1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 2päivänä elokuuta 1972 ,
ajoneuvojen dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan
jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(72/306/ETY)
(EYVL L 190, 20.8.1972, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission direktiivi 89/491/ETY, annettu 17 päivänä heinäkuuta 1989 L238 43 15.8.1989
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 2
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 2päivänä elokuuta 1972 ,
ajoneuvojen dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutet-
tavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähen-
tämisestä
(72/306/ETY)
EUROOPANYHTEISÖJENN EUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen lainsää-
dännön mukaan täytettävä, koskevat muun muassa ajoneuvojen diesel-moottoreiden päästöjä,
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että
jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräys-tensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen janiiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lain-säädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussaneuvostondirektiivissä70/156/ETY(
1)säädettyETY-tyyppihyväksyntä-
menettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppien osalta, ja
teknisten vaatimusten osalta on suositeltavaa käyttää Yhdistyneiden
Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöä N:o 24 ”ajoneuvojenhyväksyntääkoskevatyhdenmukaisetmääräykset,jotkakoskevatdiesel-moottorikäyttöisten ajoneuvojen moottoreiden päästöjä”, joka on 20päivänä maaliskuuta 1958 tehdyn moottoriajoneuvojen varusteiden jaosien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisten vasta-vuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen liitteenä(
2),
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässädirektiivissä'ajoneuvolla'tarkoitetaankaikkiadieselmoottorikäyt-
töisiä tieliikenteeseen tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitäolevia vähintään nelipyöräisiä ajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinennopeusonyli25km/h,lukuunottamattakiskoillakulkeviaajoneuvoja,maataloustraktoreita ja -koneita sekä moottorityökoneita.
2 artikla
JäsenvaltioeisaaevätäajoneuvoltaETY-tyyppihyväksyntäätaikansal-
listatyyppihyväksyntääajoneuvondieselmoottorinpäästöihinliittyvistäsyistä, jos kyseinen moottori vastaa liitteiden I, II, III, IV ja VI vaati-muksia.
3 artikla
Tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että se saa tiedon kaikista liitteessä Iolevassa 2.2 kohdassa tarkoitetuista osien tai ominaisuuksien muutok-sista.Kyseisenjäsenvaltiontoimivaltaistenviranomaistenonpäätettävä,onkomuutetulleajoneuvotyypilletehtäväuusiatestejäjalaadittavauusi
(1) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1
(2) Asiakirja E/ECE/324 — E/ECE/TRANS/505, Rev. 1/Add. 23, 23.8.1971
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 3
▼B
seloste. Jos nämä testit osoittavat, ettei muutos täytä tässä direktiivissäsäädettyjä vaatimuksia, muutoksia ei saa hyväksyä.
4 artikla
Tarvittavat muutokset liitteiden mukauttamiseksi tekniseen kehitykseen
annetaan moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväk-syntääkoskevanjäsenvaltioidenlainsäädännönlähentämisestä6päivänähelmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 13 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direk-tiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Lisäksi jäsenvaltioiden on tämän direktiivin tiedoksi antamisen
jälkeenhuolehdittavasiitä,ettätietoniidentässädirektiivissätarkoitet-tujakysymyksiäkoskevistakeskeisistälaeista,asetuksistajahallinnolli-sista määräyksistä, jotka jäsenvaltiot aikovat antaa, toimitetaan komis-siolle riittävän ajoissa, jotta se voi esittää huomautuksensa.
6 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 4
▼B
LIITE I(1)
MÄÄRITELMÄT, ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN,
KORJATUN ABSORPTIOKERTOIMEN TUNNUS, VAATIMUKSET JA
TESTIT SEKÄ TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
(1)2 MÄÄRITELMÄT
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
(2.1.)2.2 ”ajoneuvotyypillä ajoneuvon moottorin aiheuttamien päästöjen rajoitta-
misenosalta”moottoriajoneuvoja,jotkaeivätolennaisestieroatoisistaanliitteessä II määriteltyjen ajoneuvon ja moottorin ominaisuuksien osalta;
2.3 ”dieselmoottorilla” puristussytytysperiaatteella toimivaa moottoria;2.4 ”kylmäkäynnistyslaitteella” laitetta, joka toiminnallaan tilapäisesti lisää
moottoriinsyötettävänpolttoaineenmäärääjajokaontarkoitettuhelpot-tamaan moottorin käynnistymistä;
2.5 ”savutusmittarilla”mittalaitetta,jollajatkuvastimitataanajoneuvontuot-
tamien pakokaasujen kykyä absorboida valoa.
3 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
3.1 Ajoneuvon valmistajan tai tämän edustajan on haettava ETY-tyyppihy-
väksyntää.
3.2 Hakemukseen on liitettävä jäljempänä tarkoitetut asiakirjat kolmena
kappaleena ja seuraavat tiedot:
3.2.1 kuvaus moottorityypistä liitteessä II tarkoitettuine tietoineen;3.2.2 piirustukset palotilasta ja männän yläosasta.3.3 Moottorijalaitteet,jotkaesitetäänliitteessäIIjajotkaasennetaanhyväk-
syttäväänajoneuvoon,ontoimitettava5kohdassatarkoitettujahyväksyn-tätestejä suorittavalle tutkimuslaitokselle. Valmistajan pyynnöstä jahyväksyntätestejä suorittavan tutkimuslaitoksen suostumuksella voidaantestitkuitenkinsuorittaahyväksyttäväksiesitettyäajoneuvotyyppiäedus-tavalla ajoneuvolla.
3a ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ
ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen on liitettävä liitteessä X esitetyn
mukainen todistus.
4 KORJATUNABSORPTIOKERTOIMENTUN N US
(4.1)(4.2)(4.3)4.4 Kaikkiin tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä oleviin
ajoneuvoihinonkiinnitettäväliitteessäXesitetyntyyppihyväksyntätodis-tuksen liitteessä tarkoitettuun, näkyvään ja helppopääsyiseen paikkaansuorakulmionmuotoinentunnus,jokasisältäähyväksyntähetkelläkiihdy-tystestissä saavutettua, korjattua absorptiokerrointa osoittavan lukeman,joka lasketaan liitteessä IV olevassa 3.2 kohdassa tarkoitetulla menetel-mällä ja joka ilmaistaan yksiköinä m
−1.
(1) Liitteiden teksti on sama kuin Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission
säännössä N:o 24; erityisesti alakohtien alajaotteluon sama. Jos säännön N:o 24jollekin kohdalle ei ole vastinetta tässä direktiivissä, kohdan numero annetaan suluissa
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 5
▼B
4.5 Tunnuksen on oltava helposti luettavissa ja pysyvästi merkitty.
4.6 Esimerkki tästä tunnuksesta esitetään liitteessä IX.
5 VAATIMUKSET JA TESTIT5.1Yleistä
Osien, jotka voivat vaikuttaa päästöjen määrään, on oltava siten suunni-
teltuja, valmistettuja ja asennettuja, että ajoneuvo on tavanomaisessakäytössä, siihen kohdistuvasta tärinästä huolimatta, tämän direktiivinsäännösten mukainen.
5.2Kylmäkäynnistyslaitteita koskevat vaatimukset
5.2.1 Kylmäkäynnistyslaite on oltava siten suunniteltu ja rakennettu, ettei sitä
voida käynnistää tai pitää käynnissä moottorin käydessä tavanomaisesti.
5.2.2 Edellä5.2.1kohtaaeisovelletatapauksiin,joissajokinseuraavistaedel-
lytyksistä täyttyy:
5.2.2.1 Moottorinvakiokierrosnopeudellatuottamienpakokaasujenvalonabsorp-
tiokertoimet, mitattuna liitteessä III esitetyllä menetelmällä, kylmäkäyn-nistyslaite toiminnassa, eivät ylitä liitteessä VI vahvistettuja raja-arvoja.
5.2.2.2 Kylmäkäynnistyslaitteen toiminnassa pitäminen aiheuttaa moottorin
sammumisen kohtuullisen ajan kuluessa.
5.3Päästöjä koskevat vaatimukset
5.3.1 HyväksyntätestiintoimitetunajoneuvonpäästötonmitattavaliitteissäIII
ja IV esitetyllä kahdella menetelmällä, nimittäin vakionopeuksilla jakiihdyttämällä suoritetuilla testeillä(
1).
5.3.2 Jäljempänä liitteessä III selostetulla menetelmällä mitatut päästöt eivät
saa ylittää liitteessä VI vahvistettuja raja-arvoja.
5.3.3 Sellaisten moottoreiden, joita käytetään pakokaasuahtimella, kiihdytys-
testissä mitattu absorptiokerroin ei saa ylittää liitteessä VI vahvistettujaraja-arvoja nimellisvirtauksella, joka vastaa suurinta vakionopeustestissämitattua absorptiokerrointa, lisättynä 0,5
−1:llä.
5.4 Vastaavienmittauslaitteidenkäyttöonsallittua.Joskäytetäänmuutakuin
liitteessä VII esitetyn mukaista mittauslaitetta, sillä saatujen mittaustu-losten vastaavuus kyseistä moottoria käytettäessä on kuitenkin osoitet-tava.
(6)7 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
7.1 Jokaisen tiettyyn sarjaan kuuluvan ajoneuvon on moottorin päästöjen
määrään vaikuttavilta osiltaan oltava tyyppihyväksytyn ajoneuvonmukainen.
(7.2)7.3 Pääsääntöisesti ajoneuvon ja hyväksytyn tyypin dieselmoottorin pääs-
töjenvastaavuustarkastetaantämändirektiivinliitteenäXesitetynETY-tyyppihyväksyntätodistuksen liitteessä annettujen tietojen perusteella.Sen lisäksi:
7.3.1 jos tarkastus tehdään sarjasta otetulle ajoneuvolle, testit on tehtävä
seuraavasti:
7.3.1.1 jos ajoneuvolle ei ole suoritettu sisäänajoa, suoritetaan liitteen IV
mukainen kiihdytystesti. Ajoneuvon katsotaan olevan tyyppihyväksytynajoneuvon mukainen, jos mitattu absorptiokerroin ei ylitä enempää kuin0,5 m
−1:ä hyväksyntämerkissä olevaa lukemaa.
7.3.1.2 jos7.3.1.1kohdanmukaisessatestissämitattuarvoylittääenemmänkuin
0,5m−1:iähyväksyntämerkissäolevanlukeman,kyseistätyyppiäolevalle
ajoneuvolle tai sen moottorille on suoritettava liitteen III mukainen
(1) Kiihdytystesti on suoritettava sen vuoksi, että viranomiset, jotka tarkastavat käytössä
olevia ajoneuvoja tällä menetelmällä, saavat käyttöönsä vertailuluvun
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 6
▼B
vakionopeustesti, jonka tulokset eivät saa ylittää liitteessä VI vahvistet-
tuja raja-arvoja.
(8)(9)
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 7
▼B
LIITE II

1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 8
▼B

1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 9
▼B

1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 10
▼B
LIITE III
VAKIONOPEUSTESTI RAJAMOMENTILLA
1 JOHDANTO
1.1 Tässä liitteessä esitetään menetelmä päästöjen määrittämiseksi vakiono-
peuksilla.
1.2 Testi voidaan suorittaa joko moottorille tai ajoneuvolle.
2 MITTAUSPERIAATE
2.1 Moottorin tuottamien pakokaasujen läpinäkymättömyys mitataan täydellä
kuormalla moottorin käydessä vakionopeudella. Mittaukset tehdäänkuudessa pisteessä, jotka ovat tasaisesti jakautuneet säätimen täydelläkuormalla salliman suurimman kierrosnopeuden ja seuraavista kahdestasuuremman kierrosnopeuden välille:
— 45 % suurimman tehon kierrosnopeudesta,
— 1000 r/min.
Mittausten ääripisteiden on sijaittava edellä määritettyjä rajanopeuksia
vastaavissa pisteissä.
2.2 Vapaavalintaisesti kytkettävällä ahtimella varustetulle dieselmoottorille,
jonka käyttöönotto automaattisesti lisää moottoriin syötettävän polttoa-ineen määrää, mittaukset on suoritettava sekä ahdin toiminnassa että sepois kytkettynä.
Jokaisella moottorin kierrosnopeudella mittaustulos on suurempi saadusta
kahdesta arvosta.
3 TESTAUSOLOSUHTEET3.1Ajoneuvo tai moottori
3.1.1 Moottorin tai ajoneuvon on oltava mekaanisesti hyvässä kunnossa. Moot-
torin on oltava sisäänajettu.
3.1.2 Moottori on testattava liitteessä II määrätyillä laitteilla.3.1.3 Moottorin säätöjen on oltava valmistajan ilmoittamissa ja liitteessä II
vahvistetuissa arvoissa.
3.1.4 Pakojärjestelmässä ei saa olla kuristimia, joiden läpi menevä pakokaasu
voisi laimentua.
3.1.5 Moottorin on oltava valmistajan ilmoittamassa tavanomaisessa käyttökun-
nossa. Erityisesti jäähdytysnesteen ja moottoriöljyn on oltava valmistajanilmoittamassa tavanomaisessa käyntilämpötilassa.
3.2Polttoaine
Polttoaineen on oltava vertailupolttoainetta, jonka eritelmät on määritelty
liitteessä V.
3.3Testauslaboratorio
3.3.1 Laboratorion absoluuttinen lämpötila T ilmaistuna Kelvin-asteina, ja
ilmanpaineHilmaistunatorrasteinaonmitattavajatuloksistaonlaskettavamuuttuja F seuraavien yhtälöiden avulla.
F=
(750
H)0,65
×(T
298)0,5
3.3.2 Testi voidaan hyväksyä, jos kerroin F täyttää ehdon: 0,98 ≤F≤1,02.
3.4Näytteenotto- ja mittauslaitteet
Pakokaasujen valonabsorptiokerroin on mitattava savutusmittarilla, joka
täyttää liitteen VII vaatimukset ja joka on asennettu liitteen VIII mukai-sesti.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 11
▼B
4 RAJA-ARVOT
4.1 Jokaisellekuudellemittausnopeudelle,jollaabsorptiokerroinonmitattu2.1
kohdan mukaisesti, lasketaan nimelliskaasuvirtaus G litraa/s seuraaviakaavoja käyttäen:
— kaksitahtimoottorit: G=Vn
60
— nelilahtimoottorit: G=Vn
120
jossa:
V =moottorin sylinteritilavuus litroina,n =moottorin kierrosnopeus r/min.
4.2 Pakokaasujen absorptiokerroin ei saa yhdessäkään kuudesta mittauspis-
teestä ylittää liitteen VI taulukossa vahvistettuja raja-arvoja. Jos nimellis-virtauseiolemikääntaulukossamainituistaarvoista,raja-arvomääritetääninterpoloimalla suhteellisten osien periaatteella.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 12
▼B
LIITE IV
KIIHDYTYSTESTI
1 TESTAUSOLOSUHTEET
1.1 Testi on suoritettava ajoneuvolle tai moottorille, jolle on tehty liitteen III
mukainen vakionopeustesti.
1.1.1 Josmoottoriatestataanmoottoritestipenkissä,testionsuoritettavamahdol-
lisimman pian vakionopeuksilla tehdyn savutusmittauksen jälkeen. Erityi-sesti jäähdytysnesteen ja voiteluöljyn on oltava valmistajan ilmoittamissatavanomaisissa käyntilämpötiloissa.
1.1.2 Jos testi suoritetaan paikallaan olevalle ajoneuvolle, moottori on ensin
ajettava tavanomaiseen käyntilämpötilaan ajamalla tiellä tavanomaisissatoimintaolosuhteissa. Testi on suoritettava mahdollisimman pian ajonjälkeen.
1.2 Palotilaa ei saa jäähdyttää tai liata pitkällä joutokäynnillä ennen testin
suorittamista.
1.3 Testausolosuhteiden on oltava liitteessä III olevassa 3.1, 3.2 ja 3.3
kohdassa määritettyjen mukaiset.
1.4 TestausolosuhteidenonoltavaliitteessäIIIolevan3.4kohdanmääritetytja
näytteenotossajamittauksessaonkäytettäväkohdassatarkoitettualaitetta.
2 TESTAUSMENETELMÄT
2.1 Jos testi suoritetaan testipenkissä, moottori on irrotettava jarrusta, joka
korvataanjokoosilla,jotkapyörivätajoneuvossavaihteenollessavapaalla,tai kappaleella, joka hitausmomentiltaan vastaa niitä.
2.2 Jos testi suoritetaan ajoneuvolle, vaihteen on oltava vapaalla ja voiman-
siirto moottorin ja vaihteiston välillä kytkettynä.
2.3 Moottorinkäydessäjoutokäyntiäkaasupoljintapainetaannopeasti,muttaei
rajusti,ruiskutuspumpunsuurimmanmahdollisensyötönaikaansaamiseksi.Kaasupoljinpidetäänpohjassa,kunnesmoottorisaavuttaasuurimmankier-rosnopeutensajasäädinalkaatoimia.Hetitämännopeudensaavuttamisenjälkeen kaasupoljin vapautetaan ja odotetaan, kunnes moottori palautuujoutokäyntinopeuteen ja savutusmittarin lukema laskee vastaavasti.
2.4 Edellä 2.3 kohdan mukainen toimenpide toistetaan vähintään kuusi kertaa
pakojärjestelmän puhdistamiseksi ja mahdollisesti tarvittavien mittauslait-teensäätöjensuorittamiseksi.Kussakinperäkkäisessäkiihdytyksessäluettusavutuksensuurinarvomerkitäänmuistiinjatestiätoistetaan,kunnesarvotvakiintuvat tietylle tasolle. Kiihdytysten välisten joutokäyntijaksojenaikana syntyviä lukemia ei oteta huomioon. Arvojen katsotaan vakiintu-neen, kun neljä peräkkäistä lukemaa ei eroa toisistaan enempää kuin 0,25m
−1:ä eikä muodosta laskevaa sarjaa. Absorptiokertoimeksi XMmerkitään
näiden neljän arvon aritmeettinen keskiarvo.
2.5 Ahtimella varustetuissa moottoreissa noudatetaan tarvittaessa seuraavia
erityisvaatimuksia:
2.5.1 Moottoreille, joissa käytetään mekaanista, toiminnasta poiskytkettävää
ahdinta, suoritetaan kaksi täydellistä testisarjaa, joista toisessa ahdin onkäytössä ja toisessa irtikytkettynä. Testin tulokseksi merkitään suurempiedellä tarkoitetuista arvoista.
2.5.2 Moottoreille,joissaahdinvoidaankytkeäpoistoiminnastakuljettajankäyt-
tämälläohitusventtiilillä,suoritettavattestitontehtäväohitusventtiiliavat-tuna ja suljettuna. Testin tulokseksi merkitään suurempi näin saaduistaarvoista.
3 ABSORPTIOKERTOIMENKORJATUNARVONMÄÄRITTÄMIN EN3.1Merkinnät
X
M=absorptiokertoimen arvo kiihdytystestissä, mitattuna tässä liitteessä
olevan 2.4 kohdan mukaisesti.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 13
▼B
XL=absorptiokertoimen korjattu arvo kiihdytystestissä.
SM=vakionopeudella mitattu absorptiokertoimen arvo (liitteessä III oleva
2.1 kohta), joka on lähinnä samaa nimellisvirtausta vastaavaa raja-arvoa.
S
L=absorptiokertoimen arvo nimellisvirtaukselle (liitteessä III oleva 4.2
kohta), joka vastaa arvon SMantanutta mittauspistettä.
L =savutusmittarin tehollinen valon kulkema matka.
3.2 Kunabsorptiokerroinilmaistaanyksiköinäm1javalonkulkematehollinen
matka metreinä, korjatun arvon XLantaa pienempi seuraavasta kahdesta
lausekkeesta:
X/prime1L=SL
SM·XMou X/primedbl1L=XM+ 0,5
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 14
▼B
Raja-arvotjayksiköt VertailumenetelmäLIITE V
▼M1
HYVÄKSYNTÄTESTEISSÄ JA TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKAS-
TAMISESSA KÄYTETTÄVÄN OHJEPOLTTOAINEEN TEKNISET OMINAISUUDET
Vertailupolttoaine CEC RF-03-A-84(1)(3)(7)
Setaaniluku(4) väh.49 ASTMD613
enint.53
Tiheys15 °C(kg/l) väh.0,835 ASTMD1298
enint.0,845
Tislautuminen(2), 50% väh.245 °C ASTMD86
90% väh.320 °C
enint.340 °C
Lopullinenkiehumispiste enint.370 °C
Leimahduspiste väh.55 °C ASTMD93
Samepiste väh.- EN116(CEN)
enint.−5 °C
Viskositeetti40 °C väh.2,5mm2/S ASTMD445
enint.3,5mm2/S
Rikkipitoisuus (vähimmäispitoisuus
ilmoitettava)ASTMD1266/D2622
D2785
enint.0,3%painosta
Kuparikorroosiokoe enint.1 ASTMD130
Hiiltojäte10%:npohjasta enint.0,2%painosta ASTMD189
Tuhkapitoisuus enint.0,01%painosta ASTMD482
Vesipitoisuus enint.0,05%painosta ASTMD95/D1744
Vahvahappoluku enint.0,2mgKPH/g
Hapettuminen(6) enint.2,5mg/100m ASTMD2274
Lisäaineet(5) (ilmoitettava)
(1) VastaaviaISO:nmenetelmiäsovelletaan,kunnejulkaistaanniidenkattaessakaikkiedelläluetellutominaisuudet.
(2) Taulukossa annetut luvut esittävät haihtuneita määriä (tuottoprosentti + häviöprosentti).
(3) Taulukon luvut ovat ”todellisia arvoja”. Niiden raja-arvot määritellään ”Öljytuotteiden laadun määritystä”
koskevan ASTM D 3244 mukaan; enimmäisarvon määrityksessä otetaan huomioon 2R:n vähimmäispoikkeamanollasta ylöspäin; enimmäis- ja vähimmäisarvoa määritettäessä vähimmäispoikkeama on 4R (R = toistettavuus).
Huolimatta tästä tilastointitarkoituksiin tarvittavasta toimenpiteestä, polttoaineen valmistajan on aina pyrittävä
nolla-arvoon, kun vaadittu enimmäisarvo on 2R, ja keskiarvoon, kun polttoaineen ominaisuudelle on annettuenimmäis- ja vähimmäisarvo. Jos on tarpeen selventää täyttääkö polttoaine eritelmän vaatimukset, sovelletaanASTM D 3244.
(
4) Setaanilukualueeseen sovelletaan 4R:n vähimmäisvaatimusta. Jos polttoaineen toimittajan ja käyttäjän välille
syntyy asiasta erimielisyyttä, se voidaan ratkaista ASTM D 3244 perustuvien vertailumittausten avulla; tulos onyksittäisten määritysten asemasta perustettava riittävään moneen mittaukseen.
(
5) Polttoaine saa koostua ainoastaan suoratislauksella tuotettujen krakattujen mineraaliöljytisleiden osista, joista
rikinpoistoonsallittu.Polttoaineeisaasisältäämetallisialisäaineitaeikäsyttymisherkkyyttäparantavialisäaineita.
(6) Vaikka polttoaineen hapettuminen estetään varsin tehokkaasti, sen varastointiaika on yleensä rajallinen. Polttoa-
ineen toimittajan on annettava tiedot varastointiajasta ja -olosuhteista.
(7) Jos moottorin tai ajoneuvon lämpöteho on laskettava, voidaan polttoaineen lämpöarvo laskea kaavasta:
Ominaisenergiasisältö (lämpöarvo) (netto) MJ/kg =(46,423 − 8,792d
2+ 3,170d) (1 − (x+y+s)) + 9,420s − 2,499x
jossa: d = tiheys 15 °C lämpötilassa
x = vesipitoisuus painosta (%/100)y = tuhkapitoisuus painosta (%/100)s = rikkipitoisuus painosta (%/100).
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 15
NimellisvirtausG
1/sAbsorptiokerroinK
m−1▼B
LIITE VI
VAKIONOPEUSTESTISSÄ SOVELLETTAVAT RAJA-ARVOT
≤42 2,26
45 2,19
50 2,08
55 1,985
60 1,9065 1,84
70 1,775
75 1,72
80 1,665
85 1,62
90 1,575
95 1,535
100 1,495
105 1,465
110 1,425
115 1,395
120 1,37
125 1,345
130 1,32
135 1,30
140 1,27
145 1,25
150 1,225
155 1,205
160 1,19
165 1,17
170 1,155
175 1,14
180 1,125
185 1,11
190 1,095
195 1,08
≥200 1,065
Huomautus: Vaikka edellä olevat arvot on pyöristetty lähimpään 0,01 tai 0,005 arvoon, tämä ei kuitenkaan tarkoita,
että mittaukset olisi suoritettava tällä tarkkuudella.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 16
▼B
LIITE VII
SAVUTUSMITTARIN OMINAISUUDET
1 SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä määritetään liitteiden III ja IV mukaisissa testeissä
käytettävälle savutusmittarille asetettavat vaatimukset.
2 SAVUTUSMITTARINPERUSVAATIMUKSET
2.1 Mitattavakaasuonsuljettavatilaan,jonkasisäseinätovatvaloaheijasta-
mattomat.
2.2 Mitattaessa valon kaasun läpi kulkemaa tehollista matkaa, on otettava
huomioon myös valolähteen ja valokennon suojarakenteiden vaikutus.Tämä tehollinen matka on merkittävä laitteeseen.
2.3 Savutusmittarin näyttölaitteessa on oltava kaksi asteikkoaluetta, joista
toinenosoittaavalonabsoluuttisenabsorptionalueella0—(m
−1)jatoinen
lineaarisestialueella0—100.Molempienalueidenonnäytettävälukemaa0, kun valon kulku on täysin estetty.
3 RAKENNETTA KOSKEVAT VAATIMUKSET3.1Yleistä
Savutusmittarin rakenteen on oltava sellainen, että vakionopeudella
suoritettavissa mittauksissa mittaustila on täyttynyt tasaisesti savulla.
3.2Savukammio ja savutusmittarin kotelo
3.2.1 Ulkopuolisen valon tai heijastumien pääsy valokennolle on oltava
mahdollisimman vähäistä (esimerkiksi savukammion sisäpinnat on pääl-lystettävä mattamustalla ja rakenteen on oltava valoa läpäisemätön).
3.2.2 Mittarin optisten ominaisuuksien on oltava sellaiset, että ulkoisen haja-
valonjaheijastumienyhteinenvaikutuseiylitäyhtälineaarisenasteikonyksikköä kammion ollessa täytetty savulla, jonka absorptiokerroin onlikimain 1,7 m
−1.
3.3Valolähde
Valolähteenä on oltava hehkulamppu, jonka värilämpötila on 2800—
3250 °K.
3.4Vastaanotin
3.4.1 Vastaanottimeen on kuuluttava valokenno, jonka spektrinen vastekäyrä
vastaa ihmissilmän valoherkkyyttä (suurin vaste alueella 550/570 nm;vähemmänkuin4%suurimmastavasteesta,jokaonvähemmänkuin430nm ja enemmän kuin 680 nm).
3.4.2 Mittarin sähköisen rakenteen, mukaan lukien näyttölaite, on oltava
sellainen, että valokennon ulostulovirta on mahdollisimman lineaarinenvastaanotetunvalontiheyteennähdenvalokennonkokotoiminta-alueella.
3.5Mittausasteikot
3.5.1 Valon absorptiokerroin k lasketaan kaavalla Φ=Φ·e
−kL, jossa L on
valon mitattavassa kaasussa kulkema tehollinen matka, Φoominaisva-
lovuo ja Φhetkellinen valovuo. Jos matkaa L ei voida suoraan mitata
savutusmittarin geometrisesta rakenteesta, se määritetään
— joko kuvatulla menettelyllä 4 kohdassa, taikka
— vertaamalla toiseen savutusmittariin, jonka tehollinen matka tunne-
taan.
3.5.2 Lineraarisen 0—100 -asteikon ja valon absorptiokertoimen k välinen
suhde saadaan kaavalla:
k=−1
Lloge(1−N
100)
jossaNonlineaarisenasteikonlukemajakabsorptiokertoimenvastaava
arvo.
3.5.3 Asteikolta on voitava lukea absorptiokerroin, jonka arvo on 1,7 m−1,
0,025 m−1tarkkuudella.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 17
▼B
3.6Mittauslaitteen säätö ja testaus
3.6.1 Mittauslaitteen sähköisen osan ja näyttölaitteen on oltava siten säädettä-
vissä, että osoitin voidaan nollata, kun valo kulkee puhtaalla ilmallatäytetyn savukammion läpi tai kammiolla on muuten vastaavat ominai-suudet.
3.6.2 Lampunollessasammutettunajamittauspiiriavattunataioikosuljettuna,
absorptiokertoimen on osoitettava lukemaa ja sen on pysyttävä luke-massa , kun mittauspiiri kytketään uudelleen toimintaan.
3.6.3 Väliarvon tarkastus suoritetaan sijoittamalla mittauskammioon varjostin,
jonka valon absorptiokerroin k tunnetaan ja joka on alueella 1,6 m
−1—
1,8 m−1, mitattuna 3.5.1 kohdan mukaisesti. Kerroin k on tunnettava
0,025 m−1tarkkuudella. Tarkastuksella todetaan, että laitteella mitattu
arvo ei poikkea enempää kuin 0,05 m−1todellista arvosta.
3.7Savutusmittarin vaste
3.7.1 Sähköisenpiirinvasteajanonoltava0,9—1,1s.Vasteajallatarkoitetaan
aikaa, joka kuluu siihen asti, kun laite osoittaa 90 % täydestä näyttä-mästä, kun laitteeseen asennetaan täysin valoa läpäisemätön varjostin.
3.7.2 Sähköisenpiirinonoltavasitenvaimennettuna,ettäensimmäinenylitys-
heilahdus hetkellisen muutoksen (esimerkiksi kalibrointivarjostimenasennus)jälkeeneioleenempääkuin4%todellisestalukemastalineaari-sella asteikolla.
3.7.3 Savukammionfyysisistäominaisuuksistajohtuvavasteaikaonaika,joka
kuluu kaasun virtauksen alkuhetkestä siihen hetkeen, kun kammio ontäysin täyttynyt. Tämä aika saa olla enintään 0,4 s.
3.7.4 Tämän kohdan määräyksiä sovelletaan ainoastaan kiihdytystesteissä
käytettäviin savutusmittareihin.
3.8Mitattavan kaasun ja huuhteluilman paine
3.8.1 Mittauskammiossa olevan pakokaasun paine saa poiketa ulkoilman
paineesta enintään 75 mmH
20.
3.8.2 Mitattavan kaasun ja huuhteluilman paine ei saa aiheuttaa absorptioker-
toimeen yli 0,05 m−1muutosta kaasulla, jonka absorptiokerroin on 1,7
m−1.
3.8.3 Savutusmittarissa on oltava mittauskammion paineenmittauslaitteisto.3.8.4 Kaasunjahuuhteluilmanpaineensallitutvaihtelurajatmittauskammiossa
määrää laitteen valmistaja.
3.9Mitattavan kaasun lämpötila
3.9.1 Mittaushetkellämitattavankaasunlämpötilanonoltavamittauskammion
kaikissa kohdissa vähintään 70 °C:n ja laitteen valmistajan ilmoittaman
enimmäislämpötilanvälilläsiten,etteivätlukemattällälämpötila-alueellamuutu enempää kuin 0,1 m
−1, kun kammio on täytetty kaasulla, jonka
absorptiokerroin on 1,7 m−1
3.9.2 Savutusmittarissa on oltava mittauskammion lämpömittari.
4 SAVUTUSMITTARINTEHOLLIN ENMATKA ”L”4.1Yleistä
4.1.1 Joissakin savutusmittarityypeissä valolähteen ja valokennon tai niitä
suojaavien läpinäkyvien osien välissä oleva kaasu ei ole tasaisen läpi-kuultamatonta. Tällöin käytetään arvoa, jolla tasaisen läpikuultamatonkaasupatsas antaa saman absorptiokertoimen kuin kammioon tavallisestijakautunut kaasu.
4.1.2 Tehollinen matka saadaan vertaamalla tavanomaisesti toimivan savutus-
mittarin lukemaa Nsavutusmittariin, jonka kammio on muotoiltu siten,että vertailukaasu täyttää kammion hyvin ja sen tehollinen matka L
oon
tarkkaan tunnettu. Tällaisen savutusmittarin lukema merkitään No.
4.1.3 Nollakohdan siirtymän vaikutuksen poistamiseksi on suoritettava useita
mittauksia nopeasti peräkkäin.
4.2Matkan määritysmenetelmä
4.2.1 Testauskaasuna käytetään tasaisesti läpäisevää pakokaasua tai valoa
absorboivaa kaasua, joka tiheydeltään vastaa pakokaasua.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 18
▼B
4.2.2 Kaasupatsas,jonkapituusvastaasavutusmittarinmatkaaLo,jokavoidaan
täyttää tasaisesti testikaasulla ja jonka päät ovat kohtisuorassa valonsä-dettävastaan,onmääritettävätarkasti.PituudenL
oonlikimainvastattava
savutusmittarin tehollista matkaa.
4.2.3 Mittauskammiossa olevan vertailukaasun lämpötila on mitattava.4.2.4 Näytteenottolinjaan voidaan tarvittaessa asentaa kompaktirakenteinen
vaimennuskammio, jonka tilavuus on riittävä pakokaasujen painevaihte-lujentasaamiseksi.Seasennetaanmahdollisimmanlähellekeräysputkea.Myösjäähdytintävoidaankäyttää.Vaimennuskammiojajäähdytineivätsaa vaikuttaa pakokaasun koostumukseen.
4.2.5 Tehollisen matkan määritystestiin sisältyy mittaus vuorotellen vertailu-
kaasulla tavanomaisesti toimivalla savutusmittarilla ja 4.1.2 kohdanmukaisesti muutetulla laitteella.
4.2.5.1 Savutusmittarin lukema rekisteröidään jatkuvasti piirturilla, jonka vaste-
aika on sama tai lyhyempi kuin savutusmittarin vasteaika.
4.2.5.2 Savutusmittarin toimiessa tavanomaisesti, lukema lineaarisella asteikolla
on Nja kaasun keskilämpötila Kelvin-asteina on T.
4.2.5.3 Samalla vertailukaasulla täytetyllä kaasupatsaalla, jonka pituus on L
o,
lukema on Noja kaasun keskilämpötila To.
4.2.6 Tehollinen matka lasketaan kaavasta:
4.2.7 Testi on toistettava vähintään neljällä vertailukaasulla, jotka antavat
tasaisesti jakautuneet lukemat lineaarisen asteikon alueella 20—80.
4.2.8 SavutusmittarintehollinenmatkaLon4.2.6kohdanmukaisestisaatujen
tehollisten pituuksien aritmeettinen keskiarvo.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 19
▼B
LIITE VIII
SAVUTUSMITTARIN ASENNUS JA KÄYTTÖ
1 SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä määritetään savutusmittareiden asennus ja käyttö liitteissä
III ja IV esitettyjä testejä varten.
2 NÄYTTEITÄ OTTAVA SAVUTUSMITTARI2.1Asennus vakionopeustestejä varten
2.1.1 Keräysputken poikkipinta-alan suhde pakoputken poikkipinta-alaan on
oltava vähintään 0,05. Pakoputken[008e] vastapaine keräysputken sisään-menosta mitattuna ei saa olla yli 75 mm vettä.
2.1.2 Keräysputken on oltava putki, jonka etupään avoin aukko on pakoputken
tai mahdollisen jatkoputken akselin suuntainen. Se on sijoitettava paik-kaan, jossa savun jakautuminen pakokaasuissa on likimain tasainen.Tämänsaavuttamiseksikeräysputkionsijoitettavamahdollisimmanetäällepakoputkistosta tai tarvittaessa jatkoputkeen siten, että jos D on pako-putkenpäänhalkaisija,niinennenkeräysputkeaonvähintään6D:njasenjälkeen vähintään 3 D:n pituinen suora osuus. Jos jatkoputkea käytetään,liitoksen on oltava tiivis.
2.1.3 Pakoputken paineen ja näytteenottolinjassa tapahtuvan paineenalennuksen
vaikutusten on oltava sellaiset, että keräysputken ottama näyte vastaamelko tarkasti isokineettisellä menetelmällä otettua näytettä.
2.1.4 Näytteenottolinjaan voidaan tarvittaessa asentaa kompaktirakenteinen riit-
tävän suuri paisuntasäiliö painevaihtelujen vaimentamiseksi. Se on asen-nettava mahdollisimman lähelle keräysputkea. Myös jäähdytintä voidaankäyttää. Vaimennin ja jäähdytin eivät saa vaikuttaa pakokaasun koostu-mukseen.
2.1.5 Pakoputkistoon voidaan keräysputken jälkeen asentaa läppäventtiili ja
vastaava, vähintään 3 D:n etäisyydelle keräysputkesta pakokaasujenpaineen nostamiseksi.
2.1.6 Keräysputken, jäähdyttimen, paisuntasäiliön (jos sellainen vaaditaan) ja
savutusmittarin välillä olevien yhdysputkien on oltava mahdollisimmanlyhyitä liitteessä VII olevassa 3.8 ja 3.9 kohdassa tarkoitettujen paine- jalämpötilavaatimusten täyttämiseksi. Putken on oltava nouseva keräysput-kestasavutusmittariinpäinjasiinäeisaaollajyrkkiämutkia.Jossavutus-mittariin ei kuulu ohitusventtiiliä, sellainen on asennettava putkeen.
2.1.7 Testinaikanaonhuolehdittava,ettäliitteessäVIIolevan3.8kohdanpaine-
vaatimukset ja 3.9 kohdan lämpötilavaatimukset täyttyvät.
2.2Asennus kiihdytystestejä varten
2.2.1 Keräysputken poikkipinta-alan suhde pakoputken poikkipinta-alaan on
oltavavähintään0,05.Pakoputkenvastapainekeräysputkensisäänmenostamitattuna ei saa olla yli 75 mm vettä.
2.2.2 Keräysputken on oltava putki, jonka etupään avoin aukko on pakoputken
tai mahdollisen jatkoputken akselin suuntainen. Se on sijoitettava paik-kaan, jossa savun jakautuminen pakokaasuissa on likimain tasainen.Tämänsaavuttamiseksikeräysputkionsijoitettavamahdollisimmanetäällepakoputkistosta tai tarvittaessa jatkoputkeen siten, että jos D on pako-putkenpäänhalkaisija,niinennenkeräysputkeaonvähintään6D:njasenjälkeen vähintään 3 D:n pituinen suora osuus. Jos jatkoputkea käytetään,liitoksen on oltava tiivis.
2.2.3 Näytteenottojärjestelmänonoltavasellainen,ettäkaikillamittauskierrosno-
peuksilla savutusmittarin mittaaman näytteen paine täyttää liitteessä VIIolevassa 3.8.2 kohdassa vahvistetut vaatimukset. Tämä voidaan tarkastaamittaamalla paine moottorin joutokäynnillä ja sen suurimmalla kierrosno-peudella kuormittamattomana. Savutusmittarin rakenteen mukaan painesäädetään pakoputkessa olevalla läppäventtiilillä sen kuristuspinta-alaamuuttamalla. Pakoputkiston vastapaine keräysputken suulla ei saa ollaenempää kuin 75 mm vettä.
2.2.4 Savutusmittarinliitosputkienonoltavamahdollisimmanlyhyitä.Putkenon
oltava nouseva keräysputkesta savutusmittariin päin ja siinä ei saa ollajyrkkiä mutkia. Putkeen voidaan asentaa ohitusventtiili ennen savutusmit-tariamittarinerottamiseksipakokaasuvirtauksestasilloin,kunmittauksiaeisuoriteta.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 20
▼B
3 TÄYSVIRTAUSSAVUTUSMITTARI
Vakionopeus- ja kiihdytysmittauksissa on kiinnitettävä huomiota ainoas-
taan seuraaviin yleisiin seikkoihin:
3.1 Savutusmittarin ja pakoputkiston välisten liitosten on oltava tiiviit.3.2 Savutusmittarinliitosputkienonoltavamahdollisimmanlyhyet,kutennäyt-
teitä ottavilta savutusmittareilta vaaditaan. Putkiston on oltava nousevapakoputkesta savutusmittariin päin ja siinä ei saa olla jyrkkiä mutkia.Putkeenvoidaanasentaaohitusventtiiliennensavutusmittariamittarinerot-tamiseksi pakokaasuvirtauksesta silloin, kun mittauksia ei suoriteta.
3.3 Ennen savutusmittaria voi myös olla tarpeen asentaa jäähdytin.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 21
▼B
LIITE IX
ESIMERKKI KORJATUN ABSORPTIOKERTOIMEN TUNNUKSESTA
Edellä esitetty tunnus osoittaa, että korjattu absorptiokerroin on 1,30 m−1.
1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 22
▼B
LIITE X

1972L0306 — FI — 25.07.1989 — 001.001 — 23
▼B