2005R0127 — FI — 04.02.2005 — 000.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Oikaisu

▼B

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 127/2005,

annettu 27 päivänä tammikuuta 2005,

neuvoston asetuksilla (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001 ja (EY) N:o 1454/2001 vahvistettujen syrjäisimpien alueiden erityisten hankintajärjestelmien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 20/2002 muuttamisesta

Asetusten (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001 ja (EY) N:o 1454/2001 muuttamisesta erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden jälleenvientiä ja jälleenlähettämistä koskevien edellytysten osalta 24 päivänä syyskuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1690/2004 antamisen johdosta on syytä määritellä näiden neuvoston uusien säännösten soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja muuttaa komission asetus (EY) N:o 20/2002 ( 4 ) niitä vastaavasti.

ottaa huomioon tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Kanariansaarten hyväksi ja asetuksen (ETY) N:o 1601/92 kumoamisesta (Poseican) 28 päivänä kesäkuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1454/2001 ( 3 ) ja erityisesti sen 3 artiklan 6 kohdan, 20 artiklan ja 24 artiklan toisen alakohdan,

ottaa huomioon tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Azorien ja Madeiran hyväksi ja asetuksen (ETY) N:o 1600/92 kumoamisesta (Poseima) 28 päivänä kesäkuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1453/2001 ( 2 ) ja erityisesti sen 3 artiklan 6 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan, 34 artiklan ja 38 artiklan toisen alakohdan,

ottaa huomioon tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Ranskan merentakaisten departementtien hyväksi, direktiivin 72/462/ETY muuttamisesta ja asetusten (ETY) N:o 525/77 ja (ETY) N:o 3763/91 (Poseidom) kumoamisesta 28 päivänä kesäkuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1452/2001 ( 1 ) ja erityisesti sen 3 artiklan 6 kohdan, 22 artiklan ja 26 artiklan toisen alakohdan,

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 20/2002 seuraavasti:

2) Korvataan VI luku seuraavasti:

”VI LUKU

JÄLLEENVIENTI JA JÄLLEENLÄHETTÄMINEN

16 artikla

Jälleenvienti tai jälleenlähettäminen

1. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluneiden jalostamattomien tuotteiden tai erityiseen hankintajärjestelmään kuuluneista tuotteista valmistettujen pakattujen taikka jalostettujen tuotteiden jälleenviennissä ja jälleenlähettämisessä on noudatettava seuraavia edellytyksiä:

a) tässä kohdassa tarkoitettujen jälleenvietävien tuotteiden osalta vienti-ilmoituksen 44 kohdassa on oltava yksi seuraavista maininnoista: — ’Asetuksen (EY) N:o 1452/2001 3 artiklan 5 kohdan nojalla viety tavara’, — ’Asetuksen (EY) N:o 1453/2001 3 artiklan 5 kohdan nojalla viety tavara’, — ’Asetuksen (EY) N:o 1454/2001 3 artiklan 5 kohdan nojalla viety tavara’;

b) tuontitulleista vapautettujen tuotteiden määrät, jotka jälleenviedään, on merkittävä arvioituun hankintataseeseen; tässä kohdassa tarkoitetuille tuotteille ei voida myöntää vientitukea;

c) tuontitulleista vapautettujen tuotteiden määrät, jotka jälleenlähetetään, on merkittävä arvioituun hankintataseeseen uudelleen, ja lähettäjän on suoritettava tuontipäivänä sovellettavan kaikkia koskevan tuontitullin määrä viimeistään jälleenlähettämisen yhteydessä; tuotteita ei saa jälleenviedä ennen kuin edellä mainittu maksu on suoritettu; jos tuontipäivää ei voida määrittää, kyseiset tuotteet katsotaan tuoduiksi päivänä, jona jälleenvientiä edeltäneiden kuuden kuukauden kuluessa on sovellettu korkeinta kaikkia koskevaa tuontitullia;

d) tukea saaneiden tuotteiden määrät, jotka jälleenviedään tai jälleenlähetetään, on merkittävä arvioituun hankintataseeseen uudelleen ja myönnetty tuki on maksettava takaisin viimeistään jälleenviennin tai jälleenlähettämisen yhteydessä; tuotteita ei saa jälleenlähettää eikä jälleenviedä ennen kuin edellä mainittu takaisinmaksaminen on tapahtunut; jos myönnetyn tuen määrää ei voida määrittää, kyseisten tuotteiden katsotaan saaneen korkeinta tukea, jonka yhteisö on näille tuotteille vahvistanut jälleenvienti- tai jälleenlähettämishakemuksen jättämistä edeltäneiden kuuden kuukauden kuluessa; tässä kohdassa tarkoitetuille tuotteille voidaan myöntää vientitukea edellyttäen, että tuen myöntämiselle säädetyt edellytykset täyttyvät.

2. Seuraavien tuotteiden jälleenvienti ei edellytetä tuontitodistuksen esittämistä:

a) edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tuotteet;

b) edellä 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetut tuotteet, jotka eivät täytä vientituen saamisen edellytyksiä.

3. Jos syrjäisimpien alueiden säännöllinen hankinta uhkaa vaarantua tässä artiklassa tarkoitettujen tuotteiden jälleenviennin merkittävän kasvun vuoksi, toimivaltaiset viranomaiset voivat vahvistaa määrällisen rajoituksen, jolla kyseisten alojen ensisijaiset tarpeet voidaan tyydyttää. Määrällinen rajoitus on toteutettava syrjimättömällä tavalla.

17 artikla

Perinteinen jälleenvienti, alueellisen kaupan puitteissa tapahtuva jälleenvienti ja jalostettujen tuotteiden perinteinen jälleenlähettäminen

1. Jalostaja, joka on ilmoittanut 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti aikomuksestaan viedä perinteisen tai alueellisen kaupan puitteissa taikka lähettää perinteisen kaupan puitteissa erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvia raaka-aineita sisältäviä jalostettuja tuotteita, voi tehdä sen liitteissä I, III ja V esitettyjen vuosittaisten määrien rajoissa. Toimivaltaiset viranomaiset myöntävät tarvittavat luvat sen varmistamiseksi, että toimet eivät ylitä vahvistettuja vuosittaisia määriä.

Alueellisen kaupan puitteissa tapahtuvan viennin osalta viejän on esitettävä toimivaltaisille viranomaisille asetuksen (EY) N:o 800/1999 ( 5 ) 16 artiklassa säädetyt asiakirjat mainitun asetuksen 49 artiklassa säädetyssä määräajassa. Jos asiakirjoja ei esitetä annetussa määräajassa, toimivaltaisten viranomaisten on perittävä erityisen hankintajärjestelmän mukaisesti myönnetty etu takaisin.

Merentakaisiin departementteihin, Azoreille, Madeiralle tai Kanariansaarille toimitetut erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvat tukikelpoiset tuotteet, joita käytetään laivojen ja ilma-alusten muonitukseen, katsotaan paikallisesti kulutetuiksi.

2. Toimivaltaiset viranomaiset antavat luvan muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita koskevien määrien vientiin tai lähettämiseen ainoastaan, jos todistetaan, että kyseiset tuotteet eivät sisällä sellaisia raaka-aineita, joiden tuonti tai käyttö on tapahtunut erityisen hankintajärjestelmän mukaisesti.

Toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava riittävät tarkastukset ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen todistusten oikeellisuuden varmistamiseksi ja tarvittaessa perittävä takaisin erityisen hankintajärjestelmän mukaisesti myönnetty etu.

3. Jalostustoimien, jotka liitteissä I, III ja V olevien määrien rajoissa voivat johtaa perinteiseen tai alueellisen kaupan puitteissa tapahtuvaan vientiin taikka perinteiseen lähettämiseen, on vastattava soveltuvin osin neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2913/92 ( 6 ) ja asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 ( 7 ) täsmennettyjä sisäisen jalostuksen menettelyä sekä tullivalvonnassa tapahtuvaa jalostusta koskevia edellytyksiä, lukuun ottamatta tavanomaisia käsittelytapoja.

4. Tässä artiklassa tarkoitettujen tuotteiden jälleenvienti ei edellytetä tuontitodistuksen esittämistä.

5. Tässä artiklassa tarkoitettujen vietävien tuotteiden osalta vienti-ilmoituksen 44 kohdassa on oltava yksi seuraavista maininnoista:

— ’Asetuksen (EY) N:o 1452/2001 3 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan nojalla viety tavara’,

— ’Asetuksen (EY) N:o 1453/2001 3 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan nojalla viety tavara’,

— ’Asetuksen (EY) N:o 1454/2001 3 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan nojalla viety tavara’.

18 artikla

Sokeri

Asetuksen (EY) N:o 1260/2001 ( 8 ) 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna aikana mainitun asetuksen 13 artiklassa tarkoitettu C-sokeri, joka on viety komission asetuksen (ETY) N:o 2760/81 ( 9 ) asiaa koskevien säännösten mukaisesti ja joka on tarkoitettu kulutettavaksi Madeiralla ja Kanariansaarilla CN-koodiin 1701 kuuluvana valkoisena sokerina ja Azoreilla CN-koodiin 1701 12 10 kuuluvana raakasokerina, on oikeutettu tuontitulleista vapautusta koskevaan järjestelmään tämän asetuksen edellytyksin 3 artiklassa tarkoitettujen arvioitujen hankintataseiden rajoissa.