02018R0841 — FI — 14.03.2021 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2018/841, annettu 30 päivänä toukokuuta 2018, maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 ja päätöksen N:o 529/2013/EU muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 156 19.6.2018, s. 1)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2018/841,

annettu 30 päivänä toukokuuta 2018,

maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 ja päätöksen N:o 529/2013/EU muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden, jäljempänä ’LULUCF’, alaa koskevat jäsenvaltioiden velvoitteet, joilla myötävaikutetaan Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseen ja unionin kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevan kauden 2021–2030 tavoitteen saavuttamiseen. Tässä asetuksessa vahvistetaan myös säännöt, jotka koskevat LULUCF-sektorin päästöjen ja poistumien tilinpitoa ja sen tarkastamista, noudattavatko jäsenvaltiot kyseisiä velvoitteita.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan liitteessä I olevassa A jaksossa lueteltujen kasvihuonekaasujen, sellaisina kuin ne on ilmoitettu asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan nojalla, päästöihin ja poistumiin, jotka aiheutuvat jäsenvaltioiden alueilla millä tahansa seuraavista maankäyttöön liittyvistä tilinpitoluokista: a) kausilla 2021–2025 ja 2026–2030 i) metsitetty maa : maa, joka on ilmoitettu metsämaaksi, joka on muutettu viljelymaasta, ruohikkoalueesta, kosteikosta, asutusalueesta tai muusta maasta; ii) metsäkatoalue : maa, joka on ilmoitettu metsämaaksi, joka on muutettu viljelymaaksi, ruohikkoalueeksi, kosteikoksi, asutusalueeksi tai muuksi maaksi; iii) hoidettu viljelymaa : maa, joka on ilmoitettu — viljelymaana pysyväksi viljelymaaksi, — ruohikkoalueesta, kosteikosta, asutusalueesta tai muusta maasta muutetuksi viljelymaaksi, tai — viljelymaa, joka on muutettu kosteikoksi, asutusalueeksi tai muuksi maaksi; iv) hoidettu ruohikkoalue : maa, joka on ilmoitettu — ruohikkoalueena pysyväksi ruohikkoalueeksi, — viljelymaasta, kosteikosta, asutusalueesta tai muusta maasta muutetuksi ruohikkoalueeksi, tai — ruohikkoalue, joka on muutettu kosteikoksi, asutusalueeksi tai muuksi maaksi; v) hoidettu metsämaa : maa, joka on ilmoitettu metsämaana pysyväksi metsämaaksi. b) vuodesta 2026 alkaen: ’hoidettu kosteikko’: maa, joka on ilmoitettu — kosteikkona pysyväksi kosteikoksi, — asutusalueesta tai muusta maasta muutetuksi kosteikoksi, tai — kosteikko, joka on muutettu asutusalueeksi tai muuksi maaksi.

2. Kaudella 2021–2025 jäsenvaltio voi sisällyttää tämän asetuksen 4 artiklan mukaisen velvoitteensa soveltamisalaan tämän asetuksen liitteessä I olevassa A jaksossa lueteltujen kasvihuonekaasujen, sellaisina kuin ne on ilmoitettu asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan nojalla, päästöt ja poistumat, jotka ilmenevät sen alueella maankäyttöön liittyvässä hoidetun kosteikon tilinpitoluokassa. Tätä asetusta sovelletaan myös tällaisiin jäsenvaltion sisällyttämiin päästöihin ja poistumiin.

3. Jos jäsenvaltio aikoo sisällyttää 2 kohdan nojalla velvoitteensa soveltamisalaan hoidetun kosteikon, sen on ilmoitettava tästä komissiolle 31 päivään joulukuuta 2020 mennessä.

4. Komissio voi ehdottaa hoidettujen kosteikkojen pakollisen tilinpidon lykkäämistä uudella viisivuotisjaksolla, mikäli se on tarpeen IPCC:n ohjeiden IPCC-päivitysten soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella.

3 artikla

Määritelmät

1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) ’nielulla’ mitä tahansa prosessia, toimintaa tai mekanismia, joka sitoo ilmakehästä kasvihuonekaasua, aerosolia tai kasvihuonekaasun esiastetta; 2) ’lähteellä’ mitä tahansa prosessia, toimintaa tai mekanismia, joka vapauttaa ilmakehään kasvihuonekaasua, aerosolia tai kasvihuonekaasun esiastetta; 3) ’hiilivarastolla’ jonkin jäsenvaltion alueella olevaa sellaista biogeokemiallista ilmiötä tai järjestelmää taikka näiden osaa, johon varastoituu hiiltä, hiiltä sisältävän kasvihuonekaasun esiastetta tai hiiltä sisältävää kasvihuonekaasua; 4) ’hiilivarannolla’ hiilen massaa jossakin hiilivarastossa; 5) ’puutuotteella’ mitä tahansa puunkorjuusta saatua tuotetta, joka on poistettu puunkorjuualueelta; 6) ’metsällä’ maa-aluetta, jonka pinta-alalle, puuston latvuspeittävyydelle tai vastaavalle puuston tiheydelle ja potentiaaliselle puun täysikasvuisena kasvupaikassaan saavuttamalle korkeudelle on määritelty vähimmäisarvot, sellaisina kuin ne on määritelty liitteessä II kunkin jäsenvaltion osalta. Se sisältää puustoiset alueet, mukaan lukien luontaiset nuoret puuryhmät, tai viljelymetsiköt, joiden puuston latvuspeittävyys tai vastaava tiheys tai puun vähimmäiskorkeus ei vielä yllä liitteessä II määriteltyihin vähimmäisarvoihin, mukaan lukien sellaiset tavallisesti metsäalueen osan muodostavat alueet, joilla ihmisen toiminnan, esimerkiksi puunkorjuun, seurauksena tai luonnollisista syistä ei tilapäisesti ole puustoa mutta joiden on määrä palautua metsäksi; 7) ’metsien vertailutasolla’ arviota, joka ilmaistaan tonneina hiilidioksidiekvivalenttia vuodessa, hoidetusta metsämaasta aiheutuvista keskimääräisistä vuotuisista nettopäästöistä tai -poistumista jäsenvaltion alueella kausina 2021–2025 ja 2026–2030 perustuen tässä asetuksessa säädettyihin kriteereihin; 8) ’puoliintumisajalla’ niiden vuosien lukumäärää, joiden kuluessa johonkin puutuotteiden luokkaan varastoituneen hiilen määrä vähenee puoleen alkuperäisestä arvostaan; 9) ’luonnonhäiriöillä’ mitä tahansa muusta kuin ihmisen toiminnasta aiheutuvia tapahtumia tai olosuhteita, jotka aiheuttavat metsissä merkittäviä päästöjä ja joiden esiintymiseen asianomainen jäsenvaltio ei voi vaikuttaa, ja joiden vaikutuksia päästöihin kyseinen jäsenvaltio ei pysty objektiivisesti arvioiden merkittävästi rajoittamaan niiden esiintymisen jälkeenkään; 10) ’välittömällä hajoamisella’ tilinpitomenetelmää, jossa oletetaan, että puutuotteisiin varastoituneen hiilen määrä vapautuu kokonaisuudessaan ilmakehään korjuuajankohtana.

2. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 16 artiklan mukaisesti tämän artiklan 1 kohtaan sisältyvien määritelmien muuttamiseksi tai poistamiseksi tai uusien määritelmien lisäämiseksi siihen, jotta voidaan mukauttaa kyseinen kohta tieteen ja tekniikan kehitykseen ja varmistaa, että kyseiset määritelmät ja IPCC:n ohjeissa esitettyihin asiaa koskeviin määritelmiin tehdyt muutokset, sellaisina kuin UNFCCC:n osapuolten konferenssi tai Pariisin sopimuksen osapuolten kokouksena toimiva osapuolikonferenssi ne on hyväksynyt, ovat keskenään johdonmukaiset.

4 artikla

Velvoitteet

Kunkin jäsenvaltion on kausien 2021–2025 ja 2026–2030 osalta varmistettava 12 ja 13 artiklassa säädetyt joustomahdollisuudet huomioon ottaen, että päästöt eivät ylitä poistumia sellaisten kokonaispäästöjen ja -poistumien summana laskettuna, jotka aiheutuvat sen alueella 2 artiklassa tarkoitetuissa kaikissa maankäyttöön liittyvissä tilinpitoluokissa yhdistettynä ja joista on pidetty tiliä tämän asetuksen mukaisesti.

5 artikla

Yleiset tilinpitosäännöt

1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava ja ylläpidettävä tilit, joista ilmenevät tarkoin päästöt ja poistumat, jotka aiheutuvat 2 artiklassa tarkoitetuista maankäyttöön liittyvistä tilinpitoluokista. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden tilit ja muiden tämän asetuksen nojalla toimitetut tiedot ovat tarkkoja, täydellisiä, johdonmukaisia, vertailtavia ja läpinäkyviä. Jäsenvaltioiden on merkittävä päästöt positiivisella merkillä (+) ja poistumat negatiivisella merkillä (-).

2. Jäsenvaltioiden on vältettävä päästöjen tai poistumien kaksinkertaista laskentaa varmistamalla erityisesti, että päästöjä ja poistumia ei lueta kuin yhteen maankäyttöön liittyvään tilinpitoluokkaan.

3. Kun maankäyttöä muutetaan, jäsenvaltioiden on 20 vuoden kuluttua kyseisestä muuttamispäivästä muutettava metsämaan, viljelymaan, ruohikkoalueen, kosteikon, asutusalueen ja muun maan luokittelu tällaisesta muuksi maatyypiksi muutetusta maasta samana maatyyppinä pysyväksi maaksi.

4. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä tilinpitoonsa kunkin maankäyttöön liittyvän tilinpitoluokan osalta liitteessä I olevassa B jaksossa lueteltujen hiilivarastojen hiilivarannon muutokset. Jäsenvaltiot voivat jättää sisällyttämättä tilinpitoonsa hiilivarastojen hiilivarannon muutokset, jos hiilivarasto ei ole lähde. Kyseistä mahdollisuutta jättää sisällyttämättä tilinpitoon hiilivarantojen muutokset ei kuitenkaan sovelleta hoidetun metsämaan maankäyttöön liittyvän tilinpitoluokan maanpäällisen biomassan, kuolleen puuaineksen ja puutuotteiden hiilivarastojen osalta.

5. Jäsenvaltioiden on pidettävä kattavaa ja tarkkaa koostetta kaikista tilinpitonsa laatimisessa käyttämistään tiedoista.

6. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 16 artiklan mukaisesti liitteen I muuttamiseksi IPCC:n ohjeisiin tehtyjen muutosten ottamiseksi huomioon sellaisina kuin UNFCCC:n osapuolten konferenssi tai Pariisin sopimuksen osapuolten kokouksena toimiva osapuolikonferenssi ne on hyväksynyt.

6 artikla

Metsitetyn maan ja metsäkatoalueen tilinpito

1. Jäsenvaltioiden on pidettävä tiliä metsitetystä maasta ja maasta, jolta metsä on hävitetty, aiheutuvista päästöistä ja poistumista, ja ne on ilmoitettava kausilla 2021–2025 ja 2026–2030 kunkin vuoden päästöjen ja poistumien kokonaismääränä.

2. Kun maankäyttö muutetaan viljelymaasta, ruohikkoalueesta, kosteikosta, asutusalueesta tai muusta maasta metsämaaksi, jäsenvaltio voi 5 artiklan 3 kohdasta poiketen muuttaa tällaisen maan luokan metsämaaksi muutetusta maasta metsämaaksi, joka pysyy metsämaana, 30 vuoden kuluttua muuttamispäivästä, jos se on IPCC:n ohjeiden mukaisesti perusteltua.

3. Kunkin jäsenvaltion on metsitetystä maasta ja metsäkatomaasta aiheutuvia päästöjä ja poistumia laskiessaan määritettävä metsän pinta-ala käyttäen liitteessä II määriteltyjä parametreja.

7 artikla

Hoidetun viljelymaan, hoidettujen ruohikkoalueiden ja hoidettujen kosteikkojen tilinpito

1. Kunkin jäsenvaltion on pidettävä tiliä hoidetusta viljelymaasta aiheutuvista päästöistä ja poistumista, ja ne on laskettava vähentämällä kausien 2021–2025 ja 2026–2030 päästöistä ja poistumista arvo, joka saadaan kertomalla jäsenvaltion hoidetusta viljelymaasta peruskaudella 2005–2009 aiheutuneet keskimääräiset vuosipäästöt ja -poistumat viidellä.

2. Kunkin jäsenvaltion on pidettävä tiliä hoidetuista ruohikkoalueista aiheutuvista päästöistä ja poistumista, ja ne on laskettava vähentämällä kausien 2021–2025 ja 2026–2030 päästöistä ja poistumista arvo, joka saadaan kertomalla jäsenvaltion hoidetuista niityistä peruskaudella 2005–2009 aiheutuneet keskimääräiset vuosipäästöt ja -poistumat viidellä.

3. Kaudella 2021–2025 kunkin jäsenvaltion, joka sisällyttää 2 artiklan 2 kohdan nojalla velvoitteidensa piiriin hoidetut kosteikot, ja kaudella 2026–2030 kaikkien jäsenvaltioiden on pidettävä tiliä hoidetuista kosteikoista aiheutuvista päästöistä ja poistumista, ja ne on laskettava vähentämällä näiden kausien päästöistä ja poistumista arvo, joka saadaan kertomalla jäsenvaltion hoidetuista kosteikoista peruskaudella 2005–2009 aiheutuneet keskimääräiset vuosipäästöt ja -poistumat viidellä.

4. Jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet 2 artiklan 2 kohdan nojalla olla sisällyttämättä hoidettuja kosteikkoja velvoitteisiinsa, on siitä huolimatta kaudella 2021–2025 raportoitava komissiolle sellaisen maan käytöstä aiheutuvat päästöt ja poistumat, joka on ilmoitettu a) kosteikkona pysyväksi kosteikoksi, b) asutusalueesta tai muusta maasta muutetuksi kosteikoksi, tai c) kosteikoksi, joka on muutettu asutusalueeksi tai muuksi maaksi.

8 artikla

Hoidetun metsämaan tilinpito

1. Kunkin jäsenvaltion on pidettävä tiliä hoidetusta metsämaasta aiheutuvista päästöistä ja poistumista, ja ne on laskettava vähentämällä kausien 2021–2025 ja 2026–2030 päästöistä ja poistumista arvo, joka saadaan kertomalla kyseisen jäsenvaltion metsien vertailutaso viidellä.

2. Jos tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun laskelman tulos on negatiivinen suhteessa jäsenvaltion metsien vertailutasoon, kyseisen jäsenvaltion on sisällytettävä hoidettua metsämaata koskeviin tileihinsä kokonaisnettopoistumat, jotka vastaavat enintään 3,5 prosenttia kyseisen jäsenvaltion päästöistä liitteessä III määritettynä perusvuotena tai -kautena, kerrottuna viidellä. Tämä rajoitus ei koske kuolleen puuaineksen ja puutuotteiden hiilivarastoista aiheutuvia nettopoistumia hoidetun metsämaan maankäyttöön liittyvässä tilinpitoluokassa, lukuun ottamatta 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua luokkaa paperi.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ehdotetun metsien vertailutason sisältävä kansallinen metsätalouden tilinpitosuunnitelmansa 31 päivään joulukuuta 2018 mennessä kauden 2021–2025 osalta ja 30 päivänä kesäkuuta 2023 mennessä kauden 2026–2030 osalta. Kansallisessa metsätalouden tilinpitosuunnitelmassa on oltava kaikki liitteessä IV olevassa B jaksossa luetellut tiedot, ja se on julkistettava, myös internetissä.

4. Jäsenvaltioiden on määritettävä metsien vertailutasonsa liitteessä IV olevassa A jaksossa vahvistettujen kriteerien perusteella. Kroatian metsien vertailutasossa voidaan myös ottaa huomioon liitteessä IV olevassa A jaksossa vahvistettujen kriteerien lisäksi Kroatian alueen miehitys sekä sodan aika ja sodanjälkeiset olosuhteet, jotka ovat vaikuttaneet metsänhoitoon vertailukauden aikana.

5. Metsien vertailutaso perustuu kestävän metsänhoidon käytäntöjen, sellaisina kuin ne on dokumentoitu kautena 2000–2009 jäsenvaltioiden metsien dynaamisten ikään liittyvien metsien ominaisuuksien osalta, jatkamiseen parhaan saatavilla olevan tiedon mukaisesti.

Ensimmäisen alakohdan mukaisesti määritetyissä metsien vertailutasoissa on otettava huomioon dynaamisten ikään liittyvien metsien ominaisuuksien tulevat vaikutukset, jotta ei aiheettomasti rajoiteta metsänhoidon intensiteettiä kestävän metsänhoidon käytäntöjen keskeisenä osana, tavoitteena ylläpitää tai vahvistaa pitkän aikavälin hiilinieluja.

Jäsenvaltioiden on osoitettava, että menetelmät ja tiedot, joita käytetään ehdotetun metsien vertailutason määrittämiseksi kansallisessa metsätalouden tilinpitosuunnitelmassa, ovat johdonmukaiset hoidettua metsämaata koskevassa raportoinnissa käytettävien menetelmien ja tietojen kanssa.

6. Komissio tekee jäsenvaltioiden nimeämiä asiantuntijoita kuullen teknisen arvioinnin jäsenvaltioiden tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti toimittamista kansallisista metsätalouden tilinpitosuunnitelmista sen arvioimiseksi, missä määrin ehdotetut metsien vertailutasot on määritetty tämän artiklan 4 ja 5 kohdassa sekä 5 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen periaatteiden ja vaatimusten mukaisesti. Lisäksi komissio kuulee sidosryhmiä ja kansalaisyhteiskuntaa. Komissio julkaisee tehdystä työstä yhteenvedon, joka sisältää jäsenvaltioiden nimeämien asiantuntijoiden näkemykset, ja johtopäätökset.

Komissio antaa tarvittaessa jäsenvaltioille teknisiä suosituksia, joissa on otettu huomioon teknisen arvioinnin johtopäätökset, helpottaakseen ehdotettujen metsien vertailutasojen teknistä tarkistusta. Komissio julkaisee kyseiset tekniset suositukset.

7. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tarvittaessa teknisiin arviointeihin ja tarpeen mukaan teknisiin suosituksiin perustuva tarkistettu ehdotettu metsien vertailutasonsa komissiolle 31 päivään joulukuuta 2019 mennessä kauden 2021–2025 osalta ja 30 päivään kesäkuuta 2024 mennessä kauden 2026–2030 osalta. Komissio julkaisee jäsenvaltioiden sille ilmoittamat ehdotetut metsien vertailutasot.

8. Jäsenvaltioiden toimittamien ehdotettujen metsien vertailutasojen, tämän artiklan 6 kohdan mukaisesti tehdyn teknisen arvioinnin ja tarpeen mukaan tämän artiklan 7 kohdan mukaisesti toimitetun tarkistetun ehdotetun metsien vertailutason perusteella komissio antaa 16 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitettä IV niiden metsien vertailutasojen vahvistamiseksi, joita jäsenvaltioiden on sovellettava kaudella 2021–2025 ja kaudella 2026–2030.

9. Jos jäsenvaltio ei toimita metsien vertailutasoaan komissiolle tämän artiklan 3 kohdassa ja soveltuvin osin tämän artiklan 7 kohdassa määriteltyihin määräaikoihin mennessä, komissio antaa tämän artiklan 6 kohdan mukaisesti tehdyn teknisen arvioinnin perusteella 16 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitettä IV sen metsien vertailutason vahvistamiseksi, jota kyseisen jäsenvaltion on sovellettava kaudella 2021–2025 ja kaudella 2026–2030.

10. Edellä 8 ja 9 kohdassa tarkoitetut delegoidut säädökset annetaan 31 päivään lokakuuta 2020 mennessä kautta 2021–2025 varten ja 30 päivään huhtikuuta 2025 mennessä kautta 2026–2030 varten.

11. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan 5 kohdassa tarkoitettu johdonmukaisuus, jäsenvaltioiden on tarvittaessa toimitettava komissiolle teknisiä korjauksia, jotka eivät edellytä tämän artiklan 8 ja 9 kohtien mukaisesti annettujen delegoitujen säädösten muutoksia, 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin määräpäiviin mennessä.

9 artikla

Puutuotteiden tilinpito

1. Jäsenvaltioiden on merkittävä puutuotteita koskeviin 6 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan 1 kohdan mukaisiin tileihinsä päästöt ja poistumat, jotka aiheutuvat muutoksista seuraaviin luokkiin kuuluvien puutuotteiden hiilivarastossa, käyttäen liitteessä V määritettyjä ensimmäisen kertaluvun hajoamismenetelmää, menetelmiä ja puoliintumisajan oletusarvoja: a) paperi; b) puulevyt; c) sahatavara.

2. Komissio antaa 16 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tämän artiklan 1 kohdan ja liitteen V muuttamiseksi lisäämällä uusia puutuotteiden luokkia, joilla on hiiltä sitova vaikutus, IPCC:n ohjeiden pohjalta, sellaisina kuin UNFCCC:n osapuolten konferenssi tai Pariisin sopimuksen osapuolten kokouksena toimiva osapuolikonferenssi ne on hyväksynyt, ja varmistaen ympäristötavoitteiden tinkimättömyyden.

3. Jäsenvaltiot voivat luokitella puupohjaisesta materiaalista tehdyt tuotteet, kuten kuoren, jotka kuuluvat 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin nykyisiin ja uusiin luokkiin, IPCC:n ohjeiden pohjalta, sellaisina kuin UNFCCC:n osapuolten konferenssi tai Pariisin sopimuksen osapuolten kokouksena toimiva osapuolikonferenssi ne on hyväksynyt, ja edellyttäen, että käytettävissä oleva tieto on läpinäkyvää ja todennettavissa.

10 artikla

Luonnonhäiriöiden tilinpito

1. Jäsenvaltio voi kausien 2021–2025 ja 2026–2030 lopussa jättää metsitetyn maan ja hoidetun metsämaan tiliensä ulkopuolelle luonnonhäiriöistä johtuvat kasvihuonekaasupäästöt, jotka ylittävät luonnonhäiriöiden vuonna 2001 alkavalla ja vuonna 2020 päättyvällä kaudella aiheuttamat keskimääräiset päästöt, lukuun ottamatta tilastollisesti poikkeavia arvoja, jäljempänä ’taustataso’. Kyseinen taustataso olisi laskettava tämän artiklan ja liitteen VI mukaisesti.

2. Jos jäsenvaltio soveltaa 1 kohtaa, sen on a) toimitettava komissiolle tiedot taustatasosta 1 kohdassa tarkoitettujen maankäyttöön liittyvän tilinpitoluokan osalta sekä liitteen VI mukaisesti käytetyistä tiedoista ja menetelmistä; ja b) jätettävä vuoteen 2030 saakka tilinpidon ulkopuolelle kaikki myöhemmät poistumat luonnonhäiriöiden vaurioittamilla maa-alueilla.

3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 16 artiklan mukaisesti liitteen VI muuttamiseksi siten, että tarkistetaan kyseisessä liitteessä esitettyä metodologiaa ja tiedonantovaatimuksia IPCC:n ohjeisiin tehtyjen muutosten ottamiseksi huomioon sellaisina kuin UNFCCC:n osapuolten konferenssi tai Pariisin sopimuksen osapuolten kokouksena toimiva osapuolikonferenssi ne on hyväksynyt.

11 artikla

Joustomahdollisuudet

1. Jäsenvaltio voi käyttää a) 12 artiklassa säädettyjä yleisiä joustomahdollisuuksia; ja b) 13 artiklassa säädettyä, hoidettua metsämaata koskevaa joustomahdollisuutta 4 artiklassa säädetyn velvoitteen täyttämiseksi.

2. Jos jäsenvaltio ei noudata asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan d a alakohdassa säädettyjä seurantavaatimuksia, direktiivin 2003/87/EY 20 artiklan nojalla nimetyn keskusvalvojan, jäljempänä ’keskusvalvoja’, on väliaikaisesti kiellettävä kyseistä jäsenvaltiota tekemästä tämän asetuksen 12 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaista siirtoa tai talletusta taikka käyttämästä tämän asetuksen 13 artiklan mukaista hoidettua metsämaata koskevaa joustomahdollisuutta.

12 artikla

Yleiset joustomahdollisuudet

1. Jos kokonaispäästöt ylittävät kokonaispoistumat jäsenvaltiossa, ja kyseinen jäsenvaltio on valinnut mahdollisuuden käyttää joustoa ja pyytänyt poistamaan vuosittaiset päästökiintiöt asetuksen (EU) 2018/842 nojalla, kyseinen poistettujen päästökiintiöiden määrä on otettava huomioon siinä, miten jäsenvaltio noudattaa tämän asetuksen 4 artiklan mukaista velvoitettaan.

2. Jos kokonaispoistumat ylittävät jäsenvaltiossa kokonaispäästöt sen jälkeen, kun mahdolliset asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan mukaisesti huomioon otetut määrät on vähennetty, kyseinen jäsenvaltio voi siirtää jäljellä olevan poistumien määrän toiselle jäsenvaltiolle. Siirrettävä määrä on otettava huomioon arvioitaessa sitä, miten vastaanottava jäsenvaltio noudattaa tämän asetuksen 4 artiklan mukaista velvoitettaan.

3. Jos kokonaispoistumat ylittävät kaudella 2021–2025 kokonaispäästöt jäsenvaltiossa sen jälkeen, kun mahdolliset asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan mukaisesti huomioon otetut määrät tai toiselle jäsenvaltiolle tämän artiklan 2 kohdan nojalla siirretyt määrät on vähennetty, kyseinen jäsenvaltio voi tallettaa jäljellä olevan poistumien määrän kaudelle 2026–2030.

4. Kaksinkertaisen laskennan välttämiseksi nettopoistumien määrä, joka otetaan huomioon asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan mukaisesti, on vähennettävä kyseisen jäsenvaltion määrästä, joka on käytettävissä tämän artiklan 2 ja 3 kohdan mukaista toiselle jäsenvaltiolle tehtävää siirtoa tai talletusta varten.

13 artikla

Hoidettua metsämaata koskeva joustomahdollisuus

1. Jos kokonaispäästöt ylittävät kokonaispoistumat jossain jäsenvaltiossa 2 artiklassa tarkoitetuissa maankäyttöön liittyvissä tilinpitoluokissa, joista on pidetty tiliä tämän asetuksen mukaisesti, kyseinen jäsenvaltio voi käyttää tässä artiklassa säädettyä hoidettua metsämaata koskevaa joustomahdollisuutta täyttääkseen 4 artiklan mukaisen velvoitteensa.

2. Jos 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun laskelman tulos on positiivinen, asianomainen jäsenvaltio on oikeutettu kompensoimaan kyseiset päästöt edellyttäen, että a) jäsenvaltio on sisällyttänyt asetuksen (EU) N:o 525/2013 4 artiklan mukaisesti toimitettuun strategiaansa meneillään olevat tai suunnitellut erityiset toimenpiteet, joilla varmistetaan tarvittaessa metsänielujen ja -varastojen ylläpito tai lisääminen; ja b) unionissa kokonaispäästöt eivät ylitä tämän asetuksen 2 artiklassa tarkoitetuissa maankäyttöön liittyvissä tilinpitoluokissa kokonaispoistumia kaudella, jona jäsenvaltio aikoo käyttää kompensointia. Arvioidessaan, ylittävätkö kokonaispäästöt unionissa kokonaispoistumat, komissio varmistaa, että jäsenvaltiot välttävät kaksinkertaista laskentaa, erityisesti tässä asetuksessa ja asetuksessa (EU) 2018/842 säädettyjä joustomahdollisuuksia käytettäessä.

3. Kompensaatiomäärän osalta asianomainen jäsenvaltio voi kompensoida vain: a) metsien vertailutasonsa perusteella päästöiksi laskettua nielua; ja b) enintään kyseiselle jäsenvaltiolle liitteessä VII kaudelle 2021–2030 määritetyn kompensaation enimmäismäärän.

4. Suomi saa kompensoida enintään 10 miljoonaa tonnia hiilidioksidiekvivalenttia edellyttäen, että se täyttää 2 kohdan a ja b alakohdassa luetellut edellytykset.

14 artikla

Vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaudelle 2021–2025 15 päivään maaliskuuta 2027 ja kaudelle 2026–2030 15 päivään maaliskuuta 2032 mennessä vaatimustenmukaisuuskertomus, joka sisältää kaikki kokonaispäästöt ja -poistumat asiaankuuluvalla kaudella jokaisen 2 artiklassa tarkoitetun maankäyttöön liittyvän tilinpitoluokan osalta tässä asetuksessa vahvistettuja tilinpitosääntöjä noudattaen.

Kertomuksen on sisällettävä myös tarvittaessa tiedot aikomuksesta käyttää 11 artiklassa tarkoitettuja joustomahdollisuuksia ja niihin liittyviä määriä tai tällaisten joustomahdollisuuksien ja niihin liittyvien määrien käytöstä.

2. Komissio tarkastelee tämän artiklan 1 kohdassa säädettyjä vaatimustenmukaisuuskertomuksia perusteellisesti arvioidakseen 4 artiklan noudattamisen.

3. Komissio antaa vuonna 2027 kaudelta 2021–2025 ja vuonna 2032 kaudelta 2026–2030 kertomuksen unionin kasvihuonekaasujen kokonaispäästöistä ja -poistumista kunkin 2 artiklassa tarkoitetun maankäyttöön liittyvän tilinpitoluokan osalta laskettuna kauden ajalle ilmoitettuina kokonaispäästöinä ja ilmoitettuina kokonaispoistumina vähennettynä luvulla, joka saadaan kertomalla unionin ilmoitetut keskimääräiset vuosipäästöt ja -poistumat kaudella 2000–2009 viidellä.

4. Euroopan ympäristökeskus avustaa komissiota vuosittaisen työohjelmansa mukaisesti tässä artiklassa säädettyjen seuranta- ja vaatimustenmukaisuuspuitteiden täytäntöönpanossa.

15 artikla

Rekisteri

1. Komissio antaa tämän asetuksen 16 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tämän asetuksen täydentämiseksi, jotta voidaan laatia säännöt päästöjen ja poistumien määrän kirjaamisesta kussakin jäsenvaltiossa kunkin maankäyttöön liittyvän tilinpitoluokan osalta ja varmistaa, että tämän asetuksen 12 ja 13 artiklan mukaisten joustomahdollisuuksien käyttämisen osalta tehtävä tilinpito asetuksen (EU) N:o 525/2013 10 artiklan nojalla perustetun unionin rekisterin kautta on täsmällistä.

2. Keskusvalvoja tarkistaa automaattisesti jokaisen tämän asetuksen mukaisen tapahtuman ja tarvittaessa estää tapahtumia varmistaakseen, ettei sääntöjenvastaisuuksia esiinny.

3. Yleisöllä on oltava pääsy 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin.

16 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2. Siirretään komissiolle 9 päivästä heinäkuuta 2018 viiden vuoden ajaksi 3 artiklan 2 kohdassa, 5 artiklan 6 kohdassa, 8 artiklan 8 ja 9 kohdassa, 9 artiklan 2 kohdassa, 10 artiklan 3 kohdassa ja 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.

3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 3 artiklan 2 kohdassa, 5 artiklan 6 kohdassa, 8 artiklan 8 ja 9 kohdassa, 9 artiklan 2 kohdassa, 10 artiklan 3 kohdassa ja 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttamispäätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä , tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4. Ennen kuin komissio hyväksyy delegoidun säädöksen, se kuulee kunkin jäsenvaltion nimeämiä asiantuntijoita paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

5. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

6. Edellä olevan 3 artiklan 2 kohdan, 5 artiklan 6 kohdan, 8 artiklan 8 ja 9 kohdan, 9 artiklan 2 kohdan, 10 artiklan 3 kohdan ja 15 artiklan 1 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei kumpikaan ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

17 artikla

Uudelleentarkastelu

1. Tätä asetusta tarkastellaan uudelleen ottaen huomioon muun muassa kansainvälinen kehitys ja toimet, joilla pyritään saavuttamaan Pariisin sopimuksen pitkän aikavälin tavoitteet.

Komissio tekee 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti laaditussa kertomuksessa esitettyjen havaintojen ja 13 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti tehdyn arvioinnin tulosten perusteella tarvittaessa ehdotuksia, joilla varmistetaan kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä vuoteen 2030 mennessä koskevan unionin tavoitteen täyttäminen ja se, että unionin tavoite osaltaan edistää Pariisin sopimuksen tavoitteiden täyttämistä.

2. Komissio toimittaa kuuden kuukauden kuluessa jokaisen Pariisin sopimuksen 14 artiklan nojalla sovitun maailmanlaajuisen tilannekatsauksen jälkeen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen toiminnasta, mukaan lukien tarvittaessa arvio 11 artiklassa tarkoitettujen joustomahdollisuuksien vaikutuksista ja siitä, miten tämä asetus edistää unionin tavoitetta kasvihuonekaasujen vähentämisestä vuoteen 2030 mennessä, sekä siitä, miten se edistää Pariisin sopimuksen tavoitteita, erityisesti sen osalta, tarvitaanko unionin lisäpolitiikkoja ja toimenpiteitä, mukaan lukien vuoden 2030 jälkeistä aikaa koskevat puitteet, kasvihuonekaasujen päästöjen vähentämisen ja poistumien tehostamiseksi unionissa, ja tekee tarvittaessa ehdotuksia.

18 artikla

Asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttaminen

Muutetaan asetus (EU) N:o 525/2013 seuraavasti:

1) Muutetaan 7 artiklan 1 kohta seuraavasti: a) lisätään kohta seuraavasti: ”d a) vuodesta 2023 alkaen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/841 ( *1 ) 2 artiklan soveltamisalaan kuuluvat päästönsä ja poistumansa tämän asetuksen liitteessä III a esitettyjen menetelmien mukaisesti; b) lisätään alakohta seuraavasti: ”Jäsenvaltio voi pyytää, että komissio myöntää sille poikkeuksen ensimmäisen alakohdan d a alakohdasta soveltaakseen muuta kuin liitteessä III a esitettyä menetelmää, jos vaadittua menetelmän parannusta ei voitu saavuttaa ajoissa parannusten huomioon ottamiseksi kauden 2021–2030 kasvihuonekaasuinventaarioissa tai jos menetelmän parantamisesta aiheutuvat kustannukset olisivat suhteettoman suuret verrattuna niihin etuihin, jotka saataisiin tällaisen menetelmän soveltamisesta päästöjen ja poistumien tilinpidon parantamiseksi, koska asianomaisten hiilivarastojen päästöt ja poistumat ovat merkitykseltään vähäisiä. Jäsenvaltion, joka haluaa käyttää tätä poikkeusta, on toimitettava komissiolle 31 päivänä joulukuuta 2020 mennessä perusteltu pyyntö, jossa esitetään mihin mennessä menetelmän parantaminen voitaisiin toteuttaa, ehdotettu vaihtoehtoinen menetelmä tai molemmat sekä arvio mahdollisista vaikutuksista tilinpidon täsmällisyyteen. Komissio voi pyytää toimittamaan lisätietoja erityisen kohtuullisen määräajan puitteissa. Jos komissio pitää pyyntöä perusteltuna, se myöntää poikkeuksen. Jos komissio hylkää pyynnön, se perustelee päätöksensä.”

2) Lisätään 13 artiklan 1 kohdan c alakohtaan alakohta seuraavasti: ”viii) vuodesta 2023 lähtien tiedot kansallisista politiikoista ja toimenpiteistä, jotka on toteutettu niiden asetuksen (EU) 2018/841 mukaisten velvoitteiden noudattamiseksi, sekä tiedot suunnitelluista kansallisista lisäpolitiikoista ja -toimenpiteistä, joilla pyritään rajoittamaan kasvihuonekaasupäästöjä ja lisäämään nieluja enemmän kuin niiden kyseisen asetuksen mukaiset velvoitteet edellyttävät;”.

3) Lisätään 14 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti: ”b a) vuodesta 2023 lähtien ennusteet kaikista kasvihuonekaasuista sekä erilliset arviot asetuksen (EU) 2018/841 soveltamisalaan kuuluvista ennakoiduista kasvihuonekaasupäästöistä ja -poistumista.”

4) Lisätään liite seuraavasti:







”LIITE III A

7 artiklan 1 kohdan d a alakohdassa tarkoitetut seuranta- ja raportointimenetelmät

Lähestymistapa 3: Maantieteellisesti täsmälliset maan käytön muutosta koskevat tiedot IPCC:n vuoden 2006 kansallisten kasvihuonekaasumäärien laskemista koskevien ohjeiden mukaisesti.

1. tason menetelmä kansallisten kasvihuonekaasumäärien laskemista koskevien IPCC:n vuoden 2006 ohjeiden mukaisesti.

Kun kyseessä ovat sellaisen hiilivaraston päästöt ja poistumat, jonka päästöjen ja poistumien osuus on vähintään 25–30 prosenttia lähde- tai nieluluokassa, joka on asetettu etusijalle jäsenvaltion kansallisessa inventaariojärjestelmässä, koska sitä koskevalla arviolla on merkittävä vaikutus valtion kasvihuonekaasujen kokonaisinventaarioon päästöjen ja poistumien absoluuttisen tason, päästöjen ja poistumien suuntauksen tai maankäyttöluokissa päästöjen ja poistumien epävarmuuden osalta, vähintään 2. tason menetelmä kansallisten kasvihuonekaasumäärien laskemista koskevien IPCC:n vuoden 2006 ohjeiden mukaisesti.

Jäsenvaltioita kannustetaan soveltamaan 3. tason menetelmää kansallisten kasvihuonekaasumäärien laskemista koskevien IPCC:n vuoden 2006 ohjeiden mukaisesti.” ”LIITE III A7 artiklan 1 kohdan d a alakohdassa tarkoitetut seuranta- ja raportointimenetelmätLähestymistapa 3: Maantieteellisesti täsmälliset maan käytön muutosta koskevat tiedot IPCC:n vuoden 2006 kansallisten kasvihuonekaasumäärien laskemista koskevien ohjeiden mukaisesti.1. tason menetelmä kansallisten kasvihuonekaasumäärien laskemista koskevien IPCC:n vuoden 2006 ohjeiden mukaisesti.Kun kyseessä ovat sellaisen hiilivaraston päästöt ja poistumat, jonka päästöjen ja poistumien osuus on vähintään 25–30 prosenttia lähde- tai nieluluokassa, joka on asetettu etusijalle jäsenvaltion kansallisessa inventaariojärjestelmässä, koska sitä koskevalla arviolla on merkittävä vaikutus valtion kasvihuonekaasujen kokonaisinventaarioon päästöjen ja poistumien absoluuttisen tason, päästöjen ja poistumien suuntauksen tai maankäyttöluokissa päästöjen ja poistumien epävarmuuden osalta, vähintään 2. tason menetelmä kansallisten kasvihuonekaasumäärien laskemista koskevien IPCC:n vuoden 2006 ohjeiden mukaisesti.Jäsenvaltioita kannustetaan soveltamaan 3. tason menetelmää kansallisten kasvihuonekaasumäärien laskemista koskevien IPCC:n vuoden 2006 ohjeiden mukaisesti.”

19 artikla

Päätöksen N:o 529/2013/EU muuttaminen

Muutetaan päätös N:o 529/2013/EU seuraavasti:

1) Kumotaan 3 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta.

2) Kumotaan 6 artiklan 4 kohta.

20 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE I

KASVIHUONEKAASUT JA HIILIVARASTOT

A. Edellä 2 artiklassa tarkoitetut kasvihuonekaasut: a) hiilidioksidi (CO2); b) metaani (CH4); c) typpioksiduuli (N2O) Kyseiset kasvihuonekaasut on ilmaistava hiilidioksidiekvivalenttitonneina ja määritettävä asetuksen (EU) N:o 525/2013 nojalla.

B. Edellä 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut hiilivarastot: a) maanpäällinen biomassa; b) maanalainen biomassa; c) karike; d) kuollut puuaines; e) maaperän orgaaninen hiili; f) puutuotteet metsitetyn maan ja hoidetun metsämaan maankäyttöön liittyvissä tilinpitoluokissa.









LIITE II







PINTA-ALAN, PUUSTON LATVUSPEITTÄVYYDEN JA PUUN KORKEUDEN PARAMETRIEN VÄHIMMÄISARVOT Jäsenvaltio Pinta-ala (ha) Puuston latvuspeittävyys (%) Puun korkeus (m) Belgia 0,5 20 5 Bulgaria 0,1 10 5 Tšekki 0,05 30 2 Tanska 0,5 10 5 Saksa 0,1 10 5 Viro 0,5 30 2 Irlanti 0,1 20 5 Kreikka 0,3 25 2 Espanja 1,0 20 3 Ranska 0,5 10 5 Kroatia 0,1 10 2 Italia 0,5 10 5 Kypros 0,3 10 5 Latvia 0,1 20 5 Liettua 0,1 30 5 Luxemburg 0,5 10 5 Unkari 0,5 30 5 Malta 1,0 30 5 Alankomaat 0,5 20 5 Itävalta 0,05 30 2 Puola 0,1 10 2 Portugali 1,0 10 5 Romania 0,25 10 5 Slovenia 0,25 30 2 Slovakia 0,3 20 5 Suomi 0,5 10 5 Ruotsi 0,5 10 5 Yhdistynyt kuningaskunta 0,1 20 2









LIITE III







PERUSVUOSI TAI -KAUSI 8 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAISEN ENIMMÄISMÄÄRÄN LASKEMISEKSI Jäsenvaltio Perusvuosi/-kausi Belgia 1990 Bulgaria 1988 Tšekki 1990 Tanska 1990 Saksa 1990 Viro 1990 Irlanti 1990 Kreikka 1990 Espanja 1990 Ranska 1990 Kroatia 1990 Italia 1990 Kypros 1990 Latvia 1990 Liettua 1990 Luxemburg 1990 Unkari 1985–1987 Malta 1990 Alankomaat 1990 Itävalta 1990 Puola 1988 Portugali 1990 Romania 1989 Slovenia 1986 Slovakia 1990 Suomi 1990 Ruotsi 1990 Yhdistynyt kuningaskunta 1990









LIITE IV

JÄSENVALTION METSIEN VERTAILUTASON SISÄLTÄVÄ KANSALLINEN METSÄTALOUDEN TILINPITOSUUNNITELMA

A. Kriteerit ja ohjeet metsien vertailutasojen määrittämiseksi

Jäsenvaltion metsien vertailutaso määritellään seuraavien kriteerien mukaisesti:

a) vertailutason on oltava johdonmukainen sen tavoitteen kanssa, joka liittyy tasapainon saavuttamiseen ihmisen toiminnan aiheuttamien kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien päästöjen ja kasvihuonekaasunielujen aikaansaamien poistumien välillä tämän vuosisadan jälkipuoliskolla, mukaan lukien ikääntyvien metsävarantojen aikaansaamien mahdollisten poistumien lisääminen, kun ne muutoin muodostaisivat asteittain pienenevät nielut;

b) vertailutasoissa on varmistettava, että hiilivarantojen pelkkä esiintyminen poistetaan tilinpidosta;

c) vertailutasoissa olisi varmistettava toimiva ja uskottava tilinpito, jolla varmistetaan, että biomassan käytöstä johtuvat päästöt ja poistumat kirjataan tileihin asianmukaisesti;

d) vertailutasot sisältävät puutuotteiden hiilivaraston, jotta voidaan vertailla oletusta välittömästä hajoamisesta sekä ensimmäisen kertaluvun hajoamismenetelmää ja puoliintumisaikoja.

e) kiinteän ja energiatarkoituksiin käytetyn metsäbiomassan suhteen, sellaisena kuin se on raportoitu vuosina 2000–2009, oletetaan pysyvän vakiona;

f) vertailutasojen olisi oltava johdonmukaisia sen tavoitteen kanssa, joka liittyy luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseen ja luonnonvarojen kestävään käyttöön, kuten EU:n metsästrategiassa, jäsenvaltioiden kansallisissa metsäpolitiikoissa ja EU:n biodiversiteettistrategiassa esitetään;

g) vertailutasojen on oltava johdonmukaisia niiden asetuksen (EU) N:o 525/2013 nojalla raportoitujen kansallisten ennusteiden kanssa, jotka koskevat ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia;

h) vertailutasojen on oltava johdonmukaisia kasvihuonekaasuinventaarioiden ja asiaankuuluvien historiallisten tietojen kanssa, ja niiden on perustuttava läpinäkyviin, täydellisiin, johdonmukaisiin, vertailukelpoisiin ja tarkkoihin tietoihin. Vertailutason laadinnassa käytettävän mallin on erityisesti pystyttävä tuottamaan historialliset tiedot kansallisesta kasvihuonekaasuinventaariosta.

B. Kansallisen metsätalouden tilinpitosuunnitelman tiedot

Edellä 8 artiklan nojalla toimitettavan kansallisen metsätalouden tilinpitosuunnitelman on sisällettävä seuraavat tiedot:

a) yleiskuvaus metsien vertailutason määrittämisestä ja kuvaus siitä, miten tämän asetuksen kriteerit on otettu huomioon;

b) metsien vertailutasoon sisällytettyjen hiilivarastojen ja kasvihuonekaasujen tunnistetiedot, syyt hiilivaraston jättämiselle metsien vertailutason määrittämisen ulkopuolelle sekä todisteet metsien vertailutasoon sisällytettyjen hiilivarastojen välisestä johdonmukaisuudesta;

c) kuvaus metsien vertailutason määrittämisessä käytetyistä toimintamalleista, menetelmistä ja malleista, määrälliset tiedot mukaan lukien, jotka ovat johdonmukaiset viimeisimmän toimitetun kansallisen inventaarioraportin ja kestävän metsänhoidon käytäntöjä ja intensiivisyyttä sekä hyväksyttyjä kansallisia politiikkoja koskevien asiakirjatodisteiden kuvauksen kanssa;

d) tiedot siitä, miten hakkuumäärien odotetaan kehittyvän eri politiikkaskenaarioissa;

e) kuvaus siitä, miten kukin seuraavista tiedoista otettiin huomioon metsien vertailutason määrityksessä: i) metsänhoidon piiriin kuuluva alue; ii) metsiin ja puutuotteisiin liittyvät päästöt ja poistumat sellaisina kuin ne esitetään kasvihuonekaasuinventaarioissa ja asiaankuuluvissa historiallisissa tiedoissa; iii) metsien ominaisuudet, mukaan lukien dynaamiset ikään liittyvät metsien ominaisuudet, kasvu, kiertoaika ja muut normaaleihin metsänhoitotoimiin liittyvät tiedot; iv) historialliset ja tulevat hakkuumäärät eriteltyinä energiakäytön ja muun käytön mukaan.

▼M1

C. Metsien vertailutasot, joita jäsenvaltioiden on sovellettava kaudella 2021–2025







Jäsenvaltio Kaudella 2021–2025 sovellettava metsien vertailutaso hiilidioksidiekvivalenttitonneina vuotta kohti Belgia – 1 369 009 Bulgaria – 5 105 986 Tšekki – 6 137 189 Tanska +354 000 Saksa – 34 366 906 Viro – 1 750 000 Irlanti +112 670 Kreikka – 2 337 640 Espanja – 32 833 000 Ranska – 55 399 290 Kroatia – 4 368 000 Italia – 19 656 100 Kypros – 155 779 Latvia – 1 709 000 Liettua – 5 164 640 Luxemburg – 426 000 Unkari – 48 000 Malta –38 Alankomaat – 1 531 397 Itävalta – 4 533 000 Puola – 28 400 000 Portugali – 11 165 000 Romania – 24 068 200 Slovenia – 3 270 200 Slovakia – 4 827 630 Suomi – 29 386 695 Ruotsi – 38 721 000 Yhdistynyt kuningaskunta – 20 701 550

▼B









LIITE V

PUUTUOTTEIDEN ENSIMMÄISEN KERTALUVUN HAJOAMISMENETELMÄ, MENETELMÄT JA PUOLIINTUMISAJAN OLETUSARVOT

Menetelmäkysymykset

— Jos metsitetyn maan ja hoidetun metsämaan maankäyttöön liittyvässä tilinpitoluokassa olevia korjattuja puutuotteita ei voida eritellä, jäsenvaltio voi kirjata puutuotteet siten, että kaikkien päästöjen ja poistumien oletetaan tapahtuneen hoidetulla metsämaalla.

— Kiinteän jätteen käsittelypaikoissa olevat puutuotteet ja energiatarkoituksiin korjatut puutuotteet on kirjattava tileihin välittömän hajoamismenetelmän perusteella.

— Tuojajäsenvaltio ei pidä tiliä maahantuoduista puutuotteista, olipa niiden alkuperä mikä tahansa (tuotantoon perustuva toimintamalli).

— Puutuotteiden vientituotteiden osalta maakohtaiset tiedot viittaavat maakohtaisiin puoliintumisaikoihin ja puutuotteiden käyttöön tuontimaassa.

— Unionin markkinoille saatettujen puutuotteiden maakohtaiset puoliintumisajat eivät saa poiketa tuontijäsenvaltion tileissään käyttämistä puoliintumisajoista.

— Jäsenvaltiot voivat, yksinomaan tiedotustarkoituksessa, ilmoittaa toimittamiensa tietojen yhteydessä tiedot unionin ulkopuolelta tuodun energiatarkoituksiin käytetyn puun osuudesta ja tällaisen puun alkuperämaat.

Jäsenvaltiot voivat käyttää maakohtaisia menetelmiä ja puoliintumisaikoja tässä liitteessä määritettyjen menetelmien ja puoliintumisaikojen oletusarvojen sijasta edellyttäen, että tällaiset menetelmät ja puoliintumisajat määritellään läpinäkyvien ja todennettavissa olevien tietojen perusteella ja että käytetyt menetelmät ovat vähintään yhtä yksityiskohtaiset ja tarkat kuin tässä liitteessä määritetyt.

Puoliintumisajan oletusarvot:

Puoliintumisajalla tarkoitetaan niiden vuosien lukumäärää, joiden kuluessa tiettyyn puutuotteiden luokkaan varastoituneen hiilen määrä vähenee puoleen alkuperäisestä arvostaan.

Puoliintumisajan oletusarvot (HL) ovat seuraavat:

a) 2 vuotta paperin osalta;

b) 25 vuotta puulevyjen osalta;

c) 35 vuotta sahatavaran osalta.

Jäsenvaltiot voivat luokitella puupohjaisesta materiaalista tehdyt tuotteet, kuten kuoren, joka kuuluu edellä a, b ja c alakohdassa tarkoitettuihin luokkiin, IPCC:n ohjeiden pohjalta, sellaisina kuin UNFCCC:n osapuolten konferenssi tai Pariisin sopimuksen osapuolten kokouksena toimiva osapuolikonferenssi ne on hyväksynyt, edellyttäen, että käytettävissä oleva tieto on läpinäkyvää ja todennettavissa. Jäsenvaltiot voivat myös käyttää minkä tahansa kyseisten luokkien maakohtaisia alaluokkia.









LIITE VI

LUONNONHÄIRIÖIDEN TAUSTATASON LASKENTA

1. Taustatason laskemiseksi on toimitettava seuraavat tiedot: a) tiedot luonnonhäiriöiden aiheuttamien päästöjen historiallisista tasoista; b) tiedot arvioon sisältyvien luonnonhäiriöiden laj(e)ista; c) arviot kyseisten luonnonhäiriöiden lajien kaudella 2001–2020 aiheuttamista vuotuisista kokonaispäästöistä, lueteltuina maankäyttöluokkien mukaan; d) todisteet aikasarjan johdonmukaisuudesta kaikissa asiaankuuluvissa parametreissa, mukaan lukien vähimmäisala, päästöjen arviointimenetelmät, hiilivarastojen ja kaasujen kattavuus.

2. Taustataso lasketaan kauden 2001–2020 aikasarjojen keskiarvona sulkien pois kaikki vuodet, joina kirjattiin epätavallisia päästötasoja eli sulkien pois kaikki tilastollisesti poikkeavat arvot. Tilastollisesti poikkeavat arvot tunnistetaan seuraavasti: a) lasketaan koko aikasarjan 2001–2020 aritmeettinen keskiarvo ja keskihajonta; b) suljetaan aikasarjasta pois kaikki vuodet, joina vuotuiset päästöt poikkeavat keskiarvosta enemmän kuin kaksinkertaisen keskihajonnan verran; c) lasketaan aritmeettinen keskiarvo ja keskihajonta uudelleen aikasarjalle 2001–2020 ilman b alakohdan mukaisesti pois suljettuja vuosia; d) toistetaan b ja c alakohta, kunnes poikkeavuuksia ei enää havaita.

3. Jos sen jälkeen, kun taustatasot on laskettu tämän liitteen 2 kohdan mukaisesti, päästöt ylittävät tiettynä kauden 2021–2025 ja 2026–2030 vuonna taustatason lisättynä marginaalilla, taustatason ylittävä päästömäärä voidaan jättää tilinpidon ulkopuolelle 10 artiklan mukaisesti. Marginaali on sama kuin 95 prosentin todennäköisyystaso.

4. Seuraavia päästöjä ei saa jättää tilinpidon ulkopuolelle: a) sellaisista puunkorjuu- ja pelastushakkuutoimista aiheutuneet päästöt, joita maa-alueella toteutettiin luonnonhäiriöiden esiintymisen jälkeen; b) päästöt, jotka aiheutuvat maa-alueella kauden 2021–2025 tai 2026–2030 minä tahansa vuonna toteutetusta kulotuksesta; c) päästöt maa-alueilla, jotka olivat metsäkadon kohteena luonnonhäiriöiden esiintymisen jälkeen.

5. Edellä 10 artiklan 2 kohdan mukaisiin tietovaatimuksiin kuuluvat seuraavat: a) kaikkien luonnonhäiriöiden asianomaisena raportointivuonna vaurioittamien maa-alueiden yksilöinti, mukaan lukien niiden maantieteellinen sijainti, kausi ja luonnonhäiriöiden lajit; b) todisteet siitä, että luonnonhäiriöiden vaurioittamilla maa-alueilla, joiden osalta päästöt jätettiin tilinpidon ulkopuolelle, ei ole tapahtunut minkäänlaista metsäkatoa kauden 2021–2025 tai 2026–2030 loppuun mennessä; c) kuvaus todennettavista menetelmistä ja kriteereistä, joita käytetään kyseisten maa-alueiden metsäkadon määrittämiseksi kauden 2021–2025 tai 2026–2030 myöhempinä vuosina; d) mikäli mahdollista, kuvaus toimenpiteistä, joita jäsenvaltio toteutti kyseisten luonnonhäiriöiden vaikutusten estämiseksi tai rajoittamiseksi; e) mikäli mahdollista, kuvaus toimenpiteistä, joita jäsenvaltio toteutti kyseisten luonnonhäiriöiden vaurioittamien maa-alueiden kunnostamiseksi.









LIITE VII







13 ARTIKLAN 3 KOHDAN B ALAKOHDASSA TARKOITETUN HOIDETTUA METSÄMAATA KOSKEVAN JOUSTOMAHDOLLISUUDEN MYÖTÄ KÄYTETTÄVISSÄ OLEVA KOMPENSAATION ENIMMÄISMÄÄRÄ Jäsenvaltio Raportoidut metsämaasta syntyvien nielujen aikaansaamat keskimääräiset poistumat kaudella 2000–2009, miljoonaa tonnia hiilidioksidiekvivalenttia vuodessa Kompensaation enimmäismäärä, miljoonaa tonnia hiilidioksidiekvivalenttia kaudella 2021–2030 Belgia -3,61 -2,2 Bulgaria -9,31 -5,6 Tšekki -5,14 -3,1 Tanska 0,56 0,1 Saksa -45,94 -27,6 Viro -3,07 -9,8 Irlanti 0,85 0,2 Kreikka -1,75 -1,0 Espanja -26,51 -15,9 Ranska -51,23 -61,5 Kroatia -8,04 -9,6 Italia -24,17 -14,5 Kypros 0,15 0,03 Latvia -8,01 -25,6 Liettua -5,71 -3,4 Luxemburg 0,49 0,3 Unkari -1,58 0,9 Malta 0,00 0,0 Alankomaat -1,72 0,3 Itävalta -5,34 -17,1 Puola -37,50 -22,5 Portugali -5,13 -6,2 Romania -22,34 -13,4 Slovenia -5,38 -17,2 Slovakia -5,42 -6,5 Suomi -36,79 -44,1 Ruotsi -39,55 -47,5 Yhdistynyt kuningaskunta -16,37 -3,3