02021R0947 — FI — 14.06.2021 — 000.002

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B ►C1 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2021/947, annettu 9 päivänä kesäkuuta 2021, naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen – Globaali Eurooppa perustamisesta, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 466/2014/EU muuttamisesta ja kumoamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1601 ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 480/2009 kumoamisesta ◄ (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 209 14.6.2021, s. 1)





Oikaistu:









▼B

▼C1

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2021/947,

annettu 9 päivänä kesäkuuta 2021,

naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen – Globaali Eurooppa perustamisesta, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 466/2014/EU muuttamisesta ja kumoamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1601 ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 480/2009 kumoamisesta

▼B

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Tällä asetuksella perustetaan naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön väline – Globaali Eurooppa, jäljempänä ’väline’, mukaan lukien Euroopan kestävän kehityksen rahasto plus, jäljempänä ’EKKR+’, ja ulkosuhdetoimien takuujärjestely vuosia 2021–2027 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen ajaksi.

Siinä vahvistetaan välineen tavoitteet, talousarvio vuosiksi 2021–2027, unionin rahoituksen muodot ja tällaisen rahoituksen myöntämistä koskevat säännöt.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

1) ’suuntaa-antavalla maaohjelmalla’ yhden maan kattavaa suuntaa-antavaa ohjelmaa;

2) ’useita maita kattavalla suuntaa-antavalla ohjelmalla’ useamman kuin yhden maan kattavaa suuntaa-antavaa ohjelmaa;

3) ’alueellisella suuntaa-antavalla ohjelmalla’ useamman maan kattavaa suuntaa-antavaa ohjelmaa, joka kattaa useamman kuin yhden kolmannen maan samalla 4 artiklan 2 kohdassa säädetyllä maantieteellisellä alueella;

4) ’alueiden välisellä suuntaa-antavalla ohjelmalla’ useamman maan kattavaa suuntaa-antavaa ohjelmaa, joka kattaa useamman kuin yhden kolmannen maan 4 artiklan 2 kohdassa säädetyiltä eri maantieteellisiltä alueilta;

5) ’rajatylittävällä yhteistyöllä’ yhteistyötä yhden tai useamman jäsenvaltion sekä unionin ulkoisten maa- ja merirajojen lähialueilla sijaitsevan yhden tai useamman kolmannen maan tai alueen välillä, ja sen katsotaan kattavan myös monikansallisen yhteistyön laajoilla valtioiden rajat ylittävillä alueilla tai merialueilla sekä alueiden välisen yhteistyön Euroopan parlamentin ja neuvoston Euroopan aluekehitysrahastosta ja ulkoisista rahoitusvälineistä tuettavaa Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitetta (Interreg) koskevista erityissäännöksistä annettavan asetuksen, jäljempänä ’Interreg-asetus’, mukaisesti;

6) ’oikeussubjektilla’ luonnollista henkilöä tai unionin, kansallisen tai kansainvälisen oikeuden perusteella muodostettua ja tunnustettua oikeushenkilöä, jolla on oikeushenkilöllisyys ja kelpoisuus omissa nimissään käyttää oikeuksia ja jolle voidaan asettaa velvoitteita, tai varainhoitoasetuksen 197 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettua yhteisöä, jolla ei ole oikeushenkilöllisyyttä;

7) ’kansalaisyhteiskunnan järjestöllä’ monenlaisia toimijoita, joilla on useita eri tehtäviä ja valtuuksia, jotka voivat vaihdella ajan mittaan ja instituutioiden ja maiden välillä, ja joihin lukeutuvat kaikki valtiosta riippumattomat, voittoa tavoittelemattomat, itsenäiset ja väkivallattomat rakenteet, joita ihmiset ovat muodostaneet yhteisiä, myös poliittisia, kulttuurisia, uskonnollisia, ympäristöön liittyviä, sosiaalisia ja taloudellisia tavoitteita ja ihanteita edistääkseen ja jotka toimivat paikallisella, kansallisella, alueellisella tai kansainvälisellä tasolla ja jotka koostuvat virallisista ja epävirallisista kaupunki- ja maaseutujärjestöistä;

8) ’paikallisilla viranomaisilla’ muun muassa keskushallintotasoa alempia julkisia laitoksia, joilla on oikeushenkilön asema ja jotka ovat osa valtion rakenteita, kuten kylät, kunnat, piirikunnat, läänit, maakunnat tai alueet, jotka ovat vastuussa kansalaisille toiminnastaan ja muodostuvat yleensä sellaisesta päätöksenteosta vastaavasta elimestä, kuten valtuustosta tai muusta edustuselimestä, tai sellaisesta toimeenpanevasta elimestä, kuten pormestarista tai muusta toimeenpanevasta virkamiehestä, joka valitaan joko suoraan tai välillisesti vaaleilla tai muulla tavoin paikallistasolla;

9) ’investointi-ikkunalla’ kohdennettua alaa, jolla investointiportfolioita tuetaan EKKR+:n alaisella ulkosuhdetoimien takuujärjestelyllä tietyillä alueilla, tietyissä maissa tai tietyillä aloilla;

10) ’täydentävyydellä’ varainhoitoasetuksen 209 artiklan 2 kohtaan perustuvaa periaatetta, jonka mukaan tämän asetuksen ja IPA III -asetuksen yhteydessä EKKR+:n alaisella ulkosuhdetoimien takuujärjestelyllä edistetään kestävää kehitystä toimilla, joita ei olisi voitu toteuttaa ilman kyseistä takuujärjestelyä tai joilla saadaan aikaan laajempia ja pidemmälle meneviä myönteisiä tuloksia kuin ne, joita olisi voitu saavuttaa ilman sitä. Täydentävyysperiaate tarkoittaa myös sitä, että ulkosuhdetoimien takuujärjestelystä tuetuilla toimilla kerätään yksityisen sektorin rahoitusta ja puututaan markkinoiden toimimattomuuteen tai epätyydyttäviin investointitilanteisiin sekä parannetaan investointien laatua, kestävyyttä, vaikutuksia tai laajuutta. Kyseisellä periaatteella varmistetaan myös, että ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn kattamilla toimilla ei korvata jäsenvaltion myöntämää tukea, yksityistä rahoitusta taikka muita unionin tai kansainvälisiä rahoitustoimia ja että niillä vältetään muiden julkisten tai yksityisten investointien syrjäyttämistä, ellei se ole asianmukaisesti perusteltua välineen tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti. Ulkosuhdetoimien takuujärjestelystä tuettavilla hankkeilla on yleensä korkeampi riskiprofiili kuin investointisalkulla, jota osallistumiskelpoiset vastapuolet tukevat tavanomaisen investointipolitiikkansa puitteissa ilman ulkosuhdetoimien takuujärjestelyä;

11) ’valtiollisten vastapuolten ja valtiotason alapuolella olevien ei-kaupallisten vastapuolten kanssa toteutettavilla toimilla’ mitä tahansa toimea, jossa vastapuolena on joko suoraan valtio tai julkisyhteisö, jolla on valtion nimenomainen kattava takaus, koska se ei ole oikeustoimikelpoinen tai taloudellisesti itsenäinen tai kykenevä hyötymään tarvittavasta suorasta rahoituksesta;

12) ’valtiotason alapuolella olevien kaupallisten vastapuolten kanssa toteuttavilla toimilla’ mitä tahansa toimea, jossa vastapuolena on julkisyhteisö, jolla ei ole valtion nimenomaista takausta ja jolla on taloudelliset mahdollisuudet ja oikeustoimikelpoisuus ottaa lainaa omalla riskillään;

13) ’rahoittajalla’ kansainvälistä rahoituslaitosta, jäsenvaltiota tai jäsenvaltion julkista laitosta, julkista virastoa tai muuta julkista tai yksityistä yhteisöä, joka osallistuu yhteisen vararahaston rahoittamiseen;

14) ’kumppanimaalla’ maata tai aluetta, joka voi saada tämän välineen mukaista unionin tukea 4 artiklan nojalla.

Sovellettaessa tätä asetusta viitattaessa ihmisoikeuksiin niiden on katsottava sisältävän perusvapaudet.

3 artikla

Välineen tavoitteet

1. Välineen yleisinä tavoitteina on: a) vaalia ja edistää unionin arvoja, periaatteita ja keskeisiä etuja maailmanlaajuisesti SEU 3 artiklan 5 kohdassa sekä 8 ja 21 artiklassa vahvistettujen unionin ulkoisen toiminnan tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti ja edistää siten köyhyyden vähentämistä ja pitkällä aikavälillä sen poistamista, demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen, kestävän kehityksen ja ilmastonmuutoksen torjunnan tehostamista, tukemista ja edistämistä sekä sääntöjenvastaiseen muuttoliikkeeseen ja pakkomuuttoon, myös niiden perussyihin, puuttumista; b) edistää monenvälisyyttä sekä unionin hyväksymien kansainvälisten sitoumusten ja tavoitteiden saavuttamista, erityisesti kestävän kehityksen tavoitteiden, Agenda 2030 -toimintaohjelman ja Pariisin sopimuksen osalta; c) edistää vahvempia, molempien osapuolten etuihin ja omistajuuteen perustuvia kumppanuuksia kolmansien maiden, myös Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien maiden kanssa, vakauden, hyvän hallintotavan ja selviytymiskyvyn kehittämisen tukemiseksi.

2. Välineen erityisinä tavoitteina on: a) tukea ja edistää vuoropuhelua ja yhteistyötä naapurialueilla, Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Aasiassa ja Tyynenmeren alueella sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa ja Karibian alueella sijaitsevien kolmansien maiden ja alueiden kanssa; b) kehittää erityisiä vahvistettuja kumppanuuksia ja tehostettua poliittista yhteistyötä Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien maiden kanssa perustuen yhteistyöhön, rauhaan ja vakauteen sekä demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen yleismaailmallisia arvoja koskevan yhteisen sitoumuksen pohjalta ja pyrkien syvään ja kestävään demokratiaan ja asteittaiseen sosioekonomiseen yhdentymiseen sekä ihmisten välisiin yhteyksiin; c) maailmanlaajuisella tasolla: i) suojella, tukea ja edistää demokratiaa ja oikeusvaltioperiaatetta, mukaan lukien vastuuvelvollisuusmekanismit, ja ihmisoikeuksia, mukaan lukien sukupuolten tasa-arvo ja ihmisoikeuksien puolustajien suojelu, myös kaikkein vaikeimmissa olosuhteissa ja kiireellisimmissä tilanteissa, ii) tukea kansalaisyhteiskunnan järjestöjä, iii) edistää vakautta ja rauhaa ja estää konflikteja ja siten tukea siviilien suojelua, ja iv) vastata muihin maailmanlaajuisiin haasteisiin, kuten ilmastonmuutokseen, biologisen monimuotoisuuden ja ympäristön suojeluun sekä muuttoliikkeeseen ja liikkuvuuteen; d) reagoida nopeasti: i) kriisitilanteisiin, epävakauteen ja konflikteihin, mukaan lukien tilanteet, joita muuttovirrat, pakkomuutto ja hybridiuhkat voivat aiheuttaa, ii) selviytymiskykyyn liittyviin haasteisiin, mukaan lukien luonnonkatastrofit ja ihmisen aiheuttamat katastrofit, ja humanitaarisen avun ja kehitystoimien niveltämiseen, ja iii) unionin ulkopoliittisiin tarpeisiin ja prioriteetteihin.

3. Edellä tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamista mitataan 41 artiklassa tarkoitetuilla soveltuvilla indikaattoreilla.

4. Välineen mukaisista menoista vähintään 93 prosentin olisi täytettävä OECD:n kehitysapukomitean vahvistamat virallisen kehitysavun kriteerit, ja siten edistettävä virallista kehitysapua koskevia yhteisiä sitoumuksia, myös vähiten kehittyneiden maiden osalta. Liitteessä I lueteltuihin kumppanimaihin ja -alueisiin liittyvien menojen erityispiirteet otetaan huomioon.

4 artikla

Soveltamisala ja rakenne

1. Välineen nojalla myönnettävän unionin rahoituksen täytäntöönpanossa käytetään seuraavia: a) maantieteelliset ohjelmat; b) aihekohtaiset ohjelmat; c) nopean vasteen toimet.

2. Maantieteelliset ohjelmat kattavat yhteistyön yhden tai useamman maan kanssa seuraavilla alueilla: a) naapurialueet; b) Saharan eteläpuolinen Afrikka; c) Aasia ja Tyynenmeren alue; d) Pohjois- ja Etelä-Amerikka ja Karibian alue. Maantieteelliset ohjelmat voivat kattaa kaikki kolmannet maat IPA III -asetuksessa määriteltyjä ehdokkaita ja mahdollisia ehdokkaita ja merentakaisia maita ja alueita lukuun ottamatta. Voidaan myös perustaa koko mantereen tai alueiden välisen ulottuvuuden kattavia maantieteellisiä ohjelmia ja erityisesti yleisafrikkalainen ohjelma, joka kattaa ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdissa tarkoitetut Afrikan valtiot, sekä ohjelma, joka kattaa ensimmäisen alakohdan b, c ja d alakohdissa tarkoitetut Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot. Naapurialueiden maantieteelliset ohjelmat voivat kattaa minkä tahansa liitteessä I luetellun maan tai alueen. Välineen tavoitteiden saavuttamiseksi maantieteelliset ohjelmat perustuvat liitteessä II esitettyihin yhteistyöaloihin.

3. Aihekohtaiset ohjelmat kattavat kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseen tähtääviä maailmanlaajuisia toimia seuraavilla aloilla: a) ihmisoikeudet ja demokratia; b) kansalaisyhteiskunnan järjestöt; c) rauha, vakaus ja konfliktinesto; d) maailmanlaajuiset haasteet. Aihekohtaiset ohjelmat voivat kattaa kaikki kolmannet maat ja merentakaiset maat ja alueet. Välineen tavoitteiden saavuttamiseksi aihekohtaiset ohjelmat perustuvat liitteessä III esitettyihin toiminta-aloihin.

4. Nopean vasteen toimilla mahdollistetaan varhainen toiminta, jolla a) edistetään rauhaa, vakautta ja konfliktinestoa hätätilanteissa, puhkeamaisillaan olevissa kriiseissä, kriisitilanteissa ja kriisien jälkeen, mukaan lukien tilanteet, joita muuttovirrat ja pakkomuutto voivat aiheuttaa; b) edistetään valtioiden, yhteiskuntien, yhteisöjen ja yksilöiden selviytymiskyvyn parantamista ja humanitaarisen avun ja kehitystoimien niveltämistä toisiinsa ja tarvittaessa rauhanrakentamista; c) vastataan unionin ulkopoliittisiin tarpeisiin ja prioriteetteihin. Nopean vasteen toimet voivat kattaa kaikki kolmannet maat ja merentakaiset maat ja alueet. Välineen tavoitteiden saavuttamiseksi nopean vasteen toimet perustuvat liitteessä IV esitettyihin toiminta-aloihin.

5. Välineen mukaisia toimia toteutetaan pääasiassa maantieteellisten ohjelmien avulla. Aihekohtaisilla ohjelmilla toteutettavat toimet täydentävät maantieteellisistä ohjelmista rahoitettavia toimia, ja niillä tuetaan maailmanlaajuisia ja alueiden välisiä aloitteita kansainvälisesti sovittujen tavoitteiden, etenkin kestävän kehityksen tavoitteiden ja Pariisin sopimuksen tavoitteiden, saavuttamiseksi sekä suojellaan globaaleja julkishyödykkeitä tai vastataan maailmanlaajuisiin haasteisiin. Aihekohtaisilla ohjelmilla toteutettavat toimet voidaan toteuttaa myös, jos a) ei ole maantieteellistä ohjelmaa, b) maantieteellinen ohjelma on keskeytetty, c) toimista ei ole tehty sopimusta asianomaisen kumppanimaan kanssa, tai d) toimia ei voida asianmukaisesti toteuttaa maantieteellisillä ohjelmilla. Nopean vasteen toimilla täydennetään maantieteellisiä ja aihekohtaisia ohjelmia. Nopean vasteen toimet suunnitellaan ja toteutetaan siten, että niitä on tarvittaessa mahdollista jatkaa osana maantieteellisiä tai aihekohtaisia ohjelmia.

6. Siirretään komissiolle valta antaa 44 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä liitteiden II, III ja IV muuttamiseksi.

7. Siirretään komissiolle valta antaa delegoitu säädös 44 artiklan mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2021 mennessä tämän asetuksen täydentämiseksi säännöksillä, joilla vahvistetaan a) erityistavoitteet ja ensisijaiset yhteistyöalat liitteessä II esitettyjen maantieteellisten ohjelmien yhteisten yhteistyöalojen joukosta, mukaan lukien priorisointi seuraavien osa-alueiden osalta: eteläiset naapurimaat, itäiset naapurimaat, Länsi-Afrikka, Itä- ja Keski-Afrikka, eteläinen Afrikka ja Intian valtameren alue, Lähi-itä, Keski-Aasia, Etelä-Aasia, Pohjois- ja Kaakkois-Aasia, Tyynenmeren alue, Pohjois- ja Etelä-Amerikka ja Karibian alue; b) maantieteellisen pilarin alustavat aihekohtaiset tavoitteet; sekä c) alustavat määrärahat Länsi-Afrikan, Itä- ja Keski-Afrikan, eteläisen Afrikan ja Intian valtameren osa-alueille. Tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua delegoitua säädöstä tarkastellaan uudelleen 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa väliarvioinnissa.

5 artikla

Yhtenäisyys, johdonmukaisuus, synergiat ja täydentävyys

1. Välineen täytäntöönpanossa on varmistettava yhtenäisyys, johdonmukaisuus, synergiat ja täydentävyys kaikkien unionin ulkoisen toiminnan alojen, mukaan lukien muut ulkoiset rahoitusvälineet, ja muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja ohjelmien kanssa sekä kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuus.

Tätä varten unionin on otettava huomioon kaikkien sisäisten ja ulkoisten politiikkojen vaikutus kestävään kehitykseen ja pyrittävä edistämään synergioiden ja täydentävyyden lisäämistä erityisesti kauppapolitiikan, taloudellisen yhteistyön ja muun alakohtaisen yhteistyön kanssa.

2. Välineellä ei rahoiteta toimia, jotka kuuluvat asetuksen (EY) N:o 1257/96 soveltamisalaan.

3. Tarvittaessa toimi, joka on saanut rahoitusta välineestä, voi saada rahoitusta myös jostakin muusta unionin ohjelmasta, edellyttäen, että rahoitusosuuksilla ei kateta samoja kustannuksia. Välineellä voidaan myös osallistua muiden unionin ohjelmien nojalla toteutettavien toimenpiteiden rahoitukseen edellyttäen, että näillä rahoitusosuuksilla ei kateta samoja kustannuksia. Unionin asiaankuuluvan ohjelman sääntöjä sovelletaan sitä vastaavaan toimelle myönnettyyn rahoitusosuuteen. Kumulatiivisen rahoituksen määrä ei saa ylittää toimen avustuskelpoisia kokonaiskustannuksia. Unionin eri ohjelmista myönnettävä tuki voidaan laskea määräsuhteen mukaisesti tukiehtoja koskevissa asiakirjoissa vahvistetulla tavalla.

6 artikla

Talousarvio

1. Rahoituspuitteet välineen toteuttamiseksi 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2027 välisellä kaudella ovat 79 462 000 000 euroa käypinä hintoina.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu kokonaismääräraha jakautuu seuraavasti: a) 60 388 000 000 euroa maantieteellisiin ohjelmiin: — naapurialueet: vähintään 19 323 000 000 euroa, — Saharan eteläpuolinen Afrikka: vähintään 29 181 000 000 euroa, — Aasia ja Tyynenmeren alue: 8 489 000 000 euroa, — Pohjois- ja Etelä-Amerikka ja Karibian alue: 3 395 000 000 euroa, b) 6 358 000 000 euroa aihekohtaisiin ohjelmiin: — ihmisoikeudet ja demokratia: 1 362 000 000 euroa, — kansalaisyhteiskunnan järjestöt: 1 362 000 000 euroa, — rauha, vakaus ja konfliktinesto: 908 000 000 euroa, — maailmanlaajuiset haasteet: 2 726 000 000 euroa, c) 3 182 000 000 euroa nopean vasteen toimiin.

3. Tämän artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja määriä kasvatetaan 9 534 000 000 euron suuruisesta joustovarasta uusia haasteita ja prioriteetteja varten 17 artiklan mukaisesti.

4. Edellä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun määrärahan osuuden on oltava vähintään 75 prosenttia 1 kohdassa tarkoitetusta määrärahasta.

5. Jäljempänä olevan 9 artiklan mukaisia toimia rahoitetaan enintään 270 000 000 eurolla. Siirretään komissiolle valta antaa delegoitu säädös 44 artiklan mukaisesti kyseisen määrän muuttamiseksi.

7 artikla

Poliittinen kehys

Assosiaatiosopimukset, kumppanuus- ja yhteistyösopimukset, monenväliset sopimukset, joiden osapuolena unioni on, ja muut sopimukset, joilla luodaan oikeudellisesti sitova suhde unionin ja kumppanimaiden välille, sekä Eurooppa-neuvoston päätelmät, neuvoston päätelmät, huippukokousten julkilausumat tai kumppanimaiden kanssa valtion- tai hallitusten johtajien, tai ministerien tasolla pidettyjen kokousten päätelmät, Euroopan parlamentin päätöslauselmat sekä komission ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, tiedonannot muodostavat yleisen toimintapoliittisen kehyksen välineen täytäntöönpanoa varten.

8 artikla

Yleiset periaatteet

1. Unioni pyrkii edistämään, kehittämään ja vakiinnuttamaan perustanaan olevia demokratian, hyvän hallintotavan, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja niiden yleismaailmallisuuden ja jakamattomuuden, perusvapauksien ja ihmisarvon kunnioittamisen sekä tasa-arvon ja solidaarisuuden periaatteita käymällä vuoropuhelua ja tekemällä yhteistyötä kumppanimaiden ja -alueiden sekä kansalaisyhteiskunnan kanssa, myös monenvälisillä foorumeilla toteutettavien toimien avulla.

2. Välineen toiminnassa sovelletaan oikeuksiin perustuvaa lähestymistapaa, joka kattaa kaikki ihmisoikeudet, olipa kyse kansalais- ja poliittisista oikeuksista tai taloudellisista, sosiaalisista ja sivistyksellisistä oikeuksista, jotta voidaan integroida ihmisoikeusperiaatteet, tukea oikeudenhaltijoita, erityisesti köyhiä, syrjäytyneitä ja haavoittuvia ihmisiä ja ryhmiä, myös vammaisia henkilöitä, oikeuksiensa vaatimisessa ja avustaa kumppanimaita niiden kansainvälisten ihmisoikeusvelvoitteiden täytäntöönpanossa. Tämä lähestymistapa perustuu ”ketään ei jätetä” -periaatteeseen, tasa-arvoon ja kaikenlaisen syrjinnän kieltämiseen.

3. Välineellä edistetään sukupuolten tasa-arvoa, naisten ja tyttöjen oikeuksia ja voimaannuttamista ja kaikenlaisen syrjinnän kieltämistä kohdennetuilla ja valtavirtaistetuilla toimilla. Lisäksi siinä kiinnitetään erityistä huomiota lapsen oikeuksiin ja nuorten vaikutusmahdollisuuksien lisäämiseen.

4. Välineen täytäntöönpanossa on huomioitava täysin unionin sitoutuminen kaikkien ihmisoikeuksien edistämiseen, suojeluun ja toteutumiseen sekä Pekingin toimintaohjelman ja kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin (ICPD) toimintaohjelman ja niihin liittyvien tarkistuskokousten tulosten täydelliseen ja tehokkaaseen täytäntöönpanoon ja tässä yhteydessä seksuaali- ja lisääntymisterveyteen ja -oikeuksiin. Edellä esitetty huomioon ottaen välineellä tuetaan unionin sitoumusta edistää ja suojella jokaisen yksilön oikeutta hallita täysin omaan seksuaalisuuteensa ja seksuaali- ja lisääntymisterveyteensä liittyviä kysymyksiä ja päättää niistä vapaasti ja vastuullisesti ilman syrjintää, pakottamista tai väkivaltaa, sekä kyseisen oikeuden toteutumista. Välineellä tuetaan myös kaikkien mahdollisuutta saada kohtuulliseen hintaan laadukasta ja monipuolista seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyvää tietoa, koulutusta, kattava seksuaalikasvatus mukaan lukien, ja terveydenhuoltopalveluja.

5. Unioni tukee tarpeen mukaan kahdenvälisen, alueellisen ja monenvälisen yhteistyön ja vuoropuhelun, assosiaatio- ja kauppasopimusten, kumppanuussopimusten ja kolmenvälisen yhteistyön täytäntöönpanoa.

Unioni edistää monenvälistä ja sääntöihin ja arvoihin perustuvaa lähestymistapaa globaaleihin hyödykkeisiin ja haasteisiin ja tekee tähän liittyvää yhteistyötä jäsenvaltioiden, kumppanimaiden, kansainvälisten järjestöjen ja muiden avunantajien kanssa.

Unioni edistää tehokasta monenvälisyyttä tukemalla yhteistyötä kansainvälisten järjestöjen ja muiden avunantajien kanssa.

Unioni käsittelee kumppanimaiden kanssa käytävässä säännöllisessä poliittisessa vuoropuhelussa niiden tuloksia velvollisuuksien ja sitoumusten, myös Agenda 2030 -toimintaohjelman, ihmisoikeuksia koskevien kansainvälisten yleissopimusten ja muiden yleissopimusten, mukaan lukien ydinturvallisuutta koskevaan säännöstöön liittyvät yleissopimukset, kansainvälisten sopimusten, erityisesti Pariisin sopimuksen, ja unionin kanssa luotujen sopimussuhteiden, erityisesti assosiaatio-, kumppanuus- ja yhteistyösopimusten sekä kauppasopimusten, täytäntöönpanossa.

6. Unionin ja jäsenvaltioiden sekä kumppanimaiden yhteistyö perustuu kehitysyhteistyön tuloksellisuuden periaatteisiin ja niiden edistämiseen soveltuvin osin kaikissa soveltamismuodoissa. Periaatteita ovat ensisijaisten kehitystavoitteiden omistajuus kumppanimaissa, tulosperustaisuus, osallistavat kehityskumppanuudet, avoimuus ja keskinäinen vastuuvelvollisuus. Unioni edistää tuloksellista ja tehokasta resurssien hankintaa ja käyttöä.

Komissio varmistaa osallistavan kumppanuuden ja avoimuuden periaatteen mukaisesti tarvittaessa, että kumppanimaan asiaankuuluvia sidosryhmiä, mukaan lukien kansalaisyhteiskunnan järjestöt, ja paikallisviranomaisia kuullaan asianmukaisesti ja että niiden saatavilla on hyvissä ajoin tarkoituksenmukaista tietoa, jotta ne voivat osallistua asianmukaisesti ja mielekkäällä tavalla ohjelmien suunnitteluun, täytäntöönpanoon ja seurantaan liittyviin prosesseihin. Komission on myös tarvittaessa varmistettava, että vuoropuhelua yksityissektorin kanssa vahvistetaan.

Omistajuusperiaatteen mukaisesti komissio käyttää soveltuvin osin ensisijaisesti kumppanimaan instituutioita ja järjestelmiä ohjelmien täytäntöönpanoon.

7. Edistääkseen toimiensa ja aloitteidensa täydentävyyttä ja tehokkuutta unioni ja jäsenvaltiot varmistavat politiikkojensa koordinoinnin sekä neuvottelevat säännöllisesti keskenään avustusohjelmistaan, myös kansainvälisissä järjestöissä ja konferensseissa.

Unioni ja jäsenvaltiot koordinoivat tukiohjelmiaan, jotta voidaan lisätä niiden tuloksellisuutta ja tehokkuutta.

Unioni edistää osallistavuutta välineen täytäntöönpanossa ja yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa, jotta voidaan maksimoida lisäarvo ja huomioida kokemus ja valmiudet ja siten vahvistaa yhteisiä etuja, arvoja ja tavoitteita. Unioni edistää parhaiden käytäntöjen ja tietojen jakamista jäsenvaltioiden elinten ja asiantuntijoiden kesken.

8. Välineen soveltamisalaan kuuluvissa ohjelmissa ja toimissa valtavirtaistetaan ilmastonmuutoksen torjunta, ympäristönsuojelu, ihmisoikeudet, demokratia, sukupuolten tasa-arvo ja tapauksen mukaan katastrofiriskin vähentäminen ja otetaan huomioon kestävän kehityksen tavoitteiden väliset kytkökset sellaisen yhdennetyn toiminnan edistämiseksi, jolla voidaan saada aikaan sivuhyötyjä ja saavuttaa useita tavoitteita johdonmukaisella tavalla. Kyseiset ohjelmat ja toimet perustuvat tilanteen, valmiuksien, riskien ja haavoittuvuustekijöiden kattavaan ja monialaiseen analysointiin, niissä käytetään selviytymiskykyä tukevaa lähestymistapaa, ne ovat konfliktisensitiivisiä ja niissä huomioidaan konfliktinesto ja rauhanrakentaminen. Niiden johtavina periaatteina ovat vahingon välttämisen periaate ja ketään ei jätetä -periaate.

9. Välineellä edistetään digitalisaatiota kestävän kehityksen ja osallistavan kasvun tehokkaana mahdollistajana.

10. Kumppaneiden kanssa pyritään koordinoidumpaan, kokonaisvaltaisempaan ja jäsennellympään lähestymistapaan muuttoliikkeeseen ottaen huomioon, että on tärkeää puuttua sääntöjenvastaisen muuttoliikkeen ja pakkomuuton perimmäisiin syihin. Lähestymistavalla on hyödynnettävä synergiat mahdollisimman laajasti ja luotava kattavia kumppanuuksia kiinnittäen erityistä huomiota lähtö- ja kauttakulkumaihin. Tässä lähestymistavassa on yhdistettävä kaikki asianmukaiset välineet ja joustavan ja kannustavan lähestymistavan avulla saatava tarvittava vipuvaikutus, sekä tässä yhteydessä tarvittaessa mahdolliset muutokset muuttoliikkeeseen liittyvän rahoituksen kohdentamisessa välineen ohjelmasuunnittelun periaatteiden mukaisesti. Siinä otetaan huomioon tehokas yhteistyö sekä muuttoliikettä koskevien unionin sopimusten ja vuoropuheluiden toteuttaminen. Nämä toimet pannaan täytäntöön noudattaen kaikilta osin kansainvälistä oikeutta, myös ihmisoikeuksia koskevaa kansainvälistä oikeutta ja kansainvälistä pakolaisoikeutta, sekä unionin ja jäsenvaltioiden toimivaltaa. Lähestymistavan tehokkuutta arvioidaan vuosittain tai tarpeen mukaan. Välineen mukaiset muuttoliikkeeseen liittyvät toimet pannaan täytäntöön unionin muuttoliikepolitiikan tavoitteiden tukemiseksi joustavan rahoitusmekanismin avulla.

11. Komissio varmistaa, että välineen mukaisesti hyväksytyt toimet, jotka liittyvät terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan, kyberturvallisuuteen ja kyberrikollisuuden torjuntaan sekä sotilaallisten toimijoiden valmiuksien kehittämiseen tukena kehitykselle ja kehityksen mahdollistavalle turvallisuudelle, toteutetaan kansainvälisen oikeuden mukaisesti, mukaan lukien ihmisoikeuksia koskeva kansainvälinen oikeus ja humanitaarinen oikeus. Tätä varten komissio perustaa asianmukaisen riskinarviointi- ja seurantakehyksen. Komissio kehittää kehyksessä operatiivista ohjausta sen varmistamiseksi, että ihmisoikeudet otetaan huomioon kyseisten toimien suunnittelussa ja toteuttamisessa.

Tällaiset turvallisuuteen liittyvät toimet perustuvat säännölliseen ja luotettavaan konfliktianalyysiin, jotta voidaan varmistaa konfliktisensitiivisyys ja noudattaa turvallisuussektorin uudistuksessa lähestymistapaa, joka edistää demokraattista hallintotapaa, vastuuvelvollisuutta ja inhimillistä turvallisuutta sekä paikallisväestön etuja. Kyseiset toimenpiteet sisällytetään soveltuvin osin pidempiaikaiseen apuun, jonka tarkoituksena on uudistaa turvallisuusalaa.

12. Komissio tiedottaa säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle ja vaihtaa minkä tahansa toimielimen aloitteesta näkemyksiä kyseisten kolmen toimielimen kanssa, myös 20 artiklassa tarkoitetusta keskeisten alojen tuloksiin pohjautuvasta kannustinperusteisesta lähestymistavasta. Euroopan parlamentti voi käydä säännöllistä näkemystenvaihtoa komission kanssa sen omista avustusohjelmista, kuten valmiuksien kehittämisestä, mukaan lukien rauhanvälitys ja vuoropuhelu, sekä vaalitarkkailusta.

13. Komissio vaihtaa säännöllisesti tietoja kansalaisyhteiskunnan kanssa.

14. Komissio kehittää ja seuraa tarvittaessa riskinhallintakehyksiä, myös arviointi- ja lieventämistoimenpiteitä.

15. Välineen mukaista unionin rahoitusta ei käytetä aseiden tai ampumatarvikkeiden hankinnan tai sellaisten operaatioiden, joilla on sotilaallista merkitystä tai merkitystä puolustuksen alalla, rahoittamiseen.

9 artikla

Sotilaallisten toimijoiden valmiuksien kehittäminen tukena kehitykselle ja kehityksen mahdollistavalle turvallisuudelle

1. Kestävän kehityksen edistämiseksi, mikä edellyttää vakaita, rauhanomaisia ja osallistavia yhteiskuntia, välineen mukaista unionin apua voidaan käyttää laajemman turvallisuusalan uudistamisen yhteydessä tai kumppanimaiden sotilaallisten toimijoiden valmiuksien kehittämiseen 3 kohdassa säädetyissä poikkeuksellisissa olosuhteissa kehitystoimien ja kehityksen mahdollistavan turvallisuuden alan toimien toteuttamiseksi.

2. Tämän artiklan mukaisella avulla voidaan erityisesti kattaa sellaisia valmiuksien kehittämiseen tähtääviä ohjelmia kehityksen ja kehityksen mahdollistavan turvallisuuden tueksi, joihin sisältyy koulutusta, ohjausta ja neuvontaa sekä välineistön toimituksia, infrastruktuurin parantamista ja tähän apuun suoraan liittyviä palveluja.

3. Tämän artiklan nojalla apua voidaan myöntää ainoastaan a) jos välineen mukaisia unionin tavoitteita ei voida riittävästi saavuttaa turvautumalla ei-sotilaallisiin toimijoihin ja jos on olemassa uhka, joka kohdistuu toimivien valtion instituutioiden olemassaoloon tai ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojeluun, eivätkä valtion instituutiot kykene vastaamaan kyseiseen uhkaan; ja b) jos asianomainen kumppanimaa ja unioni ovat yksimielisiä siitä, että sotilaalliset toimijat ovat avainasemassa kestävän kehityksen kannalta olennaisten olosuhteiden säilyttämisessä, aikaansaamisessa tai palauttamisessa, mukaan lukien kriisit ja hauraat tai epävakaat tilanteet.

4. Tämän artiklan mukaista unionin apua ei saa käyttää sotilaallisten toimijoiden valmiuksien kehittämisen rahoittamiseen muutoin kuin kehitystoimien ja kehityksen mahdollistavan turvallisuuden alan toimien toteuttamiseksi. Apua ei saa käyttää varsinkaan seuraavien rahoittamiseen: a) juoksevat sotilasmenot; b) aseiden ja ampumatarvikkeiden tai muiden tappavan voiman aikaansaamiseen suunniteltujen laitteiden hankkiminen; c) koulutus, joka on suunniteltu erityisesti parantamaan asevoimien taisteluvalmiuksia.

5. Suunnitellessaan ja toteuttaessaan toimenpiteitä tämän artiklan nojalla komissio edistää kumppanimaan omistajuutta. Se kehittää myös tarpeellisia osatekijöitä ja hyviä käytäntöjä, jotka ovat tarpeen kestävän kehityksen ja vastuuvelvollisuuden varmistamiseksi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, sekä edistää oikeusvaltioperiaatteen ja vakiintuneiden kansainvälisen oikeuden periaatteiden noudattamista.







II OSASTO

VÄLINEEN TÄYTÄNTÖÖNPANO







I LUKU

Ohjelmasuunnittelu

10 artikla

Maantieteellisten ohjelmien soveltamisala

1. Välineen tavoitteiden saavuttamiseksi maantieteelliset ohjelmat perustuvat seuraaviin yhteistyöaloihin: a) hyvä hallinto, demokratia, oikeusvaltioperiaate ja ihmisoikeudet, mukaan lukien sukupuolten tasa-arvo; b) köyhyyden poistaminen, eriarvoisuuden ja syrjinnän torjunta sekä inhimillisen kehityksen edistäminen; c) muuttoliike, pakkomuutto ja liikkuvuus; d) ympäristö ja ilmastonmuutos; e) osallistava ja kestävä talouskasvu ja ihmisarvoiset työpaikat; f) rauha, vakaus ja konfliktinesto; g) kumppanuus.

2. Tarkemmat yksityiskohdat kustakin 1 kohdassa tarkoitetusta yhteistyöalasta esitetään liitteessä II.

11 artikla

Aihekohtaisten ohjelmien soveltamisala

1. Välineen tavoitteiden saavuttamiseksi aihekohtaiset ohjelmat kattavat seuraavat toiminta-alat: a) ihmisoikeudet ja demokratia: edistetään i) demokratian perusarvoja; ii) oikeusvaltioperiaatetta; iii) ihmisoikeuksien yleismaailmallisuutta, jakamattomuutta ja keskinäisriippuvuutta; iv) ihmisarvon kunnioittamista; v) syrjimättömyyden, tasa-arvon ja yhteisvastuun periaatteita; vi) YK:n peruskirjan periaatteiden ja ihmisoikeuksia koskevan kansainvälisen oikeuden noudattamista; b) kansalaisyhteiskunnan järjestöt: i) osallistava, osallistumiseen kannustava, voimaantunut ja riippumaton kansalaisyhteiskunta ja demokraattinen toimintaympäristö kumppanimaissa; ii) osallistava ja avoin vuoropuhelu kansalaisyhteiskunnan toimijoiden kanssa ja niiden välillä; iii) Euroopan kansalaisten tietoisuus, ymmärrys ja tiedot kehitysasioista ja aktiivisuus niissä; c) rauha, vakaus ja konfliktinesto: i) apu konfliktinestoon, rauhanrakentamiseen ja kriisivalmiuteen; ii) apu maailmanlaajuisten ja alueiden rajat ylittävien sekä uusien uhkien torjumiseen; d) maailmanlaajuiset haasteet: i) terveys; ii) koulutus; iii) sukupuolten tasa-arvo ja naisten ja tyttöjen voimaannuttaminen; iv) lapset ja nuoret; v) muuttoliike, pakkomuutto ja liikkuvuus; vi) ihmisarvoinen työ, sosiaalinen suojelu, eriarvoisuus ja osallisuus; vii) kulttuuri; viii) terveellisen ympäristön varmistaminen ja ilmastonmuutoksen torjunta; ix) kestävä energia; x) kestävä ja osallistava kasvu, ihmisarvoiset työpaikat ja yksityisen sektorin osallistuminen; xi) ruoka- ja ravitsemusturva; xii) vahvistetaan paikallisviranomaisten roolia kehitysasioissa; xiii) edistetään osallistavia yhteiskuntia ja monen sidosryhmän yhteisiä aloitteita, hyvää taloushallintoa, mukaan lukien oikeudenmukainen ja kaikki huomioon ottava valtion tulonhankinta; xiv) tuetaan kumppanuusperiaatteiden ja tuloksellisuuden periaatteiden soveltamisen kehityksen arviointia ja dokumentointia.

2. Tarkemmat yksityiskohdat kustakin 1 kohdassa tarkoitetusta yhteistyöalasta esitetään liitteessä III.

12 artikla

Yleinen lähestymistapa ohjelmasuunnitteluun

1. Välineen nojalla tehtävään yhteistyöhön ja toimiin sovelletaan ohjelmasuunnittelua lukuun ottamatta 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja nopean vasteen toimia.

2. Välineen mukainen ohjelmasuunnittelu perustuu 7 artiklan mukaisesti seuraaviin seikkoihin: a) ohjelma-asiakirjoilla määritetään johdonmukainen kehys unionin ja kumppanimaiden tai -alueiden yhteistyölle tämän asetuksen yleisen tarkoituksen ja soveltamisalan, tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti; b) laadittaessa ohjelma-asiakirjoja kriisitilanteessa, kriisin jälkitilanteessa tai hauraassa ja haavoittuvassa tilanteessa oleville kumppanimaille ja -alueille toteutetaan konfliktianalyysi konfliktisensitiivisyyden varmistamiseksi, ja asianomaisten kumppanimaiden tai -alueiden ja niiden väestön erityistarpeet ja olosuhteet otetaan asianmukaisesti huomioon; jos kumppanimaat tai -alueet ovat kriisitilanteessa, kriisin jälkeisessä tai hauraassa tilanteessa tai jos tällainen tilanne vaikuttaa niihin, painotetaan erityisesti koordinoinnin tehostamista kaikkien asiaankuuluvien toimijoiden kesken, jotta voidaan edistää siirtymistä hätätilanteesta kestävään kehitykseen ja vakaaseen rauhaan sekä väkivallan ehkäisyyn; c) unionin ja jäsenvaltioiden on varmistettava osallistavat keskinäiset kuulemiset ohjelmasuunnittelun varhaisessa vaiheessa ja koko sen ajan lisätäkseen yhteistyötoimiensa johdonmukaisuutta, täydentävyyttä ja yhtenäisyyttä; yhteisen ohjelmasuunnittelun on oltava ensisijainen lähestymistapa maakohtaisessa ohjelmasuunnittelussa, ja sen täytäntöönpanon on oltava joustavaa, osallistavaa ja maakohtaista. Yhteisen ohjelmasuunnittelun on oltava avoinna myös muille asiaankuuluville avunantajille ja toimijoille, jos unioni ja jäsenvaltiot arvioivat sen tarpeelliseksi; unionin ja jäsenvaltioiden on lisäksi pyrittävä tarvittaessa tukemaan kumppanimaita yhteisen täytäntöönpanon avulla; d) unioni kannustaa varhaisessa vaiheessa ja koko ohjelmasuunnitteluprosessin ajan säännöllistä monisidosryhmäistä ja osallistavaa vuoropuhelua muiden avunantajien ja toimijoiden kanssa, myös tarvittaessa paikallisten viranomaisten, kansalaisyhteiskunnan edustajien, säätiöiden ja yksityisen sektorin kanssa, helpottaakseen tarpeen mukaan niiden osuutta ja varmistaakseen, että niillä on mielekäs rooli ohjelmasuunnitteluprosessissa; e) 4 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevasta aihekohtaisesta ohjelmasta ja b alakohdassa tarkoitetusta kansalaisyhteiskunnan järjestöjä koskevasta aihekohtaisesta ohjelmasta myönnetään apua riippumatta asianomaisten kolmansien maiden hallitusten tai muiden viranomaisten suostumuksesta; kyseisillä aihekohtaisilla ohjelmilla tuetaan pääasiassa kansalaisyhteiskunnan toimijoita kaikilla tasoilla ottaen huomioon 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanon muodot ja menetelmät. Euroopan parlamentille ja neuvostolle on ilmoitettava ensimmäisen alakohdan c ja d alakohdassa tarkoitettujen kuulemisten tuloksista.

3. Ohjelma-asiakirjojen on perustuttava tuloksiin, ja niiden on mahdollisuuksien mukaan sisällettävä selkeät tavoitteet ja indikaattorit. Indikaattoreiden on perustuttava soveltuvin osin kansainvälisesti sovittuihin, etenkin kestävän kehityksen tavoitteisiin liittyviin tavoitteisiin ja indikaattoreihin sekä maakohtaisiin tuloskehyksiin, jotta voidaan arvioida unionin vaikutusta tuloksiin tuotosten, saavutusten ja vaikutuksen osalta ja viestiä siitä.

13 artikla

Maantieteellisten ohjelmien ohjelmasuunnittelun periaatteet

1. Maantieteellisten ohjelmien ohjelmasuunnittelu perustuu seuraaviin periaatteisiin: a) toimet perustuvat mahdollisuuksien mukaan unionin, jäsenvaltioiden ja asianomaisten kumppanimaiden, mukaan lukien niiden kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset, varhaisessa vaiheessa tapahtuvaan, jatkuvaan ja osallistavaan vuoropuheluun, johon osallistuvat kansalaisyhteiskunnan järjestöt, kansalliset, alueelliset ja paikalliset parlamentit ja muut sidosryhmät, jotta voidaan vahvistaa prosessin demokraattista omistajuutta ja kannustaa tuen antamista kansallisille ja alueellisille strategioille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdan soveltamista; b) ohjelmasuunnittelukausi sovitetaan ja mukautetaan tarvittaessa kumppanimaiden strategiasykleihin; c) ohjelmasuunnittelu voi koskea yhteistyötoimia, jotka rahoitetaan 6 artiklan 2 kohdassa esitetyistä eri määrärahoista ja muista unionin ohjelmista niiden perussäädösten mukaisesti.

2. Maantieteellisten ohjelmien ohjelmasuunnittelussa määritetään yhteistyölle tarkka räätälöity kehys, joka perustuu seuraaviin: a) kumppaneiden tarpeet, jotka määritetään tarkkojen kriteerien mukaisesti ottaen huomioon väestö, köyhyys, epätasa-arvo, inhimillinen kehitys, talouden ja ympäristön haavoittuvuus, valtion ja yhteiskunnan selviytymiskyky sekä pitkittyneiden ja toistuvien kriisien vaikutus; b) kumppaneiden valmiudet ja sitoutuneisuus yhteisten arvojen, periaatteiden ja etujen, myös ihmisoikeuksien, perusvapauksien, demokratian, oikeusvaltioperiaatteen, hyvän hallintotavan, korruption torjunnan, avoimen kansalaisyhteiskunnan ja sukupuolten tasa-arvon, edistämiseen ja yhteisten tavoitteiden, monenvälisten liittoutumien ja yhteistyön ja sääntöpohjaisen kansainvälisen järjestyksen tukemiseen sekä unionin ensisijaisten tavoitteiden edistämiseen; c) kumppaneiden sitoumukset, mukaan lukien yhdessä unionin kanssa sovitut sitoumukset, ja saavutukset, jotka määritetään esimerkiksi poliittisia uudistuksia koskevien kriteerien perusteella; sekä taloudellinen ja yhteiskunnallinen kehitys, ekologinen kestävyys ja tuen tehokas käyttö ottaen huomioon kumppanimaiden erityispiirteet ja kehitystaso; d) unionin rahoituksen mahdollinen vaikutus kumppanimaissa ja -alueilla; e) kumppanimaiden valmiudet käyttää kotimaisia varoja tehokkaasti sekä saada käyttöön rahoitusvaroja ja hoitaa varoja avoimesti kansallisten kehitystavoitteiden tueksi, ja niiden vastaanottokyky.

3. Maat, jotka tarvitsevat apua eniten, erityisesti vähiten kehittyneet maat, alhaisen tulotason maat, kriisitilanteessa, kriisin jälkitilanteessa tai hauraassa ja haavoittuvassa tilanteessa olevat maat, mukaan lukien pienet kehittyvät saarivaltiot ja kehittyvät sisämaavaltiot, ovat etusijalla varoja kohdennettaessa.

4. Lisäksi unioni pyrkii ratkaisemaan alemman keskitulotason maita ja erityisesti maita, jotka nousevat alhaisen tulotason ryhmästä, koskevat erityiset haasteet.

5. Yhteistyössä teollisuusmaiden kanssa keskitytään unionin ja yhteisten etujen sekä yhteisten keskeisten etujen ja arvojen sekä yhteisesti sovittujen tavoitteiden ja monenvälisyyden edistämiseen.

6. Välineellä osallistutaan asetuksen (EU) 2021/.817 nojalla toteutettavien toimien rahoittamiseen. Tästä asetuksesta laaditaan seitsemänvuotinen yhtenäinen ohjelma-asiakirja, joka kattaa myös IPA III -asetuksen mukaiset varat. Kyseisten varojen käyttöön sovelletaan asetusta (EU) 2021/817.

14 artikla

Maantieteellisten ohjelmien ohjelma-asiakirjat

1. Väline pannaan maantieteellisten ohjelmien osalta täytäntöön suuntaa-antavilla monivuotisilla maaohjelmilla ja useita maita kattavilla suuntaa-antavilla ohjelmilla.

2. Suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa on esitettävä unionin rahoituskohteiksi valitut prioriteettialat, erityistavoitteet, odotetut tulokset, selkeät ja täsmälliset tulosindikaattorit sekä alustavat määrärahat kokonaisuudessaan ja kunkin prioriteettialan osalta ja tarvittaessa täytäntöönpanomenetelmät.

3. Suuntaa-antavien monivuotisten ohjelmien lähtökohtana ovat seuraavat: a) kansallinen tai alueellinen strategia kehityssuunnitelman tai vastaavan asiakirjan muodossa, jonka komissio on hyväksynyt perustaksi vastaavalle suuntaa-antavalle monivuotiselle ohjelmalle hyväksyessään jälkimmäisen asiakirjan; b) puiteasiakirja, jossa määritellään unionin politiikka asianomaista yhtä tai useampaa kumppania kohtaan, mukaan lukien unionin ja jäsenvaltioiden yhteinen asiakirja; c) unionin ja asianomaisen yhden tai useamman kumppanin yhteinen asiakirja, jossa vahvistetaan yhteiset prioriteetit ja keskinäiset sitoumukset.

4. Unionin kollektiivisen yhteistyön vaikutuksen lisäämiseksi yhteisen ohjelma-asiakirjan olisi, mikäli mahdollista ja asianmukaista, korvattava unionin ja jäsenvaltioiden ohjelma-asiakirjat. Tällainen yhteinen ohjelma-asiakirja voi kuitenkin korvata unionin suuntaa-antavan monivuotisen ohjelman vain, jos se on hyväksytty 16 artiklan mukaisesti annetulla täytäntöönpanosäädöksellä, on 12 ja 13 artiklan mukainen, sisältää tämän artiklan 2 kohdassa esitetyt asiat ja siinä esitetään unionin ja jäsenvaltioiden välinen työnjako.

15 artikla

Aihekohtaisten ohjelmien ohjelma-asiakirjat

1. Väline pannaan aihekohtaisten ohjelmien osalta täytäntöön suuntaa-antavilla monivuotisilla ohjelmilla.

2. Aihekohtaisten ohjelmien suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa määritellään unionin strategia, valitut unionin rahoituksen prioriteettialat, erityistavoitteet, odotetut tulokset, selkeät ja täsmälliset tulosindikaattorit, kansainvälinen tilanne ja tärkeimpien kumppanien toimet asianomaisella alalla.

Maailmanlaajuisiin aloitteisiin osallistumista varten määritellään tarvittaessa voimavarat ja toimien tärkeysjärjestys.

3. Aihekohtaisten ohjelmien suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa esitetään alustava määrärahojen kokonaismäärän jako yhteistyö- ja prioriteettialoittain. Suuntaa-antavat määrärahat voidaan esittää myös vaihteluvälinä.

16 artikla

Suuntaa-antavien monivuotisten ohjelmien hyväksyminen ja mukauttaminen

1. Komissio hyväksyy 14 ja 15 artiklassa tarkoitetut suuntaa-antavat monivuotiset ohjelmat täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 45 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Kyseistä menettelyä sovelletaan myös tämän artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuihin tarkistuksiin, joiden vaikutuksesta suuntaa-antavat monivuotiset ohjelmat muuttuvat merkittävästi.

2. Hyväksyttäessä 14 artiklassa tarkoitettuja yhteisiä monivuotisia ohjelma-asiakirjoja komission päätöstä sovelletaan ainoastaan unionin osuuteen yhteisestä monivuotisesta ohjelma-asiakirjasta.

3. Maantieteellisten ohjelmien suuntaa-antavia monivuotisia ohjelmia tarkistetaan 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun väliarvioinnin perusteella sekä tapauskohtaisesti, jos se on tarpeen niiden tehokkaan täytäntöönpanon kannalta, etenkin jos 7 artiklassa tarkoitettu poliittinen kehys muuttuu huomattavasti kriisitilanteen tai kriisin jälkitilanteen seurauksena.

4. Aihekohtaisten ohjelmien suuntaa-antavia monivuotisia ohjelmia tarkistetaan 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun väliarvioinnin perusteella sekä tapauskohtaisesti, jos se on tarpeen niiden tehokkaan täytäntöönpanon kannalta, etenkin jos 7 artiklassa tarkoitettu poliittinen kehys muuttuu huomattavasti.

5. Asianmukaisesti perustelluista erittäin kiireellisistä syistä, jollaisia ovat esimerkiksi kriisit sekä tilanteet, joissa rauha, demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeudet tai perusvapaudet ovat välittömästi uhattuina, komissio voi muuttaa14 ja 15 artiklassa tarkoitettuja suuntaa-antavia monivuotisia ohjelmia täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 45 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä noudattaen.

17 artikla

Joustovara uusia haasteita ja prioriteetteja varten

1. Edellä 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määrä käytetään siihen, missä sitä tarvitaan perustellusti eniten, ja muun muassa siihen, että a) varmistetaan unionin asianmukaiset toimet ennakoimattomissa olosuhteissa; b) vastataan uusiin tarpeisiin tai haasteisiin, esimerkiksi niihin, jotka johtuvat luonnon tai ihmisen aiheuttamista kriiseistä, väkivaltaisista konflikteista ja kriisien jälkitilanteista tai muuttopaineesta ja pakkomuutosta unionin tai sen naapurimaiden rajoilla; c) edistetään uusia unionin johtamia tai kansainvälisiä aloitteita tai prioriteetteja.

2. Kyseisten varojen käytöstä päätetään 16 ja 25 artiklassa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti.







II LUKU

Naapurialueita koskevat erityissäännökset

18 artikla

Naapurialueita koskevat erityistavoitteet

Välineen nojalla myönnetyn unionin tuen erityistavoitteina naapurialueilla on 3 ja 4 artiklan mukaisesti

a) edistää tehostettua poliittista yhteistyötä sekä vahvistaa ja lujittaa syvää ja kestävää demokratiaa, vakautta, hyvää hallintotapaa, oikeusvaltioperiaatetta ja ihmisoikeuksien kunnioittamista;

b) tukea assosiaatiosopimusten tai muiden voimassa olevien ja tulevien sopimusten sekä yhdessä sovittujen assosiaatio-ohjelmien, kumppanuuden prioriteettien tai vastaavien asiakirjojen täytäntöönpanoa, myös institutionaalisen yhteistyön ja valmiuksien kehittämisen avulla;

c) edistää vahvistettua kumppanuutta unionin ja kumppanimaiden yhteiskuntien välillä ja kumppanimaiden kesken, myös ihmisten välisten yhteyksien avulla, sekä monentyyppistä toimintaa, jossa keskitytään erityisesti nuoriin;

d) lisätä alueellista ja rajatylittävää yhteistyötä erityisesti itäisen kumppanuuden, Välimeren unionin, Euroopan naapuruuspolitiikan toteuttamisalueen laajuisen yhteistyön ja Mustanmeren alueellisen yhteistyön, arktisen yhteistyön ja pohjoisen ulottuvuuden puitteissa, myös energian ja turvallisuuden aloilla;

e) edistää asteittaista yhdentymistä unionin sisämarkkinoihin sekä alakohtaisen ja monialaisen yhteistyön lisäämistä, myös lähentämällä lainsäädäntöä ja sääntelyä unionin normeihin ja muihin asiaankuuluviin kansainvälisiin normeihin, ja parantamalla markkinoille pääsyä, myös pitkälle menevien ja laaja-alaisten vapaakauppa-alueiden, asiaankuuluvien institutionaalisten rakenteiden kehittämisen ja investointien avulla;

f) vahvistaa hyvin hallinnoitua ja turvallista muuttoliikettä ja liikkuvuutta koskevia kumppanuuksia sekä tarvittaessa ja edellyttäen, että hyvin hallinnoidun ja turvatun liikkuvuuden edellytykset täyttyvät, tukea nykyisten viisumivapausjärjestelmien täytäntöönpanoa tarkistetun viisumivapauden keskeyttämismekanismin, viisumivapautta koskevan vuoropuhelun ja kolmansien maiden kanssa tehtyjen kahdenvälisten tai alueellisten sopimusten ja järjestelyjen, myös liikkuvuuskumppanuuksien mukaisesti;

g) tukea luottamusta lisääviä ja muita toimenpiteitä turvallisuuden edistämiseksi sekä konfliktien estämiseksi ja ratkaisemiseksi, mukaan lukien niistä kärsiville väestöryhmille ja jälleenrakentamiselle annettava tuki.

19 artikla

Ohjelma-asiakirjat ja varojen jakoperusteet

1. Liitteessä I lueteltujen kumppanimaiden ja -alueiden osalta unionin rahoitusta saavat prioriteettialat valitaan pääasiassa niistä, jotka sisältyvät assosiaatio-, kumppanuus- ja yhteistyösopimuksiin, yhdessä sovittuihin assosiaatio-ohjelmiin ja kumppanuuden prioriteetteihin tai muihin 14 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettuihin asiaankuuluviin, nykyisiin ja tuleviin, yhteisiin asiakirjoihin, joista on sovittu unionin ja kumppanimaiden välisissä kahden- ja monenvälisissä kokoonpanoissa, myös tarvittaessa itäisen kumppanuuden ja Euroopan naapuruuspolitiikan eteläisen ulottuvuuden puitteissa, 18 artiklassa säädettyjen erityistavoitteiden ja liitteessä II määritettyjen maantieteellisten ohjelmien yhteistyöalojen mukaisesti.

2. Poiketen siitä, mitä 13 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään, naapurialueiden maantieteellisistä ohjelmista myönnettävä unionin tuki on eriytettävä muodoltaan ja määrältään ottaen huomioon kumppanimaan a) tarpeet, käyttäen väestön, eriarvoisuuden ja kehitystason kaltaisia indikaattoreita; b) sitoutuminen yhteisesti sovittujen poliittisten, taloudellisten, ympäristöön liittyvien ja sosiaalisten uudistustavoitteiden täytäntöönpanoon ja edistyminen siinä; c) sitoutuminen syvän ja kestävän demokratian, oikeusvaltioperiaatteen, hyvän hallintotavan, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja korruption torjunnan rakentamiseen ja edistyminen siinä; d) kumppanuus unionin kanssa, mukaan lukien kyseisen kumppanuuden tavoitetaso; e) vastaanottokyky ja unionin tuen mahdollinen vaikutus välineen nojalla.

3. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettu unionin tuki otetaan huomioon 14 artiklassa tarkoitetuissa maantieteellisten ohjelmien ohjelma-asiakirjoissa.

20 artikla

Kannustinperusteinen lähestymistapa

1. Liitteessä I luetelluille kumppanimaille ja -alueille osoitetaan uudistuksiin kannustamiseksi alustavasti 10 prosenttia 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa vahvistetusta määrärahasta 14 artiklassa tarkoitettujen maakohtaisten alustavien määrärahojen täydennyksenä. Tällaisista määrärahoista päätetään sen perusteella, mitä tuloksia niillä on saavutettu ja miten on edistytty demokratian, hyvän hallintotavan ja oikeusvaltioperiaatteen toteuttamisessa, mukaan lukien yhteistyö kansalaisyhteiskunnan kanssa, ihmisoikeudet, mukaan lukien sukupuolten tasa-arvo, yhteistyö muuttoliikkeen alalla, talouden ohjaus ja hallinta sekä uudistukset, erityisesti yhteisesti sovitut uudistukset. Kumppanimaiden edistymistä arvioidaan säännöllisesti, erityisesti laatimalla edistymiskertomuksia, joissa esitetään suuntaukset aiempiin vuosiin verrattuna.

2. Edellä olevan 1 kohdan lähestymistapaa ei sovelleta kansalaisyhteiskunnan tukemiseen, konfliktinestoon ja rauhanrakentamiseen, ihmisten välisiin yhteyksiin, mukaan lukien paikallisten viranomaisten välinen yhteistyö, ihmisoikeuksien parantamiseksi annettavaan tukeen eikä kriiseihin liittyviin tukitoimenpiteisiin. Jos demokratian, ihmisoikeuksien tai oikeusvaltion tila heikkenee vakavalla tai pitkäaikaisella tavalla tai konfliktien riski kasvaa, kyseisille toimille annettavaa tukea on lisättävä, mikäli se on mahdollista ja asianmukaista.

21 artikla

Useita maita kattavat suuntaa-antavat ohjelmat

Naapurialueiden useita maita kattavilla suuntaa-antavilla ohjelmilla vastataan kaikille tai joillekin kumppanimaille yhteisiin haasteisiin itäisen kumppanuuden ja tarkistetun Euroopan naapuruuspolitiikan eteläisen ulottuvuuden prioriteettien pohjalta ja ottaen huomioon Välimeren unionin yhteydessä tehdyn työn sekä pääasiassa kahden tai useamman kumppanimaan välisen alueellisen, alueiden välisen tai alueiden sisäisen yhteistyön, myös pohjoisen ulottuvuuden ja Mustanmeren synergian alueellisen yhteistyön yhteydessä.

22 artikla

Rajatylittävä yhteistyö

1. Edellä 2 artiklan ensimmäisen kohdan 5 alakohdassa määritelty rajatylittävä yhteistyö käsittää yhteistyön ulkoisten maa- ja merirajojen lähialueilla, monikansallisen yhteistyön laajoilla valtioiden rajat ylittävillä alueilla tai merialueilla sekä alueiden välisen yhteistyön.

2. Naapurialue osallistuu 1 kohdassa tarkoitettujen rajatylittävän yhteistyön ohjelmien rahoittamiseen, jotka ovat Euroopan aluekehitysrahaston yhteisrahoittamia Interreg-asetuksen mukaisesti. Tällaisten ohjelmien tukemiseen osoitetaan alustavasti enintään 5 prosenttia naapurialueiden määrärahasta.

3. Rajatylittävän yhteistyön ohjelmien rahoitusosuuksista päätetään ja varoja käytetään Interreg-asetuksen 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

4. Unionin yhteisrahoitusosuus saa olla enintään 90 prosenttia rajatylittävän yhteistyön ohjelman tukikelpoisista menoista.

5. Rajatylittävän yhteistyön ohjelmien ennakkomaksut voivat ylittää Interreg-asetuksen 51 artiklassa tarkoitetun prosenttiosuuden. Hallintoviranomaisen pyynnöstä ennakkomaksun osuus voi kunakin varainhoitovuonna olla enintään 80 prosenttia ohjelman vuotuisista sitoumuksista.

6. Rajatylittävän yhteistyön monivuotinen strategia-asiakirja, jossa esitetään tämän asetuksen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut seikat, on hyväksyttävä Interreg-asetuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

7. Jos rajatylittävän yhteistyön ohjelma keskeytetään Interreg-asetuksen 12 artiklan mukaisesti, naapuruuspolitiikan alan mukaisista määrärahoista keskeytetylle ohjelmalle tarkoitettua jäljellä olevaa tukea voidaan käyttää ensisijaisesti muiden rajatylittävän yhteistyön ohjelmien tai muun kyseisen määrärahan piiriin kuuluvan toiminnan rahoittamiseksi soveltuvin osin.







III LUKU

Toimintasuunnitelmat, toimenpiteet ja täytäntöönpanomenetelmät

23 artikla

Toimintasuunnitelmat ja toimenpiteet

1. Komissio hyväksyy vuotuiset tai monivuotiset toimintasuunnitelmat ja toimenpiteet. Toimenpiteet voivat olla yksittäisiä toimenpiteitä, erityistoimenpiteitä, tukitoimenpiteitä tai poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä. Toimintasuunnitelmissa ja toimenpiteissä on otettava huomioon erityinen asiayhteys, ja niissä on yksilöitävä kunkin toimen osalta saavutettavat tavoitteet, odotetut tulokset ja tärkeimmät toimet, täytäntöönpanomenetelmät, seuranta ja arviointi sekä talousarvio ja niihin mahdollisesti liittyvät tukimenot.

2. Toimintasuunnitelmien on perustuttava ohjelma-asiakirjoihin, lukuun ottamatta 5 ja 6 kohdassa tarkoitettuja tapauksia. Toimintasuunnitelmat on laadittava osallistavalla, avoimella ja oikea-aikaisella tavalla. Toimintasuunnitelmista keskustellaan tarvittaessa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa yhteistyön parantamiseksi.

3. Toimi voidaan tarvittaessa hyväksyä yksittäisenä toimenpiteenä ennen toimintasuunnitelmien hyväksymistä tai sen jälkeen. Yksittäisten toimenpiteiden on perustuttava ohjelma-asiakirjoihin, lukuun ottamatta 5 kohdassa tarkoitettuja tapauksia ja muita asianmukaisesti perusteltuja tapauksia.

4. Komissio voi hyväksyä erityistoimenpiteitä, jotka eivät sisälly ohjelma-asiakirjoihin, jos on kyse ennakoimattomista tarpeista tai olosuhteista ja jos rahoitus ei ole mahdollista sopivammista lähteistä.

5. Vuotuisia tai monivuotisia toimintasuunnitelmia ja yksittäisiä toimenpiteitä voidaan käyttää 4 artiklan 4 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen nopean vasteen toimien täytäntöönpanoon.

6. Komissio voi hyväksyä 4 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille nopean vasteen toimille poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä.

Poikkeuksellisen avustustoimenpiteen kesto voi olla enintään 18 kuukautta, ja sitä voidaan pidentää kahdesti enintään kuudella kuukaudella siten, että yhteenlaskettu enimmäiskesto on 30 kuukautta, jos toimenpiteen toteuttamisessa ilmenee objektiivisia ja odottamattomia esteitä ja edellyttäen, että toimenpiteen rahoitusta ei lisätä.

Pitkittyneissä kriiseissä ja konflikteissa komissio voi toteuttaa toisen poikkeuksellisen avustustoimenpiteen, jonka kesto voi olla enintään 18 kuukautta. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa voidaan hyväksyä muita toimenpiteitä, jos unionin toiminnan jatkuvuus on olennaista eikä sitä voida varmistaa muilla tavoin.

24 artikla

Tukitoimenpiteet

1. Unionin rahoituksella voidaan kattaa tukimenot, jotka aiheutuvat välineen täytäntöönpanosta ja sen tavoitteiden saavuttamisesta, myös hallinnollisesta tuesta, joka liittyy kyseisen täytäntöönpanon edellyttämiin valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimiin, sekä menot, jotka aiheutuvat päätoimipaikassa ja unionin edustustoissa välineen edellyttämästä hallinnollisesta ja koordinointituesta sekä välineen nojalla rahoitettujen toimien hallinnoinnista, mukaan lukien tiedotus- ja viestintätoimet sekä organisaatiotason tietotekniikkajärjestelmät.

2. Jos tukimenot eivät sisälly 23 artiklassa tarkoitettuihin toimintasuunnitelmiin tai toimenpiteisiin, komissio hyväksyy tarvittaessa tukitoimenpiteitä. Tukitoimenpiteiden mukainen unionin rahoitus voi kattaa: a) selvityksistä, kokouksista, tiedotus- ja valistustoimista, koulutuksesta, valmistelusta, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdosta, julkaisutoiminnasta ja muusta hallinnollisesta tai teknisestä avusta, mukaan lukien palkatut ulkopuoliset asiantuntijat, aiheutuvat menot, jotka ovat ohjelmasuunnittelun ja toimien hallinnoinnin kannalta välttämättömiä; b) menot, jotka aiheutuvat asiaankuuluvia kysymyksiä koskevista tutkimus- ja innovointitoimista ja selvityksistä ja niiden tulosten tunnetuksi tekemisestä; c) menot, jotka liittyvät tiedotus- ja viestintätoimiin, myös viestintästrategioiden laatimiseen sekä unionin poliittisia prioriteetteja koskevaan yhteisötiedotukseen ja näkyvyyteen.

25 artikla

Toimintasuunnitelmien ja toimenpiteiden hyväksyminen

1. Toimintasuunnitelmat ja toimenpiteet hyväksytään täytäntöönpanosäädöksillä. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 45 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä ei tarvitse noudattaa seuraavia varten: a) yksittäiset toimenpiteet, joita unioni rahoittaa enintään 5 000 000 eurolla; b) nopean vasteen toimien toteuttamiseksi hyväksytyt erityis- ja tukitoimenpiteet sekä toimintasuunnitelmat, joita unioni rahoittaa enintään 10 000 000 eurolla; ▼C1 c) 23 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut poikkeukselliset avustustoimenpiteet, joita unioni rahoittaa enintään 20 000 000 eurolla; ▼B d) tekniset muutokset toimintasuunnitelmiin ja toimenpiteisiin edellyttäen, että tällaiset muutokset eivät merkittävällä tavalla vaikuta asianomaisen toimintasuunnitelman tai toimenpiteen tavoitteisiin, kuten i) täytäntöönpanomenetelmän muutos; ii) täytäntöönpanokauden jatkaminen; iii) varojen kohdentaminen uudelleen toimintasuunnitelmaan sisältyvien toimien välillä; iv) toimintasuunnitelmien ja toimenpiteiden talousarvion korottaminen tai supistaminen enintään 20 prosentilla niiden alkuperäisestä talousarviosta, kuitenkin enintään 10 000 000 eurolla. Kun on kyse monivuotisista toimintasuunnitelmista ja toimenpiteistä, 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohdassa sekä d alakohdan iv luetelmakohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja sovelletaan vuositasolla. Tämän kohdan nojalla hyväksytyistä toimintasuunnitelmista ja toimenpiteistä, lukuun ottamatta poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä, sekä teknisistä muutoksista on ilmoitettava Euroopan parlamentille ja jäsenvaltioille 45 artiklassa tarkoitetun asiaankuuluvan komitean välityksellä kuukauden kuluessa niiden hyväksymisestä.

3. Ennen määrältään enintään 20 000 000 euron poikkeuksellisen avustustoimenpiteen hyväksymistä tai jatkamista komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedot toimenpiteiden luonteesta, tavoitteista ja suunnitelluista rahoitusmääristä. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ennakkoon merkittävistä muutoksista, joita se aikoo tehdä jo hyväksyttyihin poikkeuksellisiin avustustoimenpiteisiin. Unionin ulkoisen toiminnan johdonmukaisuuden varmistamiseksi komissio ottaa tällaisia toimenpiteitä suunnitellessaan ja toteuttaessaan huomioon asiaankuuluvan poliittisen lähestymistavan asiaan.

4. Asianmukaisesti perustelluista erittäin kiireellisistä syistä, jollaisia ovat esimerkiksi kriisit mukaan lukien luonnon tai ihmisen aiheuttamat katastrofit tai tilanteet, joissa demokratia, oikeusvaltioperiaate, ihmisoikeudet tai perusvapaudet ovat välittömästi uhattuina, komissio voi 45 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen hyväksyä toimintasuunnitelmia ja toimenpiteitä tai muutoksia voimassa oleviin toimintasuunnitelmiin ja toimenpiteisiin välittömästi sovellettavilla täytäntöönpanosäädöksillä.

5. Asianmukainen ympäristönäkökohtien tarkastelu, myös ilmastonmuutoksen ja biologiseen monimuotoisuuteen kohdistuvien vaikutusten osalta, on tehtävä toimien tasolla sovellettavien unionin säädösten mukaisesti, mukaan lukien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU ( 1 ) sekä neuvoston direktiivi 85/337/ETY ( 2 ), ja siihen sisältyy ympäristön kannalta herkissä hankkeissa tarvittaessa tehtävä ympäristövaikutusten arviointi, mukaan lukien vaikutus ilmastonmuutokseen, ekosysteemeihin ja biologiseen monimuotoisuuteen, etenkin kun on kyse mittavasta uudesta infrastruktuurista.

Muita suunniteltujen toimien ja toimenpiteiden tavoitteisiin ja määriin suhteutettuja asianmukaisia ennakkoarviointeja tehdään, jotta voidaan määrittää kyseisten toimien ja toimenpiteiden mahdolliset vaikutukset ja riskit ihmisoikeuksien, luonnonvarojen, kuten maan, saatavuuden ja sosiaalinormien kannalta, mukaan lukien vaikutustenarvioinnit keskeisistä toimista ja toimenpiteistä, joilla odotetaan olevan merkittävä vaikutus kyseisiin aloihin.

Alakohtaisten ohjelmien täytäntöönpanossa on tarvittaessa käytettävä strategisia ympäristöarviointeja, myös ilmastonmuutokseen kohdistuvan vaikutuksen osalta. Asiaankuuluvien sidosryhmien osallistuminen ympäristöarviointeihin ja tällaisten arviointien tulosten julkinen saatavuus on varmistettava.

26 artikla

Yhteistyömenetelmät

1. Komissio panee välineeseen perustuvan rahoituksen täytäntöön varainhoitoasetuksen mukaisesti joko suoraan omien yksiköidensä, unionin edustustojen tai toimeenpanovirastojen kautta taikka välillisesti kyseisen asetuksen 62 artiklan 1 kohdan c alakohdassa lueteltujen yhteisöjen kautta.

2. Välineeseen perustuvaa rahoitusta voidaan antaa myös rahoitusosuuksina kansainvälisiin, alueellisiin tai kansallisiin rahastoihin, joita esimerkiksi EIP, jäsenvaltiot, kumppanimaat ja -alueet, kansainväliset järjestöt tai muut avunantajat ovat perustaneet tai joita ne hallinnoivat.

3. Varainhoitoasetuksen 62 artiklan 1 kohdan c alakohdassa lueteltujen yhteisöjen ja tämän asetuksen 35 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen osallistumiskelpoisten vastapuolien on täytettävä vuosittain varainhoitoasetuksen 155 artiklan mukaiset raportointivelvollisuutensa. Kaikkia kyseisiä yhteisöjä koskevat raportointivaatimukset vahvistetaan rahoitusta koskevassa puitekumppanuussopimuksessa, rahoitusosuussopimuksessa, talousarviotakuita koskevassa sopimuksessa tai rahoitussopimuksessa.

4. Välineellä rahoitettavien toimien täytäntöönpanossa voidaan käyttää rinnakkaista tai yhdistettyä yhteisrahoitusta.

5. Rinnakkaisessa yhteisrahoituksessa toimi jaetaan helposti tunnistettavissa oleviin osiin, joista kutakin rahoittaa yhteisrahoitukseen osallistuvat eri kumppanit siten, että rahoituksen lopullinen kohde on aina yksilöitävissä ja rahoituksen päällekkäisyys vältetään.

6. Yhdistetyssä yhteisrahoituksessa toimen kokonaiskustannukset on jaettava yhteisrahoitukseen osallistuvien kumppaneiden kesken ja varat yhdistetään siten, ettei toimen osana toteutettujen yksittäisten toimintojen rahoituslähde ole enää yksilöitävissä.

7. Unionin ja sen kumppaneiden yhteistyötä voidaan tehdä esimerkiksi seuraavissa muodoissa: a) kolmenväliset järjestelyt, joissa unioni koordinoi kumppanimaalle tai -alueelle antamaansa apua kolmansien maiden kanssa; b) hallinnolliset ja tekniset yhteistyötoimenpiteet sekä valmiuksien kehittäminen, myös siirtymäkaudesta tai uudistusten täytäntöönpanosta, kuten kumppanuuksien tai twinning-toiminnan avulla tehdystä hajautetusta yhteistyöstä saatujen jäsenvaltioiden kokemusten jakamiseksi jäsenvaltion ja kumppanimaan tai -alueen julkisten laitosten, myös paikallisten viranomaisten, julkisoikeudellisten yhteisöjen tai julkisen palvelun tehtäviä hoitavien yksityisoikeudellisten yhteisöjen kesken, sekä yhteistyötoimenpiteet, joihin osallistuu jäsenvaltioiden lähettämiä julkisen sektorin asiantuntijoita sekä jäsenvaltioiden alue- ja paikallisviranomaisia; c) kansalaisyhteiskunnan järjestöjen osallistuminen kustannuksiin, joita aiheutuu julkisen ja yksityisen sektorin välisen kumppanuuden perustamisesta ja hallinnoinnista, mukaan lukien sen riippumatonta arviointia ja seurantaa koskevat kustannukset, aina kun se on mahdollista; d) alakohtaisia politiikkoja tukevat ohjelmat, joiden avulla unioni antaa tukea kumppanimaan alakohtaiselle ohjelmalle; e) osallistuminen kustannuksiin, joita aiheutuu maiden osallistumisesta unionin ohjelmiin sekä toimiin, joita toteuttavat unionin virastot ja elimet sekä sellaiset elimet tai henkilöt, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan erityistoimia.

27 artikla

Unionin rahoituksen muodot

1. Unionin rahoitusta voidaan myöntää varainhoitoasetuksen mukaisissa rahoitusmuodoissa, joita ovat erityisesti: a) avustukset; b) palvelujen, tavaroiden tai rakennusurakoiden hankintasopimukset; c) budjettituki; d) rahoitusosuudet komission varainhoitoasetuksen 234 artiklan mukaisesti perustamiin erityisrahastoihin; e) rahoitusvälineet; f) talousarviotakuut; g) rahoitusta yhdistävät toimet; h) velkahelpotukset kansainvälisesti sovittujen velkahelpotusohjelmien yhteydessä; i) rahoitusapu; j) palkatut ulkopuoliset asiantuntijat.

2. Työskennellessään kumppanimaiden sidosryhmien, esimerkiksi kansalaisjärjestöjen ja paikallisviranomaisten, kanssa komissio ottaa huomioon niiden erityispiirteet, mukaan lukien niiden tarpeet ja asiaankuuluvan toimintaympäristön, määrittäessään rahoitusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, rahoitusmuodon, myöntämisedellytykset ja avustusten hallinnointiin sovellettavat hallinnolliset säännökset, jotta saavutettaisiin tällaisista sidosryhmistä mahdollisimman monet ja vastattaisiin mahdollisimman hyvin niiden tarpeisiin. Edistetään varainhoitoasetuksen mukaisesti erityismenettelyjä, kuten kumppanuussopimuksia, rahoitustuen myöntämistä kolmansille osapuolille, tuen suoraa myöntämistä tai kelpoisuusehtojen perusteella rajattuja ehdotuspyyntöjä taikka kertakorvauksia, yksikkökustannuksiin perustuvaa rahoitusta, kiinteämääräistä rahoitusta sekä rahoitusta, joka ei perustu kustannuksiin varainhoitoasetuksen 125 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

3. Varainhoitoasetuksen 195 artiklassa tarkoitettujen tapausten lisäksi suoraa myöntämismenettelyä voidaan käyttää seuraaviin: a) vähäiset avustukset ihmisoikeuksien puolustajille kiireellisten suojelutoimien ja -tarpeiden rahoittamiseksi, myös vaarassa olevien ihmisoikeuksien puolustajien suojelumekanismien kautta, sekä sovittelijoille ja muille kansalaisyhteiskunnan toimijoille, jotka osallistuvat kriiseihin ja aseellisiin konflikteihin liittyvään vuoropuheluun, konfliktinratkaisuun, sovitteluun ja rauhanrakentamiseen, soveltuvissa tapauksissa ilman tarvetta yhteisrahoitukseen; b) avustukset, soveltuvissa tapauksissa ilman tarvetta yhteisrahoitukseen, toimien rahoittamiseksi kaikkein vaikeimmissa olosuhteissa, joissa ehdotuspyynnön julkaiseminen ei ole asianmukaista, mukaan lukien tilanteet, joissa perusvapauksien puute on vakava, mukaan lukien ihmisoikeusloukkaukset, demokraattisiin instituutioihin kohdistuu uhkia tai kyseessä on kriisin kärjistyminen tai aseellinen konflikti, joissa ihmisten turvallisuus on eniten uhattuna tai joissa ihmisoikeusjärjestöjen, ihmisoikeuksien puolustajien, sovittelijoiden ja muiden kriisien ja aseellisten konfliktien yhteydessä käytävään vuoropuheluun, sovitteluun ja rauhanrakentamiseen osallistuvien kansalaisyhteiskunnan toimijoiden toimintaolosuhteet ovat vaikeimmat; tällaiset avustukset voivat olla määrältään enintään 1 000 000 euroa ja kestoltaan enintään 18 kuukautta, mitä on mahdollista jatkaa 12 kuukaudella, jos avustusten täytäntöönpanossa on objektiivisia ja odottamattomia esteitä; c) avustukset YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimistolle ja Global Campus of Human Rights -verkostolle, ihmisoikeuksia ja demokratiakehitystä käsittelevälle Euroopan yliopistojen väliselle keskukselle, jossa on mahdollista suorittaa eurooppalainen ylempi korkeakoulututkinto ihmisoikeuksien ja demokratiakehityksen alalla, sekä keskukseen assosioituneelle yliopistojen verkostolle, jossa on mahdollista suorittaa ihmisoikeusalan jatkotutkintoja, mukaan lukien apurahat kolmansien maiden opiskelijoille ja ihmisoikeuksien puolustajille; d) vähäiset avustukset kansalaisyhteiskunnan järjestöille käyttäen mahdollisuuksien mukaan yksinkertaistettuja rahoitusmuotoja varainhoitoasetuksen 125 artiklan mukaisesti. Budjettituen, myös alakohtaisten tulosperusteisten uudistussopimusten kautta annetun budjettituen, on perustuttava maiden omavastuullisuuteen, keskinäiseen vastuuseen ja kumppanimaiden sitoutumiseen yleismaailmallisiin arvoihin, demokratiaan, ihmisoikeuksiin ja oikeusvaltioperiaatteeseen, kumppanimaiden tulokset ja edistyminen huomioon ottaen, ja sen tavoitteena on vahvistaa unionin ja kumppanimaiden välisiä kumppanuuksia. Siihen on sisällytettävä tehostettu poliittinen vuoropuhelu, valmiuksien kehittäminen ja hallinnon parantaminen, joilla täydennetään kumppaneiden pyrkimyksiä kerätä enemmän ja käyttää paremmin varoja, jotta tuettaisiin kestävää ja osallistavaa kasvua ja ihmisarvoisten työpaikkojen luomista, muun muassa nuorille, köyhyyden poistamista ja eriarvoisuuden vähentämistä, sekä pyrkimyksiä rakentaa ja vakiinnuttaa demokratioita ja rauhanomaisia yhteiskuntia. Budjettituella on edistettävä myös sukupuolten tasa-arvoa. Jokaisen päätöksen budjettituen myöntämisestä on perustuttava unionin hyväksymään budjettitukipolitiikkaan, selkeisiin osallistumiskelpoisuusperusteisiin sekä riskien ja hyötyjen huolelliseen arvioimiseen.

4. Budjettituki on eriytettävä siten, että sillä vastataan paremmin kumppanimaan poliittiseen, taloudelliseen, sosiaaliseen ja ympäristöön liittyvään tilanteeseen, ottaen huomioon epävakaat tilanteet.

Myönnettäessä budjettitukea varainhoitoasetuksen 236 artiklan mukaisesti komissio määrittelee selkeästi budjettituen ehdollisuuden kriteerit, mukaan lukien edistyminen uudistuksissa ja avoimuus, ja seuraa niiden noudattamista sekä tukee parlamentaarisen valvonnan ja kansallisten tarkastusvalmiuksien kehittämistä sekä avoimuuden lisäämistä ja tietojen julkista saatavuutta.

5. Budjettituen maksu perustuu indikaattoreihin, jotka osoittavat, että kumppanimaan kanssa sovittujen tavoitteiden saavuttamisessa on edistytty tyydyttävästi.

6. Välineen mukaisesti tuettavien toimien ja niihin liittyvien vuonna 2021 aiheutuneiden kustannusten voidaan varainhoitoasetuksen 193 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti katsoa olevan rahoituspäätöksessä täsmennetyissä asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa avustuskelpoisia 1 päivästä tammikuuta 2021 alkaen, vaikka kyseiset toimet olisivat toteutuneet ja kyseiset menot olisivat aiheutuneet ennen avustushakemuksen jättämistä.

7. Välineen mukaiset rahoitusvälineet, talousarviotakuut ja rahoitusta yhdistävät toimet on pantava täytäntöön varainhoitoasetuksen 209 artiklan 1 kohdan mukaisia periaatteita noudattaen ja jos mahdollista, EIP:n, jonkin monenvälisen eurooppalaisen rahoituslaitoksen, kuten Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin tai kahdenvälisen eurooppalaisen rahoituslaitoksen, kuten kehityspankkien, johdolla, mahdollisesti yhdistettyinä sekä jäsenvaltioilta että kolmansilta osapuolilta saatavan rahoitustuen muihin muotoihin.

Välineen mukaisten unionin rahoitusvälineiden rahoittamiseen voivat osallistua jäsenvaltiot sekä mitkä tahansa varainhoitoasetuksen 62 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut yhteisöt.

8. Edellä 7 kohdassa tarkoitettuja rahoitusvälineitä voidaan ryhmitellä eri välineiksi täytäntöönpanoa ja raportointia varten.

9. Unionin rahoitus ei saa johtaa erityisten verojen, tullien tai muiden maksujen muodostumiseen tai niiden kantoon.

10. Kumppanimaiden määräämiin veroihin, tulleihin ja maksuihin voidaan antaa rahoitusta välineen nojalla.

28 artikla

Osallistumiskelpoiset henkilöt ja yhteisöt

1. Maantieteellisistä ohjelmista sekä kansalaisyhteiskunnan järjestöjä koskevasta aihekohtaisesta ohjelmasta ja maailmanlaajuisia haasteita koskevasta aihekohtaisesta ohjelmasta rahoitettaviin toimiin liittyviin hankinta-, avustus- ja palkitsemismenettelyihin voivat osallistua kansainväliset järjestöt ja kaikki muut oikeussubjektit, myös kansalaisyhteiskunnan järjestöt, jotka ovat seuraavien maiden kansalaisia, tai oikeushenkilöiden tapauksessa myös tosiasiallisesti sijoittautuneita johonkin niistä: a) jäsenvaltiot, IPA III -asetuksen asiaankuuluvassa liitteessä luetellut edunsaajat ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolet; b) kumppanimaat naapurialueilla ja Venäjän federaatio silloin, kun asianomainen menettely liittyy liitteessä I tarkoitettuihin ohjelmiin, joihin se osallistuu; c) kehitysmaat ja kehittyvät alueet, jotka sisältyvät OECD:n kehitysapukomitean luetteloon virallisen kehitysavun saajista ja jotka eivät ole G20-ryhmän jäseniä, sekä merentakaiset maat ja alueet; d) virallisen kehitysavun vastaanottajamaiden luetteloon sisältyvät kehitysmaat, jotka ovat G20-ryhmän jäseniä, sekä muut maat ja alueet silloin, kun asianomainen menettely liittyy unionin välineen nojalla rahoittamaan toimeen, johon ne osallistuvat; e) maat, joiden osalta komissio on vahvistanut ulkoisen rahoituksen vastavuoroisen saantimahdollisuuden; tämä mahdollisuus voidaan myöntää vähintään vuoden pituiseksi määräajaksi edellyttäen, että asianomainen maa soveltaa samoja kelpoisuusehtoja unionin ja sellaisten maiden yhteisöihin, jotka ovat välineen mukaan osallistumiskelpoisia; komissio päättää rahoituksen vastavuoroisesta saantimahdollisuudesta ja sen kestosta asianomaista yhtä tai useampaa edunsaajamaata kuultuaan; f) OECD:n jäsenmaat, kun on kyse virallisen kehitysavun vastaanottajamaiden luetteloon sisältyvässä vähiten kehittyneessä maassa tai voimakkaasti velkaantuneessa köyhässä maassa täytäntöönpantavista sopimuksista.

2. Ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevasta aihekohtaisesta ohjelmasta ja rauhaa, vakautta ja konfliktinestoa koskevasta aihekohtaisesta ohjelmasta rahoitettavien toimien ja nopean vasteen toimien osalta ei rajoiteta millään tavalla osallistumista hankinta-, avustus- ja palkitsemismenettelyihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimien luonteesta ja tavoitteista johtuvia rajoituksia.

3. Kaikki välineen nojalla rahoitettavat tarvikkeet ja aineet voivat olla peräisin mistä tahansa maasta.

4. Tässä artiklassa vahvistettuja osallistumiskelpoisuussääntöjä ei sovelleta luonnollisiin henkilöihin, jotka ovat osallistumiskelpoisen toimeksisaajan tai mahdollisen alihankkijan palveluksessa tai muussa oikeudellisessa sopimussuhteessa siihen, eivätkä ne aiheuta kyseisten henkilöiden kansalaisuutta koskevia rajoituksia.

5. Toimiin, joille varainhoitoasetuksen 62 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii–viii luetelmakohdassa tarkoitettu yhteisö antaa yhteisrahoitusta tai joita toteutetaan kyseisten yhteisöjen kanssa joko suoraan tai välillisesti hallinnoiden, sovelletaan myös kyseisten yhteisöjen osallistumiskelpoisuussääntöjä.

6. Jos avunantajat antavat rahoitusta komission perustamaan erityisrahastoon tai ulkoisina käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina, sovelletaan kelpoisuussääntöjä, jotka on vahvistettu kyseisen erityisrahaston perustamisasiakirjassa tai, jos on kyse ulkoisista käyttötarkoitukseensa sidotuista tuloista, avunantajan kanssa tehdyssä sopimuksessa.

7. Kun on kyse toimista, joita rahoitetaan välineen nojalla sekä jostakin toisesta unionin ohjelmasta, tällaisten unionin ohjelmien mukaan osallistumiskelpoiset yhteisöt katsotaan osallistumiskelpoisiksi.

8. Kun on kyse useita maita kattavista toimista, osallistumiskelpoisiksi voidaan katsoa oikeussubjektit, jotka ovat kyseisten toimien soveltamisalaan kuuluvien maiden ja alueiden kansalaisia tai johonkin niistä tosiasiallisesti sijoittautuneita oikeushenkilöitä.

9. Tässä artiklassa säädettyjä osallistumiskelpoisuussääntöjä voidaan rajoittaa hakijoiden kansalaisuuden, maantieteellisen sijainnin tai luonteen osalta, jos toimen erityisluonne, tavoitteet ja tehokas täytäntöönpano edellyttävät tällaisia rajoituksia.

10. Muiden kuin osallistumiskelpoisten maiden tarjoajat, hakijat ja ehdokkaat voidaan hyväksyä osallistumiskelpoisiksi kiireellisissä tapauksissa tai tapauksissa, joissa palveluja ei ole saatavilla asianomaisten maiden tai alueiden markkinoilla, tai muissa asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, joissa toimen toteuttaminen olisi kelpoisuussääntöjen soveltamisen takia mahdotonta tai kohtuuttoman vaikeaa.

11. Paikallisen tuotantokyvyn sekä paikallisten markkinoiden ja hankintojen edistämiseksi, kun varainhoitoasetuksessa säädetään yhden ainoan tarjouksen perusteella tehtävästä hankinnasta, paikalliset ja alueelliset toimeksisaajat asetetaan etusijalle. Kaikissa muissa tapauksissa paikallisten ja alueellisten toimeksisaajien osallistumista edistetään mainitun asetuksen asiaa koskevien säännösten mukaisesti. Kestävyyttä ja asianmukaista huolellisuutta koskevia kriteerejä on edistettävä.

12. Ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevassa aihekohtaisessa ohjelmassa osallistumiskelpoisia ovat kaikkia yhteisöt, jotka eivät sisälly oikeussubjektin määritelmään 2 artiklan ensimmäisen kohdan 6 alakohdassa, jos tämä on välttämätöntä tämän ohjelman toiminta-aloilla.

29 artikla

Soveltamisalan ulkopuolelle jätetyt toimet

Välineen mukaisella unionin rahoituksella ei tueta toimia tai toimenpiteitä, jotka

a) saattavat johtaa ihmisoikeusloukkauksiin kumppanimaissa;

b) ovat ristiriidassa vastaanottajamaan Pariisin sopimuksen mukaisen, kansallisesti määritellyn panoksen kanssa tai jotka edistävät investointeja fossiilisiin polttoaineisiin tai jotka ympäristönäkökohtien tarkastelun ja vaikutusten arvioinnin mukaan aiheuttavat merkittäviä haittavaikutuksia ympäristölle ja ilmastolle, paitsi jos tällaiset toimet tai toimenpiteet ovat ehdottoman välttämättömiä välineen tavoitteiden saavuttamiseksi ja niihin liittyy asianmukaisia toimenpiteitä näiden vaikutusten välttämiseksi, ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi ja mahdollisuuksien mukaan niiden kompensoimiseksi, mukaan lukien tuki ympäristön kannalta haitallisten fossiilisten polttoaineiden tukien vaiheittaiselle poistamiselle.

30 artikla

Määrärahojen siirtäminen, vuotuiset erät, maksusitoumusmäärärahat, palautukset ja rahoitusvälineiden tuottamat tulot sekä talousarviotakuut

1. Sen lisäksi, mitä varainhoitoasetuksen 12 artiklan 4 kohdassa säädetään, välineen mukaiset käyttämättömät maksusitoumus- ja maksumäärärahat siirretään ilman eri toimenpiteitä seuraavalle varainhoitovuodelle, ja niitä voidaan sitoa ja käyttää vastaavasti seuraavan varainhoitovuoden joulukuun 31 päivään saakka. Varainhoitovuodelta toiselle siirretty määrä käytetään seuraavana varainhoitovuonna ensin.

Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle siirretyistä maksusitoumusmäärärahoista varainhoitoasetuksen 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

2. Sen lisäksi, mitä varainhoitoasetuksen 15 artiklassa säädetään määrärahojen ottamisesta uudelleen käyttöön, maksusitoumusmäärärahat, jotka vastaavat välineen mukaisten toimien kokonaan tai osittain toteutumatta jäämisen vuoksi vapautettujen sitoumusten määrää, otetaan takaisin alkuperäiseen budjettikohtaan.

3. Useamman kuin yhden varainhoitovuoden aikana toteutettavia toimia koskevat talousarviositoumukset voidaan jakaa usealle eri varainhoitovuodelle vuotuisiksi eriksi varainhoitoasetuksen 112 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Tällaisiin tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin monivuotisiin toimiin ei sovelleta varainhoitoasetuksen 114 artiklan 2 kohdan kolmatta alakohtaa. Komissio vapauttaa ilman eri toimenpiteitä toimen talousarviositoumuksen ne osat, joita ei ole talousarviositoumuksen tekovuotta seuraavan viidennen vuoden joulukuun 31 päivään mennessä käytetty ennakkorahoitukseen tai välimaksuihin tai joista ei ole esitetty todennettua menoilmoitusta tai maksupyyntöä.

Tämän artiklan 2 kohtaa sovelletaan myös vuotuisiin eriin.

4. Poiketen siitä, mitä varainhoitoasetuksen 209 artiklan 3 kohdassa säädetään, rahoitusvälineestä ja talousarviotakuista aiheutuvat palautukset ja niiden tuottamat tulot otetaan alkuperäiseen budjettikohtaan sisäisinä käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina sen jälkeen, kun hallinnointikustannukset ja -palkkiot on vähennetty. Komissio tarkastelee joka viides vuosi olemassa olevien rahoitusvälineiden vaikutusta unionin tavoitteiden saavuttamiseen ja niiden tuloksellisuutta.







IV LUKU

EKKR+, ulkosuhdetoimien takuujärjestely, talousarviotakuut ja kolmansille maille myönnettävä rahoitusapu

31 artikla

Soveltamisala ja rahoitus

1. Edellä 6 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla määrärahalla rahoitetaan Euroopan kestävän kehityksen rahasto plus (EKKR+) ja ulkosuhdetoimien takuujärjestely.

2. EKKR+ on integroitu rahoituspaketti rahoituksen myöntämiseen tämän asetuksen 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen avustusten, teknisen avun, rahoitusvälineiden, talousarviotakuiden ja rahoitusta yhdistävien toimien muodossa, ja sen tarkoituksena on tukea investointeja ja lisätä rahoituksen saatavuutta tämän asetuksen 3 ja 8 artiklassa säädettyjen tavoitteiden ja yleisten periaatteiden ja soveltuvin osin IPA III -asetuksen tavoitteiden saavuttamisen tukemiseksi maksimoiden samalla täydentävyyden ja kehitysvaikutuksen sekä innovatiivisten tuotteiden tuotannon, myös pk-yrityksille.

EKKR+:lla tuetaan erityisesti kestävää ja osallistavaa taloudellista, ympäristöön liittyvää ja sosiaalista kehitystä, siirtymistä kestävään lisäarvotalouteen sekä vakaata investointiympäristöä. Sillä edistetään myös sosioekonomista ja ympäristön selviytymiskykyä kumppanimaissa kiinnittäen huomiota erityisesti köyhyyden poistamiseen. Näin EKKR+ edistää sosioekonomisen eriarvoisuuden vähentämistä, kestävää ja osallistavaa kasvua, ilmastonmuutokseen sopeutumista ja sen hillintää, ympäristönsuojelua ja ympäristöasioiden hallintaa, ihmisarvoisten työpaikkojen luomista ILO:n työelämän perusnormien pohjalta, taloudellisia mahdollisuuksia, osaamista ja yrittäjyyttä, sosioekonomisesti tärkeitä aloja, yhteiskunnalliset yritykset ja osuuskunnat mukaan luettuina, pk-yrityksiä, kestäviä yhteyksiä, haavoittuvien ryhmien tukemista, ihmisoikeuksien edistämistä, sukupuolten tasa-arvoa ja naisten ja nuorten voimaannuttamista sekä sääntöjenvastaisen muuttoliikkeen erityisiin sosioekonomisiin perimmäisiin syihin ja pakkomuuton perimmäisiin syihin puuttumista liitteessä V esitettyjen prioriteettialojen ja kulloinkin noudatettavien suuntaa-antavien ohjelma-asiakirjojen mukaisesti.

Erityistä huomiota kiinnitetään maihin, joiden tilanne on todettu epävakaaksi tai joissa on käynnissä konflikti, vähiten kehittyneisiin maihin ja erittäin velkaantuneisiin köyhiin maihin, myös tarjoamalla tukea institutionaalisten valmiuksien kehittämiseen ja talouden hallintaan sekä teknistä apua.

3. Ulkosuhdetoimien takuujärjestelyllä tuetaan EKKR+ -toimia, jotka katetaan talousarviotakuilla tämän asetuksen 32–39 artiklan mukaisesti. Ulkosuhdetoimien takuujärjestelyllä tuetaan myös makrotaloudellista rahoitusapua ja lainoja asetuksen (Euratom) 2021/948 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille kolmansille maille.

4. Unioni voi taata ulkosuhdetoimien takuujärjestelyllä enintään 53 449 000 000 euron arvosta toimia, joista on allekirjoitettu takuusopimukset 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2027 välisenä aikana.

Siirretään komissiolle valta antaa 44 artiklan mukaisesti delegoitu säädös ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn enimmäismäärän muuttamiseksi enintään 20 prosentilla.

5. Rahoitusaste on 9–50 prosenttia riippuen toimen tyypistä.

Unionin talousarviosta voidaan käyttää enintään 10 000 000 000 euroa ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn rahoittamiseen. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 44 artiklan mukaisesti tämän enimmäismäärän muuttamiseksi sen varmistamiseksi, että rahoitettava määrä vastaa ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn määrää ja rahoitusastetta, ottaen huomioon taattujen toimien tyyppi.

Ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn rahoitusaste on 9 prosenttia unionin makrotaloudellisen rahoitusavun osalta ja sellaisten talousarviotakuiden osalta, joilla katetaan lainanantotoimintaan liittyviä valtion riskejä.

Rahoitusasteita tarkistetaan vähintään kolmen vuoden välein 51 artiklassa vahvistetusta tämän asetuksen soveltamisen aloittamispäivästä. Siirretään komissiolle valta antaa 44 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä rahoitusasteiden muuttamiseksi.

6. Ulkosuhdetoimien takuujärjestely katsotaan yhdeksi takuuksi varainhoitoasetuksen 212 artiklalla perustetussa yhteisessä vararahastossa.

7. EKKR+:sta ja ulkosuhdetoimien takuujärjestelystä voidaan tukea rahoitus- ja investointitoimia kumppanimaissa, jotka sijaitsevat 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla maantieteellisillä alueilla. Ulkosuhdetoimien takuujärjestelyä rahoitetaan 6 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritettyjen maantieteellisten ohjelmien talousarviosta, ja varat siirretään yhteiseen vararahastoon. EKKR+:sta ja ulkosuhdetoimien takuujärjestelystä voidaan myös tukea toimia IPA III -asetuksen asiaankuuluvassa liitteessä lueteltujen edunsaajien alueella. EKKR+:sta kyseisiä toimia varten myönnettävä rahoitus samoin kuin ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn rahoittaminen perustuvat IPA III -asetukseen. Ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn rahoittaminen asetuksen (Euratom) 2021/948 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille maille myönnettäviä lainoja varten perustuu kyseiseen asetukseen.

8. Varainhoitoasetuksen 211 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rahoitus muodostetaan tämän asetuksen nojalla hyväksyttyjen unionin sitoumusten kokonaismäärän perusteella. Vuosittain tarvittavan rahoituksen määrä voidaan koota enintään seitsemän vuoden kuluessa. Asetuksen (EU) 2017/1601 nojalla myönnettävien takausten ja perussäädösten, joiden rahoitukseen sovelletaan asetusta (EY, Euratom) N:o 480/2009, nojalla kolmansille maille myönnettävien takausten, rahoitusavun ja Euratomin lainojen rahoituksessa noudatetaan edelleen kyseisten asetusten säännöksiä.

9. Asetuksella (EU) 2017/1601 perustetussa EKKR-takuurahastossa ja asetuksella (EY, Euratom) N:o 480/2009 perustetussa ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahastossa oleva nettovarallisuus siirretään 31 päivänä heinäkuuta 2021 yhteiseen vararahastoon asetuksen (EU) 2017/1601 nojalla hyväksyttyjen talousarviotakuiden ja perussäädösten, joiden rahoitukseen sovelletaan asetusta (EY, Euratom) N:o 480/2009, nojalla kolmansille maille myönnettävien takausten, rahoitusavun ja Euratomin lainojen rahoittamista varten.

32 artikla

EKKR+:n rakenne

1. EKKR+ koostuu tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa ja IPA III -asetuksessa säädettyjen alueiden alueellisista investointijärjestelyistä, jotka perustetaan unionin nykyisten ulkoisten rahoitusta yhdistävien välineiden työmenetelmien, menettelyjen ja rakenteiden pohjalta ja joissa voidaan yhdistää niiden rahoitusta yhdistävät toimet sekä EKKR+:n kattamat ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn toimet.

2. EKKR+:n hallinnoinnista vastaa komissio.

33 artikla

EKKR+:n strateginen johtoryhmä

1. Komissiota neuvoo EKKR+:n hallinnoinnissa strateginen johtoryhmä, jäljempänä ’EKKR+:n strateginen johtoryhmä’, lukuun ottamatta toimia, jotka koskevat IPA III -asetuksen asiaankuuluvassa liitteessä lueteltuja edunsaajia Länsi-Balkanilla, joilla on oma strateginen johtoryhmänsä.

2. EKKR+:n strateginen johtoryhmä neuvoo komissiota EKKR+:n kattamien ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn investointien, myös 36 artiklassa tarkoitettujen investointi-ikkunoiden, strategisessa linjauksessa ja prioriteeteissa ja myötävaikuttaa siihen, että ne ovat yhteneviä unionin ulkoisen toiminnan, kehityspolitiikan ja Euroopan naapuruuspolitiikan pääperiaatteiden ja -tavoitteiden sekä 3 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden ja 31 artiklassa vahvistetun EKKR+:n tarkoituksen kanssa. Lisäksi EKKR+:n strateginen johtoryhmä antaa komissiolle tukea asetettaessa yleisiä investointitavoitteita ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn käytölle EKKR+:n tukemisessa sekä seuraa investointi-ikkunoiden asianmukaista ja monipuolista maantieteellistä ja aihekohtaista kattavuutta.

3. EKKR+:n strateginen johtoryhmä tukee myös yleistä koordinointia, täydentävyyttä ja johdonmukaisuutta alueellisten investointijärjestelyjen välillä, ulkoisen investointiohjelman kolmen pilarin välillä, ulkoisen investointiohjelman ja unionin muiden muuttoliikkeeseen ja Agenda 2030 -toimintaohjelman, myös ilmastonmuutoksen torjunnan, täytäntöönpanoon liittyvien toimien välillä sekä unionin muiden ulkoisten ohjelmien ja rahoitusvälineiden kanssa.

4. EKKR+:n strateginen johtoryhmä koostuu komission ja korkean edustajan, kaikkien jäsenvaltioiden ja EIP:n edustajista. Euroopan parlamentilla on tarkkailijan asema. Rahoittajille, osallistumiskelpoisille vastapuolille, kumppanimaille, asiaankuuluville alueellisille järjestöille ja muille sidosryhmille voidaan tarvittaessa myöntää tarkkailijan asema. EKKR+:n strategista johtoryhmää on kuultava ennen uusien tarkkailijoiden mukaan ottamista. EKKR+:n strategisen johtoryhmän puheenjohtajuudesta huolehtivat komissio ja korkea edustaja.

5. EKKR+:n strateginen johtoryhmä kokoontuu vähintään kahdesti vuodessa ja mahdollisuuksien mukaan antaa lausuntoja yksimielisesti. Puheenjohtaja voi milloin tahansa järjestää ylimääräisiä kokouksia, tai niitä voidaan pitää myös jäsenten kolmasosan pyynnöstä. Jos yksimielisyyteen ei päästä, sovelletaan äänestysoikeuksia, joista on sovittu EKKR+:n strategisen johtoryhmän ensimmäisessä kokouksessa ja jotka on vahvistettu sen työjärjestyksessä. Työjärjestyksessä vahvistetaan tarkkailijoiden tehtävää koskevat puitteet. EKKR+:n strategisen johtoryhmän kokousten pöytäkirjat ja esityslistat julkistetaan niiden hyväksymisen jälkeen.

6. Komissio antaa EKKR+:n strategiselle johtoryhmälle vuosittain kertomuksen EKKR+:n täytäntöönpanon edistymisestä. Länsi-Balkanista vastaava strateginen johtoryhmä tiedottaa edistymisestä takuujärjestelyn täytäntöönpanossa kyseisellä alueella edellä mainitun kertomuksen täydentämiseksi. Strategiset johtoryhmät tarkastelevat 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja arviointikertomuksia ja ottavat ne huomioon.

EKKR+:n strateginen johtoryhmä kuulee säännöllisesti asiaankuuluvia sidosryhmiä EKKR+:n strategisista linjauksista ja täytäntöönpanosta.

7. EKKR+:n strategisen johtoryhmän ja Länsi-Balkanista vastaavan strategisen johtoryhmän olemassaolo ei vaikuta siihen, että tarvitaan yksi yhtenäinen EKKR+:n riskienhallintakehys.

8. EKKR+:n mukaisten vakuuksien riskinhallintatoiminnoissa otetaan huomioon välineen tavoitteet ja periaatteet. EKKR+:n riskinarviointia ja korvausmenetelmiä sovelletaan johdonmukaisesti kaikissa, myös 36 artiklassa tarkoitetuissa, investointi-ikkunoissa. Komissio perustaa teknisen riskienarviointiryhmän. Komissio varmistaa teknisen riskienarviointiryhmän laadukkaan toiminnan sekä itsenäisyyden, puolueettomuuden ja osallistavuuden. Komissio varmistaa myös, että tiedot ja analyysit jaetaan jäsenvaltioille hyvissä ajoin, avoimesti ja osallistavalla tavalla ottaen asianmukaisesti huomioon luottamuksellisuuden. Teknisen riskienarviointiryhmän kokoonpano, työjärjestys ja työskentelytavat ovat osallistavia, avoimia EIP:n asiantuntijoille, muille osallistumiskelpoisille vastapuolille ja kiinnostuneille jäsenvaltioille, ja ne esitetään EKKR+:n strategiselle johtoryhmälle. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle teknisen riskienarviointiryhmän kokoonpanon, toimeksiannon ja työjärjestyksen ja varmistaa, että sen jäsenet ovat puolueettomia ja ettei niillä ole eturistiriitoja.

9. EKKR+:n soveltamiskauden aikana EKKR+:n strateginen johtoryhmä hyväksyy ja julkaisee mahdollisimman pian suuntaviivat, joissa vahvistetaan, miten EKKR+ -toimien yhdenmukaisuus 31 ja 35 artiklassa säädettyjen tarkoituksen, tavoitteiden ja kelpoisuusvaatimusten kanssa on tarkoitus varmistaa.

34 artikla

Alueelliset operatiiviset johtoryhmät

Alueellisten investointijärjestelyjen operatiiviset johtoryhmät tukevat komissiota täytäntöönpanotasolla, ottaen huomioon asianomaisen strategisen johtoryhmän neuvot ja asiaankuuluvat riskinarvioinnit, määritettäessä alueellisia ja alakohtaisia investointitavoitteita sekä alueellisia, alakohtaisia ja aihekohtaisia investointi-ikkunoita, ja laativat lausuntoja rahoitusta yhdistävistä toimista ja ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn käytöstä EKKR+:n ehdottamissa investointiohjelmissa.

35 artikla

EKKR+:n ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn toimien ja vastapuolten osallistumiskelpoisuus ja valinta

1. Rahoitus- ja investointitoimien, joita voidaan tukea ulkosuhdetoimien takuujärjestelystä, on oltava johdonmukaisia ja unionin politiikkojen ja asiaankuuluvien ohjelma-asiakirjojen mukaisia sekä kumppanimaiden strategioiden ja politiikkojen mukaisia. Niiden on erityisesti tuettava välineen sekä soveltuvin osin IPA III -asetuksen tavoitteita, yleisiä periaatteita ja politiikkakehystä ottaen asianmukaisesti huomioon tämän asetuksen liitteessä V esitetyt prioriteettialat.

2. Ulkosuhdetoimien takuujärjestelyllä tuetaan rahoitus- ja investointitoimia, jotka täyttävät varainhoitoasetuksen 209 artiklan 2 kohdan a–e alakohdassa esitetyt edellytykset ja jotka liittyvät erityisesti tarpeeseen saavuttaa täydentävyys, myös puuttumalla markkinoiden toimimattomuuteen tai epätyydyttäviin investointitilanteisiin, sovittaa yhteen osallistumiskelpoisten vastapuolten etuja, välttää kilpailun vääristymistä ja tapauksen mukaan maksimoida yksityiset investoinnit, ja jotka a) käyvät läpi varainhoitoasetuksen 34 artiklan mukaisesti ennakkoarvioinnit, joiden on oltava oikeassa suhteessa suunniteltujen toimien tavoitteisiin ja määriin, jotta voidaan määrittää kyseisten toimien mahdolliset vaikutukset ja riskit ihmisoikeuksien, ympäristö-, työ- ja sosiaalinormien kannalta, mukaan lukien vaikutustenarvioinnit keskeisistä ohjelmista, joilla odotetaan olevan merkittävä vaikutus kyseisiin aloihin, tämän asetuksen 31 artiklan 2 kohdassa säädetyn EKKR+:n tarkoituksen mukaisesti ja ottaen asianmukaisesti huomioon vaikutuksen piiriin kuuluvilta yhteisöiltä hankittavan vapaan ja tietoon perustuvan ennakkosuostumuksen periaate maata koskevissa investoinneissa; b) varmistavat täydentävyyden ulkoisen investointiohjelman eri pilareiden kesken sekä muiden aloitteiden kanssa; c) ovat taloudellisesti ja rahoituksellisesti toteutuskelpoisia ottaen asianmukaisesti huomioon yksityisten ja julkisten kumppanien mahdollisen tuen ja osarahoituksen hankkeelle siten, että samalla otetaan huomioon erityinen toimintaympäristö ja valmiudet maissa, joiden tilanne on todettu hauraaksi tai joissa on käynnissä konflikti, vähiten kehittyneissä maissa, pienissä kehittyvissä saarivaltioissa, kehittyvissä sisämaavaltioissa ja erittäin velkaantuneissa köyhissä maissa, joissa voidaan tarjota edullisempia ehtoja; d) ovat teknisesti toteutuskelpoisia sekä sosiaalisesti ja ympäristön kannalta kestäviä ja maksimoivat kehitysvaikutukset; e) eivät vääristä markkinoita kumppanimaissa ja -alueilla eivätkä kilpaile epäoikeudenmukaisesti paikallisten toimijoiden kanssa; f) pannaan täytäntöön 7 artiklassa tarkoitetun poliittisen kehyksen ja sovellettavien ympäristöön liittyvien, sosiaali- ja työlainsäädännön velvoitteiden ja normien sekä kansainvälisesti sovittujen investointeja koskevien, erityisesti YK:n ja OECD:n hyväksymien, suuntaviivojen, periaatteiden ja yleissopimusten mukaisesti, noudattaen täysin ihmisoikeuksia koskevaa kansainvälistä oikeutta sekä 3 ja 8 artiklassa vahvistettuja tavoitteita ja yleisiä periaatteita.

3. Ulkosuhdetoimien takuujärjestelyä käytetään kattamaan seuraavista välineistä aiheutuvia riskejä: a) lainat, mukaan lukien paikallisen valuutan määräiset lainat; b) takaukset; c) vastatakaukset; d) pääomamarkkinainstrumentit; e) muut rahoitusmuodot ja lisävakuusjärjestelyt, vakuutukset sekä pääomasijoitukset tai oman pääoman luonteiset sijoitukset.

4. Ulkosuhdetoimien takuujärjestelyssä osallistumiskelpoisia vastapuolia ovat ne, jotka mainitaan varainhoitoasetuksen 208 artiklan 4 kohdassa, mukaan lukien vastapuolet ulkosuhdetoimien takuujärjestelyn rahoittamiseen osallistuvista kumppanimaista ja kolmansista maista, edellyttäen että komissio on hyväksynyt ne tämän asetuksen 37 artiklan mukaisesti. Lisäksi ja poiketen siitä, mitä säädetään varainhoitoasetuksen 62 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, ulkosuhdetoimien takuujärjestelyssä osallistumiskelpoisia ovat jäsenvaltion, kumppanimaan tai kolmannen maan yksityisoikeuden soveltamisalaan kuuluvat elimet, jotka ovat osallistuneet ulkosuhteiden takuujärjestelyn rahoittamiseen tämän asetuksen 37 artiklan mukaisesti ja antaneet riittävän varmuuden taloudellisista valmiuksistaan.

5. Osallistumiskelpoisten vastapuolten on noudatettava varainhoitoasetuksen 62 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyjä sääntöjä ja edellytyksiä. Kun on kyse ulkosuhteiden takuujärjestelyn rahoittamiseen tämän asetuksen 37 artiklan mukaisesti osallistuneen jäsenvaltion, kumppanimaan tai kolmannen maan yksityisoikeuden soveltamisalaan kuuluvista elimistä, etusijalle asetetaan ne elimet, jotka antavat ympäristöä, sosiaalinäkökohtia, verotusta ja yrityksen hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskeviin kriteereihin liittyviä tietoja.

Komissio varmistaa osallistumiskelpoisten vastapuolten, myös pienten ja keskikokoisten vastapuolten, käytettävissä olevien resurssien tuloksellisen, tehokkaan ja oikeudenmukaisen käytön ja edistää vastapuolten välistä yhteistyötä ottaen asianmukaisesti huomioon niiden valmiudet, lisäarvon ja kokemuksen.

Komissio varmistaa kaikkien osallistumiskelpoisten vastapuolten oikeudenmukaisen kohtelun 27 artiklan 7 kohdan mukaisesti sekä varmistaa, että eturistiriidat vältetään EKKR+:n täytäntöönpanokauden aikana. Täydentävyyden varmistamiseksi komissio voi pyytää osallistumiskelpoisia vastapuolia antamaan kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot muista toimistaan, jotka eivät kuulu EKKR+:n piiriin.

6. Varainhoitoasetuksen 219 artiklan 4 kohdassa esitettyä omien varojen rahoitusosuutta koskevaa ehtoa sovelletaan salkkuperusteisesti jokaiseen osallistumiskelpoiseen vastapuoleen, jolle on välineen nojalla myönnetty talousarviotakuu.

7. Komissio valitsee osallistumiskelpoiset vastapuolet varainhoitoasetuksen 154 artiklan mukaisesti ottaen asianmukaisesti huomioon a) strategisten ja alueellisten operatiivisten johtoryhmien neuvonnan; b) investointi-ikkunan tavoitteet; c) osallistumiskelpoisen vastapuolen kokemuksen ja riskinhallintavalmiudet; d) omien ja lisävarojen määrän sekä yksityisen sektorin yhteisrahoitusosuuden, jotka osallistumiskelpoinen vastapuoli on valmis käyttämään investointi-ikkunan rahoittamiseen huomioiden asianmukaisesti investoinnin koon; e) osallistumiskelpoisten vastapuolten alakohtaisen tai maantieteellisen asiantuntemuksen; f) osallistumiskelpoisten vastapuolten yhteistyön edistämisen edut.

8. Komissio perustaa alueellisia operatiivisia johtoryhmiä kuultuaan ja Euroopan parlamentille ja neuvosto