1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 1971,
tiettyjen ajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen jarrulaitteita koskevan
jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(71/320/ETY)
(EYVL L 202, 6.9.1971, s. 37)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission direktiivi 74/132/ETY, annettu 11 päivänä helmikuuta 1974 L 74 7 19.3.1974
►M2Komission direktiivi 75/524/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1975 L 236 3 8.9.1975
►M3Komission direktiivi 79/489/ETY, annettu 18 päivänä huhtikuuta 1979 L 128 12 26.5.1979
Muutettu:
►A1Tanskan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen
kuningaskunnan liittymisasiakirja(*)L 73 14 27.3.1972
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 1971,
tiettyjen ajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävau-
nujen jarrulaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
lähentämisestä
(71/320/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
sekä katsoo, että
tekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen
lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa tiettyjenajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen jarrulait-teisiin,
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että
jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräys-tensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja
niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussaneuvoston direktiivissä 70/156/ETY(
3) säädetty ETY-tyyppihyväk-
syntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppienosalta, ja
yhdenmukaistettujen vaatimusten on taattava tieliikenneturvallisuus
koko yhteisön alueella,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tässä direktiivissä ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan kaikkia jäljempänä
lueteltuihin kansainvälisen luokituksen mukaisiin luokkiin kuuluvia,tieliikenteeseen tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia,vähintään nelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteel-linen nopeus on yli 25 km/h, sekä niiden perävaunuja, lukuunottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maataloustraktoreita ja -
koneita sekä moottorityökoneita.
a) M-luokka: Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut moottoriajoneuvot,
joissa on joko vähintään neljä pyörää tai joissa on kolme pyörää ja
kokonaispaino on enemmän kuin yksi tonni:
—M
1-luokka: Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joissa on kuljettajan paikan lisäksi enintäänkahdeksan paikkaa matkustajille;
—M
2-luokka: Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joissa on kuljettajan paikan lisäksi enemmän kuin
kahdeksan paikkaa matkustajille ja joiden enim-mäispaino on enintään 5 tonnia;1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 2
(1) EYVL N:o C 160, 18.12.1969, s. 7
(2) EYVL N:o C 100,1.8.1969, s. 13
(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1
▼B
—M3-luokka: Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joissa on kuljettajan paikan lisäksi enemmän kuinkahdeksan paikkaa matkustajille ja joiden enim-mäispaino on enemmän kuin 5 tonnia.
b) N-luokka: Tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut moottoriajoneuvot,
joissa on joko vähintään neljä pyörää tai kolme pyörää ja kokonais-paino on enemmän kuin yksi tonni:
—N
1-luokka: Tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden enimmäispaino on enintään 3,5 tonnia;
—N2-luokka: Tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden enimmäispaino on enemmän kuin 3,5 ja
enintään 12 tonnia;
—N3-luokka: Tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden enimmäispaino on enemmän kuin 12 tonnia.
c) O-luokka: Perävaunut (myös puoliperävaunut):
—O1-luokka: Perävaunut, joiden enimmäispaino on enintään 0,75
tonnia;
—O2-luokka: Perävaunut, joiden enimmäispaino on enemmän kuin
0,75 ja enintään 3,5 tonnia;
—O3-luokka: Perävaunut, joiden enimmäispaino on enemmän kuin
3,5 ja enintään 10 tonnia;
—O4-luokka: Perävaunut, joiden enimmäispaino on enemmän kuin
10 tonnia
2. M-luokan nivellettyä ajoneuvoa, joka koostuu kahdesta toisiinsa
pysyvästi nivelellä yhdistetystä yksiköstä, pidetään yhtenä ajoneuvona.
3. M- tai N-luokan puoliperävaunun vetoon hyväksytyn ajoneuvon
luokituksessa enimmäispaino lasketaan lisäämällä ajokuntoisen
vetoauton omaan painoon suurimmalla sallitulla kuormituksella kuor-
matusta perävaunusta vetoautoon kohdistuva paino, sekä tarvittaessavetoauton suurin sallittu oma kuorma.
4. Tiettyjen, muuhun kuin henkilöiden kuljetukseen tarkoitettujen N-
luokan erikoisautojen (nosturiautot, huoltoautot, mainosautot jne.) lait-
teiden ja varusteiden katsotaan olevan tavaroita.
5. O-luokan puoliperävaunun luokituksessa enimmäispaino on puoli-
perävaunun akselin tai akseleiden välityksellä tienpintaan kohdistuvapaino, kun perävaunu on kytketty vetoautoon ja kuormitettu suurim-malla sallitulla kuormalla.
2 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansal-
lista tyyppihyväksyntää jarrulaitteisiin liittyvistä syistä, jos ajoneuvoonon asennettu liitteissä I—VIII tarkoitetut laitteet ja nämä laitteettäyttävät nämä liitteissä esitetyt vaatimukset.
Article 2a
No Member State may refuse or prohibit the sale, registration, entry
into service or use of a vehicle on grounds relating to its brakingdevices if that vehicle is equipped with the braking devices specifiedin Annexes I to VIII and if such braking devices satisfy the require-ments set out therein.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 3
▼A1
▼B
3 artikla
Tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että se saa tiedon kaikista liitteessä
I olevassa 1.1 kohdassa tarkoitettujen osien tai ominaisuuksien muutok-
sista. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten onpäätettävä, onko muutetulle ajoneuvotyypille tarpeen tehdä uusia testejäja laatia uusi testausseloste. Jos nämä testit osoittavat, ettei tässä direk-tiivissä säädettyjä vaatimuksia ole noudatettu, muutoksia ei saahyväksyä.
4 artikla
Siihen asti, kun erityisdirektiivi, jossa on ”kaupunkilinja-auton”
määritelmä, tulee voimaan, kyseisille ajoneuvoille tehdään liitteen II
mukainen tyyppi II a -testi, jos ajoneuvon kokonaispaino on enemmän
kuin 10 tonnia.
5 artikla
Tarvittavat muutokset liitteiden vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan
kehitykseen on annettava noudattaen moottoriajoneuvojen ja niidenperävaunujen tyyppihyväksynnästä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetunneuvoston direktiivin 13 artiklassa säädettyä menettelyä.
6 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direk-tiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Liitteessä I olevan 2.2.1.4 kohdan vaatimuksia sovelletaan 1
päivästä lokakuuta 1974 alkaen myös muihin kuin M
3-j aN3-luokan
ajoneuvoihin.
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden antamat tässä direk-
tiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevat keskeiset kansallisetsäännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.
7 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 4
▼B
LIITE I
MÄÄRITELMÄT, RAKENNE- JA ASENNUSVAATIMUKSET
1 MÄÄRITELMÄT
1.1 Ajoneuvotyyppi jarrulaitteiden osalta'
’Ajoneuvotyypillä jarrulaitteiden osalta’ tarkoitetaan ajoneuvoja, jotka
eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta osilta:
1.1.1Moottoriajoneuvojen osalta
1.1.1.1 ajoneuvoluokka, sellaisena kuin se on määriteltynä tämän
direktiivin 1 artiklassa
1.1.1.2 ►M3kokonaismassa ◄, sellaisena kuin se on
määriteltynä 1.14 kohdassa
1.1.1.3 ►M3massan◄jakautuminen akseleille
1.1.1.4 suurin rakenteellinen nopeus
1.1.1.5 erityyppinen jarrulaite, erityisesti perävaunun jarrulait-
teiden osalta
1.1.1.6 akseleiden lukumäärä ja järjestely
1.1.1.7 moottorin tyyppi
1.1.1.8 vaihteiden lukumäärä ja välityssuhteet
1.1.1.9 vetopyörästön välityssuhde
1.1.1.10 renkaiden mitat
1.1.2Perävaunujen osalta
1.1.2.1 ajoneuvoluokka, sellaisena kuin se on määriteltynä tämän
direktiivin 1 artiklassa
1.1.2.2►M3kokonaismassa ◄, sellaisena kuin se on
määriteltynä 1.14 kohdassa
1.1.2.3►M3massan◄jakautuminen akseleille
1.1.2.4 erityyppiset jarrulaitteet
1.1.2.5 akseleiden lukumäärä ja järjestely
1.1.2.6 renkaiden mitat
1.2 Jarrulaite
’Jarrulaitteella’ tarkoitetaan niiden osien yhdistelmää, joiden toimintatar-
koituksena on vähentää liikkuvan ajoneuvon nopeutta asteittain, saada se
pysähtymään tai pitää se paikallaan, jos se on jo pysäytetty. Nämä
toiminnot eritellään jäljempänä 2.1.2 kohdassa. Laitteeseen on kuulut-
tava jarrulaitteen käyttölaite, voimansiirto ja itse jarrut.
1.3 Portaaton jarrutus
’Portaattomalla jarrutuksella’ tarkoitetaan jarrutusta, jossa laitteen tava-
nomaisella käyttöalueella, joko käyttölaitetta käyttämällä tai
vapauttamalla se:
— kuljettaja voi milloin tahansa lisätä tai vähentää jarrutusvoimaa
käyttölaitteeseen kohdistuvalla toiminnalla,
— jarrutusvoima vaikuttaa samaan suuntaan kuin käyttölaitteeseen
kohdistuva toiminta (monotoninen toiminta),
— jarrutusvoimaa voidaan säädellä helposti ja riittävän tarkasti.
1.4 Käyttölaite
’Käyttölaitteella’ tarkoitetaan kuljettajan (tai mahdollisesti, tämän
apulaisen, kun kyse on perävaunusta) välittömästi käyttämää järjes-
telmän osaa, jonka avulla voimansiirtoon välitetään jarrutukseen tai sen
hallintaan tarvittava energia. Tämä energia voi olla kuljettajan omaa
lihasvoimaa, toisesta lähteestä tuotettua energiaa, jota kuljettaja voi
hallita, tai soveltuvin osin, perävaunun kineettistä energiaa tai edellä
lueteltuja energioita yhdistämällä saatua energiaa.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 5
▼B
1.5 Voimansiirto
’Voimansiirrolla’ tarkoitetaan niiden osien yhdistelmää, joilla käyttölait-
teella säädetty käyttövoima välitetään ja yhdistetään jarruun. Sen
rakenne voi olla mekaaninen, hydraulinen, pneumaattinen tai näiden
yhdistelmä. Jos jarrutusvoima saadaan kuljettajasta riippumattomasta,
mutta hänen hallitsemastaan energian lähteestä, tai tämän avustamana,
myös kyseisessä laitteessa olevan varaenergian katsotaan olevan
voimansiirron osa.
1.6 Jarru
’Jarrulla’ tarkoitetaan osaa, jossa ajoneuvon liikettä vastustavat voimat
tuotetaan. Se voi olla rakenteeltaan kitkajarru (jolloin jarrutukseen
tarvittavat voimat syntyvät kahden toistensa suhteen liikkuvan osan
hankauksen tuottamalla energialla); sähköjarru (jolloin jarrutukseen
tarvittavat voimat syntyvät kahden toistensa suhteen liikkuvan, mutta
toisistaan erillään olevan osan sähkömagneettisen vuorovaikutuksen
tuottamana); nestejarru jolloin jarrutukseen tarvittavat voimat syntyvät
kahden toistensa suhteen liikkuvan osan välisen nesteen välityksellä);
tai moottorijarru (jolloin jarrutusvoimat syntyvät moottorin kehittämän
hallitusti lisääntyvän jarrutusvaikutuksen siirtämisestä pyöriin).
1.7 Eri jarrulaitetyypit
’Eri jarrulaitetyypeillä’ tarkoitetaan laitteita, jotka eroavat toisistaan
seuraavilta olennaisilta osin, kuten:
1.7.1 sen osilla on eri ominaisuudet,1.7.2 sen jonkin osan materiaali on ominaisuudeltaan, muodoltaan tai
kooltaan erilainen,
1.7.3 jokin osan yhdistelmä on erilainen.
1.8 Jarrujärjestelmän osa
’Jarrujärjestelmän osalla’ tarkoitetaan yhtä niistä erillisistä osista, jotka
yhdistettynä muodostavat jarrulaitteen.
1.9 Jatkuva jarrutus
’Jatkuvalla jarrutuksella’ tarkoitetaan ajoneuvoyhdistelmien jarrutusta
järjestelmällä, jolla on seuraavat ominaisuudet:
1.9.1 yksi käyttölaite, jota kuljettaja käyttää istuimeltaan portaattomasti
yhdellä liikkeellä,
1.9.2 ajoneuvoyhdistelmän yksiköiden jarruttamiseen tarvittava energia
siirretään samasta energian lähteestä (joka voi olla ajoneuvon
kuljettajan lihasvoima),
1.9.3 jarrujärjestelmä mahdollistaa ajoneuvoyhdistelmien yksiköiden
samanaikaisen tai niiden keskinäisesti ajoitetun jarrutuksen niiden
suhteellisesta sijainnista riippumatta.
1.10 Puolijatkuva jarrutus
’Puolijatkuvalla jarrutuksella’ tarkoitetaan ajoneuvoyhdistelmien jarru-
tusta järjestelmällä, jolla on seuraavat ominaisuudet:
1.10.1 yksi käyttölaite, jota kuljettaja käyttää istuimeltaan portaatto-
masti yhdellä liikkeellä,
1.10.2 ajoneuvoyhdistelmän yksiköiden jarruttamiseen tarvittava energia
siirretään kahdesta eri energian lähteestä (joista toinen voi olla
ajoneuvon kuljettajan lihasvoima),
1.10.3 järjestelmä mahdollistaa yhdistelmän yksiköiden samanaikaisen
tai niiden keskinäisesti ajoitetun jarrutuksen niiden suhteellisesta
sijainnista riippumatta.
1.11 Itsekytkeytyvä jarrutus
’Itsekytkeytyvällä jarrujärjestelmällä’ tarkoitetaan perävaunun tai
perävaunujen automaattista jarrutusta ajoneuvoyhdistelmän osien
erotessa tai vetoauton ja perävaunun irrotessa toisistaan ilman, että sillä
on vaikutusta ajoneuvoyhdistelmän muiden yksiköiden jarrutustehoon.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 6
▼B
1.12 Inertiajarrutus
’Inertiajarrutuksella’ tarkoitetaan jarrutusta järjestelmällä, jossa jarrutus-
voiman tuottamiseen tarvittava energia saadaan perävaunun liikkeestä
ajoneuvoa kohden.
1.13 Kuormitettu ajoneuvo
’Kuormitetulla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jota kuormitetaan
sen►M3kokonaismassaan ◄, jollei toisin ole säädetty.
1.14►M3 Kokonaismassa ◄
’►M3kokonaismassalla ◄’ tarkoitetaan ajoneuvon valmistajan ilmoit-
tamaa, ajoneuvon teknisesti sallittua ►M3kokonaismassaa ◄(se voi
olla suurempi kuin ”suurin sallittu ►M3massa◄”).
2 RAKENNE- JA ASENNUSVAATIMUKSET
2.1Yleistä
2.1.1Jarrulaite
2.1.1.1 Jarrulaite on suunniteltava, rakennettava ja asennettava
siten, että ajoneuvo, siihen mahdollisesti tavanomaisessa
käytössä kohdistuvasta tärinästä huolimatta, täyttää
jäljempänä vahvistetut vaatimukset.
2.1.1.2 Jarrulaite on erityisesti suunniteltava, rakennettava ja asen-
nettava siten, että se kestää syöpymistä ja vanhenemistaaiheuttavia olosuhteita mahdollisimman hyvin.
2.1.2Jarrulaitteen toiminnot
Edellä 1.2 kohdassa määritellyn jarrulaitteen on täytettävä seuraavat
edellytykset:
2.1.2.1 Käyttöjarru
Käyttöjarrun avulla kuljettajan on pystyttävä hallitsemaan
ajoneuvon liikettä ja pysäyttämään ajoneuvo turvallisesti,
nopeasti ja tehokkaasti, millä tahansa ajoneuvon kuormituk-
sella ja nopeudella, ylä- tai alamäen kaltevuudesta
riippumatta. Käyttöjarrua on pystyttävä säätelemään
portaattomasti. Kuljettajan on pystyttävä jarruttamaan istui-
meltaan irrottamatta käsiä ohjauslaitteesta.
2.1.2.2 Varajarru
Varajarrun avulla ajoneuvo on pystyttävä pysäyttämään
kohtuullisella pysähtymismatkalla siinä tapauksessa, ettei
käyttöjarru ole toimintakunnossa. Varajarrua on pystyttävä
säätelemään portaattomasti. Kuljettajan on pystyttävä
jarruttamaan istuimeltaan irrottamatta molempia käsiä
ohjauslaitteesta. Näitä vaatimuksia sovellettaessa oletetaan,
ettei käyttöjarruun voi ilmaantua samanaikaisesti kuin yksi
vika.
2.1.2.3 Seisontajarru
Seisontajarrulla on pystyttävä pitämään ajoneuvo paikallaan
ylä- ja alamäessä myös kuljettajan poissa ollessa, jolloin
täysin mekaaninen laite pitää liikkuvat osat paikoilleen
lukittuina. Kuljettajan on pystyttävä jarruttamaan istuimel-
taan, kuitenkin perävaunun osalta noudatetaan 2.2.2.10
kohdan vaatimuksia.
2.2Jarrulaitteiden ominaisuudet
2.2.1M- ja N-luokan ajoneuvot
2.2.1.1 Jarrulaitejärjestelmän on täytettävä käyttöjarrua, varajarrua
ja seisontajarrua koskevat vaatimukset.
2.2.1.2 Käyttö-, vara- ja seisontajarrusta koostuvalla jarrulaitejär-
jestelmällä voi olla yhteisiä osia, jos ne täyttävät
seuraavat edellytykset:1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 7
▼B
2.2.1.2.1 on oltava ainakin kaksi toisistaan riippumatonta
käyttölaitetta, joita kuljettaja voi käyttää istui-
meltaan; tämän vaatimuksen on täytyttävä myös
silloin, kun kuljettaja käyttää turvavyötä;
2.2.1.2.2 käyttöjarrulaitteella ja seisontajarrulaitteella on
oltava erilliset, toisistaan riippumattomat
käyttölaitteet;
2.2.1.2.3 jos käyttö- ja varajarrulaitteilla on yhteinen
käyttölaite, tämän käyttölaitteen ja voimansiir-
tojärjestelmien osien välisen yhteyden
tehokkuuden väheneminen tietyn käyttöajan
jälkeen ei saa olla todennäköistä;
2.2.1.2.4 jos käyttö- ja varajarrulaitteella on yhteinen
käyttölaite, seisontajarru on suunniteltava siten,
että se voidaan kytkeä toimintaan ajoneuvon
liikkuessa. ►M3Tätä vaatimusta ei sovelleta,
kun varakäyttölaitteella voidaan käyttöjarrujär-
jestelmä kytkeä toimintaan ainakin osittaisesti,
kuten liitteessä II olevassa 2.1.3.6 kohdassa
määrätään. ◄
2.2.1.2.5 jos muu kuin jarruihin kuuluva osa (sellaisena
kuin se määritellään 1.6 kohdassa) tai muut
kuin 2.2.1.2.7 kohdassa tarkoitetut osat vahin-
goittuvat tai käyttöjarru ei jostakin muusta
syystä toimi (toimintahäiriö, jarrutukseen tarvit-
tavan energian loppuminen osittain tai
kokonaan), ajoneuvo on pystyttäväpysäyttämään
varajarrun, tai käyttöjarrun vielä toimintakun-
nossa olevan osan avulla varajarrun toiminnalta
vaadittujen edellytysten mukaisesti;
2.2.1.2.6 erityisesti jos vara- ja käyttöjarrulaitteella on
yhteinen käyttölaite ja voimansiirto:
2.2.1.2.6.1 jos käyttöjarrun käyttämiseen tarvit-
tava energia saadaan kuljettajan
lihasvoiman lisäksi yhdestä tai
useammasta avustavasta energiavar-
astosta, vian ilmetessä avustavaan
energiavarastoon varajarrua on
pystyttävä käyttämään kuljettajan
lihasvoimalla ja vielä mahdollisesti
toimintakunnossa olevista energia-
varastoista tuotetulla energialla
siten, ettei käyttölaitteeseen vaikut-
tava voima ylitä suurinta sallittua
arvoa,
2.2.1.2.6.2 jos käyttöjarrun ja voimansiirron
vaatima voima saadaan yksinomaan
kuljettajan hallitsemasta energiavar-
astosta, jarrulaitteilla on oltava
vähintään kaksi täysin toisistaan riip-
pumatonta energiavarastoa, joilla
kummallakin on oma riippumaton
voimansiirto; kumpikin niistä saa
vaikuttaa vain kahden tai useamman
pyörän jarruun, jotka on valittava
siten, että varajarrun toiminnalle
asetetut vaatimukset täyttyvät
ajoneuvon liikevakautta huononta-
matta jarrutuksen aikana; lisäksi
nämä energiavarastot on varustettava
2.2.1.13 kohdan mukaisella varoitus-
laitteella;
2.2.1.2.7 ►M3tiettyjen osien, kuten polkimen ja sen
laakerin, pääsylinterin ja sen männän tai mäntien
(hydraulisissa järjestelmissä), käyttöjarruvent-
tiilin (paineilmajärjestelmissä), jarrupolkimen ja
pääsylinterin tai käyttöjarruventtiilin välisten
liittimien, jarrusylintereiden ja niiden mäntien
(hydraulisissa tai paineilmajärjestelmissä), jarru-
vipujen ja jarrukenkien levitysmekanismien
oletetaan pysyvän vaurioitumattomina, jos ne
ovat tarkoituksenmukaisesti mitoitetut, helposti1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 8
▼B
huollettavissa ja ne ovat turvallisuusominaisuuk-
siltaan verrattavissa muihin tärkeisiin ajoneuvon
osiin (esimerkiksi ohjauslaitteen vivustoon). ◄
Jos tällaisen osan vahingoittuminen estäisi
ajoneuvon jarruttamisen vähintään varajarrulle
vahvistettujen vaatimusten mukaisesti, kyseinen
osa on valmistettava metallista tai ominaisuuk-
siltaan vastaavasta materiaalista eikä siihen saa
kohdistua huomattavaa vääntöä jarrulaitteiden
tavanomaisen käytön aikana.
2.2.1.3 Jos käyttö- ja varajarrulaitteilla on erilliset käyttölaitteet,
molempien samanaikainen käyttöei saa saattaa sekä
käyttö- että varajarrulaitetta toimintakyvyttömiksi riippu-
matta siitä, ovatko ne molemmat käyttökunnossa vai
ainoastaan toinen.
2.2.1.4 Vian ilmetessä käyttöjarrun voimansiirron osaan jarrulait-
teiden on täytettävä seuraavat edellytykset:
2.2.1.4.1 käyttöjarrun käyttölaitteella on edelleen
pystyttävä kytkemään jarrutus riittävän moneen
pyörään ajoneuvon kuormituksesta riippumatta;
2.2.1.4.2 nämä pyörät on valittava siten, että käyttöjarru-
laitteen jäännösjarrutusteho vastaa vähintään
arvoa x % kyseiselle ajoneuvoluokalle vahviste-
tusta jarrutustehosta, kun käyttölaitteeseen
kohdistetaan enintään ►M3700 N◄voima:
Ajoneuvot
►M3kokonaismassalla ◄(kaikki
ajoneuvoluokat) x = 30
Kuormittamattomat ajoneuvot:M
1-, M2-, N1-, N2-luokka x = 25
M3-j aN3-luokka x = 30
2.2.1.4.3 edellä olevia vaatimuksia ei kuitenkaan sovelleta
puoliperävaunujen vetoautoihin, jos puoliperä-
vaunun käyttöjarrulaitteella on vetoautosta
riippumaton voimansiirto.
2.2.1.5 Käytettäessä muuta energian lähdettä kuin kuljettajan
lihasvoimaa yksi tällainen energian lähde riittää (hydrauli-
pumppu, paineilmakompressori jne.), jos tämän energian
lähteen käyttöjärjestelmä toimii täysin luotettavasti. Vian
ilmetessä mihin tahansa ajoneuvon jarrulaitteiden voiman-
siirron osaan, energian siirron on jatkuttava vielä
toimintakunnossa oleviin osiin siten, että ajoneuvo
saadaan pysähtymään vähintään varajarrun toiminnalle
asetettujen vaatimusten mukaisesti. Tämä ehto on
täytettävä laitteilla, jotka voidaan helposti kytkeä toimin-
taan ajoneuvon ollessa paikallaan, tai jotka kytkeytyvät
toimintaan automaattisesti.
2.2.1.6 Edellä 2.2.1.2, 2.2.1.4 ja 2.2.1.5 kohdan vaatimukset on
täytettävä käyttämättä sellaista automaattista laitetta, jonka
tehottomuus voisi jäädä huomaamatta sen vuoksi, että
tavallisesti lepoasennossa olevat osat kytkeytyvät toimin-
taan ainoastaan jarrulaitteeseen ilmenevän vian
yhteydessä.
2.2.1.7 Käyttöjarrun on vaikutettava ajoneuvon kaikkiin pyöriin.2.2.1.8 Käyttöjarrun vaikutuksen on jakauduttava tarkoituksenmu-
kaisesti eri akseleille.
2.2.1.9. Käyttöjarrun vaikutuksen on jakauduttava samassa akse-
lissa oleville pyörille symmetrisesti suhteessa ajoneuvonpitkittäissuuntaiseen keskitasoon.
2.2.1.10 Käyttö- ja seisontajarrun on vaikutettava kitkapintoihin,
jotka on yhdistetty pyöriin pysyvästi riittävän kestävillä
osilla. Jarrutuksen aikana kitkapintojen on oltava jatku-
vassa kosketuksessa; kuitenkin hetkellinen käyttö- ja
varajarrulaitteen jarrutuksen keskeytyminen, esim. vaih-
detta käytettäessä, on sallittua, jos käyttö- ja varajarrun
teho on jälleenkytkennän jälkeen vaatimusten mukainen.
Lisäksi seisontajarrun osalta tällainen jarrutuksen keskey-
tyminen on sallittava, jos se on yksinomaan kuljettajan1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 9
▼B
hallittavissa istuimeltaan sellaisen järjestelmän avulla,
joka ei voi kytkeytyä toimintaan itsestään painevuodon
takia(1).
2.2.1.11 Jarrujen kitkapintojen kuluminen on voitava helposti
korjata manuaalisella tai automaattisella säätöjärjes-
telmällä. Lisäksi voimansiirron ja jarrujen käyttölaitteilla
ja osilla on oltava niin paljon toimintavaraa, että jarrujen
kuumentumisesta tai jarruhihnojen kulumisesta huolimatta
tehokas jarrutus on taattu ilman että välitön säätö olisi
välttämätön.
2.2.1.12 Hydraulisissa jarruissa:
2.2.1.12.1 jarrunestesäiliöiden täyttöaukkoihin on
päästävä helposti käsiksi; varanestesäiliöiden
on lisäksi oltava sellaiset, että varanesteen
määrä voidaan tarkastaa täyttöaukkojen tulppaa
avaamatta. Jos jälkimmäinen vaatimus ei täyty,
kuljettajaa varten on oltava varoitusvalo sen
osoittamiseksi, että varanesteen vähäisyyden
vuoksi jarrulaitteen toiminta voi vaarantua.
Kuljettajan on voitava helposti tarkastaa,
toimiiko valo oikein;
2.2.1.12.2 ►M2hydraulisen voimansiirron osan vioittu-
minen ilmaistaan kuljettajalle laitteella, jossa
on punainen varoitusvalo, joka syttyy
viimeistään käyttölaitetta käytettäessä.
Kuitenkin laite, jossa on punainen varoitusvalo,
joka syttyy nesteen laskiessa laitteen säiliöissä
laitteen valmistajan määrittelemän tason
alapuolelle, voidaan hyväksyä. Varoitusvalon
on oltava näkyvä jopa päivänvalossakin; kuljet-
tajan on pystyttävä helposti tarkastamaan
lampun kunto. Laitteen osan vioittuminen ei
saa johtaa kyseessä olevan jarrulaitteen tehon
täydelliseen häviämiseen. ◄
2.2.1.13 Jokaisen ajoneuvon, jonka käyttöjarrun toimintaan tarvit-
tava voima saadaan paineilmasäiliöstä ja jonka avulla ei
voida saavuttaa varajarrulle vahvistettua tehoa ilman
varastoidun energian käyttöä, on varustettava varoituslait-
teella — painemittarin lisäksi, jos sellainen on asennettu
— joka antaa valo- tai äänimerkin, kun varastoitu energia
missä tahansa järjestelmän osassa putoaa arvoon, jossa on
mahdollista, ilman säiliön uudelleentäyttämistä ja riippu-
matta ajoneuvon kuormitustilasta, käyttää käyttöjarrun
käyttölaitetta viidennen kerran neljän täyden iskun jarru-
tuksen jälkeen ja saavuttaa varajarrulle vahvistettu teho
(ilman vikoja käyttöjarrun siirtolaitteissa ja kitkapintojen
ollessa mahdollisimman lähellä jarrurumpua tai -levyä).
Varoituslaitteen on oltava suoraan ja pysyvästi kytketty
virtapiiriin. Kun moottori käy tavanomaisissa käyttöolo-
suhteissa ja jarrujärjestelmässä ei ole vikoja, varoituslaite
ei saa antaa merkkiä, paitsi moottorin käynnistämisen
jälkeen energiasäiliön/ energiasäiliöiden täyttämiseen
käytettynä aikana.
2.2.1.14 Kun lisäenergian lähteen käyttöon olennaisen tärkeää
jarrulaitteen toiminnan kannalta, on energiavaraston oltava
2.1.2.3 kohdan vaatimusten rajoittamatta sellainen, että se
varmistaa moottorin pysähtyessä jarrutustehon pysymisen
riittävänä ajoneuvon pysäyttämiseksi vaatimusten mukai-
sesti. Lisäksi, jos seisontajarrulaitteeseen vaikuttaa
kuljettajan oman lihasvoiman lisäksi jarrutehostin, seison-
tajarrun toiminta on varmistettava myös ilman tätä
tehostinta, tarvittaessa käyttämällä tavanomaisesti siitä
riippumatonta energiaa. Tämä varaenergia voidaan tuottaa
käyttöjarrulle tarkoitetusta energian lähteestä. Ilmaisulla
’toiminta’ tarkoitetaan tässä myös jarrun vapautusta.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 10
(1) Tämä kohta on tulkittava seuraavasti: Käyttö- ja varajarrulaitteiden tehon on pysyttävä
tässä direktiivissä vahvistettujen raja-arvojen sisällä myös hetkellisen irtikytkennän
aikana.▼M3
▼B
▼B
2.2.1.15 Sellaisen moottoriajoneuvon osalta, joka on hyväksytty
vetoauton kuljettajan ohjaamalla jarrulla varustetun
perävaunun vetoon, vetoauton käyttöjarrulaitteen on oltava
varustettu laitteella, joka varmistaa, että vian ilmetessä
perävaunun jarrulaitteeseen tai vetoauton ja perävaunun
välisen jarrujohdon (tai muun vastaavan liitännän) katke-
tessa, vetoautoa pystytään edelleen jarruttamaan
varajarrulle vahvistettujen vaatimusten mukaisesti; tämän
laitteen asentaminen vetoautoon on erityisen tärkeää(1).
2.2.1.16 Lisälaitteen on saatava energiansa ainoastaan sillä tavoin,
että jopa energian lähteen vahingoittuessa sen toiminta ei
voi aiheuttaa jarrulaitteiden energiavaran laskua 2.2.1.13
kohdassa tarkoitetun tason alapuolelle.
2.2.1.17 Paineilmajarrulaitteiden jarrujohtojen liittimet perävau-
nuun on varustettava kaksi- tai useampijohtojärjestelmää
varten. 2.2.1.18. Jarrulaitteiden on oltava O3-j aO4-luokan
perävaunuissa jatkuvaa tai puolijatkuvaa tyyppiä.
2.2.1.18 Jarrulaitteiden on oitava O3ja O4-luokan perävaunuissa
jatkuvaa tai puolijatkuvaa tyyppiä.
2.2.1.19 Sellaisten ajoneuvojen osalta, jotka on hyväksytty O3- tai
O4-luokan perävaunun vetoon, jarrulaitteiden on täytettävä
seuraavat edellytykset:
2.2.1.19.1 vetoauton varajarrulaitetta käytettäessä myös
perävaunua jarrutetaan portaattomasti;
2.2.1.19.2 jos vetoauton käyttöjarrulaite ei toimi ja kun
tämä laite on vähintään kaksipiirinen, toimivan
piirin tai toimivien piirien on pystyttävä osit-
tain tai kokonaisuudessaan kytkemään
perävaunun jarrut toimintaan. Tätä jarrutusta
on pystyttävä säätelemään portaattomasti.
►M3Jos tämä toiminta saavutetaan venttiilin
avulla, joka on tavallisesti kiinni, sellainen
venttiili voidaan yhdistää vain, jos kuljettaja
pystyy helposti ja ilman työkaluja tarkastamaan
sen moitteettoman toiminnan joko ohjaamosta
tai ajoneuvon ulkopuolelta. ◄
2.2.1.19.3 jarrujohdon (tai muun vastaavan liitännän)
murtuman tai vuodon ilmetessä, kuljettajan on
osittain tai kokonaisuudessaan pystyttävä
kytkemään perävaunun jarrut toimintaan joko
käyttöjarrun tai varajarrun käyttölaitteella tai
erillisellä käyttölaitteella, jollei murtuma tai
vuoto automaattisesti aiheuta perävaunun jarru-
tusta.
2.2.1.20 Lukuun ottamatta ”kaupunkilinja-autoja”, henkilöiden
kuljetukseen tarkoitettujen ajoneuvojen, joissa on kuljet-
tajan istuimen lisäksi enemmän kuin kahdeksan paikkaa
matkustajille ja joiden ►M3kokonaismassa ◄on
enemmän kuin 10 tonnia, on täytettävä liitteessä II
olevassa 1.5 kohdassa esitetyn tyyppi II A -testin vaati-
mukset, mutta ei samassa liitteessä olevassa 1.4 kohdassa
esitetyn tyyppi II -testin vaatimuksia.
2.2.2O-luokan ajoneuvot
2.2.2.1 O1-luokan perävaunuihin ei tarvitse asentaa käyttöjarrulai-
tetta; jos tällaiseen perävaunuun kuitenkin asennetaan
käyttöjarrulaite, sen on vastattava O2-luokan vaatimuksia.
2.2.2.2 O2-luokan perävaunuihin asennettavan käyttöjarrulaitteen
on oltava jatkuvaa tai puolijatkuvaa taikka inertiatyyppiä.
Viimeksi tarkoitettua saa käyttää ainoastaan muissa
perävaunuissa kuin puoliperävaunuissa.
2.2.2.3 O3- tai O4-luokan perävaunuihin on asennettava jatkuvaa
tai puolijatkuvaa tyyppiä oleva käyttöjarrujärjestelmä.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 11
(1) Tämä kohta on tulkittava seuraavasti:
On asennettava kaikissa tapauksissa käyttöjarrulaitteen yhteyteen laite (esimerkiksirajoitusventtiili), jolla varmistetaan, että ajoneuvoa voidaan edelleen jarruttaa käyttöjar-
rulla, mutta varajarrun tehoa vastaavalla teholla.
▼B
2.2.2.4 Käyttöjarrulaitteen on vaikutettava perävaunun kaikkiin
pyöriin.
2.2.2.5 Käyttöjarrulaitteen vaikutuksen on jakauduttava tarkoituk-
senmukaisesti eri akseleille.
2.2.2.6 Jokaisen jarrulaitteen vaikutuksen on jakauduttava samalla
akselilla oleville pyörille symmetrisesti suhteessa
ajoneuvon pitkittäissuuntaiseen keskitasoon.
2.2.2.7 Jarrujen jarrutustehon tuottavien kitkapintojen on oltava
jatkuvassa kosketuksessa pyöriin ja kiinnitetty niihin ja
akseleihin joko suoraan tai vahingoittumattomilla osilla.
2.2.2.8 Kitkapintojen kuluminen on voitava helposti korjata
manuaalisella tai automaattisella säätöjärjestelmällä.
Lisäksi voimansiirron ja jarrujen käyttölaitteilla ja osilla
on oltava niin paljon toimintavaraa, että jarrujen kuumen-
tumisesta tai jarruhihnojen kulumisesta huolimatta jarrutus
on taattu ilman että välitön säätö olisi välttämätön.
2.2.2.9 Jarrulaitteiden on oltava sellaiset, että perävaunu pysähtyy
automaattisesti, jos kytkentä murtuu perävaunun liik-
kuessa. Tätä vaatimusta ei kuitenkaan sovelleta
yksiakselisiin perävaunuihin, joiden
►M3kokonaismassa ◄on enintään 1,5 tonnia kun
perävaunuun on asennettu pääkytkennän lisäksi vara-
kytkentä (ketju, kaapeli jne.), joka vetokytkennän
vahingoittuessa estää vetoaisaa koskettamasta maata ja
mahdollistaa perävaunun ohjauksen riittävässä määrin.
2.2.2.10 Jokaisessa perävaunussa, johon on asennettava käyttöjar-
rulaite, on seisontajarrun toimittava myös perävaunun
ollessa irrotettuna vetoautosta. Ajoneuvon vieressä
seisovan henkilön on pystyttävä käyttämään seisonta-
jarrua; henkilöiden kuljetukseen käytettävissä
perävaunuissa seisontajarrua on kuitenkin pystyttävä
käyttämään perävaunun sisäpuolelta. Ilmaisulla
’käyttämään’ tarkoitetaan tässä myös jarrun vapautusta.
2.2.2.11 Perävaunuissa, joiden jarrut voidaan vapauttaa erillisellä
laitteella, tämä on suunniteltava ja rakennettava siten, että
se ehdottomasti palautuu alkuasentoon silloin, kun paineil-
mansyöttö perävaunuun jatkuu.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 12
▼B
LIITE II
JARRUTUSTESTIT JA JARRULAITTEIDEN TEHO
1. JARRUTUSTESTIT
1.1Yleistä
1.1.1 Jarrulaitteiden tehovaatimukset perustuvat ajoneuvon pysähtymis-
matkaan jarrutuksen aikana. Jarrulaitteiden teho määritellään joko
mittaamalla pysähtymismatka suhteessa ajoneuvon jarrutuksen
alkunopeuteen tai mittaamalla laitteen toimintaviive ja ajoneuvon
keskimääräinen hidastuvuus tavanomaisessa käytössä liitteen III
mukaisesti.
1.1.2 Pysähtymismatka on ajoneuvon kulkema matka jarrun käyttölait-
teen käytön aloitushetkestä ajoneuvon pysähtymishetkeen;
alkunopeus on ajoneuvon nopeus käyttölaitteen käytön aloitushet-
kellä. Jarrutustehon mittausta varten käytetään jäljempänä
esitetyissä kaavoissa seuraavia:
v = alkunopeus km/h
s = pysähtymismatka metreinä.
1.1.3 Ajoneuvon tyyppihyväksyntää varten ajoneuvon jarrutusteho on
testeissä mitattava ajoradalla seuraavissa olosuhteissa:
1.1.3.1 ajoneuvon ►M3massan◄on oltava kunkin testityypin
vaatimusten mukainen ja se on ilmoitettava testausselos-
teessa;
1.1.3.2 testit on suoritettava kullekin testityypille vahvistetulla
nopeudella. Jos ajoneuvon suurin rakenteellinen nopeus on
pienempi kuin testityypille vahvistettu nopeus, testi suori-
tetaan ajoneuvon suurimmalla rakenteellisella nopeudella;
1.1.3.3 testeissä vaaditun tehon tuottamiseen tarvittava jarrun
käyttölaitteeseen kohdistettava voima ei saa olla enemmän
kuin kyseiselle ajoneuvoluokalle vahvistettu suurin arvo;
1.1.3.4►M2jäljempänä 1.1.4.2 kohdan vaatimusten estämättä
tiellä on oltava hyvä pito; ◄
1.1.3.5 testit on suoritettava olosuhteissa, joissa tuulen ei katsota
voivan vaikuttaa testituloksiin;
1.1.3.6 testejä aloitettaessa ajoneuvon renkaiden on oltava kylmät
ja rengaspaineen on oltava pyöriin kohdistuvalle kuormalle
vahvistetun paineen mukainen ajoneuvon ollessa paikal-
laan;
1.1.3.7 määrätty teho on saavutettava ilman, että pyörät lukkiu-
tuvat, ajoneuvo poikkeaa suunnastaan tai että ilmenee
epätavallista tärinää.
1.1.4Ajoneuvon käyttäytyminen jarrutuksen aikana
1.1.4.1 Jarrutustesteissä, ja erityisesti suurilla nopeuksilla suoritet-
tavissa testeissä, ajoneuvon käyttäytymistä on tarkkailtava
jarrutuksen aikana.
1.1.4.2 M1-, M2-, M3-, N1-, N2-, N3-, O3-j aO4-luokan ajoneuvojen
käyttäytymisen tiellä, jonka pinnalla on alentunut pito, on
täytettävä lisäyksessä vahvistetut ehdot.
1.2Tyyppi O -testi
(tavallinen tehotesti jarrut kylminä)1.2.1Yleistä
1.2.1.1 Jarrujen on oltava kylmät. Jarrun katsotaan olevan kylmä,
kun jarrulevystä tai jarrurummun ulkopinnalta mitattu
lämpötila on alle 100 ºC.
1.2.1.2 Testi on suoritettava seuraavissa olosuhteissa:1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 13
▼M2
▼B
▼B
1.2.1.2.1 ajoneuvon on oltava kuormitettu siten, että sen
►M3massa◄jakautuu akseleille valmistajan
ilmoituksen mukaisesti. Jos akseleita voidaan
kuormittaa osakuormin,
►M3kokonaismassan ◄jakautuminen akse-
leille on järjestettävä siten, että jokaiseen
akseliin vaikuttava kuormitus on verrannollinen
kyseisen akselin suurimpaan sallittuun kuormi-
tukseen;
1.2.1.2.2 moottoriajoneuvojen testit on toistettava kuormit-
tamattomalla ajoneuvolla, jossa kuljettajan lisäksi
voi kuitenkin olla toinen, mielellään etuistuimella
istuva henkilö, joka merkitsee testitulokset muis-
tiin;
1.2.1.2.3 jarrujen vähimmäistehon raja-arvot jokaiselle
ajoneuvoluokalle ajoneuvo kuormattuna ja kuor-
maamattomana vahvistetaan jäljempänä;
1.2.1.2.4 ajoradan pinnan on oltava vaakasuora.
1.2.2Tyyppi O -testi vaihde kytkettynä vapaalle
1.2.2.1 Testi suoritetaan eri ajoneuvoluokkien ajoneuvoille niille
vahvistetuilla nopeuksilla, näihin nopeuksiin sallitaan
kuitenkin tietty poikkeama. Testeissä on saavutettava
kullekin luokalle vahvistettu vähimmäisteho.
1.2.3Tyyppi O -testi moottori kytkettynä
1.2.3.1 Edellä 1.2.2 kohdassa vahvistettujen testien lisäksi
ajoneuvot on testattava moottori kytkettynä useilla nopeuk-
silla, joista pienin on 30 % ja suurin 80 % ajoneuvon
suurimmasta rakenteellisesta nopeudesta. Mitatut suoritu-
sarvot ja ajoneuvon käyttäytyminen on kirjattava
testausselosteeseen.
1.3Tyyppi I -testi
(häipymistesti)
1.3.1Testi toistuvin jarrutuksin
1.3.1.1 M1-, M2-, M3-, N1-, N2-j aN3-luokan ajoneuvojen käyttö-
jarrut testataan kytkemällä ja vapauttamalla jarrut useita
kertoja ajoneuvo kuormitettuna seuraavan taulukon ehtojen
mukaisesti:
Edellytykset
Ajoneu-
voluokkav1
km/hv2
km/h∆t
sn
M180 % vmax≤120½v145 15
M280 %vmax-≤100½v155 15
M380 %≤
vmax60½v160 20
N180 % vmax≤120½v155 15
N280 % vmax≤60½v160 20
N380 % vmax≤60½v160 20
jossa:
V1= nopeus jarrutuksen alkaessa
V2= nopeus jarrutuksen päättyessä
Vmax= ajoneuvon suurin rakenteellinen nopeus1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 14
▼B
n = jarrutusten lukumäärä
∆t = jarrutusjakson kestoaika (aika jarrutuksen alusta
seuraavan jarrutuksen alkuun).
1.3.1.2 Jos ajoneuvon ominaisuuksien vuoksi aikaa ∆t ei voida
noudattaa, jarrutuksen kestoaikaa voidaan lisätä; kaikissa
tapauksissa ajoneuvon jarrutukseen ja kiihdytykseen tarvit-
tavan ajan lisäksi jokaisessa syklissä sallitaan 10 sekuntia
nopeuden v1 vakiinnuttamiseksi.
1.3.1.3 Näissä testeissä jarrun käyttölaitteeseen kohdistettava
voima on säädettävä siten, että ensimmäisessä jarrutuk-
sessa saavutetaan 3 m/s2keskimääräinen hidastuvuus.
Voiman on pysyttävä samana seuraavien jarrutusten ajan.
1.3.1.4 Jarrutusten aikana on suurimman vaihteen (lukuun otta-
matta ylivaihdetta tms.) oltava jatkuvasti kytkettynä.
1.3.1.5 Kiihdytettäessä jarrutuksen jälkeen vaihteistoa on
käytettävä siten, että nopeus v1 saavutetaan mahdolli-
simman nopeasti (suurin moottorin ja vaihteiston sallima
kiihtyvyys).
1.3.2Testi jatkuvalla jarrutuksella
1.3.2.1►M3O2-, O3-j aO4-luokan perävaunujen käyttöjarrut
testataan ◄perävaunu kuormitettuna ja siten, että
jarruihin syötettävän energian määrä vastaa saman ajan
kuluessa rekisteröityä energiamäärää kuormitetussa ajoneu-vossa sen kulkiessa tasaisella 40 km/h nopeudella 1,7 km
matkan alamäessä, jonka kaltevuus on 7 %.
1.3.2.2 Testi voidaan suorittaa tasaisella ajoradalla perävaunu
kytkettynä vetoautoon; käyttölaitteeseen kohdistettava
voima on säädettävä siten, että perävaunun jarrutusvoima
pysyy vakiona (7 % perävaunun ►
M3massasta ◄). Jos
käytettävissä ei ole riittävästi hinausvoimaa, testi voidaan
suorittaa alhaisemmalla nopeudella, mutta pitemmällä
matkalla seuraavan taulukon mukaisesti:
Nopeus
(km/h)Matka
(m)
40 1700
30 1950
20 2500
15 3100
1.3.3Jäännösjarrutusteho
1.3.3.1 Tyyppi I -testin lopussa (tämän liitteen 1.3.1 tai 1.3.2
kohdassa esitetty testi) on mitattava käyttöjarrulaitteen
jäännösjarrutusteho tyyppi O -testiä vastaavissa olosuh-
teissa vaihde kytkettynä vapaalle (lämpötilaolosuhteet
saavat olla erilaiset). Jäännösjarrutustehon on oltava
vähintään 80 % kyseiselle ajoneuvoluokalle vahvistetusta
tehosta ja vähintään 60 % tyyppi O -testissä vaaditusta
tehosta vaihde kytkettynä vapaalle.
1.4Tyyppi II -testi
(mäkitesti)
1.4.1 Testi tehdään ajoneuvo kuormitettuna ja siten, että jarruihin
syötettävän energian määrä vastaa saman ajan kuluessa rekis-
teröityä energiamäärää kuormitetussa ajoneuvossa sen kulkiessa
30 km/h keskinopeudella 6 km matkan alamäessä, jonka kaltevuus
on 6 %, sopiva vaihde kytkettynä (jos kyse on on moottoriajoneu-
vosta) ja mahdollinen hidastin toiminnassa. Käytettävä vaihde on
valittava niin, ettei moottorin kierrosnopeus ylitä valmistajan
ilmoittamaa suurinta kierrosnopeutta.
1.4.2 Ajoneuvoissa, joissa energiaa absorboi ainoastaan moottorin jarru-
tusvaikutus, sallitaan ± 5 km/h poikkeama keskinopeudesta jalisäksi on käytettävä vaihdetta, jolla saavutetaan mahdollisimman
tarkasti 30 km/h tasainen nopeus kaltevuudeltaan 6 % alamäessä.
Jos hidastuvuus mitataan pelkästään moottorin jarrutusvaikutuksen
perusteella, riittää, jos mitattu keskihidastuvuus on vähintään 0,5 m/
s
2.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 15
▼B
1.4.3 Testin lopussa on mitattava käyttöjarrulaitteen jäännösjarrutusteho
tyyppi O -testiä vastaavissa olosuhteissa vaihde kytkettynä
vapaalle (lämpötilaolosuhteet ovat luonnollisesti erilaiset);
jäännösjarrutustehon on oltava vähintään 75 % tyyppi O -testissä
vaaditusta tehosta vaihteen ollessa vapaalla.
1.5Tyyppi II A -testi
(”kaupunkilinja-autoja” lukuun ottamatta henkilöiden kuljetukseen
tarkoitetut ajoneuvot, joissa on kuljettajan istuimen lisäksi enemmän
kuin kahdeksan paikkaa matkustajille ja ►M3kokonaismassasta ◄on
enemmän kuin 10 tonnia)
1.5.1 Testi tehdään ajoneuvo kuormitettuna ja siten, että jarruihin
syötettävän energian määrä vastaa saman ajan kuluessa rekis-
teröityä energiamäärää kuormitetussa ajoneuvossa sen kulkiessa
30 km/h keskinopeudella 6 km matkan alamäessä, jonka kaltevuus
on 7 %. Käyttö-, vara- ja seisontajarrulaitteet eivät saa olla kytket-
tyinä testin aikana. Käytettävä vaihde on valittava niin, ettei
moottorin kierrosnopeus ylitä valmistajan ilmoittamaa suurinta
kierrosnopeutta.
1.5.2 Ajoneuvoissa, joissa energiaa absorboi ainoastaan moottorin jarru-
tusvaikutus, sallitaan ± 5 km/h poikkeama keskinopeudesta ja
lisäksi on käytettävä vaihdetta, jolla saavutetaan mahdollisimman
tarkasti 30 km/h tasainen nopeus kaltevuudeltaan 7 % alamäessä.
Jos hidastuvuus mitataan pelkästään moottorin jarrutusvaikutuksen
perusteella, riittää, jos mitattu keskihidastuvuus on vähintään 0,6 m/
s2.
2 JARRULAITTEIDEN TEHO
2.1M- ja N-luokan ajoneuvot
2.1.1Käyttöjarrulaitteet
2.1.1.1 Testausvaatimukset
2.1.1.1.1 M1-, M2-, M3-, N1-, N2-j aN3-luokan ajoneuvojen
käyttöjarrut on testattava seuraavassa taulukossa
esitettyjen edellytysten mukaisesti:
M1M2M3N1N2N3
Testin
tyyppi 0—I 0—I 0—I—II 0—I 0—I 0—I—II
v 80 km/h 60 km/h 60 km/h 70 km/h 50 km/h 40 km/h
s≤0;1vþv2
1500;15m v þv2
1300;15 vþv2
115
dm≥ 5,8 m/s25 m/s24,4 m/s2
f≤► M3
500 N
◄►M3
700 N
◄►M3
700 N
◄►M3
700 N
◄►M3
700 N
◄►M3
700 N
◄
jossa:
v = testinopeus
s = pysähtymismatka
dm = keskihidastuvuus jarrutuksessa moottorin
tavanomaisella kierrosnopeudella
f = poljinvoima
2.1.2Varajarrulaitteet
2.1.2.1 Varajarrulla jarrutettaessa, myös silloin kun se on osa
käyttö- tai seisontajarrua, pysähtymismatka ei saa ylittää
kyseiselle ajoneuvoluokalle sallitun käyttöjarrulla saadun
pysähtymismatkan määrittämiseen käytettävän binomilau-
sekkeen ensimmäisen termin ja kaksi kertaa toisen termin
summaa.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 16
▼B
2.1.2.2 Jos varajarrun käyttölaite on käsikäyttöinen, jarrulle
vahvistettu teho on saavutettava, kun käyttölaitteeseen
kohdistetaan M1-luokan ajoneuvoissa enintään ►M3400
N◄ja muiden luokkien ajoneuvoissa enintään
►M3600 N◄voima, lisäksi käyttölaite on sijoitettava
siten, että kuljettaja voi tarttua siihen helposti ja nopeasti.
2.1.2.3 Jos varajarrun käyttölaite on jalkakäyttöinen, jarrulle
vahvistettu teho on saavutettava, kun käyttölaitteeseen
kohdistetaan M1-luokan ajoneuvoissa enintään ►M3500
N◄ja muiden luokkien ajoneuvoissa enintään
►M3700 N◄voima, lisäksi käyttölaite on sijoitettava
siten, että kuljettaja voi käyttää sitä helposti ja nopeasti.
2.1.2.4 Varajarrulaitteen teho on testattava tyyppi O -testillä.
2.1.3Seisontajarrulaitteet
2.1.3.1 Seisontajarrulaitteen on pystyttävä pitämään kuormitettu
ajoneuvo paikallaan ylä- tai alamäessä, jonka kaltevuus on
18 %, vaikka se olisi yhdistetty johonkin muista jarrulait-
teista.
2.1.3.2 Sellaisen ajoneuvon osalta, joka on hyväksytty perävaunun
vetoon, seisontajarrulaitteen on pystyttävä pitämään
ajoneuvoyhdistelmä paikallaan ylä- tai alamäessä, jonka
kaltevuus on 12 %.
2.1.3.3 Jos käyttölaite on käsikäyttöinen, siihen kohdistettava
voima saa olla M1-luokan ajoneuvoissa enintään
►M3400 N◄ja muiden luokkien ajoneuvoissa
enintään ►M3600 N◄.
2.1.3.4 Jos käyttölaite on jalkakäyttöinen, siihen kohdistettava
voima saa olla M1-luokan ajoneuvoissa enintään
►M3500 N◄ja kaikissa muissa ajoneuvoissa enintään
►M3700 N◄.
2.1.3.5 Seisontajarrulaite, jota on käytettävä useita kertoja ennen
vaaditun tehon saavuttamista, voidaan hyväksyä.
2.1.3.6 Tarkastettaessa liitteessä I olevan 2.2.1.2.4 kohdan vaati-
musten noudattamista, on suoritettava tyyppi O -testi,
vaihde kytkettynä vapaalle, 2.1.1 kohdassa ilmoitetulla
testinopeudella asianomaiselle ajoneuvoluokalle. Sei-sonta-
jarrun tai käyttöjarrun varakäyttölaitteen käyttämisestä
johtuva täysin kehittyneen hidastuvuuden keskiarvo ja
hidastuvuus juuri ennen ajoneuvon pysähtymistä ei saa
olla pienempi kuin 1,5 m/s2. Testi suoritetaan ajoneuvo
kuormattuna ja vaatimusten noudattaminen katsotaan täyte-
tyksi jos jarrutusteho on saavutettu kerran. Jarrun
käyttölaitteen käyttämä voima ei saa olla ilmoitettuja
arvoja suurempi. Sellaisten M1-j aN1-luokan ajoneuvojen
osalta, joiden seisontajarrujen kitkapalat ovat erilaiset kuin
käyttöjarruissa olevat, testi voidaan toteuttaa valmistajan
pyynnöstä nopeudella 60 km/h. Tässä tapauksessa täysin
kehittyneen hidastuvuuden keskiarvo ei saa olla pienempi
kuin 2,0 m/s2; hidastuvuus juuri ennen ajoneuvon pysähty-
mistä ei saa olla pienempi kuin 1,5 m/s2.
2.2O-luokan ajoneuvot
2.2.1Käyttöjarrulaitteet
2.2.1.1 O1-luokan ajoneuvojen testausvaatimukset:
2.2.1.1.1 Jos käyttöjarrulaite on pakollinen, sen tehon on
täytettävä O2-luokalle annetut vaatimukset.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 17
▼M3
▼B
▼B
2.2.1.2 O2-luokan ajoneuvojen testausvaatimukset:
2.2.1.2.1 Jos perävaunun käyttöjarrulaite on jatkuvaa tai
puolijatkuvaa tyyppiä, jarruttavien pyörien koko-
naisjarrutusvoiman on oltava vähintään 45 %
pyöriin kohdistuvasta suurimmasta ►M3mas-
sasta◄ajoneuvon ollessa paikallaan. Jos
perävaunuun on asennettu paineilmajarrut, paine
jarrusylintereissä saa olla enintään 6,5 baaria
testin aikana(1).
2.2.1.2.2 Jos jarrulaite on inertiatyyppiä, laitteen on
täytettävä liitteessä VIII tarkoitetut edellytykset.
2.2.1.2.3. Tällaiset ajoneuvot on lisäksi testattava tyyppi I
-testillä.
2.2.1.2.4 Puoliperävaunun tyyppi I -testissä akseleiden
kuormitusten on oltava täyttä ►M3koko-
naismassaa ◄vastaavat.
2.2.1.3 O3-luokan ajoneuvojen testausvaatimukset. Sovelletaan
samoja vaatimuksia kuin O2-luokkaan.
2.2.1.4 O4-luokan ajoneuvojen testausvaatimukset:
2.2.1.4.1 Sovelletaan samoja vaatimuksia kuin O2-luok-
kaan; lisäksi näille ajoneuvoille on suoritettava
tyyppi II -testi.
2.2.1.4.2 Puoliperävaunun tyyppi I ja II -testeissä akse-
leiden kuormitusten on oltava täyttä
►M3kokonaismassaa ◄vastaavat.
2.2.2Seisontajarrulaitteet
2.2.2.1 Varsinaisen tai puoliperävaunun seisontajarrun on
pystyttävä pitämään kuormitettu varsinainen tai puoliperä-
vaunu paikallaan vetoautosta irrotettuna ylä- tai
alamäessä, jonka kaltevuus on 18 %. Jarrun käyttölaittee-
seen kohdistettava voima saa olla enintään ►M3600
N◄.
2.3Toimintaviive
Jos ajoneuvoon on asennettu käyttöjarrulaite, joka on täysin tai osittain
riippuvainen muusta energian lähteestä kuin kuljettajan lihasvoimasta,
sen on täytettävä seuraavat edellytykset:
2.3.1 aika, joka kuluu käyttölaitteen äkillisestä käyttämisestä siihen
hetkeen, jolloin jarrutusviiveen kannalta kauimpana olevan akse-
liston jarrutusvoima kasvaa vaadittua tehoa vastaavalle tasolle, saa
olla enintään 0,6 s;
2.3.2 paineilmajarrulaitteilla varustettujen ajoneuvojen osalta 2.3.1
kohdan vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos ajoneuvo vastaa liit-
teen III vaatimuksia.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 18
(1) Tässä ja seuraavissa liitteissä tarkoitetut paineet ovat baareina ilmaistuja suhteellisia
paineita.▼M3
▼B
▼M3
▼B
▼M3
▼M1
Lisäys 1.1.4.2 kohtaan
JARRUTUSVOIMAN JAKAUTUMINEN AJONEUVON AKSELEILLE
1 YLEISET MÄÄRÄYKSET
M1-, M2-, M3-, N1-, N2-, N3-, O3-j aO4-luokan ajoneuvojen on täytettävä
tämän lisäyksen vaatimukset. Jos käytetään erikoislaitteita, on niiden
toimittava automaattisesti.
2 TUNNUKSET
i = akselin tunnusluku (i = 1 etuakselille, i = 2 toiselle akse-
lille, jne.)
Pi= tien pinnan aiheuttama tavanomainen vaikutus akseliin i
staattisissa olosuhteissa
Ni= tien pinnan aiheuttama tavanomainen vaikutus akseliin i
jarrutettaessa
Ti= jarrujen akseliin i aiheuttama voima tavanomaisissa jarru-
tusolosuhteissa tiellä
fi=Ti/Niakselin i pyörien pito(1)
J = ajoneuvon hidastuvuusg = maan vetovoiman aiheuttama kiihtyvyys: g = 10 m/s
2
z = ajoneuvon jarrutussuhde = J/g(2)
P = ajoneuvon ►M3massa◄
h = painopisteen korkeusE = akseliväli
k = renkaan ja tien pinnan välisen kitkan teoreettinen kerroin
K
c= korjauskerroin — puoliperävaunu kuormattuna
Kv= korjauskerroin — puoliperävaunu kuormaamattomana
TM = jarrutusvoimien summa perävaunujen ja puoliperävaunujen
vetoautojen pyörien kehällä
PM = tien pinnan ja perävaunujen ja puoliperävaunujen vetoau-
tojen pyörien välinen staattinen tavanomainen
kokonaisvaikutus, kuten 3.1.4 ja 3.1.5 kohdassa tarkoite-
taan
pm= jarrujen ohjauspaine
TR = jarrutusvoimien summa perävaunun tai puoliperävaunun
kaikkien pyörien pinnalla
PR = tien pinnan ja puoliperävaunujen tai perävaunujen pyörien
välinen staattinen tavanomainen kokonaisvaikutus
PRmax= PR:n arvo puoliperävaunu ►M3kokonaismassassaan ◄
ER= etäisyys vetotapin ja puoliperävaunun akselin tai akseleiden
keskipisteen välillä
hR= puoliperävaunun painopisteen korkeus maan pinnasta
3 MOOTTORIAJONEUVOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET3.1 Kaksiakseliset ajoneuvot
3.1.1(
3) Kaikissa ajoneuvoluokissa k:n arvojen ollessa välillä 0,2 ja 0,8 on
täytettävä suhde:
z/C210;1þ0;85 k /C00;2 ðÞ1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 19
(1) Kunkin akselin pyörien pitokäyrät, jotka esittävät akselin i pyörien pidon eri kuormitus-
tiloissa ajoneuvon jarrutussuhteen funktiona.
(2) Puoliperävaunuille z on jarrutusvoima jaettuna puoliperävaunun akseliin (akseleihin)
kohdistuvalla tasaisella ►M3massalla ◄.
(3) Vaatimukset 3.1.1 kohdassa eivät vaikuta liitteen II vaatimuksiin jarrutustehokkuudesta,
Kuitenkin, jos 3.1.1 kohdan vaatimuksia tarkastettaessa saadaan liitteessä II vahvis-
tettua suurempia jarrutustehokkuuksia, pitokäyrään liittyviä vaatimuksia▼M2
▼M2
Kaikissa kuormitustilanteissa on etuakselin pyörien pitokäyrän oltava
taka-akselin pyörien vastaavan yläpuolella:
— jarrutussuhteen ollessa 0,15 ja 0,8 välillä ajoneuvoluokassa M1.
Kuitenkin tämän luokan ajoneuvoille, joiden z arvot vaihtelevat 0,3
ja 0,45 välillä, pitokäyrien kääntäminen on sallittua, jos taka-akselin
pyörien pitokäyrä ei ylitä enempää kuin 0,05 suoraa, jonka
määrittää kaava k = z (ihanteellisen kitkan suora) [katso kaavio 1
A];
— jarrutussuhteen ollessa 0,15 ja 0,30 välillä muissa ajoneuvoluokissa.
Myös tämä ehto katsotaan täytetyksi, jos jokaisen akselin pito-
käyrät, jotka ovat arvojen 0,15 ja 0,3 välillä, ovat kahden linjan
välissä, jotka ovat saman suuntaiset kuin yhtälöstä k = z ± 0,08
saatava kaavion 1 B ihanteellisen pidon suora, ja taka-akselin
pitokäyrä jarrutussuhteen arvoilla z ≥0,3 noudattaa suhdetta
z≥0,3 + 0,74 (k − 0,38)
3.1.2 Ilmajarruilla varustetun perävaunun vetoon hyväksytyn moottoriajo-
neuvon käyttöjarrupiirin liittimen paine ei saa muuttua vetoauton
akseleilla olevien paineensäätölaitteiden käyttämisestä.
3.1.3 Edellä 3.1.1 kohdan vaatimusten noudattamisen tarkastamiseksi valmis-
tajan on annettava etu- ja taka-akseleiden pyörien pitokäyrät, jotka
lasketaan seuraavien kaavojen mukaisesti:
f1¼T1
N1¼T1
P1þzh
EPf2¼T2
N2¼T2
P2/C0zh
EP
3.1.4 Muut ajoneuvot kuin puoliperävaunujen vetoautot.
3.1.4.1 Käyrät esitetään molemmilla seuraavilla kuormitustilanteilla:
— kuormaamattomana, ajokunnossa ja kuljettaja sisällä,
— kuormattuna. Jos on olemassa useita mahdollisuuksia kuorman
jakautumiselle, otetaan huomioon vaihtoehto, jossa etuakseli on
eniten kuormitettuna.
Painopisteen korkeuden arvoina käytetään valmistajan ilmoittamia
arvoja.
Kun ajoneuvo on varustettu ilmajarruilla, riippumatta siitä onko se
perävaunu tai perävaunun vetoon hyväksytty moottoriajoneuvo, on
jarrutussuhteen TR/PR tai TM/PM ja paineen pmvälillä sallitun suhteen
oltava kaaviossa 2 olevien alueiden sisäpuolella.
3.1.5 Puoliperävaunujen vetoautot.3.1.5.1 Kuormaamattomien puoliperävaunujen vetoautot
Kuormaamattomana nivelyhdistelmänä pidetään vetoautoa, joka on
ajokunnossa, jossa on kuljettaja sisällä ja joka on yhdistettynä kuor-
maamattomaan puoliperävaunuun. Puoliperävaunun vetoautoon
kohdistamaa dynaamista kuormaa edustaa vetotappiin kohdistettu
tasainen ►
M3massa◄, joka on 15 % yhdistelmän
►M3kokonaismassasta ◄. Erillisen vetoyksikön painopisteen
korkeuden on oltava valmistajan ilmoittaman mukainen. Jarrutusvoi-
mien on oltava säädeltyjä sekä vetoyksikön ja siihen kytketyn
(kuormaamattoman) puoliperävaunun että erillisen vetoyksikön tilojen
välillä; erillisen vetoyksikön jarrutusvoimat on tarkastettava.
3.1.5.2 Kuormatut puoliperävaunujen vetoyksiköt
Kuormattuna nivelyhdistelmänä pidetään vetoyksikköä, joka on ajokun-
nossa, jossa on kuljettaja ja joka on yhdistettynä kuormattuun
puoliperävaunuun. Puoliperävaunun vetoyksikköön kohdistamaa dynaa-
mista kuormaa esittää tasainen vetotappiin kohdistettu ►M3massa◄
Ps, joka saadaan kaavasta
Ps¼Pso1þ0;45 z ðÞ ;
jossa Psoon täyteen kuormatun ja kuormaamattoman vetoyksikön
►M3massojen ◄erotus.
Seuraavaa arvoa käytetään h:lle: h ¼hoPoþhsPs
P1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 20
▼M2
jossa:
hoon vetoyksikön painopisteen korkeus,
hson puoliperävaunun kytkentäpisteen korkeus,
Poon erillisen vetoyksikön kuormaamaton ►M3massa◄,
P=Po+Ps=P1+P2.
3.1.5.3 Paineilmajarruilla varustetun ajoneuvon jarrutussuhteen TM/PM ja
paineen pmvälisen sallitun suhteen on oltava kaaviossa 3 olevien
alueiden sisäpuolella.
3.2. Ajoneuvot, joissa on enemmän kuin kaksi akselia
Edellä 3.1 kohdan vaatimuksia sovelletaan ajoneuvoihin, joissa on
enemmän kuin kaksi akselia. Edellä 3.1.1. kohdan vaatimukset jarrujen
lukitusjaksojen osalta katsotaan täytetyiksi, jos jarrutussuhteen ollessa
0,15 ja 0,30 välillä ainakin yhden etuakselin pyörien kitka on suurempi
kuin ainakin yhden taka-akselin pyörien kitka.
4 PUOLIPERÄVAUNUJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
Puoliperävaunuille, joissa on paineilmajarrut:jarrutussuhteen TR/PRja paineen p
mvälisen sallitun suhteen on oltava
kaavioista 4 A ja 4 B saatavien kahden, sekä kuormattua että kuormaa-
matonta tilaa koskevan alueen sisäpuolella. Tämä vaatimus koskee
kaikkia puoliperävaunun akselien sallittuja kuormitustiloja.
5 PERÄVAUNUJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
5.1 Seuraavia vaatimuksia sovelletaan ainoastaan perävaunuihin, joissa on
ilmajarrut. Niitä ei sovelleta yksi- ja kaksiakselisiin perävaunuihin,
joiden akseliväli on vähemmän kuin kaksi metriä.
5.2 Edellä 3.1 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia sovelletaan niihin
kaksiakselisiin perävaunuihin, joita ei ole jätetty 5.1 kohdan soveltami-
salan ulkopuolelle.
5.3 Perävaunuja, joissa on enemmän kuin kaksi akselia, koskee 3.2. kohdan
vaatimukset.
6 EHDOT, JOTKA ON TÄYTETTÄVÄ VIAN ILMETESSÄ JARRU-
TUSVOIMAN JAKAUTUMISJÄRJESTELMÄÄN
Kun tämän lisäyksen vaatimusten täyttämiseksi käytetään erityistä
laitetta (esim. ajoneuvon jousituksen mekaanisesti kontrolloimaa), onoltava mahdollista pysäyttää ajoneuvo vian tapahtuessa tällaisessa lait-
teessa tai sen käyttölaitteessa moottoriajoneuvojen varajarrulle
vahvistetuissa olosuhteissa; perävaunujen ja puoliperävaunujen osalta,
vian ilmetessä käyttölaitteeseen käytettävissä on oltava ainakin 30 %
kyseiselle ajoneuvolle vahvistetusta käyttöjarrun tehosta.
7 MERKINNÄT
7.1 Muut kuin M
1-luokan ajoneuvot, jotka täyttävät tämän lisäyksen vaati-
mukset ajoneuvon jousituksen mekaanisesti kontrolloiman laitteen
avulla, varustetaan merkinnöillä kuormaamattoman ja kuormatun
ajoneuvon säätöalueen rajoista.
7.2 Kun tämän lisäyksen vaatimukset täytetään paineilmalla käytettävän
laitteen avulla, ajoneuvo varustetaan laitteen poistoputken puolelta
ajoneuvon täysjarrutuksen aikana mitatuilla paineen arvojen merkin-
nöillä sekä kuormatuissa että kuormaamattomissa olosuhteissa.
7.3 Edellä 7.1 ja 7.2 kohdassa tarkoitetut merkinnät on kiinnitettävä
näkyvälle paikalle ja pysyvällä tavalla.
8 AJONEUVON TARKASTUS
Teknisen tarkastusviranomaisen on tarkastettava ajoneuvon ETY-tyyp-
pihyväksynnässä, että ajoneuvo on tämän lisäyksen vaatimusten
mukainen ja suoritettava kaikki tarpeelliseksi katsomansa lisätestit.
Seloste lisätesteistä on liitettävä ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 21
▼M2
KAAVIO 1 A
M1-LUOKAN AJONEUVOT
(ks. 3.1.1 kohta)
1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 22
▼M2
KAAVIO 1 B
MUUT KUIN M1-LUOKAN AJONEUVOT
(ks. 3.1.1 kohta)
1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 23
▼M2
KAAVIO 2
VETOAUTOT JA PERÄVAUNUT
(ks. 3.1.4.1 kohta)
Huomautus:
On huomattava, että arvojenTM
PM¼0j aTM
PM¼0;1 taiTR
PR¼0j aTR
PR¼0;1 välillä ei ole
välttämätöntä, että jarrutussuhde
TM
PMtaiTR
PRolisi verrannollinen liittimessä mitatun ohjauspaineen kanssa.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 24
▼M2
KAAVIO 3
PUOLIPERÄVAUNUJEN VETOAUTOT
(ks. 3.1.5 kohta)
Huomautus:
1. ArvojenTM
PM¼0j aTM
PM¼0;1 välillä ei ole välttämätöntä, että jarrutussuhdeTM
PMolisi verrannol-
linen liittimessä
mitatun ohjauspaineen kanssa.
2. Kaaviossa edellytettyjä suhteita on sovellettava asteittaisesti kuormauksen välivaiheille kuormatun
ja kuormaamattomien tilojen välillä ja suhteet on saatava automaattisesti.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 25
▼M2
KAAVIO 4 A
PUOLIPERÄVAUNUT
(ks. 4 kohta)
JarrutussuhteenTR
PRja ohjauspaineen välinen suhde kuormatulle ja kuormaamattomalle tilalle saadaan
seuraavasti:
Kertoimet Kc(kuormattu) ja Kv(kuormaamaton) saadaan kaaviosta 4 B. Kuormatun ja kuormaamat-
toman tilan suorat saadaan kertomalla edellä olevan kaavion 4 A ylä- ja alasuorat kertoimilla Kcja Kvvastaavasti.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 26
▼M2
KAAVIO 4 B
(ks. 4 kohta)
1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 27
▼M2
Selitys kaavion 4 B käytöstä
1 Kaava, josta kaavio 4 B saadaan, on:
K¼1;7/C00;7P R
PRmax/C20/C21
1;35/C00;96
ER1;0þhR/C01;2 ðÞP
PR/C18/C19 /C20/C21
/C01;0/C0PR
PRmax/C20/C21hR/C01;0
2;5/C20/C21
2 Käyttömenetelmän kuvaus esimerkillä.
2.1 Katkoviivat kaaviossa 4 B viittaavat kertoimien Kcja Kvmäärittämiseen seuraavalle ajoneuvolle,
jolle
Kuormattu Kuormaamaton
P 24 t 4,2 t
PR 15 t 3 tPR
max15 t 15 t
hR1,8 m 1,4 m
ER6,0 m 6,0 m
Seuraavissa kohdissa sulkeissa olevat arvot viittaavat vain ajoneuvoon, jota käytetään kaavion 4
B menetelmän esittämiseen.
2.2 Laskekaa suhteet
a)P
PR/C20/C21
kuormattu (= 1,6)
b)P
PR/C20/C21
kuormaamaton (= 1,4)
c)PR
PRmax/C20/C21
kuormaamaton (= 0,2)
2.3 Kuormatun kertoimen Kcmäärittäminen
a) Aloittakaa sopivasta hR:n arvosta (hR= 1,8 m)
b) Siirtykää vaakasuoraan sopivalle P/PR suoralla = 1,6)
c) Siirtykää pystysuoraan sopivalle ERsuoralla (ER= 6,0) m
d) Siirtykää vaakasuoraan Kcasteikolle, josta löytyy tarvittavan Kc:n kuormatun arvon
(Kc= 1,04).
2.4 Kertoimen Kvmäärittäminen kuormaamattomana.
2.4.1 Kertoimen K2määrittäminen.
a) Aloittakaa sopivasta hR:n arvosta (hR= 1,4 m)
b) Siirtykää vaakasuoraan sopivalle PR/PRmaxsuoralle käyräryhmässä, joka on lähinnä pystyak-
selia (PR/PRmax= 0,2)
c) Siirtykää pystysuoraan vaakasuoralle akselille ja lukekaa K2:n arvo (K2= 0,13 m).
2.4.2 Kertoimen K1määrittäminen.
a) Aloittakaa sopivasta hR:n arvosta (hR= 1,4 m)
b) Siirtykää vaakasuoraan sopivalle P/PR suoralle (P/PR = 1,4)
c) Siirtykää pystysuoraan sopivalle ER(ER= 6,0 m)
d) Siirtykää vaakasuoraan sopivalle PR/PRmaxsuoralle käyräryhmässä, joka on kauimpana
pystyakselista (PR/PRmax= 0,2)
e) Siirtykää pystysuoraan vaakasuoralle akselille ja lukekaa K1:n arvo (K1= 1,79).
2.4.3 Kertoimen Kvmäärittäminen.
Kuormittamaton kerroin Kvsaadaan seuraavasta yhtälöstä: K v¼K1/C0K2Kv¼1;66 ðÞ :1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 28
▼B
LIITE III
PAINEILMAJARRULAITTEILLA VARUSTETUN AJONEUVON
TOIMINTAVIIVEIDEN MITTAUSMENETELMÄ
1. YLEISET VAATIMUKSET
1.1 Jarrulaitteen toimintaviive määritetään ajoneuvon ollessa paikallaan
paine mitattuna viiveen kannalta kauimpana olevasta jarrusylinteristä.
1.2 Eri akseleiden jarrusylinterien iskunpituudet on testien aikana säädettävä
oikein.
1.3 Tämän liitteen vaatimusten soveltamiseksi määritellyt ajat pyöristetään
lähimpään sekunnin kymmenesosaan. Jos sekunnin sadasosaa vastaava
numero on viisi tai enemmän, toimintaviive pyöristetään seuraavaan
suurempaan sekunnin kymmenesosaan.
2 MOOTTORIAJONEUVOT
2.1. Jokaisen testin alussa säiliössä vallitsevan paineen on vastattava käyttö-
paineen alarajaa, jolla säädin kytkeytyy ja alkaa jälleen syöttää ilmaa
säiliöön. Järjestelmissä, joissa ei ole säädintä (esim. kompressori, jossa
paineenrajoitus), tässä liitteessä tarkoitetun testin alussa paineilmasäi-
liössä vallitsevan paineen on oltava 90 % valmistajan ilmoittamastapaineesta, sellaisena kuin se on määriteltynä liitteessä IV olevassa
1.2.2.1 kohdassa.
2.2 Toimintaviiveet kytkentäajan funktiona (tf) lasketaan käyttämällä
käyttölaitetta useita kertoja mahdollisimman täysitehoisesti ja nopeasti,
lopulta noin 0,4 sekunnin ajan. Mitatut arvot on esitettävä kaavion
muodossa.
2.3 Testituloksen kannalta olennaisia ovat 0,2 sekunnin kytkentäaikana
saadut toimintaviiveet. Tämä aika voidaan määrittää kaaviosta interpo-
loimalla.
2.4 Kyseisessä 0,2 sekunnin kytkentäajassa jarrutuksen alkuhetkestä siihen
hetkeen, jolloin jarrusylinterin paine saavuttaa 75 % sen asymptootti-
sesta arvosta, saa kulua enintään 0,6 sekuntia.
2.5 Sellaisten moottoriajoneuvojen osalta, joissa on jarruliitäntä perävau-
nuille, on 1.1 kohdan vaatimusten lisäksi toimintaviive mitattava 2,5 m
pitkän ja sisähalkaisijaltaan 13 mm olevan jarrujohdon päästä, joka
liitetään käyttöjarrun ohjausjohdon liittimeen. Tämän testin aikana tila-
vuudeltaan 385 ± 5 cm3oleva säiliö(jonka katsotaan olevan
tilavuudeltaan saman kuin 2,5 m pitkän ja sisähalkaisijaltaan 13 mm
olevan jarrujohdon, joka on 6,5 baarin paineen alaisena) liitetään syöttö-
johdon liittimeen.
Puoliperävaunujen vetoautot on varustettava taipuisilla johdoilla
liitäntöjen tekemiseksi puoliperävaunuihin. Liittimien on tämän vuoksi
oltava näiden taipuisien johtojen päissä. Johtojen pituus ja sisähalkaisijat
esitetään liitteessä IX olevan ilmoituksen mallin 14.6 kohdassa.
2.6 Aika, joka kuluu jarrupolkimen käytön alkuhetkestä hetkeen, jolloin
ohjausjohdon liittimestä mitattu paine saavuttaa x % sen asymptootti-
sesta arvosta, ei saa ylittää alla olevan taulukon arvoja:
x (%) t (sekuntia)
10 0,2
75 0,41971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 29
▼M3
▼B
▼M3
▼B
▼M3
▼B
▼B
3 PERÄVAUNUT (myös puoliperävaunut)
3.1 Perävaunujen toimintaviiveet on mitattava perävaunu irrotettuna vetoau-
tosta. Vetoauton simulointia varten on käytettävä laitetta, johon
perävaunun ohjaus- ja syöttöjohdon liittimet yhdistetään.
3.2 Syöttöjohdossa on oltava 6,5 baarin paine. ►M3 ◄
3.3 Simulaattorilla on oltava seuraavat ominaisuudet:
3.3.1 Siinä on oltava tilavuudeltaan 30 litran paineilmasäiliö, joka
täytetään 6,5 baarin paineeseen ennen jokaista testiä ja jota ei saa
täyttää uudelleen testin aikana. Simulaattorissa on oltava läpimital-
taan 4,0-4,3 mm:n kuristin jarrun käyttölaitteen poistoputkena.
Johdon tilavuuden, mitattuna kuristimesta liittimeen, mukaan
lukien liitin, on oltava 385 ± 5 cm3(jonka katsotaan olevan tila-
vuudeltaan sama kuin 2,5 m pitkän ja sisähalkaisijaltaan 13 mm
olevan johdon, joka on 6,5 baarin paineen alaisena). Jäljempänä
3.3.3 kohdassa tarkoitetut ohjausjohdon paineet mitataan
välittömästi kuristimen ulosvirtauksesta.
3.3.2 Jarrun käyttölaite on suunniteltava siten, että käytön aikana testaaja
ei voi vaikuttaa sen tehoon.
3.3.3 Simulaattori on asetettava esim. valitsemalla kuristin 3.3.1 kohdan
mukaisesti siten, että jos siihen liitetään 385 ± 5 cm3:n säiliö,
paineen nousemiseen 0,65 baarista 4,9 baariin (vastaavasti 10 ja
75 % 6,5 baarin nimellispaineesta) kuluva aika on 0,2 ± 0,01
sekuntia. Jos 1 155 ± 15 cm3:n säiliövaihdetaan edellä tarkoitetun
säiliön tilalle, on paineen nousemiseen 0,65 baarista 4,9 baariin
kuluvan ajan ilman lisäsäätöjä oltava 0,38 ± 0,02 sekuntia. Näiden
kahden paineen arvon välillä on paineen noustava suunnilleen line-
aarisesti. Nämä säiliöt on yhdistettävä liittimeen ilman, että
taipuisia johtoja käytetään ja niiden sisähalkaisija ei saa olla
pienempi kuin 10 mm.
3.3.4 Tämän liitteen lisäyksessä olevassa kaaviossa annetaan esimerkki
simulaattorin oikeasta rakenteesta ja käytöstä.
3.4 Simulaattorin ohjausjohdon tuottaman paineen nousun 0,65 baariin ja
perävaunun jarrusylinterin paineen nousun 75 %:iin sen asymptoottiar-
vosta, välinen aika ei saa olla enemmän kuin 0,4 sekuntia.
4. MITTAUSLIITTIMET
4.1 Jarrujärjestelmän jokaiseen riippumattomaan piiriin on liitettävä mittaus-
liitin mahdollisimman lähelle jarrusylinteriä, jonka sijainti on
toimintaviiveen kannalta kaikkein epäedullisin.
4.2 Mittausliittimien on noudatettava standardia ISO 3583/1975.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 30
▼M3
▼M3
LISÄYS
liitteessä III olevaan 3 kohtaan
ESIMERKKI SIMULAATTORISTA
1. Simulaattorin asettelu
2. Perävaunun testaus
A = ohjausjohdon sulkuventtiili
C1 = simulaattorin painekatkaisin, asetettu 0,65 ja 4,9 baariin
C2 = perävaunun jarrusylinteriin liitetty painekatkaisin, joka kytkeytyy
kun perävaunun jarrusylinterin CF paine on noussut 75 %:iin suur-
immasta paineesta
CF = jarrusylinteriL = jarrujohdon pituus kuristimesta O ohjausjohdon liittimeen, liitin TC
mukaan lukien, ja johdon sisätilavuus on 385 ± 5 cm
36,5 baarin
paineen alaisena
M = painemittariO = kuristin, jonka halkaisija ei saa olla pienempi kuin 4 mm eikä suur-
empi kuin 4.3 mm
PP = mittausliitin1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 31
▼M3
R1 = 30 litran paineilmailmasäiliövedenpoistoventtiilillä
R2 = kalibroiva säiliötilavuudeltaan 385 ± 5 cm3, sisältäen sen liittimen
TC
R3 = kalibroiva säiliötilavuudeltaan 1155 ± 15 cm3, sisältäen sen liit-
timen TC
RA = syöttöjohdon sulkuventtiili
TA = syöttöjohdon liitin
TC = ohjausjohdon liitinV = jarrun käyttölaite
VRU = siirtelyventtiili1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 32
▼B
LIITE IV
PAINEILMAJARRUJEN ENERGIASÄILIÖT JA ENERGIAN LÄHTEET
1 SÄILIÖIDEN TILAVUUS
1.1Yleiset vaatimukset
1.1.1 Ajoneuvoihin, joiden jarrulaitteet toimivat paineilmalla, on asen-
nettava jäljempänä 1.2 ja 1.3 kohdan tilavuutta koskevien
vaatimusten mukaiset paineilmasäiliöt.
1.1.2 Säiliöiden tilavuudelle ei kuitenkaan aseteta vaatimuksia, jos
jarrujärjestelmä on sellainen, että kun jarrutukseen tarvittavaa ener-
giaa ei ole jäljellä, on jarrutettaessa mahdollista saavuttaa
vähintään varajarrulle vahvistettu teho.
1.1.3 Tarkastettaessa 1.2 ja 1.3 kohdan vaatimusten noudattamista jarrut
on säädettävä mahdollisimman oikein.
1.2Moottoriajoneuvot
1.2.1 Moottoriajoneuvojen paineilmajarrujen säiliöt on suunniteltava
siten, että kahdeksan täyden iskun jarrutuksen jälkeen paineilma-
jarrun säiliössä oleva paine ei ole pienempi kuin varajarrun
vahvistettuun tehoon vaadittava paine.
1.2.2 Testin aikana seuraavat vaatimukset on täytettävä:
1.2.2.1 Säiliöiden alkupaineen on oltava valmistajan ilmoittaman
arvon mukainen. Paineen on oltava sellainen, että käyttö-
jarrulle vahvistettu teho saavutetaan;
1.2.2.2 Säiliöön tai säiliöihin ei saa lisätä ilmaa; lisäksi apulait-
teiden paineilmasäiliöt on erotettava
käyttöjarrujärjestelmästä;
1.2.2.3 Sellaisten moottoriajoneuvojen osalta, jotka on hyväksytty
varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon, syöttöjohto on
suljettava ja tilavuudeltaan 0,5 litran säiliöliitettävä
ohjausjohtoon. Tämä säiliöon tyhjennettävä paineesta
ennen jokaista jarrun käyttöä. Edellä 1.2.1 kohdassa tarkoi-
tetun testin jälkeen ohjausjohdon paineen on oltava
vähintään puolet ensimmäisen jarrutuksen aikana vallin-
neesta paineesta.
1.3Perävaunut (myös puoliperävaunut)
1.3.1 Perävaunuihin asennettujen paineilmasäiliöiden on oltava sellaiset,
että vetoauton käyttöjarrulaitteen kahdeksan täyden iskun jarru-
tuksen jälkeen jarrusylintereissä vallitseva paine on vähintään
puolet ensimmäisen jarrutuksen aikana vallinneesta paineesta.
1.3.2 Testin aikana seuraavat vaatimukset on täytettävä:
1.3.2.1 Säiliöiden paineen on testin alkaessa oltava valmistajan
ilmoittaman suurimman arvon mukainen.
1.3.2.2 Syöttöjohdon on oltava suljettu; apulaitteiden säiliöt on
erotettava käyttöjarrujärjestelmästä.
1.3.2.3 Testin aikana säiliöön ei saa merkittävästi lisätä
paineilmaa.
1.3.2.4 Jokaisessa jarrutuksessa ohjausjohdon paineen on oltava
valmistajan ilmoittaman suurimman paineen mukainen.
2 ENERGIAN LÄHTEIDEN TEHO
2.1Yleiset vaatimukset
Kompressorien on täytettävä seuraavissa kohdissa esitetyt vaatimukset:1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 33
▼M3
▼B
▼B
2.2Määritelmät
2.2.1 p1on paine, joka on 65 % jäljempänä 2.2.2 kohdassa määritellyn
mukaisesta paineesta p2.
2.2.2 p2on valmistajan ilmoittama ja edellä 1.2.2.1 kohdassa tarkoitettu
paine.
2.2.3 T1on suhteellisen paineen nousuun nollasta arvoon p1tarvittava
aika; T2on suhteellisen paineen nousuun nollasta arvoon p2tarvit-
tava aika.
2.3Mittausolosuhteet
2.3.1 Kaikissa mittauksissa kompressorin on pyörittävä nopeudella, joka
saavutetaan moottorin käydessä sen suurinta tehoa vastaavalla
nopeudella tai säätöventtiilin sallimalla nopeudella.
2.3.2 Apulaitteiden säiliöt on erotettava järjestelmästä testien ajaksi
aikojen T1ja T2määrittämiseksi.
2.3.3 Perävaunujen vetämiseen rakennetuissa moottoriajoneuvoissa
perävaunua on simuloitava säiliöllä, jonka suurin suhteellinen
paine p (baareina ilmaistuna) vastaa painetta, joka voidaan syöttää
vetoauton syöttöpiirin kautta ja jonka tilavuus V (litroina ilmais-
tuna) saadaan kaavasta p · V = 20 R (R on varsinaisen tai
puoliperävaunun suurin sallittu akseleihin kohdistuva kuormitus
tonneina).
2.4Tulosten tulkinta
2.4.1 Säiliössä, jossa vallitsee pienin paine, aika T1saa olla enintään:
— kolme minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, joita ei ole
hyväksytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon,
— kuusi minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, jotka on hyväk-
sytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon.
2.4.2 Säiliössä, jossa vallitsee pienin paine, aika T2saa olla enintään:
— kuusi minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, joita ei ole
hyväksytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon,
— yhdeksän minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, jotka on
hyväksytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon.
2.5Muut testit
2.5.1 Ajoneuvoille, joissa on yli 20 % suurempi apulaitteiden säiliötai
suuremmat apulaitteiden säiliöt käyttöjarrun paineilmasäiliöiden
tilavuuteen verrattuna, on suoritettava lisätesti, jonka aikana
apulaitteiden säiliön tai säiliöiden paineentäytön säätöventtiilien
on toimittava moitteettomasti. Testin aikana on tarkastettava, että
jarrujen paineen nostamiseen nollasta paineeseen p2tarvittava aika
T3on vähemmän kuin:
— kahdeksan minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, joita ei ole
hyväksytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon,
yksitoista minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, jotka on
hyväksytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon.
3. MITTAUSLIITTIMET
3.1 Mittausliitin on asennettava mahdollisimman lähelle säiliötä, joka on
sijoitettu 2.4 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä kaikkein epäedullisim-
paan paikkaan.
3.2 Mittausliittimien on noudatettava standardia ISO 3583/1975.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 34
▼M3
▼B
LIITE V
JOUSIJARRUT
1 MÄÄRITELMÄ
’Jousijarruilla’ tarkoitetaan jarrulaitteita, joiden jarrutukseen tarvittava energia
tuotetaan yhdestä tai useammasta energianvaraajana toimivasta jousesta.
2 YLEISET VAATIMUKSET
2.1 Jousijarrua ei saa käyttää käyttöjarruna.
2.2 Jarrun jousien puristuskammion syöttöpiirin paineen pienet vaihtelut eivät
saa aiheuttaa merkittäviä jarrutusvoiman vaihteluja.
2.3 Jousien puristuskammion syöttöpiiriin on kuuluttava energiavarasto, joka
ei toimi minkään muun laitteen tai varusteen virranlähteenä. Tätä vaati-
musta ei sovelleta, jos jouset voidaan pitää puristetussa tilassa
käyttämällä kahta tai useampaa erillistä järjestelmää. ►M3Tätä kohtaa
ei sovelleta perävaunuihin. ◄
2.4 Moottoriajoneuvojen osalta järjestelmä on suunniteltava siten, että on
mahdollista käyttää ja vapauttaa jarruja ainakin kolme kertaa, jos jousi-
tuksen painekammion alkupaine on sama kuin suurin suunnittelupaine.
Perävaunujen osalta on oltava mahdollista vapauttaa jarrut ainakin kolme
kertaa perävaunun irrottamisen jälkeen, kun syöttöjohdon paine on 6,5
baaria ennen irrottamista. Näiden vaatimusten on täytyttävä, kun kitka-
pinnat ovat mahdollisimman lähellä jarrurumpua tai -levyä. Lisäksi on
oltava mahdollista käyttää ja vapauttaa seisontajarrua liitteessä I olevan
2.2.2.10 kohdan mukaisesti, kun perävaunu on liitetty vetoautoon.
2.5 Puristuskammiossa vallitseva paine, jota alempana jouset alkavat
vaikuttaa jarruihin, kun ne on säädetty oikein, ei saa olla enemmän kuin
80 % tavallisesti saatavan paineen vähimmäistasosta (pm).
►M3Perävaunujen osalta, tämä painetaso (pm) on paine, joka saadaan
käyttöjarrun neljän täyden iskun jarrutuksen jälkeen liitteessä IV olevan
1.3 kohdan mukaisesti. Alkupaine on vahvistettu 6.5 baariksi. ◄
2.6 Kun jousien puristuskammion paine laskee tasolle, jolla kitkapinnat
alkavat pyöräjarruissa puristua toisiaan vasten, on näkyvän tai kuuluvan
merkin antavan varoituslaitteen käynnistyttävä. Jos tämä vaatimus
täyttyy, kyseessä voi olla liitteessä I olevassa 2.2.1.13 kohdassa tarkoi-
tettu varoituslaite. ►M3Tätä vaatimusta ei sovelleta perävaunuihin. ◄
2.7 Moottoriajoneuvoissa, joihin on asennettu jousijarrut ja jotka on hyväk-
sytty perävaunun vetoon jatkuvilla tai puolijatkuvilla jarruilla,
jousijarrujen automaattisen käytön on saatava myös perävaunun jarrut
toimimaan.
3 VAPAUTUSJÄRJESTELMÄ
3.1 Jousijarrut on suunniteltava siten, että vian ilmetessä on mahdollista
vapauttaa ne tavanomaista käyttölaitetta käyttämättä. Tämä edellytys
voidaan täyttää apulaitteella käyttämällä (pneumaattinen, mekaaninen
jne.).
3.2 Jos 3.1 kohdassa tarkoitetun apulaitteen toiminta vaatii jonkin työkalun
tai ruuviavaimen käyttöä, kyseinen työkalu tai ruuviavain on säilytettävä
ajoneuvossa.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 35
▼M3
▼B
▼B
LIITE VI
SEISONTAJARRUTUS JARRUSYLINTEREIDEN MEKAANISELLA
LUKITUKSELLA
(Lukon käyttölaitteet)
1 MÄÄRITELMÄ
’Jarrusylintereiden mekaanisella lukituksella’ tarkoitetaan laitetta, jolla
varmistetaan seisontajarrun toiminta kiilaamalla jarrumännän varsi mekaani-
sesti.
Mekaaninen lukitus tapahtuu, kun lukituskammio tyhjentyy paineilmasta;
mekaaninen lukituslaite on suunniteltava siten, että se voidaan vapauttaa
kun, lukituskammio on jälleen paineen alainen.
2 ERITYISET VAATIMUKSET
2.1 Kun lukituskammion paine lähestyy mekaanista lukitusta vastaavaa tasoa,
optisen tai akustisen varoitusjärjestelmän on käynnistyttävä. ►M3Tätä
vaatimusta ei sovelleta perävaunuihin. Perävaunujen osalta, mekaanista
lukittumista vastaava paine ei saa olla suurempi kuin 4 baaria. On oltava
mahdollista saavuttaa seisontajarrun jarrutusteho minkä tahansa
perävaunun käyttöjarrujärjestelmässä tapahtuvan yksittäisen vian jälkeen.
Lisäksi on oltava mahdollista vapauttaa jarrut ainakin kolme kertaa
perävaunun irrottamisen jälkeen, kun syöttöjohdon paine on 6,5 baaria
ennen irrottamista. Näiden vaatimusten on täytyttävä, kun kitkapinnat
ovat mahdollisimman lähellä jarrurumpua tai -levyä. Lisäksi on oltava
mahdollista käyttää seisontajarrua ja vapauttaa se liitteessä I olevan
2.2.2.10 kohdan mukaisesti, kun perävaunu on liitetty vetoautoon. ◄
2.2 Kun jarrusylintereihin on asennettu mekaaninen lukituslaite, kumman
tahansa kahdesta energiavarastosta on pystyttävä käynnistämään jarrun
käyttölaite.
2.3 Lukittu jarrusylinteri voidaan vapauttaa vain jos on varmaa, että jarrua
voidaan käyttää uudelleen tällaisen vapauttamisen jälkeen.
2.4 Vian ilmetessä lukitustilan energianlähteessä on järjestettävä avaava
apulaite (esimerkiksi mekaaninen tai pneumaattinen), joka käyttää esimer-
kiksi yhdessä ajoneuvon renkaassa olevaa ilmaa.
2.5 Käyttölaitteen on oltava sellainen, että kun sitä käytetään, se suorittaa
seuraavat toiminnot tässä järjestyksessä: se käyttää jarruja tuottaakseen
seisontajarrutukseen tarvittavan tehokkuuden, lukitsee jarrut siihen tilaan
ja sitten poistaa laukaisuvoiman.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 36
▼M3
▼B
LIITE VII
TAPAUKSET, JOISSA TYYPPI I JA/TAI II (TAI II A) -TESTEJÄ EI
TARVITSE SUORITTAA TYYPPIHYVÄKSYTTÄVÄKSI TOIMITE-
TULLE AJONEUVOLLE
1 Tyyppi I -testiä ja/tai tyyppi II (tai tyyppi II A) -testiä ei tarvitsee suorittaa
tyyppihyväksyttäväksi toimitetulle ajoneuvolle seuraavassa kolmessa tapauk-
sessa:
1.1 Jos ajoneuvo on moottoriajoneuvo taikka varsinainen tai puoliperävaunu,
jonka renkaat, akseleiden absorboima jarrutusenergia sekä renkaiden ja
jarrujen asennustapa on jarrutuksen osalta samanlainen kuin moottoriajo-
neuvossa tai varsinaisessa taikka puoliperävaunussa, joka:
1.1.1 on läpäissyt tyyppi I -testin ja/tai II (tai II A) -testin,
1.1.2 on tyyppihyväksytty absorboidun jarrutusenergian osalta suurem-
mille tai yhtä suurille akselipainoille kuin tyyppihyväksyttäväksi
toimitettu ajoneuvo.
1.2 Jos ajoneuvo on moottoriajoneuvo taikka varsinainen tai puoliperävaunu,
jonka akseli/akselisto on renkaiden, absorboidun jarrutusenergian sekä
renkaiden ja jarrujen asennustavan osalta jarrutusominaisuuksiltaan
samanlainen kuin vähintään yhtä suurin akselipainoin tyyppihyväksytty
ajoneuvo, jonka akseli/akselisto on erikseen läpäissyt tyyppi I tai II -testin
ja kun minkään akselin absorboima jarrutusenergia ei ylitä kyseisen
akselin absorboimaa energiaa tällä akselilla erikseen suoritetussa vertai-
lutestissä.
1.3 Jos hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvo on varustettu hidastimella, joka
on muu kuin moottorijarru ja samanlainen kuin seuraavissa olosuhteissa
jo testattu hidastin:
1.3.1 kaltevuudeltaan vähintään 6 %:n alamäessä (tyyppi II -testi) tai
vähintään 7 %:n alamäessä (tyyppi II A -testi) suoritetussa testissä
hidastin on omalla toiminnallaan vakiinnuttanut sellaisen ajoneuvon
nopeuden, jonka ►M3kokonaismassa ◄on vähintään yhtä suuri
kuin hyväksyttäväksi toimitetun ajoneuvon;
1.3.2 edellä tarkoitetussa testissä on tarkastettava, onko hidastimen pyöri-
vien osien pyörintänopeus sellainen, että hyväksyttäväksi toimitetun
ajoneuvon kulkiessa 30 km/h nopeudella, jarrumomentti on
vähintään yhtä suuri kuin 1.3.1 kohdassa tarkoitetussa testissä.
2 Edellä 1.1, 1.2 ja 1.3 kohdassa käsitteellä ’samanlainen’ tarkoitetaan kysei-
sessä kohdassa tarkoitettujen ajoneuvon osien geometristen ja mekaanisten
ominaisuuksien sekä rakennemateriaalien samanlaisuutta.
3 Kun edellä tarkoitettuja vaatimuksia sovelletaan, ilmoituksessa tyyppihyväk-
synnästä jarrulaitteiden osalta (liite IX) on oltava seuraavat tiedot:
3.1 sovellettaessa 1.1 kohtaa sen ajoneuvon hyväksyntänumeron tyyppi, jolle
on tehty vertailutestinä pidettävä tyyppi I -testi ja/tai II (tai II A) -testi
(liitteessä IX oleva 14.7.1 kohta),
3.2 sovellettaessa 1.2 kohtaa liitteen IX ilmoitusmallin 14.7.2 kohdassa oleva
taulukko on täytettävä,
3.3 sovellettaessa 1.3 kohtaa liitteen IX ilmoitusmallin 14.7.3 kohdassa oleva
taulukko on täytettävä.
4 Kun jäsenvaltiossa tyyppihyväksyntää hakeva henkilövetoaa toisessa jäsen-
valtiossa annettuun tyyppihyväksyntään, hänen on hakemuksensa mukana
toimitettava kyseiseen tyyppihyväksyntään liittyvät asiakirjat.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 37
▼B
LIITE VIII
INERTIAJARRUILLA VARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN TESTA-
USTA KOSKEVAT EHDOT
1 YLEISET VAATIMUKSET
1.1 Perävaunun inertiajarrulaite muodostuu käyttölaitteesta, voimansiirrosta
sekä itse jarruista, jäljempänä ’jarrut’.
1.2 Käyttölaitteen muodostavat perävaunun vetokytkimeen kuuluvat osat.
1.3 Voimansiirron muodostavat osat, jotka sijaitsevat vetokytkimen ja jarrun
ensimmäisen osan välissä.
1.4 ”Jarru” on järjestelmän se osa, joka tuottaa ajoneuvon liikettä vastus-
tavat voimat. Jarru toimii joko vipukäyttöisellä nokalla tai vastaavalla
(inertiajarru mekaanisella voimansiirrolla) tai jarrusylinterillä (inertia-
jarru hydraulisella voimansiirrolla).
1.5 Jarrulaitteet, joissa varattu energia (esimerkiksi sähköinen, paineilma tai
hydraulinen energia) siirretään vetoautosta perävaunuun siten, että ener-
gian siirto riippuu täysin perävaunuliittimestä, eivät ole
inertiajarrulaitteita tässä direktiivissä tarkoitetussa merkityksessä.
1.6 Tässä liitteessä kahden sellaisen akselin, joiden väli on vähemmän kuin
1 metri (teli), katsotaan olevan yksi akseli.
1.7Testit
1.7.1 Jarrun pääominaisuuksien määrittäminen.1.7.2 Käyttölaitteen pääominaisuuksien määrittäminen ja sen testaus,
onko laite tämän direktiivin vaatimusten mukainen.
1.7.3 Testaus ajoneuvossa:
— käyttölaitteen ja jarrun yhteensopivuus
— voimansiirto.
2 TUNNUKSET JA MÄÄRITELMÄT
2.1Käytetyt yksiköt
2.1.1.►
M3Massat◄ja
voimat: ►M3Newton (N) ◄
2.1.2. Momentit: ►M3Newton metri (Nm) ◄
2.1.3. Pinta-alat: cm2
2.1.4. Paineet: ►M3baari (bar) ◄2
2.1.5. Pituudet: yksiköt ilmoitetaan tapaus kerral-
laan.
2.2Kaikkia jarrutyyppejä koskevat yksiköt (ks. lisäyksessä 1 olevaa
kaaviota, s. 62)
2.2.1 GA: valmistajan ilmoittama perävaunun teknisesti sallittu
”►M3kokonaismassa ◄”,
2.2.2 G'A: perävaunun ” ►M3kokonaismassa ◄”, jota valmis-
tajan mukaan voidaan jarruttaa käyttölaitteen
välityksellä,
2.2.3 GB: perävaunun ” ►M3kokonaismassa ◄”, jota voidaan
jarruttaa perävaunun kaikkien jarrujen yhteiskäytöllä
GB¼n/C1GBo
2.2.4 GBo: sallitun ” ►M3kokonaismassan ◄” se osuus, jota
valmistajan ilmoituksen mukaan voidaan jarruttaa
yhdellä jarrulla,
2.2.5 B*: vaadittu jarrutusvoima,2.2.6 B: vaadittu jarrutusvoima lisättynä vierintävastuksella,
2.2.7 D*: sallittu perävaunun vetokytkimeen kohdistuva työntö,
2.2.8 D: perävaunun vetokytkimeen kohdistuva kuormitus,1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 38
▼B
2.2.9 P': käyttölaitteesta lähtevä voima,
2.2.10 K: käyttölaitteen lisävoima sopimuksen mukaisesti; se
määritetään voimana D, joka vastaa D:n muodossa
ilmaistua voimaa P' ekstrapolaatiokäyrän x-akseleiden
leikkauskohdassa, mitattuna käyttöjärjestelmän liikkeen
keskiasennossa (ks. lisäyksessä 1 olevaa kaaviota s. 63),
2.2.11 KA: käyttölaitteen kynnysvoima: suurin voima, joka voidaan
lyhytaikaisesti kohdistaa perävaunun vetokytkimeen
siten, ettei käyttölaitteessa kehity vaikuttavaa voimaa.
Sopimuksen mukaisesti KAmääritetään mitattuna
voimana, kun perävaunun vetokytkimeen alkaa
vaikuttaa voima nopeudella 10—15 mm/s käyttölaitteen
voimansiirron ollessa kytketty irti,
2.2.12 D1: suurin perävaunun vetokytkimeen kohdistuva voima,
kun sitä työnnetään taaksepäin nopeudella s mm/s
± 10 % voimansiirron ollessa kytkettynä irti,
2.2.13 D2: suurin perävaunun vetokytkimeen kohdistuva voima,
kun sitä vedetään eteenpäin nopeudella s mm/s ± 10 %
takimmaisesta asennostaan voimansiirron ollessa
kytkettynä irti,
2.2.14 ηHo: inertiajarrun käyttölaitteen teho,
2.2.15 ηH1: voimansiirtojärjestelmän teho,
2.2.16 ηH: käyttölaitteen ja voimansiirron kokonaisteho
ηH¼ηHo/C1ηH1;
2.2.17 s: käyttölaitteen toimintavara millimetreinä,
2.2.18 s': jäljempänä 9.4.1 kohdan vaatimusten mukainen
käyttölaitteen tehollinen toimintavara millimetreinä,
2.2.19 s'': pääsylinterin käyttölaitteen lisätoimintavara millime-
treinä,
2.2.20 so: liikehäviöeli perävaunun vetokytkimen toimintavara
millimetreinä, kun sitä liikutetaan 300 mm vaakatason
yläpuolella olevasta pisteestä 300 mm vaakatason
alapuolella olevaan pisteeseen voimansiirron ollessa
liikkumattomana,
2.2.21 2sB: jarrukengän liike millimetreinä mitattuna käyttömeka-
nismin suuntaiselta halkaisijalta säätämättä jarruja
testin aikana,
2.2.22 2sB*: jarrukengän pienin liike (ilmaistu millimetreinä),
2sB/C3¼2;4þ4
1000/C12r
jossa 2r on jarrurummun halkaisija millimetreinä (ks.
lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 64),
2.2.23 M: jarrutusmomentti,
2.2.24 R: ilmarenkaiden säde (metreinä), mitattuna testattavan
ajoneuvon renkaat kuormitettuna pyörän keskiöstä
maanpintaan (pyöristettynä lähimpään senttimetriin),
2.2.24 n: jarrujen lukumäärä,
2.3Mekaanisella voimansiirrolla toimivien jarrujen tunnukset (ks.
lisäyksessä 1 olevaa kaaviota, s. 65)
2.3.1 iHo: perävaunun vetokytkimen toimintavaran ja käyttölait-
teen ulosmenon puoleisen vivun toimintavaran välinen
alennussuhde,
2.3.2 iH1: käyttölaitteen ulosmenon puoleisen vivun toimintavaran
ja jarruvivun toimintavaran välinen alennussuhde
(vaihto pienemmälle välitykselle),
2.3.3 iH: perävaunun vetokytkimen toimintavaran ja jarruvivun
toimintavaran välinen alennussuhde
iH¼iHo/C2iH1;
2.3.4 ig: jarruvivun toimintavaran ja jarrukengän keskiliikkeen
välinen alennussuhde (ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s.
64),1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 39
▼B
2.3.5 P: jarruvipuun vaikuttava voima,
2.3.6 Po: jarrun palautusvoima; toisin sanoen kaaviossa M = f (P)
voiman P arvo tämän funktion ekstrapolaation ja x-
akselin leikkauskohdassa (ks. lisäyksessä 1 oleva
kaavio, s. 66),
2.3.7 ρ:jarrun ominaisuus määriteltynä kaavalla:
M¼ρP/C0Po ðÞ
2.4Hydraulisella voimansiirrolla varustettujen jarrujen tunnukset (ks.
lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 67)
2.4.1 ih: perävaunun vetokytkimen toimintavaran ja pääsylinterin
männän iskunpituuden välinen alennussuhde,
2.4.2 ig': sylinterien iskun alkukohdan ja jarrukengän keski-
liikkeen välinen alennussuhde,
2.4.3 FRZ: jarrusylinterin männän pinta-ala,
2.4.4 FHZ: pääsylinterin männän pinta-ala,
2.4.5 p: hydraulipaine jarrusylinterissä,
2.4.6 po: jarrusylinterin palautuspaine; kaaviossa M = f (p)
paineen p arvo tämän funktion jatkeen ja x-akselin leik-
kauskohdassa (ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 66),
2.4.7 ρ': jarrun ominaisuus määriteltynä kaavalla:
M¼ρ0p/C0po ðÞ
3 YLEISET VAATIMUKSET
3.1 Jarrutusvoima on siirrettävä perävaunun vetokytkimestä perävaunun
jarruihin joko työntötankojärjestelmällä tai yhden tai useamman neste-
putken välityksellä. Voimansiirron osana voidaan kuitenkin käyttää
eristettyä kaapelia (Bowden-kaapelia). Tämän osan on oltava mahdolli-
simman lyhyt.
3.2 Kaikkien liitäntöihin kuuluvien tappien on oltava hyvin suojatut.
Liitäntöjen on oltava joko itsevoitelevia tai helposti voideltavissa.
3.3 Hydraulisia voimansiirtoja käyttävät inertiajarrulaitteet on järjestettävä
siten, että tavanomaista suuremmat voimat, jotka saattavat syntyä
perävaunuliittimen ollessa työntyneenä koko mitaltaan taaksepäin, eivät
voi aiheuttaa siirto- ja jarrulaitteiden vaurioitumista. Tähän tarkoitukseen
käytettävät turvalaitteet (kuormituksen vähennysventtiili) saavat
vähentää jarrutusvoimaa vain sen verran, että vaadittu jarrutusvoima
voidaan yhä saavuttaa.
3.3.1 Edellä 3.3 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin, jos mekaanista
voimansiirtoa käyttävät inertiajarrulaitteet on varustettu kuormi-
tuksen vähennysventtiilillä.
3.3.2 Mekaanista voimansiirtoa käyttävät inertiajarrulaitteet, joita ei ole
varustettu kuormituksen vähennysventtiilillä, on järjestettävä siten,
että perävaunun vetokytkimen ollessa liikkuneena ääriasentoonsa,
mikään voimansiirron osa ei voi juuttua kiinni, vääntyä pysyvästi
tai murtua. Tämä on tarkastettava irrottamalla ensimmäinen
voimansiirron elementti jarruvivuista.
4 KÄYTTÖLAITTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET
4.1 Käyttölaitteen liukuvien kappaleiden on oltava riittävän pitkiä täyden
jarruvaikutuksen varmistamiseksi myös perävaunun ollessa kytkettynä
vetoautoon.
4.2 Liukuvat kappaleet on suojattava palkeella tai vastaavalla laitteella.
Niiden on oltava joko voideltuja tai rakennettuja itsevoitelevista materi-
aaleista. Kitkapinnat on tehtävä materiaalista, joka estää liukuvien
kappaleiden kiinnileikkautumisen sähkökemiallisen reaktion tai mekaa-
nisen yhteensopimattomuuden johdosta.
4.3 Edellä 3.3 kohdassa tarkoitettu kuormituksen vähennysventtiililaitteisto
saa toimia ainoastaan silloin, kun jarruliittimeen kohdistuva paine
saavuttaa arvon 0,12 G'Ayksiakselisissa perävaunuissa ja 0,08 G'Auseampiakselisissa perävaunuissa. Niiden on estettävä pyörien jarrutus-voimaa ylittämästä vastaavaa jarruliittimeen kohdistuvaa painetta, joka
on 0,18 G
Byksiakselisissa ja enemmän kuin 0,12 GBuseampiakselisissa
perävaunuissa.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 40
▼B
4.4 Käyttölaitteiston kynnysvoiman (KAon oltava vähintään 0,02 G'Aja
enintään 0,04 G'A.
4.5 Suurin vaimennusvoima D1ei saa olla enemmän kuin 0,09 G'Ayksiakse-
lisissa ja 0,06 G'Auseampiakselisissa perävaunuissa.
4.6 Suurimman hinausvoiman D2on oltava 0,1—0,5 G'A.
5 KÄYTTÖLAITTEISTOLLE SUORITETTAVAT TESTIT JA
MITTAUKSET
5.1 Edellä 3 ja 4 kohdan vaatimusten noudattaminen käyttölaitteiden osalta
on tarkastettava hyväksyntätesteistä vastaavassa tutkimuslaitoksessa.
5.2 Kaikista jarrutyypeistä on mitattava seuraavat ominaisuudet:
5.2.1 toimintavara s ja käytettävissä oleva toimintavara s',
5.2.2 lisävoima K,
5.2.3 kynnysvoima KA,
5.2.4 vaimennusvoima D1,
5.2.5 hinausvoima D2.
5.3 Mekaanista voimansiirtoa käyttävistä inertiajarruista on määritettävä:
5.3.1 alennussuhde iHo, mitattuna käyttölaitteen liikkeen keskiasen-
nosta,
5.3.2 voima P' käyttölaitteen ulosmenopuolelta vetotankoon vaikuttavan
työntövoiman D funktiona.
Lisävoima K ja teho saadaan vastaavasta näillä mittauksilla
määritetystä käyrästä.
ηHo¼1
iHo/C1P0
D/C0K
(ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 63)
5.4 Hydraulista voimansiirtoa käyttävistä inertiajarruista on määritettävä:
5.4.1 alennussuhde ih, mitattuna käyttölaitteen liikkeen keskiasennosta,
5.4.2 paine p pääsylinterin ulosmenopuolelta vetotangon työntövoiman
D funktiona ja pääsylinterin mäntäpinta-ala FHZ, kuten valmistaja
on ilmoittanut. Lisävoima K ja teho saadaan vastaavasta näillä
mittauksilla määritetystä käyrästä.
ηHo¼1
iHo/C1p/C1FHZ
D/C0K
(ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 63)
5.4.3 edellä 2.2.19 kohdan mukainen pääsylinterin käyttölaitteen lisätoi-
mintavara s''.
5.5 Edellä 3.3 kohdassa tarkoitetuilla turvalaitteilla (kuormituksen vähen-
nysventtiileillä) varustetuista inertiajarruista on tarpeen tarkastaa, että
ne ovat 4.3 kohdassa tarkoitettujen rajojen sisällä.
5.6 kaksi- tai useampiakselisten perävaunujen inertiajarruista on mitattava
9.4.1 kohdassa tarkoitettu liikehäviöso.
6 JARRUJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
6.1 Valmistajan on toimitettava testejä suorittavalle tutkimuslaitokselle
testattavien jarrujen lisäksi piirustukset, joista käy ilmi jarrujen pääosien
tyypit, mitat ja materiaalit sekä jarruhihnojen merkki ja tyyppi. Piirus-
tuksissa on esitettävä hydraulisten jarrujen osalta jarrusylinterien pinta-
ala FRZ. Lisäksi valmistajan on ilmoitettava suurin sallittu jarrumomentti
Mmaxja 2.2.4 kohdassa tarkoitettu ►M3massa◄GBo.
6.2 Valmistajan ilmoittaman jarrumomentin Mmaxon oltava vähintään kaksi
kertaa voima P tai vähintään kaksi kertaa paine p, joka vaaditaan
0,45 GBosuuruisen jarrutusvoiman aikaansaamiseksi.
6.3 Edellä 3.3 kohdassa tarkoitetut laitteet saavat toimia ainoastaan, kun
voima P tai paine p on saavuttanut 0,6 GBojarrutusvoimaa vastaavan
arvon. Laitteiden on estettävä 6.2 kohdassa tarkoitetun voiman P tai
paineen p ylittyminen kaksinkertaisesti.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 41
▼B
7 JARRUILLE SUORITETTAVAT TESTIT JA MITTAUKSET
7.1 Hyväksyntätesteistä vastaavan tutkimuslaitoksen on tarkastettava sille
toimitettujen jarrujen ja jarruvarusteiden perusteella edellä 6 kohdan
vaatimusten noudattaminen.
7.2 Jarruista on määritettävä:
7.2.1 jarrukengän pienin keskiliike 2sB*,
7.2.2 jarrukengän keskiliike 2sB(jonka on oltava suurempi kuin 2sB*),
7.2.3 mekaanista voimansiirtoa käyttävien laitteiden osalta jarrutusmo-
mentti M jarruvipuun kohdistuvan voiman P funktiona ja
hydraulista voimansiirtoa käyttävien laitteiden osalta jarrutusmo-
mentti M jarrusylinteripaineen p funktiona.
Kitkapintojen pyörintänopeuden on vastattava ajoneuvon alkuno-
peutta 50 km/h. Mittausten tuloksena saadusta käyrästä on
määriteltävä seuraavat ominaisuudet:
7.2.3.1 mekaanisesti toimivien jarrujen palautusvoima P ja
ominaisuus ρ(ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 66),
7.2.3.2 hydraulisesti toimivien jarrujen palautuspaine po ja
ominaisuus ρ(ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 66),
8 TESTAUSSELOSTEET
Haettaessa inertiajarruilla varustetuille perävaunuille tyyppihyväksyntää,
hakemusten mukana on toimitettava käyttöjärjestelmää ja jarruja koskeva
testausseloste sekä testausseloste perävaunun inertiajarrun käyttölaitteen,
voimansiirron ja jarrujen yhteensopivuudesta; näissä selosteissa on oltava
ainakin tämän liitteen lisäyksissä 2, 3 ja 4 esitetyt tiedot.
9 AJONEUVON INERTIAJARRUJEN JA NIIDEN KÄYTTÖLAITTEEN
YHTEENSOPIVUUS
9.1 Käyttölaitteen (lisäys 2) ja jarrujen (lisäys 3) ominaisuudet sekä lisäyk-
sessä 4 olevassa 4 kohdassa tarkoitetut perävaunun ominaisuudet
huomioon ottaen on tarkastettava, täyttääköperävaunun inertiajarrulaite
esitetyt vaatimukset.
9.2Yleiset testit kaikille jarrutyypeille
9.2.1 Voimansiirron osat, joita ei ole testattu samaan aikaan kuin jarrun
käyttölaitetta tai jarruja, on testattava ajoneuvossa. Testin tulokset
merkitään lisäykseen 4 (esim. iH1jaηH1.
9.2.2►M3Massa◄
9.2.2.1 Perävaunun ►M3kokonaismassa ◄GAei saa ylittää
►M3kokonaismassaa ◄G'A, jolle käyttölaite on hyväk-
sytty.
9.2.2.2 Perävaunun ►M3kokonaismassa ◄GAei saa ylittää
►M3kokonaismassaa ◄GB, jota voidaan jarruttaa
perävaunun kaikilla pyöräjarruilla.
9.2.3Voimat
9.2.3.1 Kynnysvoiman KAon oltava vähintään 0,02 GAja enintään
0,04 GA.
9.2.3.2 Suurin vaimennusvoima D1saa olla enintään 0,09 GAyksiakselisissa perävaunuissa ja enintään 0,06 GAuseam-
piakselisissa perävaunuissa.
9.2.3.3 Suurimman vetovoiman D2on oltava 0,1—0,5 GA,
9.2.4Edellä 3.3 kohdassa tarkoitettu laite (kuormituksen vähennysvent-
tiili)
9.2.4.1 On tarkastettava, onko käyttölaitteeseen tai jarruihin asen-
nettu tällainen laite.
9.2.4.2 Jos kyseinen laite kuuluu käyttölaitteeseen, käyttölaitteen
4.3 kohdassa vahvistettu pienin GB-arvo ei saa olla
pienempi kuin testattavan perävaunun jarruja koskeva
sallittu►M3kokonaismassa ◄GB.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 42
▼B
9.3Jarrutustehon testi
9.3.1 Perävaunun pyörien kehällä vaikuttavien jarrutusvoimien summan
on oltava vähintään B* = 0,45 GA, mukaan luettuna vierintävastus
0,01 GA. Tämä edustaa 0,44 GAsuuruista jarrutusvoimaa. Tällöin
suurin sallittu kytkentään vaikuttava työntövoima on:
D* = 0,06 GAkaksi- tai useampiakselisissa perävaunuissa,
D* = 0,09 GAyksiakselisissa perävaunuissa.
Näiden ehtojen noudattamisen todentamisessa on sovellettava seu-
raavia epäyhtälöitä:
9.3.1.1. Mekaanista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen
osalta:
B/C1R
ρþnPo/C20/C211
D/C3/C0K ðÞ /C1 ηH/C20H
9.3.1.2. Hydraulista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen
osalta:
B/C1R
n/C1ρþpo/C20/C211
D/C3/C0K ðÞ /C1 εH/C20ih
FHZ
9.4Käyttölaitteen toimintavaran testi
9.4.1 Moniakselisissa perävaunuissa, joiden jarrutankojärjestelmän
toiminta riippuu vetoauton asennosta, käyttölaitteen toimintavaran
s on oltava suurempi kuin käyttölaitteen käytettävissä oleva
toimintavara s'; eron on pituudeltaan vähintään vastattava
liikehäviötä so. Tämä liikehäviösosaa olla enintään 40 mm.
9.4.2 Käyttölaitteen käytettävissä oleva toimintavara s' määritetään seur-
aavasti:
9.4.2.1 jos jarrutankojen liikkeeseen vaikuttaa vetolaitteen
suhteellinen asento, niin:
s0¼s—so ;
9.4.2.2 jos liikehäviötä ei ole, niin:
s0¼s;
9.4.2.3 hydraulisten jarrujärjestelmien osalta:
s0¼s—s00:
9.4.3 Käyttölaitteen toimintavaran riittävyyden tarkastamisessa on
sovellettava seuraavia epäyhtälöitä:
9.4.3.1 mekaanista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen osalta:
iH/C20s0
sB/C3/C1ig
9.4.3.2 hydraulista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen osalta:
ih
FHZ/C20s0
2sB/C3/C1nFRZ/C1i0
g
9.5Lisätestit
9.5.1 Mekaanista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen osalta on
tarkastettava, että käyttölaitteesta voimia välittävä tankojärjes-
telmä on oikein asennettu.
9.5.2 Hydraulista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen osalta on
tarkastettava, että pääsylinterin käyttölaitteen liike saavuttaa mini-
mitason s/ih.
Alempaa tasoa ei hyväksytä.
9.5.3 Ajoradalla on suoritettava testi sen määrittämiseksi, miten
ajoneuvo yleisesti ottaen käyttäytyy jarrutuksessa.
10 HUOMAUTUKSIA
Edellä esitetyt vaatimukset koskevat mekaanista tai hydraulista voimansiirtoa
käyttävien inertiajarrujen uusimpia malleja; erityisesti näitä malleja käytet-
täessä perävaunun kaikki pyörät varustetaan samantyyppisillä jarruilla ja
renkailla.
Erikoismalleja testattaessa edellä esitettyjä vaatimuksia on mukautettava.1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 43
▼B
Lisäys 1
Ks. 2.2 kohtaa
(sisältää kuvan)
Ks. 2.2.10 ja 5.3.2 kohtaa (mekaanista voimansiirtoa käyttävät laitteet)
(sisältää kuvan)
1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 44
▼B
Ks. 2.2.10 ja 5.4.2 kohtaa (hydraulista voimansiirtoa käyttävät laitteet)
(sisältää kuvan)
1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 45
▼B
Ks. 2.2.22 ja 2.3.4 kohtaa
(sisältää kuvan)
Jarruille suoritettavat testit1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 46
▼B
Mekaanista voimansiirtoa käyttävät jarrut
Ks. 2.3. kohtaa
(sisältää kuvan)
1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 47
▼B
Ks. 2.3.6 ja 7.2.3.1 kohtaa (mekaaninen jarru)
(sisältää kuvan)
Ks. 2.4.6 ja 7.2.3.2 kohtaa (hydraulinen jarru)
(sisältää kuvan)
1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 48
▼B
Hydraulista voimansiirtoa käyttävät jarrut (1)
(sisältää kuvan)
1971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 49
▼B
Lisäys 2
Inertiajarrun käyttölaitteen testausseloste
►(1) (2) (3) (4)M31971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 50
▼B
Lisäys 3
Jarrun testausseloste
►(1) (2) (3) (4)M31971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 51
▼B
Lisäys 4
Perävaunun inertiajarrun käyttölaitteen, voimansiirron ja jarrujen yhteensopivuutta koskeva
testausseloste
►(1) (2)M31971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 52
▼B
►(1)M31971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 53
▼B
LIITE IX
►(1) (2) (3) (4)M31971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 54
▼B
►(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7)M31971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 55
▼B
►(1)M2
►(2) (3) (4)M31971L0320 — FI — 24.04.1979 — 004.001 — 56