomilla tileillä) 0,5 % Säilytettävinä ja hallinnoitavina olevat varat K-ASA 0,04 % Käsiteltävinä olevat asiakastoimeksiannot K-COH käteiskaupat 0,1 % K-COH johdannaiset 0,01 % Päivittäinen kaupankäyntivirta K-DTF käteiskaupat 0,1 % K-DTF johdannaiset 0,01 %

3. Sijoituspalveluyritysten on seurattava K-tekijöidensä arvoa havaitakseen kaikki suuntaukset, jotka voivat muuttaa olennaisesti niiden seuraavan seitsemännen osan mukaisen raportointikauden omien varojen vaatimusta 11 artiklaa sovellettaessa, ja ilmoitettava tällaisesta olennaisesti erilaisesta omien varojen vaatimuksesta toimivaltaiselle viranomaiselleen.

4. Jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että sijoituspalveluyrityksen liiketoiminnassa on tapahtunut olennainen muutos, joka vaikuttaa asiaankuuluvan K-tekijän määrään, ne voivat mukauttaa vastaavaa määrää direktiivin (EU) 2019/2034 39 artiklan 39 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.

5. Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen soveltaminen ja ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden kehitys, EPV laatii arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa a) määritetään kolmannen osan II osastossa säädettyjen K-tekijöiden mittausmenetelmät; b) määritetään tässä asetuksessa tarkoitettujen eroteltujen tilien käsite niiden edellytysten osalta, joilla varmistetaan asiakasrahojen suojaaminen, jos sijoituspalveluyritys kaatuu; c) määritetään tämän artiklan 2 kohdassa olevan taulukon 1 mukaisiin K-DTF-tekijän kertoimiin tehtävät korjaukset, mikäli komission delegoidussa asetuksessa (EU) 2017/578 ( 9 ) tarkoitetuissa stressikausien markkinaolosuhteissa K-DTF-tekijää koskevat vaatimukset vaikuttavat liian rajoittavasti ja haittaavat rahoitusjärjestelmän vakautta.

EPV toimittaa kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 26 päivänä joulukuuta 2020.

Siirretään komissiolle valta täydentää tätä asetusta hyväksymällä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10–14 artiklan mukaisesti.







2 LUKU

RtC K -tekijät

16 artikla

RtC K -tekijöiden mukainen vaatimus

RtC K -tekijöiden mukainen vaatimus määritetään seuraavalla kaavalla:

K-AUM+K-CMH+K-ASA+K-COH

jossa

K-AUM on 17 artiklan mukaisesti mitattu AUM kerrottuna vastaavalla 15 artiklan 2 kohdan mukaisella kertoimella;

K-CMH on 18 artiklan mukaisesti mitattu CMH kerrottuna vastaavalla 15 artiklan 2 kohdan mukaisella kertoimella;

K-ASA on 19 artiklan mukaisesti mitattu ASA kerrottuna vastaavalla 15 artiklan 2 kohdan mukaisella kertoimella;

K-COH on 20 artiklan mukaisesti mitattu COH kerrottuna vastaavalla 15 artiklan 2 kohdan mukaisella kertoimella.

17 artikla

AUM:n mittaaminen K-AUM:n laskentaa varten

1. K-AUM:n laskentaan tarvittava AUM saadaan mittaamalla edeltävien 15 kuukauden ajalta kaikkien kuukauden aikana hoidettavina olevien varojen arvo kunkin kuukauden viimeisenä pankkipäivänä ja laskemalla näiden arvojen liukuva keskiarvo muunnettuna yhteisöjen silloiseksi toimintavaluutaksi ottamatta kuitenkaan huomioon kolmea tuoreinta kuukausiarvoa.

AUM on 12 jäljelle jäävän kuukausittaisten arvojen aritmeettinen keskiarvo.

K-AUM lasketaan kunkin kuukauden ensimmäisenä pankkipäivänä.

2. Jos sijoituspalveluyritys on virallisesti delegoinut varainhoidon toiselle finanssialan yhteisölle, nämä varat on sisällytettävä 1 kohdan mukaisesti mitattavaan AUM:n kokonaismäärään.

Jos toinen finanssialan yhteisö on virallisesti delegoinut varainhoidon sijoituspalveluyritykselle, nämä varat on jätettävä pois 1 kohdan mukaisesti mitattavasta hoidettavina olevien varojen kokonaismäärästä.

Jos sijoituspalveluyritys on hoitanut varoja alle 15 kuukauden ajan tai jos se on hoitanut niitä pidempään ollessaan pieni ja ilman sidossuhteita oleva sijoituspalveluyritys ja ylittää nyt AUM:n kynnysarvon, sen on käytettävä AUM:ia koskevia historiatietoja 1 kohdassa tarkoitetun jakson ajan heti, kun kyseiset tiedot ovat saatavilla K-AUM:n laskentaa varten. Toimivaltainen viranomainen voi korvata puuttuvat historiatiedot lakisääteisillä määrityksillä, jotka perustuvat direktiivin 2014/65/EU 7 artiklan mukaisesti toimitettuihin sijoituspalveluyrityksen liiketoimintaennusteisiin.

18 artikla

CMH:n mittaaminen K-CMH:n laskentaa varten

1. K-CMH:n laskentaan tarvittava CMH saadaan mittaamalla edeltävien yhdeksän kuukauden ajalta kaikkien päivän aikana hallussa olevien asiakasrahojen arvo kunkin pankkipäivän päättyessä ja laskemalla näiden arvojen liukuva keskiarvo ottamatta kuitenkaan huomioon kolmea viimeisintä kuukautta.

CMH on kuuden jäljelle jäävän kuukauden päivittäisten arvojen aritmeettinen keskiarvo.

K-CMH lasketaan kunkin kuukauden ensimmäisenä pankkipäivänä.

2. Jos sijoituspalveluyritys on pitänyt asiakasrahoja hallussaan alle yhdeksän kuukauden ajan, sen on käytettävä CMH-tekijää koskevia historiatietoja 1 kohdassa tarkoitetun jakson ajan heti, kun kyseiset tiedot ovat saatavilla K-CMH:n laskentaa varten.

Toimivaltainen viranomainen voi korvata puuttuvat historiatiedot lakisääteisillä määrityksillä, jotka perustuvat direktiivin 2014/65/EU 7 artiklan mukaisesti toimitettuihin sijoituspalveluyrityksen liiketoimintaennusteisiin.

19 artikla

ASA:n mittaaminen K-ASA:n laskentaa varten

1. K-ASA:n laskentaan tarvittava ASA saadaan mittaamalla edeltävien yhdeksän kuukauden ajalta kaikkien päivän aikana säilytettävinä ja hallinnoitavina olevien varojen arvo kunkin pankkipäivän päättyessä ja laskemalla näiden arvojen liukuva keskiarvo ottamatta kuitenkaan huomioon kolmea viimeisintä kuukautta.

ASA on kuuden jäljelle jäävän kuukauden päivittäisten arvojen aritmeettinen keskiarvo.

K-ASA lasketaan kunkin kuukauden ensimmäisenä pankkipäivänä.

2. Jos sijoituspalveluyritys on virallisesti delegoinut varojen säilyttämis- ja hoitotehtävät toiselle finanssialan yhteisölle tai jos toinen finanssialan yhteisö on virallisesti delegoinut kyseiset tehtävät sijoituspalveluyritykselle, kyseiset varat on sisällytettävä 1 kohdan mukaisesti mitattavaan ASA:n kokonaismäärään.

3. Jos sijoituspalveluyritys on säilyttänyt ja hallinnoinut varoja alle kuuden kuukauden ajan, sen on käytettävä ASA-tekijää koskevia historiatietoja 1 kohdassa tarkoitetusta jaksosta alkaen heti, kun tällaiset tiedot ovat saatavilla. Toimivaltainen viranomainen voi korvata puuttuvat historiatiedot lakisääteisillä määrityksillä, jotka perustuvat direktiivin 2014/65/EU 7 artiklan mukaisesti toimitettuihin sijoituspalveluyrityksen liiketoimintaennusteisiin.

20 artikla

COH:n mittaaminen K-COH:n laskentaa varten

1. K-COH:n laskentaan tarvittava COH saadaan mittaamalla edeltävien kuuden kuukauden ajalta kaikkien päivän aikana käsiteltävinä olevien asiakastoimeksiantojen arvo jokaisen pankkipäivän aikana ja laskemalla näiden arvojen liukuva keskiarvo ottamatta kuitenkaan huomioon kolmea viimeisintä kuukautta.

COH on kolmen jäljelle jäävän kuukauden päivittäisten arvojen aritmeettinen keskiarvo.

K-COH lasketaan kunkin kuukauden ensimmäisenä pankkipäivänä.

2. COH saadaan laskemalla yhteen sekä käteiskauppojen että johdannaisten osalta ostojen absoluuttinen arvo ja myyntien absoluuttinen arvo seuraavasti: a) käteiskauppojen osalta arvo on kussakin kaupassa maksettu tai vastaanotettu määrä; b) johdannaisten osalta kaupan arvo on sopimuksen nimellisarvo.

Korkojohdannaisten nimellismäärä on mukautettava kyseisten sopimusten jäljellä olevana maturiteettina (vuosina ilmaistuna). Nimellismäärä on kerrottava seuraavalla kaavalla lasketun duraation mukaisesti:

Duraatio=(jäljellä oleva maturiteetti (vuosina ilmaistuna))/10

COH:hon sisällytetään salkunhoitopalveluja sijoitusrahastojen lukuun tarjoavien sijoituspalveluyritysten toteuttamat liiketoimet sanotun kuitenkaan rajoittamatta viidennen alakohdan soveltamista.

COH:hon sisällytetään sellaisesta sijoitusneuvonnasta johtuvat liiketoimet, jonka osalta sijoituspalveluyritys ei laske K-AUM:ia.

COH:hon ei sisällytetä sijoituspalveluyrityksen käsittelemiä liiketoimia, jotka liittyvät asiakkaan sijoitussalkun hoitamiseen ja joissa sijoituspalveluyritys jo laskee kyseisen asiakkaan sijoituksia koskevan K-AUM:n tai joissa kyseinen toiminta liittyy varainhoidon delegoimiseen sijoituspalveluyritykselle, joka ei 17 artiklan 2 kohdan nojalla osaltaan edistä kyseisen sijoituspalveluyrityksen AUM-tekijää.

COH:sta jätetään pois sijoituspalveluyrityksen omissa nimissään itseään varten tai asiakkaan lukuun toteuttamat liiketoimet.

Sijoituspalveluyritykset voivat jättää COH:ta koskevien mittausten ulkopuolelle kaikki sellaiset toimeksiannot, joita ei ole toteutettu, jos toteuttamatta jättäminen johtuu siitä, että asiakas peruuttaa toimeksiannon aikataulun mukaisesti.

3. Jos sijoituspalveluyritys on käsitellyt asiakastoimeksiantoja alle kuuden kuukauden ajan tai jos se on käsitellyt niitä pidempään ollessaan pieni ja ilman sidossuhteita oleva sijoituspalveluyritys, sen on käytettävä COH:ta koskevia historiatietoja 1 kohdassa tarkoitetusta ajanjaksosta alkaen heti, kun kyseiset tiedot ovat saatavilla K-COH:n laskentaa varten. Toimivaltainen viranomainen voi korvata puuttuvat historiatiedot lakisääteisillä määrityksillä, jotka perustuvat direktiivin 2014/65/EU 7 artiklan mukaisesti toimitettuihin sijoituspalveluyrityksen liiketoimintaennusteisiin.







3 LUKU

RtM K -tekijät

21 artikla

RtM K -tekijöiden mukainen vaatimus

1. RtM K -tekijöiden mukainen vaatimus, joka koskee omaan lukuunsa joko itseään varten tai asiakkaan puolesta kauppaa käyvän sijoituspalveluyrityksen kaupankäyntivaraston positioita, on joko 22 artiklan mukaisesti laskettu K-NPR tai 23 artiklan mukaisesti laskettu K-CMG.

2. Sijoituspalveluyritysten on hallinnoitava kaupankäyntivarastoaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan I osaston 3 luvun mukaisesti.

3. RtM K-tekijöiden mukaista vaatimusta sovelletaan kaikkiin kaupankäyntivaraston positioihin, joihin kuuluvat erityisesti vieraan pääoman ehtoisten rahoitusvälineiden positiot (mukaan lukien arvopaperistamisinstrumentit), oman pääoman ehtoiset rahoitusvälineet, yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset, valuutta ja kulta sekä hyödykkeet (päästöoikeudet mukaan lukien).

4. Sijoituspalveluyrityksen on otettava huomioon RtM K-tekijöiden mukaisen vaatimuksen laskennassa muita kuin kaupankäyntivaraston positioita, jos ne aiheuttavat valuuttakurssi- tai hyödykeriskin.

22 artikla

K-NPR:n laskenta

Omaan lukuunsa joko itseään varten tai asiakkaan puolesta kauppaa käyvän sijoituspalveluyrityksen kaupankäyntivaraston positioita koskeva omien varojen vaatimus, joka tarvitaan K-NPR:n laskemiseen, lasketaan käyttämällä yhtä seuraavista menetelmistä:

a) asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan IV osaston 2, 3 ja 4 luvussa säädetty standardimenetelmä;

b) asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan IV osaston 1 a luvussa säädetty vaihtoehtoinen standardimenetelmä;

c) asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan IV osaston 1 b luvussa säädetty vaihtoehtoinen sisäisten mallien menetelmä.

23 artikla

K-CMG:n laskenta

1. Sovellettaessa 21 artiklaa toimivaltaisen viranomaisen on sallittava, että sijoituspalveluyritys laskee K-CMG:n kaikille määrityksen kohteena oleville positioille tai salkkukohtaisesti, jos koko sijoitussalkku kuuluu määrityksen tai vakuusmarginaalien laskemisen piiriin, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) sijoituspalveluyritys ei kuulu ryhmään, johon sisältyy luottolaitos; b) kyseiset liiketoimet määritetään ja selvitetään ehdot täyttävän keskusvastapuolen määritysosapuolen vastuulla ja kyseinen määritysosapuoli on tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu luottolaitos tai sijoituspalveluyritys, ja liiketoimille tehdään joko keskusvastapuolimääritys ehdot täyttävän keskusvastapuolen tasolla tai ne toimitetaan muutoin luovutus maksua vastaan -periaatteella mainitun määritysosapuolen vastuulla; c) määritysosapuolen edellyttämän kokonaismarginaalin laskenta perustuu määritysosapuolen vakuusmalliin; d) sijoituspalveluyritys on osoittanut toimivaltaiselle viranomaiselle, että K-CMG:n valinta RtM-riskin laskentaa varten voidaan perustella tietyillä kriteereillä, joita voivat olla sijoituspalveluyrityksen keskeisten toimintojen luonne, jolloin niiden on pääasiassa oltava määrityksen ja vakuusmarginaalien laskemisen piiriin kuuluvaa kaupankäyntitoimintaa määritysosapuolen vastuulla, sekä se, että sijoituspalveluyrityksen muut toiminnot ovat merkitykseltään vähäisiä mainittuihin keskeisiin toimintoihin verrattuna; ja e) toimivaltainen viranomainen on arvioinut, että K-CMG:n piiriin kuuluvan sijoitussalkun (salkkujen) valintaa ei ole tehty tarkoituksena hyödyntää omien varojen vaatimusten osalta toimijalle suotuisinta sääntelyä kohtuuttomalla tai vakavaraisuuden kannalta epäasianmukaisella tavalla.

Ensimmäisen alakohdan c alakohdan soveltamiseksi toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava säännöllisesti arviointi sen vahvistamiseksi, että vakuusmalli johtaa vakuusvaatimuksiin, joissa otetaan huomioon sijoituspalveluyritysten kaupankäynnin kohteena olevien tuotteiden riskiominaisuudet sekä vakuuksien keräämisen aikaväli, markkinoiden likviditeetti ja muutosten mahdollisuus transaktion aikana.

Vakuusvaatimusten on oltava riittäviä kattamaan asianmukaisella aikavälillä tappiot, joita vähintään 99 prosenttia riskimuutoksista saattaa aiheuttaa siten, että pitoaika on ainakin kaksi pankkipäivää. Kyseisen määritysosapuolen käyttämät vakuusmallit tämän kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetun vakuuden vaatimista varten on suunniteltava siten, että varovaisuuden taso on vastaava kuin mitä edellytetään vakuusvaatimuksia koskevissa asetuksen (EU) N:o 648/2012 41 artiklan säännöksissä.

2. K-CMG:n on oltava määritysosapuolen päivittäin sijoituspalveluyritykseltä edellyttämän kokonaismarginaalin kolmanneksi suurin määrä edeltävien kolmen kuukauden aikana kerrottuna kertoimella 1,3.

3. EPV laatii arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joilla määritetään edellytetyn kokonaismarginaalin määrän laskenta sekä 2 kohdassa tarkoitettu K-CMG:n laskentamenetelmä, erityisesti kun K-CMG:tä sovelletaan salkkukohtaisesti, sekä 1 kohdan e alakohdan säännösten noudattamista koskevia edellytyksiä.

EPV toimittaa kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 26 päivänä joulukuuta 2020.

Siirretään komissiolle valta täydentää tätä asetusta hyväksymällä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10–14 artiklan mukaisesti.







4 LUKU

RtF K -tekijät

24 artikla

RtF K -tekijöiden mukainen vaatimus

RtF K -tekijöiden mukainen vaatimus määritetään seuraavalla kaavalla:

K-TCD+K-DTF+K-CON

jossa

K-TCD on 26 artiklan mukaisesti laskettu määrä;

K-DTF on 33 artiklan mukaisesti mitattu DTF kerrottuna vastaavalla 15 artiklan 2 kohdan mukaisella kertoimella ja

K-CON on 39 artiklan mukaisesti laskettu määrä.

K-TCD ja K-CON perustuvat omaan lukuunsa joko itseään varten tai asiakkaan puolesta kauppaa käyvän sijoituspalveluyrityksen kaupankäyntivarastoon kirjattuihin liiketoimiin.

K-DTF perustuu omaan lukuunsa joko itseään varten tai asiakkaan puolesta kauppaa käyvän sijoituspalveluyrityksen kaupankäyntivarastoon kirjattuihin liiketoimiin sekä liiketoimiin, jotka sijoituspalveluyritys toteuttaa toteuttamalla toimeksiantoja asiakkaiden lukuun omissa nimissään.







1 jakso

Kaupan vastapuolen maksukyvyttömyys

25 artikla

Soveltamisala

1. Tätä jaksoa sovelletaan seuraaviin sopimuksiin ja liiketoimiin: a) asetuksen (EU) N:o 575/2013 liitteessä II luetellut johdannaissopimukset seuraavia lukuun ottamatta: i) keskusvastapuolen suoraan tai välillisesti määrittämät johdannaissopimukset, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: — kyseisiin sopimuksiin liittyvät sijoituspalveluyrityksen positiot ja omaisuuserät ovat erillään ja eroteltuina sekä määritysosapuolen että keskusvastapuolen tasolla niin määritysosapuolen kuin kyseisen määritysosapuolen muiden asiakkaiden positioista ja omaisuuseristä ja tämän erottelun seurauksena kyseiset positiot ja omaisuuserät ovat kansallisen lainsäädännön mukaan konkurssioikeudellisesti erillisiä ja eroteltuja, jos määritysosapuoli tai yksi tai useampi sen muista asiakkaista laiminlyö maksunsa tai tulee maksukyvyttömäksi; — kyseiseen määritysosapuoleen sovellettavilla tai sitä sitovilla laeilla, asetuksilla, säännöillä ja sopimusjärjestelyillä helpotetaan kyseisiin sopimuksiin liittyvien asiakkaan positioiden ja vastaavien vakuuksien siirtämistä toiselle määritysosapuolelle sovellettavan riskivakuusjakson aikana siinä tapauksessa, että alkuperäinen määritysosapuoli laiminlyö maksunsa tai tulee maksukyvyttömäksi; — sijoituspalveluyritys on saanut riippumattoman, kirjallisen ja perustellun oikeudellisen lausunnon, jossa todetaan, että oikeudellisissa kiistoissa sijoituspalveluyritykselle ei aiheudu minkäänlaisia tappioita, jos sen määritysosapuoli tai jokin sen määritysosapuolen asiakkaista tulee maksukyvyttömäksi; ii) pörssilistatut johdannaissopimukset; iii) johdannaissopimukset, joilla suojataan kaupankäyntivaraston ulkopuolisessa toiminnassa syntynyttä sijoituspalveluyrityksen positiota; b) pitkän selvitysajan liiketoimet; c) takaisinostotransaktiot; d) arvopaperien tai hyödykkeiden lainaksiantamiseen tai -ottamiseen liittyvät liiketoimet; e) vakuudellinen limiittiluotonanto; f) muuntyyppiset arvopapereilla toteutettavat rahoitustoimet; g) direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevassa B osan 2 kohdassa tarkoitetut luotot ja lainat, jos sijoituspalveluyritys käy kauppaa asiakkaan nimissä tai vastaanottaa ja välittää toimeksiannon toteuttamatta sitä.

Ensimmäisen alakohdan a kohdan i alakohdan soveltamiseksi ehdot täyttävän keskusvastapuolen suoraan tai välillisesti määrittämien johdannaissopimusten katsotaan täyttävän edellä mainitut edellytykset.

2. Liiketoimet seuraavien vastapuolityyppien kanssa jätetään K-TCD:n laskennan ulkopuolelle: a) valtiot ja keskuspankit, jos arvopaperistettaviin omaisuuseriin sovelletaan 0 prosentin riskipainoa asetuksen (EU) N:o 575/2013 114 artiklan mukaisesti; b) asetuksen (EU) N:o 575/2013 117 artiklan 2 kohdassa luetellut monenkeskiset kehityspankit; c) asetuksen (EU) N:o 575/2013 118 artiklassa luetellut kansainväliset organisaatiot.

3. Sijoituspalveluyritys voi toimivaltaisen viranomaisen etukäteissuostumuksella jättää vastapuolen kanssa tehtyjen K-TCD-liiketoimien laskennan soveltamisalan ulkopuolelle, kun vastapuoli on emoyritys, sen tytäryritys tai emoyrityksen tytäryritys taikka yritys, jolla on sijoituspalveluyritykseen direktiivin 2013/34/EU 22 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu suhde. Toimivaltaisten viranomaisten on myönnettävä lupa, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) vastapuoli on luottolaitos, sijoituspalveluyritys tai rahoituslaitos, joihin sovelletaan asianmukaisia vakavaraisuusvaatimuksia; b) vastapuoli kuuluu kokonaisuudessaan saman varovaisuusperiaatteen piiriin kuin sijoituspalveluyritys asetuksen (EU) N:o 575/2013 tai tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti tai vastapuolta ja sijoituspalveluyritystä valvotaan ryhmän pääomavaatimuksen noudattamisen osalta tämän asetuksen 8 artiklan mukaisesti; c) vastapuoleen sovelletaan samoja riskien arviointi-, mittaamis- ja valvontamenettelyjä kuin sijoituspalveluyritykseen; d) vastapuoli on sijoittautunut samaan jäsenvaltioon kuin sijoituspalveluyritys; e) vastapuolen nopealle omien varojen siirrolle tai velkojen takaisinmaksulle sijoituspalveluyritykselle ei ole senhetkisiä tai ennakoitavissa olevia olennaisia, käytännöllisiä tai oikeudellisia esteitä.

4. Poiketen siitä, mitä tässä jaksossa säädetään, sijoituspalveluyritys voi toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella laskea asetuksen (EU) N:o 575/2013 liitteessä II lueteltujen johdannaissopimusten sekä tämän artiklan 1 kohdan b–f alakohdassa tarkoitettujen liiketoimien vastuuarvon soveltamalla yhtä asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan II osaston 6 luvun 3, 4 tai 5 jaksossa vahvistettua menetelmää ja laskea niitä koskevat omien varojen vaatimukset kertomalla vastuuarvon vastapuolityypille tämän asetuksen 26 artiklassa olevan taulukon 2 mukaisesti määritellyllä riskitekijällä.

Sijoituspalveluyritykset, jotka on sisällytetty konsolidoituun valvontaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisen osan II osaston 2 luvun mukaisesti, voivat laskea niitä koskevan omien varojen vaatimuksen kertomalla riskipainotetut vastuuerät, jotka on laskettu asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan II osaston 2 luvun 1 jakson mukaisesti, 8 prosentilla.

5. Sovellettaessa tämän artiklan 4 kohdan poikkeusta sijoituspalveluyritysten on lisäksi sovellettava vastuun arvonoikaisua (CVA) koskevaa tekijää kertomalla tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettu omien varojen vaatimus 32 artiklan mukaisesti lasketulla CVA:lla

Sijoituspalveluyritykset, jotka on sisällytetty konsolidoituun valvontaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisen osan II osaston 2 luvun mukaisesti, voivat CVA-tekijäkertoimen soveltamisen sijaan laskea vastuun arvonoikaisuriskiin liittyvät omien varojen vaatimukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan VI osaston mukaisesti.

26 artikla

K-TCD:n laskenta

Laskettaessa K-TCD:tä omien varojen vaatimus määritetään seuraavalla kaavalla:

Omien varojen vaatimus=α•EV•RF•CVA

jossa

α = 1,2;

EV = 27 artiklan mukaisesti laskettu vastuuarvo;

RF = vastapuolityypille taulukossa 2 määritetty riskitekijä; ja

CVA = 32 artiklan mukaisesti laskettu vastuun arvonoikaisu.







Taulukko 2 Vastapuolityyppi Riskitekijä Valtiot, keskuspankit sekä julkisyhteisöt ja julkisoikeudelliset laitokset 1,6 % Luottolaitokset ja sijoituspalveluyritykset 1,6 % Muut vastapuolet 8 %

27 artikla

Vastuuarvon laskenta

Vastuuarvo lasketaan seuraavalla kaavalla:

Vastuuarvo=Max(0;RC+PFE-C)

jossa

RC = 28 artiklassa määritetty jälleenhankinta-arvo;

PFE = 29 artiklassa määritetty tulevaisuuden potentiaalinen vastapuoliriski; ja

C = 30 artiklassa määritetty vakuus.

Jälleenhankinta-arvoa (RC) ja vakuutta (C) sovelletaan kaikkiin 25 artiklassa tarkoitettuihin liiketoimiin.

Tulevaisuuden potentiaalista vastapuoliriskiä (PFE) sovelletaan ainoastaan johdannaissopimuksiin.

Sijoituspalveluyritys voi laskea yksittäisen vastuuarvon nettoutusryhmän tasolla kaikille nettoutussopimuksen kattamille liiketoimille, jos 31 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät. Jos kyseisistä ehdoista yksikin jää täyttymättä, sijoituspalveluyrityksen on käsiteltävä kutakin liiketointa ikään kuin se muodostaisi oman nettoutusryhmänsä.

28 artikla

Jälleenhankinta-arvo (RC)

Edellä 27 artiklassa tarkoitettu jälleenhankinta-arvo määritetään seuraavasti:

a) johdannaissopimuksissa RC on CMV;

b) pitkän selvitysajan liiketoimissa RC on maksusuorituksen käteisvarojen määrä, joka sijoituspalveluyrityksen on maksettava tai vastaanotettava suorituksen yhteydessä; saatavia on käsiteltävä positiivisina määrinä ja maksettavia negatiivisina määrinä;

c) takaisinostotransaktioissa ja arvopaperien tai hyödykkeiden lainaksiantamiseen tai -ottamiseen liittyvissä liiketoimissa RC on lainaksiannettujen tai -otettujen käteisvarojen määrä; sijoituspalveluyrityksen lainaksi antamia käteisvaroja on käsiteltävä positiivisina määrinä ja sijoituspalveluyrityksen lainaksi ottamia käteisvaroja negatiivisina määrinä;

d) arvopapereilla toteutettavissa rahoitustoimissa, joissa liiketoimen molemmat osat ovat arvopapereita, RC on sijoituspalveluyrityksen lainaksi antaman arvopaperin CMV. CMV:tä on korotettava soveltamalla 30 artiklan taulukossa 4 esitettyä vastaavaa volatiliteettikorjausta;

e) vakuudellisissa limiittiluotonannoissa ja 25 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetuissa luotoissa ja lainoissa RC on varojen kirjanpitoarvo sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti.

29 artikla

Tulevaisuuden potentiaalinen vastapuoliriski

1. Edellä 27 artiklassa tarkoitettu tulevaisuuden potentiaalinen vastapuoliriski (PFE) lasketaan kullekin johdannaiselle seuraavien tekijöiden tulona: a) tämän artiklan 2–6 kohdan mukaisesti määritetty liiketoimen efektiivinen nimellismäärä (EN); ja b) tämän artiklan 7 kohdan mukaisesti määritetty valvojan määrittämä tekijä (SF);

2. Efektiivinen nimellismäärä (EN) on tulo, joka saadaan kertomalla keskenään 3 kohdan mukaisesti laskettu nimellismäärä, sen 4 kohdan mukaisesti laskettu duraatio ja sen 6 kohdan mukaisesti laskettu valvojan määrittämä delta.

3. Nimellismäärä määritetään seuraavasti, jollei se ole selkeästi ilmoitettu ja kiinteä erääntymiseen saakka: a) valuuttajohdannaissopimusten tapauksessa nimellismäärä on sopimuksen valuuttaosan nimellismäärä kansalliseksi valuutaksi muunnettuna. Jos valuuttakaupan molemmat osat ovat muiden valuuttojen kuin kansallisen valuutan määräisiä, kummankin osan nimellismäärä muunnetaan kansalliseksi valuutaksi, ja nimellismäärä on se osa, jonka arvo on kansallisen valuutan määräisenä suurempi; b) osake- ja hyödykejohdannaissopimusten ja päästöoikeuksien ja niiden johdannaisten tapauksessa nimellismäärä on välineen yhden yksikön markkinahinnan ja kaupassa referenssinä olevien yksikköjen lukumäärän tulo; c) sellaisten liiketoimien tapauksessa, joissa on useita tilariippuvaisia tuottoja, digitaalioptiot tai tavoitetuottotermiinit mukaan luettuina, sijoituspalveluyrityksen on laskettava nimellismäärä kutakin tilaa varten ja käytettävää tässä laskennassa saatua suurinta nimellismäärää; d) jos nimellismäärä lasketaan kaavalla, joka sisältää markkina-arvoja, sijoituspalveluyrityksen on käytettävä CMV:itä määrittäessään kaupan nimellismäärää; e) vaihtuvan nimellismäärän swapien, kuten pääomamäärältään alenevien ja pääomamäärältään kasvavien swapien tapauksessa sijoituspalveluyritysten on käytettävä kaupan nimellismääränä keskimääräistä nimellismäärää, joka lasketaan swapin jäljellä olevalta voimassaoloajalta; f) vivutettujen swapien tapauksessa nimellismäärä määritetään siten, että vivutettu swap muunnetaan vastaavan vivuttamattoman swapin nimellismääräksi ja ilmoitettu nimellismäärä kerrotaan korkoihin sovellettavalla kertoimella, kun kaikki swapiin kuuluvat korot kerrotaan jollakin kertoimella; g) useita pääoman vaihtoja sisältävän johdannaissopimuksen tapauksessa nimellismäärä kerrotaan johdannaissopimukseen sisältyvien pääoman vaihtojen lukumäärällä nimellismäärän määrittämiseksi.

4. Korkosopimusten ja luottojohdannaissopimusten nimellismäärää näiden sopimusten jäljellä olevana (vuosina ilmaistuna) maturiteettina mukautetaan seuraavalla kaavalla lasketun duraation mukaisesti:

duraatio=((1-exp(-0,05•jäljellä oleva maturiteetti)))/0,05

Muiden johdannaissopimusten kuin korkosopimusten ja luottojohdannaissopimusten osalta duraatio on 1.

5. Sopimuksen erääntymispäivä on viimeisin päivä, jona sopimus voidaan vielä toteuttaa.

Jos johdannaisessa on referenssinä toisen korko- tai luottoinstrumentin arvo, ajanjakso määritetään kohde-etuutena toimivan instrumentin perusteella.

Optioiden tapauksessa erääntymispäivä on sopimuksessa ilmoitettu viimeinen päivä, jolloin sopimus voidaan toteuttaa.

Johdannaissopimuksessa, joka on strukturoitu siten, että määrättyinä päivinä kaikki jäljellä olevat vastuut selvitetään ja ehdot tarkistetaan siten, että sopimuksen käypä arvo on nolla, jäljellä oleva maturiteetti on sama kuin seuraavaan tarkistuspäivään jäljellä oleva aika.

6. Sijoituspalveluyritys voi itse laskea optioiden ja swaptioiden valvojan määrittämän deltan käyttämällä asianmukaista mallia edellyttäen, että toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät sen. Mallin avulla estimoidaan option arvon muutos kohde-etuuden markkina-arvossa tapahtuviin pieniin muutoksiin nähden. Muissa kuin optioita ja swaptioita koskevissa liiketoimissa, tai jos toimivaltaiset viranomaiset eivät ole hyväksyneet mitään mallia, delta on 1.

7. Valvojan määrittämä tekijä (SF) vahvistetaan kullekin omaisuuslajille seuraavan taulukon mukaisesti:



Taulukko 3 Omaisuuslaji Valvojan määrittämä tekijä Korko 0,5 % Valuutta 4 % Luotto 1 % Osake (yksi riskikohde) 32 % Osakeindeksi 20 % Hyödyke ja päästöoikeus 18 % Muut 32 %

8. Nettoutusryhmän tulevaisuuden potentiaalinen vastapuoliriski on kaikkien nettoutusryhmään kuuluvien liiketoimien tulevaisuuden potentiaalisten vastapuoliriskien summa, joka kerrotaan; a) 0,42:lla niiden liiketoimien nettoutusryhmien osalta, jotka toteutetaan finanssialalla toimivien tai finanssialan ulkopuolisten vastapuolten kanssa ja joiden vakuudet vaihdetaan kahdenvälisesti vastapuolen kanssa, tarvittaessa asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti; b) 1:llä muiden nettoutusryhmien osalta.

30 artikla

Vakuudet

1. Kaikkiin vakuuksiin sekä kahdenvälisissä että 25 artiklassa tarkoitetuissa määritetyissä liiketoimissa sovelletaan volatiliteettikorjauksia seuraavan taulukon mukaisesti:



Taulukko 4 Omaisuuslaji Volatiliteettikorjaus takaisinostotransaktioissa Volatiliteettikorjaus muissa liiketoimissa Valtioiden tai keskuspankkien liikkeeseen laskemat vieraan pääoman ehtoiset arvopaperit ≤ 1 vuosi 0,707 % 1 % > 1 vuosi ≤ 5 vuotta 2,121 % 3 % > 5 vuotta 4,243 % 6 % Muiden yhteisöjen liikkeeseen laskemat vieraan pääoman ehtoiset arvopaperit ≤ 1 vuosi 1,414 % 2 % > 1 vuosi ≤ 5 vuotta 4,243 % 6 % > 5 vuotta 8,485 % 12 % Arvopaperistamispositiot ≤ 1 vuosi 2,828 % 4 % > 1 vuosi ≤ 5 vuotta 8,485 % 12 % > 5 vuotta 16,970 % 24 % Julkisesti noteeratut osakkeet ja vaihdettavissa olevat instrumentit 14,143 % 20 % Muut arvopaperit ja hyödykkeet 17,678 % 25 % Kulta 10,607 % 15 % Käteisvarat 0 % 0 %

Taulukossa 4 arvopaperistamispositioilla ei tarkoiteta uudelleenarvopaperistamispositioita.

Toimivaltaiset viranomaiset voivat muuttaa volatiliteettikorjausta tietyntyyppisten hyödykkeiden osalta, joiden hintojen volatiliteetti on eritasoista. Niiden on ilmoitettava EPV:lle kyseisistä päätöksistä sekä muutoksiin johtaneista syistä.

2. Vakuuden arvo määritetään seuraavasti: a) edellä olevia 25 artiklan 1 kohdan a, e ja g alakohtaa sovellettaessa sijoituspalveluyrityksen vastapuoleltaan saaman vakuuden arvo, jota alennetaan taulukon 4 mukaisesti; b) edellä 25 artiklan 1 kohdan b, c, d ja f alakohdassa tarkoitetuissa liiketoimissa arvopaperiosan CMV:n ja sijoituspalveluyrityksen asettaman tai vastaanottaman vakuuden nettomäärän summa.

Arvopapereilla toteutettavissa rahoitustoimissa, joissa liiketoimen molemmat osat ovat arvopapereita, vakuus on sijoituspalveluyrityksen lainaksi ottaman arvopaperin CMV.

Jos sijoituspalveluyritys ostaa arvopaperin tai on antanut sen lainaksi, arvopaperin markkina-arvoa on käsiteltävä negatiivisena määränä, ja sitä on alennettava suurempaan negatiiviseen määrään soveltamalla taulukon 4 volatiliteettikorjausta. Jos sijoituspalveluyritys myy arvopaperin tai on ottanut sen lainaksi, arvopaperin CMV:tä on käsiteltävä positiivisena määränä, ja sitä on alennettava soveltamalla taulukon 4 volatiliteettikorjausta.

Jos erityyppiset liiketoimet kuuluvat nettoutussopimuksen piiriin ja jollei 31 artiklassa säädetyistä edellytyksistä muuta johdu, taulukossa 4 tarkoitettuja volatiliteettikorjauksia ”muissa liiketoimissa” on sovellettava ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdan mukaisesti laskettuihin vastaaviin määriin liikkeeseenlaskijan mukaan ja kunkin omaisuuslajin osalta.

3. Jos liiketoimi ja vastaanotettu tai asetettu vakuus ovat eri valuutoissa, sovelletaan ylimääräistä valuuttaeroihin perustuvaa 8 prosentin volatiliteettikorjausta.

31 artikla

Nettouttaminen

Sovellettaessa tätä jaksoa sijoituspalveluyritys voi ensiksi käsitellä nettoutussopimukseen sisältyviä täysin yhdenmukaisia sopimuksia yhtenä sopimuksena, jonka nimellinen pääoma vastaa nettotuloja, ja toiseksi nettouttaa muita liiketoimia, jotka kuuluvat sellaisen uudistamisen piiriin, jossa kaikki sijoituspalveluyrityksen ja sen vastapuolen väliset velvoitteet yhdistyvät ilman eri toimenpidettä siten, että uudistamisen yhteydessä aiemmat bruttomääräiset velvoitteet korvataan laillisesti yhdellä nettosummalla, ja kolmanneksi se voi nettouttaa muita liiketoimia, jos sijoituspalveluyritys varmistaa, että seuraavat edellytykset ovat täyttyneet:

a) vastapuolen kanssa tehdyn nettoutussopimuksen tai muun sopimuksen perusteella syntyy yksi yhtenäinen, kaikki sopimuksen kattamat liiketoimet kattava oikeudellinen velvoite siten, että sijoituspalveluyrityksellä on oikeus saada tai velvoite maksaa kaikkien sopimuksen kattamien yksittäisten liiketoimien osalta ainoastaan se nettosumma, joka syntyy laskettaessa yhteen markkinahintaiset positiiviset ja negatiiviset varojen erät, jos vastapuoli laiminlyö velvoitteensa jostakin seuraavista syistä: i) maksukyvyttömyys; ii) konkurssi; iii) likvidaatio; tai iv) vastaavat olosuhteet;

b) nettoutussopimus ei sisällä määräystä, joka vastapuolen syyllistyessä laiminlyöntiin antaa osapuolelle, joka ei ole syyllistynyt laiminlyöntiin, mahdollisuuden suorittaa vain osan maksuista tai olla maksamatta laiminlyövän osapuolen pesälle, vaikka laiminlyövä osapuoli olisi nettovelkoja;

c) sijoituspalveluyritys on saanut riippumattoman kirjallisen ja perustellun oikeudellisen lausunnon, jonka perusteella nettoutussopimuksen riitauttamistapauksessa sijoituspalveluyrityksen saatavat ja velvoitteet ovat samat kuin a alakohdassa tarkoitetut saatavat ja velvoitteet seuraavan oikeudellisen järjestelyn nojalla: i) sen lainkäyttöalueen lainsäädäntö, jolle vastapuoli on sijoittautunut, ii) jos asia koskee vastapuolen ulkomaista sivuliikettä, sen lainkäyttöalueen lainsäädäntö, jolla sivuliike sijaitsee, iii) lainsäädäntö, jolla säännellään nettoutussopimuksen kattamia yksittäisiä liiketoimia, tai iv) lainsäädäntö, jolla säännellään nettoutuksen täytäntöönpanoon tarvittavia sopimuksia.

32 artikla

Vastuun arvonoikaisu

Tätä jaksoa sovellettaessa CVA:lla tarkoitetaan vastapuolten kanssa tehtyjen kauppojen muodostaman salkun keskimääräiseen markkina-arvoon tehtävää oikaisua, joka sisältää vastapuolen sijoituspalveluyritykselle aiheuttaman luottoriskin senhetkisen CMV:n mutta ei sisällä sijoituspalveluyrityksen vastapuolelle aiheuttaman luottoriskin senhetkistä CMV:tä.

CVA on 1,5 kaikissa muissa liiketoimissa paitsi seuraavissa liiketoimissa, joissa CVA on 1:

a) liiketoimet asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 9 alakohdassa määriteltyjen finanssialan ulkopuolisten vastapuolten kanssa taikka kolmanteen maahan sijoittautuneiden finanssialan ulkopuolisten vastapuolten kanssa, kun kyseiset liiketoimet eivät ylitä mainitun asetuksen 10 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaista määrityskynnysarvoa;

b) asetuksen (EU) N:o 648/2012 3 artiklan mukaiset konsernin sisäiset liiketoimet;

c) pitkän selvitysajan liiketoimet;

d) arvopapereilla toteutettavat rahoitustoimet, vakuudelliset limiittiluotonannot mukaan luettuina, jollei toimivaltainen viranomainen määritä, että kyseisistä liiketoimista aiheutuva vastuun arvonoikaisuriski on olennainen; ja

e) edellä 25 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetut luotot ja lainat.







2 jakso

Päivittäinen kaupankäyntivirta

33 artikla

DTF:n mittaaminen K-DTF:n laskentaa varten

1. K-DTF:n laskentaan tarvittava DTF saadaan mittaamalla edeltävien yhdeksän kuukauden ajalta koko päivittäisen kaupankäyntivirran arvo jokaisen pankkipäivän aikana ja laskemalla näiden arvojen liukuva keskiarvo ottamatta kuitenkaan huomioon kolmea viimeisintä kuukautta.

DTF on kuuden jäljelle jäävän kuukauden päivittäisten arvojen aritmeettinen keskiarvo.

K-DTF lasketaan kunkin kuukauden ensimmäisenä pankkipäivänä.

2. DTF saadaan laskemalla yhteen sekä käteiskauppojen että johdannaisten osalta ostojen absoluuttinen arvo ja myyntien absoluuttinen arvo seuraavasti: a) käteiskauppojen osalta arvo on kussakin kaupassa maksettu tai vastaanotettu määrä; b) johdannaisten osalta kaupan arvo on sopimuksen nimellisarvo.

Korkojohdannaisten nimellismäärä on mukautettava kyseisten sopimusten jäljellä olevana maturiteettina (vuosina ilmaistuna). Nimellismäärä on kerrottava seuraavalla kaavalla lasketun duraation mukaisesti:

Duraatio=(jäljellä oleva maturiteetti (vuosina ilmaistuna))/10

3. DTF:stä jätetään pois sijoituspalveluyritysten toteuttamat liiketoimet, joiden tavoitteena on tarjota salkunhoitopalveluja sijoitusrahastojen lukuun.

DTF:ään sisällytetään sijoituspalveluyrityksen omissa nimissään itseään varten tai asiakkaan lukuun toteuttamat liiketoimet.

4. Jos sijoituspalveluyrityksellä on ollut päivittäistä kaupankäyntivirtaa alle yhdeksän kuukauden ajan, sen on käytettävä DTF:ää koskevia historiatietoja 1 kohdassa tarkoitetun jakson osalta heti, kun kyseiset tiedot ovat saatavilla K-DTF:n laskentaa varten. Toimivaltainen viranomainen voi korvata puuttuvat historiatiedot lakisääteisillä määrityksillä, jotka perustuvat direktiivin 2014/65/EU 7 artiklan mukaisesti toimitettuihin sijoituspalveluyrityksen liiketoimintaennusteisiin.







5 LUKU

Ympäristö- ja yhteiskunnalliset tavoitteet

34 artikla

Sellaisten omaisuuserien vakavaraisuuskohtelu, jotka ovat alttiita toimille, joihin liittyy ympäristö- tai yhteiskunnallisia tavoitteita

1. EPV arvioi Euroopan järjestelmäriskikomiteaa kuultuaan saatavilla olevien tietojen ja kestävää rahoitusta käsittelevän komission korkean tason asiantuntijaryhmän havaintojen perusteella, olisiko vakavaraisuuden näkökulmasta perusteltua soveltaa omaisuuseriin, jotka ovat alttiita toimille, joihin liittyy olennaisesti ympäristö- tai yhteiskunnallisia tavoitteita, erityistä vakavaraisuuskohtelua mukauttamalla K-tekijöitä tai K-tekijöiden kertoimia. EPV arvioi erityisesti seuraavia seikkoja: a) menetelmävaihtoehtoja, joilla arvioidaan omaisuusluokkien alttiutta toimiin, joihin olennaisesti liittyy ympäristö- tai yhteiskunnallisia tavoitteita; b) sellaisten omaisuuserien erityisiä riskiprofiileja, jotka ovat alttiita toimille, joihin liittyy olennaisesti ympäristö- tai yhteiskunnallisia tavoitteita; c) omaisuuserien poistoihin liittyviä riskejä, jotka johtuvat esimerkiksi ilmastonmuutoksen hillitsemiseen liittyvistä säännösten muutoksista; d) sellaisten omaisuuserien erityisen vakavaraisuuskohtelun mahdolliset vaikutukset rahoitusvakauteen, jotka ovat alttiita toimille, joihin liittyy olennaisesti ympäristö- tai yhteiskunnallisia tavoitteita.

2. EPV antaa havainnoistaan kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle viimeistään 26 päivänä joulukuuta 2020.

3. Komissio antaa 2 kohdassa tarkoitetun kertomuksen perusteella tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.







NELJÄS OSA

KESKITTYMÄRISKI

35 artikla

Seurantavelvollisuus

1. Sijoituspalveluyritysten on seurattava ja valvottava keskittymäriskiään tämän osan mukaisesti käyttämällä järkeviä hallinto- ja kirjanpitomenettelyjä ja tiukkoja sisäisen valvonnan mekanismeja.

2. Tässä osassa ”luottolaitoksella” ja ”sijoituspalveluyrityksellä” tarkoitetaan myös yksityisiä tai julkisia yrityksiä, tällaisten yritysten sivuliikkeet mukaan luettuina, jotka, jos kyseiset yritykset olisivat sijoittautuneet unioniin, olisivat tässä asetuksessa määriteltyjä luottolaitoksia tai sijoituspalveluyrityksiä ja edellyttäen, että kyseiset yritykset ovat saaneet toimiluvan kolmannessa maassa, jonka soveltamat vakavaraisuuden valvonta- ja sääntelyvaatimukset vastaavat vähintään unionin soveltamia vaatimuksia.

36 artikla

Vastuuarvon laskenta

1. Sijoituspalveluyritysten, jotka eivät täytä 12 artiklan 1 kohdan mukaisia pienen ja ilman sidossuhteita olevan sijoituspalveluyrityksen edellytyksiä, on laskettava asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvä vastuuarvo tätä osaa sovellettaessa laskemalla yhteen seuraavat: a) positiivinen määrä, jolla sijoituspalveluyrityksen pitkät positiot ylittävät sen lyhyet positiot kaikissa kaupankäyntivarastoon sisältyvissä asianomaisen asiakkaan liikkeeseen laskemissa rahoitusvälineissä ja jota laskettaessa jokaisen rahoitusvälineen nettopositio lasketaan 22 artiklan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti; b) 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen, kyseisen asiakkaan kanssa tehtyjen sopimusten ja liiketoimien vastuuarvo, joka lasketaan 27 artiklassa säädetyllä tavalla.

Ensimmäisen alakohdan a alakohtaa sovellettaessa sijoituspalveluyrityksen, joka RtM K -tekijöiden mukaisen vaatimuksen soveltamiseksi laskee kaupankäyntivaraston positioita koskevat omien varojen vaatimukset 23 artiklassa vahvistetun menetelmän mukaisesti, on laskettava nettopositio näiden positioiden keskittymäriskin laskemiseksi 22 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti.

Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohtaa sovellettaessa sijoituspalveluyrityksen, joka K-TCD:tä laskettaessa laskee omien varojen vaatimukset soveltamalla tämän asetuksen 25 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja menetelmiä, on laskettava tämän asetuksen 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sopimusten ja liiketoimien vastuuarvo soveltamalla asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan II osaston 6 luvun 3, 4 tai 5 jaksossa esitettyä menetelmää.

2. Asiakaskokonaisuuteen liittyvä vastuuarvo saadaan laskemalla asiakaskokonaisuuteen kuuluviin yksittäisiin asiakkaisiin liittyvät vastuut yhteen, minkä jälkeen niitä käsitellään yhtenä vastuuna.

3. Laskiessaan asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvää vastuuarvoa sijoituspalveluyrityksen on toteutettava kaikki kohtuulliset toimenpiteet yksilöidäkseen merkityksellisten liiketoimien kohde-etuutena olevat omaisuuserät ja kohde-etuuteen liittyvien vastuiden vastapuolen.

37 artikla

Keskittymäriskin ja vastuuarvon ylityksen rajoittaminen

1. Sijoituspalveluyrityksen on rajoitettava yksittäiseen asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvän vastuuarvon keskittymäriski 25 prosenttiin omista varoistaan.

Jos yksittäinen asiakas on luottolaitos tai sijoituspalveluyritys tai jos asiakaskokonaisuuteen kuuluu yksi tai useampi luottolaitos tai sijoituspalveluyritys, keskittymäriski on rajoitettava 25 prosenttiin sijoituspalveluyrityksen omista varoista tai 150 miljoonaan euroon sen mukaan, kumpi näistä määristä on suurempi, edellyttäen, että kaikkiin sellaisiin asiakaskokonaisuuden asiakkaisiin, jotka eivät ole luottolaitoksia tai sijoituspalveluyrityksiä, liittyvien vastuuarvojen summan keskittymäriski rajoitetaan edelleen 25 prosenttiin sijoituspalveluyritysten omista varoista.

Jos 150 miljoonan euron määrä on enemmän kuin 25 prosenttia sijoituspalveluyrityksen omista varoista, keskittymäriski saa olla enintään 100 prosenttia sijoituspalveluyrityksen omista varoista.

2. Jos 1 kohdassa tarkoitetut rajat ylittyvät, sijoituspalveluyrityksen on täytettävä 38 artiklassa säädetty ilmoitusvelvollisuus ja vastuuarvon ylitykseen liittyvä omien varojen vaatimus 39 artiklan mukaisesti.

Sijoituspalveluyrityksen on laskettava yksittäiseen asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvän vastuuarvon ylitys seuraavan kaavan mukaisesti:

vastuuarvon ylitys=EV-L

jossa

EV = 36 artiklassa säädetyllä tavalla laskettu vastuuarvo.

L = tämän artiklan 1 kohdassa määritetty keskittymäriskin raja.

3. Yksittäiseen asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvä vastuuarvo ei saa ylittää a) 500:aa prosenttia sijoituspalveluyrityksen omista varoista, jos ylitys on kestänyt enintään 10 päivää; b) yhteenlaskettuna 600:aa prosenttia sijoituspalveluyrityksen omista varoista, jos ylitykset ovat kestäneet yli 10 päivää.

38 artikla

Ilmoitusvelvollisuus

1. Jos 37 artiklassa tarkoitetut rajat ylitetään, sijoituspalveluyrityksen on viipymättä ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille ylityksen määrä ja kyseisen asiakkaan sekä tapauksen mukaan kyseisen asiakaskokonaisuuden nimi.

2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää sijoituspalveluyritykselle määräajan, jonka kuluessa sen on ryhdyttävä noudattamaan 37 artiklassa tarkoitettua rajaa.

39 artikla

K-CON:n laskenta

1. K-CON:n omien varojen vaatimus on niiden omien varojen vaatimusten kokonaismäärä, jotka on laskettu erikseen kullekin asiakkaalle tai asiakaskokonaisuudelle taulukon 6 sarakkeen 1 asianmukaisen rivin omien varojen vaatimuksena ja jotka muodostavat osan yksittäisten ylitysten kokonaismäärästä kerrottuna a) 200 prosentilla, jos ylitys on kestänyt enintään 10 päivää; b) taulukon 6 sarakkeen 2 asianmukaisella kertoimella sen jälkeen, kun ylityksen tapahtumispäivästä laskettu 10 päivän ajanjakso on päättynyt, kohdentamalla kukin yksittäinen ylitys asiaankuuluvalle riville taulukon 6 sarakkeessa 1.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu ylityksen omien varojen vaatimus lasketaan seuraavan kaavan mukaisesti:

jossa

OFRE = ylityksen omien varojen vaatimus;

OFR = yksittäiseen asiakkaaseen tai asiakaskokonaisuuteen liittyvien vastuiden omien varojen vaatimus, joka saadaan laskemalla asiakaskokonaisuuteen kuuluviin yksittäisiin asiakkaisiin liittyvien vastuiden omien varojen vaatimukset yhteen, minkä jälkeen niitä käsitellään yhtenä vastuuna;

EV = 36 artiklassa säädetyllä tavalla laskettu vastuuarvo;

EVE = 37 artiklan 2 kohdassa säädetyllä tavalla laskettu vastuuarvon ylitys.

K-CON:ia laskettaessa niiden vastuiden omien varojen vaatimukset, jotka liittyvät määrään, kun se on positiivinen, jolla sijoituspalveluyrityksen pitkät positiot ylittävät sen lyhyet positiot kaikissa kaupankäyntivarastoon sisältyvissä asianomaisen asiakkaan liikkeeseen laskemissa rahoitusvälineissä ja jota laskettaessa jokaisen rahoitusvälineen nettopositio lasketaan 22 artiklan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti, käsittävät ainoastaan erityisriskiä koskevat vaatimukset.

Sijoituspalveluyrityksen, joka RtM K -tekijöiden mukaisen vaatimuksen soveltamiseksi laskee kaupankäyntivaraston positioita koskevat omien varojen vaatimukset 23 artiklassa vahvistetun menetelmän mukaisesti, on näiden positioiden keskittymäriskin laskemiseksi laskettava vastuun omien varojen vaatimus 22 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti.







Taulukko 6 Sarake 1: Vastuuarvon ylitys prosenttiosuutena omista varoista Sarake 2: Kertoimet Enintään 40 % 200 % 40 % – 60 % 300 % 60 % – 80 % 400 % 80 % – 100 % 500 % 100 % – 250 % 600 % Yli 250 % 900 %

40 artikla

Menettelyt, joilla sijoituspalveluyrityksiä estetään kiertämästä K-CON:n omien varojen vaatimusta

1. Sijoituspalveluyritykset eivät saa siirtää väliaikaisesti vastuita, jotka ylittävät 37 artiklan 1 kohdassa säädetyn rajan, toiseen yritykseen, joka kuuluu tai ei kuulu samaan ryhmään, tai toteuttaa keinotekoisia liiketoimia sulkeakseen kyseiset vastuut 39 artiklassa tarkoitetun 10 päivän ajanjakson kuluessa ja luodakseen uudet vastuut.

2. Sijoituspalveluyritysten on ylläpidettävä järjestelmiä, joilla varmistetaan, että kaikista 1 kohdassa tarkoitetuista siirroista ilmoitetaan toimivaltaisille viranomaisille viipymättä.

41 artikla

Poikkeukset

1. Edellä 37 artiklassa säädettyjä vaatimuksia ei sovelleta seuraaviin vastuisiin: a) vastuut, jotka vähennetään kokonaan sijoituspalveluyrityksen omista varoista; b) vastuut, jotka syntyvät maksupalvelujen ja valuutta- ja arvopaperikauppojen tavanomaisen selvittämisen ja maksujen välityspalvelujen tavanomaisen tarjoamisen aikana; c) vastuut, jotka ovat saamisia i) valtioilta, keskuspankeilta, julkisyhteisöiltä ja julkisoikeudellisilta laitoksilta, kansainvälisiltä organisaatioilta tai monenkeskisiltä kehityspankeilta ja näiden tahojen takaamat tai niihin liittyvät saamiset, kun näihin vastuisiin sovelletaan 0 prosentin riskipainoa asetuksen (EU) N:o 575/2013 114–118 artiklan nojalla; ii) Euroopan talousalueen valtioiden aluehallinnoilta ja paikallisviranomaisilta; iii) keskusvastapuolilta, ja keskusvastapuoliin liittyviä maksukyvyttömyysrahastoon maksettavia osuuksia.

2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa täyden tai osittaisen vapautuksen 37 artiklan soveltamisesta, kun on kyse seuraavista vastuista: a) katetut joukkolainat; b) ne sijoituspalveluyrityksen vastuut, jotka liittyvät sen emoyritykseen tai emoyrityksen muihin tytäryrityksiin tai sen omiin tytäryrityksiin sikäli kuin nämä yritykset sisällytetään joko asetuksen (EU) N:o 575/2013 tai tämän asetuksen 7 artiklan mukaiseen konsolidoituun valvontaan tai tämän asetuksen 8 artiklan mukaiseen ryhmän pääomavaatimuksen noudattamisen valvontaan tai valvontaan, jonka kohteena itse sijoituspalveluyritys on tämän asetuksen tai vastaavan kolmannessa maassa voimassa olevan sääntelyn mukaisesti, ja edellyttäen, että seuraavat edellytykset täyttyvät: i) emoyrityksen nopealle pääoman siirrolle tai velkojen takaisinmaksulle ei ole sillä hetkellä tai ennakoitavissa olennaisia käytännön tai oikeudellisia esteitä; ja ii) finanssialan yhteisö kuuluu emoyrityksen riskien arviointi-, mittaamis- ja valvontamenettelyjen piiriin.

42 artikla

Hyödykemarkkinoilla ja päästöoikeusmarkkinoilla toimivia välittäjiä koskeva poikkeus

1. Tämän osan säännöksiä ei sovelleta hyödykemarkkinoilla ja päästöoikeusmarkkinoilla toimiviin välittäjiin, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: a) toinen vastapuoli on finanssialan ulkopuolinen vastapuoli; b) molempiin vastapuoliin sovelletaan asianmukaisia keskitettyjä riskien arviointi-, mittaamis- ja valvontamenettelyjä; c) liiketoimien voidaan katsoa vähentävän suoraan finanssialan ulkopuolisen vastapuolen tai kyseisen ryhmän liiketoimintaan tai rahoitustoimintaan liittyviä riskejä.

2. Ennen kuin sijoituspalveluyritykset käyttävät 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta, niiden on ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle.







VIIDES OSA

MAKSUVALMIUS

43 artikla

Maksuvalmiusvaatimus

1. Sijoituspalveluyritysten likvidien varojen määrän on oltava vähintään yksi kolmasosa 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti lasketuista kiinteitä yleiskustannuksia koskevasta vaatimuksesta.

Poiketen siitä mitä tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, toimivaltaiset viranomaiset voivat vapauttaa sijoituspalveluyritykset, jotka täyttävät 12 artiklan 1 kohdassa säädetyt pienille ja ilman sidossuhteita oleville yrityksille asetetut vaatimukset, velvollisuudesta soveltaa tämän kohdan ensimmäistä alakohtaa, ja toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava tästä EPV:lle asianmukaisesti.

Sovellettaessa ensimmäistä alakohtaa likvidejä varoja ovat niiden koostumusta rajoittamatta seuraavat:

a) delegoidun asetuksen (EU) 2015/61 10–13 artiklassa tarkoitetut varat, joihin sovelletaan samoja edellytyksiä, jotka koskevat kelpoisuusvaatimuksia, sekä samoja sovellettavia arvonleikkauksia, joista säädetään kyseisissä artikloissa;

b) delegoidun asetuksen (EU) 2015/61 15 artiklassa tarkoitetut varat absoluuttiseen 50 miljoonan euron määrään (tai vastaavaan kotimaan valuutan määrään) asti; varoihin sovelletaan kyseisessä artiklassa säädettyjä samoja edellytyksiä, jotka koskevat kelpoisuusvaatimuksia, lukuun ottamatta kyseisen asetuksen 15 artiklan 1 kohdassa tarkoite