1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/2/EY,
annettu 22 päivänä helmikuuta 1999,
ionisoivalla säteilyllä käsiteltyjä elintarvikkeita ja elintarvikkeiden ainesosia koskevan jäsenval-
tioiden lainsäädännön lähentämisestä
(EYVL L 66, 13.3.1999, s. 16)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Euroopan Parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1882/2003, annettu
29 päivänä syyskuuta 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI
1999/2/EY,
annettu 22 päivänä helmikuuta 1999,
ionisoivalla säteilyllä käsiteltyjä elintarvikkeita ja elintarvikkeiden
ainesosia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityi-sesti sen 100 a artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotukset (
1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menet-
telyä (3) sovittelukomitean 9 päivänä joulukuuta 1998 hyväksymän
yhteisen ehdotuksen perusteella,
sekä katsovat, että
(1)elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien ionisoivalla sätei-
lyllä käsittelyä ja tämän edellytyksiä koskevien kansallisten
lakien väliset erot vaikeuttavat elintarvikkeiden vapaata liikku-
vuutta ja voivat johtaa eriarvoisten kilpailun edellytystenmuodostumiseen ja vaikuttaa siten suoraan sisämarkkinoidentoimintaan,
(2)on tarpeen hyväksyä toimenpiteitä sisämarkkinoiden moitteetontatoimintaa varten; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei olesisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja
pääomien vapaa liikkuvuus varmistetaan; näin ei tällä hetkellä
ole, koska käsittelyssä on eroja jäsenvaltioiden välillä elintarvik-keiden säteilytyksen ollessa sallittua joissakin jäsenvaltioissa jakiellettyä toisissa,
(3)tätä puitedirektiiviä täydennetään ionisoivalla säteilylläkäsiteltyjä elintarvikkeita ja elintarvikkeiden ainesosia koskevan
yhteisön luettelon vahvistamisesta 22 päivänä helmikuuta 1999
annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 1999/3/EY (
4), jäljempänä ’soveltamisdirektiivi’,
(4)useissa jäsenvaltioissa elintarvikkeiden säteilyttäminen on julki-sessa keskustelussa arkaluonteinen asia, ja kuluttajilla saattaaolla aihetta huoleen elintarvikkeiden säteilytyksen käytön seur-auksista,
(5)siihen saakka, kunnes yhteisön luettelo elintarvikkeista ja elintar-
vikkeiden ainesosista, joiden käsittely ionisoivalla säteilyllä
sallitaan, tulee voimaan, jäsenvaltioiden olisi voitava perustamis-sopimuksen sääntöjä noudattaen soveltaa edelleenelintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien ionisoivalla sätei-lyllä käsittelyä sekä säteilytettyjen elintarvikkeiden kauppaakoskevia kansallisia rajoituksia tai kieltoja sellaisten elintarvik-
keiden osalta, jotka eivät kuulu soveltamisdirektiivillä
vahvistettuun alustavaan luetteloon,
(6)elintarvikkeiden käsittelyä ionisoivalla säteilyllä koskevissasäännöissä olisi otettava ensisijaisesti huomioon ihmistenterveyden suojelemiseen liittyvät vaatimukset, mutta myös talou-delliset ja tekniset tarpeet terveyden suojelemisen asettamissarajoissa,1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EYVL C 336, 30.12.1988, s. 7 ja EYVL C 303, 2.12.1989, s. 15.
(2) EYVL C 194, 31.7.1989, s. 14
(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 11. lokakuuta 1989 (EYVL C 291,
20.11.1989, s. 58), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 27. lokakuuta1997 (EYVL C 389, 22.12,1997, s. 36) ja Euroopan parlamentin päätös
tehty 18. helmikuuta 1998 (EYVL C 80, 16.3.1998, s. 130). Neuvoston
päätös tehty 25. tammikuuta 1999. Euroopan parlamentin päätös tehty 28.
tammikuuta 1999.
(
4) Ks. tämän virallisen lehden sivu 24
▼B
(7)perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön
terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta
vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annettua neuvoston direk-tiiviä N:o 96/29/Euratom (
1) sovelletaan,
(8)hyväksyttyjä säteilytyslaitoksia olisi valvottava virallisesti tätädirektiiviä varten perustettavan tarkastusjärjestelmän avulla,
(9)hyväksyttyjen laitosten olisi pidettävä rekisteriä toiminnastaansen varmistamiseksi, että tämän direktiivin sääntöjä noudatetaan,
(10)kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeidenmerkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 anne-
tulla neuvoston direktiivillä 79/112/ETY (
2) on jo annettu
säännöt, jotka koskevat lopulliselle kuluttajalle myytäväksitarkoitettujen säteilytettyjen elintarvikkeiden merkintöjä,
(11)on annettava asianmukaiset säännöt merkinnöistä myös sellaisille
ionisoivalla säteilyllä käsitellyille elintarvikkeille, joita ei ole
tarkoitettu lopulliselle kuluttajalle,
(12)päätöksellä 74/234/ETY (3) perustettua elintarvikealan tiedeko-
miteaa olisi kuultava direktiiviin liittyvissä kysymyksissä, jotka
mahdollisesti vaikuttavat kansanterveyteen, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta perustamissopimuksessa ja tässä direktiivissäsäädettyjä päätöksentekomenettelyjä,
(13)elintarvikkeita saa käsitellä ionisoivalla säteilyllä ainoastaan, josse on tarpeen elintarvikehygienian vuoksi tai jos siitä on todistet-
tavasti teknologisia tai muita etuja tai hyötyä kuluttajalle ja jos
elintarvikkeet ovat terveellisiä ja hyvälaatuisia, koska ionisoivaasäteilyä ei olisi käytettävä hygieniaan ja terveyteen liittyvienkäytäntöjen tai hyvien valmistus- tai viljelytapojen korvikkeena,
(14)menettely ei saa olla korvike hyville valmistusmenetelmille;
tämä edellytys täyttyy soveltamisdirektiivin liitteessä lueteltujen
elintarvikkeiden osalta,
(15)kaikissa tapauksissa, joissa neuvosto valtuuttaa komission pane-maan täytäntöön elintarvikkeiden säteilytystä koskevia sääntöjä,
on säädettävä menettelystä läheisen yhteistyön luomiseksi jäsen-
valtioiden ja komission välillä pysyvässä elintarvikekomiteassaja tarvittaessa pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa tai pysyvässäkasvinsuojelukomiteassa,
(16)jos ionisoivalla säteilyllä käsittelyn tai sellaisen elintarvikkeen
käyttö, jonka käsittely ionisoivalla säteilyllä on sallittu tämän
direktiivin perusteella, näyttää aiheuttavan vaaraa terveydelle,jäsenvaltioille olisi annettava lupa keskeyttää kyseinen käyttötai rajoittaa sitä tai alentaa raja-arvoja, kunnes yhteisön tasollatehdään päätös asiasta,
(17)virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänä kesäkuuta1989 annetun neuvoston direktiivin 89/397/ETY (
4) mukaisesti
keinojen ja menettelyjen valinta kuuluu kansallisille valvontavir-anomaisille; elintarvikkeiden virallista valvontaa koskevistalisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetussa
neuvoston direktiivissä 93/99/ETY (
5) säädetään laboratorioita
koskevista laatustandardeista ja edellytetään validoitujen analyy-simenetelmien käyttöä aina, kun se on mahdollista; viimeksimainitun direktiivin 5 artiklaa voidaan soveltaa tämän direktiivintäytäntöönpanon seurantaan, ja
(18)Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio ovat 20 päivänäjoulukuuta 1994 tehneet sopimuksen yhteistoimintatavasta Eu-roopan yhteisön perustamissopimuksen 189 b artiklassa1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 3
(1) EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1
(2) EYVL L 33, 8.2.1979, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direk-
tiivillä 97/4/EY (EYVL L 43, 14.2.1997, s. 21).
(3) EYVL L 136, 20.5.1974, s. 1
(4) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 23
(5) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14
▼B
määrätyn menettelyn mukaisesti annettujen säädösten täytäntöön-
panomenettelystä (1),
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan ionisoivalla säteilyllä käsiteltyjen elin-
tarvikkeiden ja niiden ainesosien, jäljempänä ’elintarvikkeet’,valmistukseen, kaupan pitämiseen ja tuontiin.
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta:
a) elintarvikkeisiin, jotka ovat alttiina mittaus- ja tarkastuslaitteista pe-
räisin olevalle ionisoivalle säteilylle, jos absorboitunut annos onkorkeintaan 0,01 Gy neutroneja käyttävien tarkastuslaitteiden osalta
ja 0,5 Gy muissa tapauksissa ja suurimman energiatason ollessa
korkeintaan 10 MeV käytettäessä röntgensäteitä, 14 MeV käytet-täessä neutroneja ja 5 MeV muissa tapauksissa,
b) steriloitua ravintoa tarvitseville, lääkärin hoidossa oleville potilaille
valmistettujen elintarvikkeiden säteilytykseen.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että säteilytettyjä elintarvikkeita voidaan saattaa mark-
kinoille vain, jos ne ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.
3 artikla
1. Liitteessä I mainitaan edellytykset, jotka on täytettävä luvan
saamiseksi elintarvikkeiden käsittelylle ionisoivalla säteilyllä. Näidenelintarvikkeiden on käsittelyhetkellä täytettävä asianmukaiset terveelli-syysvaatimukset.
2. Säteilytys voi tapahtua vain liitteessä II lueteltujen säteilyläh-
teiden avulla ja 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujenmenettelytapaohjeiden mukaisesti. Absorboitunut keskimääräinen koko-naisannos on laskettava liitteen III säännösten mukaisesti.
4 artikla
1. Yhteisön luettelo elintarvikkeista, joita saadaan muista poiketen
käsitellä ionisoivalla säteilyllä, sekä suurimmat sallitut säteilytysan-nokset esitetään soveltamisdirektiivissä, joka annetaanperustamissopimuksen 100 a artiklassa määrätyn menettelyn mukaisestiottaen huomioon liitteessä I mainitut luvan saamisen edellytykset.
2. Tätä luetteloa laaditaan vaiheittain.
3. Komissio tutkii voimassaolevat kansalliset luvat ja esittää elintar-
vikealan tiedekomiteaa kuultuaan perustamissopimuksen 100 aartiklassa määrätyn menettelytavan mukaisesti ehdotuksia luettelon
laatimiseksi.
Komissio tekee viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2000 perustamisso-
pimuksen 100 a artiklan mukaisesti ehdotuksen 1 kohdassa säädetynkäsiteltäviksi sallittujen elintarvikkeiden luettelon täydentämiseksi.
4. Jäsenvaltiot voivat edellä 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoi-
tetun ehdotuksen perusteella annettavan direktiivin voimaantuloon astipitää olemassa olevat elintarvikkeiden käsittelylle ionisoivalla säteilylläannetut luvat voimassa sillä edellytyksellä, että:
a) elintarvikealan tiedekomitea on antanut myönteisen lausunnon
kyseisen elintarvikkeen käsittelystä;
b) absorboituneen säteilyn keskimääräinen kokonaisannos ei ylitä elin-
tarvikealan tiedekomitean suosittelemia raja-arvoja;1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 4
(1) EYVL C 102, 4.4.1996, s. 1
▼B
c) ionisoivalla säteilyllä käsittely ja markkinoille saattaminen tapah-
tuvat tämän direktiivin mukaisesti.
5. Jäsenvaltio voi sallia edellä 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoi-
tetun ehdotuksen perusteella annettavan direktiivin voimaantuloon astisellaisten elintarvikkeiden käsittelyn, joiden osalta jokin muu jäsen-valtio on pitänyt luvat voimassa 4 kohdan mukaisesti, jos 4 kohdassamainitut edellytykset täyttyvät.
6. Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava komissiolle ja muille
jäsenvaltioille 4 kohdan mukaisesti voimassa pidetyt tai 5 kohdanmukaisesti myönnetyt luvat ja niihin liittyvät edellytykset. Komissiojulkaisee nämä ilmoitukset Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
7. Jäsenvaltiot voivat edellä 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoi-
tetun ehdotuksen perusteella annettavan direktiivin voimaantuloon asti
ja perustamissopimuksen sääntöjä noudattaen jatkaa elintarvikkeidenionisoivalla säteilyllä käsittelyä ja säteilytettyjen elintarvikkeidenkauppaa koskevien voimassa olevien kansallisten rajoitusten tai kiel-tojen soveltamista sellaisten elintarvikkeiden osalta, jotka eivät kuulusoveltamisdirektiivillä annettuun alustavaan luetteloon elintarvikkeista,
joiden käsittely ionisoivalla säteilyllä sallitaan.
5 artikla
1. Elintarvikkeiden säteilytyksen enimmäisannos voidaan antaa osa-
annoksina; 4 artiklan mukaisesti vahvistettua enimmäisannosta eikuitenkaan saa ylittää. Säteilyttämiskäsittelyä ei saa yhdistää samaan
tarkoitukseen käytettävään kemialliseen käsittelyyn.
2. Poikkeuksista 1 kohdan säännöksiin voidaan päättää 12 artiklassa
esitetyn menettelyn mukaisesti.
6 artikla
Säteilytettyjen elintarvikkeiden pakkausmerkintöjä koskevat seuraavat
säännökset:
1) Lopullisille kuluttajille ja suurkeittiöille tarkoitettujen tuotteiden
osalta:
a) jos tuotteet myydään sellaisinaan, pakkausmerkinnöissä on oltava
maininta ”säteilytetty” tai ”käsitelty ionisoivalla säteilyllä” direk-
tiivin 79/112/ETY 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Pakkaamatta myytävien tuotteiden osalta maininnan on oltava
yhdessä tuotenimen kanssa sen astian päällä tai vieressä olevassa
taulussa tai kyltissä, johon tuotteet on pantu esille;
b) jos säteilytettyä tuotetta käytetään elintarvikkeen ainesosana,
tämän saman maininnan on oltava sen nimen yhteydessä aineso-
saluettelossa.
Pakkaamatta myytävien tuotteiden osalta maininnan on oltava
yhdessä tuotenimen kanssa sen astian päällä tai vieressä olevassa
taulussa tai kyltissä, johon tuotteet on pantu esille;
c) direktiivin 79/112/ETY 6 artiklan 7 kohdan säännöksistä
poiketen tämä sama maininta vaaditaan myös sellaisten säteily-tettyjen ainesosien ilmoittamiseksi, joita käytetään ainesosinakoostetuissa elintarvikkeissa, vaikka näitä olisi lopputuotteessaalle 25 %.
2) Sellaisten tuotteiden osalta, joita ei ole tarkoitettu lopullisille kulut-
tajille ja suurkeittiöille:
a) edellisessä kohdassa säädetyssä maininnassa on ilmoitettava sekä
elintarvikkeiden että säteilyttämättömän elintarvikkeen ainesosien
käsittelystä;
b) säteilytyksen suorittaneen laitoksen nimi ja osoite tai 7 artiklassa
tarkoitettu viitenumero on ilmoitettava.
3) Käsittelyä koskevan maininnan on aina oltava säteilytettyihin elin-
tarvikkeisiin liittyvissä tai niihin viittaavissa asiakirjoissa.1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 5
▼B
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle sen toimivaltaisen
viranomaisen nimi tai niiden toimivaltaisten viranomaisten nimet, jokavastaa tai jotka vastaavat:
— säteilytyslaitoksille etukäteen annettavasta hyväksynnästä,
— virallisen viitenumeron myöntämisestä hyväksytyille säteilytyslai-
toksille,
— virallisesta valvonnasta ja tarkastuksesta,
— hyväksynnän peruuttamisesta tai muutoksista.
2. Hyväksyntä myönnetään vain, jos laitos:
— täyttää FAO/WHO:n Codex Alimentarius -komission suosittelemat
elintarvikkeiden säteilytyslaitosten kansainvälisten menettelytapaoh-
jeiden vaatimukset (viite FAO/WHO/CAC/Vol. XV 1. painos) jamahdolliset lisämääräykset, joita voidaan antaa tämän direktiivin12 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti,
— nimeää henkilön, joka vastaa kaikkien menetelmän käytön kannalta
välttämättömien edellytysten noudattamisesta.
3. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle:
— hyväksymiensä säteilytyslaitosten nimet, osoitteet ja viitenumerot,
hyväksymisasiakirjan sisältö sekä kaikki kyseisen luvan mahdolliset
keskeyttämis- tai peruuttamispäätökset.
Lisäksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain:
— säteilyttämislaitoksissa tehtyjen tarkastusten tulokset, erityisesti
käsitellyt tuoteryhmät, -määrät sekä käytetyt annokset,
— tuotteen kaupan pitämisen aikana tehtyjen tarkastusten tulokset.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että elintarvikkeiden ionisoivallasäteilyllä tapahtuneen käsittelyn paljastamiseksi käytettävät mene-telmät ovat direktiivin 85/591/ETY (
1) liitteessä olevan 1 ja 2
kohdan säännösten mukaisia ja ovat standardoituja tai validoituja
jo nyt tai mahdollisimman pian, viimeistään 1 päivänä tammikuuta
2003. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, mitä menetelmiäkäytetään, ja komissio arvioi näiden menetelmien käyttöä ja kehi-tystä ottaen huomioon elintarvikealan tiedekomitean lausunnon.
4. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 3
kohdan mukaisesti annettujen tietojen pohjalta:
— tarkat tiedot laitoksista ja mahdollisista muutoksista niiden
asemassa,
— kansallisten valvontaviranomaisten vuosittain antamiin tietoihin
perustuvan selvityksen.
8 artikla
1. Edellä olevan 7 artiklan säännösten mukaisesti hyväksyttyjen
säteilytyslaitosten on pidettävä kustakin käytettävästä ionisoivan
säteilyn lähteestä rekisteriä, jossa ilmoitetaan jokaisesta käsitellystäelintarvike-erästä:
a) säteilytettyjen elintarvikkeiden laatu ja määrä;
b) erän numero;
c) käsittelymääräyksen antaja;
d) käsiteltyjen elintarvikkeiden vastaanottaja;
e) säteilyttämispäivä;
f) käsittelyn aikana käytetyt pakkausmateriaalit;
g) liitteessä III säädetyt tiedot säteilytysmenetelmän valvontaa varten,
suoritetut annosmittaukset ja niiden tulokset mainitsemalla erityi-sesti absorboituneen annoksen ala- ja yläraja-arvot ja ionisoivansäteilyn tyyppi;1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 6
(1) EYVL L 372, 31.12.1985, s. 50
▼B
h) viittaus ennen säteilytystä suoritettuihin varmennusmittauksiin.
2. Edellä 1 kohdassa mainitut rekisterit on säilytettävä viiden
vuoden ajan.
3. Tämän artiklan yksityiskohtaiset soveltamissäännöt annetaan 12
artiklassa esitetyn menettelyn mukaisesti.
9artikla
1. Ionisoivalla säteilyllä käsitelty elintarvike saadaan tuoda maahan
kolmannesta maasta vain, jos:
— se täyttää kyseisiä elintarvikkeita koskevat edellytykset,
— siihen on liitetty asiakirjat, joissa ilmoitetaan säteilytyksen suorit-
taneen laitoksen nimi ja osoite sekä 8 artiklassa tarkoitetut tiedot,
— se on käsitelty yhteisön hyväksymässä säteilytyslaitoksessa, joka
mainitaan tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa luettelossa.
2. a) Komissio laatii 12 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti
luettelon hyväksytyistä laitoksista, joiden virallinen valvonta
takaa, että 7 artiklan säännöksiä noudatetaan.
Edellä tarkoitetun luettelon laatimiseksi komissio voi direktiivin
93/99/ETY 5 artiklan mukaisesti valtuuttaa asiantuntijoita suorit-tamaan säteilytyslaitosten arviointi- ja tarkastustehtäviäkolmansissa maissa.
Komissio julkaisee kyseisen luettelon ja siihen tehdyt muutokset
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
b) Komissio voi sopia kolmansien maiden toimivaltaisten elinten
kanssa teknisistä järjestelyistä, jotka koskevat a kohdassa tarkoi-
tettuja arviointi- ja tarkastusmenettelyjä.
10 artikla
Säteilytettävien elintarvikkeiden pakkaamiseen käytettyjen materiaalien
on oltava tähän tarkoitukseen soveltuvia.
11 artikla
Liitteisiin tehtävät muutokset tieteellisen ja teknisen kehityksen
huomioon ottamiseksi hyväksytään perustamissopimuksen 100 a artik-
lassa määrätyn menettelyn mukaisesti.
12 artikla
1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 178/2002 (
1) 58 artiklalla
perustettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyväkomitea, jäljempänä ’komitea’.
2. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/
EY (
2) 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun
päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
13 artikla
Elintarvikealan tiedekomiteaa kuullaan kaikissa tämän direktiivin alaan
kuuluvissa kysymyksissä, joilla voi olla vaikutusta kansanterveyteen.1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 7
(1) EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.
(2) Neuvoston päätös 1999/468/EY, tehty 28 päivänä kesäkuuta 1999, menette-
lystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä (EYVL L 184,
17.7.1999, s. 23).▼M1
▼B
▼B
14 artikla
1. Jäsenvaltio voi väliaikaisesti keskeyttää kyseessä olevien
säännösten soveltamisen tai väliaikaisesti rajoittaa niiden soveltamista
alueellaan, jos sillä uusien tietojen tai tämän direktiivin hyväksymisen
jälkeen tapahtuneen tietojen uudelleenarvioinnin seurauksena on selviätodisteita siitä, että tiettyjen elintarvikkeiden säteilytys on ihmistenterveydelle haitallinen siitä huolimatta, että säteilytys on tämän direk-tiivin säännösten mukaista. Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettavaasiasta välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle ilmoittaen
samalla perusteet päätöksellensä.
2. Komissio tutkii niin pian kuin mahdollista 1 kohdassa tarkoitetut
perusteet pysyvässä elintarvikekomiteassa ja toteuttaa 12 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen aiheelliset toimenpiteet. Jäsenvaltio,joka on tehnyt 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen, voi pitää päätöksenvoimassa näiden toimenpiteiden voimaantuloon saakka.
3. Tähän direktiiviin tai täytäntöönpanodirektiiviin voidaan tehdä
muutoksia 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja ainoastaan
siinä laajuudessa kuin kansanterveyden suojelun varmistamisenkannalta on välttämätöntä, ja muutokset rajataan joka tapauksessa kiel-toihin tai rajoituksiin verrattuna aikaisempaan oikeudelliseentilanteeseen.
15 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset:
— säteilytettyjen elintarvikkeiden kaupan pitämisen ja käytön sallimi-
seksi viimeistään 20 päivänä syyskuuta 2000
— sellaisten säteilytettyjen elintarvikkeiden, jotka eivät ole tämän
direktiivin säännösten mukaisia, kaupan pitämisen ja käytön kieltä-miseksi viimeistään 20 päivänä maaliskuuta 2001.
Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähändirektiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset
tehdään.
16 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun
se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
17 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 8
▼B
LIITE I
EDELLYTYKSET ELINTARVIKKEIDEN SÄTEILYTYKSEN SALLIMI-
SEKSI
1. Elintarvikkeiden säteilytys voidaan sallia vain, jos:
— sille on riittävä teknologinen tarve,
— siitä ei ole vaaraa terveydelle ja se tehdään esitettyjen edellytysten mukai-
sesti,
— siitä on hyötyä kuluttajalle,— sitä ei käytetä hygieniaan ja terveyteen liittyvien käytäntöjen tai hyvien
valmistus- tai viljelytapojen korvikkeena.
2. Elintarvikkeiden säteilytystä saadaan käyttää ainoastaan seuraaviin tarkoituk-
siin:
— vähentämään elintarvikkeista johtuvia sairastumisriskejä hävittämällä
patogeenisiä organismeja,
— vähentämään elintarvikkeiden pilaantumista hidastamalla hajoamisproses-
seja tai pysäyttämällä ne ja tuhoamalla pilaantumista aiheuttavia
organismeja,
— vähentämään ennenaikaisesta kypsymisestä, kasvusta tai itämisestä
johtuvaa elintarvikkeiden hävikkiä,
— poistamaan elintarvikkeista kasveille ja kasviperäisille tuotteille haitalliset
organismit.1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 9
▼B
LIITE II
IONISOIVAN SÄTEILYN LÄHTEET
Elintarvikkeita voidaan käsitellä vain seuraavilla ionisoivan säteilyn lähteillä:
a) koboltti 60:n tai cesium 137:n lähettämillä gamma-säteillä;
b) röntgensäteillä, joita tuottavat korkeintaan 5 MeV:n nimellisenergialla
(maksimaalinen kvanttienergia) käytettävät laitteet;
c) elektroneilla, joita tuottavat korkeintaan 10 MeV:n nimellisenergialla (maksi-
maalinen kvanttienergia) käytettävät laitteet.1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 10
▼B
LIITE III
1. ANNOSMITTAUS
Keskimääräinen absorboitunut kokonaisannos
Keskimääräisellä korkeintaan 10 kGy:n kokonaisannoksella käsiteltyjen
elintarvikkeiden terveellisyyden määrittelemiseksi voidaan olettaa, että
kaikki säteilyn kemialliset vaikutukset annosten tällä nimenomaisella vaihte-
luvälillä ovat suhteessa annokseen.
Keskimääräinen kokonaisannos D käsiteltyjen elintarvikkeiden kokonaistila-
vuudelle määritellään seuraavalla integraalilla:
D¼1
MZ
px ;y;zðÞdx ;y;zðÞdV
jossa M = käsitellyn näytteen kokonaismassa
p = paikallinen tiheys tai tiheys pisteessä (x,y,z)
d = paikallisesti pisteessä (x,y,z) absorboitunut annosdV = dx, dy, dz, äärettömän pieni tilavuus, jota käytännössä edus-
tavat tilavuuden murto-osat.
Tasa-aineisten tuotteiden tai pakkaamattomien tiheydeltään ilmeisten tasa-
aineisten tuotteiden keskimääräinen absorboitunut kokonaisannos voidaan
määrittää suoraan sijoittamalla riittävä määrä annosmittareita suunnitelmalli-
sesti ja satunnaisesti koko tuotemassaan. Näin määritetyn annosten
jakautumisen perusteella voidaan laskea keskiarvo, joka on keskimääräinen
absorboitunut kokonaisannos.
Jos annosten jakautumista tuotteessa kuvaava käyrä on hyvin määritelty,
voidaan päätellä suurimman ja pienimmän annoksen sijainnit. Annosten
jakautuminen näissä kahdessa paikassa voidaan mitata sarjasta tuotenäytteitä
keskimääräisen kokonaisannoksen arvioimiseksi.
Tietyissä tapauksissa vähimmäis (
Dmin) - ja enimmäis( Dmax) -annosten
keskiarvojen aritmeettinen keskiarvo on hyvä arvio keskimääräisestä koko-
naisannoksesta. Tällöin:
keskim¨a¨ar¨ainen kokonaisannos /C25Dmax þDmin
2
Dmax
Dmin-arvo ei saa olla yli 3.
2. MENETTELYT
2.1 Ennen kuin ryhdytään säännöllisesti säteilyttämään tiettyä elintarvikeryhmää
säteilytyslaitoksessa, määriteään pienimmän ja suurimman annoksen paikat
suorittamalla annosmittauksia koko tuotemassassa. Nämä varmennusmit-
taukset on suoritettava riittävän monta kertaa (esimerkiksi 3 - 5 kertaa)
tuotteiden tiheyden tai muodon vaihteluiden huomioon ottamiseksi.
2.2 Toimenpiteet on toistettava aina, kun tuotetta, sen muotoa tai säteilytysolo-
suhteita muutetaan.
2.3 Säteilytyksen aikana suoritetaan rutiinimittauksia sen varmistamiseksi, että
annosrajat eivät ylity. Mittausten suorittamiseksi annosmittarit sijoitetaan
pienimmän ja suurimman annoksen paikkaan tai vertailupisteeseen. Vertai-
lupisteessä olevan annoksen on oltava määrällisessä suhteessa pienimpään ja
suurimpaan annokseen. Vertailupisteen on oltava sopivassa kohdassa tuot-
teessa tai sen pinnalla eli kohdassa, jossa annosten vaihtelut ovat vähäiset.
2.4 Jokaisesta erästä on suoritettava rutiinimittauksia säännöllisin väliajoin
tuotannon aikana.
2.5 Kun nestemäisiä ja pakkaamattomia tuotteita säilytetään, pienimmän ja
suurimman annoksen paikkaa ei voida määrittää. Tässä tapauksessa on
parempi ottaa satunnaisia mittausnäytteitä annosten ääriarvojen määrittämi-
seksi.
2.6 Mittaukset olisi suoritettava hyväksytyillä annosmittausmenetelmillä, ja
niiden olisi oltava jäljitettäviä alkuperäisiin mittanormaaleihin.
2.7 Säteilytyksen aikana laitteistojen tiettyjä parametrejä on valvottava ja jatku-
vasti rekisteröitävä. Radionuklidilaitteistojen osalta parametreihin kuuluvat
tuotteen kuljetusnopeus ja aika, jonka tuotteet ovat säteilytysalueella, sekä
lähteen oikean sijainnin ilmaisevat tiedot. Hiukkaskiihdytinlaitteistojen1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 11
▼B
osalta parametreihin kuuluvat tuotteen kuljetusnopeus ja energiataso, elek-
tronivirta ja laitteen pyyhkäisyleveys.1999L0002 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 12