1993L0007 — FI — 21.03.1997 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/7/ETY,
annettu 15 päivänä maaliskuuta 1993,
jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta
(EYVL L 74, 27.3.1993, s. 74)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Euroopan parlamentin ja Neuvoston direktiivi 96/100/EY, annettu 17
päivänä helmikuuta 1997 L60 59 1.3.1997
Huom. TämäkonsolidoituversioviittaaEuroopanlaskentayksikköönja/taiecuun.Nämäviittauksettuleeymmärtää1päivästä
tammikuuta1999lähtienviittauksenaeuroon—neuvostonasetus(ETY)N:o3308/80(EYVLL345,20.12.1980,s.1)janeuvoston asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).
1993L0007 — FI — 21.03.1997 — 001.001 — 2
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/7/ETY,
annettu 15 päivänä maaliskuuta 1993,
jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palaut-
tamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen jaerityisesti sen 100 a artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(
1),
toimii yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen8aartiklassamäärätäänsisämarkkinoidentoteut-
tamisesta viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1993; sisämarkkinat käsi-ttävätalueen,jollaeiolesisäisiärajojajajollatavaroiden,henkilöiden,palvelujenjapääomienvapaaliikkuvuustaataanperustamissopimuksenmääräysten mukaisesti,
perustamissopimuksen 36 artiklan nojalla ja sen rajoissa jäsenvaltioilla
onvuoden1992jälkeenoikeusmääritelläkansallisaarteensajamahdol-lisuus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet niiden suojelemiseksi tälläalueella, jolla ei ole sisäisiä rajoja,
on siten tarpeen ottaa käyttöön järjestelmä, jonka avulla jäsenvaltiot
voivat varmistaa 36 artiklassa tarkoitettujen ”kansallisaarteiksi” luoki-teltujenjaheidänalueeltaanedellätarkoitettujenkansallistentoimenpi-teiden tai kulttuuriesineiden viennistä 9 päivänä joulukuuta 1992annetunneuvostonasetuksen(ETY)N:o3911/92(
4)vastaisestivietyjen
kulttuuriesineiden palauttamisen alueelleen; järjestelmän toteuttaminenolisitehtävämahdollisimmanyksinkertaisestijatehokkaasti;ontarpeenpalauttamista koskevan yhteistyön helpottamiseksi rajoittaa tämänjärjestelmän soveltamisala kulttuuriesineiden yhteisiin luokkiin; tämändirektiivin liitteen tarkoituksena ei siten ole määritellä 36 artiklassatarkoitettuja ”kansallisaarteisiin” luokiteltavia esineitä vaan ainoastaanesineluokkia, jotka voidaan luokitella sellaisiksi ja joita tässä direktii-vissä tarkoitettu palauttamismenettely voi siten koskea,
tämän direktiivin olisi myös katettava kansallisaarteiksi luokiteltavat
kulttuuriesineet, jotka kuuluvat olennaisena osana julkisiin kokoelmiintai kirkollisten laitosten tavaraluetteloihin, mutta jotka eivät sisällyyhteisiin luokkiin,
olisi tarpeen saada aikaan jäsenvaltioiden välistä kansallisaarteita
koskevaa hallinnollista yhteistyötä, joka liittyisi tiiviisti varastettujentaideteosten alalla tehtävään yhteistyöhön ja johon kuuluisi erityisestikadonneiden, varastettujen ja laittomasti alueelta vietyjen kansallisaar-teisiinjajulkisiinkokoelmiinkuuluvienkulttuuriesineidenkirjaaminenInterpolin tai muiden samanlaisia luetteloita laativien toimivaltaistenlaitosten kanssa,
tällä direktiivillä käyttöön otettava menettely on ensimmäinen askel
jäsenvaltioiden välisessä tämän alan yhteistyössä sisämarkkinoilla;tavoitteenaonalankansallisenlainsäädännönvastavuoroinentunnusta-minen;senvuoksiontarpeensäätääerityisesti,ettäkomissiotaavustaaneuvoa-antava komitea, ja
(1) EYVL N:o C 53, 28.2.1992, s. 11 ja
EYVL N:o C 172, 8.7.1992, s. 7
(2) EYVL N:o C 176, 13.7.1992, s. 129 ja
EYVL N:o C 72, 15.3.1993
(3) EYVL N:o C 223, 31.8.1992, s. 10
(4) EYVL N:o L 395, 31.12.1992, s. 1
1993L0007 — FI — 21.03.1997 — 001.001 — 3
▼B
asetuksessa (ETY) N:o 3911/92 säädetään yhdessä tämän direktiivin
kanssa yhteisön järjestelmästä jäsenvaltioiden kulttuuriesineiden suoje-lemiseksi; päivän, josta alkaen jäsenvaltioiden on noudatettava tätädirektiiviä, on oltava niin lähellä kuin mahdollista kyseisen asetuksenvoimaantulopäivää; eräät jäsenvaltiot tarvitsevat pidemmän kaudenottaen huomioon niiden oikeudellisen järjestelmän luonteen ja tämändirektiivin täytäntöön panemiseksi niiden lainsäädäntöön tehtävienmuutosten laajuuden,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1) ”kulttuuriesineellä”
— esinettä,jokaonluokiteltuennensenlaitontaviemistäjäsenval-
tion alueelta tai sen jälkeen ”taiteelliseksi, historialliseksi taiarkeologiseksikansallisaarteeksi”jokolainsäädännöntaiperusta-missopimuksen 36 artiklassa tarkoitettujen kansallisten hallinto-menettelyjen mukaisesti
ja
— joka kuuluu yhteen liitteessä tarkoitettuun luokkaan tai joka ei
kuulu mihinkään luokkaan, mutta joka on olennainen osa:
— julkisiakokoelmia,jotkaesiintyvätmuseoidentavarakokoel-
missa, arkistoissa tai kirjastojen suojelukokoelmissa.
Tässädirektiivissätarkoitetaan”julkisillakokoelmilla”koko-
elmia, jotka ovat jäsenvaltion, jäsenvaltion paikallisen taialueellisen viranomaisen tai jäsenvaltion alueella sijaitsevanlaitoksenomistuksessajajotkaonluokiteltujulkisiksijäsen-valtionlainsäädännönmukaisesti,joslaitosontuonjäsenval-tiontaipaikallisentaialueellisenviranomaisenomistuksessataijosjäsenvaltiotaijompikumpiviranomainenrahoittaasitämerkittävällä tavalla,
— kirkollisten laitosten tavaraluetteloita;
2) ”laittomasti jäsenvaltion alueelta viedyllä”
— jäsenvaltion alueelta viemistä tuon jäsenvaltion kansallisaar-
teidensuojeluakoskevanlainsäädännöntaiasetuksen(ETY)N:o3911/92 vastaisesti
tai
— palauttamatta jättämistä laillisen tilapäisen siirron määräajan
päätyttyä tai tämän tilapäisen siirron jonkin muun edellytyksenrikkomista;
3) ”vaatimuksenesittäneelläjäsenvaltiolla”jäsenvaltiota,jonkaalueelta
kulttuuriesine on laittomasti viety;
4) ”vaatimuksen kohteena olevalla jäsenvaltiolla” jäsenvaltiota, jonka
alueella toisesta jäsenvaltiosta laittomasti viety kulttuuriesine on;
5) ”palauttamisella” kulttuuriesineen fyysistä palauttamista vaati-
muksen esittäneen jäsenvaltion alueelle;
6) ”omistajalla” henkilöä, joka fyysisesti pitää kulttuuriesinettä hallus-
saan omaan lukuunsa;
7) ”hallussapitäjällä” henkilöä, joka fyysisesti pitää kulttuuriesinettä
hallussaan muiden lukuun.
2 artikla
Jäsenvaltionalueeltalaittomastiviedytkulttuuriesineetpalautetaantässä
direktiivissäsäädettyämenettelyäjasäädettyjäedellytyksiänoudattaen.
3 artikla
Jäsenvaltiononnimitettäväyksitaiuseampikeskusviranomainenhoita-
maan tässä direktiivissä säädettyjä tehtäviä.
1993L0007 — FI — 21.03.1997 — 001.001 — 4
▼B
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki tämän artiklanmukaisesti nimittämänsä keskusviranomaiset.
Komissio julkaisee luettelon näistä keskusviranomaisista sekä niitä
koskevista muutoksista Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-
sarjassa.
4 artikla
Jäsenvaltioiden keskusviranomaisten on tehtävä yhteistyötä ja edistet-
tävä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisiä neuvotteluja.Viimeksi mainitut huolehtivat erityisesti seuraavista tehtävistä:
1) tutkivat vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion pyynnöstä määrätyn
laittomastialueeltaviedynkulttuuriesineenjaomistajanja/taihallus-sapitäjänhenkilöllisyyden.Pyynnönonsisällettäväkaikkitarvittavat,tutkimusta helpottavat tiedot, varsinkin esineen tosiasiallisesta taioletetusta olinpaikasta;
2) ilmoittavat kyseisille jäsenvaltioille kulttuuriesineiden löytymisestä
niidenalueelta,javoidaankoesineidenkohtuullisinperusteinolettaaviedyn laittomasti toisen jäsenvaltion alueelta;
3) antavat vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion toimivaltaisille viran-
omaisille mahdollisuuden tarkastaa, onko kyseinen esine kulttuuri-esine,jostarkastussuoritetaan2alakohdassatarkoitetunilmoituksenantamisestakahdenkuukaudenkuluessa.Jostarkastustaeisuoritetasäädetyssä määräajassa, 4 ja 5 alakohtaa ei enää sovelleta;
4) toteuttavat kyseisen jäsenvaltion kanssa kaikki aiheelliset toimenpi-
teet kulttuuriesineen fyysiseksi suojelemiseksi;
5) estävätaiheellisinväliaikaisintoimenpiteinkulttuuriesineenpalautta-
misen välttämiseen tähtäävät toimenpiteet;
6) toimivat palauttamisasiassa välittäjänä omistajan ja/tai hallussapi-
täjän ja vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion välillä. Vaatimuksenkohteena olevan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivattämän rajoittamatta 5 artiklan soveltamista helpottaa välitysmenet-telyn toteuttamista vaatimuksen kohteena olevan jäsenvaltion lain-säädäntöänoudattaen,josvaatimuksenesittänytjäsenvaltiojaomis-taja ja hallussapitäjä antavat siihen virallisen suostumuksensa.
5 artikla
Vaatimuksen esittänyt jäsenvaltio voi nostaa kanteen omistajaa tai
tämän asemesta hallussapitäjää vastaan vaatimuksen kohteena olevanjäsenvaltion toimivaltaisessa tuomioistuimessa alueelta laittomastiviedyn kulttuuriesineen palauttamiseksi.
Kanne voidaan nostaa ainoastaan, jos palauttamiskanteen vireillepane-
vaan asiakirjaan on liitetty:
— asiakirja,jossakuvaillaanpyynnönkohteenaolevaesinejatodetaan
sen olevan kulttuuriesine,
— vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten
ilmoitus siitä, että kulttuuriesine on viety laittomasti alueelta.
6 artikla
Vaatimuksenesittäneenjäsenvaltionkeskusviranomaisenonviipymättä
ilmoitettava vaatimuksen kohteena olevan jäsenvaltion keskusvirano-maiselle palauttamiskanteen nostamisesta kyseisen esineen palautta-misen varmistamiseksi.
Vaatimuksen kohteena olevan jäsenvaltion keskusviranomaisen on
ilmoitettavaasiastaviipymättämuidenjäsenvaltioidenkeskusviranomai-sille.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä lainsäädännössään, että tässä direk-
tiivissä säädetty palauttamiskanne on nostettava vuoden kuluessa siitäpäivästä,jonavaatimuksenesittänytjäsenvaltiosaitietoonsakulttuuries-ineen olinpaikan ja sen omistajan tai hallussapitäjän henkilöllisyyden.
1993L0007 — FI — 21.03.1997 — 001.001 — 5
▼B
Palauttamiskanne on joka tapauksessa nostettava kolmenkymmenen
vuoden kuluessa siitä päivästä, jona kulttuuriesine vietiin laittomastivaatimuksen esittäneestä jäsenvaltiosta. Kuitenkin jos kyseessä ovat 1artiklan 1 alakohdassa tarkoitettuihin julkisiin kokoelmiin kuuluvatesineet tai kirkolliset esineet jäsenvaltioissa, joissa ne ovat kansallisenlainsäädännön mukaisesti erityissuojeluksessa, palauttamiskanne onnostettava 75 vuoden kuluessa, paitsi niissä jäsenvaltioissa, joissakanteelleeioleasetettumääräaikaataijoskahdenvälisissäsopimuksissaon vahvistettu määräajaksi enemmän kuin 75 vuotta.
2. Palauttamiskannetta ei voi nostaa, jos vienti vaatimuksen esittä-
neestä jäsenvaltiosta ei kanteen noston hetkellä enää ole laiton.
8 artikla
Jollei7ja13artiklastamuutajohdu,kyseisenkulttuuriesineenpalautta-
misestamääräätoimivaltainentuomioistuin,josesineentodetaanolevan1 artiklan 1 alakohdassa tarkoitettu kulttuuriesine ja jos se on vietylaittomasti kansalliselta alueelta.
9 artikla
Jos esine määrätään palautettavaksi, vaatimuksen kohteena olevan
jäsenvaltiontoimivaltainentuomioistuinmyöntääomistajallekohtuulli-seksikatsomansakorvauksentapauksenolosuhteidenmukaisesti,josseon vakuuttunut siitä, että omistaja on noudattanut tarvittavaa huolelli-suutta hankkiessaan esineen.
Todistustaakka määräytyy vaatimuksen kohteena olevan jäsenvaltion
lainsäädännön mukaisesti.
Lahjoituksen tai perinnön osalta omistaja ei ole edullisemmassa
asemassa kuin se henkilö, jolta hän hankki esineen kyseisellä tavalla.
Vaatimuksen esittäneen jäsenvaltion on maksettava korvaus esineen
palauttamisen yhteydessä.
10 artikla
Aiheutuneet kustannukset kulttuuriesineen palauttamisesta määräävän
päätöksen täytäntöönpanosta lankeavat vaatimuksen esittäneelle jäsen-valtiolle. Samaa sovelletaan 4 artiklan 4 alakohdassa tarkoitettuihintoimenpiteisiin.
11 artikla
Edellä 9 artiklassa tarkoitetun kohtuullisen korvauksen ja 10 artiklassa
tarkoitettujen kustannusten maksaminen ei rajoita vaatimuksen esittä-neenjäsenvaltionoikeuttavaatianäidenrahamäärienkorvaamistaniiltähenkilöiltä, jotka ovat vastuussa kulttuuriesineen laittomasta viennistäsen alueelta.
12 artikla
Kulttuuriesineenomistuspalauttamisenjälkeenmääräytyyvaatimuksen
esittäneen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
13 artikla
Tätädirektiiviäsovelletaanainoastaankulttuuriesineisiin,jotkaonlait-
tomastivietyjäsenvaltionalueelta1päivästätammikuuta1993alkaen.
14 artikla
1. Jäsenvaltio voi ulottaa palauttamisvelvollisuuden myös muihin
kulttuuriesineiden luokkiin kuin liitteessä tarkoitettuihin.
2. Jäsenvaltio voi soveltaa tässä direktiivissä säädettyä järjestelmää
ennen1päiväätammikuuta1993muidenjäsenvaltioidenalueiltalaitto-masti vietyjä kulttuuriesineitä koskeviin palauttamispyyntöihin.
1993L0007 — FI — 21.03.1997 — 001.001 — 6
▼B
15 artikla
Tämädirektiivieirajoitavaatimuksenesittäneenjäsenvaltionja/taikult-
tuuriesineen omistajan, jolta esine varastettiin, jäsenvaltioiden kansal-lisenlainsäädännönmukaisestimahdollisestivireillepanemiasiviili-tairikosoikeudenkäyntejä.
16 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka kolmas vuosi,
ensimmäisen kerran helmikuussa 1996, kertomus tämän direktiivintäytäntöönpanosta.
2. Komissio esittää joka kolmas vuosi Euroopan parlamentille,
neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle arviointikertomuksen tämändirektiivin täytäntöönpanosta.
3. Neuvosto tutkii tämän direktiivin tehokkuutta kolmen vuoden
soveltamisen jälkeen ja tekee tarvittaessa komission ehdotuksestaaiheelliset muutokset.
4. Joka tapauksessa neuvosto tutkii komission ehdotuksesta joka
kolmas vuosi ja tarvittaessa saattaa ajan tasalle liitteessä tarkoitetutrahamäärät yhteisön taloudellisten ja rahapoliittisten indikaattorienmukaisesti.
17 artikla
Komissiotaavustaaasetuksen(ETY)N:o3911/928artiklallaperustettu
komitea.
Komiteatutkiikaikkitämändirektiivinliitteenmääräystensoveltamista
koskevat kysymykset, jotka komitean puheenjohtaja saattaa käsiteltä-väksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
18 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyt-
tämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan yhdeksänkuukauden kuluessa sen antamisesta, lukuun ottamatta Belgian kunin-gaskuntaa, Saksan liittotasavaltaa ja Alankomaiden kuningaskuntaa,joiden on noudatettava tätä direktiiviä viimeistään 12 kuukautta senantamisesta lukien. Niiden on ilmoitettava siitä komissiolle.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviintainiitävirallisestijulkaistaessaniihinonliitettäväviittaustähändirektiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittauksettehdään.
19 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
1993L0007 — FI — 21.03.1997 — 001.001 — 7
▼B
LIITE
Esineluokat, joita tarkoitetaan 1 artiklan 1 alakohdan toisessa luetelmakoh-
dassa ja joihin perustamissopimuksen 36 artiklassa tarkoitettujen ”kansalli-saarteiksi” luokiteltujen esineiden on kuuluttava, jotta ne voidaan palauttaa
tämän direktiivin mukaisesti
A.1. Arkeologiset esineet, jotka ovat yli 100 vuotta vanhoja ja jotka ovat
peräisin:
— maalla ja veden alla tehdyistä kaivauksista ja löydöistä,
— arkeologisilta paikoilta,— arkeologisista kokoelmista.
2. Taiteellisiin, historiallisiin tai uskonnollisiin monumentteihin olennai-
senaosanakuuluvatosat,jotkaonsaatuniitäosiinhajottamallajajotkaovat yli 100 vuotta vanhoja.
▼
M1
3. Taulut ja maalaukset, jotka eivät kuulu 3 A tai 4 luokkaan ja jotka on
tehtykokonaankäsinmilletahansamateriaalillejakäyttäenmitätahansatekniikkaa(
1)
3 A. Vesiväri-, guassi- ja pastellimaalaukset, jotka on tehty kokonaan käsin
mille tahansa materiaalille(1)
4. Mosaiikit,jotkaontehtykokonaankäsinmistätahansaaineestajajotka
eivätkuulu1tai2luokkaan,sekäpiirustukset,jotkaontehtykokonaankäsinmilletahansamateriaalillejakäyttäenmitätahansatekniikkaa(
1)
▼B
5. Alkuperäiset kaiverrukset, painotyöt, serigrafiat ja litografiat ja niiden
matriisit sekä alkuperäiset julisteet(1).
6. Alkuperäisetpatsaatjaveistoksetjaniistäalkuperäistämenetelmääkäyt-
täen tehdyt jäljennökset(1), lukuun ottamatta 1 luokkaan kuuluvia.
7. Valokuvat, filmit ja niiden negatiivit(1).
8. Inkunaabelitjakäsikirjoitukset,joihinkuuluvatmaantieteellisetkartatja
musiikkisävellykset, joko yksittäin tai kokoelmina(1).
9. Kirjat, yli 100 vuotta vanhat, yksittäin tai kokoelmina.
10. Painetut maantieteelliset kartat, yli 200 vuotta vanhat.11. Kaikenlaisetarkistot,joihinkuuluuyli50vuottavanhojaosiajajotkaon
tehty millä välineellä tahansa.
12. a) Kokoelmat(
2)jaeläintieteellisten,kasvitieteellisten,mineralogistenja
anatomisten kokoelmien näytekappaleet;
b) kokoelmat(3),jotkaovathistoriallisesti,paleontologisesti,etnografi-
sesti tai numismaattisesti kiinnostavia.
13. Kulkuvälineet, yli 75 vuotta vanhat.14. Muut antiikkiesineet, jotka eivät kuulu A1-A13 alakohdassa tarkoitet-
tuihin luokkiin ja jotka ovat yli 50 vuotta vanhoja.
(1) Yli 50 vuotta vanhat eivätkä kuulu tekijöilleen.
(2) Kuten tuomioistuin määritteli tapauksen 252/84 tuomiossa:”Kokoelmaesineet, joita
tarkoitetaan yhteisen tullitariffin nimikkeessä 99.05, ovat esineitä, joilla on vaadittavatominaisuudet kokoelmaan hyväksymistä varten, eli esineet, jotka ovat suhteellisenharvinaisia, joita ei käytetä tavanomaisesti alkuperäiseen tarkoitukseensa, jotkakuuluvat samantapaisten käyttöesineiden kaupasta erillisen kaupankäynnin piiriin jajoiden arvo on korkea.”
(
3) Kuten tuomioistuin määritteli tapauksen 252/84 tuomiossa:”Kokoelmaesineet, joita
tarkoitetaan yhteisen tullitariffin nimikkeessä 99.05, ovat esineitä, joilla on vaadittavatominaisuudet kokoelmaan hyväksymistä varten, eli esineet, jotka ovat suhteellisenharvinaisia, joita ei käytetä tavanomaisesti alkuperäiseen tarkoitukseensa, jotkakuuluvat samantapaisten käyttöesineiden kaupasta erillisen kaupankäynnin piiriin jajoiden arvo on korkea.”
1993L0007 — FI — 21.03.1997 — 001.001 — 8
▼B
A1-A14 alakohdassa tarkoitettuihin luokkiin kuuluviin kulttuuriesineisiin
sovelletaan tätä direktiiviä ainoastaan, jos niiden arvo on yhtä suuri taisuurempi kuin B kohdassa tarkoitettu rahallinen kynnys.
B.Rahallinen kynnys, jota sovelletaan tiettyihin A kohdassa tarkoitettuihin
luokkiin (ecuissa):
ARVO: 0 (nolla)
— 1 (Arkeologiset esineet)
— 2 (Osiin hajotetut monumentit)— 8 (Inkunaabelit ja käsikirjoitukset)— 11 (Arkistot)
15000
— 4 (Mosaiikit ja piirustukset)
— 5 (Kaiverrukset)— 7 (Valokuvat)— 10 (Painetut maantieteelliset kartat)
▼
M1
30000
— 3 A (vesiväri-, guassi- ja pastellimaalaukset)
▼B
50000
— 6 (Patsaat)
— 9 (Kirjat)— 12 (Kokoelmat)— 13 (Kulkuvälineet)— 14 (Kaikki muut esineet)
150000
— 3 (Taulut)
Rahallistaarvoakoskevienedellytystenmahdollinentäyttyminenarvioidaan
palauttamispyyntöätehtäessä.Rahallinenarvoonesineenarvovaatimuksenesittäneessä jäsenvaltiossa.
Liitteessä ecuina ilmaistut arvot muunnetaan kansalliseksi valuutaksi 1
päivänä tammikuuta 1993 .