2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION ASETUS (EY) N:o 824/2000,
annettu 19 päivänä huhtikuuta 2000,
interventioelinten suorittamaan viljan haltuunottoon sovellettavista menettelyistä sekä menetel-
mistä viljan laadun määrittämiseksi
(EYVL L 100, 20.4.2000, s. 31)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission asetus (EY) N:o 336/2003, annettu 21 päivänä helmikuuta
2003L 49 6 22.2.2003
►M2Komission asetus (EY) N:o 777/2004, annettu 26 päivänä huhtikuuta
2004L 123 50 27.4.2004
▼B
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 824/2000,
annettu 19 päivänä huhtikuuta 2000,
interventioelinten suorittamaan viljan haltuunottoon sovellettavista
menettelyistä sekä menetelmistä viljan laadun määrittämiseksi
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä
kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92(1),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/1999 (
2), ja erityisesti sen 5 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)Tavallisen vehnän, durumvehnän, ohran, rukiin, maissin ja
durran interventiohinnat vahvistetaan laaduille, jotka vastaavatmahdollisimman tarkkaan yhteisössä korjattujen kyseistenviljojen keskimääräistä laatua.
(2)Korotuksia ja vähennyksiä käyttämällä voidaan markkinoillatodettuja laatuominaisuuksista johtuvia hintaeroja soveltaa myösinterventioon.
(3)Interventioon ei pitäisi hyväksyä viljoja, jotka eivät puutteellisenlaatunsa vuoksi sovellu käyttöön tai varastoitaviksi.
(4)Intervention tavanomaisen hallinnon yksinkertaistamiseksi jaerityisesti sen mahdollistamiseksi, että jokaisesta interventioontarjotusta viljasta muodostetaan yhtenäiset erät, olisi vahvistet-
tava vähimmäismäärä, jota pienempiä määriä koskevia
tarjouksia interventioelimen ei tarvitse hyväksyä. Voi kuitenkinolla tarpeen säätää suuremmasta vähimmäismäärästä tietyissäjäsenvaltioissa, jotta interventioelimet voisivat ottaa huomioonmaassaan vallitsevat tukkukaupan edellytykset ja käytännöt.
(5)Interventioelimille tehtävän tarjouksen edellytysten ja interven-tioelinten suorittaman haltuunoton edellytysten on oltava
yhteisössä mahdollisimman yhdenmukaiset, jotta vältetään tuot-
tajien eriarvoinen kohtelu.
(6)Olisi määriteltävä menetelmät tavallisen vehnän, durumvehnän,rukiin, ohran, maissin ja durran laadun määrittämiseksi.
(7)Jäsenvaltioiden on julkiseen interventiovarastoon sijoitettujenmaataloustuotteiden määrien arviointia ja valvontaa koskevistasäännöistä 8 päivänä marraskuuta 1996 annetussa komissionasetuksessa (EY) N:o 2148/96 (
3), sellaisena kuin se on muutet-
tuna asetuksella (EY) N:o 808/1999 (4), säädetyn vuosi-
inventaarin laatimisen lisäksi varmistuttava siitä, että interven-
tioon haltuunotetut erät säilyvät asianmukaisesti.
(8)Interventioelinten suorittaman viljojen haltuunoton menettelyistä19 päivänä maaliskuuta 1992 annettuun komission asetukseen(ETY) N:o 689/92 (
5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1664/1999 (6), sekä vertailumenetelmistä
viljojen laadun määrittämiseksi 4 päivänä heinäkuuta 1984annettuun komission asetukseen (ETY) N:o 1908/84 (
7), sellai-
sena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o
2507/87(8), on tehty lukuisia muutoksia. Selkeyden vuoksi
kyseiset asetukset olisi korvattava tällä asetuksella.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 2
(1) EYVL L 181, 1.7.1992, s. 21.
(2) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 18.
(3) EYVL L 288, 9.11.1996, s. 6.
(4) EYVL L 102, 17.4.1999, s. 70.
(5) EYVL L 74, 20.3.1992, s. 18.
(6) EYVL L 197, 29.7.1999, s. 28.
(7) EYVL L 178, 5.7.1984, s. 22.
(8) EYVL L 235, 20.8.1987, s. 10.
▼B
(9)Viljan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa
asettamassa määräajassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kullakin yhteisössä korjattujen, vähintään 80 tavallisen vehnä-, ruis-,
ohra-, maissi- ja durratonnin tai 10 durumvehnätonnin suuruisten yhte-näisten erien haltijalla on oikeus tarjota näitä viljoja interventioelimelleasetuksen (ETY) N:o 1766/92 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina ajan-jaksoina.
Interventioelimet voivat kuitenkin vahvistaa suuremman vähim-
mäismäärän.
2 artikla
1. Tullakseen hyväksytyiksi interventioon viljojen on oltava laadul-
taan virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia.
2. Viljoja pidetään laadultaan virheettöminä, aitoina ja myyntikel-
poisina, jos niillä on näille viljoille ominainen väri, jos niissä ei ole
epätavallista hajua eikä eläviä tuholaisia (punkit mukaan luettuina)
missään kehitysvaiheessa, jos ne vastaavat liitteessä I olevia vähimmäi-slaatuvaatimuksia ja jos ne eivät ylitä yhteisön lainsäädännössävahvistettuja radioaktiivisuuden sallittuja enimmäistasoja.
Tuotteen radioaktiivisen saastunnan määrä tarkastetaan ainoastaan, jos
tilanne niin vaatii, ja vain tarpeellisen ajanjakson ajan. Valvontatoimen-
piteiden kesto ja soveltamisala määritetään tarvittaessa asetuksen(ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Jos määritykset osoittavat, että tavallisesta vehnästä koostuvan erän
Zeleny-luku on 22—30, kyseisestä vehnästä saadun taikinan on oltava
tarttumatonta ja koneessa leipoutuvaa, jotta erä voidaan katsoa laadul-taan virheettömäksi, aidoksi ja myyntikelpoiseksi 1 kohdanmerkityksessä.
3. Tässä asetuksessa sovellettavat määritelmät aineksista, jotka eivät
ole moitteettoman laatuista perusviljaa, esitetään liitteessä II.
Perusviljojen ja muiden viljojen jyvät, jotka ovat vaurioituneita, torajy-
vien vioittamia tai pilaantuneita, luokitellaan ryhmään ”erilaisetepäpuhtaudet”, vaikka niissä olevat vauriot kuuluvat muihin ryhmiin.
3 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 5 ja 6 artiklan mukaisesti interventioon
tarjottujen viljojen laadun määrittämiseksi käytetään seuraavia mene-telmiä:
3.1. vertailumenetelmä sellaisten ainesten määrittämiseksi, jotka eivät
ole moitteettoman laatuista perusviljaa, on liitteessä III esitettymenetelmä;
3.2. vertailumenetelmä kosteuspitoisuuden määrittämiseksi on liitteessä
IV esitetty menetelmä. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin käyttää myösmuita liitteessä IV omaksutulle periaatteelle rakentuvia mene-
telmiä tai ISO 712:1998 -menetelmää tai infrapunatekniikkaan
perustuvaa menetelmää. Kiistatapauksessa on käytettävä yksino-maan liitteessä IV esitettyä menetelmää;
3.3. vertailumenetelmä durran sisältämien tanniinien määrittämiseksi
on ISO 9648:1988 -menetelmä;
3.4. vertailumenetelmä vehnästä tehdyn taikinan tarttumattomuuden ja
leipoutuvuuden määrittämiseksi on liitteessä V esitetty menetelmä;
3.5. vertailumenetelmä tavallisen vehnän jauhettujen jyvien valkuaispi-
toisuuden määrittämiseksi on Kansainvälisen viljakemianyhdistyksen (ICC) hyväksymä menetelmä, jonka standardit vahvis-tetaan otsikossa nro 105/2, ”Viljojen ja viljatuotteidenvalkuaispitoisuuden määritysmenetelmä”;2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 3
▼B
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin käyttää mitä tahansa muuta mene-
telmää. Siinä tapauksessa niiden on etukäteen todistettavakomissiolle, että ICC on hyväksynyt tällä menetelmällä saatujen
tulosten vastaavuuden;
3.6. tavallisen vehnän jauhettujen jyvien Zeleny-luku määritetään ISO
5529:1992 -menetelmällä;
3.7. Hagberg-sakoluku (amylaasien aktiivisuuden mittauskoe)
määritetään ISO 3093:1982 -menetelmällä;
3.8. vertailumenetelmä läpikuultavuutensa menettäneiden durumvehnän
jyvien määrän määrittämiseksi on liitteessä VI esitetty menetelmä;
3.9. vertailumenetelmä ominaispainon määrittämiseksi on ISO 7971/
2:1995 -menetelmä.
4 artikla
1. Jotta interventiotarjous voidaan ottaa huomioon, se on tehtävä
interventioelimen laatimalle lomakkeelle, jossa on oltava erityisesti
seuraavat tiedot:
a) tarjoajan nimi;
b) tarjottu vilja;
c) tarjotun viljan varastointipaikka;
d) tarjotun viljan määrä, tärkeimmät ominaisuudet ja korjuuvuosi;
e) interventiokeskus, jolle tarjous tehdään.
Lomakkeessa on oltava lisäksi ilmoitus siitä, että tuotteet ovat
yhteisöstä peräisin, tai jos viljat on hyväksytty interventioon erityisinedellytyksin niiden tuotantoalueen mukaan, tiedot alueesta, jolla ne on
tuotettu.
Interventioelin voi kuitenkin ottaa huomioon tarjouksen, joka on
esitetty muussa kirjallisessa muodossa ja erityisesti televiestinä, jos
siitä käyvät ilmi kaikki tiedot, jotka on oltava edellä tarkoitetussa
lomakkeessa.
Jäsenvaltiot voivat vaatia, että tällaisen tarjouksen tekemisen jälkeen
edellä mainittu lomake lähetetään tai jätetään suoraan toimivaltaiselle
viranomaiselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kolmannen alakohdanmukaisesti jätetyn tarjouksen voimassaoloa jättöpäivästä alkaen.
2. Jos tarjousta ei oteta huomioon, interventioelin antaa siitä tiedon
kyseiselle taloudelliselle toimijalle viiden työpäivän kuluessatarjouksen vastaanottamisesta.
3. Jos tarjous otetaan huomioon, taloudellisille toimijoille ilmoite-
taan mahdollisimman pian varastosta, jonne viljat otetaan haltuun,sekä toimitusaikataulusta.
Interventioelin voi muuttaa tätä aikataulua tarjoajan tai varastoijan
pyynnöstä.
Viimeinen toimitus on suoritettava viimeistään tarjouksen vastaanotto-
kuukautta seuraavan neljännen kuukauden lopussa, mutta kuitenkin
viimeistään 1 päivänä heinäkuuta Espanjassa, Kreikassa, Italiassa ja
Portugalissa ja viimeistään 31 päivänä heinäkuuta muissa jäsenval-tioissa.
5 artikla
1. Interventioelin ottaa tarjotut viljat haltuunsa, kun interventioelin
tai sen edustaja on todennut koko erän osalta interventiovarastoontoimitetun tavaran määrän ja vaadittavat vähimmäisominaisuudet, joista
säädetään liitteessä.
2. Laatuominaisuudet todetaan tarjotun erän sellaisen edustavan
näytteen perusteella, joka koostuu näytteistä, joita on otettu yksi jokai-
sesta toimituksesta ja vähintään yksi jokaiselta 60 tonnilta.
3. Toimitettu määrä on todettava punnitsemalla tarjoajan ja tarjoa-
jasta riippumattoman interventioelimen edustajan läsnäollessa.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 4
▼B
Interventioelimen edustaja voi myös olla varastoija. Siinä tapauksessa:
a) interventioelin toteuttaa itse 45 päivän kuluessa haltuunotosta
tarkastuksen, johon sisältyy ainakin tilavuuden tarkastaminen;punnitun määrän ja tilavuusmenetelmällä arvioidun määrän välinenmahdollinen ero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia;
b) jos sallittu poikkeama ei ylity, varastoija vastaa kaikista kustannuk-
sista, jotka liittyvät myöhemmässä punnituksessa mahdollisesti
todettuihin puuttuviin määriin haltuunoton yhteydessä varastokirjan-
pitoon merkittyyn painoon nähden;
c) jos sallittu poikkeama ylittyy, erä on punnittava välittömästi. Jos
todettu paino on pienempi kuin varastokirjanpitoon merkitty paino,varastoija vastaa punnituskustannuksista, päinvastaisessa tapauk-sessa kustannuksista vastaa jäsenvaltio.
4. Jos viljat otetaan haltuun varastoon, jossa ne ovat tarjouksenteko-
hetkellä, määrä voidaan todeta varastokirjanpidon perusteella, jonka onvastattava sekä ammatillisia että interventioelimen vaatimuksia, sillä
edellytyksellä, että:
a) varastokirjanpidossa näkyvät punnituksessa todettu paino, fyysiset
laatuominaisuudet punnitushetkellä, erityisesti kosteuspitoisuus,
mahdolliset siirrot siilosta toiseen sekä käsittelyt; punnituksesta ei
saa olla yli 10 kuukautta;
b) varastoija ilmoittaa, että tarjottu erä vastaa kaikilta osiltaan varasto-
kirjanpidon tietoja;
c) punnitushetkellä todetut laatuominaisuudet ovat samat kuin edusta-
valla näytteellä, joka koostuu interventioelimen tai sen edustajanottamista näytteistä, joita otetaan yksi 60 tonnilta.
5. Sovellettaessa 4 alakohtaa
a) huomioon otettava paino on varastokirjanpitoon merkitty paino, jota
on tarvittaessa tarkistettava punnitushetkellä todetun ja edustavastanäytteestä todetun kosteuspitoisuuden ja/tai erilaisten epäpuhtauk-sien (Schwarzbesatz) määrän välisten erojen huomioon ottamiseksi.Ero erilaisten epäpuhtauksien määrässä voidaan ottaa huomioonainoastaan varastokirjanpitoon merkityn painon tarkistamiseksi
alaspäin;
b) interventioelin tarkastaa tilavuuden 45 päivän kuluessa haltuuno-
tosta; punnitun määrän ja tilavuusmenetelmällä arvioidun määränvälinen mahdollinen ero ei saa olla suurempi kuin 5 prosenttia;
c) jos sallittu poikkeama ei ylity, varastoija vastaa kaikista kustannuk-
sista, jotka liittyvät myöhemmässä punnituksessa mahdollisestitodettuihin puuttuviin määriin haltuunoton yhteydessä varastokirjan-
pitoon merkittyyn painoon nähden;
d) jos sallittu poikkeama ylittyy, erä on punnittava välittömästi. Jos
todettu paino on pienempi kuin varastokirjanpitoon merkitty paino,
varastoija vastaa punnituskustannuksista, päinvastaisessa tapauk-
sessa kustannuksista vastaa Euroopan maatalouden ohjaus- jatukirahasto, ottaen huomioon asetuksen (ETY) N:o 147/91 2 artiklan1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetty sallittu poik-keama.
6 artikla
Interventioelin tutkituttaa otettujen näytteiden fyysiset ja tekniset
ominaisuudet 20 työpäivän kuluessa edustavan näytteen ottamisesta.
Jos määritykset osoittavat, että tarjotut viljat eivät vastaa interventioon
vaadittavaa vähimmäislaatua, kyseiset viljat viedään pois tarjoajankustannuksella. Tarjoaja vastaa myös kaikista aiheutuneista kustannuk-sista.
Tarjoaja vastaa kustannuksista, jotka liittyvät:
a) durran tanniinipitoisuuden määrittämiseen;2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
b) amylaasien aktiivisuuden mittauskokeeseen (Hagberg);
c) tavallisen vehnän ja durumvehnän valkuaispitoisuuden määrittämi-
seen;
d) Zeleny-testiin;
e) leipoutuvuustestiin.
Kiistatapauksessa interventioelin asettaa kyseiset tuotteet uudelleen
tarvittaviin tarkastuksiin, joihin liittyvät kustannukset häviävänosapuolen on maksettava.
7 artikla
Interventioelin laatii jokaisesta tarjouksesta haltuunottotiedotteen. Siinä
on ilmoitettava
a) määrän ja vähimmäisominaisuuksien tarkastuspäivä;
b) toimitetun määrän paino;
c) edustavan näytteen kokoamiseksi otettujen näytteiden määrä;
d) todetut fyysiset ominaisuudet;
e) elin, joka vastaa teknisiä vaatimuksia koskevista tutkimuksista, sekä
tutkimusten tulokset.
Tämä tiedote päivätään ja se lähetetään varastoijalle varmennettavaksi.
8 artikla
1. Tarjoajalle maksettava hinta on asetuksen (ETY) N:o 1766/92 3
artiklan 1 kohdassa tarkoitettu, tarjouksen hyväksymisilmoituksessa
ensimmäiseksi toimituspäiväksi vahvistettuna päivänä voimassa olevainterventiohinta, joka koskee purkamattomana varastoon toimitettuatavaraa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan soveltamista.Tämä hinta tarkistetaan ottaen huomioon 9 artiklassa tarkoitetuthinnankorotukset ja -alennukset.
Jos toimitus suoritetaan kuitenkin sellaisen kuukauden aikana, jona
interventiohinta on alempi kuin tarjouskuukauden interventiohinta,
sovelletaan viimeksi mainittua hintaa. Tämän alakohdan säännöstä eisovelleta elo- ja syyskuun aikana tarjottuun maissiin ja durraan.
2. Kun interventioelin saa tarjouksen asetuksen (ETY) N:o 1766/92
4 artiklan mukaisesti, se päättää viljan haltuunottopaikasta ja haltuu-noton ensimmäisestä päivästä.
Tarjoaja vastaa tavaran kuljetuskustannuksista varastosta, jossa se on
tarjouksentekohetkellä, sellaiseen interventiokeskukseen, jonne sevoidaan kuljettaa alhaisimmin kustannuksin.
Jos interventioelimen nimeämä haltuunottopaikka ei ole interventio-
keskus, jonne tavara voidaan kuljettaa alhaisimmin kustannuksin,interventioelin määrittää ylimääräiset kuljetuskustannukset ja vastaaniistä. Tässä tapauksessa interventioelin määrittää edellisessä alakoh-
dassa tarkoitetut kuljetuskustannukset.
Jos interventioelin yhteisymmärryksessä tarjoajan kanssa varastoi
haltuun otetun tavaran varastoon, jossa tavara on tarjouksentekohet-kellä, interventiohinnasta vähennetään edellisen alakohdan toisessavirkkeessä tarkoitetut kustannukset sekä varastostapoistamiskustan-nukset; viimeksi mainitut arvioidaan asianomaisen jäsenvaltion
toteamien tosiasiallisten kustannusten perusteella.
3. Maksu suoritetaan 30—35 päivän välillä tämän asetuksen 5 artik-
lassa tarkoitetusta haltuunottopäivästä.
9 artikla
Tarjoajalle maksettavaan hintaan tehtävät korotukset tai alennukset
ilmoitetaan euroina tonnilta, ja niitä sovelletaan samanaikaisesti seuraa-vien määrien mukaisesti:
a) jos interventioon tarjotun viljan kosteuspitoisuus on alle 14
prosenttia, sovelletaan liitteen VII taulukossa I vahvistettuja hinnan-2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 6
▼B
korotuksia. Jos interventioon tarjotun viljan kosteuspitoisuus on yli
14 prosenttia, sovelletaan liitteen VII taulukossa II vahvistettujahinnanalennuksia;
b) jos interventioon tarjotun tavallisen vehnän ominaispaino on muu
kuin 76 kg/hehtolitra tai ohran muu kuin 64 kg/hehtolitra, sovelle-taan liitteen VII taulukossa III vahvistettuja hinnanalennuksia;
c) jos rikkoutuneiden jyvien osuus on durumvehnän, tavallisen vehnän,
rukiin ja ohran osalta yli 3 prosenttia ja maissin ja durran osalta yli4 prosenttia, kuhunkin 0,1 prosentin suuruiseen ylitykseen sovelle-taan 0,05 euron suuruista hinnanalennusta;
d) jos jyvistä koostuvien epäpuhtauksien osuus on durumvehnän osalta
yli 2 prosenttia, rukiin osalta yli 3 prosenttia, maissin ja durranosalta yli 4 prosenttia, tavallisen vehnän ja ohran osalta yli 5prosenttia, kuhunkin 0,1 prosentin suuruiseen ylitykseen sovelletaan0,05 euron suuruista hinnanalennusta;
e) jos itäneiden jyvien osuus on yli 2,5 prosenttia, kuhunkin 0,1
prosentin suuruiseen ylitykseen sovelletaan 0,05 euron suuruistahinnanalennusta;
f) jos erilaisten epäpuhtauksien (Schwarzbesatz) osuus on durum-
vehnän osalta yli 0,5 prosenttia ja tavallisen vehnän, rukiin, ohran,maissin ja durran osalta yli 1 prosentti, kuhunkin 0,1 prosentin suur-uiseen ylitykseen sovelletaan 0,1 euron suuruista hinnanalennusta;
g) jos durumvehnän läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien prosent-
tiosuus on yli 20 prosenttia, kuhunkin 1 prosentin suuruiseen
ylitykseen sovelletaan 0,2 euron suuruista hinnanalennusta;
h) jos tavallisen vehnän valkuaispitoisuus on alle 11,5 prosenttia,
sovelletaan liitteen VII taulukossa IV vahvistettuja hinnanalen-
nuksia;
i) jos interventioon tarjotun durran tanniinipitoisuus kuiva-aineesta on
yli 0,4 prosenttia, sovellettava hinnanalennus lasketaan liitteessäVIII vahvistetun menetelmän mukaisesti.
10 artikla
1. Kukin toimija, joka varastoi ostettuja tuotteita interventioelimen
lukuun, valvoo tuotteita ja niiden säilymistä säännöllisesti ja antaa
viipymättä kyseiselle elimelle tiedon kaikista tässä suhteessa ilmene-
vistä ongelmista.
2. Interventioelin varmistaa vähintään kerran vuodessa varastoidun
tuotteen laadun. Tätä varten näyte voidaan ottaa silloin, kun asetuksen(EY) N:o 2148/96 4 artiklassa säädetty inventaari laaditaan.
11 artikla
Interventioelimet vahvistavat tarvittaessa tämän asetuksen säännösten
mukaisia täydentäviä haltuunottoa koskevia menettelyjä ja edellytyksiäottaakseen huomioon kyseisessä jäsenvaltiossa vallitsevat erityiset
olosuhteet; ne voivat pyytää erityisesti säännöllisiä ilmoituksia hallussa
pidetyistä varastoista.
12 artikla
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 689/92 ja (ETY) N:o 1908/84 1
päivästä heinäkuuta 2000.
13 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se
on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2000.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 7
▼B
LIITE I
Durum-
vehnäTaval-
linen
vehnäRuis Ohra Maissi Durra
A. Enimmäiskosteuspitoisuus 14,5% 14,5% 14,5% 14,5% 14,5% 14,5 %
B. Niiden ainesten enimmäisprosent-
tiosuus, jotka eivät ole moitteettoman
laatuista perusviljaa:12 % 12 % 12 % 12 % 12 % 12 %
1. rikkoutuneita jyviä 6 % 5 % 5 % 5 % 10 % 10 %
2. jyvistä koostuvia epäpuhtauksia
(muut kuin 3 kohdassa tarkoitetut)5% 7% 5% 1 2% 5% 5%
joista:
a) kuivettuneita jyviä — —b) muuta viljaa 3 %
5%c) tuholaisten vioittamia jyviä
d) jyviä, joiden alkioissa värivi-
koja——— —
e) lämmön vaurioittamia jyviä 0,50% 0,50% 1,5 % 3 % 3 % 3 %
3. pilkukkaita ja/tai Fusarium-
sienen vioittamia jyviä5 % ———— —
joista:
— Fusarium-sienen vioittamia
jyviä1,5 % — — — — —
4. itäneitä jyviä 4 % 4 % 4 % 6 % 6 % 6 %
5. erilaisia epäpuhtauksia (Schwarz-
besatz)3% 3% 3% 3% 3% 3%
joista:
a) vieraita siemeniä
— haitallisia 0,10% 0,10% 0,10% 0,10% 0,10% 0,10 %
— muita
b) pilaantuneita jyviä:
— lämmön tai liian voimak-
kaan kuivaamisen vaurioit-
tamia jyviä0,05% 0,05%
— muita
c) varsinaisia epäpuhtauksiad) kuoriae) torajyviä 0,05% 0,05% 0,05% — — —f) mädäntyneitä jyviä — — — —
g) kuolleita hyönteisiä ja
hyönteisten osia
C. Kokonaan tai osittain läpikuulta-
vuutensa menettäneiden jyvien
prosenttimäärä27 % — — — — —
D. Tanniinin enimmäispitoisuus (
1) —————1 %
E. Ominaispaino vähintään (kg/hl) 78 73 70 62 — —F. Valkuaispitoisuus vähintään (
1):
— markkinointivuosi 2000/2001 11,5% 10 % — — — —— markkinointivuosi 2001/2002 11,5% 10,3% — — — —
— markkinointivuosi 2002/2003
ja sitä seuraavat11,5% 10,5%2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 8
▼B
Durum-
vehnäTaval-
linen
vehnäRuis Ohra Maissi Durra
G. Sakoluku sekuntia (Hagberg) 220 220 120
H. Zeleny-luku (ml) — 22 — — — —
(1) prosenttia kuiva-aineesta.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 9
▼B
LIITE II
1.MUUT KUIN MOITTEETTOMAN LAATUISTA PERUSVILJAA
OLEVAT AINEKSET
1.1Rikkoutuneet jyvät
Kaikkia jyviä, joiden ydin on osittain paljaana, pidetään rikkoutuneina
jyvinä. Tähän ryhmään kuuluvat myös puimisessa vioittuneet jyvät ja
jyvät, joiden alkio on poistettu.
Maissin osalta rikkoutuneina jyvinä pidetään jyvien osia tai jyviä, jotka
läpäisevät pyöreäreikäisen seulan, jonka reikien läpimitta on 4,5 millimetriä.
Durran osalta rikkoutuneina jyvinä pidetään jyvien osia tai jyviä, jotka
läpäisevät pyöreäreikäisen seulan, jonka reikien läpimitta on 1,8 millimetriä.
1.2Jyvistä koostuvat epäpuhtaudet
a)kuivettuneet jyvät:
kuivettuneina jyvinä pidetään jyviä, jotka sen jälkeen, kun niistä on pois-
tettu kaikki muut tässä liitteessä tarkoitetut näytteen ainekset, läpäisevät
seulan, jossa on seuraavankokoisia aukkoja: tavallinen vehnä 2 mm, ruis
1,8 mm, durumvehnä 1,9 mm, ohra 2,2 mm.
Tästä määritelmästä poiketen kuivettuneilla jyvillä tarkoitetaan
—►M2Virossa, Latviassa, Suomessa ja Ruotsissa ◄viljellyn ohran
osalta, jonka ominaispaino on vähintään 64 kg/hehtolitra ja jota tarjo-
taan interventioon kyseisissä jäsenvaltioissa,
— sellaisen ohran osalta, jonka enimmäiskosteuspitoisuus on 12,5
prosenttia,
jyviä, jotka sen jälkeen kun niistä on poistettu kaikki tässä liitteessä
tarkoitettu muu aines, läpäisevät seulan, jonka aukot ovat 2 millimetriä.
Tähän ryhmään kuuluvat lisäksi hallan vioittamat jyvät ja kaikki
kypsymättömät (vihreät) jyvät.
b)muut viljat:
’Muilla viljoilla’ tarkoitetaan kaikkia jyviä, jotka eivät ole samaa lajia
kuin näytteen jyvät.
c)tuholaisten vioittamat jyvät:
Tuholaisten vioittamia jyviä ovat kaikki jyvät, joissa on syömäjälkiä.
Tähän ryhmään kuuluvat myös kaikki luteen vioittamat jyvät.
d)jyvät joiden alkiossa on värivikoja, pilkukkaat jyvät ja Fusarium-sienen
vioittamat jyvät:
Jyviä, joiden alkiossa on värivikoja, ovat jyvät, joiden siemenkuoressa
on ruskeita tai ruskeanmustia värivikoja ja joilla on säännöllinen,
itämätön alkio. Tavallisen vehnän jyvät, joiden alkiossa on värivikoja,
otetaan huomioon ainoastaan 8 prosenttia ylittävältä osalta.
Durumvehnän
— pilkukkaina jyvinä pidetään jyviä, joissa on ruskeita tai ruskean-
mustia värivikoja muissa osissa kuin varsinaisessa alkiossa,
— Fusarium-sienen vioittamina jyvinä pidetään jyviä, joiden siemen-
kuoren on saastuttanut Fusarium mycelium ; nämä jyvät näyttävät
lievästi kuivettuneilta, ryppyisiltä ja niissä on hajanaisia, rajoiltaan
epämääräisiä vaaleanpunaisia tai valkoisia täpliä.
e) kuivauksen vaurioittamat jyvät ovat jyviä, joissa on ulkoisia merkkejä
paahtumisesta mutta jotka eivät ole pilaantuneita jyviä.
1.3Itäneet jyvät
Itäneet jyvät ovat jyviä, joissa voidaan selvästi paljain silmin nähdä sirkka-
juuri tai sirkkasilmu. Kun näytteestä arvioidaan itäneiden jyvien pitoisuutta,
on kuitenkin otettava huomioon näytteen yleisvaikutelma. Toisilla viljala-
jeilla alkio on ulkoneva, kuten durumvehnällä, jonka alkiota peittävä
siemenkuori halkeaa, kun viljaerää ravistellaan. Nämä jyvät muistuttavat
itäneitä jyviä, mutta niitä ei pidä laskea tähän ryhmään. Itäneitä jyviä ovat
ainoastaan ne, joiden alkiossa on selvästi näkyviä muutoksia, minkä vuoksi
itäneet jyvät voidaan helposti erottaa säännöllisestä jyvästä.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 10
▼B
1.4Erilaiset epäpuhtaudet (Schwarzbesatz)
a)vieraat siemenet
Vieraita siemeniä ovat joko viljeltyjen tai luonnonvaraisten kasvien,
muiden kuin viljojen siemenet. Vieraita siemeniä ovat siemenet, joita ei
hyödytä kerätä tai joita voidaan käyttää eläinten rehuna, sekä haitalliset
siemenet.
Haitallisina jyvinä pidetään ihmisille ja eläimille myrkyllisiä jyviä, viljan
puhdistusta ja jauhamista haittaavia tai vaikeuttavia jyviä sekä viljajalos-
teiden laatua muuttavia jyviä.
b)pilaantuneet jyvät
Pilaantuneita jyviä ovat jyvät, joista on mädäntymisen, homesienien tai
bakteerien aiheuttaman pilaantumisen tai muiden tekijöiden seurauksena
tullut ihmisravinnoksi kelpaamattomia tai rehuviljojen osalta kotieläi-
mien ravinnoksi kelpaamattomia.
Tähän ryhmään kuuluvat myös lämmön tai liian voimakkaan kuivaa-
misen vaurioittamat jyvät. Nämä lämmön vaurioittamat jyvät ovat
täysin kehittyneitä jyviä, joiden siemenkuori on väriltään harmahtavan-
ruskean ja mustan välillä, kun taas niiden ytimen poikkileikkaus on
väriltään kellanharmaan ja ruskeanmustan välillä.
Viljasääskien vaurioittamia jyviä pidetään vahingoittuneina jyvinä
ainoastaan, jos sienten aiheuttaman vioituksen seurauksena enemmän
kuin puolet jyvän pinnasta on väriltään harmaan ja mustan välillä. Jos
vähemmän kuin puolet jyvän pinnasta on värittynyt, jyvä on laskettava
tuholaisen vioittamiin jyviin.
c)varsinaiset epäpuhtaudet
Varsinaisina epäpuhtauksina pidetään kaikkia viljanäytteen aineksia,
jotka jäävät 3,5 mm:n seulaan (lukuun ottamatta muiden viljojen jyviä
ja perusviljan erityisen isoja jyviä) ja aineksia, jotka läpäisevät 1,0 mm:n
seulan. Tähän ryhmään kuuluvat lisäksi kivet, hiekka, korren osat ja
muut näytteistä löytyvät epäpuhtaudet, jotka läpäisevät 3,5 mm:n seulan
ja jotka jäävät 1,0 mm:n seulaan.
Tätä määritelmää ei sovelleta maissiin. Maissin osalta varsinaisina
epäpuhtauksina on pidettävä kaikkia näytteen aineksia, jotka läpäisevät
1,0 mm:n seulan sekä kaikkia edellisessä alakohdassa mainittuja epäpuh-
tauksia.
d) kuoret (maissilla tähkän osat);
e) torajyvät;
f) mädäntyneet jyvät;
g) kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat.
1.5Elävät tuholaiset
1.6Läpikuultavuutensa menettäneet jyvät
Läpikuultavuutensa menettäneillä durumvehnän jyvillä tarkoitetaan jyviä,
joiden ydintä ei voida pitää kokonaan läpikuultavana.
2.KUNKIN VILJAN OSALTA HUOMIOON OTETTAVAT SEIKAT
EPÄPUHTAUKSIA MÄÄRITELTÄESSÄ
2.1Durumvehnä
Jyvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan kuivettuneita jyviä, muiden
viljojen jyviä, tuholaisten vioittamia jyviä, jyviä, joiden alkiossa on värivi-
koja, pilkukkaita jyviä, Fusariumsienen vioittamia jyviä ja kuivauksen
vaurioittamia jyviä.
Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset
epäpuhtaudet, kuoret, torajyvät, pilaantuneet jyvät, kuolleet hyönteiset ja
hyönteisten osat.
2.2Tavallinen vehnä
Jvvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan kuivettuneita jyviä, muiden
viljojen jyviä, tuholaisten vioittamia jyviä, jyviä, joiden alkiossa on värivi-
koja, ja kuivauksen vaurioittamia jyviä.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 11
▼B
Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset
epäpuhtaudet, kuoret, torajyvät, pilaantuneet jyvät, kuolleet hyönteiset ja
hyönteisten osat.
2.3Ruis
Jyvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan kuivettuneita jyviä, muiden
viljojen jyviä, tuholaisten vioittamia jyviä ja kuivauksen vaurioittamia jyviä.
Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset
epäpuhtaudet, kuoret, torajyvät, kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat.
2.4Ohra
Jyvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan kuivettuneita jyviä, muiden
viljojen jyviä, tuholaisten vioittamia jyviä ja kuivauksen vaurioittamia jyviä.
Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset
epäpuhtaudet, kuoret, kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat.
2.5Maissi
Jyvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan muiden viljojen jyviä, tuho-
laisten vioittamia jyviä ja kuivauksen vaurioittamia jyviä.
Maissin varsinaisina epäpuhtauksina pidetään kaikkia näytteen aineksia,
jotka läpäisevät 1,0 mm:n seulan.
Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset
epäpuhtaudet, kuoret, kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat.
2.6Durra
Jyvistä koostuvilla epäpuhtauksilla tarkoitetaan muiden viljojen jyviä, tuho-
laisten vioittamia jyviä ja kuivauksen vaurioittamia jyviä.
Erilaisia epäpuhtauksia ovat vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, varsinaiset
epäpuhtaudet, kuoret, kuolleet hyönteiset ja hyönteisten osat.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 12
▼B
LIITE III
VERTAILUMENETELMÄ NIIDEN AINESTEN MÄÄRITTÄMISEKSI,
JOTKA EIVÄT OLE MOITTEETTOMAN LAATUISIA PERUSVILJOJA
1. Tavallisen vehnän, durumvehnän, rukiin ja ohran keskimääräinen 250 g:n
näyte seulotaan kahdella seulalla, joista toisessa on 3,5 mm:n aukot ja
toisessa 1 mm:n aukot, puoli minuuttia kummallakin.
Tasaisen seulonnan takaamiseksi on suositeltavaa käyttää mekaanista seulaa,
esimerkiksi tärypöytää, johon on asennettu seulat.
3,5 mm:n seulaan jääneet ainekset ja 1,0 mm:n seulan läpäisseet ainekset on
punnittava yhdessä ja niitä pidetään varsinaisina epäpuhtauksina. Jos
3,5 mm:n seulaan jääneet ainekset sisältävät muiden viljojen ryhmään
kuuluvia osia tai perusviljan erityisen isoja jyviä, nämä osat tai jyvät on
laitettava takaisin seulan läpäisseeseen näytteeseen. Seulottaessa 1,0 mm:n
seulalla on tutkittava, löytyykö näytteestä eläviä tuholaisia.
Seulan läpäisseestä näytteestä otetaan erottimen avulla 50—100 g:n näyte.
Tämä osanäyte on punnittava.
Sen jälkeen tämä osanäyte on levitettävä pinsetillä tai sarvilastalla pöydälle ja
poistettava siitä rikkoutuneet jyvät, muut viljat, itäneet jyvät, tuholaisten
vioittamat jyvät, hallan vioittamat jyvät, jyvät, joiden alkiossa on värivikoja,
pilkukkaat jyvät, vieraat siemenet, torajyvät, pilaantuneet jyvät, sienitaudin
vioittamat jyvät, kuoret sekä elävät tuholaiset ja kuolleet hyönteiset.
Jos osanäyte sisältää vielä kuoressa olevia jyviä, ne on kuorittava käsin, ja
näin saatuja kuoria pidetään kuoren osina. Kiviä, hiekkaa ja korren osia
pidetään varsinaisina epäpuhtauksina.
Osanäytettä seulotaan puoli minuuttia: tavallinen vehnä seulotaan 2,0 mm:n
seulan läpi, ruis 1,8 mm:n neulan läpi, durumvehnä 1,9 mm:n seulan läpi ja
ohra 2,2 mm:n seulan läpi. Tämän seulan läpäiseviä aineksia pidetään kuivet-
tuneina jyvinä. Kuivettuneiden jyvien ryhmään kuuluvat hallan vioittamat
jyvät sekä kypsymättömät vihreät jyvät.
2. Maissin 500 g:n keskimääräistä näytettä ja durran 250 g:n keskimääräistä
näytettä ravistellaan 1,0 mm:n seulassa puoli minuuttia. Tutkitaan, löytyykö
näytteestä eläviä tuholaisia ja kuolleita hyönteisiä.
Poistetaan pinsetillä tai sarvilastalla 1,0 mm:n seulaan jääneistä aineksista
kivet, hiekka, korren osat ia muut epäpuhtaudet.
Lisätään näin poistetut epäpuhtaudet aineksiin, jotka ovat läpäisseet 1,0 mm:n
seulan, ja punnitaan ne yhdessä.
Valmistetaan seulan läpäisseestä näytteestä erottimen avulla 100—200 g:n
näyte maissista ja 25—50 g:n näyte durrasta. Punnitaan tämä osanäyte. Sen
jälkeen levitetään osanäyte ohueksi kerrokseksi pöydälle. Poistetaan pinsetin
tai sarvilastan avulla muiden viljojen osat, tuholaisten vioittamat jyvät, hallan
vioittamat jyvät, itäneet jyvät, vieraat siemenet, pilaantuneet jyvät, kuoret,
elävät tuholaiset ja kuolleet hyönteiset.
Sen jälkeen osanäyte seulotaan 4,5 mm:n pyöreäreikäisen seulan läpi maissin
osalta ja 1,8 mm:n pyöreäreikäisen seulan läpi durran osalta. Tämän seulan
läpäisevät ainekset on katsottava rikkoutuneiksi jyviksi.
3. Niiden ainesten ryhmät, jotka eivät ole moitteettoman laatuisia perusviljoja ja
jotka määritetään 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja menetelmiä noudattaen, on
punnittava mahdollisimman tarkasti 0,01 g:n tarkkuudella ja ne on jaettava
prosenttimäärän mukaan keskimääräisestä näytteestä. Tutkimusselosteen
tiedot annetaan 0,1 %:n tarkkuudella. Tutkitaan, löytyykö näytteestä eläviä
tuholaisia.
Pääsääntöisesti jokaisesta näytteestä on tehtävä kaksi määritystä. Niiden
edellä säädettyjen ainesten kokonaismäärä saa poiketa enintään 10 %.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdissa tarkoitetuissa toimenpiteissä on käytettävä seur-
aavaa välineistöä:
a) näytteiden erotin, esimerkiksi kartiomainen tai uurteinen laite;
b) tarkkuusvaaka ja koestusvaaka;
c) 1,0 mm:n, 1,8 mm:n, 1,9 mm:n, 2,0 mm:n, 2,2 mm:n ja 3,5 mm:n seulat
sekä pyöreäreikäiset seulat, joiden reikien läpimitat ovat 1,8 mm ja
4,5 mm. Seulat voidaan asentaa tärypöydälle.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 13
▼B
LIITE IV
KÄYTÄNNÖN VERTAILUMENETELMÄ KOSTEUSPITOISUUDEN
MÄÄRITTÄMISEKSI
1.Periaate
Tuote kuivataan 130—133 ºC:n lämpötilassa tavallisessa ilmanpaineessa
osasten koon mukaan vahvistetun keston ajan.
2.Soveltamisala
Tätä kuivausmenetelmää sovelletaan jauhettujen viljojen osasiin, joista
vähintään 50 % läpäisee 0,5 mm:n seulan ja joista jää seulontajäännöstä
enintään 10 prosenttia 1,0 mm:n pyöreäreikäiseen seulaan. Sitä sovelletaan
myös jauhoihin.
3.Välineistö
Tarkkuusvaaka.
Kosteutta imemättömästä materiaalista valmistettu, helposti puhdistettava
jauhatuslaite, jolla saadaan aikaan nopea, tasainen jauhautuminen ilman
havaittavissa olevaa kuumentumista ja jossa vältetään ulkopuolisen ilman
vaikutus mahdollisimman hyvin ja joka täyttää 2 kohdassa esitetyt vaati-
mukset (esimerkiksi kartiomylly).
Ruostumattomasta metallista tai lasista valmistettu astia, jossa on hiottu
kansi; pinta-alan on oltava sellainen, että näytettä voidaan levittää sille 0,3 g/
cm2.
130—133 ºC:n lämpötilaan (1) säädetty sähkölämmitteinen tasalämpöinen
lämpökaappi, jossa on riittävä tuuletusjärjestelmä (2).
Eksikaattori, jossa on paksu, rei'itetty, metallinen tai posliininen levy ja joka
sisältää tehokasta kuivausainetta.
4.Menetelmä
Kuivaus
Punnitaan etukäteen punnitussa astiassa ± 1 mg:n tarkkuudella sellainen
määrä jauhettua ainetta, joka vastaa noin 5 g:aa pienijyväisiä viljoja ja noin
8 g:aa maissia. Asetetaan astia 130—133 ºC:n lämpötilaan kuumennettuun
lämpökaappiin. Jottei lämpökaapin lämpötila laske liikaa, astia on asetettava
sisään mahdollisimman nopeasti. Annetaan pienijyväisten viljojen kuivua 2
tuntia ja maissin 4 tuntia siitä hetkestä lähtien, jolloin lämpökaappi on
saavuttanut uudelleen 130—133 ºC:n lämpötilan. Otetaan astia pois
lämpökaapista, suljetaan nopeasti kannella, annetaan jäähtyä 30—45
minuutin ajan eksikaattorissa ja punnitaan (punnitukset on tehtävä ± 1 mg:n
tarkkuudella).
5.Laskentamenetelmä ja kaavat
E = näytteen alkumassa grammoina
M = näytteen massa grammoina käsittelyn jälkeenM′= näytteen massa grammoina jauhamisen jälkeen
m = näytteen massa grammoina kuivauksen jälkeen.
Kosteuspitoisuus prosentteina tuotteesta sellaisenaan on yhtä suuri kuin:
— ilman esikäsittelyä (E - m) x 100/E
— esikäsittelyn kanssa
.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 14
(1) Ilman lämpötila lämpökaapin sisäpuolella.
(2) Lämpökaapilla on oltava sellainen lämmityskyky, että 130—133 ºC:n lämpötilaan
etukäteen säädettynä kaapin lämpötila palautuu ennalleen alle 45 minuutissa senjälkeen, kun siihen on asetettu suurin mahdollinen määrä näytteitä kuivumaan samanai-kaisesti.
Lämpökaapin tuuletuksen on oltava sellainen, että kaikkien lämpökaappiin mahtuvien
pienijyväisten viljojen (tavallisen vehnän, durumvehnän, ohran, durran ja rukiin)ryynien näytteiden kahden tunnin kuivauksen jälkeen tai kaikkien lämpökaappiinmahtuvien maissin näytteiden neljän tunnin kuivauksen jälkeen saadut tulokset eroavat
▼B
On tehtävä vähintään kaksi koetta.
6.Toistettavuus
Saman henkilön samanaikaisesti tai lyhyin väliajoin tekemien kahden rinnak-
kaisen määrityksen tulosten välinen ero ei saa olla enemmän kuin 0,15 g
kosteudesta 100 g:n näytteillä. Jos määrä ylitetään, määritykset on toistettava.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 15
▼B
LIITE V
TAVALLISEN VEHNÄN TARTTUMATTOMUUDEN JA KONEESSA
LEIPOUTUVUUDEN VÄHIMMÄISLAADUN MÄÄRITYSMENETELMÄ
1. Otsikko
Menetelmä vehnäjauhon koeleivontaan.
2. Soveltamisala
Menetelmää sovelletaan koejauhatuksessa saatuihin vehnäjauhoihin
hiivalla nostatetun leivän valmistamiseksi.
3. Periaate
Valmistetaan jauhoista, vedestä, hiivasta, suolasta ja sakkaroosista taikina
määrätyssä taikinakoneessa. Taikinan paloittelun ja pyörittelyn jälkeen
taikinapalojen annetaan nousta 30 minuuttia; ne muotoillaan, asetetaan
paistopelleille ja paistetaan määrätyn pituisen loppunostatuksen jälkeen.
Arvioidaan taikinan tekniset ominaisuudet. Leivät arvioidaan niiden tila-
vuuden ja korkeuden perusteella.
4. Ainesosat
4.1 Hiiva
Aktiivinen Saccharomyces cerevisiae -kuivahiiva (DHW-Hamburg-Wans-
beck) tai aines, jolla on samat ominaisuudet.
4.2 Vesijohtovesi
4.3 Sokeri-suola-askorbiinihappoliuos
Liuotetaan 30 ± 0,5 g natriumkloridia (kauppalaatua), 30 ± 0,5 g sakkar-
oosia (kauppalaatua) ja 0,040 ± 0,001 g askorbiinihappoa 800 ± 5 g:aan
vettä. Valmistetaan uusi liuos joka päivä.
4.4 Sokeriliuos
Liuotetaan 5 ± 0,1 g sakkaroosia (kauppalaatua) 95 ± 1 g:aan vettä.
Valmistetaan uusi liuos joka päivä.
4.5 Mallasjauho (jolla on entsymaattinen aktiivisuus)
Kauppalaatua.
5. Laitteet ja välineet
5.1 Leivontahuone
Leivontahuoneen säätöjärjestelmällä on voitava pitää yllä 22—25oC:n
lämpötilaa.
5.2 Jäähdytin
4±2oC:n lämpötilan ylläpitämiseksi.
5.3 Vaaka
Suurin kuormitus 2 kg, tarkkuus 2 g.
5.4 Vaaka
Suurin kuormitus 0,5 kg, tarkkuus 0,1 g.
5.5 Analyysivaaka
Tarkkuus 0,1 × 10–3g.
5.6 Taikinakone
Stephan UMTA 10, jonka sekoittaja on mallia ”Detmold” (Stephan Söhne
GmbH) tai laite, jolla on vastaavat ominaisuudet.
5.7 Nostatuskaappi
Nostatuskaapin säätöjärjestelmällä on voitava pitää yllä 30 ± 1oC:n
lämpötilaa.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 16
▼B
5.8 Avonainen muovilaatikko
Polymetyylimetakrylaattia (Plexiglas, Perspex), sisämitat ovat 25 × 25 cm,
korkeus 15 cm, seinämien paksuus 0,5 ± 0,05 cm.
5.9 Nelikulmaisia muovilevyjä
Polymetyylimetakrylaattia (Plexiglas, Perspex). Vähintään 30 × 30 cm,
paksuus 0,5 ± 0,05 cm.
5.10 Leipomakone
Leipomakone Brabender (Brabender OHG) tai laite, jolla on samat ominai-
suudet.
6. Näytteenotto
ICC-standardin nro 101 mukaan.
7. Suoritus
7.1 Hydrataation määritys
Vedensitomiskyky määritetään ICC-standardin nro 115/1 mukaan.
7.2 Mallasjauhon lisäämisen määritys
Määritetään jauhon sakoluku ISO 3093/1982:n mukaan. Jos sakoluku on
suurempi kuin 250, määritetään lisättävä mallasjauhon määrä sakoluvun
saamiseksi 200:n ja 250:n välille suorittamalla sarja sekoituksia, joissa
jauhoon lisättävä mallasjauhon (4.5) määrä kasvaa. Jos sakoluku on
pienempi kuin 250, ei ole tarpeen lisätä mallasjauhoja.
7.3 Kuivahiivan uudelleen aktivointi
Sokeriliuoksen (4.4) lämpötila nostetaan 35 ± 1oC:een. Kaadetaan 1 paino-
osa aktiivista kuivahiivaa 4 paino-osaan tätä haaleata sokeriliuosta. Ei
hämmennetä. Sekoitetaan tarvittaessa kevyesti.
Annetaan seistä 10 ± 1 minuuttia. Hämmennetään, kunnes saadaan homo-
geeninen suspensio. Tämä suspensio on käytettävä seuraavan 10 minuutin
aikana.
7.4 Jauhon ja nestemäisten ainesten lämpötilojen mukauttaminen
Jauhon ja veden lämpötilat on mukautettava, jotta taikinan lämpötilaksi
saadaan sekoituksen jälkeen 27 ± 1oC.
7.5 Taikinan koostumus
Punnitaan 2 g:n tarkkuudella 10 y/3 g jauhoa sellaisenaan (vastaa 1 kg:aa
jauhoa, jonka vesipitoisuus on 14 %), missä y on farinografikokeessa
käytettävä jauhon määrä (ks. ICC-standardi nro 115, luku 9.1). Punnitaan
0,2 g:n tarkkuudella tarvittava mallasjauhon määrä sakoluvun saamiseksi
200 ja 250 sekunnin välille (7.2).
Punnitaan 430 ± 5 g sokeri-suola-askorbiinihappoliuosta (4.3) ja lisätään
vettä niin, että kokonaismassaksi saadaan (x–9) 10 y/3 g, x (ks. 10.2), jossa
x on farinografikokeessa käytetty veden määrä (ks. ICC-standardi nro 115/
1, luku 9.1). Tämä kokonaismassa (tavallisesti 450—650 g) on
määritettävä 1,5 g:n tarkkuudella.
Punnitaan 90 ± 1 g hiivasuspensiota (7.3).
Merkitään muistiin taikinan kokonaismassa (P), joka on jauhon, sokeri-
suola-askorbiinihappoliuoksen ja veden, hiivasuspension ja mallasjauhon
massojen summa.
7.6 Sekoittaminen
Taikinakoneen lämpötila nostetaan ensin 27 ± 1oC:een käyttämällä riittävä
määrä sopivan lämpöistä vettä.
Nestemäiset ainekset kaadetaan taikinakoneeseen ja levitetään pinnalle
jauho ja mallasjauho.
Taikinakone käynnistetään (nopeus 1, 1400 kierrosta/min), annetaan
pyöriä 60 sekunnin ajan. 20 sekunnin kuluttua sekoituksen aloittamisesta
käännetään taikinakoneen säiliön kanteen kiinnitettyä kaavinta kaksi
kertaa.
Mitataan taikinan lämpötila. Jos se ei ole 26—28oC, poistetaan tämä
taikina ja tehdään uusi sen jälkeen, kun ainesten lämpötilat on mukautettu.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 17
▼B
Arvioidaan taikinoiden ominaisuudet käyttämällä yhtä seuraavista ilmai-
suista:
— tarttumaton ja koneessa leipoutuva
— tarttuva ja koneessa leipoutuva. Jotta taikinaa voitaisiin pitää tarttumat-
tomana ja koneessa leipoutuvana sekoituksen jälkeen, sen on
muodostettava kiinteä massa, joka ei tartu kiinni lähes ollenkaan taiki-
nakoneen säiliön seinämiin ja akseliin. Tämä massa on voitava helposti
koota käsillä ja poistaa säiliöstä yhdellä kertaa ilman huomattavaa
hukkaa.
7.7 Paloittelu ja pyörittely
Punnitaan 2 g:n tarkkuudella kolme taikinapalaa seuraavan kaavan
mukaan:
p = 0,25 P, jossa
p = taikinapalan massa
P = taikinan kokonaismassa.
Pyöritellään paloja välittömästi 15 sekunnin ajan leipomakoneessa (5.10),
ja laitetaan ne sen jälkeen 30 ± 2 minuutiksi ylösalaisin käännetyillä
muovilaatikoilla (5.8) peitetyille muovilevyille (5.9) nostatuskaappiin (5.7).
Taikinapaloja ei saa jauhottaa.
7.8 Muotoilu
Tuodaan muovilevyillä olevat, ylösalaisin käännetyillä laatikoilla peitetyt
taikinapalat lähelle leipomakonetta (5.10) ja muotoillaan jokaista palaa
uudelleen 15 sekunnin ajan. Palaa suojaava kansi poistetaan vasta juuri
ennen muotoilua. Arvioidaan uudestaan taikinan ominaisuudet käyttämällä
toista seuraavista ilmaisuista:
— tarttumaton ja koneessa leipoutuva
— tarttuva ja koneessa leipoutumaton.
Jotta taikinaa voitaisiin pitää tarttumattomana ja koneessa leipoutuvana, se
saa tarttua kiinni säiliön seinämiin vain vähän tai ei lainkaan niin, että
taikina voi laitteen toiminnan ajan pyöriä hyvin itsensä ympäri ja
muodostaa pallon. Toimenpiteen jälkeen taikina ei saa tarttua kiinni leipo-
makoneen säiliön seinämiin, kun kantta tai säiliötä nostetaan.
(7.9; 7.10; 8.)
9. Koeseloste
Koeselosteessa on mainittava:
— taikinan ominaisuudet sekoituksen ja vaivauksen jälkeen,
— sakoluku jauholle, johon ei ole lisätty mallasjauhoa,
— kaikki havaitut poikkeavuudet.
Siinä on mainittava lisäksi:
— käytetty menetelmä,
— kaikki näytteen tunnistamiseen tarvittavat viitteet.
10. Yleisiä huomautuksia
10.110.2 Nestemäisten ainesten määrän laskemiseen käytettävä kaava perustuu seur-
aaviin seikkoihin:
Haluttu koostumus saadaan lisäämällä x ml vettä määrään, joka vastaa
300 g:aa jauhoja, joiden kosteuspitoisuus on 14 %. Koeleivonnassa
käytetään 1 kg jauhoja (joiden vesipitoisuus on 14 %), kun taas x perustuu
300 g:aan jauhoja; siksi koeleivonnassa on tarpeen käyttää x:ää, joka on
jaettu kolmella ja kerrottu 10 g:lla vettä, eli 10 x/3 g.
430 g sokeri-suola-askorbiinihappoliuosta sisältää 15 g suolaa ja 15 g
sokeria. Tämä 430 g:n liuos sisältyy nestemäisiin aineksiin. Jotta taikinaan
lisättäisiin 10 x/3 g vettä, on lisättävä (10x/3 + 30)g nestemäisiä aineksia,
jotka koostuvat 430 g:sta sokeri-suola-askorbiinihappoliuosta ja lisätystä
vesimäärästä.
Vaikka osa hiivasuspensioon lisätystä vedestä imeytyy hiivaan, tämä
suspensio sisältää myös vapaata vettä. Oletetaan, että 90 g hiivasuspensiota
sisältää 60 g vapaata vettä. Tämän vuoksi nestemäisten ainesten määrää on
korjattava hiivasuspensiossa olevan 60 g:n vesimäärän osalta, joten on
lisättävä 10 x3 g plus 30 miinus 60 g. Siitä saadaan: (10 x/2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 18
▼B
3 + 30) P 60 = 10x/3 P 30 = (x/3 – 3)10 = (x – 9)10/3, toisin sanoen 7.5
kohdan kaava. Jos esimerkiksi farinografikokeessa käytetty vesimäärä x on
165 ml, tämä arvo sijoitetaan kaavaan niin, että 430 g:aan sokeri-suola-
askorbiinihappoliuosta on lisättävä vettä, kunnes kokonaismassaksi tulee:
(165 - 9) 10/3 = 156 × 10/3 = 520 g.
10.3 Menetelmää ei voida soveltaa suoraan vehnään. Vehnän leipoutuvuuden
määrittämisessä noudatettava suoritustapa on seuraava:
Puhdistetaan vehnänäyte ja määritetään puhdistetun vehnän vesipitoisuus.
Vehnän vesipitoisuutta ei tarvitse säätää, jos sen vesipitoisuus on
15,0—16,0 %. Muussa tapauksessa säädetään vehnän vesipitoisuus
15,5 ± 0,5 %:iin vähintään kolme tuntia ennen jauhamista.
Vehnä jauhetaan jauhoksi käyttämällä laboratoriomyllyjä Buhler MLU 202
tai Brabender Quadrumat Senior tai muuta samanlaista laitetta, jolla on
samat ominaisuudet.
Valitaan jauhatusmenetelmä, jolla saadaan jauhoa, jonka jauhatusaste on
vähintään 72 % ja jonka tuhkapitoisuus on 0,50—0,60 % kuiva-aineesta.
Määritetään jauhon tuhkapitoisuus komission asetuksen (EY) N:o 1501/95
liitteen I mukaisesti (EYVL L 147, 30.6.1995, s. 7) ja vesipitoisuus tämän
asetuksen mukaisesti. Lasketaan jauhatusaste seuraavan yhtälön mukaan:
E = [((100 - f) F)/(100 - w) W] × 100 %
jossa:E = jauhatusaste,
f = jauhon vesipitoisuus,w = vehnän vesipitoisuus,F = tuotettu jauhon massa, jonka vesipitoisuus on f,
W = jauhettu vehnän massa, jonka vesipitoisuus on w.
Huomautus: Käytettyjä aineksia ja välineitä koskevat tarkemmat tiedot on
lueteltu 31 päivänä maaliskuuta 1977 tehdyssä asiakirjassa T/77/300, jonka
on julkaissut Instituut voor Graan, Meel en Brood, TNO-Postbus 15,
Wageningen, Alankomaat.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 19
▼B
LIITE VI
LÄPIKUULTAVUUTENSA MENETTÄNEIDEN JYVIEN MÄÄRÄN
MÄÄRITYSMENETELMÄ
1.Periaate
Määritettäessä kokonaan tai osittain läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien
määrä käytetään ainoastaan osaa näytteestä. Jyvät leikataan Pohlin jyväleik-
kurilla.
2.Välineet
— Pohlin jyväleikkuri tai vastaava,
— pinsetit, skalpelli,— allas tai kyvetti.
3.Suoritus
a) Tutkimus suoritetaan 100 g:n näytteelle sen jälkeen, kun siitä on erotettu
ainekset, jotka eivät ole moitteettoman laatuista perusviljaa.
b) Levitetään näyte altaaseen ja homogenoidaan hyvin.
c) Laitetaan jyväleikkuriin levy ja levitetään sen jälkeen kourallinen jyviä
ristikolle. Taputellaan voimakkaasti niin, että kussakin kolossa on
ainoastaan yksi jyvä. Lasketeaan liikkuvaa osaa jyvien pitämiseksi paikal-
laan ja leikataan jyvät.
d) Käsitellään tällä tavalla levyjä, niin että vähintään 600 jyvää on leikattu.
e) Lasketaan kokonaan tai osittain läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien
lukumäärä.
f) Lasketaan kokonaan tai osittain läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien
prosenttimäärä.
4.Tulosten ilmaiseminen
I = niiden ainesten massa grammoina, jotka eivät ole moitteettoman
laatuista perusviljaa.
M = kokonaan tai osittain läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien
prosenttimäärä tutkituista, puhdistetuista jyvistä.
5.Tulos
Kokonaan tai osittain läpikuultavuutensa menettäneiden jyvien prosent-
timäärä näytteestä:
2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 20
▼B
LIITE VII
TAULUKKO I
Hinnankorotukset kosteuspitoisuuden mukaan
Kosteuspitoisuus
(%)Hinnankorotus
(euroa/t)
13,4 0,1
13,3 0,2
13,2 0,3
13,1 0,4
13,0 0,512,9 0,6
12,8 0,7
12,7 0,8
12,6 0,9
12,5 1,0
12,4 1,1
12,3 1,2
12,2 1,3
12,1 1,4
12,0 1,5
11,9 1,6
11,8 1,7
11,7 1,8
11,6 1,9
11,5 2,0
11,4 2,1
11,3 2,2
11,2 2,3
11,1 2,4
11,0 2,5
10,9 2,610,8 2,7
10,7 2,8
10,6 2,9
10,5 3,0
10,4 3,1
10,3 3,2
10,2 3,3
10,1 3,4
10,0 3,5
TAULUKKO II
Hinnanalennukset kosteuspitoisuuden mukaan
Kosteuspitoisuus
(%)Hinnanalennus
(euroa/t)
14,5 1,0
14,4 0,8
14,3 0,62000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 21
▼B
Kosteuspitoisuus
(%)Hinnanalennus
(euroa/t)
14,2 0,4
14,1 0,2
TAULUKKO III
Hinnanalennukset ominaispainon mukaan
ViljaOminaispaino
(kg/hl)Hinnanalennus
(euroa/t)
Tavallinen vehnä alle 76—75 0,5
alle 75—74 1,0
alle 74—73 1,5
Ohra alle 64—62 1,0
TAULUKKO IV
Hinnanalennus valkuaispitoisuuden mukaan
(euroa/t)
Valkuaispitoisuus (1)
(N × 5,7)Markkinointi-
vuosi 2000/
2001Markkinointi-
vuosi 2001/
2002Markkinointi-
vuosi 2002/
2003 ja sitä
seuraavat
alle 11,5—11,0 1,5 2,0 2,5
alle 11,0—10,5 3,0 4,0 5
alle 10,5—10,3 5,0 5,0alle 10,3—10,0 5,0
(1) Prosenttia kuiva-aineesta.2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 22
▼B
LIITE VIII
Menetelmä interventioelinten durraan soveltaman hinnanalennuksen
määrittämiseksi
1.Perustiedot
P = näytteen tanniinipitoisuuden prosenttiosuus kuiva-aineesta,
0,4 % = tanniinin prosenttiosuus, jonka ylittyessä sovelletaan hinnanalen-
nusta,
11 % (1) = hinnanalennus, joka vastaa 1%:a tanniinia kuiva-aineesta.
2.Hinnanalennuksen laskutapa
Interventiohintaan sovellettava, euroina ilmoitettu hinnanalennus lasketaan
seuraavasti:
11 (P - 0,40)2000R0824 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 23
(1) Hinnanalennus 1 000 g:sta kuiva-ainetta lasketun tanniinipitoisuuden mukaan:
a) muuntokelpoinen energia (siipikarja) 1 000 g:ssa durran kuiva-ainetta, jonka teoreet-
tinen tanniinipitoisuus on 0 %: 3 917 kilokaloria;
b) 1 000 g:ssa durran kuiva-ainetta olevasta muuntokelpoisesta energiasta (siipikarja)
vähennetään tanniinin ylimääräinen prosenttiyksikkö: 419 kilokaloria;
c) prosenttiyksikköinä ilmoitettu ero interventioelimen haltuunottamalle durralle
vahvistetun enimmäistanniinipitoisuuden ja vakiolaatuisen durran tanniinipitoi-suuden välillä: 1,0 – 0,30 = 0,70;
d) prosentteina ilmoitettu ero tanniinipitoisuudeltaan 1,0 prosenttia olevan durran
muuntokelpoisen energian (siipikarja) ja vakiolaatuisen durran (0,30 %) tanniinipi-
toisuuden välillä;
e) hinnanalennus, joka vastaa 1 prosentin tanniinipitoisuutta kuiva-aineessa
0,30 % ylittävältä osuudelta