Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B KOMISSION PÄÄTÖS N:o 284/2000/EHTY,
tehty 4 päivänä helmikuuta 2000,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta tiettyjen Intiasta ja Taiwanista peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta
teräksestä valmistettujen, vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien ja muulla tavalla metallilla tai muulla
aineella pinnoittamattomien, kelattujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa
sekä tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien tarjoamien sitoumusten hyväksymisestä ja menettelyn päättämisestä
Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuonnin osalta
(EYVL L 31, 5.2.2000, s. 44)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Komission päätös N:o 2071/2000/EHTYannettu 29 päivänä syyskuuta
2000 L 246 32 30.9.2000
Oikaistu:
"C1 Oikaisu, EYVL L 119, 20.5.2000, s. 39 (284/2000)2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 1
KOMISSION PÄÄTÖS N:o 284/2000/EHTY,
tehty 4 päivänä helmikuuta 2000,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta tiettyjen Intiasta ja Taiwanista
peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen,vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien ja muulla tavallametallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien, kelattujen, ei enempää
valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa sekä
tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien tarjoamien sitoumusten hyväk-symisestä ja menettelyn päättämisestä Etelä-Afrikasta peräisin olevan
tuonnin osalta
EUROOP AN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioista
tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 3 päivänä syyskuuta 1998
tehdyn komission päätöksen N:o 1889/98/EHTY (
1) ja erityisesti sen 13, 14 ja
15 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTEL Y
1.Menettelyn aloittaminen
1) Komissio julkaisi 8 päivänä tammikuuta 1999 Euroopan yhteisöjen
virallisessa lehdessä ilmoituksen tiettyjen Etelä-Afrikasta, Intiasta ja
Taiwanista peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestävalmistettujen, vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien
ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien,
kelattujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyval-misteiden tuontia koskevan tukien vastaisen menettelyn aloittamises-ta (
2), jäljempänä ”menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus”.
2) Menettely aloitettiin Euroferin sellaisten yhteisön tuottajien puolesta
tekemän valituksen perusteella, joiden tuotanto muodostaa pääosan
tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuotannosta yhteisössä päätöksen
(EY) N:o 1889/98/EHTY, jäljempänä ”peruspäätös”, 9 artiklan 1kohdan ja 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti. Valituksessa esitettyä
näyttöä tarkasteltavana olevan tuotteen tukemisesta ja siitä aiheutu-
neesta merkittävästä vahingosta pidettiin riittävänä menettelyn aloit-tamiseksi.
2.Tutkimus
3) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta niille viejä-
maiden vientiä harjoittaville tuottajille, jäljempänä ”vientiä harjoittavat
tuottajat”, tuojille ja niitä edustaville järjestöille, joita asian tiedettiin
koskevan, viejämaiden edustajille sekä valituksen tehneille yhteisöntuottajille. Komissio lähetti kyselylomakkeet edellä mainituille
osapuolille ja menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa
asetetussa määräajassa ilmoittautuneille osapuolille. Komissio antoiperuspäätöksen 11 artiklan 5 kohdan mukaisesti osapuolille, joita asiasuoraan koski, tilaisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada
tulla kuulluiksi.
4) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat, valituksen tehneet yhteisön tuottajat
ja tuojat esittivät huomautuksensa kirjallisesti.
Kaikki asianomaiset osapuolet, jotka määräajassa pyysivät saada tulla
kuulluiksi ja jotka ilmoittivat, että menettelyn tulokset todennäköisesti
vaikuttavat niihin, ja osoittivat, että niiden kuulemiseen oli erityisiäsyitä, saivat mahdollisuuden tulla kuulluiksi.!B
(1) EYVL L 245, 4.9.1998, s. 3.
(2) EYVL C 5, 8.1.1999, s. 2.2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 2
5) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja
huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella
i) lopullisten tasoitustullien käyttöönottoa Intiasta ja Taiwanista
peräisin olevassa tuonnissa,
ii) intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien tarjoaman sitoumuksen
hyväksymistä ja
iii) menettelyn päättämistä Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuonnin
osalta.
Osapuolille asetettiin myös määräaika, jossa ne voivat esittää
huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta.
6) Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja lopullisia
päätelmiä muutettiin tarvittaessa.
7) Komissio hankki ja tarkasti kaikki lopullisia päätelmiä varten
tarpeellisina pitämänsä tiedot.
Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:—V alituksen tehneet yhteisön tuottajat:
— Aceralia Corporacion Sid., Madrid, Espanja,
— British Steel Plc, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta,— Cockerill Sambre SA, Bryssel, Belgia,— Hoogovens Steel BV , IJmuiden, Alankomaat,— IL V A Spa, Genova, Italia,— Sidmar NV , Gent, Belgia,— Salzgitter AG, Salzgitter, Saksa,— Stahlwerke Bremen GmbH, Bremen, Saksa,— SOLLAC, Pariisi, Ranska, ja— Thyssen Krupp Stahl AG, Duisburg, Saksa.
—Vientiä harjoittavat tuottajat:
a) Intia
Essar Steel Ltd, Hazira,Tata Iron & Steel Company Ltd, Kalkutta, jaSteel Authority of India Ltd, New Delhi.
b) Etelä Afrikka
Iscor Ltd, Pretoria, jaHighveld Steel & Vanadium Corp Ltd, Witbank.
c) Taiwan
China Steel Corp, Kaohsiung, jaYieh Loong Enterprise Co., Ltd, Kaoshiung.
—Etuyhteyttä vailla oleva yhteisön tuoja/käyttäjäyritys:
Marcegaglia Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Italia.
—Vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat tuojat:
Etelä-Afrikka: Macsteel International UK Ltd, Lontoo, Yhdistynyt
kuningaskunta,
Macsteel International Belgium NV , Antwerpen, Belgia,
ja
Macsteel International Stahlhandel GmbH, Düsseldorf,
Saksa.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 3
8) Tukia koskeva tutkimus käsitti 1 päivän tammikuuta 1998 ja 31 päivän
joulukuuta 1998 välisen ajanjakson, jäljempänä ”tutkimusajanjakso”.Vahinkoa koskeva tarkastelu käsitti ajanjakson alkaen 1 päivätammikuuta 1995 ja päättyen tukia koskevan tutkimusajanjakson
loppuun, jäljempänä ”tarkastelujakso”.
B. TARKASTELTA V ANA OLEV A TUOTE JA SAMANKAL-
TAINEN TUOTE
1.Tarkasteltavana oleva tuote
9) Tarkasteltavana oleva tuote on tietyt raudasta tai seostamattomasta
teräksestä valmistetut, vähintään 600 millimetrin levyiset pleteroimat-
tomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamatto-mat, kelatut, ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut levyvalmis-
teet, jäljempänä ”kuumavalssatut kelat”. Tuote luokitellaan tällä
hetkellä CN-koodeihin 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00,7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 10, 7208 37 90 (
1), 7208 38 10,
7208 38 90, 7208 39 10 ja 7208 39 90.
10) Kuumavalssattuja keloja valmistetaan yleensä terästehtaissa kuu-
mavalssaamalla puolivalmiit terästuotteet viimeisen valssauskierrok-sen jälkeen taikka peittauksen tai jatkuvan hehkutuksen jälkeen.
Kuumavalssatut tuotteet kelataan säännöllisiksi keloiksi. Terästehtaat,
jotka valmistavat useanlaisia levymäisiä terästuotteita, käyttävätkuumavalssattuja keloja muiden terästuotteiden (leveät ja kapeatnauhat, kylmävalssatut tuotteet, putket jne.) lähtömateriaalina. Kuu-
mavalssattujen kelojen laji ja koko vaihtelevat. Suurin osa yhteisön
tuonnista kolmansista maista muodostuu niin sanotusta rakenneteräk-sestä (kuten eurooppalaisen standardin EN 10025 mukaiset S235 jaS275) ja pehmeästä teräksestä (kuten EN 10011:n ja Deutsche
Industrie-Normin DIN 1614/1 mukaiset DD11, DD12 ja DD13).
Tavallisesti kelojen paksuus on 1,5—15 millimetriä ja leveys600—2 050 millimetriä. Kukin edellä luetelluista CN-koodeista vastaa
tiettyä tuotelajia, joka eroaa toisista lajeista leveyden ja paksuuden
osalta edellä mainituissa rajoissa.
11) Tuote luokitellaan myös kahteen eri luokkaan sen viimeistelyn
mukaan: mustat kuumavalssatut kelat, jäljempänä ”mustat kelat”,
jotka ovat perustuote, ja peitatut kuumavalssatut kelat, jäljempänä
”peitatut kelat”, jotka kuumavalssauksen jälkeen pintakäsitelläänpeittaamiseksi kutsutulla menetelmällä. Mustien kelojen ja peitattujen
kelojen ero näkyy myös yhdistetyn nimikkeistön rakenteessa:
kyseiseen kahteen luokkaan kuuluvat kelat luokitellaan erityisiin,erillisiin CN-koodeihin.
12) Vaikka asianomaisista maista tuodaan lähinnä mustia keloja, tutki-
muksesta kävi ilmi, että tuonti jakautuu kaikkiin mainittuihin
CN-koodeihin ja näin ollen kaikkiin edellä lueteltuihin tuotteisiin.Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa kuumavalssatunkelan lajia, kaikkien kelojen todettiin olevan samanlaisia tai saman-
kaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituk-
siltaan. Kuumavalssattujen kelojen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoatuote, joka luokitellaan edellä johdanto-osan 9 kappaleessa mainittui-
hin CN-koodeihin.
2.Samankaltainen tuote
13) Tutkimuksesta ilmeni, että asianomaisista maista tuotavat kuumavals-
satut kelat ovat erityisesti laji- ja kokovalikoimansa osalta samanlaisiayhteisössä tuotettujen tuotteiden kanssa tai verrattavissa niihin.
14) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että niiden tuottama ja
viemä tarkasteltavana oleva tuote ei ole sellaisenaan vaihdettavissayhteisössä tuotetun tuotteen kanssa eikä verrattavissa siihen. Ne
väittivät, että yhteisön tuottajien tuotantomenetelmä oli edistyneempi
ja että siinä käytettiin eri teknologiaa, minkä tuloksena oli korkea-laatuisempi tuote. Ne mainitsivat, että käyttäjät joutuivat toisinaanvalssaamaan tuontituotteet uudestaan, ennen kuin ne pystyivät
käsittelemään niitä edelleen. Siksi ne väittivät, että niiden tuote ei!B
(1) Katso oikaisu, joka on julkaistu EYVL:ssä C 107, 16.4.1999, s. 6.2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 4
ole samankaltainen kuin valituksen tehneiden yhteisön tuottajien
tuottama tuote.
15) Jos tuotantomenetelmien erot johtavat pintavirheisiin tai kemiallisiin
virheisiin, tuloksena voi olla alhaisempi markkina-arvo. Tutkimuksestailmeni kuitenkin, että yhteisössä tuotetulla tuotteella ja tuontituotteella
on edelleen yleisesti ottaen samat fyysiset perusominaisuudet ja
käyttötarkoitukset, vaikka tuotteet eivät olekaan täysin samanlaisetlaadun sekä tavarantoimittajien ja kunkin tavarantoimittajan lähettä-mien erien osalta. Tämän perusteella ei kuitenkaan voida päätellä, että
asianomaisista maista tuodut kuumavalssatut kelat eivät olisi saman-
kaltainen tuote yhteisön tuotannonalan yhteisössä tuottaman jamyymän tuotteen kanssa.
16) Tutkimuksesta ilmeni myös, että asianomaisista maista tuotu tarkas-
teltavana oleva tuote on laji- ja kokovalikoimaltaan täysin samanlainen
asianomaisten maiden kotimarkkinoilla myydyn tuotteen kanssa tai
verrattavissa siihen.
17) Tämän perusteella pääteltiin, että asianomaisissa maissa tuotetut ja
niistä yhteisöön viedyt kuumavalssatut kelat sekä valituksen tehneiden
yhteisön tuottajien tuottamat ja yhteisön markkinoilla myymät
kuumavalssatut kelat ovat samankaltaisia tuotteita peruspäätöksen 1artiklan 5 kohdan mukaisesti.
C. TUET
1. INTIA
a)Johdanto
18) Komissio tutki valituksen sisältämien tietojen ja komission kyselylo-
makkeeseen saatujen vastausten perusteella seuraavaa viittä järjes-
telmää, joissa väitetään myönnetyn vientitukia:
— Passbook-järjestelmä (Passbook Scheme),— tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook
Scheme),
— tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion
Capital Goods Scheme),
— vientiteollisuuden vapaa-alueiden (Export Processing Zones)/
vientiin suuntautuneiden yksiköiden (Export Oriented Units)
järjestelmä, ja
— yhtiöverosta vapauttamisen järjestelmä (Income Tax Exemption
Scheme).
19) Ensimmäiset neljä järjestelmää perustuvat vuonna 1992 annettuun ja 7
päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankauppalakiin[Foreign Trade (Development and Regulation) Act], jolla kumottiin
tuonti- ja vientivalvontalaki (Imports and Exports Control Act)
vuodelta 1947. Ulkomaankauppalailla Intian viranomaiset valtuutetaanantamaan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevia tiedonantoja. Niistäesitetään tiivistelmä vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevissa asiakirjois-
sa, joita laaditaan joka viides vuosi ja jotka saatetaan ajan tasalle
vuosittain. Tämän tapauksen tutkimusajanjaksoon liittyy kaksi vienti-ja tuontipolitiikkaa koskevaa asiakirjaa; ne ovat vuosia 1992—1997 ja1997—2002 koskevat viisivuotissuunnitelmat.
20) Viimeksi mainittu yhtiöverosta vapauttamisen järjestelmä perustuu
vuonna 1961 annettuun tuloverolakiin (Income Tax Act), jota
muutetaan vuosittain varainhoitolailla (Finance Act).
b)Passbook-järjestelmä (Passbook Scheme, PBS)
21) Passbook-järjestelmä (Passbook Scheme, PBS) on yksi niistä vienti- ja
tuontipolitiikan välineistä, joilla tuetaan vientiä. PBS tuli voimaan 30päivänä toukokuuta 1995.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 5
Tukikelpoisuus
22) PBS:ää voivat käyttää viejät, jotka valmistavat tuotteensa Intiassa ja
vievät ne sitten maasta, jäljempänä ”valmistajaviejät”, sekä viejät,
jotka ovat valmistajia tai vain kauppiaita ja joille on myönnetty
kauppahuonetodistus (Export House/Trading House/Star TradingHouse/Super Star Trading House Certificate). Viimeksi mainittujen
viejien, jotka määritellään vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevassa
asiakirjassa, on esitettävä erityinen näyttö aiemmasta vientitoiminnas-ta.
Toteuttaminen käytännössä
23) Yksikään tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja tai viejä ei ole
hakenut lupaa PBS:n käyttöön tai käyttänyt sitä. Tämän vuoksi
komission ei tarvitse tutkimuksen yhteydessä arvioida järjestelmän tätäosaa.
c)Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook
Scheme, DEPB)
24) Toinen vientiin liittyvää tukea koskeva vienti- ja tuontipolitiikan väline
on tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement PassbookScheme, DEPB), joka tuli voimaan 7 päivänä huhtikuuta 1997.
DEPB:llä korvattiin PBS, jonka voimassaolo päättyi 31 päivänä
maaliskuuta 1997. DEPB:tä on kahta lajia:
— vientiä edeltävä DEPB, ja— viennin jälkeinen DEPB.
i) Vientiä edeltävä DEPB
Tukikelpoisuus
25) Vientiä edeltävää DEPB:tä voivat käyttää valmistajaviejät (eli jokainen
intialainen valmistaja, joka harjoittaa vientiä) tai valmistajiin etuyh-teydessä olevat kauppiasviejät (eli kauppiaat). V oidakseen käyttääkyseisestä tukijärjestelmää yrityksen on täytynyt harjoittaa vientiä
kolmen vuoden ajan ennen lisenssihakemuksen esittämistä.
Toteuttaminen käytännössä
26) Jokainen tukikelpoinen viejä voi hakea lisenssiä. Ilman eri toimenpi-
teitä myönnettävän lisenssin avulla se saa käyttöönsä hyvitysmäärän,joka voidaan käyttää myöhemmin tuotavista tavaroista kannettavien
tullien maksuna. Lisenssin arvo on viisi prosenttia lisenssinhakijan
kolmen edellisen vuoden keskimääräisen vuotuisen kokonaisvienninarvosta.
27) Lisenssi, jota ei voida siirtää, on voimassa 12 kuukautta sen
antamispäivästä. Kun lisenssiin kirjattu hyvitysmäärä on käytetty,
toimivaltaiselle viranomaiselle on suoritettava maksu. Tämän jälkeen
yritys voi hakea uutta hyvitysmäärää, joka on myös viisi prosenttiakolmen edellisen vuoden keskimääräisen vuotuisen kokonaisvienninarvosta.
28) Vientiä edeltävä DEPB mahdollistaa sen, että tuotantopanokset, jotka
tarvitaan tavaroiden tuotantoon asianomaisen yrityksen tehtaassa,
voidaan tuoda tullitta. Tullitta tuotavien tuotteiden määrittelyssäkäytetään viitteenä tuotantopanoksia ja myyntiä koskevissa vakionor-meissa (Standard Input-Output Norm, SION) (
1) lueteltuja tuotantopa-
noksia, minkä lisäksi myös valmistettava tuote vaikuttaa siihen, mitä
tuotteita voidaan tuoda tullitta. Yritys ei voi siirtää, lainata, myydä tailuovuttaa tällaisia tullittomasti tuotuja tuotantopanoksia muuten kuinosana valmista tuotetta.
29) Järjestelmään liittyy myös vientisitoumus. Kun lisenssiä käytetään
tullittomaan tuontiin, lisenssinhaltija sitoutuu käyttämään kyseisiä
tavaroita vientiin tarkoitettujen valmiiden tuotteiden tuotantopanoksi-na. Viennistä myönnetään hyvitys, joka perustuu valmiin tuotteen!B
(1) SION-järjestelmä selitetään neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1556/98 (EYVL L
202, 18.7.1998, s. 40).2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 6
lajiin ja määrään. Hyvitys lasketaan käyttämällä perusteena SION-
normeja. Kun lisenssinhaltija on vienyt tuotteita arvosta, joka oikeuttaasen hyvitykseen, joka vastaa jo myönnettyä vientiä edeltävän DEPB:nmukaista hyvitystä, se on täyttänyt sitoumuksensa.
Vientiä edeltävää DEPB:tä koskevat päätelmät
30) Intian viranomaiset väittävät, että vientiä edeltävä DEPB on perus-
päätöksen liitteessä I olevan i kohdan mukainen sallittu tuontimaksu-
jen peruutus/palautusjärjestelmä tai korvaavien tuotantopanostenpalautusjärjestely, joka ei johda tasoitustoimenpiteiden käyttöönottamiseen. Peruspäätöksen liitteissä II ja III annetaan suuntaviivat
sen määrittelemiseksi, ovatko tällaiset järjestelmät vientitukia.
31) Vientiä edeltävä DEPB on arvoperusteinen järjestelmä. SION-nor-
meissa vahvistetaan nimelliset kustannukset, jotka perustuvat tietyn
tuotteen valmistamista varten tuotavien tuotantopanosten arvioituun
arvoon. Kun SION-arvo on määritelty tietylle valmiille tuotteelle,tuotantopanokset voidaan tuoda tullitta vientiä edeltävän DEPB:nmukaisesti. Kaikkia SION-normien luettelossa esitettyjä tuotantopa-
noksia ei tarvitse tuoda. Ainoastaan myönnetyn lisenssin arvo ja sitä
vastaava sitoumus viedä valmista tuotetta rajoittavat järjestelmänmukaisesti tuotavien tuotantopanosten määrää.
32) Yritys, joka hankkii tuotantopanoksensa SION-järjestelmässä vahvis-
tettuja hintoja alhaisemmilla hinnoilla tai joka hankkii osan tuotanto-panoksistaan kotimarkkinoilta, voisi tuoda tullitta ylimääräisiä tuotan-topanoksia kotimarkkinoiden tuotantoa varten. SION-järjestelmässä ei
näytä olevan määräyksiä tällaisen tilanteen estämiseksi. Ei myöskään
löydetty näyttöä mistään muusta käytössä olevasta järjestelmästä taimenettelystä, jolla voitaisiin varmistaa, mitkä tullittomat tuotantopa-nokset tosiasiallisesti käytetään vietävän valmiin tuotteen tuotanto-
prosessissa ja missä määrin ne käytetään siinä.
33) Peruspäätöksen liitteessä II olevan II kohdan 5 alakohdassa ja liitteessä
III olevan II kohdan 3 kohdassa säädetään, että kun on käynyt ilmi, että
viejämaan viranomaiset eivät ole ottaneet käyttöön tarkistusjärjes-
telmää, viejämaan on tavallisesti tehtävä tosiasiallisesti käytettyihintuotantopanoksiin tai todellisuudessa tapahtuneisiin maksutapahtumiinperustuva uusi tutkimus sen määrittämiseksi, onko hyvityksiä
myönnetty liikaa. Intian viranomaiset eivät tehneet kyseistä tutkimusta.
34) Ainoa tähän tutkimukseen kuuluva intialainen viejä, joka käyttää
järjestelmää, esitti kuitenkin komissiolle näytön siitä, että se ei saanutylimääräisiä hyvityksiä. Yritys pystyi osoittamaan, että kaikki vientiä
edeltävän DEPB:n mukaisesti tutkimusajanjakson aikana saadut
hyvitykset käytettiin ainoastaan vietävissä valmiissa tuotteissa käyte-tyistä tuotantopanoksista tavallisesti kannettavien tullien kattamiseen.
Näin ollen tälle yrityksille ei ollut myönnetty tukea.
ii) Viennin jälkeinen DEPB
Tukikelpoisuus
35) Viennin jälkeistä DEPB:tä voivat käyttää valmistajaviejät (eli jokainen
intialainen valmistaja, joka harjoittaa vientiä) tai kauppiasviejät (eli
kauppiaat).
Viennin jälkeisen DEPB:n toteutus käytännössä
36) Kyseisessä järjestelmässä tukikelpoiset viejät voivat pyytää hyvityksiä,
jotka lasketaan prosenttimääränä vietyjen valmiiden tuotteiden arvosta.
Intian viranomaiset ovat vahvistaneet kyseiset DEPB-prosenttimäärät
useimmille tuotteille — myös tarkasteltavana oleville tuotteille —SION-normien perusteella. Lisenssi, josta ilmenee hyvityksen määrä,myönnetään ilman eri toimenpiteitä.
37) Viennin jälkeinen DEPB mahdollistaa kyseisten hyvitysten käytön
kaikkien muiden kuin kiellettyjen tuontitavaroiden luettelossa mainit-tujen tavaroiden (esimerkiksi raaka-aineet tai tuotantohyödykkeet)myöhemmin tapahtuvaan tuontiin. Kyseiset tuontitavarat voidaan
myydä kotimarkkinoilla (jolloin niistä kannetaan liikevaihtoveroa) tai
ne voidaan käyttää muuten.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 7
38) DEPB-hyvitykset ovat vapaasti siirrettävissä. DEPB-lisenssi on
voimassa 12 kuukautta sen antamispäivästä.
39) Kun kaikki hyvitykset on käytetty, yrityksen on suoritettava asian-
omaiselle viranomaiselle maksu.
Viennin jälkeistä DEPB:tä koskevat päätelmät
40) Tämä järjestelmä on selvästi sidoksissa vientitulokseen. Hyvitys
lasketaan automaattisesti SION-arvojen perusteella riippumatta siitä,tuotiinko tuotantopanokset, maksettiinko niistä tuontitullit tai käytet-
tiinkö ne tosiasiallisesti, ja missä määrin, vientituotantoon. Yritykset
voivatkin hakea lisenssiä, vaikka ne eivät harjoittaisi tuontia tai ostaisituotuja tavaroita muista hankintalähteistä. Järjestelmää ei siis voida
pitää tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten
palautusjärjestelynä, koska tuontitullien palauttaminen ei rajoitutuotantoprosessissa kulutetuista tavaroista kannettuihin tulleihin, mistäsyystä järjestelmään liittyy tullien liiallista palauttamista 2 artiklan 1
kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisesti. Tästä syystä se on
peruspäätöksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti tasoitus-toimenpiteen käyttöönottoon mahdollistava, koska siihen liittyytuloista luopuminen ja se on vientituloksesta riippuvainen.
Tuen määrän laskeminen viennin jälkeisessä DEPB:ssä
41) Viejille koituva etu on laskettu kahdella eri tavalla riippuen siitä,
kuinka yritys on käyttänyt DEPB-lisenssejä.
42) Jos yritys käytti lisenssejä tullittomaan tuontiin, saatu etu laskettiin sen
tullimäärän perusteella, joka tavallisesti olisi tullut kannettavaksi
tutkimusajanjaksona harjoitetusta tuonnista mutta jota ei DEPB:nmukaisesti kannettu.
43) Jos yritys myi lisenssinsä, saatu etu laskettiin lisenssiin kirjatun
hyvityksen määrän perusteella riippumatta siitä, millä hinnalla lisenssi
myytiin. Vientiä harjoittavat kolme yritystä ja Intian viranomaisetväittivät, että etu olisi rajoitettava lisenssin tosiasiallisen myyntihinnansuuruiseksi, sillä tämä hinta on yleensä lisenssiin kirjatun hyvityksen
nimellisarvoa alhaisempi. Tähän pyyntöön ei voida kuitenkaan
suostua, sillä lisenssin myynti nimellisarvoa alhaisempaan hintaan onpuhtaasti kaupallinen päätös, joka ei muuta järjestelmästä saadun edun
määrää.
44) Jotta saataisiin selville edunsaajan saama kokonaishyöty, kyseistä
määrää on oikaistu lisäämällä siihen tutkimusajanjaksona kertynytkorko. Tavanomainen käytäntö laskea edunsaajan kertaluonteisesta
avustuksesta saama etu on lisätä vuotuinen markkinakorko avustuksen
nimellismäärään olettaen, että avustus on maksettu tutkimusajanjaksonensimmäisenä päivänä. Tässä tapauksessa on kuitenkin selvää, ettäyksittäisiä avustuksia voidaan myöntää milloin tahansa tutkimus-
ajanjakson ensimmäisen ja viimeisen päivän välillä. Sen sijaan, että
lisättäisiin vuotuinen markkinakorko koko määrään, on aiheellistaolettaa, että keskimääräinen avustus on saatu tutkimusajanjaksonkeskivaiheilla, minkä vuoksi korko olisi laskettava kuuden kuukauden
ajanjakson perusteella eli sen olisi oltava määrältään puolet vuotuisesta
markkinakorosta tutkimusajanjakson aikana Intiassa eli seitsemänprosenttia. Kyseinen määrä on jaettu tutkimusajanjakson kokonais-viennille.
45) Intian viranomaiset ja kolme viejää väittivät, että komissio oli
arvioinut väärin kyseistä järjestelmää sen tuen laajuuden ja tasoitus-toimenpiteen käyttöönottoon mahdollistavan edun määrän osalta. Neväittävät erityisesti, että komission arvio näiden järjestelmien
mukaisista eduista ei pitänyt paikkaansa, koska ainoastaan liiallisten
tullien palauttamista voitiin pitää peruspäätöksen 2 artiklan mukaisenatukena.
46) Peruspäätöksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa
säädetään poikkeuksesta esimerkiksi sellaisten tullinpalautusjärjes-
telmien ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta,jotka ovat peruspäätöksen liitteessä I olevan i kohdan, liitteen II (ohjeettuotantopanosten käyttämisestä tuotantoprosessissa) ja liitteen III
(ohjeet, joita on noudatettava korvaavien tuotantopanosten palautus-
järjestelyjen vientituiksi määrittelyssä) vaativien sääntöjen mukaisia.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 8
47) Koska komission analyysistä kävi ilmi, että viennin jälkeinen DEPB ei
ole asianmukaisesti toimiva tullinpalautusjärjestelmä tai korvaavientuotantopanosten palautusjärjestely, kysymystä tullien liiallisestapalauttamisesta ei tarvitse tarkastella, joten koko saatu etu on
tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava. Kuten edellä johdanto-osan
40 kappaleessa selitetään, tuontitullien liiallinen palauttaminen onjärjestelmään kiinteästi kuuluva osa.
48) Kolme yritystä hyötyi järjestelmästä tutkimusajanjakson aikana saaden
4,1—12,3 prosentin suuruisia tukia.
d)Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion
Capital Goods Scheme, EPCGS)
49) Vientiin liittyvää tukea koskeva vienti- ja tuontipolitiikan väline on
myös tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion
Capital Goods Scheme, EPCGS), joka otettiin käyttöön 1 päivänähuhtikuuta 1990 ja jota muutettiin 5 päivänä kesäkuuta 1995.
Tukikelpoisuus
50) EPCGS:ää voivat käyttää valmistajaviejät (eli jokainen intialainen
valmistaja, joka harjoittaa vientiä) tai kauppiasviejät (eli kauppiaat).
Myös kauppiasviejiin etuyhteydessä olevat valmistajat ovat voineet
käyttää järjestelmää 1 päivästä huhtikuuta 1997 alkaen.
Toteuttaminen käytännössä
51) Jotta yritys voi käyttää järjestelmää, sen on esitettävä asianomaisille
viranomaisille yksityiskohtaiset tiedot tuotavien tuotantohyödykkeidenlajista ja arvosta. Yritys voi saada luvan tuoda tuotantohyödykkeitä
joko tullitta tai alennetulla tullilla riippuen siitä, minkä asteiseen
vientivelvoitteeseen se on valmis sitoutumaan. Lisenssi, jolla annetaanlupa tuontiin etuustullein, myönnetään ilman eri toimenpiteitä.
52) Vientivelvoitteen täyttäminen edellyttää vientitavaroiden tuottamista
tuotuja tuotantohyödykkeitä käyttämällä.
53) Lisenssin saamiseksi on maksettava käsittelymaksu.
EPCGS:ää koskevat päätelmät
54) EPCGS on tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava tuki, koska se,
että viejä maksaa alennetun tullin tai tuo tullitta, on Intian viran-
omaisten myöntämää taloudellista tukea. Viranomainen luopuu sille
kuuluvasta tulosta ja yritys saa etua, koska kannettavia tulleja onalennettu tai sille on myönnetty vapautus tuontitulleista.
55) Tuki on peruspäätöksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti
oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, koska sitä ei voi saadasitoutumatta tavaroiden vientiin. Tukea on tämän vuoksi pidettäväerityisenä tukena.
Tuen määrän laskeminen
56) Viejien saama etu on laskettu tuoduista tuotantohyödykkeistä kaa-
tamatta jääneiden tuontitullien perusteella jakamalla kyseinen määrä
sellaiselle ajanjaksolle, joka vastaa kyseisten tuotantohyödykkeidentavanomaista poistoaikaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannon-alalla. Ajanjakso on määritetty käyttämällä kunkin yrityksen tosi-
asiallisesti EPCGS:ssä tuomien tuotantohyödykkeiden poistoaikojen
painotettua keskiarvoa (tarkasteltavana olevien tuotteiden tuotanto-määrän perusteella), jolloin tavanomaiseksi poistoajaksi saatiin 15,5
vuotta. Mainitulla tavalla laskettua tutkimusajanjaksolle kuuluvaa
määrää on oikaistu lisäämällä siihen tutkimusajanjakson aikainenkorko kyseisen järjestelmän käyttäjän siitä saaman kokonaisedunmäärittämiseksi. Koska kyseinen tuki vastaa luonteeltaan kertaluon-
teista avustusta, katsottiin aiheelliseksi soveltaa Intian tutkimus-
ajanjakson aikaista markkinakorkoa eli 14 prosenttia. Tuen määrä onjaettu tutkimusajanjakson kokonaisviennille.
57) Intian viranomaiset ja kolme viejää väittivät, että mahdollinen etu olisi
jaettava yrityksen koko liikevaihdolle, koska EPCG:ssä tuotavia
koneita ja laitteita käytetään sekä vientiin että kotimarkkinoille!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 9
suuntautuvaan tuotantoon. Lisäksi väitetään, että järjestelmän todelli-
nen tarkoitus on auttaa Intian yrityksiä nykyaikaistamaan teknisiävalmiuksiaan ja parantamaan kilpailukykyään maailmanmarkkinoilla(sekä välttämään ulkomaisen valuutan menetykset), mistä syystä
järjestelmää ei pitäisi pitää vientitukena. Tätä väitettä ei voida
hyväksyä. Kuten edellä todetaan, vientisitoumuksen antaminen onasetettu järjestelmän käytön edellytykseksi. Koska tuen katsotaanolevan sidoksissa vientitulokseen, etu on jaettu laskentaohjeiden (
1)F
kohdan b alakohdan i alakohdan mukaisesti tutkimusajanjakson
viennin liikevaihdolle.
58) Kaksi yritystä käytti tätä järjestelmää tutkimusajanjakson aikana, ja
niiden saamien tukien määrä oli 0,0—0,8 prosenttia.
e)Vientiteollisuuden vapaa-alueiden (Export Processing Zones,
EPZ)/vientiin suuntautuneiden yksikköjen (Export Oriented
Units, EOU) järjestelmä
59) Vientitukea koskeviin vienti- ja tuontipolitiikan välineisiin kuuluu
valituksen mukaan lisäksi vientiteollisuuden vapaa-alueiden (ExportProcessing Zones, EPZ)/vientiin suuntautuneiden yksiköiden (Export
Oriented Units, EOU) järjestelmä, joka otettiin käyttöön 22 päivänä
kesäkuuta 1994.
60) Komissio totesi, ettei yksikään tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja
ollut sijoittautunut vientiteollisuuden vapaa-alueelle tai toiminutvientiin suuntautuneena yksikkönä. Tämän vuoksi komission eitarvitse arvioida kyseistä järjestelmää tämän tutkimuksen yhteydessä.
f)Yhtiöverosta vapauttamisen järjestelmä (Income Tax Exemp-
tion Scheme, ITES)
61) Yhtiöverosta vapauttamisen järjestelmän (Income Tax Exemption
Scheme, ITES) oikeusperusta on vuoden 1961 tuloverolaki. Kyseisessälaissa, joka muutetaan vuosittain varainhoitolailla, vahvistetaan
veronkannon perusteet sekä erinäiset haettavissa olevat vapautukset
ja vähennykset. Yritysten haettavissa olevista vapautuksista säädetäänmuun muassa lain 10A, 10B ja 80HHC jaksossa.
62) Komissio totesi, ettei yksikään tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja
hakenut ITES:n soveltamista tutkimusajanjaksona. Tämän vuoksi
komission ei tarvitse arvioida kyseistä järjestelmää tämän tutkimuksen
yhteydessä.
g)Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
63) Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä on tutki-
muksen kohteena olleiden viejien osalta edellä esitetyn perusteella
seuraava:
(%)
Vientiä
edeltävä
DEPBViennin
jälkeinen
DEPBEPCGS Yhteensä
Essar Steel Ltd. 0,0 4,1 0,8 4,9
Steel Authority of India Ltd. 0,0 12,3 0,0 12,3Tata Iron and Steel Co. Ltd. 0,0 8,7 0,0 8,7
2. ETELÄ-AFRIKKA
a)Johdanto
64) Komissio tutki valituksen sisältämien tietojen ja komission kyselylo-
makkeeseen saatujen vastausten perusteella seuraavia vientitukijärjes-
telmiksi väitettyjä järjestelmiä:
— tuotantoteollisuuden investointien verovapaus,— halpakorkoiset luotot,!B
(1) Ks. EYVL C 394, 17.12.1998, s. 6.2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 10
— vapautus tuontitulleista,
— avustaminen vientimarkkinoinnissa,
— edulliset rahti- ja sähkömaksut, ja
— hintahyvitykset jalostettujen terästuotteiden viennissä.
65) Tutkimuksessa ei tarkasteltu seuraavia kolmea ohjelmaa: alueellinen
teollisuuden kehitysohjelma (Regional Industrial Development Prog-ramme, RIDP), yksinkertaistettu alueellinen teollisuuden kehitys-ohjelma (Simplified Regional Industrial Development Programme,
SRIDP) ja yleinen viennin kannustusjärjestelmä (General Export
Incentive Scheme). Etelä-Afrikan viranomaiset esittivät jo menettelynaloittamisvaiheessa näytön siitä, että kyseisiä ohjelmia ei ollutsovellettu marraskuun 1996 ja heinäkuun 1997 välisenä aikana.
Komissio totesi tämän perusteella, että asianomaiset viejät eivät ole
voineet saada etua kyseisistä ohjelmista tutkimusajanjakson aikana.
b)Menettelyn päättäminen
66) Tutkimusten kohteena olevien yritysten käyttämien järjestelmien osalta
todettiin, että kumuloitu etu oli 0,10—0,48 prosenttia. Koska tämä tukion peruspäätöksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti vähimmäistasoa,komissio ei pitänyt tarpeellisena analysoida tarkemmin, olisiko kunkin
yksittäisen järjestelmän perusteella mahdollista ottaa tasoitustulli
käyttöön. Komissio päätti sen sijaan, että tämä menettely olisipäätettävä Etelä-Afrikan osalta ottamatta tulleja käyttöön.
3. TAIWAN
a)Johdanto
67) Valituksessa esitettyjen tietojen ja komission kyselylomakkeeseen
saatujen vastausten perusteella komission yksiköt tutkivat seuraaviatukijärjestelmiksi väitettyjä järjestelmiä:
— verohyvitykset ja -vapautukset,
— nopeutetut poistot
— vapautus tuontitulleista,
— yhteisrahoitus,
— investointien verohyvitys alueilla, joilla on niukat luonnonvarat,
— halpakorkoiset luotot,
— tuki teollisuusalueille ja vientiteollisuuden vapaa-alueille sijoit-
tautuneille yrityksille.
68) Kyseiset järjestelmät kuvataan yksityiskohtaisesti jäljempänä.
69) Ensimmäiset kuusi järjestelmää perustuvat teollisuuden kehittämisestä
annettuun lakiin. Viimeksi mainittu järjestelmä perustuu tiedepuistojen
perustamisesta ja hallinnosta annettuun lakiin ja vientiteollisuuden
vapaa-alueiden perustamisesta ja hallinnosta annettuun lakiin.
b)Automatisointiin ja ympäristön saastumisen torjuntaan käy-
tettävien laitteiden hankintaan myönnettävät verohyvitykset
Oikeusperusta
70) Taiwanin teollisuuden taloudellisen tilanteen kehittämiseen tähtäävä
perusväline on teollisuuden kehittämisestä annettu laki, joka tulivoimaan 1 päivänä tammikuuta 1991 ja jota muutettiin viimeksi 27päivänä tammikuuta 1995. Kyseistä lakia täydennetään soveltamis-
säännöksillä, joita muutettiin viimeksi 27 päivänä tammikuuta 1995.
Teollisuuden kehittämisestä annetun lain 6 artiklassa säädetäänverohyvityksistä. Lisäksi järjestelmän käytännön toteuttamista sään-
nellään verovähennysten soveltamista koskevilla toimenpiteillä, jotka
toimeenpaneva yuan antoi 15 päivänä huhtikuuta 1991 ja joitamuutettiin viimeksi 27 päivänä helmikuuta 1995.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 11
Tukikelpoisuus
71) Kaikki teollisuusyritykset voivat saada verohyvityksiä. Mitään erityistä
vientivelvollisuutta ei ole eikä verohyvitysten myöntäminen edellytä
tiettyä tuotelajia, tuotannon vähimmäismäärää tai liikevaihtoa.
72) Teollisuuden kehittämisestä annetun lain 6 artiklan mukaisesti
verovapautuksia voidaan kuitenkin myöntää ainoastaan seuraavilleinvestoinneille:
— investoinnit automaattisiin tuotantolaitteisiin, ja— investoinnit saastumisen torjuntaan käytettäviin laitteisiin ja
välineisiin.
73) Teollisuuden kehittämisestä annetussa laissa säädetään, että laiteinves-
tointien määrän olisi oltava yli 600 000 Taiwanin dollaria. Eri
investointilajien verohyvitykset voidaan kumuloida keskenään. Vero-hyvitystä voidaan myöntää enintään 50 prosenttia jonakin kuluvanavuonna maksettavista veroista.
V erohyvityksen määrä
74) Edellä mainittuihin laitteisiin investoivat tukikelpoiset yritykset voivat
saada kyseisenä vuonna yritykseltä kannettavasta yhtiöverosta hyvi-tyksen, joka on 10—20 prosenttia tehtyjen hankintojen arvosta. Josmaksettavan yhtiöveron määrä on pienempi kuin vähennyskelpoinen
määrä, etu voidaan siirtää seuraavalle verovuodelle neljän vuoden ajan.
75) Verohyvityksen määrä lasketaan seuraavasti:
Kotimaassa valmistettujen automaattilaitteiden tai saastumisen torjun-
taan käytettävien laitteiden hankintaa varten myönnettävä verohyvitys
on 20 prosenttia. Ulkomailla valmistettujen automaattilaitteiden taisaastumisen torjuntaan käytettävien laitteiden hankintaa varten myön-
nettävä verohyvitys on 10 prosenttia. Automaattisessa tuotannossa
tarvittavan teknologian hankintaa varten voidaan verohyvitystä myön-tää 10 prosenttia.
Toteuttaminen käytännössä
76) Jotta yritys voisi saada verohyvityksiä, sen on tehtävä hakemus
valtiovarainministeriön teollisuuden kehittämisvirastolle verovähen-
nystodistuksen saamiseksi kuuden kuukauden kuluessa laitteiden javälineiden toimittamisesta tai hankkeen päätökseen saattamisesta.Ennen verovähennystodistuksen antamista paikalliset veroviranomaiset
tarkastavat, täyttävätkö laitteet teollisuuden kehittämisestä annetun
lain 6 artiklassa säädetyt edellytykset ja onko ne tosiasiassa asennettu.Kun todistus on annettu, verohyvitys voidaan vähentää kuluvan vuodenveroilmoituksessa (veroilmoituksen 95 kohta).
Mahdollisuus tasoitustullin käyttöönottoon
77) Teollisuuden kehittämisestä annetun lain 6 artiklan mukaiset verohy-
vitykset ovat peruspäätöksen 3 artiklan 4 kohdan b alakohdassatarkoitettuja tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavia tukia. Verohy-vitykset ovat tukia, jotka edellyttävät kotimarkkinoiden tavaroiden
käyttöä tuontitavaroiden sijasta. Vaikka ohjelman mukaan verohyvitys
voidaan myöntää sekä tuoduille että kotimaassa tuotetuille laitteille,tuki on kaksinkertainen, jos laitteet hankitaan kotimarkkinoilta, minkävuoksi se kannustaa suoranaisesti hankkimaan Taiwanissa valmis-
tettuja laitteita. Tarkastuksessa kävi ilmi, että Taiwanin viranomaiset
suosivat kotimaassa valmistettuja laitteita myöntämällä niille suu-remman etuuden kuin tuoduille laitteille (20 prosenttia-kotimaisille
laitteille ja 10 prosenttia tuoduille laitteille).
78) Järjestelmässä on kyse tuesta, koska Taiwanin viranomaisten verohy-
vityksinä myöntämä taloudellinen tuki tarjoaa viejille etuuden.Kyseessä on tuki, joka on lailla määrätty riippuvaiseksi kotimarkki-noiden tavaroiden käytöstä tuontitavaroiden sijasta, ja tämän vuoksi
sitä pidetään erityisenä peruspäätöksen 3 artiklan 4 kohdan b
alakohdan mukaisesti.
79) Edellä mainituista syistä verohyvitysten katsotaan olevan tasoitustullin
käyttöönoton mahdollistavia tukia.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 12
Edun laskeminen
80) Tuen määrä olisi laskettava tutkimusajanjakson aikana maksamatta
jääneiden verojen perusteella (tässä menettelyssä tutkimusajanjaksovastaa Taiwanin verovuotta eli se on 1 päivän tammikuuta 1998 ja 31päivän joulukuuta 1998 välinen ajanjakso). Tuen kokonaismäärä olisi
jaettava kokonaismyynnille, koska tuki hyödyttää sekä myyntiä
kotimarkkinoille että vientiin.
81) Taiwanin viranomaiset ja eräs yritys väittivät, että komission olisi
pitänyt määrittää tuesta saatava etu kyseisten kahden prosenttimäärän
eli 20 prosentin verohyvityksen kotimarkkinoilta hankituille laitteille
myönnettävän ja tuoduille laitteille myönnettävän 10 prosentinverohyvityksen erotukseksi. Komissio piti tasoitustullin perustana
verohyvitysten koko määrää, koska kotimarkkinoilta hankituille
laitteille myönnettävää 20 prosentin verohyvitystä ei voida pitää 10prosentin suuruisen normaalin verohyvityksen poikkeuksena. Näitäkahta verohyvityksen prosenttimäärää olisi pidettävä eri ohjelmina,
jotka molemmat ovat erityisiä ja joista toinen koskee kotimarkkinoilta
hankittuja laitteita ja toinen tuotuja laitteita. Jos kotimarkkinoillatuotettuihin laitteisiin ei sovellettaisi 20 prosentin verohyvitystä, yritysei olisi saanut lainkaan verohyvitystä, koska 10 prosentin hyvitystä
sovelletaan ainoastaan tuotuihin laitteisiin. Kyse ei ole siis yleisestä
hyvityksestä. Tästä syystä komissio päätteli, että tuen määrä on sekokonaistulojen määrä, josta Taiwanin valtio on luopunut.
82) Yksi yritys käytti tätä ohjelmaa saaden siitä 2,19 prosentin edun.
c)Tiettyihin yrityksiin tehdyistä investoinneista saatavat vero-
hyvitykset
Tukikelpoisuus
83) Teollisuuden kehittämisestä annetun lain 8 artiklan mukaisesti
verohyvityksen voi saada investoija, joka hankkii omistukseensa
tärkeän teknologiayrityksen tai hallituksen nimeämän tärkeän panosy-rityksen rekisteröityjä osakkeita. Investoijayrityksen on omistettava
rekisteröidyt osakkeet vähintään kahden vuoden ajan. Tärkeästä
teknologiayrityksestä ei anneta tarkkaa määritelmää. Tärkeä panos-yritys on yritys, jonka pääoma on kaksi miljardia Taiwanin dollaria jajonka Taiwanin viranomaiset ovat nimenneet tärkeäksi panosyrityk-
seksi.
V erohyvityksen määrä
84) Edellä tarkoitettuihin yrityksiin investoivat tukikelpoiset yritykset
voivat saada yhtiöverosta hyvityksen, joka on 20 prosenttia tällaisten
osakkeiden hankintahinnasta.
Toteuttaminen käytännössä
85) Verohyvityksen saamiseksi yrityksen, johon investointi tehdään, on
tehtävä teollisuuden kehittämisvirastolle verovähennystodistushake-mus. Ennen verotodistuksen antamista teollisuuden kehitystoimisto
tarkastaa, onko kyseessä teknologiayritys tai viranomaisten tärkeäksi
panosyritykseksi nimeämä yritys. Kun todistus on annettu investoinninkohteena olleelle yritykselle, investoija voi hakea verohyvitystä, joka
voidaan vähentää kuluvan vuoden veroilmoituksessa (veroilmoituksen
95 kohta).
Mahdollisuus tasoitustullin käyttöönottoon
86) Teollisuuden kehittämisestä annetun lain 8 artiklan mukaiset verohy-
vitykset ovat peruspäätöksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisiatasoitustullin käyttöönoton mahdollistavia tukia. Taiwanin viranomai-set ovat rajoittaneet tuensaamismahdollisuuden koskemaan ainoastaan
erityisinvestointeja tekeviä yrityksiä. Tarkastuksessa ilmeni, että
Taiwanin viranomaiset itse asiassa suosivat tietyille aloille ja tiettyihinyrityksiin suuntautuvia investointeja.
87) Järjestelmässä on kyse tuesta, koska Taiwanin viranomaisten verohy-
vityksen muodossa antama taloudellinen tuki antaa viejille edun.Kyseessä on tuki, joka on peruspäätöksen 3 artiklan 2 kohdan a!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 13
alakohdan mukaisesti erityinen, koska se on tarkoitettu tietyille
taiwanilaisille yrityksille.
88) Taiwanin viranomaiset väittävät, että tässä ohjelmassa ei ole kyse
tuesta, koska investoinnin kohteena olevia yrityksiä ei tueta taloudel-lisesti. Tämä ei pidä paikkaansa. Kuten edellä selitetään, yritykselle,
joka investoi tiettyihin yrityksiin, myönnetään verohyvitys, jonka
suuruus on 20 prosenttia investoidusta määrästä. Verohyvitys onselvästi Taiwanin valtion antamaa taloudellista tukea, koska valtioluopuu tuloista peruspäätöksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii
alakohdassa tarkoitetulla tavalla ja kyseisen edun saajana on investoiva
yritys.
89) Taiwanin viranomaiset ja eräs yritys väittivät, että tämä ohjelma on
kaikkien käytettävissä, joten se ei ole erityinen, sillä kaikki yritykset,jotka investoivat tiettyihin yrityksiin, voivat hyötyä siitä. Komissio
totesi kuitenkin, että ohjelmaan voivat osallistua yksinomaan yritykset,
jotka investoivat tiettyihin yrityksiin, koska kaikki osakesijoitukseteivät oikeuta verohyvityksiin. Ainoastaan rajalliseen määrään yrityksiäeli tärkeisiin teknologiayrityksiin tai tärkeisiin panosyrityksiin kohdis-
tuvat investoinnit oikeuttavat verohyvitykseen. Komissio on samaa
mieltä Taiwanin viranomaisten kanssa siitä, että verohyvityskelpoistenyritysten määritelmä on selkeä ja objektiivinen. Määritelmä eikuitenkaan ole puolueeton tai horisontaalinen sitä sovellettaessa, mitä
edellytetään peruspäätöksen 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa, koska
siinä rajoitetaan verohyvitykseen oikeuttavien investointien määrääasianomaisten yritysten toiminnan perusteella. Jos investoiva yrityshaluaa hyötyä tuesta, sen valinnanvapautta rajoitetaan alakohtaisuu-
della. Jalostusteollisuuden ja teknisten palvelujen alojen tärkeimpien
teknologiayritysten määrittelyperusteiden 2 artiklassa määrätään, ettäverohyvitystä voidaan soveltaa 11:een erityyppiseen investointikohtee-
seen. Tämän vuoksi mahdollisuus käyttää tätä ohjelmaa edellyttää
investointien tekemistä tiettyihin yrityksiin. Ohjelma ei ole yleisestikäytettävissä, minkä vuoksi se on peruspäätöksen 3 artiklan 2 kohdan aalakohdan mukaisesti tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava.
90) Verohyvityksiä pidetään edellä mainituista syistä tasoitustullin käyt-
töönoton mahdollistavina tukina.
Edun laskeminen
91) Viejille koituva etu olisi laskettava viejille tosiasiallisesti tutkimus-
ajanjaksona myönnetyn verohyvityksen perusteella. Edun määrä olisijaettava yrityksen tutkimusajanjakson koko liikevaihdolle.
92) Yksi yritys käytti tätä ohjelmaa saaden siitä 1,34 prosentin edun.
d)Tutkimukseen ja kehitykseen sekä henkilöstökoulutukseen
liittyvät verohyvitykset
Oikeusperusta
93) Tutkimukseen ja kehitykseen sekä henkilöstökoulutukseen myönnet-
tävistä verohyvityksistä säädetään teollisuuden kehittämisestä annetunlain 6 artiklassa. Lisäksi järjestelmän käytännön toteuttamista
säännellään yritysten tutkimukseen ja kehitykseen, henkilöstökoulu-
tukseen ja maailmanlaajuisen tuotemerkin perustamiseksi tekemiininvestointeihin liittyvien verovähennysten soveltamista koskevillatoimenpiteillä, jäljempänä ”toimenpiteet”, jotka toimeenpaneva yuan
vahvisti 15 päivänä huhtikuuta 1991 ja joita muutettiin viimeksi 28
päivänä toukokuuta 1997.
Tukikelpoisuus
94) Verohyvityksiä voidaan myöntää kaikille tuotannonaloille, maatalous
ja palvelut mukaan lukien. Mitään erityistä vientivelvollisuutta ei oleeikä verohyvitysten myöntäminen edellytä tiettyä tuotelajia, vähim-
mäistuotantoa tai liikevaihtoa.
V erohyvityksen määrä
95) Jos yrityksen tutkimukseen ja kehitykseen tekemien investointien
kokonaismäärä on verovuonna vähintään kaksi miljoonaa Taiwanin!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 14
dollaria tai kaksi prosenttia yrityksen nettomääräisistä liiketoiminta-
tuloista, kyseisenä vuonna maksettavasta yhtiöverosta voidaan tehdävähennys, joka on 15 prosenttia edellä mainituista määristä. Joskokonaiskustannukset ovat vähintään kaksi miljoonaa Taiwanin
dollaria ja ylittävät 3 prosenttia yrityksen nettomääräisistä liiketoi-
mintatuloista, yhtiöverosta voidaan tehdä vähennys, joka on 20prosenttia yli menevästä määrästä.
96) Jos yrityksen henkilöstökoulutukseen tekemien investointien koko-
naiskustannukset ovat verovuonna vähintään 600 000 Taiwanindollaria, yhtiöverosta voidaan toimenpiteiden 6 artiklan mukaisesti
tehdä vähennys, joka on 15 prosenttia investoinnin määrästä.
97) Jos yhtiöveron määrä on kuluvana vuonna pienempi kuin vähennys-
kelpoinen määrä, etu voidaan molempien verohyvityslajien osalta
siirtää seuraavalle verovuodelle neljän vuoden ajan.
Toteuttaminen käytännössä
98) Jotta yritys voisi saada verohyvitykset, sen on liitettävä erityinen
hakemus yhtiöveroilmoitukseen. Paikalliset veroviranomaiset tarkas-tavat, ovatko kustannukset teollisuuden kehittämisestä annetun lain 6
artiklan ja toimenpiteiden 2 ja 3 artiklan edellytysten mukaisia, ja
määrittävät vähennyskelpoisen määrän. Kun paikalliset veroviran-omaiset ovat hyväksyneet määrän, verohyvitys voidaan vähentääkuluvan verovuoden veroilmoituksessa.
Mahdollisuus tasoitustullin käyttöönottoon
99) Teollisuuden kehittämisestä annetun lain 6 artiklan mukaiset tutki-
mukseen ja kehitykseen sekä henkilöstökoulutukseen myönnettävätverohyvitykset eivät ole tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavia
tukia. Verohyvityksiä voidaan myöntää kaikille sellaisille tuotannon-
aloille, maatalous ja palvelut mukaan lukien, jotka investoivattutkimukseen ja kehitykseen sekä henkilöstökoulutukseen. Tukikel-poiset kustannukset kuvataan yksityiskohtaisesti toimenpiteiden 2
artiklassa (tutkimus ja kehitys) ja 3 artiklassa (henkilöstökoulutus);
tukikelpoiset toimet ovat luonteeltaan sellaisia, että niitä voivat tehdäyritykset kaikilla tuotannonaloilla. Veroviranomaisilla ei ole harkinta-
valtaa määritellä, onko investointi tukikelpoinen vai ei. Tarkastuksessa
kävi myös ilmi, että verohyvityksiä ovat saaneet tosiasiassa kaikkituotannonalat.
e)Muut verohyvitykset
100) Seuraavien verohyvitysten ja -vapautusten olemassaolo todettiin, mutta
tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavat tuottajat eivät oleniitä käyttäneet:
— kansainvälisesti tunnustettujen tuotemerkkien perustamiseen liit-
tyvä verohyvitys,
— teollisuuden kehittämisestä annetun lain 8 artiklassa säädetty
viiden vuoden verovapautus tietyille nimetyille yrityksille,
— tiedepuiston perustamista ja hallintoa koskevan lain 15 ja 17
artiklassa säädetty viiden vuoden pituinen vapautus yhtiöveron
maksamisesta.
101) Koska ohjelmia ei todettu käytetyn, tasoitustullien käyttöönoton
mahdollisuuksia ei ole tutkittu näiden hyvitysten osalta.
f)Nopeutetut poistot
Tukikelpoisuus
102) Teollisuuden kehittämistä koskevan asetuksen 5 artiklan mukaisesti
nopeutettuja poistoja voidaan tehdä, jos yritys investoi tietynlaiseen
käyttöomaisuuteen. Tukikelpoista käyttöomaisuutta ovat tutkimukseen
ja kehitykseen, johtotuotteiden tarkastukseen, energian säästöön javaihtoehtoisiin energiamuotoihin käytettävät laitteet.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 15
Toteuttaminen käytännössä
103) Yrityksen, joka on investoinut tukikelpoisiin laitteisiin, on tehtävä
teollisuuden kehittämisvirastolle tai energiakomitealle hakemus, joka
sisältää laitteiden kuvauksen ja jäljennöksen koneita ja laitteitakoskevasta luettelosta. Teollisuuden kehittämisvirasto tai energiako-mitea tarkastaa koneiden ja laitteiden tukikelpoisuuden ja myöntää sitä
koskevan todistuksen. Antaessaan yhtiöveroilmoituksensa veroviran-
omaisille yritys antaa myös saamansa yhden tai useamman todistuksensekä luettelon kaikista niistä hyödykkeistä, joiden osalta nopeutetut
poistot on hyväksytty. Paikalliset veroviranomaiset tarkastavat uudel-
leen, täyttävätkö koneet ja laitteet teollisuuden kehittämisestä annetunasetuksen 5 artiklassa säädetyt edellytykset, ja sen, onko nopeutettujapoistoja sovellettu asianmukaisesti.
Edun määrä
104) Verolain 51 artiklan mukaisesti yritys voi käyttää kolmea menetelmää
omaisuuden poistoihin: tasapoistot, kiinteä prosenttimäärä vähenevästäkirjanpitoarvosta tai käyttötunnit. Tarkastuksessa ilmeni, että kaikki
tarkasteltavana olevien tuotteiden vientiä harjoittavat tuottajat käyttivät
tasapoistomenetelmää, jolla voidaan tehdä kiinteämääräisiä poistojakoneen tai laitteen koko käyttöiän ajan. Käyttöomaisuuden käyttöikää
kuvaavan taulukon mukaisesti kullakin kone- ja laitetyypillä on 2—50
vuoden käyttöikä. Terästeollisuudessa käytettävien laitteiden pois-toaika on keskimäärin seitsemän vuotta.
105) Nopeutettujen poistojen etuna on käyttöomaisuuden käyttöikää kuvaa-
vassa taulukossa esitettyä tavanomaisesta poistoaikaa (terästeollisuu-
dessa keskimäärin seitsemän vuotta) lyhyempi poistoaika eli kaksivuotta.
Mahdollisuus tasoitustullin käyttöönottoon
106) Teollisuuden kehittämisestä annetun asetuksen 5 artiklan mukaiset
nopeutetut poistot ovat tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava tuki.Tarkastuksessa ilmeni, että huolimatta teollisuuden kehittämisestäannetun asetuksen 5 artiklassa säädetyistä objektiivisista edellytyksistä
eräs yritys sovelsi nopeutettuja poistoja koskevia säännöksiä pois-
taakseen uuden tuotantolinjansa kaikki koneet ja laitteet sekärakennukset kirjanpidosta. Kyseisiä koneita käytetään terästuotteiden
valmistukseen eivätkä ne suoraan liity tutkimukseen ja kehitykseen,
johtotuotteisiin tai energian säästöön. Energiakomitea ja paikallisetveroviranomaiset hyväksyivät kyseisen hakemuksen. Kävi ilmi, ettänämä investoinnit eivät ole teollisuuden kehittämisestä annetun
asetuksen 5 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisia eli energian
säästöön, johtotuotteisiin tai tutkimukseen ja kehitykseen käytettäviäkoneita ja laitteita. Sen vuoksi on pääteltävä, että edun myöntävälläviranomaisella on valta päättää nopeutettujen poistojen myöntämisestä
ja se voi suosia tiettyjä yrityksiä muiden kustannuksella.
107) Päätelmän julkistamisen jälkeen Taiwanin viranomaiset väittivät, että
nopeutettuja poistoja koskevan todistuksen myönsi energiakomiteaeikä teollisuuden kehittämisvirasto. Tarkistettuaan asian komission
yksiköt ovat Taiwanin viranomaisten kanssa samaa mieltä siitä, että
energiakomitea myönsi kyseisen todistuksen väitettyjen energiaasäästävien koneiden ja laitteiden hankintaa varten. Komissio esittääsilti päätelmänään, että kyseinen tuki mahdollistaa tasoitustullin
käyttöönoton peruspäätöksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan
mukaisesti, koska hyvityksen myöntävä viranomainen ei ole noudat-tanut edellytyksiä kaikissa tapauksissa, mistä syystä mahdollisuudetkäyttää tukea on tosiasiallisesti rajattu koskemaan tiettyjä yrityksiä.
Yritys, joka käytti tätä ohjelmaa, nopeutti useisiin sellaisiin hyödyk-
keisiin kuten rakennuksiin liittyviä poistoja, joita ei selvästikään voidapitää energiaa säästävinä koneina ja laitteina. Tästä syystä komissio
esittää päätelmänään, että tästä ohjelmasta koituu etua tarkasteltavana
olevalle tuotteelle, mistä syystä se on tasoitustullin käyttöönotonmahdollistava.
108) Eräs yritys ilmoitti, että vaikka se sovelsi nopeutettuja poistoja, se ei
saanut etua ohjelmasta, koska sen nopeutettujen poistojen mukainen
kokonaispoistomäärä oli tutkimusajanjakson aikana pienempi kuin jos
olisi käytetty tavanomaista poistomenetelmää. Tutkiessaan, koituiko!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 16
kyseiselle yritykselle ohjelmasta etua, komissio otti huomioon tavan-
omaisen käytäntönsä mukaisesti ainoastaan kaikista niistä hyödykkeis-tä syntyneen verosäästön, joista tehtiin poistoja tutkimusajanjaksonaikana. Kyseinen verosäästö määritettiin vertailemalla tavanomaista ja
nopeutettua poistomenetelmää soveltamalla saatuja poistojen määriä
keskenään. Kaikki sellaiset hyödykkeet, jotka oli poistettu kokonaisuu-dessaan yrityksen kirjanpidosta ja joilla ei yleisten kirjanpitoperi-aatteiden mukaisesti ollut mitään arvoa, jätettiin huomioimatta saatua
etua määritettäessä. Tästä syystä yrityksen väitteelle ei ole perustetta.
109) Sen vuoksi nopeutettuja poistoja pidetään erityisenä ja siten tasoitus-
tullin käyttöönoton mahdollistavana tukena peruspäätöksen 3 artiklan2 kohdan a alakohdan mukaisesti.
Edun laskeminen
110) Kuten edellä selitetään, viejien saama etu on laskettava tavanomaista
poistomenetelmää sovellettaessa tutkimusajanjaksolla maksettavaksi
tulevan veromäärän ja nopeutettuja poistoja sovellettaessa tosiasialli-sesti maksetun veromäärän väliseksi erotukseksi. Erotus laskettiin
koko sellaisen käyttöomaisuuden (rakennukset sekä koneet ja laitteet)
perusteella, josta vielä tutkimusajanjaksolla tehtiin poistoja. Saatu etuon jaettava yrityksen koko liikevaihdolle.
111) Yksi yritys käytti kyseistä ohjelmaa saaden siitä 0,60 prosentin edun.
g)Vapautus tuontitulleista
Oikeusperusta
112) Kiinan kansallisen tasavallan (Taiwanin) tuonti- ja vientitavaroiden
tuontitullitariffin ja tariffiin luokittelun, jäljempänä ”tullikoodeksi”,84, 85 ja 90 ryhmä.
Tukikelpoisuus
113) Tullikoodeksin edellä mainittujen säännösten mukaisesti teollisuus-
yritys, joka tuo koneita tai laitteita käytettäviksi uusien tuotteidenkehittelyssä, laadun parantamisessa, tuotannon lisäämisessä, energiansäästämisessä, kierrätyksen edistämisessä tai tuotantomenetelmien
parantamisessa, on vapautettu tuontitulleista, jos näitä koneita tai
laitteita ei vielä valmisteta paikallisesti.
Toteuttaminen käytännössä
114) Yrityksen, joka aikoo tuoda maahan koneita tai laitteita, on ennen
niiden tuontia jätettävä hakemus teollisuuden kehittämisvirastolle. Jos
teollisuuden kehittämisvirasto on vakuuttunut siitä, että laitteita eivalmisteta Taiwanissa, se myöntää todistuksen, joka toimitetaanhakijalle ja tulliviranomaisille. Tulliviranomaiset tarkistavat, ovatko
tuodut koneet tai laitteet samoja kuin teollisuuden kehittämisviraston
todistuksessa kuvatut laitteet. Tarkistus tehdään pistokokein.
Tullista vapautuksen määrä
115) Tuen määrä on se tuontitullien määrä, joka tavanomaisesti tulisi
maksettavaksi ilman tullivapautuksesta koituvaa etua. Koneiden ja
laitteiden tavanomainen tulli on 2—20 prosenttia.
Päätelmät
116) Tullikoodeksin mukainen vapautus tuontitulleista on tasoitustullin
käyttöönoton mahdollistava tuki. Tuen luonteesta johtuen tietyttuotannonalat käyttävät ohjelmaa suhteettoman paljon. Ne tuotannon-
alat, joiden koneet ja laitteet valmistetaan Taiwanissa, eivät voi käyttää
ohjelmaa. Sen vuoksi vapautusta tuontitulleista voidaan soveltaaainoastaan niihin tuotannonaloihin, jotka joutuvat tuomaan koneensa
ja laitteensa, koska paikallisilta markkinoilta niitä ei ole mahdollista
hankkia. Ne tuotannonalat, joiden tuomia koneita ja laitteita valmis-tetaan myös Taiwanissa, eivät voi saada tätä etua.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 17
117) Taiwanin viranomaiset väittävät, että tuotuihin koneisiin ja laitteisiin
sovellettava vapautus tuontitulleista ei ole peruspäätöksen 2 artiklan 1kohdan a alakohdan mukainen tuki. Komission mielestä on kuitenkinselvää, että tuontitulleista vapautuksessa on kyse siitä, että Taiwanin
valtio luopuu tuloista, ja koneiden tai laitteiden maahantuoja saa siitä
etua. Tässä on kyse peruspäätöksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan iialakohdassa tarkoitetusta tuesta. Taiwanin viranomaiset vä ittivät
lisäksi, että vaikka ohjelmassa olisi kyse tuesta, se ei olisi tasoitustullin
käyttöönoton mahdollistava peruspäätöksen 3 artiklan 2 kohdan a
alakohdan perusteella. Komissio katsoo, että sellaisten tiettyjentuotujen koneiden vapautus tuontitulleista, joita ei valmisteta koti-
markkinoilla, muodostaa jo määritelmänsä perusteella edun tietyille
yrityksille, jotka toimivat tuotantoaloilla, joiden koneita ja laitteita eivalmisteta Taiwanissa. Jos Taiwanin viranomaiset päättäisivät poistaatuontitullin kyseisiltä koneilta ja laitteilta, kyseessä olisi eri asia. Niin
kauan kuin tullia ”muutoin” kannetaan, ja yrityksille myönnetään
vapautuksia siitä, kyseessä on kuitenkin peruspäätöksen 2 artiklan 1kohdan a alakohdan ii alakohdan mukainen tuki.
118) Eräs yritys väitti, että tämä ohjelma ei kuulu tutkimuksen tarkastelu-
alaan, koska sitä ei ollut erikseen mainittu tutkimuksen vireillepanoon
johtaneessa valituksessa. Komissio toteaa, että valituksen tekijämainitsi valituksessaan koneiden ja- laitteiden vapautuksen tuontitul-leista (B.2.2.2 jakso, s. 9). Vaikka valituksen tekijä mainitsi, että
tällaista ohjelmaa voivat käyttää verovapaille alueille tai tieteellistä
toimintaa harjoittaville teollisuusalueille sijoittuneet yritykset taikkatullivalvonnassa olevat tehtaat, komission mielestä nämä tiedot ovatriittävä näyttö koneiden ja laitteiden vapautusta tuontitulleista kos-
kevan tutkimuksen panemiseksi vireille. Tutkimuksen toteuttavan
tahon tehtävänä on tehdä määritykset valituksessa mainittujenohjelmien oikeasta oikeusperustasta ja käytännön täytäntöönpanosta.
Näistä syistä komissio on ottanut kyseisen ohjelman mukaan
tutkimukseen, eikä viejän väitettä voida hyväksyä.
119) Sen vuoksi katsotaan, että koneiden ja laitteiden vapautus tuontitul-
leista on tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava tuki peruspäätöksen
3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.
Edun laskeminen
120) Viejien saama etu on laskettava ilman ohjelman mukaista tulleista
vapautusta maksettaviksi tulevien tuontitullien määräksi. Kyseinen
määrä on jaettava asianomaisen tuotannonalan koneiden ja laitteiden
koko tavanomaiselle käyttöiälle eli seitsemälle vuodelle.
121) Kaksi yritystä käytti kyseistä ohjelmaa ja niiden saama etu oli 0,27
prosenttia ja 0,32 prosenttia.
h)Muut tuet
122) Valituksen tekijä väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä
harjoittavat tuottajat hyötyivät useista muista tukiohjelmista. Kysely-
lomakkeeseen annetuista vastauksista ja Taiwanin viranomaisten sekäviejien toimipaikoissa suoritetuista tarkastuskäynneistä kävi ilmi, ettävientiä harjoittavat tuottajat eivät olleet käyttäneet jäljempänä
lueteltuja ohjelmia.
123) Halpakorkoiset luotot — Tarkastuskäyntien aikana kävi ilmi, että
Chiao Tung Bank ja Medium Business Bank of Taiwan olivatmyöntäneet luottoja tavanomaisilla kaupallisilla ehdoilla yhdelle
viejälle.
124) Vientiteollisuuden vapaa-alueille ja teollisuusalueille sijoittautuneille
yrityksille myönnettävät edut — Mikään tutkimuksen kohteena olevayritys (tai niihin etuyhteydessä olevat yritykset) ei ollut sijoittautunut
vientiteollisuuden vapaa-alueelle tai teollisuusalueelle.
125) Vähiten kehittyneille alueille tai alueille, joilla on niukat luonnonvarat,
sijoittautuneille yrityksille myönnettävät edut — Tarkastuksessa käviilmi, että mikään yritys ei ollut sijoittautunut vähiten kehittyneillealueille tai alueille, joilla on niukat luonnonvarat.
126) Asianomaisille yrityksille ei ollut myönnetty yhteisrahoitusta.
Raaka-aineiden vapautus tuontitulleista — Todettiin, että mikään
asianomaisista viejistä ei ollut saanut ohjelman mukaista etua.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 18
i)Tuen kokonaismäärä
127) Tuen määrä laskettiin edellä esitetyn menetelmän mukaisesti. Asian-
omaisille yrityksille koituneen täyden hyödyn huomioon ottamiseksikyseistä määrää korotettiin lisäksi Taiwanissa tutkimusajanjaksolla
voimassa olleella keskimääräisellä markkinakoron eli 8 prosentin
verran.
128) Eräs viejä väitti, että koron lisääminen johtaa tuen määrän yliarvioi-
miseen. Vastauksena väitteeseen mainittakoon, että korko lisättiinmäärään kuvaamaan edunsaajalle koitunutta hyötyä, koska sen ei
tarvinnut hankkia vastaavansuuruista rahamäärää kaupallisista lähteis-
tä. Peruspäätöksen 6 artiklassa säädetään selvästi, että tuen laskemi-sessa käytetään vertailuarvona kaupallisilta markkinoilta hankitunvastaavan rahamäärän kustannuksia. On myös todettava, että tukia ja
tasoitustulleja koskeva sopimus ei estetä koron määrän lisäämistä tuen
määrään edunsaajalle tukijärjestelmästä koituvaa kokonaishyötyämääritettäessä. Uruguayn kierroksen päätökseen saattamisen jälkeenannetun tarkistetun lainsäädännön voimaantulosta lähtien komission
johdonmukaisena käytäntönä tällä alalla on ollut lisätä kyseisissä
tapauksissa asianmukainen korko saatua kokonaishyötyä määritettäes-sä. Tästä syystä kyseinen väite on hylättävä.
129) Näin ollen yhteistyössä toimineiden yritysten tukien prosenttimäärät
ovat seuraavat:
(%)
China Steel Corpora-
tionYieh Loong Enterprise
Co Ltd
Verohyvitys (automatisointi ja saastumisentorjun-
talaitteet)2,19 0
Verohyvitys (tiettyihin yrityksiin suuntautuvat
investoinnit)1,34 0
Nopeutetut poistot 0,60 0
Vapautus tuontitulleista 0,27 0,32
Tuen kokonaismäärä 4,40 0,32
130) On huomattava, että kahden tutkimuksen kohteena olevan vientiä
harjoittavan tuottajan, joiden viennin osuus on noin puolet Taiwanista
peräisin olevasta, yhteisöön suuntautuvasta viennistä, maakohtainen
painotettu keskimääräinen tukimarginaali ilmaistuna prosentteinaCIF-hinnasta yhteisön rajalla on 2,77 prosenttia. Tämä on huomatta-
vasti Taiwaniin sovellettavaa vähimmäistasoa (eli 1 prosenttia)
korkeampi. Lisäksi on huomattava, että maakohtainen marginaalivoisi olla korkeampi, jos yhteistyöstä kieltäytyneiden yritystenmahdollisesti saamat edut otettaisiin huomioon.
D. YHTEISÖN TUOTANNONALA
1.Yhteisön markkinoiden määrittäminen
131) Sen määrittämiseksi, oliko yhteisön tuota nnonalalle aiheutunut
vahinkoa, ja tässä yhteydessä myös kulutuksen ja yhteisön tuotannon-alan tilanteeseen liittyvien eri talouden tunnuslukujen määrittämiseksioli tarkasteltava, oliko tuotannonalan kytkösmarkkinoille tarkoitettu
tuotanto jätettävä tämän arvioinnin ulkopuolelle vai olisiko vahinkoa ja
kulutusta arvioitaessa otettava huomioon yhteisön tuotannonalan kokotuotanto.
132) Yhteisössä on 16 kuumavalssattujen kelojen tuottajaa. Noin 70
prosenttia näiden tuottajien valmistamista kuumavalssatuista keloista
käytetään kytkösmarkkinoilla eli samat tuottajat jalostavat ne integ-
roidussa prosessissa, jäljempänä ”kytkösmarkkinat”. Nämä kuu-mavalssatut kelat siirretään yrityksen sisällä jatkojalostettaviksi ilman,että niistä laskutetaan, koska siirto tapahtuu saman oikeussubjektin
sisällä. Loput tuotannosta, jäljempänä ”vapaat markkinat”, myydään
sekä etuyhteydessä että etuyhteyttä vailla oleville osapuolille.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 19
133) Tässä yhteydessä valituksen tekijä väitti, että kyseessä ovat kahdet eri
markkinat. Valituksen tekijä väitti, että kytkösmarkkinoille tarkoitetutkuumavalssatut kelat eivät kilpaile suoraan vientituella tapahtuvantuonnin kanssa. Näin ollen tutkittavat tuontituotteet eivät voineet
vaikuttaa näihin markkinoihin. Valituksen tekijä väitti myös, että loput
tuotannosta myytiin vapailla markkinoilla, jossa nämä tuotteetkilpailevat vientituella tapahtuvan tuonnin kanssa. Tärkeimmät ostajatvapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita
valmistavat tehtaat kuten putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset,
teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Valitus koskee ainoastaan vapaillamarkkinoilla myytäviä kuumavalssattuja keloja.
134) Kuumavalssattujen kelojen vientiä harjoittavat tuottajat ja niitä
yhteisön markkinoille tuovat tuojat väittivät, että tarkasteltavana
olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen määritelmä kattoi kaikkikuumavalssatut kelat. Ne väittivät erityisesti, ettei kytkösmarkkinoidenja vapaiden markkinoiden välillä ole selvää jakoa ja että valituksen
tekijän vapaiden markkinoiden määritelmä oli mielivaltainen. Tämän
vuoksi ne pyysivät, että yhteisön markkinoiden arviointiin sisällytet-täisiin sekä kytkösmarkkinat että vapaat markkinat.
135) Väitettä perusteltiin viittaamalla Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen
Gimelec-tuomioon (
1). Kyseiset osapuolet totesivat, että tuomioistuin
tukeutui edellä mainitussa tuomiossa seuraaviin seikkoihin kaksien
erillisten markkinoiden olemassaolon poissulkemiseksi:
— tarkasteltavana olevaa tuotetta myytiin samoilla markkinoilla ja
sillä oli sama käyttötarkoitus,
— yhteisön tuottajat myivät tarkasteltavana olevaa tuotetta sekä
etuyhteydessä että etuyhteyttä vailla oleville asiakkaille suunnil-
leen samaan hintaan,
— jatkojalostusmarkkinoilla toimivat yritykset ostivat tarkasteltavana
olevaa tuotetta sekä etuyhteydessä olevilta yhteisön tavarantoi-mittajilta että tuojilta tai muilta etuyhteyttä vailla oleviltatuottajilta.
136) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että edellä mainitun
tuomion mukaan oikeudelliset edellytykset markkinoiden erottamisek-
si eivät tässä tapauksessa täyttyneet. Niiden mukaan yhteisön tuottajatsaattoivat valita markkinaolosuhteiden mukaan, myivätkö ne tuotettavapailla markkinoilla vai kytkösmarkkinoilla, koska molemmille
markkinoille tarkoitettujen kuumavalssattujen kelojen tuotanto yhtei-
sössä on samankaltaista. Väitettiin myös, että näiden kahdenmarkkinoiden osa-alueen väliset liikkeet estivät oikeudellisesti yhtei-
sön tuotannon osan jättämisen vahinkoa kosk evan tutkimuksen
ulkopuolelle ja erityisesti yhteisön kulutusta koskevan tutkimuksenulkopuolelle.
137) Komissio teki asiasta seuraavat päätelmät:
a) Koska terästeollisuus ja erityisesti tarkasteltavana olevan tuotteen
tuotanto ovat hyvin pitkälle integroituja, tarkasteltavana olevan
tuotteen tuottajat yhteisössä siirtävät kytkösmarkkinoille tarkoite-
tut kuumavalssatut kelat fyysisesti integroidussa prosessissaeteenpäin, mutta eivät laskuta niistä. Kauppalaskuja ei laadittu,koska osapuolet kuuluvat samaan oikeussubjektiin. Näin ollen
kytkösmarkkinoilla ei ole vapaiden markkinoiden hintoihin
verrattavissa olevia siirtohintoja.
b) Yhteisön tuotannonala ei tuottanut varastoitavaksi kuumavals-
sattuja keloja, joita olisi myöhemmin voitu toimittaa jokokäytettäviksi kytkösmarkkinoilla tai myytäviksi vapailla markki-
noilla. Tämä johtuu siitä, että kaikilla kuumavalssattujen kelojen
käyttäjillä, myös yhteisön tuotannonalan integroiduilla proses-seilla, on teknisiä rajoituksia jatkojalostustuotteidensa tuotannos-
sa. Tämän vuoksi kuumavalssattujen kelojen mahdolliset liikkeet
markkinoiden kahden osa-alueen välillä olivat merkityksettömiä.
c) Tutkimuksesta ilmeni, että yhteisön tuottajat eivät ostaneet
kytkösmarkkinoille tarkoitettua tarkasteltavana olevaa tuotettayhteisössä toimivilta tai muilta riippumattomilta osapuolilta.
Kytkösmarkkinoille tarkoitetut kuumavalssatut kelat eivät tästä!B
(1) Asia C-315/90, 27.11.1991.2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 20
syystä kilpaile muiden yhteisössä saatavilla olevien kuumavals-
sattujen kelojen kanssa. Näin ollen kytkösmarkkinat voidaanerottaa selvästi vapaista markkinoista.
138) Tämän perusteella komissio katsoo, että vapaiden markkinoiden ja
kytkösmarkkinoiden erottaminen toisistaan on täysin yhdenmukainen
peruspäätöksen vaatimusten ja yhteisön toimielinten aiemman käytän-
nön kanssa.
139) Vahingon arviointiin liittyvien talouden tunnuslukujen, esimerkiksi
myynnin kehityksen, kannattavuuden jne. määrittämisen yhteydessäkomissio tarkasteli, olisiko yhteisön tuottajien myynti etuyhteydessä
oleville osapuolille, jotka ovat erillisiä oikeussubjekteja, yleensä
laskettava kuuluvaksi vapaisiin markkinoihin. Kyseisen myynnintodettiin tapahtuvan hintaan, joka on suunnilleen sama kuin riippu-
mattomilta osapuolilta veloitettu hinta. Tämän lisäksi tutkimus vahvisti
tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien väitteet siitä, että nämäetuyhteydessä olevat osapuolet voivat vapaasti ostaa kyseistä tuotettayhteisössä tai sen ulkopuolella toimivalta etuyhteydessä tai etuyhteyttä
vailla olevilta tavarantoimittajilta. Näin ollen pääteltiin, että yhteisön
tuottajien myynti etuyhteydessä oleville osapuolille, jotka ovat erillisiäoikeussubjekteja, kilpailee muun muassa asianomaisiin maihin sijoit-tautuneiden riippumattomien tavarantoimittajien myynnin kanssa,
joten kyseinen myynti olisi otettava huomioon vapailla markkinoilla
tapahtuvan myynnin määrittämisessä.
140) Eräs yhteisön tuottaja väitti kuitenkin, että sen myyntiä etuyhteydessä
oleville osapuolille olisi pidettävä kytkösmarkkinoiden piiriin kuu-
luvana. Se väitti, että siihen etuyhteydessä olevilta osapuolilta ei
veloitettu markkinahintaa vaan hinta, joka erosi huomattavastiriippumattomilta asiakkailta veloitetusta hinnasta. Tuottaja lisäsi, ettäemoyhtiö ei sallinut siihen etuyhteydessä olevien osapuolten ostaa
kuumavalssattuja keloja vapailla markkinoilla toimivalta riippumat-
tomilta osapuolilta. Tämän seurauksena etuyhteydessä oleville osa-puolille myydyt kuumavalssatut kelat eivät kilpailleet suoraan muidenkuumavalssattujen kelojen kanssa. Tämän vuoksi ne olisi jätettävä
vapaiden markkinoiden määritelmän ulkopuolelle.
141) Tutkimuksessa vahvistettiin, että kyseisen yritysryhmittymän toimin-
taperiaatteiden mukaan etuyhteydessä olevat osapuolet eivät saaneetostaa kuumavalssattuja keloja vapailta markkinoilta. Lisäksi myynti-
hintojen analyysista ilmeni, että etuyhteydessä olevilta osapuolilta
veloitetut hinnat erosivat usein huomattavasti riippumattomilta osapuo-lilta veloitetuista markkinahinnoista. Lisäksi kaikki myynti suuntau-tui etuyhteydessä oleville käyttäjille, jotka käyttivät tuotteet itse
myymättä niitä sellaisinaan eteenpäin. Tämän perusteella komissio
päätteli, että kyseisten kuumavalssattujen kelojen myynnin ei voidakatsoa tapahtuneen vapailla markkinoilla ja että se olisi tämän vuoksijätettävä vapaiden markkinoiden määritelmän ulkopuolelle.
142) Näin ollen päätellään, että kuumavalssatut kelat, joita yhteisön
tuottajat käyttivät lähtömateriaalina integroidussa prosessissa tapahtu-
vassa jatkojalostuksessa yhden ainoan oikeussubjektin puitteissa,kuuluvat kytkösmarkkinoiden piiriin. Sama koskee edellä mainitun
yhteisön tuottajan myyntiä, koska tämä osoitti, että sen myynti
etuyhteydessä olevalle asiakkaalle kuului tosiaan kytkösmarkkinoidenpiiriin. Kaiken muun yhteisön tuottajien myynnin katsottiin tapahtu-neen vapailla markkinoilla. Näin ollen yhteisön tuotannonalan tilaa
tarkasteltiin vapaiden markkinoiden osalta erilaisten talouden tunnus-
lukujen kuten tuotannon, myynnin, markkinaosuuden ja kannattavuu-den kehityksen perusteella.
143) Olisi huomattava, että edellä esitetyt päätelmät kyseessä olevien
markkinoiden jakamisesta ja määrityksestä ovat yhdenmukaisia niiden
tietojen kanssa, joita Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamis-
sopimuksen mukaisesti kerätään erityisesti teräsmarkkinoiden valvon-taa varten. Näissä tiedoissa kuumavalssattujen kelojen käyttötarkoi-tukset erotetaan toisistaan periaatteessa samalla tavalla.
2.Yhteisön tuotannonalan määritelmä
a)Yhteisön kokonaistuotanto
144) Useat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että useat yhteisön
tuottajat olisi jätettävä yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuo-!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 21
lelle, koska ne olivat tuoneet kuumavalssattuja keloja asianomaisista
maista.
145) Komissio totesi, ettei yksikään tutkituista tuottajista ollut tuonut
kuumavalssattuja keloja asianomaisista maista tarkastelujakson aikana.
Eräät näihin tuottajiin etuyhteydessä olevat teräspalvelukeskukset japutkien tuottajat olivat kuitenkin tuoneet näitä tuotteita tarkastelu-ajanjakson aikana.
146) Johdanto-osan 132—143 kappaleessa selostettua yhteisön markkinoi-
den määrittelyä koskevien päätelmien mukaisesti tutkimuksessatodettiin kuitenkin, että nämä etuyhteydessä olevat osapuolet ovat
toimineet itsenäisesti niihin etuyhteydessä olevien tuottajien suhteen
vapailla markkinoilla toimiessaan. Näin ollen nämä hankinnat eivätvoineet vaikuttaa mainittujen yritysten asemaan tarkasteltavana olevan
tuotteen yhteisön tuottajina.
147) Tämän vuoksi katsottiin, että ei ollut perusteita minkään tuottajan
jättämiselle yhteisön kuumavalssattujen kelojen tuotannon määritel-
män ulkopuolelle. Peruspäätöksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti
kaikki yhteisön markkinoilla toimivat 16 tuottajaa edustavat yhteisönkoko tuotantoa.
b)Yhteisön tuotannonala
148) Yhteisössä on 16 kuumavalssattujen kelojen tuottajaa; valitus jätettiin
11 tuottajan puolesta, ja loput viisi tuottajaa tukivat valitusta.
149) Kymmenen valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa vastasi komission
kyselyyn. Yksi pieni tuottaja päätti, ettei se toimita komissiolle
vastausta.
150) Kaksi kymmenestä komission kyselyyn vastanneesta yhteisön tuotta-
jasta ei toimittanut kaikkia tutkimuksessa pyydettyjä tietoja sellaisessa
muodossa, jossa ne olisi voitu yhdistää muiden yhteisön tuottajientietoihin.
151) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että ainakin yhtä edellä
kuvattuun yhteisön tuotannonalan määritelmään sisällytettyä yhteisöntuottajaa suosittiin asianomaisiin osapuoliin vientitukitutkimuksessa
kohdistettujen vaatimusten suhteen. Ne väittivät erityisesti, että
kyseinen yhteisön tuottaja ei palauttanut komissiolle kyselylomakettaväliaikaisten tullien käyttöönoton osalta asetettuja määräaikojanoudattaen. Ne katsoivat, että kyseessä on peruspäätöksen 11 artiklan
2 kohtaa rikkova syrjivä kohtelu.
152) Olisi huomattava, että kaikki yhteisön tuotannonalan määritelmään
sisällytetyt yhteisön tuottajat palauttivat kyselylomakkeen komissiolle
peruspäätöksessä asetettuja määräaikoja noudattaen ja näin ollen myös
väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa koskevaa määräaikaanoudattaen. Komissio katsoo, että kaikkia tämän menettelyn saman-
kaltaisessa tilanteessa olevia asianomaisia osapuolia kohdeltiin
tasapuolisesti. Näin ollen väitteet peruspäätöksen 11 artiklan 2 kohdanrikkomisesta ja komission harjoittamasta syrjinnästä ovat perus-teettomia.
153) Tiivistäen voidaan sanoa, että ne kahdeksan yhteisön tuottajaa, jotka
toimivat tutkimuksessa täysipainoisesti yhteistyössä, muodostavatyhteisön tuotannonalan tässä menettelyssä. Ne täyttävät peruspää-
töksen 10 artiklan 7 kohdan edellytykset, sillä niiden osuus tarkas-
teltavana olevan tuotteen koko tuotannosta yhteisössä oli tutkimus-ajanjaksona noin 65 prosenttia.
154) Näitä tuottajia pidetään siis yhteisön tuotannonalana ja niihin viitataan
jäljempänä yhteisön tuotannonalana, koska niiden tuotanto muodostaaperuspäätöksen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessäpääosan tarkasteltavina olevien tuotteiden koko yhteisön tuotannosta.
E.V AHINKO
1.Todettavissa oleva kulutus
155) Kuumavalssattujen kelojen todettavissa oleva kulutus yhteisössä
määritettiin yhteisön 16 tuottajan vapailla markkinoilla suorittaman
kokonaismyynnin sekä Eurostatin tuontitilastoista ja vientiä harjoitta-!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 22
vien tuottajien kyselyyn antamista vastauksista ilmenevän, tarkas-
teltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvan kokonaistuonninperusteella.
156) Yhteisön todettavissa oleva kulutus kasvoi vuoden 1995 ja tutkimus-
ajanjakson välisenä aikana 9 prosenttia eli 18,4 miljoonasta tonnista
20,1 miljoonaan tonniin. Vuonna 1995 vapaiden markkinoidenmyyntihinnat olivat poikkeuksellisen korkeat ja erityisesti yhteisössätuotettujen kuumavalssattujen kelojen kysyntä oli suuri. Seuraavana
vuonna kuitenkin markkinat supistuivat 11 prosenttia.
157) Todettavissa oleva kulutus kasvoi tasaisesti vuoden 1996 ja tutkimus-
ajanjakson välisenä aikana. Kulutus kasvoi eniten ajanjaksona1996—1997, jolloin markkinoiden koko kasvoi 22 prosenttia. Vuoden
1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana se kasvoi ainoastaan 0,4
prosenttia.
2.Asianomaisista maista tuleva tuonti
a)Vähäpätöinen tuonti
158) Peruspäätöksen 10 artiklan 10 kohdan säännösten mukaisesti arvio
siitä, oliko tuonti vähäpätöistä, tehtiin ottaen huomioon tarkasteltavana
olevan tuotteen todettavissa oleva kulutus yhteisön markkinoilla.
159) Eurostatin tilastojen perusteella Intiasta tuleva tuonti ylitti hieman
peruspäätöksen 10 artiklan 10 kohdassa säädetyn 1 prosentin raja-
arvon. Intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät vientinsä
yhteisöön olevan vähäpätöistä, minkä perusteella ne olisi jätettävätutkimuksen ulkopuolelle. Koska Intia on kehitysmaa, komissio myöstutki peruspäätöksen 14 artiklan 4 kohdan mukaisesti, oliko Intiasta
tulevan tuonnin osuus alle 4 prosenttia kokonaistuonnista, koska se on
kehitysmaihin sovellettava vähimmäistason raja-arvo. Intiasta tulevantuonnin osuus on 5,4 prosenttia kokonaistuonnista.
160) Tämän osalta on huomattava, että intialaisten vientiä harjoittavien
tuottajien esittämän näytön perusteella niiden yhteisöön suuntautuvaa
vientiä ei voitu pitää vähäpätöisenä erityisesti, kun otetaan huomioonedellä johdanto-osan 131—143 kappaleessa esitetyt yhteisön markki-noiden määrittelyssä käytetyt menetelmät. Eurostatin. tilastotietojen ja
komission kyselyyn toimitettujen vastausten perusteella tuonti ei ollut
alle vähimmäistason. Näin ollen Intiasta peräisin olevan tuonninkatsottiin ylittävän peruspäätöksen 10 artiklan 10 kohdassa ja 14
artiklan 4 kohdassa säädetyn vähimmäistason.
b)Tuonnin kumulatiivinen arviointi
161) Komissio tutki, olisiko Intiasta ja Taiwanista peräisin olevien
kuumavalssattujen kelojen tuontia arvioitava kumulatiivisesti perus-
päätöksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
162) Tämän vuoksi tutkittiin, täyttyivätkö kaikki edellytykset asianomaisis-
ta maista tulevan tuonnin kumuloimiseksi. Tutkimuksesta ilmeni
seuraavaa:
— tukimarginaali ylitti vähimmäistason jokaisen maan osalta, kuten
edellä osoitettiin,
— yksittäisistä maista tuodut määrät eivät olleet vähäpätöisiä
verrattuna yhteisön kulutukseen,
— tuotujen kuumavalssattujen kelojen keskinäisten kilpailuedellytys-
ten tarkastelu sekä tuotujen kuumavalssattujen kelojen ja yhtei-sössä tuotetun samankaltaisen tuotteen välisten kilpailuedellytys-ten tarkastelu osoittaa, että asianomaisista maista tuleva tuonti
olisi kumuloitava. Asianomaiset viejämaat myivät yleensä kuu-
mavalssattuja keloja yhteisön vapailla markkinoilla suoraanetuyhteyttä vailla oleville asiakkaille, kuten kylmävalssattujatuotteita valmistaville tehtaille, putkien tuottajille, teräspalvelu-
keskuksille ja teräskauppiaille. Kuumavalssattuja keloja tuotiin
myös sellaisten etuyhteydessä olevien myyntiyhtiöiden kautta,jotka myivät tarkasteltavana olevaa tuotetta edellä mainittuihinryhmiin kuuluville asiakkaille. Tutkimuksesta ilmeni, että yhtei-
sön tuotannonala myi samankaltaista tuotetta samojen myyntika-
navien kautta ja samoille asiakasryhmille. Lisäksi todettiin, että!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 23
kaikessa tässä myynnissä noudatettiin samanlaista hinnoitte-
lupolitiikkaa.
163) Näin ollen komissio päätteli, toisin kuin eräät vientiä harjoittavat
tuottajat olivat esittäneet, että kaikki edellytykset edellä mainituistamaista peräisin olevan tuonnin kumulaatiolle täyttyivät.
c)Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä
164) Eurostatin tuontitilastojen mukaan asianomaisista maista yhteisöön
suuntautuvan tuonnin määrä kasvoi vuoden 1995 ja tutkimusajanjak-
son välisenä aikana 8 000 tonnista 844 000 tonniin. Suurin osakasvusta tapahtui vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana(kasvu 797 000 tonnia).
165) Tutkimusajanjakson kehityksen arvioinnista ilmeni, että kaikista
asianomaisista maista tuotiin kyseistä tuotetta lähinnä tutkimus-
ajanjakson ensimmäisen puoliskon aikana (551 000 tonnia). Tuonninmäärä väheni 47 prosenttia tutkimusajanjakson toisen puoliskonaikana, mutta se oli edelleen huomattavasti suurempi kuin vuoden
1997 toisella puoliskolla.
166) Kuten edellä johdanto-osan 11 kappaleessa mainitaan, erityyppiset
kuumavalssatut kelat luokitellaan yleensä kahteen eri luokkaan: mustat
kelat ja peitatut kelat. Tutkimuksessa kävi ilmi, että mustien kelojenosuus oli noin 90 prosenttia kaikista asianomaisista maista tuoduistakuumavalssatuista keloista.
d)Tuonnin markkinaosuus
167) Vientiä harjoittavien tuottajien markkinaosuus kasvoi vuoden 1995 ja
tutkimusajanjakson välisenä aikana 0,01 prosentista 4,2 prosenttiin.Tuonnin määrän tosiasiallinen kasvu merkitsi sitä, että asianomaisten
maiden osuus yhteisön markkinoista kasvoi 4,2 prosenttiyksikköä.
168) Asianomaisten maiden markkinaosuus kasvoi eniten eli 4 prosentti-
yksikköä vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.
e)Hinnan alittavuus
169) Mahdollisen hinnan alittavuuden arvioimiseksi vertailukelpoisten
kuumavalssattujen kelalajien hintoja verrattiin yhteisön markkinoillamahdollisuuksien mukaan samojen myyntiedellytysten vallitessa,
samassa jäsenvaltiossa ja samalle asiakkaalle tapahtuneen myynnin
osalta. Vientiä harjoittavien tuottajien vapaasti yhteisön rajalla -hintojaverrattiin yhteisön tuotannonalan vapaasti tehtaalla -hintoihin. Viejä-maiden myyntihintoja oikaistiin tarvittaessa vastaamaan sellaista
CIF-hintaa yhteisön rajalla tullattuna, johon asianmukaiset tuontikus-
tannukset sisältyivät. Hintoja oikaistiin myös niin, että niitä voitiinvertailla samassa kaupan portaassa kuin mitä yhteisön tuotannonalan
hinnat edustivat. Kaikki oikaisut perustuivat komission tutkimuksen
yhteydessä hankkimaan ja tarkastamaan näyttöön.
170) Kuten johdanto-osan 14 kappaleessa mainitaan, eräät vientiä harjoit-
tavat tuottajat väittivät, että niiden tuottamien ja yhteisön markkinoillamyymien kuumavalssattujen kelojen laatu ei ollut verrattavissayhteisön tuotannonalan tuotteiden laatuun.
171) Komissio totesi, että hintojen oikaiseminen laatuerojen huomioon
ottamiseksi ei yleisesti ottaen ollut perusteltua erityisesti, koska
kyseiset erot eivät olleet käyttäjien havaittavissa ja koska tutkimukses-
ta kävi ilmi, että väitetyt laatuerot eivät välttämättä vaikuta tarkas-teltavana olevan tuotteen käyttötarkoituksiin.
172) Hintavertailun tuloksena saatiin seuraavat hinnan alittavuuden tasot,
jotka ilmaistaan prosentteina yhteisön tuotannonalan hinnoista:
— Intia: 6,7 %
— ESSAR: 6,1 %— Tata: 6,1 % ja
— SAIL: 19,1 %
— Taiwan: 4,3 %
— Yieh Long: 3,9 % ja!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 24
— CSC: 7,5 %
3.Yhteisön tuotannonalan tilanne vuoden 1995 ja tutkimus-
ajanjakson välisenä aikana
a)Tuotanto
173) Tutkimuksesta ilmeni, että yhteisön tuotannonalan tuotanto oli
suurimmillaan 12,5 miljoonaa tonnia vuonna 1997.
174) Tarkastelujakson muina aikoina yhteisön tuotannonalan tuotanto pysyi
vakaana noin 11,4 miljoonassa tonnissa, vaikka kulutuksen havaittiin
vähentyneen vuonna 1996. On huomattava, että tämä tuotanto jokomyytiin vapailla markkinoilla tai vietiin kolmansiin maihin. Koskayhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteettia käytetään sekä vapaille
markkinoille että kytkösmarkkinoille tarkoitettujen kuumavalssattujen
kelojen tuottamiseen, pidettiin tarpeellisena tarkastella kytkösmarkki-noita varten tarkoitettua tuotantoa koskevia tietoja sen varmistamisek-
si, että vapaille markkinoille tarkoitetun tuotannon mahdollinen
väheneminen ei johtunut kytkösmarkkinoiden lisääntyneestä tarpeesta.
175) Todettiin, että tuotantomäärät kasvoivat vuoden 1995 ja tutkimus-
ajanjakson välisenä aikana 2 prosenttia eli noin 0,6 miljoonaa tonnia.
Tämä osoitti kytkösmarkkinoita varten tarkoitetun tuotannon olevan
suhteellisen vakaalla tasolla. Kytkösmarkkinoille ja vapaille markki-noille tarkoitetun tuotannon kehityssuuntaukset olivat vuoden 1997 jatutkimusajanjakson välisenä aikana samanlaisia.
176) Näin ollen vapaille markkinoille tarkoitetun tuotannon väheneminen ei
johtunut kytkösmarkkinoiden lisääntyneestä tarpeesta.
b)Tuotantokapasiteetti ja sen käyttöaste
177) On huomattava, että tuotantolaitoksia voidaan käyttää sekä vapaille
markkinoille että kytkösmarkkinoille tarkoitettuun tuotantoon ja tähän
menettelyyn kuulumattomien tuotteiden (myös muiden teräslajien ja
-tuotteiden) tuotantoon. Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyväkapasiteetin käyttöaste on tämän vuoksi määritelty sen kapasiteetinperusteella, joka oli virallisesti ilmoitettu komissiolle Euroopan hiili-
ja teräsyhteisön perustamissopimuksen mukaisesti. Tämä kapasiteetti
määritetään tiettyjen perusteiden mukaan eikä sitä pidä sekoittaabrutto- eli nimelliskapasiteettiin. Brutto- eli nimelliskapasiteetti on
suurin mahdollinen saavutettavissa oleva kapasiteetti, jonka mää-
rittämisessä ei oteta huomioon käytettävissä olevan työvoiman määrää,lomia, asennusaikoja, huoltoa ja niin edelleen.
178) Yhteisön tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste oli 87 prosenttia
vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana lukuun ottamatta
vuotta 1997, jolloin yhteisön tuotannonalan tuotanto oli huippuluke-missa ja kapasiteetin käyttöaste oli 93 prosenttia. Tuolloin kuumavals-sattujen kelojen kulutus oli korkea sekä vapailla markkinoilla että
kytkösmarkkinoilla.
179) Korkean käyttöasteen tode ttiin olevan normaali, kun pidetään
mielessä, että korkea kapasiteetin käyttöaste on raskaassa teolli-
suudessa ja erityisesti terästeollisuudessa tarpeen korkeiden kiinteiden
tuotantokustannusten vaikutuksen pienentämiseksi.
c)Saadut tilaukset ja myyntimäärät
i) Saadut tilaukset
180) Myyntiä koskevan arvioinnin täydentämiseksi tarkasteltiin myös
yhteisön tuotannonalan saamien tilausten kehitystä. Yhteisön tuotan-nonala toimitti tätä varten tietoja, joita kerätään myös Euroopan hiili-
ja teräsyhteisön perustamissopimuksen mukaisesti yhteisön teräs-
markkinoiden valvontaa varten. Vaikka tiedot eivät täsmällisestikuvastakaan tilannetta tarkasteltavana olevan tuotteen osalta, vaankattavat hieman laajemman tuoteryhmän, todettiin että tietojen yhdis-
tämistä voitiin pitää kuvaavana tarkasteltavana olevan tuotteen
tilanteen suhteen. Tiedoista ilmeni, että vuonna 1997 tilausten määräoli suurempi kuin tutkimusajanjaksona. Todettavissa oleva kulutus
kehittyi vakaasti vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana,
mutta yhteisön tuotannonalan saamien tilausten määrä sen sijaanväheni 17 prosenttia kyseisenä aikana.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 25
181) Tämän perusteella vaikuttaa siltä, että yhteisön tuotannonalan
taloudellinen toiminta oli vuonna 1997 säännöllisempää ja tasaisem-min jakautunutta; kyseisenä vuonna saatujen tilausten määrä kehittyimyyntimääriä vastaavasta. Kun otetaan lisäksi huomioon tilausten ja
toimitusten välinen viive, saatujen tilausten määrän väheneminen oli
merkkinä taloudellisen toiminnan vähenemisestä, jota tarkastellaanjäljempänä.
ii) Myynti
182) Tarkastelujakson aikana m yynti kasvoi hieman 9,6 miljoonasta
tonnista 9,7 miljoonaan tonniin eli 1 prosentin.
183) Myyntimäärien kehitys kyseisen ajanjakson aikana vastasi suurelta
osin kulutuksen kehitystä. Yhteisön tuotannonalan myynti väheni
kuitenkin 12 prosenttia vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenäaikana, kun taas kulutus lisääntyi hieman.
184) Yhteisön tuotannonala huomautti, että edellä kuvattu myyntiin liittyvä
vahingon osoitin on määritetty mainittuina ajanjaksoina toimitettujen
ja laskutettujen liiketoimien perusteella. Tässä yhteydessä on syytähuomauttaa, että yhteisön tuotannonala on järjestänyt tuotantoproses-sinsa niin, että käyttäjän tilauksen tekopäivän sekä toimitus- ja
laskutus- eli myyntipäivän välillä on viivettä ainakin kolme kuukautta.
Jotta tiettynä ajanjaksona tapahtuneen kehityksen arvioinnilla olisimerkitystä, olisi otettava huomioon paitsi tosiasiallinen myynti myöskyseisenä ajanjaksona saadut tilaukset. Tilausten kehitys vaikuttaa siis
väistämättä myynnin kehitykseen tietyllä viiveellä.
iii) Eri myyntitavat
185) Yhteisön tuotannonala väitti, että sille tosiasiallisesti aiheutuneen
vahingon määrittämiseksi olisi arvioitava erikseen erilaisten kuu-mavalssattujen kelojen eli mustien kelojen ja peitattujen kelojenmyynnin kehitystä. Väitettiin, että koska kaikesta tuonnista suuri osa
oli vientituella tuotuja mustia keloja, yhteisön tuotannonalan kysei-
senlaisten kelojen myyntimäärien ja myyntihintojen kehityksen perus-teella voitaisiin todeta, että vahinkoa on aiheutunut erityisen paljon.
186) Asian tarkastelusta kävi ilmi, että vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson
(vuosi 1998) välisenä aikana yhteisön tuotannonalan vapailla markki-
noilla myymien mustien kelojen määrä väheni 13 prosenttia, kun taaspeitattujen kelojen myynnin määrä lisääntyi 34 prosenttia. Absoluut-tisesti mitattuna tämä tarkoittaa, että mustien kelojen myynti väheni
noin 1 miljoonan tonnin verran ja peitattujen kelojen myynti lisääntyi
noin 0,5 miljoonan tonnin verran.
187) Tutkimus vahvisti myös, että yhteisön tuotannonalan mustien ja
peitattujen kelojen myynnin jakauma oli tasapainoisempi kuin vientiä
harjoittavien tuottajien. Vuosina 1995—1997 myynnistä 70 prosenttia
oli mustia keloja ja 30 prosenttia peitattuja keloja. Tutkimusajanjak-sona jakauma muuttui niin, että mustien kelojen osuus oli 60 prosenttiaja peitattujen kelojen osuus 40 prosenttia. Kokonaismyynnin kehityk-
sestä käy selvästi ilmi, että tutkimusajanjaksona painopiste siirtyi
mustista keloista peitattuihin keloihin eli sellaisesta tuoteryhmästä,jota tuotiin enemmän, sellaiseen tuoteryhmään, jonka tuonti olivähäisempää.
d)Hintojen kehitys
188) Yhteisön tuotannonalan myyntihintojen painotettu keskiarvo laski
tarkastelujakson aikana 10 prosenttia. Myyntihinnat olivat vuonna
1995 korkeimmillaan 10 vuoteen. Hinnat laskivat vuoteen 1997 saakka(laskua oli 17 prosenttia vuoteen 1995 verrattuna ja 3 prosenttiavuoteen 1996 verrattuna), mutta ne nousivat jälleen vuoden 1997 ja
tutkimusajanjakson lopun välisenä aikana (nousua 9 prosenttia).
e)Markkinaosuus
189) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni vuoden 1995 ja
tutkimusajanjakson välisenä aikana 3,7 prosenttiyksikköä; vuonna
1995 se oli 52,0 prosenttia ja tutkimusajanjaksona 48,3 prosenttia.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 26
190) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus nousi 1,1 prosenttiyksikköä
ajanjaksona 1995—1996 ja 1,8 prosenttiyksikköä ajanjaksona1996—1997.
191) Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotan-
nonalan markkinaosuus putosi kuitenkin jopa alle vuoden 1995 tason.Markkinaosuus pieneni 6,6 prosenttiyksikköä. Tilanteen lähempi
tarkastelu osoitti, että markkinaosuus supistui yhteisön vapailla
markkinoilla sekä etuyhteydessä oleville asiakkaille että etuyhteyttävailla oleville asiakkaille suuntautuvan myynnin vähenemisen vuoksi.
f)Kannattavuus
192) Yhteisön tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistä
saama keskimääräinen tuotto väheni 39 prosenttia vuoden 1995 jatutkimusajanjakson välisenä aikana. Vuoden 1995 suuri tuotto (20,7
prosenttia) johtui kyseisenä aikana vallinneista korkeista markkina-
hinnoista. Yhteisön tuotannonala tuotti vielä voittoa vuonna 1996markkinoiden laskusuhdanteesta ja myyntihintojen laskusta (15
prosenttia) huolimatta. Myyntimäärät nousivat jälleen vuonna 1997,
mutta yhteisön tuotannonalan voittomarginaali ei kasvanut, koskamyyntihinnat laskivat 3 prosenttia.
193) Kannattavuus parani hieman tutkimusajanjakson aikana vuoden 1997
tasosta. Tutkimusajanjaksona tapahtuneen myyntihintojen kohoamisen(9 prosenttia verrattuna vuoteen 1997) ansiosta yhteisön tuotannonalanvoittomarginaali nousi 12,6 prosenttiin. Yhteisön tuotannonalan
mukaan tämä oli kohtuullinen tuoton määrä.
194) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että yhteisön tuotannonalan
kannattavuus oli tutkimusajanjaksona erittäin hyvä, ja että menettely
olisi pitänyt päättää välittömästi yksinomaan tämän tunnusluvunkehityksen perusteella. Niiden mukaan tällainen voittomarginaali olihuomattavasti korkeampi kuin mitä komissio oli aiemmissa teräs-
tuotteiden tapauksissa pitänyt kohtuullisena.
195) Tässä yhteydessä olisi huomattava, että peruspäätöksen asiaa kos-
kevien säännösten ja WTO:n sopimuksen asiaa koskevien määräysten
mukaan vahingon määrittelyn on perustuttava selkeään näyttöön
a) vientituella tapahtuvan tuonnin määrästä ja tämän tuonnin
vaikutuksesta samankaltaisten tuotteiden hintoihin yhteisön mark-
kinoilla ja
b) tämän tuonnin seurausvaikutuksista yhteisön tuotannonalaan.
Lisäksi kyseisten säännösten ja määräysten mukaan on erityisestitarkasteltava, onko vientituella tapahtuva tuonti lisääntynytmerkittävästi joko absoluuttisesti tai suhteessa yhteisön kulutuk-
seen. Niiden mukaan on myös tarkasteltava, onko vientituella
tapahtuvassa tuonnissa esiintynyt huomattavaa hinnan alittavuutta,onko tällaisen tuonnin vaikutuksesta aiheutunut merkittäväähintojen alenemista tai onko tuonti estänyt hinnankorotuksia.
Yksi tai useampi näistä tekijöistä ei välttämättä ole ratkaiseva
peruste. Kun vientituella tapahtuvan tuonnin vaikutusta yhteisöntuotannonalaan tutkitaan kyseisten säännösten ja määräysten
mukaisesti, on myös otettava huomioon kaikki olennaiset
taloudelliset tekijät ja seikat, jotka vaikuttavat tuotannonalantilanteeseen, kuten tosiasiallisten tukimarginaalien suuruus, myyn-nin tosiasiallinen ja mahdollinen väheneminen, tuotot, tuotanto,
markkinaosuus, tuottavuus, kapasiteetin käyttöaste, hintaan vai-
kuttavat tekijät jne. Peruspäätöksessä säädetään erityisesti, ettäluettelo ei ole tyhjentävä eikä yksi tai useampi näistä tekijöistävälttämättä ole ratkaiseva peruste.
196) Tässä tapauksessa tutkimuksesta on käynyt ilmi, että vientituella
tapahtuva tuonti on lisääntynyt huomattavasti sekä absoluuttisesti että
suhteellisesti mitattuna. Lisäksi vientituella tapahtuneen halpatuonnin
hintojen todettiin alittavan yhteisön tuotannonalan hinnat merkittäväs-ti. Merkittävät tukimarginaalit todettiin useimpien vientiä harjoittavientuottajien osalta. Koska kaikki edellä mainitut edellytykset täyttyivät,
komissio arvioi tutkimuksessaan tiettyjen asiaan liittyvien taloudellis-
ten tekijöiden mahdollista ja tosiasiallista kehitystä ennen lopullistenpäätelmiensä tekoa. Näin ollen katsotaan, että eräiden vientiäharjoittavien tuottajien näkemys siitä, että menettely olisi pitänyt
päättää jo yksinomaan kannattavuuden perusteella, on selvästikin
peruspäätöksen vastainen.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 27
197) Yhteisön tuotannonalan tutkimusajanjakson taloudellista tilannetta ja
erityisesti hintoja ja kannattavuutta on lisäksi tarkasteltava ottaenhuomioon kuumavalssattujen kelojen markkinoiden rakenne ja yhtei-sön tuotannonalan taloudellisessa tilanteessa tutkimusajanjaksona
tapahtunut kehitys. Asiaa käsitellään jäljempänä 4 kohdassa.
198) Todettakoon lopuksi, että tietyn talouden tunnusluvun vertaamista
yhteisön tuotannonalan ja kansainvälisten markkinoiden kesken eipidetä asianmukaisena tukien vastaisessa menettelyssä.
g)Investoinnit ja työllisyys
199) Tutkimuksesta ilmeni, että investoinnit kohdistuivat lähinnä koneiden
ja laitteiden uusimiseen. Investoinnit olivat tutkimusajanjakson aikanasuunnilleen samalla tasolla kuin vuonna 1995. Ne lisääntyivät 32prosenttia vuoteen 1995 verrattuna, koska kysyntä vilkastui vuonna
1997.
200) Työllisyydestä voidaan todeta, että yhteisön tuotannonala valmistaa eri
tuotteita, muun muassa kuumavalssattuja keloja, samoissa tehtaissa jasamoilla koneilla. Tutkimuksesta kävi ilmi, että tarkastelujaksonaikana tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon liittyvä työllisyys
heikkeni 4 prosenttia.
h)Tiivistelmä: Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne
vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana
201) Asianomaiset osapuolet väittivät, että vahingon määritystä tutkimus-
ajanjakson osalta ei voitu tehdä vuosien 1995—1997 osalta määritetynyhteisön tuotannonalan tilanteen vertailun perusteella. Niiden mukaanerityisesti hinnat ja kannattavuus vuonna 1995 sekä tuotanto,
kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärät ja markkinaosuus vuonna 1997
eivät vastanneet sitä, mitä niiden olisi pitänyt olla terveen kilpailuntilanteessa. Ne väittivät, että koko tarkastelujaksoa koskevien muidenpäätelmien perusteella ei voitu kohtuudella päätellä, että yhteisön
tuotannonalalle olisi aiheutunut merkittävää vahinkoa.
202) Tältä osin olisi huomattava, että asianomaiset osapuolet eivät edellä
mainitun väitteen yhteydessä ilmoittaneet, missä suhteessa tiettyjävuosien 1995 ja 1997 osalta vahvistettuja talouden tunnuslukuja eivoitaisi pitää edustavina. Ne totesivat vain, että hinnat ja kannattavuus
vuonna 1995 sekä tuotanto, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärät ja
markkinaosuus eivät olleet edustavia. Väitteen mukaan huomattava osakomission tutkimuksessa vahvistamasta tiedosta olisi jätettävä otta-
matta huomioon tässä menettelyssä, vaikkei esitetä mitään näyttöä tai
perusteluja sen tueksi, että vuosina 1995 ja 1997 eivät olisi vallanneettavanomaiset kilpailuolosuhteet. Koska komissio ei tutkimuksessalöytänyt näyttöä sen väitteen tueksi, että vuosina 1995 ja 1997 yhteisön
markkinoilla ei olisi vallinnut tavanomainen kilpailutilanne, katsotaan
ettei ole perusteltua jättää mainittuja tietoja huomiotta.
203) Komissio tarkasteli yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen
kehittymistä tarkastelujakson aikana sekä sen yleistä taloudellistatilannetta vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana vuosi-
kohtaisesti.
204) Tutkimuksesta ilmeni, että vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson
välisenä aikana todettavissa oleva kulutus lisääntyi hieman ja yhteisöntuotannonalan myyntihinnat nousivat 9 prosenttia. Myyntimäärätlaskivat kuitenkin 12 prosenttia. Näin ollen yhteisön tuotannonalan
markkinaosuus pieneni 6,6 prosenttiyksikköä eli 14 prosenttia. Tämän
lisäksi yhteisön tuotannonalan tuotanto väheni noin 9 prosenttia, mikäheikensi kapasiteetin käyttöastetta. Tästä kielteisestä kehityksestähuolimatta kannattavuustaso nousi 6,3 prosentista 12,9 prosenttiin.
205) Tutkimuksesta ilmeni myös, että vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson
välisenä aikana asianomaisista maista peräisin olevan viennin määrä
lisääntyi merkittävästi (kasvua 797 000 tonnia) ja sen markkinaosuuskasvoi huomattavasti (kasvua 4 prosenttiyksikköä). Vaikka asian-
omaisista maista tulevan tuonnin myyntihinnat nousivat yli 10
prosenttia, niiden todettiin kuitenkin alittavan yhteisön tuotannonalanhinnat keskimäärin 6 prosentilla tutkimusajanjakson aikana.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 28
4.Yhteisön tuotannonalan tilanne tutkimusajanjakson aikana
a)Alustavat huomautukset
206) Yhteisön tuotannonala väitti, että hinnat olivat korkeat ja näin ollen
myös tuotot olivat suuret tutkimusajanjakson ensimmäisen puoliskonaikana, koska todettavissa oleva kulutus ja näin ollen myös kysyntä oli
poikkeuksellisen runsasta, vaikkakin tosiasiallinen kulutus ei ollut
aivan yhtä runsasta. Tämän vuoksi tutkimusajanjakson ensimmäisenpuoliskon aikana syntyi ylivarastoja, joita piti yllä tarkasteltavanaoleva tuonti, mutta tutkimusajanjakson toisen puoliskon aikana
varastot tyhjenivät huomattavasti.
207) Yhteisön tuotannonalan mukaan tässä tapauksessa olisi arvioitava
tarkemmin erikseen sellaisten tuotelajien myyntiä ja myyntikanavia,joiden suhteen yhteisön tuotannonalan ja tuonnin välillä on suoraa
kilpailua, jotta aiheutuneen vahingon koko laajuus tulisi ilmi. Tässä
yhteydessä olisi arvioitava erikseen mustia keloja ja peitattuja kelojasekä myyntikanavia, joilla tehdään pitkäaikaisia sopimuksia, ja muutamyyntiä.
208) Yhteisön tuotannonala vä itti myös, että tutkimusajanjakson eri
neljänneksiä olisi arvioitava tarkemmin, koska ostajien tekemientilausten ja niiden perusteella tapahtuneiden toimitusten välillä ontietty viive. Viiveen väitettiin tosiasiassa hidastavan tarkasteltavana
olevan tuonnin kielteisiä vaikutuksia. Yhteisön tuotannonala väitti, että
tämän vuoksi olisi tarkasteltava lähemmin tutkimusajanjaksona saa-tujen tilausten kehitystä.
209) Kaikki teräsmarkkinoiden toimijat olivat samaa mieltä siitä, että
liiketoimintaa harjoitetaan pääosin neljännesvuoden pituisissa jaksois-
sa. Tuotanto perustuu neljännesvuosittaisiin suunnitelmiin ja hintoihin.Näiden perusteella neuvotellaan tilauksista ja toimituksista. Eräidenvientiä harjoittavien tuottajien väite siitä, että tutkimusajanjakson
jakaminen erityisesti vuosineljänneksiin ei olisi objektiivinen lähtö-
kohta yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuneen vahingonarvioinnille, ei ollut perusteltu. Yhteisön tuotannonalan edellämainittuja väitteitä tarkasteltiin ja arvioitiin jäljempänä esitetyllä
tavalla.
210) Saadakseen yleiskuvan yhteisön tuotannonalan toiminnan kausittaises-
ta luonteesta ja varmistaakseen sen taloudellisen tilan neljännes-vuosikehitystä koskevat tulokset komissio keräsi vuosineljänneksiä
koskevia tietoja vuodesta 1996 vuoden 1999 toiseen vuosineljännek-
seen saakka.
b)Terästuotannon jaksottainen luonne
211) Valituksen tekijän mukaan teräsmarkkinoilla esiintyy kausivaihteluja
siinä mielessä, että kalenterivuoden kaksi ensimmäistä neljännestäovat yleensä parempia kuin viimeiset kaksi neljännestä. Nämä
kausivaihtelut näkyivät lähinnä myyntitoiminnassa. Myynti heikkenee
yleensä vuoden kolmannen neljänneksen aikana käyttäjäyritystenlomakauden vuoksi ja kohenee taas neljännen vuosineljänneksenaikana. Koska eräät yhteisön tuotannonalan esittämistä edellä
mainituista väitteistä edellyttivät neljännesvuosikohtaista tarkastelua,
oli tärkeää varmistaa, ettei mahdollisesti havaittu kehitys johtunutyksinomaan tavanomaisista neljännesvuosittaisista kausivaihteluista.
Arviointi on erityisen tärkeää, koska valituksen tekijä väitti, että
kehityksessä tutkimusajanjaksona todetut muutokset olivat huomatta-vasti tavanomaisia kausivaihteluja suurempia.
212) Kuumavalssattujen kelojen tuotannon kausittaisen luonteen arvioinnin
yhteydessä komissio totesi, että yhteisön tuotannonalan tuotanto ja
myynti kehittyivät vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana
seuraavasti:!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 29
(%)
1. vuosineljän-
nes2. vuosineljän-
nes3. vuosineljän-
nes4. vuosineljän-
nes
Tuotanto
— 1996 93 97 95 100
— 1997 97 100 97 97— Tutkimusajanjakso (1998) 100 94 77 70
Myyntimäärät
— 1996 87 90 91 100
— 1997 97 100 97 97— Tutkimusajanjakso (1998) 100 87 68 61
Myynnin arvo
— 1996 100 96 89 94
— 1997 95 100 99 98— Tutkimusajanjakso (1998) 100 88 63 51
213) Tuotannon osalta voitiin todeta, että toiminta ei välttämättä ollut
vähäisintä vuoden kolmannen neljänneksen aikana. Suurin vuosina1996 ja 1997 todettu ero oli 7 prosenttia vuoden 1996 ensimmäisen janeljännen neljänneksen välillä, ja tuotannon kehitys kyseisinä vuosina
oli tasaista. Tutkimusajanjakson aikana tuotantomäärät olivat kuitenkin
huomattavasti alhaisempia vuoden kolmannella neljänneksellä janeljännellä neljänneksellä kuin ensimmäisellä neljänneksellä, mikäviittaa siihen, että todetut vaihtelut olivat paljon tavanomaisia
kausivaihteluja suurempia.
214) Myyntimäärissä todettu laskusuunta oli vieläkin selvempi tutkimus-
ajanjakson kolmannella ja neljännellä neljänneksellä. Tutkimusajan-
jakson jälkimmäisen puoliskon myynti oli poikkeuksellisen vähäistä,
ja todettua eroa voidaan pitää paljon tavanomaisia kausivaihtelujasuurempana.
215) Edellä esitetty vuosia 1996 ja 1997 sekä tutkimusajanjaksoa koskeva
neljännesvuosikohtainen tarkastelu osoittaa, että kehityksessä viimeksimainittuna ajanjaksona todetut muutokset ovat huomattavasti suu-
rempia kuin kuumavalssattujen kelojen tuotannon kausittaiseen
luonteeseen liittyvät tavanomaiset vaihtelut.
c)Todettavissa oleva kulutus ja ylivarastot
216) Kuten edellä johdanto-osan 155 kappaleessa mainitaan, todettavissa
olevan kulutuksen vuotuinen kehitys oli melko vakaata, erityisesti
vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Korostettakoon,että todettavissa oleva kulutus ei jo määritelmänsäkään mukaisestikuvasta tosiasiallista kulutusta eli sitä, kuinka paljon tuotteen käyttäjät
todellisuudessa kuluttavat tuotetta. Todettavissa olevan kulutuksen ja
tosiasiallisen kulutuksen ero on lähinnä jakeluketjun eri tasoillapidettyjen varastojen määrä; tässä tapauksessa ketjun eri tasoja ovat
tuojat, kauppiaat, välittäjät, teräspalvelukeskukset ja käyttäjät.
217) Asian tarkastelusta kävi ilmi, että todettavissa oleva kulutus oli
tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana huo-
mattavasti suurempaa kuin kahdella viimeisellä neljänneksellä. Lisäksi
vuoden 1997 todettavissa olevan kulutuksen verrattain vakaatakehitystä ei ollut havaittavissa tutkimusajanjaksona. Kehityssuuntaus-ten ero ilmeni erityisen selvästi verrattaessa vuoden 1997 loppua ja
tutkimusajanjakson alkua: todettavissa oleva kulutus lisääntyi huo-
mattavasti näiden ajanjaksojen välillä. Tämä viittaisi varastojenkasvuun; tilanne on kuitenkin päinvastainen, kun verrataan vuoden1997 viimeistä neljännestä tutkimusajanjakson viimeiseen neljännek-
seen, sillä varastot pienenivät huomattavasti tutkimusajanjakson
kahdella viimeisellä neljänneksellä.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 30
218) Koska on väitetty, että varastoilla oli erityisen suuri merkitys
markkinoiden kehityksen kannalta tutkimusajanjakson aikana, katsot-tiin tarpeelliseksi määrittää neljännesvuosittainen todettavissa olevakulutus paitsi tutkimusajanjakson myös vuoden 1997 ajalta.
219) Näiden päätelmien vahvistamiseksi olisi pitänyt määrittää myös
tosiasiallisen kulutuksen vastaava kehitys. Määrittämistä vaikeuttikuitenkin se, että jakeluketjun ja käyttäjätason eri osapuolten yhteis-
työssä oli puutteita. Komissio pystyi kuitenkin määrittämään kauppi-
aiden pitämien varastojen määrän Euroopan hiili- ja teräsyhteisönperustamissopimuksen mukaisesti kerättyjen Eurostatin tietojen perus-teella.
220) Tiedoista ilmeni, että kauppiaiden varastot kasvoivat huomattavasti
vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson alun välillä, mikä tukee edelläesitettyjä todettavissa olevaa kulutusta koskevia päätelmiä. Vuoden
1997 neljännen neljänneksen ja tutkimusajanjakson ensimmäisen
neljänneksen välillä todettiin olevan kasvua 29 prosenttia ja tutkimus-ajanjakson ensimmäisen ja toisen neljänneksen välillä vielä 11prosenttia.
221) Tiedot vahvistavat sen, että varastot pienenivät huomattavasti tutki-
musajanjakson loppua kohti (väheneminen 22 prosenttia). Varastojenkäyttö tuli selvästi ilmi, kun verrattiin niiden kokoa tutkimus-
ajanjakson ensimmäisen ja toisen puolivuotiskauden lopulla. Myös
varastojen neljännesvuosikehityksen vertailu vuoden 1997 ja tutkimus-ajanjakson välillä vahvistaa edellä esitetyt päätelmät.
222) Tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen ylivarastointi-
kehitystä tuki myös erään tutkimuksen kohteena olleen vientiäharjoittavan tuottajan saama ilmoitus ja erään tarkasteltavana olevaatuotetta yhteisön markkinoilla runsaasti käyttävän osapuolen antamat
tiedot. Käyttäjän varastot olivat tutkimusajanjakson puolivälissä yli
kaksi kertaa suuremmat kuin jakson alussa, mutta tämän toiminnassaei kuitenkaan tutkimusajanjakson alussa ja lopussa ollut havaittavissa
merkittävää eroa.
223) Tutkimus vahvisti näin yhteisön tuotannonalan väitteen siitä, että
tutkimusajanjakson alussa syntyi huomattavia ylivarastoja. Todettavis-
sa oleva kulutus oli tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljän-
neksen aikana huomattavasti suurempaa kuin tosiasiallinen kulutus,kun taas tutkimusajanjakson kolmannen ja neljännen neljänneksenaikana ero kääntyi päinvastaiseksi.
224) Todettavissa olevan kulutuksen todettiin olevan tutkimusajanjakson
ensimmäisellä puoliskolla absoluuttisesti mitattuna noin 1,5 miljoonaatonnia suurempi kuin vuoden 1997 ensimmäisellä puoliskolla.
225) Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että tutkimusajanjakson ensim-
mäisellä puoliskolla todetun ylivarastoinnin aiheuttajana oli lähinnäyhteisön tuotannonala. Tältä osin olisi mainittava, että kuten
jäljempänä esitetään, yhteisön tuotannonalan myynti alkoi vähentyä
heti tutkimusajanjakson alussa. Tämä viittaa siihen, että yhteisöntuotannonala ei merkittävästi vaikuttanut ylivarastoinnin syntymiseen.
d)Tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste
226) Neljännesvuosikohtaisesti tarkasteltuna tuotanto väheni tutkimusajan-
jakson kolmannella neljänneksellä 23 prosenttia ja neljännelläneljänneksellä 30 prosenttia verrattuna ensimmäiseen neljännekseen.
227) Tuotannon vähentyessä myös kapasiteetin käyttöaste pieneni 12
prosenttia tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä ja 17
prosenttia neljännellä neljänneksellä tutkimusajanjakson ensimmäi-seen neljännekseen verrattuna.
228) Samoin vo itiin todeta, että tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste
pienenivät myös suhteessa vuoden 1997 vastaaviin vuosineljänneksiin.Vuoden 1997 kolmannen neljänneksen ja tutkimusajanjakson kolman-
nen neljänneksen välillä tuotanto väheni 20 prosenttia ja kapasiteetin
käyttöaste pieneni 12 prosenttia; neljänsien neljännesten välillätuotanto supistui 11 prosenttia ja kapasiteetin käyttöaste 18 prosenttia.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 31
e)Myyntimäärät, myyntihinnat ja kannattavuus
i) Myyntimäärät
229) Yhteisön tuotannonalan myynnin määrä oli tutkimusajanjakson
kolmannella neljänneksellä 32 prosenttia ja neljännellä neljänneksellä
39 prosenttia pienempi kuin ensimmäisellä neljänneksellä.
230) Kuten jo todettiin vuosikohtaisen arvioinnin osalta, yhteisön tuotan-
nonala väitti, että arvioinnin olisi oltava tarkempi ja eriytetympi eri
tuotelajien ja myyntikanavien osalta, koska tällöin kävisi ilmi, että
tarkasteltavana oleva tuonti vaikuttaa paljon enemmän sen kanssasuoraan kilpaileviin myyntiin kuin muuhun myyntiin. Mustien kelojenja peitattujen kelojen välillä olevan eron lisäksi yhteisön tuotannonala
väitti, että osa sen myynnistä johtui muun muassa autoteollisuuden
kanssa tekemistään pitkäaikaisista toimitus- ja myyntisopimuksista.Tällaisissa sopimuksissa sovitaan tietyillä hinnoilla tapahtuvista tietyn
määrän toimituksista yleensä enintään vuodeksi kerrallaan. Asian-
omaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät periaatteessa toimitatuotteita asiakkaille tällaisten sopimusten perusteella.
231) Edellä mainitut myynnin lajit ryhmiteltiin pitkän aikavälin myynniksi
ja muuksi myynniksi yksityiskohtaisen arvioinnin tekemistä varten.
Vastaavalla tavalla arvioitiin mustien ja peitattujen kelojen myynnin,myyntihintojen ja kannattavuuden kehitystä tutkimusajanjakson aika-
na.
232) Pitkän aikavälin myyntimäärät olivat tutkimusajanjakson neljännek-
sestä toiseen paljon vakaampia kuin muun myynnin määrät. Pitkänaikavälin myynnin määrä oli tutkimusajanjakson kolmannella neljän-
neksellä 20 prosenttia ja neljännellä neljänneksellä 22 prosenttia
pienempi kuin ensimmäisellä neljänneksellä. Muun myynnin määräväheni paljon selvemmin: se oli tutkimusajanjakson kolmannellaneljänneksellä 35 prosenttia ja neljännellä neljänneksellä 43 prosenttia
pienempi kuin ensimmäisellä neljänneksellä.
233) Sama todettiin tarkasteltaessa mustien kelojen myyntiä peitattujen
kelojen myyntiin nähden. Peitattujen kelojen myynnin määrä kehittyi
tutkimusajanjaksona tasaisemmin kuin mustien kelojen myynti.
Mustien kelojen myynnin määrä oli tutkimusajanjakson kolmannellaneljänneksellä jopa 39 prosenttia ja neljännellä neljänneksellä jopa 44prosenttia ensimmäistä neljännestä pienempi; sitä vastoin peitattujen
kelojen myynnin määrä väheni vastaavana ajankohtana vain 21 ja 29
prosenttia.
ii) Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat
234) Tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana kuu-
mavalssattujen kelojen myyntihinnat olivat yleisesti ottaen vakaat.
Mustien kelojen myyntihinta oli 306 ecua tonnilta ja peitattujenkelojen 308 ecua tonnilta. Hinnat alenivat 286 ecuun tonniltatutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä ja 254 ecuun neljän-
nellä neljänneksellä. Tämän perusteella kokonaismyynti supistui
tutkimusajanjaksona 17 prosenttia.
235) Tuotelajeittain eriytetystä tarkastelusta ilmeni, että pitkän aikavälin
myynnin hinnat pysyivät pääosin vakaana tutkimusajanjakson ensim-
mäisen kolmen neljänneksen aikana, sillä hinnat alenivat 320 ecustatonnilta 312 ecuun tonnilta eli vain 2 prosenttia. Alenemista tapahtui10 prosenttia, kun vertaillaan tutkimusajanjakson ensimmäistä ja
neljättä neljännestä keskenään. Sitä vastoin muun myynnin hinnat
olivat jo laskeneet 10 prosenttia tutkimusajanjakson ensimmäisen jakolmannen neljänneksen välillä ja 21 prosenttia ensimmäisen janeljännen neljänneksen välillä.
236) Mustien kelojen ja peitattujen kelojen hintojen kehityksen vertailusta
kävi ilmi, että mustien kelojen hinnat alenivat paljon voimakkaamminkuin peitattujen kelojen hinnat. Näiden eriävien kehityssuuntausten
vuoksi tuoteluokkien hintojen väliset erot olivat paljon suuremmat
tutkimusajanjakson lopussa alkuun verrattuna. Peitattujen kelojenhinnat alenivat 328 ecusta tonnilta 316 ecuun tonnilta eli vain 4prosenttia. Hinnat alenivat 12 prosenttia, kun vertaillaan tutkimus-
ajanjakson ensimmäistä ja neljättä neljännestä keskenään. Sitä vastoin
mustien kelojen hinnat olivat jo laskeneet 10 prosenttia tutkimus-!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 32
ajanjakson ensimmäisen ja kolmannen neljänneksen välillä ja 22
prosenttia ensimmäisen ja neljännen neljänneksen välillä.
iii) Kannattavuus
237) Neljännesvuosikohtainen tarkastelu paljasti, että kannattavuus oli
erittäin hyvä tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla. Hintojen
nopea lasku seuraavien vuosineljännesten aikana johti siihen, että
kannattavuus heikkeni tutkimusajanjakson ensimmäisen neljänneksen16,8 prosentista - 2,6 prosenttiin neljännellä neljänneksellä.
238) Myynnin eriytetty tarkastelu osoitti, että mustien kelojen myynti
pitkän aikavälin myyntiä lukuun ottamatta heikkeni huomattavasti heti
tutkimusajanjakson alusta.
239) Tutkimuksesta kävi ilmi, että pitkän aikavälin myynti oli erittäin
kannattavaa tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla (noin 21
prosenttia) ja säilyi kannattavana koko tutkimusajanjakson; se oli 8
prosenttia neljännellä neljänneksellä. Muu myynti oli samoin kannat-tavaa; sen kannattavuusprosentti oli 16 tutkimusajanjakson ensimmäi-
sellä puoliskolla. Kuumavalssattujen kelojen kysynnän kehityksen
tavoin muun myynnin kannattavuus romahti tutkimusajanjaksonkolmannella ja neljännellä neljänneksellä ja kannattavuus kääntyitappiolliseksi (- 7 prosenttia) neljännellä neljänneksellä.
240) Samat huomiot tehtiin tarkasteltaessa eriytetysti mustien kelojen ja
peitattujen kelojen kannattavuutta, joka molempien osalta oli hyvätutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla. Peitattujen kelojenmyynti pysyi kannattavana koko tutkimusajanjakson (4,5 prosenttia
neljännellä neljänneksellä), kun taas mustien kelojen myynti väheni
huomattavasti kolmannella neljänneksellä ja muuttui hyvin tappiolli-seksi (- 16,5 prosenttia) tutkimusajanjakson neljännellä neljänneksellä.
241) Tiivistäen voidaan sanoa, että kokonaismyynti väheni, hinnat alenivat
ja kannattavuus heikkeni tutkimusajanjaksona. Tämä myynnin kehitys-
suuntaus oli huomattavasti heikompi sellaisilla markkinasegmenteillä,joilla ilmeni vähemmän vientituella tapahtuvaa tuontia. Hintojen ja
kannattavuuden osalta yhteisön tuotannonalan tilanne säilyi melko
vakaana niin kauan kuin todettavissa oleva kulutus oli voimakasta.Tutkimuksesta myös ilmeni, että yhteisön tuotannonala ei lisännytmyyntimääriään todettavissa olevan kulutuksen lisääntymistä vastaa-
vasti. Sitä vastoin hinnat säilyivät korkeina ja kannattavuus hyvänä
voimakkaan ja kasvavan kysynnän vallitessa.
242) Tutkimuksen mukaan keskeisimpien tuotantokustannuksiin vaikuttavi-
en hyödykkeiden hankintahinnat alenivat tutkimusajanjakson aikana.
Rautamalmin hinta laski 12 prosenttia ja rautaromun hinta 40
prosenttia, samalla kun öljyn hinta aleni vuoden 1 970 tasolle. Näinollen raaka-ainekustannukset alenivat, mikä vähensi tappioiden
suuruutta etenkin tutkimusajanjakson aikana.
243) Myyntimääriä ja -hintoja sekä kannattavuutta arvioitaessa todettiin,
että tämä talouden tunnuslukujen suuntaus oli heikkenevä vuoden1997 asianomaisten neljännesten lukuihin verrattuna. Vuoden 1997
kolmanteen ja neljänteen neljännekseen verrattuna myynti väheni
tutkimusajanjakson kolmantena neljänneksenä 24 prosenttia ja myyn-tihinnat alenivat 6 prosenttia; neljäntenä neljänneksenä myynti väheni27 prosenttia ja myyntihinnat laskivat 19 prosenttia. Kannattavuuden
osalta todettiin, että se oli 15 prosenttiyksikköä alhaisempi tutkimus-
ajanjakson neljännellä neljänneksellä kuin vuoden 1997 neljännelläneljänneksellä.
244) Kuten jäljempänä mainitaan, myyntimäärien, myyntihintojen ja
kannattavuuden kehitystä arvioitaessa on tärkeää pitää mielessä, että
yhteisön tuotannonalan asiakkaidensa kanssa käymien hintaneuvotte-lujen ja sen laskutuksen ja toimitusten välillä on tietty viive. Näin ollen
kun arvioidaan erityisesti muun myynnin hintojen kehitystä esimer-
kiksi tutkimusajanjakson ensimmäisen neljänneksen aikana, on syytämuistaa, että kyseisistä hinnoista neuvoteltiin itse asiassa vuoden 1997neljännellä neljänneksellä.
f)Yhteisön tuotannonalan tilanteen ja markkinoiden kehityksen
välinen viive
245) Kuten edellä olevassa vuosikohtaisessa arvioinnissa mainitaan, yhtei-
sön tuotannonala väitti, että sen hintojen ja kannattavuuden kehitystä!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 33
arvioitaessa olisi otettava huomioon tavaroiden myynnin ja asiakkai-
den kanssa kyseiseen myyntiin liittyen käytyjen neuvottelujen välinenviive. Väitettiin, että käytännössä neuvottelut käydään vähintäänneljännesvuosi ennen myyntiä.
246) Tutkimuksesta kävi ilmi, että tehokkaaseen kapasiteetin käyttöön
liittyvä tuotannon suunnittelu aiheutti tilauksen ja myynnin välisen
viiveen. Viiveen todettiin olevan vähintään neljännesvuoden pituinen.
Toisin sanoen tutkimusajanjakson ensimmäisen neljänneksen myyntioli vuoden 1997 neljännellä neljänneksellä neuvoteltujen ja tehtyjentilausten tulosta.
247) Koska tämä viive on olemassa, yhteisön tuotannonalan vuosineljän-
neksittäin saamissa tilauksissa todettiin huomattavaa vähenemistä
tutkimusajanjakson aikana. Yhteisön väitteen mukaisesti tämä kieltei-
nen kehitys on voimakas heti tutkimusajanjakson ensimmäisestäneljänneksestä alkaen myyntimäärään ja tuotannon kehitykseenverrattuna. Tutkimusajanjakson toisena neljänneksenä saatujen tilaus-
ten tilausmäärä oli 17 prosenttia alhaisempi kuin ensimmäisenä
neljänneksenä. Lisäksi kävi ilmi, että vuoden 1997 neljännelläneljänneksellä oli saatu melko paljon tilauksia, mikä heijastuitutkimusajanjakson ensimmäisen neljänneksen toimituksiin/myyntiin.
248) Nämä päätelmät ovat näin ollen yhdenmukaisia yhteisön tuotannonalan
esittämän väitteen kanssa, jonka mukaan tutkimusajanjakson ensim-
mäisen puoliskon melko myönteinen taloudellinen tilanne johtuu
ainoastaan vuoden 1997 viimeisen neljänneksen ja tutkimusajanjaksonensimmäisen neljänneksen aikana -eli silloin, kun kysyntä oli vielärunsasta — saatujen tilausten runsaasta määrästä.
g)Yhteisön tuotannonalan tilannetta tutkimusajanjakson aikana
koskevat päätelmät
249) Neljännesvuosikohtaisesta tarkastelusta kävi ilmi, että yhteisön
tuotannonalan taloudellinen tilanne huononi tutkimusajanjaksona kokoajan merkittävästi. Muutos oli niin suuri, että se ei voinut johtua
edellisvuosina todetuista neljännesvuosittaisista kausivaihteluista.
250) Tässä yhteydessä todettiin erityisesti, että tutkimusajanjakson kolman-
nen neljänneksen aikana kaikki vahingon osoittimet muuttuivat
kielteiseen suuntaan tutkimusajanjakson keskimääräiseen tasoon
verrattuna: tuotanto väheni 10 prosenttia, kapasiteetin käyttöaste 6prosenttia, myyntimäärät 14 prosenttia, myyntihinnat 2,4 prosenttia ja
kannattavuus 2,1 prosenttiyksikköä.
251) Vastaava vertailu tutkimusajanjakson neljännen neljänneksen osalta
osoittaa, että yhteisön tuotannonalan tilanne jatkoi heikkenemistään
tutkimusajanjakson keskimääräiseen tilanteeseen verrattuna: tuotanto
väheni 18 prosenttia, kapasiteetin käyttöaste 9 prosenttia, myyntimää-rät 22 prosenttia ja myyntihinnat 13 prosenttia, minkä lisäksi
kannattavuus kääntyi tappiolliseksi (- 2.6 prosenttia nettoliikevaihdos-
ta) eli vähennystä oli 15,5 prosenttiyksikköä.
5. Tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys
252) Kuten edellä todettiin, tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla
tapahtunut ylivarastointi johti melko myönteiseen markkinatilantee-
seen, minkä ansiosta yhteisön markkinoiden hintataso oli hyvä
kyseisenä ajanjaksona. Tämän vuoksi yhteisön tuotannonalan kannat-tavuus oli edelleen hyvä. Koska tilanne ei kuitenkaan perimmiltäänjohtunut käyttäjämarkkinoilla tapahtuneesta myönteisestä kehityksestä
vaan odotettavissa oli kehityksen kääntyminen kielteiseen suuntaan
tietyllä viiveellä, katsottiin tarpeelliseksi vahvistaa tämä kehitysennus-te tarkastelemalla tutkimusajanjakson jälkeen tapahtunutta kehitystä.
253) Yhteisön tuotannonalan tuottamien ja myymien tuotteiden määrän
todettiin kasvaneen jonkin verran vuoden 1999 alussa, kuten tietytvientiä harjoittavat tuottajat olivat huomauttaneetkin. Olisi kuitenkin
huomattava, että tuotanto- ja myyntimäärät olivat huomattavasti
pienempiä kuin tutkimusajanjakson alussa ja vuonna 1997. Tältä osintutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilannejatkoi heikkenemistään tutkimusajanjakson jälkeen ja että laskua oli
havaittavissa erityisesti myyntihinnoissa ja kannattavuudessa vuoden
1999 kahden ensimmäisen neljänneksen aikana.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 34
254) Tämä vahvisti ne kielteiset vaikutukset, joita oli tutkimusajanjakson
alussa tapahtuneella voimakkaalla ylivarastoinnilla ja sillä varastojenvähentämisellä, joka alkoi tutkimusajanjakson kolmannella neljännek-sellä ja jatkui, tosiasiallisen tuonnin vähenemisestä huolimatta, koko
vuoden 1999 ensimmäisen puoliskon. Viive, jolla tämä yhteisön
tuotannonalan kielteinen kehitys toteutui, johtui ylivarastoinninvaikutusten lisäksi siitä, että yhteisön tuotannonalan toiminta suhteessaasiakkaisiin tapahtui myös viiveellä. Tämä käy ilmi sekä tuotannon,
myynnin, hintojen ja kannattavuuden kaltaisten vahingon osoittimien
kehittymisestä että yhteisön tuotannonalan saamien tilausten kehityk-sestä.
255) Eräät osapuolet väittivät, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto
tämän menettelyn yhteydessä oli tarpeetonta, koska tarkastelunkohteena oleva tuonti loppui tutkimusajanjakson jälkeen.
256) Tutkimus osoitti, että t uonti on yleisesti saatavilla olevien tai
vahvistamattomien tietojen perusteella arvioituna vähentynyt erityises-ti joidenkin tässä menettelyssä asianomaisina olevien maiden osaltatutkimusajanjakson alun jälkeen. Tämä ei kuitenkaan ole mitenkään
epätavallista vientituki- ja polkumyyntitutkimusten yhteydessä, koska
markkinoiden eri toimijat, erityisesti tuojat, ottavat toiminnassaanhuomioon sen seikan, että tutkimukset edellyttävät markkinoidenhuolellista arviointia, koska ne voivat johtaa tasoitus- ja polkumyyn-
titoimenpiteiden käyttöönottoon. Markkinoilla toimijoiden reaktio voi
olla enemmän tai vähemmän selvä. Tuonnin väheneminen saattaakuitenkin rajoittua vain tiettyyn ajanjaksoon ja toimenpiteiden
käyttöönotosta luopuminen sen johdosta antaisi vientiä harjoittaville
tuottajille mahdollisuuden harjoittaa viennissään eräänlaista ”jarrutte-lupolitiikka”. Tällainen tilanne aiheuttaisi runsaasti häiriöitä minkätahansa tuotteen markkinoilla yhteisössä, eikä mainittua syytä voida
näissä oloissa käyttää perusteena tasoitustoimenpiteiden käyttöönotos-
ta luopumiselle.
257) Lisäksi myös väitettiin, että tutkimusajanjaksoon keskittynyt runsas
tuonti oli vain lyhytaikainen ilmiö. Yhteisön markkinahinnat ovat sen
jälkeen kohonneet tasolle, joka turvaa yhteisön tuotannonalantaloudellisen tilanteen nopean elpymisen.
258) Olisi huomattava, että suoritetun yksityiskohtaisen tarkastelun mukaan
yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat edelleen ja päätyivät erittäinalhaiselle tasolle vuoden 1999 kahden ensimmäisen neljänneksenaikana. Hintojen lasku sai aikaan sen, että yhteisön tuotannonala kärsi
merkittäviä taloudellisia tappioita huomattavan pitkän ajanjakson ajan.
6. Vahinkoa koskevat päätelmät
259) Yhteisön tuotannonalan tilannetta vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson
välillä koskeva vuosikohtainen tarkastelu osoitti, että kehitys oli
monessa suhteessa kielteistä. Lisäksi neljännesvuosikohtaisesta tarkas-telusta kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilannehuononi tutkimusajanjaksona koko ajan merkittävästi. Kun otetaan
huomioon ylitarjontaan ja tilausten ja toimitusten väliseen viiveeseen
liittyvät yhteisön markkinoiden erityispiirteet, tämä kehitys ontyypillistä yhteisön tuotannonalan taloudelliselle tilanteelle kokotutkimusajanjakson ajan, toisin kuin eräät vientiä harjoittavat tuottajat
väittivät.
260) Tutkimus on myös osoittanut, että tämä kielteinen kehitys jatkui ja
jopa voimistui tutkimusajanjakson jälkeen, mikä on vaikuttanut
merkittävällä tavalla yhteisön markkinoiden tilanteeseen ja toimintaan.
Muutoksen huonompaan suuntaan on todettu olleen niin suuri, että seei voinut johtua edellisvuosina todetuista neljännesvuosittaisistakausivaihteluista.
261) Tiivistäen voidaan todeta, että tutkimusajanjakson kolmannella ja
neljännellä neljänneksellä kaikki vahingon osoittimet kehittyivätkielteiseen suuntaan tutkimusajanjakson keskimääräiseen tasoon
verrattuna: tuotanto väheni kolmannella neljänneksellä 10 prosenttia
ja neljännellä neljänneksellä 18 prosenttia, vastaavasti kapasiteetinkäyttöaste supistui 6 ja 10 prosenttia, myyntimäärät vähenivät 14 ja 22prosenttia, myyntihintojen taso sovittiin 2,4 ja 13 prosenttia tutkimus-
ajanjakson keskihintoja alhaisemmaksi ja kannattavuus heikkeni 2,1 ja
15,5 prosenttiyksikköä.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 35
262) Samoin voitiin todeta, että nämä talouden tunnusluvut osoittivat
tilanteen heikenneen myös suhteessa vuoden 1997 vastaaviin vuosi-neljänneksiin. Tutkimusajanjakson kolmannella ja neljännellä neljän-neksellä verrattuna vuoden 1997 kolmanteen ja neljänteen neljännek-
seen tuotanto väheni 20 prosenttia (kolmas neljännes) ja 11 prosenttia
(neljäs neljännes), kapasiteetin käyttöaste heikkeni 12 ja 18 prosenttiaja myyntihinnat alenivat 6 ja 19 prosenttia. Toiminta oli kannattavaasekä vuonna 1997 että tutkimusajanjaksona, mutta tulos oli tutkimus-
ajanjakson viimeisellä neljänneksellä 15 prosenttiyksikköä heikompi
kuin vuoden 1997 viimeisellä neljänneksellä. Tutkimusajanjaksonjälkeisten kahden vuosineljänneksen kehitys vahvisti kaikki nämä
kehityssuuntaukset.
263) Tutkimus osoitti myös, että kehitys olisi ollut vieläkin kielteisempää
ilman sellaista erityismyyntiä kuin pitkäaikaisiin sopimuksiin perus-
tuva myynti tai peitattujen kelojen myynti, joihin tarkasteltavinaolevalla tuonnilla on vähemmän vaikutusta. Yhteisön tuotannonalansaamien, tutkimusajanjakson viimeisen neljänneksen toimituksia
koskevien tilausten määrä oli 31 prosenttia pienempi kuin tutkimus-
ajanjakson ensimmäisellä neljänneksellä toimitettavia tavaroita kos-kevien tilausten määrä.
264) Vuosikohtainen tarkastelu osoitti toisaalta, että keskimääräinen tuotto
kasvoi vuodesta 1997 tutkimusajanjaksoon päätyen 12,9 prosenttiin.Tuoton määrä ja myyntihinnat pysyivät vakaina tutkimusajanjakson
ensimmäisten neljännesten aikana.
265) Näiden tulosten perusteella saattaisi ensi näkemältä vaikuttaa siltä, että
vahinkoa ei ole aiheutunut, mutta tutkimus on osoittanut, että tulokset
johtuvat tutkimusajanjakson ensimmäisen puoliskon korkeasta todet-tavissa olevasta kulutuksesta, joka ei kuitenkaan vastannut todellistakulutusta. Tämän seurauksena yhteisön tuotannonalan (jonka myynti ei
kehittynyt ylivarastointia vastaavasti) hinnat ja tuotot pysyivät vakaina,
mutta heikkenivät väistämättä myöhemmin, koska kyseiseen merkit-tävään todettavissa olevaan kulutukseen ei liittynyt vastaavaa todellistakulutusta. Tutkimusajanjakson toisella puoliskolla todettavissa oleva
kulutus romahti, kun kerätyt valtavat varastot otettiin käyttöön, mikä
puolestaan johti hintojen ja tuottojen merkittävään laskuun.
266) Yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen kehittymisestä vuoden
1999 kahden ensimmäisen neljänneksen aikana tehty myöhempitarkastelu vahvisti, että nämä kielteiset kehityssuuntaukset eivät
rajoittuneet tutkimusajanjaksoon ja että ne olivat välitöntä seurausta
tutkimusajanjakson kehityksestä. Tuotanto- ja myyntimäärät kasvoivatjonkin verran tutkimusajanjakson jälkimmäiseen puoliskoon verrattu-na, mutta myyntihinnat ja kannattavuus heikkenivät edelleen. On
huomattava, että peruspäätöksen säännösten ja Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tutkimusajanjakson lopunjälkeistä ajanjaksoa koskevat tiedot voidaan ottaa huomioon erityisestisilloin, kun halutaan tutkia, jatkuvatko tutkimusajanjaksona todetut
kehityssuunnat.
267) Ottaen huomioon edellä selostetun kehityksen yhteisön tuotannonalan
tilanteessa vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välillä sekä erityisesti
tutkimusajanjaksona komissio päättelee, että yhteisön tuotannonalalleon aiheutunut tutkimusajanjaksona vahinkoa. Oli väitetty, että taloudentunnusluvut, jotka osoittivat, että vahinkoa ei ollut aiheutunut, pääosin
mitätöivät vahinkoon viittaavien tunnuslukujen merkityksen, mutta
edellä selostettu yksityiskohtainen tutkimus osoitti, että kaikkitalouden tunnusluvut ja erityisesti voittomarginaali ja myyntihinnat
olivat kehittyneet kielteiseen suuntaan muutaman kuukauden viiveellä.
Aiheutunut vahinko on niin suuri, että sitä voidaan pitää merkittävänäperuspäätöksen 8 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
F.SYY -YHTEYS
1. Johdanto
268) Tämän tarkastelun yhteydessä olisi muistettava, että tarkasteltavana
oleva tuote on erittäin altis hintavaihteluille. Lisäksi tuotteenmarkkinoilla on, kuten edellä selostetusta käy ilmi, useita ominais-
piirteitä: yhteisön tuotannonalalla ja tietyillä käyttäjäyrityksillä on
pitkäaikainen yhteistyösuhde, tuotannon järjestelyjen ja suunnittelun!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 36
vuoksi tilauksen ja toimituksen välille jää tietty viive ja yhteisön
tuotannonalalla on enemmän toimintaa tietyillä markkinasegmenteilläkuin asianomaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla. Nämä ominais-piirteet eivät kuitenkaan saata kyseenalaiseksi sitä tosiasiaa, että
yhteisön tuotannonalan valmistamat ja myymät tuotteet ja tarkas-
teltavina olevista maista tuodut tuotteet ovat samankaltaisia tuotteita.Kyse on vain siitä, että tietyt myyntikanavat ja tuotelajit ovat muitaalttiimpia asianomaisen tuonnin aiheuttaman kilpailun vaikutuksille.
269) Yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syitä koskevien
päätelmien tekemiseksi komissio tarkasteli asianomaisista maistavientituella tapahtuvan tuonnin vaikutuksia. Samalla tarkasteltiin myösmuita tiedossa olevia tekijöitä ja niiden mahdollisia vaikutuksia
tuotannonalan tilanteeseen. Tällä varmistettiin, se että muiden
tekijöiden kuin vientituella tapahtuvan tuonnin aiheuttama vahinkotulisi todetuksi, eikä sen katsottaisi johtuneen kyseisestä tuonnista.
270) Muut tarkastellut tekijät olivat seuraavat: kulutuksen kehitys, ylitar-
jonta yhteisön markkinoilla, muista kolmansista maista yhteisöön
tuotujen kuumavalssattujen kelojen vaikutus, yhteisön tuotannonalanmääritelmän ulkopuolelle jätettyjen yhteisön tuottajien toiminta,yhteisön tuotannonalan vientitulos ja teräsalan yleismaailmallinen
tilanne.
2. Vientituella tapahtuneen tuonnin vaikutukset
a)Vientituella tapahtuneen tuonnin määrän ja tuotteiden varas-
toinnin vaikutukset
271) Tutkimuksesta ilmeni, että kyseinen tuonti lisääntyi merkittävästi
erityisesti vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kunyhteisön markkinoille tuotiin vuonna 1995 vain 8 000 tonniakuumavalssattuja keloja asianomaisista maista, määrä kasvoi 47 000
tonniin vuonna 1997.
272) Tutkimuksesta kävi lisäksi ilmi, että tuonti lisääntyi eniten vuoden
1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana (kasvu oli 797 000 tonnia)ja erityisesti tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen
aikana. Kyseisen ajanjakson aikana yhteisön markkinoille toimitettiin
tuotetta yli 550 000 tonnia. Tämä on yli 10 kertaa enemmän kuinvuoden 1997 toisella puoliskolla tuotu määrä. Vuoden 1997 jatutkimusajanjakson välisenä aikana kyseisten maiden markkinaosuus
kasvoi 4 prosenttiyksikköä.
273) Vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välillä yhteisön kulutus kasvoi 9
prosenttia, mutta yhteisön tuotannonalan myynnin määrä lisääntyi vain1 prosentin, mistä syystä se menetti 3,7 prosenttiyksikköä markkina-
osuudestaan.
274) Tuonnin voimakas kasvu vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välillä
osuu ajallisesti yksiin yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemisenkanssa. Tuotanto väheni 9 prosenttia ja määrällinen myynti 12
prosenttia. Markkinaosuus supistui 6,6 prosenttiyksikköä ja tilausten
määrä väheni 17 prosenttia.
275) Lisäksi kun tuontimäärien kehittymistä tarkastellaan yhdessä aiemmin
selostetun todettavissa olevan kulutuksen kehityksen kanssa, voidaantodeta, että kyseiset vientituella tuodut tuotteet käytettiin lähinnä
varastojen lisäämiseen, mistä syystä ne lisäsivät todettavissa olevaa
kulutusta tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksenaikana samalla, kun yhteisön tuotannonalan myynti väheni heti
tutkimusajanjakson alusta alkaen.
276) Tutkimus osoitti, että toisin kuin asianomaiset vientiä harjoittavat
tuottajat yhteisön tuotannonala ei juurikaan myy kyseistä tuotettakauppiaille. Tietyt suuret toimijat tilasivat vain vähän tai eivät lainkaankuumavalssattuja keloja yhteisön tuotannonalalta tutkimusajanjakson
kolmannen ja neljännen neljänneksen aikana. Tämä johti myynnin
merkittävään laskuun tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä(- 28 prosenttia) ja jatkui neljännellä neljänneksellä (- 12 prosenttia).Tällä puolestaan oli huomattavan kielteinen vaikutus yhteisön
tuotannonalan hintoihin ja kannattavuuteen tutkimusajanjakson kah-
della viimeisellä neljänneksellä.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 37
277) Kun tätä kehitystä arvioidaan, on otettava huomioon, että yhteisön
tuotannonalan tilanne heikkeni erityisen selvästi ja nopeasti niidenmyyntikanavien ja tuotelajien osalta, jotka kuuluvat vientiä harjoitta-vien tuottajien pääasialliseen toiminta-alueeseen. Nämä tuottajat eivät
käytä kovinkaan aktiivisesti myyntikanavia, joiden kautta tehdään
pitkäaikaisia myyntisopimuksia. Yhteisön tuotannonala on menestynytsuhteellisesti paremmin tämän tyyppisessä myynnissä kuin niillämyynnin osa-alueilla, joilla kilpailu tuontituotteiden kanssa on
kovempaa. Edellä on myös osoitettu, että yhteisön tuotannonalan
myynti on koko tutkimusajanjakson ajan kehittynyt erittäin kielteiseensuuntaan mustien kelojen osalta, joiden osuus asianomaisesta tuonnista
on noin 90 prosenttia.
b)Tuonnin hintatason ja teräsmarkkinoiden toiminnan vaikutukset
278) Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonalan tilanne pysyi vakaana
hintojen ja siten myös kokonaiskannattavuuden osalta tutkimus-
ajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana, vaikka asian-
omaisista maista tulevan tuonnin hinnat laskivat koko tutkimus-ajanjakson ajan. Tutkimuksen mukaan yhteisön tuotannonalan hintojenja tuottojen kehitykseen vaikuttivat toisaalta markkinoiden rakenne ja
yleinen toiminta, joista johtuen asiakkaiden tekemien tilausten ja
niiden perusteella tapahtuneiden toimitusten välillä on tietty viive, jatoisaalta varastojen kertyminen ja näin ollen todettavissa oleva kulutustutkimusajanjaksona.
279) Markkinoiden yleisen toiminnan osalta todettiin, että kun otetaan
huomioon tilausten ja toimitusten välinen viive (vähintään yksivuosineljännes), yhteisön tuotannonalan tilanteen tutkimusajanjakson
ensimmäisen neljänneksen aikana voidaan sanoa pohjimmiltaan
heijastaneen niiden tilausten määrää, jotka saatiin vuoden 1997neljännellä neljänneksellä, jolloin tuonti alkoi lisääntyä.
280) Todettavissa olevan kulutuksen kehittymisen osalta todettiin, että
yhteisön markkinoiden tilanne yleensä ja erityisesti yhteisön tuotan-nonalan tilanne tutkimusajanjakson ensimmäisellä neljänneksellä olisopusoinnussa samaan aikaan tapahtuneen varastojen ja siten myös
todettavissa olevan kulutuksen voimakkaan kasvun kanssa. Sen
ansiosta hinnat ja tuotot pysyivät korkeina, vaikka tuonti lisääntyisamanaikaisesti. Vientituella tapahtuneen tuonnin vaikutus yhteisöntuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen oli näin ollen suurin siinä
vaiheessa, kun kävi selväksi, että varastojen ja siten todettavissa olevan
kulutuksen kasvu ei vastannut todellisen kulutuksen kasvua. Kunkuumavalssattujen kelojen kysyntä heikkeni merkittävästi tutkimus-
ajanjakson lopussa, yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat 17
prosenttia ja kannattavuus kääntyi negatiiviseksi.
281) Yhteisön tuotannonala väitti, että vientiä harjoittavat tuottajat harjoit-
tivat koko tutkimusajanjakson ajan järjestelmällistä hinnanalennus-
politiikkaa ja myivät kyseistä tuotetta jatkuvasti halvemmalla kuin
yhteisön tuotannonala. Tämä nopeutti myyntihintojen laskua yhteisönmarkkinoilla kyseisenä aikana.
282) Tutkimuksesta kävi ilmi, että vientiä harjoittavat tuottajat todellakin
laskivat hintojaan huomattavasti tutkimusajanjakson aikana, kun taasyhteisön tuotannonala pyrki pitämään hintansa ennallaan vuoden 1998kesäkuuhun saakka. Heinäkuussa 1998 yhteisön tuotannonala laski
myyntihintojaan. Sen myyntihinnat, jotka olivat yli 300 ecua tonnilta
tammikuussa 1998, laskivat joulukuuhun 1998 mennessä noin 250ecuun tonnilta.
283) Tämä hintojen voimakas lasku selittyy sillä, että vientiä harjoittavat
tuottajat jatkoivat kyseisen tuotteen myymistä yhteisön tuotannonalanhintoja alhaisempaan hintaan koko tutkimusajanjakson ajan. Onhuomattava, että hinnan alittavuus oli vähäisempää tutkimusajanjakson
alussa ja muuttui sitten yhä merkittävämmäksi tutkimusajanjakson
kuluessa. Yhteisön tuotannonalan oli tutkimusajanjakson puolivälinjälkeen alennettava hintojaan pystyäkseen jatkamaan toimintaansa
markkinoilla.
284) Tältä osin on huomattava, että teräs on tärkeä perushyödyke ja että
kuumavalssattujen kelojen perusviitehinta julkaistaan päivittäin alansanomalehdissä ja kaikki markkinoilla toimivat tuntevat sen hyvin.
Yhteisön tuotannonalan tuottamat ja myymät tuotteet ja asianomaisista
maista tuotavat tuotteet ovat erittäin alttiita hintavaihteluille ja niiden!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 38
hinnassa tapahtuvat muutokset leviävät nopeasti koko markkinoiden
tietoon.
Edellä esitetyn perusteella tutkimuksen voidaan todeta osoittaneen,
että tarkasteltavana oleva tuonti on syynä yhteisön tuotannonalan
taloudellisen tilanteen heikkenemiseen.
c)Päätelmät vientituella tapahtuneen tuonnin vaikutuksista
285) Yhteisön markkinoille tuotiin erittäin lyhyen ajan kuluessa vientituella
suuria määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta, minkä katsotaanpainaneen hintoja alaspäin ja johtaneen yhteisön tuotannonalanmarkkinaosuuden pienenemiseen. Tuonnin suuren määrän vuoksi tietyt
suuret yhteisöön sijoittautuneet käyttäjät pystyivät keräämään varas-
toja, millä oli kielteisiä vaikutuksia yhteisön tuotannonalan kanssakäytyihin hintaneuvotteluihin jo tutkimusajanjakson toisen neljännek-sen aikana, minkä lisäksi ne pidensivät sitä ajanjaksoa, jonka aikana
kyseinen tuonti vaikutti hintoja alentavasti. Lisäksi markkinoiden
yleinen avoimuus aiheutti sen, että yhteisön markkinoilla toimivatkäyttäjät ja ostajat huomasivat nopeasti vientiä harjoittavien tuottajien
harjoittaman alennushintapolitiikan. Tämä nopeutti myyntihintojen
laskua, mikä puolestaan vaikutti haitallisesti yhteisön tuotannonalanmarkkinaosuuteen ja kannattavuuteen.
286) Näin ollen päätellään, että halvat, vientituella tuodut tuotteet
vaikuttivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkene-
miseen ja siten kyseiselle tuotannonalalle tutkimusajanjaksona aiheu-
tuneeseen merkittävään vahinkoon.
3.Muiden tekijöiden vaikutus
a)Kulutuksen kehittyminen
287) Yhteisön markkinoiden todettavissa oleva kulutus kasvoi tarkas-
telujakson aikana 9 prosenttia. Vuoden 1997 ja tutkimusajanjaksonvälillä todettavissa oleva kulutus kasvoi 0,4 prosenttia.
288) Koska kulutus siten kehittyi koko ajan myönteiseen suuntaan vuoden
1996 jälkeen, sen ei voida katsoa vaikuttaneen yhteisön tuotannon-alalle tutkimusajanjaksona aiheutuneeseen vahinkoon.
b)Ylitarjonta yhteisön markkinoilla
289) Väitteet yhteisön markkinoilla tutkimusajanjakson alussa vallitsevasta
ylitarjonnasta tutkittiin myös. Eräät osapuolet väittivät, että yhteisön
tuotannonala lisäsi koko ajan toimituksiaan markkinoille, mistä syystä
se oli päävastuussa ylitarjonnasta. Ne väittivät tämän vuoksi, ettäyhteisön tuottajien suurista toimituksista johtuva korkea kapasiteetinkäyttöaste teki mahdottomaksi kaikki väitteet siitä, että asianomaisista
maista peräisin oleva tuonti olisi aiheuttanut vahinkoa.
290) Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson todettavissa olevan kulutuksen
yksityiskohtainen vertaileva tarkastelu osoitti, että todettavissa olevakulutus oli tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen
aikana 1,4 miljoonaa tonnia suurempi kuin vastaavana aikana vuonna
1997. Tämän vertailun yhteydessä olisi otettava huomioon, ettätutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana asian-omaisista maista tuotiin vientituella yhteisöön 551 000 tonnia kuu-
mavalssattuja keloja, kun tuonnin määrä vastaavana aikana vuonna
1997 oli noin 4 000 tonnia. Tuonnin määrä oli siten kasvanut yli 0,5miljoonalla tonnilla tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla.
291) Lisäksi on muistettava, että kauppiaat lisäsivät merkittävästi varas-
tojaan tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla, mikä myötävai-
kutti osaltaan yhteisön markkinoiden ylitarjontatilanteeseen. Tutkimusosoitti, että yhteisön tuotannonala ei myy asianomaista tuotetta kovin
aktiivisesti kauppiaille, kun taas vientiä harjoittavat tuottajat myivät
merkittäviä määriä kauppiaiden välityksellä. Näin ollen kauppiaidentutkimusajanjaksona varastoimat tuotteet eivät olleet peräisin yhteisöntuotannonalalta.
292) Tutkimuksen voidaan siten todeta oso ittaneen, että vientituella
tapahtuva tuonti lisääntyi merkittävästi tutkimusajanjakson aikana,kun taas yhteisön tuotannonalan myynti ja tuotanto väheni, mikä johti!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 39
markkinaosuuden menetykseen. Vientituella tapahtuvan tuonnin li-
sääntyminen vaikutti siten suuresti ylitarjontatilanteen syntymiseen.
c)Kuumavalssattujen kelojen tuonti muista kolmansista maista
293) Tämän tukien vastaisen menettelyn kohteena olevien maiden lisäksi
muihin viejämaihin, nimittäin Bulgariaan, Iraniin ja Jugoslavianliittotasavaltaan kohdistui polkumyyntitutkimus.
294) Lisäksi muut maat veivät kuumavalssattuja keloja yhteisön markki-
noille. Suurimpia viejiä tutkimusajanjakson aikana olivat Venäjä,Slovakia, Romania, Unkari, Etelä-Korea ja Indonesia.
295) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät tulleensa asiattomasti
syrjityiksi suhteessa joihinkin muihin edellä mainittuihin kolmansien
maihin, jotka jätettiin tutkimuksen ulkopuolelle.
296) Tältä osin on huomattava, että edellä mainittujen kolmansien maiden
osalta ei ole tehty valitusta, minkä vuoksi tukemisesta ja vahingosta ei
ole saatu sellaista alustavaa näyttöä, joka oikeuttaisi panemaan vireille
niitä koskevan tutkimuksen. Tutkimuksen kuluessa ei myöskään olesaatu näyttöä siitä, että näiden kolmansien maiden viennissä esiintyisivahingollisia vientitukikäytäntöjä, joten syrjintää koskeva väite on
perusteeton.
297) Muiden kolmansien maiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen
kokonaistuonnista yhteisön markkinoille pieneni tarkastelujaksolla,vaikka pysyikin edelleen merkittävänä. Tuonnin määrä väheni vuonna
1995 todetusta 3 miljoonasta tonnista 2,4 miljoonaan tonniin
tutkimusajanjaksona, mikä vastaa 20 prosentin määrällistä vähennystä.Tämän tuonnin osuus tuonnin kokonaismäärästä oli 99 prosenttiavuonna 1995, mutta vain 74 prosenttia tutkimusajanjaksona. Muiden
kolmansien maiden osuus yhteisön markkinoista pieneni siten 20
prosenttia tarkastelujakson aikana.
298) Kyseisistä kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden tuontihinnat
noudattivat yhteisön markkinoilla vallitsevaa yleistä laskusuuntausta ja
alenivat 9 prosenttia.
299) Edellä esitettyjen tosiasioiden ja huomioiden perusteella todettiin, että
tuonti menettelyjen ulkopuolisista muista kolmansista maista yhteisönmarkkinoille jatkui ja oli edelleen merkittävää tarkastelujakson aikana.
Kävi kuitenkin myös ilmi, että samalla kun yhteisön tuotannonalan
tilanne vain heikkeni entisestään, erityisesti vuoden 1997 ja tutkimus-ajanjakson välillä, vientituella tapahtuvan tuonnin lisääntyessä voi-makkaasti, tuonti muista kolmansista maista lisääntyi erittäin vähän.
300) Näin ollen eräiden vientiä harjoittavien tuottajien väitettä siitä, että
kuumavalssattujen kelojen tuonti menettelyjen ulkopuolisista muistakolmansista maista olisi syynä yhteisön tuotannonalalle aiheutunee-seen vahinkoon, ei voida ottaa huomioon.
d)Yhteisön muut tuottajat
301) Yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle jätettyjen yhteisön
tuottajien osuus yhteisön kokonaistuotannosta oli tutkimusajanjakson
aikana 35 prosenttia.
302) Muiden kuumavalssattuja keloja valmistavien yhteisön tuottajien
tilanne vastasi käytettävissä olevien tietojen mukaan tarkastelujaksolla
yhteisön tuotannonalan tilannetta. Tutkimusajanjakson aikana niiden
määrällinen myynti kasvoi 5 prosenttia, mikä on vähemmän kuinkulutuksessa tapahtunut kasvu. Niiden markkinaosuus pieneni siten 4
prosenttia. Lisäksi myös nämä tuottajat kärsivät hintojen alenemisesta,
kuten myynnin arvon 6 prosentin lasku osoittaa, ja niiden myyntihinnatolivat samantasoisia kuin yhteisön tuotannonalan hinnat.
303) Näin ollen yhteisön muiden tuottajien vaikutus yhteisön tuotannonalan
taloudellisen tilanteen heikkenemiseen oli vähäinen.
e)Yhteisön tuotannonalan vientitoiminta
304) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että yhteisön tuotannonalan
tilanteen heikkeneminen johtui sen vientitoiminnan vähenemisestä
tarkastelujakson aikana.!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 40
305) Tutkimus osoitti, että kolmansiin maihin vietäviksi myytyjen tuottei-
den määrä väheni 536 000 tonnilla vuoden 1995 ja tutkimusajanjaksonvälillä ja 299 000 tonnilla vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välillä.Nämä määrät merkitsevät 4,8 prosentin ja 2,9 prosentin vähennystä
yhteisön tuotannonalan kokonaismyyntiin. Tämän vuoksi komissio ei
voi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että tämä vientimyynninväheneminen on vaikuttanut yhteisön tuotannonalan yleiseen talou-delliseen tilanteeseen. On kuitenkin muistettava, että tämä tutkimus
rajattiin koskemaan yhteisön tuotannonalan taloudellista tilannetta siltä
osin, kuin se liittyy yhteisön vapaisiin markkinoihin. Näin ollenvientimyynnissä veloitetut hinnat ja siitä saadut tulot jätettiin vahinkoa
koskevan tarkastelun ulkopuolelle.
f)Yhteisön tuotannonalan etusijalle asettamat toimitukset kytkös-
markkinoille
306) Useat yhteisön markkinoilla toimivat tarkasteltavana olevan tuotteen
käyttäjät ilmoittivat, että yhteisön tuotannonala oli yrittänyt lisätätoimintansa integrointia tarkastelujakson aikana. Väitteen mukaanyhteisön tuotannonala oli vuoden 1997 lopussa antanut etusijan
toimituksille, jotka oli tarkoitettu kytkösmarkkinoilla toimiville
etuyhteydessä oleville osapuolille, minkä tuloksena vapailla markki-noilla toimivien riippumattomien käyttäjien oli pakko hankkia tuotetta
yhteisön ulkopuolelta. Tämän vuoksi tuonnin kehittyminen ei ollut
voinut aiheuttaa vahinkoa.
307) Komissio totesi, että vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välillä myynti
sekä etuyhteydessä oleville että etuyhteydettömille asiakkaille väheni.
Se, että kytkösmarkkinoille tarkoitetut toimitukset noudattivat samaakehityssuuntaa, osoittaa, että tuotantokapasiteettia oli vielä käytettä-vissä. Tämä myynnin määrän väheneminen osoittaa, että tarkas-
teltavana olevan tuotteen tarjonta markkinoilla ei ollut riittämätöntä
tavalla, joka olisi voinut johtaa etuyhteydettömille osapuolille myydynmäärän vähenemiseen.
g)Teräsalan yleismaailmallinen tilanne
308) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että yhteisön tuotannonalan
tilanteeseen etenkin tutkimusajanjakson toisella puoliskolla vaikutti
suuresti se, että terästeollisuuden tilanne heikkeni kaikkialla maa-
ilmassa.
309) Käytettävissä olevista tiedoista ilmeni, että tutkimusajanjakson aikana
oli meneillään yleismaailmallinen laskusuhdanne. Myyntihinnat las-
kivat Yhdysvalloissa, Japanissa ja Etelä-Koreassa. Myyntihintojentodettiin kuitenkin olleen Yhdysvalloissa 15 prosenttia, Japanissa 24
prosenttia ja Etelä-Koreassa 7 prosenttia korkeampia tutkimusajanjak-
son lopussa kuin yhteisössä.
310) Yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkeneminen tarkas-
telujaksolla ei näin ollen voi johtua teräsalan yleismaailmallisesta
tilanteesta ja erityisesti tilanteesta Kaakkois-Aasiassa.
4.Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
311) Edellä esitetystä tarkastelusta ilmenee, että asianomaisista maista
vientituella tapahtuneen tuonnin lisäksi myös muut tekijät ovatsaattaneet osaltaan vaikuttaa yhteisön tuotannonalan vaikeaan tilantee-
seen tutkimusajanjakson aikana. Tutkimus on kuitenkin osoittanut, että
tuonnin äkillisellä kasvulla, hintojen laskulla ja vientiä harjoittavientuottajien soveltamalla alihinnoittelulla oli merkittävä kielteinenvaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. Tästä syystä päätellään,
että kyseinen tuonti on erikseen tarkasteltuna aiheuttanut merkittävää
vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
G. YHTEISÖN ETU
1.Alustavat huomiot
312) Tasoitustoimenpiteiden tarkoituksena on yhteisön tuotannonalaan
vahingollisesti vaikuttavien, hyvän kauppatavan vastaisten käytäntöjen
korjaaminen ja tehokkaan kilpailun palauttaminen yhteisön markki-
noille. Tukemisen sekä vahingon ja sen syiden lisäksi komissio tutki,!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 41
oliko olemassa sellaisia pakottavia syitä, joiden vuoksi olisi pääteltävä,
että toimenpiteiden käyttöönotto ei ole yhteisön edun mukaista.Mahdollisesti käyttöön otettavien toimenpiteiden vaikutuksia kaikkiintähän menettelyyn kuuluviin osapuoliin sekä toimenpiteiden käyttöön-
oton tai niiden käyttöönotosta luopumisen seurauksia tarkasteltiin tästä
syystä peruspäätöksen 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti käytettävissäolevien todisteiden pohjalta.
2.Yhteisön tuotannonalan etu
313) Tehokkaan kilpailun edellytysten palauttaminen on yhteisön tuotan-
nonalan edun mukaista, kun kyse on vahingollisesta vientituella
tapahtuvasta halpatuonnista.
314) Tutkimuksesta on ilmennyt, että yhteisön kuumavalssattujen kelojen
markkinoille oli ominaista se, että siellä oli asianomaisista maista
peräisin olevia tuotteita, joita myytiin yhteisön tuotannonalan tuotteitahalvemmin hinnoin. Tästä johtuva vahinko oli hallittavissa niin kauankuin tuontimäärät olivat vähäisiä. Vientituella tuotujen tuotteiden
määrä yhteisön markkinoilla kuitenkin kasvoi voimakkaasti erittäin
lyhyen ajan kuluessa tutkimusajanjakson aikana, mikä aiheutti hintojenlaskun, jolla puolestaan oli merkittävä vaikutus yhteisön tuotannonalan
taloudelliseen tilanteeseen. Tämä heikensi vakavasti yhteisön tuotan-
nonalan tilaa, joten tilanteen korjaaminen on sen edun mukaista.
315) Tarkastelujaksolla yhteisön tuotannonala ja muut yhteisöön sijoittau-
tuneet tuottajat ryhtyivät huomattaviin toiminnan järkiperäistämis- ja
rakenneuudistustoimiin, jotka ovat yhä käynnissä. Näiden toimientoteuttaminen on tärkeää teräsmarkkinoiden globaalistumisen vuoksi.
Nämä yhteisön tuotannonalan maailmanlaajuisia markkinoita silmällä
pitäen toteuttamat toimet osoittavat sen olevan sopeutumis- jakilpailukykyinen sekä elinkelpoinen.
316) Jos tasoitustoimenpiteet otetaan käyttöön, alan työllisyys, joka parani
tarkastelujakson aikana, voitaisiin turvata ja työpaikkojen määräämahdollisesti jopa lisätä kulutuksen kehityksestä riippuen. Tutkimuk-
sen tulokset osoittavat, että yhteisön tuotannonalan myynti on
vähentynyt merkittävästi ja sen hinnat laskeneet erityisesti tutkimus-ajanjakson loppupuolella. Ehdotetut tasoitustullit, joiden suuruuspainotettuna keskiarvona ilmaistuna on yhteistyössä toimineiden
vientiä harjoittavien tuottajien osalta noin 6 prosenttia, tarjonnevat
yhteisön tuotannonalalle tilaisuuden toipua vahinkoa aiheuttaneestatilanteesta joko nostamalla hintojaan ja/tai kasvattamalla myyntimää-riään.
317) Kun otetaan huomioon yhteisön tuotannonalan vuosien 1996 ja 1997
riittämätön kannattavuus ja sen tutkimusajanjaksona kärsimä merkit-
tävä vahinko, on erittäin todennäköistä, että sen taloudellinen tilanne
heikkenee entisestään, jos toimenpiteisiin vientituella tapahtuvantuonnin kielteisten vaikutusten korjaamiseksi ei ryhdytä. Tilannesaattaa lopulta johtaa tuotannon supistuksiin tai tiettyjen tuotantolai-
tosten sulkemiseen ja on näin ollen uhka yhteisön työllisyydelle.
3.Käyttäjien ja muiden vastaavien yhteisön toimijoiden etu
318) Arvioidakseen toimenpiteiden käyttöönoton tai niiden käyttöönotosta
luopumisen vaikutuksia tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjiinkomissio lähetti kyselylomakkeet tiedossa oleville yhteisön markki-noilla toimiville käyttäjille. Erään merkittävän käyttäjän toimitiloihin
tehtiin tarkastuskäynti sen toimittamien tietojen todentamiseksi.
Seuraavat päätelmät perustuvat käyttäjiltä saatuihin vastauksiin.
319) Käyttäjien todettiin itse tuoneen yhteisöön 40 prosenttia asianomaisista
maista tuotujen kuumavalssattujen kelojen kokonaismäärästä. Niillä on4 000 työntekijää yhteisössä.
320) Käyttäjät väittivät, että jos toimenpiteet otettaisiin käyttöön, ne eivät
enää voisi valita hankintalähteitään, ja ne pelkäsivät tulevansa täysinriippuvaisiksi yhteisön tuottajien suopeudesta. Näillä tuottajilla
väitettiin erityisesti olevan laajat kytkösmarkkinat, joille niiden oli
toimitettava tuotteitaan, minkä lisäksi niiden hallussa oli väitteidenmukaan jo 75 prosenttia yhteisön vapaista markkinoista. Käyttäjätmuistuttivat, että yhteisön tuottajien kytkösmarkkinoille myymät
tuotteet ja suuri osa niiden myynnistä vapailla markkinoilla oli
suunnattu tuottajiin etuyhteydessä oleville yrityksille, joiden jatkoja-!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 42
lostamat tuotteet kilpailivat suoraan käyttäjien omien tuotteiden
kanssa. Kyseiset käyttäjät totesivat myös, että yhteisön tuotannonalatoimitti tuotteita riippumattomille käyttäjille vasta, kun niihinetuyhteydessä olevien yritysten tarpeet oli täysin tyydytetty. Ne
väittivät myös, että tuottajiin etuyhteydessä olevat käyttäjäyritykset
ostivat jo kyseistä tuotetta markkinahintaa alhaisemmin hinnoin. Näinollen käyttäjät katsoivat, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoantaisi yhteisön tuotannonalalle ratkaisevan ja perusteettoman kilpai-
luedun jatkojalostustuotteiden markkinoilla, mikä ei olisi yhteisön
edun mukaista.
321) Käyttäjät lisäksi väittivät, että tasoitustullien käyttöönotto johtaa
todennäköisesti siihen, että riippumattomille ostajille ei olisi tarjollatavaraa, kuten kävi yhteisön markkinoilla vuoden 1997 lopussa.Tällainen tilanne olisi selvästi ristiriidassa Euroopan hiili- ja teräs-
yhteisön perustamissopimuksen määräysten kanssa.
322) On syytä huomata, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton tarkoi-
tuksena ei ole estää käyttäjiä tuomasta kuumavalssattuja keloja
asianomaisista maista vaan pikemminkin varmistaa, että tuontitapahtuu vahinkoa aiheuttamattomilla hinnoilla. Vaikka tasoitustoi-menpiteet otettaisiin käyttöön, näitä tuotteita olisi aina jatkossakin
yhteisön markkinoilla ja näin ollen käyttäjäyritykset voisivat edelleen
valita hankintalähteensä.
323) Komission arvion mukaan 6 prosentin suuruisen painotetun keskimää-
räisen tasoitustullin käyttöönotto asianomaisista maista peräisinolevien kuumavalssattujen kelojen tuonnissa johtaisi enimmillään noin1,2 prosentin suuruiseen korotukseen käyttäjäyritysten raaka-aine-
kustannusten kokonaismäärässä. Tämä lisäkustannus nostaisi koko-
naistuotantokustannuksia arviolta 0,8 prosenttia, kun otetaan huomi-oon käytössä olevat eri hankintalähteet ja jatkojalostustuotteidenkeskimääräinen arvonlisäys.
324) Tämä käyttäjäyrityksille arviolta aiheutuva tuotant okustannusten
lisäys, jonka ne voivat halutessaan siirtää asiakkaittensa maksettavaksi,
ei ole niin suuri, että se vaarantaisi kyseisten yritysten kannattavuuden.
Tätä lisäkustannusta arvioitaessa on lisäksi otettava huomioon semyönteinen kehitys, joka on odotettavissa kuumavalssattujen kelojenmarkkinoilla, kun tehokkaan kilpailun edellytykset on saatu palautet-
tua.
325) Vapailla markkinoilla vallitsevasta myyntihintojen tasosta voidaan
todeta, että yhteisön tuotannonalan siihen etuyhteydessä olevilta
asiakkailta ja riippumattomilta asiakkailta veloittamien hintojen välilläei havaittu merkittäviä eroja. Myöskään väitettä, jonka mukaanyhteisön tuotannonala ei toimittanut kuumavalssattuja keloja tai oli
asettanut niiden toimitukset tärkeysjärjestykseen sen mukaan, mikä oli
sen suhde ostajaan tarkastelujakson aikana, ei voida ottaa huomioon,koska asiasta ei ole esitetty näyttöä. Tietoon on sitä vastoin tullut, ettätietyt yhteisön tuotannonalan kanssa tehdyt myyntisopimukset oli
peruttu.
326) Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että asianomaisista maista
vientituella tapahtuvan tuonnin vastaisten toimenpiteiden mahdolliset
kielteiset vaikutukset käyttäjiin ovat vähäisempiä kuin ne myönteisetvaikutukset, joista kaikki muut yhteisön markkinoilla toimivatpääsevät hyötymään.
4.Vaikutukset yhteisön markkinoiden kilpailutilanteeseen
327) Eräät osa puolet väittivät, että tasoitustoimenpiteet vähentäisivät
kilpailua yhteisön markkinoilla edistäen näin suurten teräskonsernien
syntyä. Ne totesivat, että sellaiset suuret teräalan yritykset kuin British
Steel ja Sollac olivat äskettäin kasvattaneet kokoaan sulautumallatoisiin yrityksiin tai ostamalla toisia teräsalan yrityksiä. Nämä
konsernit kilpailevat lisäksi jatkojalostustuotteiden valmistuksessa
riippumattomien käyttäjien kanssa, jotka ovat lähinnä pieniä jakeskisuuria yrityksiä. Tällainen keskittymiskehitys voi lopulta johtaamonien riippumattomien käyttäjien toiminnan lakkaamiseen ja siten
työpaikkojen menetykseen yhteisössä.
328) Kilpailun rajoittamista koskevaa väitettä tarkasteltaessa on syytä
muistaa, että vaihtoehtoisia hankintalähteitä on useita, sillä muun
muassa Venäjä, Indonesia, Unkari, Romania, Etelä-Korea, Slovakia ja
Brasilia vievät kuumavalssattuja keloja yhteisöön. Lisäksi monta sataa!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 43
teräspalvelukeskusta, tukkuliikettä ja kauppiasta myy asianomaista
tuotetta lähinnä pienille ja keskisuurille käyttäjäyrityksille. Yhteisössätoimii lisäksi yhteisön tuotannonalaan kuuluvien yritysten ohella useitamuita terästä tuottavia yrityksiä, jotka sijaitsevat Suomessa, Ranskassa,
Itävallassa ja Kreikassa.
329) Ehdotetut toimenpiteet eivät myöskään ole taloudellisesta näkökul-
masta katsottuina tasoltaan sellaisia, että ne estäisivät asianomaisten
maiden tuotteiden pääsyn yhteisön markkinoille, joten vaaraa kilpailun
rajoittamisesta yhteisön markkinoilla ei näyttäisi olevan.
5.Yhteisön markkinoiden riittämätön tarjonta
330) Tietyt asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat ja yhteisön
käyttäjät väittivät, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto johtaisitarjonnan puutteeseen erityisesti riippumattomien käyttäjien kannalta.Väitteen perusteluna esitettiin, että yhteisön tuotannonala ei pysty
yksinään tyydyttämään yhteisön vapaiden markkinoiden koko kysyn-
tää erityisesti siitä syystä, että sen kapasiteetin käyttöaste on tällähetkellä korkea.
331) Eräät muut asianomaiset osapuolet väittivät, että yhteisön tuotannon-
alan kapasiteetti ei riitä tyydyttämään vapaiden markkinoiden kysyntääedes siihen etuyhteydessä olevien yritysten osalta, eikä se näin ollen
kykenisi korvaamaan sitä tuonnin vähennystä, jonka tasoitustoimen-
piteiden käyttöönotto aiheuttaisi.
332) Tältä osin on todettava, että koska yhteisön tuottajat eivät pysty
tyydyttämään vapaiden markkinoiden koko kysyntää, tuontia kolman-
sista maista tarvitaan jatkossakin ja tällainen tuonti yhteisönmarkkinoille tulee aina olemaan mahdollista, edellyttäen että setapahtuu peruspäätöksen säännösten mukaisesti.
333) Yhteisön tuotannonala, muut yhteisön tuottajat ja muiden kolmansien
maiden vientiä harjoittavat tuottajat voivat joka tapauksessa jatkaa
kyseisen tuotteen toimittamista yhteisön markkinoille. Myös asian-
omaisten maiden vientiä harjoittavien tuottajien toimitukset yhteisönmarkkinoille voivat jatkua, sillä ehdotetut toimenpiteet eivät suljemarkkinoita niiltä.
334) Edellä esitettyjen tosiasioiden ja huomioiden perusteella todetaan, että
väite, jonka mukaan tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto johtaatarjonnan riittämättömyyteen, on perusteeton.
6.Yhteisön etua koskevat päätelmät
335) Komissio katsoo, että tasoitustullien käyttöönotto on välttämätöntä, jos
halutaan estää hinnaltaan alhaisen vientituella tapahtuvan tuonnin
jatkuminen ja yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkeneminen entises-
tään. Lisäksi tasoitustoimenpiteillä voidaan tässä tapauksessa palauttaatehokkaan kilpailun edellytykset kaikkien yhteisön toimijoiden osalta.Kaikkien tähän menettelyyn liittyvien etujen tarkastelu on osoittanut,
ettei ole olemassa sellaisia pakottavia syitä, jotka edellyttäisivät
lopullisten tasoitustullien käyttöönotosta luopumista. Lopullistentasoitustullien käyttöönotto ei näin ollen ole yhteisön edun vastaista.
H. LOPULLISET TOIMENPITEET
336) Koska on todettu, että Intiasta ja Taiwanista vientituella tapahtunut
tuonti on aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle ja
että pakottavia syitä toimenpiteistä luopumiseen ei ole, on syytä ottaa
käyttöön lopulliset tasoitustoimenpiteet.
1.Vahingon korjaava taso
337) Tullin tason määrittämisessä on otettu huomioon todetut tukimarginaa-
lit sekä se tullin määrä, jota tarvitaan vientituella tapahtuneen tuonninyhteisön tuotannonalalle aiheuttaman vahingon poistamiseksi. Tarvit-tava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden
laskemisessa määriteltyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa
yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymien erityyppistenkuumavalssattujen kelojen vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan.
338) Katso ttiin, että vahingollisen tukemisen vaikutusten poistamisen
edellyttämä tullin määrä antaisi yhteisön tuotannonalalle mahdollisuu-!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 44
den kattaa tuotantokustannuksensa ja saada kohtuullinen myyntituotto.
Yhteisön tuotannonalan voittomarginaaliksi esittämää 12,9 prosentinosuutta liikevaihdosta (ennen veroja) pidettiin tässä yhteydessäsopivana perustana, kun otetaan huomioon pitkän aikavälin inves-
tointitarpeet ja se tuotto, jonka yhteisön tuotannonala kohtuudella voisi
odottaa saavansa, jos vahingollista tukemista ei esiintyisi.
339) Vahingon korjaava taso määritettiin tämän perusteella tuotelajikohtai-
sesti ja ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan tutkimusajanjakson
aikainen voiton määrä siten, että kyseinen taso vastasi yhteisön
tuotannonalan todellisen nettomyyntihinnan ja vastaavan tuontimallintodellisen nettomyyntihinnan välistä eroa. Tämä ero ilmaistiin sitten
prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana.
2.Lopullisten tullien taso
340) Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että peruspäätöksen 15 artiklan 1
kohdan mukaisesti olisi otettava käyttöön lopullinen tasoitustulli, jokavastaa tasoltaan todettua tukimarginaalia, mutta joka ei kuitenkaan ole
edellä määriteltyä vahinkomarginaalia korkeampi.
341) Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -hintaan sovellettavat
tasoitustullit ovat seuraavat:
(%)
Maa/yritys VahinkomarginaaliKokonaistukimargi-
naaliEhdotettu tasoitustulli
Intia 23,8 13,1 13,1
— Essar 6,4 4,9 4,9
— Sail 23,8 12,3 12,3
— Tisco 6,4 8,7 6,4
Taiwan 29,3 4,4 4,4
— CSC 8,9 4,4 4,4
— Yieh Loong 3,9 0,3 0,0
342) Tässä päätöksessä vahvistetut yrityskohtaiset tasoitustullit määritettiin
tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavatedellä mainittujen yritysten tutkimuksen aikaista tilannetta. Näitä
tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin maakohtaisia ”kaikkiin
muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan tarkasteltavanaolevasta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten elitarkoin yksilöityjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin.
Minkä tahansa muun yrityksen (mukaan lukien etuyhteydessä olevat
yritykset), jota ei ole mainittu erikseen nimineen ja osoitteineen tämänpäätöksen artiklaosassa, tuottamiin tuotaviin tuotteisiin ei voida
soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin
yrityksiin” sovellettavaa tullia.
343) Kaikki näiden yrityskohtaisten tasoitustullien soveltamiseen liittyvät
pyynnöt (esim. yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai
myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava
viipymättä komissiolle (
1) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta
oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseennimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin
mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkki-
namyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tarvittaessa tätäpäätöstä neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten
tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle.
344) Koska yhteistyöstä kieltäytymisen palkitseminen haluttiin välttää,
yhteistyöhön osallistumattomiin yrityksiin sovellettava tulli katsottiinIntian osalta aiheelliseksi vahvistaa korkeimman määritetyn yksittäi-
sistä tukijärjestelmistä saadun hyödyn mukaisesti 13,1 prosentiksi.
345) Myös taiwanilaisten viejien vähäinen yhteistyöhalukkuus saattaisi
oikeuttaa jäännöstullin määrittämiseen korkeammaksi. Koska jäännös-!B
(1) Euroopan komissio, Kauppapolitiikan pääosasto, Linja C, DM 24—8/38 Rue de la
Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel, Belgia.2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 45
polkumyyntimarginaali Taiwania koskevassa rinnakkaisessa polku-
myyntitapauksessa kuitenkin ylittää vahinkokynnyksen, kyseistä las-kelmaa ei ole tarpeen tehdä.
3.Sitoumukset
346) Intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat ovat tarjonneet peruspäätöksen
13 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista hintasitoumusta.
347) Komissio katsoo, että kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien
hintasitoumukset voidaan hyväksyä. Hintasitoumuksen hyväksymisen
edellytykseksi on asetettava jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitet-
tävä pätevä sitoumuslasku, josta käy selvästi ilmi tuottaja ja jokasisältää liitteessä luetellut tiedot. Jos tällaista laskua ei esitetä,sovelletaan asianmukaista tasoitustullia.
348) Jos sitoumusta rikotaan tai se peruutetaan, tasoitustulli voidaan ottaa
käyttöön peruspäätöksen 13 artiklan 9 ja 10 kohdan mukaisesti.
I.MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN
349) Menettely olisi päätettävä Etelä-Afrikan osalta sieltä peräisin olevan
tuonnin määrää koskevien päätelmien perusteella,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli Intiasta tai Taiwanista peräisin
olevien, CN-koodeihin 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00,
7208 36 00, 7208 37 10, 7208 37 90, 7208 38 10, 7208 38 90, 7208 39 10ja 7208 39 90 kuuluvien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmis-tettujen, vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien ja muulla
tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien, kelattujen, ei
enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa.
2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -hintaan sovellettavat tullit ovat
seuraavassa taulukossa lueteltujen yritysten valmistamien tuotteiden osalta
seuraavat:
(%)
Maa Yritys Tasoitustulli Taric-lisäkoodi
Intia Essar Steel Ltd, 27th KM, Surat Hazira Road, Hazira 394270,
Alue: Surat, Osavaltio: Gujarat4,9 A119
The Steel Authority of India Limited, Central Marketing
Organisation, Transport and Shipping Department, Ispat Bha-wan, 40, Jawaharal Nehru Road, Calcutta — 700 07112,3 A120
Tata Iron & Steel Company Limited, 43 Chowringhee Road,
Calcutta — 700 0716,4 A121
Kaikki muut yritykset 13,1 A999
Taiwan China Steel Corp., 1 Chung Kang Road, Hsiao Kang, Kaohsiung
812334,4 A071
Yieh Loong Enterprise Co., Ltd., 317 Yu Liao Road, Chiao Tou
Hsiang, Kaohsiung Hsien0,0 A072
kaikki muut yritykset 4,4 A999
3. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, lopullista tullia ei sovelleta
tuonnin yhteydessä tuotteisiin, jotka luovutetaan vapaaseen liikkeeseen 2artiklan säännösten mukaisesti.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia
säännöksiä ja määräyksiä.!B
!M1
!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 46
2 artikla
1. Hyväksytään seuraavien yritysten tämän tukien vastaisen menettelyn
yhteydessä tarjoamat sitoumukset:
Yritys Maa Taric-lisäkoodi
Essar Steel Ltd, 27th KM, Surat Hazira Road, Hazira 394270,
Alue: Surat, Osavaltio: GujaratIntia A083
The Steel Authority of India Limited, Central Marketing
Organisation, Transport & Shipping Department, Ispat Bhawan40, Jawaharlal Nehru Road, Calcutta — 700 071Intia A084
Tata Iron & Steel Company Limited, 43 Chowringhee Road,
Calcutta — 700 071Intia A075
2. Näiden sitoumusten nojalla vapaaseen liikkeeseen luovutettavat tuotteet
vapautetaan 1 artiklan 2 kohdassa säädetystä tasoitustullista, jos 1 kohdassaolevassa taulukossa mainittu yritys on valmistanut ne ja vienyt ne suoraan
yhteisössä sijaitsevalle tuontiyritykselle laskuttaen tätä niistä ja jos ne on
ilmoitettu tullattavaksi asianmukaista Taric-lisäkoodia käyttäen.
Vapautus tullista on mahdollista saada ainoastaan esittämällä asianomaisen
jäsenvaltion tulliviranomaisille vientiä harjoittavan yrityksen antama päteväsitoumuslasku, joka sisältää liitteessä luetellut keskeiset tiedot.
3 artikla
Jäsenvaltioiden komissiolle päätöksen N:o 1889/98/EHTY 24 artiklan 6
kohdan mukaisesti antamissa kertomuksissa on ilmoitettava kunkin vapaaseen
liikkeeseen luovutuksen osalta tuontivuosi ja -kuukausi, CN- ja Taric-koodit
sekä Taric-lisäkoodit, toimenpiteen laji, alkuperämaa, määrä, arvo, tasoitus-tulli, tuontijäsenvaltio ja tarvittaessa tuotantotodistuksen sarjanumero.
4 artikla
Päätetään tiettyjen Etelä-Afrikasta peräisin olevien, raudasta tai seostamat-
tomasta teräksestä valmistettujen, vähintään 600 millimetrin levyistenpleteroimattomien ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoitta-
mattomien, kelattujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen
levyvalmisteiden tuontia koskeva tukien vastainen menettely.
5 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen
virallisessa lehdessä .
Tämä päätös on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan
kaikissa jäsenvaltioissa.!B
!M1
!B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 47
LIITE
Päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa sitoumuslaskussa ilmoitettavat
tiedot
1) Tuotteen ilmoituskoodi (ilmoitetaan asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan
esittämässä sitoumuksessa), johon sisältyvät tuotelajit- ja CN-koodit.
2) Tavaroiden tarkka kuvaus, johon sisältyy:
— kauppalaskun numero,
— kauppalaskun päivämäärä,
— yrityksen käyttämä tuotekoodi,— Taric-lisäkoodi, johon luokiteltuna laskuun sisältyvät tavarat voidaan tullata
yhteisön rajalla (ilmoitetaan päätöksessä),
— määrä (kilogrammoina),
— sovellettava vähimmäishinta.
3) Myyntiehdot, joihin sisältyy:
— kilohinta,
— sovellettavat maksuehdot,— sovellettavat toimitusehdot,
— kaikki alennukset ja hyvitykset.
4) Sen tuojan nimi, jota yritys suoraan laskuttaa.5) Sitoumuslaskun laatineen työntekijän nimi ja seuraava allekirjoitettu ilmoitus:
6) ” Allekirjoittanut vahvistaa, etttä tässä laskussa tarkoitettujen tavaroiden myynti
Euroopan yhteisöön suoraan vietäviksi tapahtuu … (yrityksen nimi) esittämän ja
Euroopan komission päätöksellä N:o 284/2000/EHTY hyväksymän sitoumuksen
soveltamisalan ja ehtojen mukaisesti ja että tässä laskussa esitetyt tiedot ovattäydelliset ja asianmukaiset.”!
B2000S0284 — FI — 05.02.2000 — 000.001 — 48