02010R1093 — FI — 01.01.2020 — 007.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1093/2010,

annettu 24 päivänä marraskuuta 2010,

Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/78/EY kumoamisesta







I LUKU

PERUSTAMINEN JA OIKEUDELLINEN ASEMA

1 artikla

Perustaminen ja toimiala

1. Tällä asetuksella perustetaan Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan pankkiviranomainen), jäljempänä ’pankkiviranomainen’.

▼M7

2. Pankkiviranomainen toimii tällä asetuksella uskottujen valtuuksien puitteissa sekä direktiivin 2002/87/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY ( 1 ), direktiivin 2009/110/EY, asetuksen (EU) N:o 575/2013 ( 2 ), direktiivin 2013/36/EU ( 3 ), direktiivin 2014/49/EU ( 4 ), direktiivin 2014/92/EU ( 5 ), direktiivin (EU) 2015/2366 ( 6 ) sekä lisäksi direktiivin 2002/65/EY asiaankuuluvien osien soveltamisalalla, siltä osin kuin näitä säädöksiä sovelletaan luotto- ja finanssilaitoksiin sekä niitä valvoviin toimivaltaisiin viranomaisiin, mukaan lukien kaikki näihin säädöksiin perustuvat direktiivit, asetukset ja päätökset ja mahdolliset muut oikeudellisesti sitovat unionin säädökset, joissa pankkiviranomaiselle annetaan tehtäviä. Pankkiviranomainen toimii myös neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 ( 7 ) mukaisesti.

Lisäksi pankkiviranomainen toimii tällä asetuksella uskottujen valtuuksien puitteissa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849 ( 8 ) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/847 ( 9 ) soveltamisalalla siltä osin kuin mainittuja direktiiviä ja asetusta sovelletaan finanssialan toimijoihin ja niitä valvoviin toimivaltaisiin viranomaisiin. Ainoastaan tätä tarkoitusta varten pankkiviranomainen hoitaa tehtävät, jotka uskotaan oikeudellisesti sitovilla unionin säädöksillä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1094/2010 ( 10 ) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 ( 11 ) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen). Hoitaessaan tällaisia tehtäviä pankkiviranomainen kuulee näitä Euroopan valvontaviranomaisia ja tiedottaa niille sellaisia yhteisöjä koskevista toimistaan, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1094/2010 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä ”finanssilaitoksia” tai asetuksen (EU) N:o 1095/2010 4 artiklan 1 alakohdassa määriteltyjä ”finanssimarkkinoiden toimijoita”.

3. Pankkiviranomainen toimii luottolaitosten, finanssiryhmittymien, sijoituspalveluyritysten, maksulaitosten ja sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitosten toimialoilla niissä kysymyksissä, joita 2 kohdassa tarkoitetut säädökset eivät suoraan koske, mukaan luettuina yritysten hyvää hallintotapaa, tilintarkastusta ja tilinpäätösraportointia koskevat kysymykset, ottaen huomioon kestävät liiketoimintamallit sekä ympäristöön, yhteiskuntaan ja hyvään hallintotapaan liittyvät tekijät, edellyttäen, että tällaiset toimet ovat tarpeen mainittujen säädösten tehokkaan ja johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi.

▼B

4. Tämän asetuksen säännökset eivät rajoita komission toimivaltaa eivätkä erityisesti sen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan mukaista toimivaltaa varmistaa, että unionin oikeutta noudatetaan.

▼M7

5. Pankkiviranomaisen tavoitteena on suojella yleistä etua edistämällä finanssijärjestelmän lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin vakautta sekä tehokkuutta unionin talouden ja sen kansalaisten ja yritysten kannalta. Pankkiviranomaisen tehtävänä on toimivaltuuksiensa mukaisesti omalta osaltaan:

▼B

a) parantaa sisämarkkinoiden toimintaa, mihin sisältyy erityisesti asianmukainen, tehokas ja yhdenmukainen sääntely ja valvonta,

b) turvata finanssimarkkinoiden eheys, avoimuus, tehokkuus ja moitteeton toiminta,

c) tehostaa valvonnan kansainvälistä yhteensovittamista,

d) estää toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäyttö ja edistää tasapuolisia kilpailuolosuhteita,

▼M7

e) varmistaa, että luottoriskien ja muiden riskien ottoa säännellään ja valvotaan asianmukaisesti,

f) parantaa asiakkaiden ja kuluttajien suojaa,

▼M7

g) tehostaa valvontakäytäntöjen lähentämistä sisämarkkinoilla, ja

h) estää rahoitusjärjestelmän käytön rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen.

▼M7

Tätä varten pankkiviranomainen edistää tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säädösten johdonmukaisen, tehokkaan ja tosiasiallisen soveltamisen varmistamista, edistää valvontakäytäntöjen lähentymistä ja antaa lausuntoja 16 a artiklan mukaisesti Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle.

▼B

Suorittaessaan sille tällä asetuksella annettuja tehtäviä pankkiviranomainen kiinnittää erityistä huomiota sellaisten finanssilaitosten mahdollisesti aiheuttamiin järjestelmäriskeihin, joiden toiminnan lopettaminen saattaa haitata finanssijärjestelmän tai reaalitalouden toimintaa.

▼M7

Pankkiviranomainen toimii tehtäviään hoitaessaan riippumattomasti, puolueettomasti, syrjimättömästi ja avoimesti ja koko unionin edun mukaisesti sekä noudattaa tarpeen mukaan suhteellisuusperiaatetta. Pankkiviranomainen on vastuuvelvollinen, ja se toimii lahjomattomasti sekä varmistaa, että kaikkia sidosryhmiä kohdellaan yhdenvertaisesti.

▼M7

Pankkiviranomaisen toimien ja toimenpiteiden, erityisesti ohjeiden, suositusten, lausuntojen, kysymysten ja vastausten, sääntelystandardien luonnosten ja täytäntöönpanostandardien luonnosten, sisällössä ja muodossa on kaikilta osin noudatettava tämän asetuksen ja 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten sovellettavia säännöksiä. Sikäli kuin se on kyseisten säännösten nojalla sallittua ja asianmukaista, pankkiviranomaisen toimissa ja toimenpiteissä on suhteellisuusperiaatteen mukaisesti otettava asianmukaisesti huomioon niiden riskien luonne, laajuus ja monitahoisuus, jotka liittyvät olennaisesti pankkiviranomaisen toimien ja toimenpiteiden kohteena olevan finanssilaitoksen, yrityksen tai muun tahon liiketoimintaan tai finanssitoimintaan.

6. Pankkiviranomainen perustaa siihen kiinteästi kuuluvan komitean, joka antaa sille neuvoja siitä, miten sen toimissa ja toimenpiteissä olisi sovellettavia sääntöjä kaikilta osin noudattaen otettava huomioon alalla vallitsevat erot, jotka liittyvät riskien luonteeseen, laajuuteen ja monitahoisuuteen, liiketoimintamalleihin ja -käytäntöihin sekä finanssilaitosten ja -markkinoiden kokoon, siltä osin kuin tällaiset tekijät ovat kyseisten sääntöjen nojalla merkityksellisiä.

▼B

2 artikla

Euroopan finanssivalvontajärjestelmä

▼M7

1. Pankkiviranomainen on osa Euroopan finanssivalvontajärjestelmää (EFVJ). EFVJ:n päätavoitteena on varmistaa, että finanssialaan sovellettavat säännöt pannaan asianmukaisesti täytäntöön, jotta säilytetään finanssivakaus, ja varmistaa luottamus finanssijärjestelmään yleensä sekä tehokas ja riittävä suoja finanssipalvelujen asiakkaille ja kuluttajille.

▼B

2. EFVJ koostuu seuraavista:

a) Euroopan järjestelmäriskikomitea, siltä osin kuin kyse on asetuksessa (EU) N:o 1092/2010 ja tässä asetuksessa tarkoitettujen tehtävien suorittamisesta;

b) pankkiviranomainen;

c) Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen), joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1094/2010 ( 12 );

d) Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 ( 13 );

e) Euroopan valvontaviranomaisten yhteiskomitea, jäljempänä ’yhteiskomitea’, siltä osin kuin kyse on tämän asetuksen, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 54–57 artiklassa tarkoitettujen tehtävien suorittamisesta;

▼M1

f) toimivaltaiset viranomaiset tai valvontaviranomaiset, jotka on yksilöity tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa unionin säädöksissä, mukaan lukien Euroopan keskuspankki asetuksella (EU) N:o 1024/2013 sille annettujen tehtävien osalta, sekä asetuksen (EU) N:o 1094/2010 ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa unionin säädöksissä.

▼B

3. Pankkiviranomainen tekee säännöllistä ja tiivistä yhteistyötä EJRK:n sekä Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) kanssa yhteiskomiteassa varmistaen toimien johdonmukaisuuden eri toimialojen välillä ja muodostaen yhteisiä kantoja finanssiryhmittymien valvonnan ja muiden eri alojen välisten kysymysten osalta.

▼M7

4. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisen vilpittömän yhteistyön periaatteen mukaisesti EFVJ:n osapuolet tekevät luottamukseen ja täysimääräiseen keskinäiseen kunnioitukseen perustuvaa yhteistyötä erityisesti varmistaakseen tarkoituksenmukaisten ja luotettavien tietojen välittymisen niiden kesken ja pankkiviranomaiselta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle.

▼B

5. EFVJ:n osapuolina olevilla valvontaviranomaisilla on velvollisuus valvoa unionissa toimivia finanssilaitoksia 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säädösten mukaisesti.

▼M7

Tässä asetuksessa olevat viittaukset valvontaan kattavat kaikkien toimivaltaisten viranomaisten kaikki asiaankuuluvat toimet, jotka niiden on suoritettava 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten nojalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallista toimivaltaa.

▼M7

3 artikla

Viranomaisten vastuuvelvollisuus

1. Edellä 2 artiklan 2 kohdan a–d alakohdassa tarkoitetut viranomaiset vastaavat toiminnastaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Euroopan keskuspankki vastaa toiminnastaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle niiden valvontatehtävien suorittamisen osalta, jotka on annettu sille asetuksella (EU) N:o 1024/2013 ja joita se hoitaa mainitun asetuksen mukaisesti.

2. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 226 artiklan mukaisesti pankkiviranomainen tekee kaikin tavoin yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa suoritettaessa tutkimuksia mainitun artiklan nojalla.

3. Hallintoneuvosto hyväksyy pankkiviranomaisen toimintaa, puheenjohtajan tehtävät mukaan lukien, koskevan vuosikertomuksen ja toimittaa sen kunakin vuonna viimeistään 15 päivänä kesäkuuta Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle. Kertomus julkistetaan.

4. Puheenjohtajan on Euroopan parlamentin pyynnöstä osallistuttava Euroopan parlamentin kuulemistilaisuuteen, joka koskee pankkiviranomaisen toiminnan tuloksia. Kuuleminen järjestetään vähintään kerran vuodessa. Puheenjohtajan on aina pyydettäessä annettava lausunto Euroopan parlamentille ja vastattava sen jäsenten esittämiin kysymyksiin.

5. Puheenjohtajan on annettava kertomus pankkiviranomaisen toiminnasta Euroopan parlamentille pyydettäessä ja vähintään 15 päivää ennen 4 kohdassa tarkoitetun lausunnon antamista.

6. Kertomukseen on 11–18 artiklassa sekä 20 ja 33 artiklassa tarkoitettujen tietojen lisäksi sisällytettävä myös kaikki Euroopan parlamentin tapauskohtaisesti pyytämät asiaankuuluvat tiedot.

7. Pankkiviranomainen vastaa Euroopan parlamentin tai neuvoston sille esittämiin kysymyksiin suullisesti tai kirjallisesti viiden viikon kuluessa kysymyksen vastaanottamisesta.

8. Puheenjohtaja voi käydä pyynnöstä luottamuksellisia suullisia keskusteluja suljetuin ovin Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan puheenjohtajan, varapuheenjohtajien ja koordinaattoreiden kanssa. Kaikkien osallistujien on noudatettava salassapitovelvollisuutta.

9. Pankkiviranomainen ilmoittaa pyynnöstä Euroopan parlamentille osallistumisestaan unionin etujen yhtenäiseen, yhteiseen, johdonmukaiseen ja vaikuttavaan edustamiseen kansainvälisillä foorumeilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta salassapitovelvollisuuksia, joita osallistumisesta tällaisiin kansainvälisiin foorumeihin seuraa.

▼B

4 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

▼M7

1) ’finanssilaitoksella’ yritystä, johon sovelletaan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten mukaista sääntelyä ja valvontaa;

▼M7

1 a) ’finanssialan toimijalla’ direktiivin (EU) 2015/849 2 artiklassa tarkoitettua yhteisöä, joka on joko tämän artiklan 1 alakohdassa tai asetuksen (EU) N:o 1094/2010 4 artiklan 1 alakohdassa määritelty ”finanssilaitos” tai asetuksen (EU) N:o 1095/2010 4 artiklan 1 alakohdassa määritelty ”finanssimarkkinoiden toimija”;

▼M7

2) ’toimivaltaisilla viranomaisilla’: i) toimivaltaisia viranomaisia, jotka määritellään asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 alakohdassa, mukaan luettuna Euroopan keskuspankki sille asetuksella (EU) N:o 1024/2013 annettuihin tehtäviin liittyvissä asioissa; ii) direktiivin 2002/65/EY osalta viranomaisia ja elimiä, joilla on toimivalta varmistaa, että finanssilaitokset noudattavat niille kyseisessä direktiivissä asetettuja vaatimuksia; iii) direktiivin (EU) 2015/849 osalta viranomaisia ja elimiä, jotka valvovat finanssialan toimijoita ja joilla on toimivalta varmistaa, että ne noudattavat kyseisessä direktiivissä asetettuja vaatimuksia; iv) talletussuojajärjestelmien osalta elimiä, jotka hallinnoivat talletussuojajärjestelmiä direktiivin 2014/49/EU mukaisesti, tai siinä tapauksessa, että talletussuojajärjestelmän toimintaa hallinnoi yksityinen yhtiö, näitä järjestelmiä mainitun direktiivin mukaisesti valvovaa viranomaista ja mainitussa direktiivissä tarkoitettuja asianmukaisia hallintoviranomaisia; v) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU ( 14 ) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 ( 15 ) osalta direktiivin 2014/59/EU 3 artiklan mukaisesti nimettyjä kriisinratkaisuviranomaisia, asetuksella (EU) N:o 806/2014 perustettua yhteistä kriisinratkaisuneuvostoa sekä neuvostoa ja komissiota niiden toteuttaessa toimia asetuksen (EU) N:o 806/2014 18 artiklan nojalla, paitsi jos ne käyttävät harkintavaltaa tai tekevät toimintapoliittisia valintoja; vi) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/17/EU ( 16 ), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2015/751 ( 17 ), direktiivissä (EU) 2015/2366, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/110/EY ( 18 ), ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 260/2012 ( 19 ) tarkoitettuja toimivaltaisia viranomaisia; vii) direktiivin 2008/48/EY 20 artiklassa tarkoitettuja elimiä ja viranomaisia.

▼B

5 artikla

Oikeudellinen asema

1. Pankkiviranomainen on unionin elin, joka on oikeushenkilö.

2. Pankkiviranomaisella on kussakin jäsenvaltiossa laajin kansallisen oikeuden mukainen oikeushenkilöillä oleva oikeuskelpoisuus. Se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä.

3. Pankkiviranomaista edustaa sen puheenjohtaja.

6 artikla

Kokoonpano

Pankkiviranomainen koostuu seuraavista:

1) hallintoneuvosto, jonka tehtävät on säädetty 43 artiklassa;

2) johtokunta, jonka tehtävät on säädetty 47 artiklassa;

3) puheenjohtaja, jonka tehtävät on säädetty 48 artiklassa;

4) toimitusjohtaja, jonka tehtävät on säädetty 53 artiklassa;

5) valituslautakunta, jonka tehtävät on säädetty 60 artiklassa.

▼M6

7 artikla

Kotipaikka

Pankkiviranomaisen kotipaikka on Pariisi, Ranska.

Pankkiviranomaisen kotipaikan sijainti ei vaikuta tapaan, jolla pankkiviranomainen hoitaa tehtävänsä ja käyttää toimivaltaansa, eikä sen hallintorakenteen järjestämiseen, sen pääasiallisen organisaation toimintaan tai sen toimintojen pääasialliseen rahoittamiseen, mutta tapauskohtaisesti mahdollistetaan se, että pankkiviranomaisella on unionin virastojen kanssa yhteiset hallinnolliset tukipalvelut ja toimitilapalvelut, jotka eivät liity pankkiviranomaisen ydintoimintoihin. Komissio antaa viimeistään 30 päivänä maaliskuuta 2019 ja sen jälkeen 12 kuukauden välein Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen siitä, miten Euroopan valvontaviranomaiset ovat noudattaneet tätä vaatimusta.

▼B







II LUKU

PANKKIVIRANOMAISEN TEHTÄVÄT JA TOIMIVALTA

8 artikla

Pankkiviranomaisen tehtävät ja toimivalta

1. Pankkiviranomaisella on seuraavat tehtävät:

▼M7

a) se auttaa luomaan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten perusteella yhteisiä, laadukkaita sääntely- ja valvontastandardeja ja -käytäntöjä erityisesti laatimalla teknisten sääntely- ja täytäntöönpanostandardien luonnoksia, ohjeita, suosituksia ja muita toimenpiteitä, mukaan lukien lausuntoja;

aa) se laatii ja pitää ajan tasalla unionin finanssilaitosten valvontaa koskevan unionin valvontakäsikirjan, jossa esitetään parhaat valvontakäytännöt ja korkealaatuiset valvontamenetelmät ja -prosessit ja otetaan huomioon muun muassa muuttuvat liiketoimintakäytännöt ja -mallit sekä finanssilaitosten ja -markkinoiden koko;

▼M7

ab) se laatii ja pitää ajan tasalla unionin finanssilaitosten kriisinratkaisua koskevan unionin kriisinratkaisukäsikirjan, jossa esitetään parhaat käytännöt ja korkealaatuiset menetelmät ja prosessit kriisinratkaisua varten ja otetaan huomioon kriisinratkaisuneuvoston tekemä työ ja muuttuvat liiketoimintakäytännöt ja -mallit sekä finanssilaitosten ja -markkinoiden koko;

▼M7

b) se myötävaikuttaa oikeudellisesti sitovien unionin säädösten yhdenmukaiseen soveltamiseen erityisesti edistämällä yhteistä valvontakulttuuria, varmistamalla 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten yhdenmukaisen, tehokkaan ja tosiasiallisen soveltamisen, estämällä toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäytön, edistämällä ja seuraamalla valvonnan riippumattomuutta, sovittelemalla ja ratkaisemalla toimivaltaisten viranomaisten välisiä erimielisyyksiä, varmistamalla finanssilaitosten tehokkaan ja yhdenmukaisen valvonnan sekä huolehtimalla valvontakollegioiden yhdenmukaisesta toiminnasta ja toteuttamalla toimia muun muassa kriisitilanteissa;

▼M1

c) se edistää tehtävien ja vastuun siirtoa toimivaltaisten viranomaisten välillä;

▼B

d) se tekee tiivistä yhteistyötä EJRK:n kanssa erityisesti toimittamalla tälle tietoja, joita tämä tarvitsee tehtäviensä suorittamiseksi, ja varmistamalla asianmukaisten jatkotoimien toteuttamisen EJRK:n antamien varoitusten ja suositusten pohjalta;

▼M7

e) se järjestää ja suorittaa toimivaltaisten viranomaisten vertaisarviointia ja samassa yhteydessä antaa ohjeita ja suosituksia ja määrittää parhaita käytäntöjä valvontatulosten johdonmukaisuuden parantamiseksi;

f) se seuraa ja arvioi markkinakehitystä omalla vastuualueellaan, myös silloin kun tähän on aihetta erityisesti kotitalouksille ja pienille ja keskisuurille yrityksille suunnattujen luottojen sekä innovatiivisten finanssipalvelujen kehityssuuntauksissa, ottaen asianmukaisesti huomioon ympäristöön, yhteiskuntaan ja hyvään hallintotapaan liittyviä tekijöitä koskeva kehitys;

g) se laatii markkina-analyyseja tietojen saamiseksi pankkiviranomaisen tehtävien hoitamista varten;

h) se parantaa tarvittaessa tallettajien, kuluttajien ja sijoittajien suojaa, erityisesti rajatylittävissä yhteyksissä esiintyvien puutteiden osalta ja asiaan liittyvät riskit huomioon ottaen;

▼M1

i) se edistää 21–26 artiklan mukaisesti valvontakollegioiden johdonmukaista ja yhdenmukaista toimintaa, järjestelmäriskin valvontaa, arviointia ja mittaamista, elvytys- ja kriisinratkaisusuunnitelmien kehittämistä ja yhteensovittamista varmistaen tallettajien ja sijoittajien suojan korkean tason koko unionissa ja kehittäen menetelmiä vaikeuksissa olevien finanssilaitosten kriisin ratkaisemiseksi ja soveltuvien rahoitusvälineiden tarpeen arvioimiseksi, jotta edistetään kriisinhallintaan osallistuvien toimivaltaisten viranomaisten yhteistyötä sellaisten rajojen yli toimivien finanssilaitosten osalta, jotka voivat aiheuttaa järjestelmäriskin;

▼M7

ia) se edistää finanssitietoja koskevan unionin yhteisen strategian laatimista;

▼B

j) se suorittaa muita tässä asetuksessa tai muissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä säädettyjä tehtäviä;

k) se julkaisee ja päivittää säännöllisesti verkkosivustollaan toimialaansa liittyviä tietoja, erityisesti rekisteröidyistä finanssilaitoksista omalla vastuualueellaan sen varmistamiseksi, että tiedot ovat helposti yleisön saatavilla;

▼M7

ka) se julkaisee verkkosivustollaan kaikki 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyihin säädöksiin liittyvät tekniset sääntely- ja täytäntöönpanostandardit, ohjeet, suositukset sekä kysymykset ja vastaukset ja päivittää niitä säännöllisesti, mukaan lukien katsaukset, jotka koskevat meneillään olevien toimien tilannetta, ja teknisten sääntely- ja täytäntöönpanostandardien luonnosten hyväksymisen suunniteltu aikataulu;

▼M1 —————

▼M7

l) se osallistuu sen estämiseen, että rahoitusjärjestelmää käytetään rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, muun muassa edistämällä tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 1 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten johdonmukaista, tehokasta ja vaikuttavaa soveltamista siten, että estetään rahoitusjärjestelmän käyttö rahanpesuun tai terrorismin rahoittamiseen.

▼M1

1 a. Hoitaessaan tehtäviään tämän asetuksen mukaisesti pankkiviranomainen:

a) käyttää täysimääräisesti sille annettuja valtuuksia; ja

▼M7

b) ottaa täysimääräisesti huomioon finanssilaitosten eri tyypit, liiketoimintamallit ja koon, finanssilaitosten turvallisuuden ja luotettavuuden varmistamista koskevan tavoitteen asianmukaisesti huomioon ottaen; ja

▼M7

c) ottaa huomioon teknologiset innovaatiot, innovatiiviset ja kestävät liiketoimintamallit sekä ympäristöön, yhteiskuntaan ja hyvään hallintotapaan liittyvät tekijät.

▼B

2. Edellä 1 kohdassa säädettyjen tehtävien suorittamiseksi pankkiviranomaisella on tämän asetuksen mukainen toimivalta ja erityisesti toimivalta

a) laatia luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi 10 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa;

b) laatia luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi 15 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa;

c) antaa ohjeita ja suosituksia 16 artiklassa säädetyin tavoin;

▼M7

ca) antaa suosituksia 29 a artiklassa säädetyin tavoin;

▼B

d) antaa erityistapauksissa suosituksia 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuin tavoin;

▼M7

da) antaa varoituksia 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti;

▼B

e) tehdä toimivaltaisille viranomaisille osoitettuja yksittäisiä päätöksiä 18 artiklan 3 kohdassa ja 19 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa;

f) jos kyseessä on suoraan sovellettava unionin oikeus, tehdä finanssilaitoksille osoitettuja yksittäisiä päätöksiä 17 artiklan 6 kohdassa, 18 artiklan 4 kohdassa ja 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa;

▼M7

g) antaa lausuntoja Euroopan parlamentille, neuvostolle tai komissiolle 16 a artiklassa säädetyin tavoin;

▼M7

ga) antaa vastauksia kysymyksiin 16 b artiklassa säädetyin tavoin;

gb) toteuttaa toimia 9 c artiklan mukaisesti;

▼B

h) kerätä tarvittavat tiedot finanssilaitoksista 35 artiklassa säädetyin tavoin;

i) kehittää yhteisiä menetelmiä, joilla arvioidaan tuotteen ominaispiirteiden ja jakeluprosessien vaikutusta laitosten taloudelliseen tilanteeseen ja kuluttajansuojaan;

j) luoda keskitetysti saatavilla oleva tietokanta rekisteröidyistä finanssilaitoksista toimivaltaansa kuuluvalla alalla, silloin kun tästä on säädetty 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säädöksissä.

▼M7

3. Hoitaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja tehtäviä ja käyttäessään 2 kohdassa tarkoitettuja valtuuksia pankkiviranomainen toimii lainsäädäntökehyksen perusteella ja sen rajoissa ja ottaa asianmukaisesti huomioon suhteellisuusperiaatteen, aina kun tarpeen, sekä paremman sääntelyn periaatteen, mukaan lukien tämän asetuksen mukaisesti toteutettujen kustannus–hyötyanalyysien tulokset.

Jäljempänä 10, 15, 16 ja 16 a artiklassa tarkoitetut avoimet julkiset kuulemiset järjestetään mahdollisimman laajoina sen varmistamiseksi, että ne kattavat kaikki asianomaiset osapuolet ja että sidosryhmillä on kohtuullisesti aikaa reagoida. Pankkiviranomainen julkaisee sidosryhmiltä saadusta palautteesta yhteenvedon ja katsauksen siihen, kuinka kerättyjä tietoja ja näkemyksiä on hyödynnetty teknisten sääntely- ja täytäntöönpanostandardien luonnoksissa.

▼B

9 artikla

Kuluttajansuojaan ja finanssialan toimintaan liittyvät tehtävät

1. Pankkiviranomaisella on johtava tehtävä avoimuuden, selkeyden ja oikeudenmukaisuuden edistämisessä kuluttajien finanssituotteiden tai -palvelujen markkinoilla koko sisämarkkina-alueella myös siten, että se:

▼M7

a) kerää ja analysoi tietoja kulutuksen muutoksista, kuten vähittäisrahoituspalvelujen ja -tuotteiden kustannusten ja maksujen kehityksestä jäsenvaltioissa, ja raportoi niistä,

▼M7

aa) laatii perusteellisia temaattisia arviointeja markkinakäyttäytymisestä muodostaakseen yhteisen käsityksen markkinakäytännöistä, jotta voidaan havaita mahdolliset ongelmat ja analysoida niiden vaikutusta,

ab) kehittää vähittäispalvelujen riski-indikaattorit, joiden avulla voidaan havaita oikea-aikaisesti seikat, joista saattaa aiheutua haittaa kuluttajille,

▼B

b) tarkastelee ja sovittaa yhteen talouden toiminnan ymmärtämiseen tähtääviä ja talousalan valistusta koskevia toimivaltaisten viranomaisten aloitteita,

c) kehittää alan koulutustavoitteita, ja

d) edistää yhteisten julkistamissääntöjen kehittämistä,

▼M7

e) edistää tasapuolisia toimintaedellytyksiä sisämarkkinoilla, joilla kuluttajilla ja muilla finanssipalvelujen käyttäjillä on tasapuoliset mahdollisuudet käyttää finanssipalveluja ja -tuotteita,

f) edistää sääntelyn ja valvonnan kehittämistä edelleen siten, että yhdenmukaistamisen ja integraation syventäminen unionin tasolla helpottuvat, ja

g) koordinoi toimivaltaisten viranomaisten haamuasiointitoimia, jos sellaisia sovelletaan.

▼M7

2. Pankkiviranomainen valvoo uusia ja nykyisiä finanssialan toimia ja voi antaa ohjeita ja suosituksia markkinoiden turvallisuuden ja vakauden sekä sääntely- ja valvontakäytäntöjen lähentymisen ja tehokkuuden edistämiseksi.

▼B

3. Pankkiviranomainen voi myös antaa varoituksia, jos jokin finanssialan toiminta muodostaa vakavan uhan 1 artiklan 5 kohdassa säädetyille tavoitteille.

▼M7

4. Pankkiviranomainen perustaa organisaatioonsa kiinteästi kuuluvan kuluttajansuoja- ja finanssi-innovaatiokomitean, jossa saatetaan yhteen kaikki asiaankuuluvat toimivaltaiset viranomaiset sekä kuluttajansuojasta vastaavat viranomaiset, jotta voidaan parantaa kuluttajansuojaa, toimia koordinoidusti uuden tai innovatiivisen finanssialan toiminnan sääntelyssä ja valvonnassa sekä antaa pankkiviranomaiselle neuvoja, joita se voi esittää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. Pankkiviranomainen tekee tiiviisti yhteistyötä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2016/679 ( 20 ) perustetun Euroopan tietosuojaneuvoston kanssa päällekkäisyyksien, epäjohdonmukaisuuksien ja oikeudellisen epävarmuuden välttämiseksi tietosuojan alalla. Pankkiviranomainen voi kutsua komiteaan tarkkailijoiksi myös kansallisia tietosuojaviranomaisia.

5. Pankkiviranomainen voi asettaa väliaikaisen kiellon tai rajoituksen sellaisten tiettyjen finanssialan tuotteiden, välineiden tai toimien markkinoinnille, jakelulle tai myynnille, jotka saattavat aiheuttaa merkittävää taloudellista vahinkoa asiakkaille tai kuluttajille taikka vaarantaa finanssimarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja eheyden tai koko finanssijärjestelmän taikka sen osan vakauden unionissa, 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä määritellyissä tapauksissa ja niissä säädetyin edellytyksin tai tarvittaessa kriisitilanteessa 18 artiklan mukaisesti ja siinä säädetyin edellytyksin.

Pankkiviranomainen tarkastelee ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua päätöstään sopivin väliajoin ja vähintään joka kuudes kuukausi. Pankkiviranomainen voi päättää kiellon vuosittaisesta uusimisesta, kun kielto on uusittu vähintään kaksi kertaa peräkkäin ja päätös perustuu asianmukaiseen analyysiin asiakkaaseen tai kuluttajaan kohdistuvan vaikutuksen arvioimiseksi.

Jäsenvaltio voi pyytää pankkiviranomaista harkitsemaan päätöstään uudelleen. Siinä tapauksessa pankkiviranomainen päättää 44 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti, pitääkö se päätöksensä voimassa.

Pankkiviranomainen voi myös arvioida tarvetta asettaa kielto tai rajoitus tietyntyyppisille finanssialan toimille tai käytännöille ja tällaisen tarpeen käydessä ilmi ilmoittaa siitä komissiolle ja toimivaltaisille viranomaisille, jotta voidaan helpottaa tällaisen kiellon tai rajoituksen asettamista.

▼M7

9 a artikla

Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseen ja torjuntaan liittyvät erityistehtävät

1. Pankkiviranomaisella on toimivaltuuksiensa mukaisesti johtava koordinointi- ja seurantatehtävä rahoitusjärjestelmän eheyden, avoimuuden ja turvallisuuden edistämisessä siten, että se toteuttaa toimenpiteitä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi kyseisessä järjestelmässä. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti kyseiset toimenpiteet eivät saa ylittää sitä, mikä on tarpeen tämän asetuksen ja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten tavoitteiden saavuttamiseksi, ja niissä on otettava asianmukaisesti huomioon riskien luonne, laajuus ja monitahoisuus sekä finanssialan toimijoiden ja markkinoiden liiketoimintakäytännöt ja -mallit sekä koko. Näihin toimenpiteisiin sisältyvät seuraavat:

a) tietojen kerääminen toimivaltaisilta viranomaisilta heikkouksista, joita jatkuvaa valvontaa ja toimilupien myöntämistä koskevissa menettelyissä on havaittu sellaisissa finanssialan toimijoiden prosesseissa ja menettelyissä, hallintojärjestelyissä, soveltuvuus- ja tarkoituksenmukaisuusarvioinneissa, määräosuuksien hankinnassa, liiketoimintamalleissa ja toiminnassa, joilla ehkäistään ja torjutaan rahanpesua ja terrorismin rahoitusta, sekä toimivaltaisten viranomaisten toteuttamista toimenpiteistä, joilla puututaan seuraaviin olennaisiin heikkouksiin, jotka vaikuttavat tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 1 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten ja niiden osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamiseksi annettujen mahdollisten säännösten yhteen tai useampaan vaatimukseen, kun tarkoituksena on estää rahoitusjärjestelmän käyttö rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen ja torjua sitä: i) tilanne, jossa finanssialan toimija rikkoo tai mahdollisesti rikkoo tällaisia vaatimuksia, ii) tilanne, jossa finanssialan toimija soveltaa tällaisia vaatimuksia epäasianmukaisesti tai tehottomasti, tai iii) finanssialan toimija soveltaa epäasianmukaisesti tai tehottomasti sisäisiä toimintaperiaatteitaan ja menettelyjään, joita se soveltaa noudattaakseen tällaisia vaatimuksia. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava pankkiviranomaiselle kaikki tällaiset tiedot tämän asetuksen 35 artiklan mukaisten velvollisuuksien lisäksi ja hyvissä ajoin ilmoitettava pankkiviranomaiselle toimitettuihin tietoihin liittyvistä myöhemmistä muutoksista. Pankkiviranomainen koordinoi toimintaansa tiiviisti direktiivissä (EU) 2015/849 tarkoitettujen EU:n rahanpesun selvittelykeskusten, jäljempänä ’rahanpesun selvittelykeskukset’, kanssa ottaen huomioon niiden aseman ja velvoitteet ja ilman, että luodaan tarpeettomia päällekkäisyyksiä. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti toimittaa 2 kohdassa tarkoitettuun keskustietokantaan kaikki merkityksellisiksi katsomansa lisätiedot, jotta voidaan estää rahoitusjärjestelmän käyttö rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen ja torjua sitä;

b) toimintansa tiivis koordinointi ja tarvittaessa tietojen vaihto toimivaltaisten viranomaisten kanssa, myös Euroopan keskuspankin kanssa asioissa, jotka liittyvät sille asetuksella (EU) N:o 1024/2013 annettuihin tehtäviin, ja niiden viranomaisten kanssa, joille on annettu julkinen tehtävä valvoa, noudattavatko direktiivin (EU) 2015/849 2 artiklan 1 kohdan 1 ja 2 alakohdassa tarkoitetut ilmoitusvelvolliset yhteisöt kyseistä direktiiviä, sekä rahanpesun selvittelykeskusten kanssa ottaen huomioon rahanpesun selvittelykeskuksille direktiivin (EU) 2015/849 nojalla kuuluva asema ja velvollisuudet;

c) yhteisten ohjeiden ja standardien laatiminen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi finanssialalla ja niiden johdonmukaisen soveltamisen edistäminen erityisesti laatimalla teknisten sääntely- ja täytäntöönpanostandardien luonnoksia 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä säädettyjen valtuuksien mukaisesti sekä laatimalla ohjeita, suosituksia ja muita toimenpiteitä, mukaan lukien lausunnot, jotka perustuvat 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyihin säädöksiin;

d) toimivaltaisten viranomaisten avustaminen niiden nimenomaisesta pyynnöstä;

e) markkinakehityksen seuraaminen ja rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvien haavoittuvuuksien ja riskien arvioiminen finanssialalla.

Pankkiviranomaisen on viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2020 laadittava luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa täsmennetään ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettujen heikkouksien määritelmä, mukaan lukien tilanteet, joissa heikkouksia voi esiintyä, heikkouksien olennaisuus, se, miten pankkiviranomaisen on toteutettava tietojen keruu käytännössä sekä se, minkätyyppisiä tietoja ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti olisi toimitettava. Teknisiä standardeja laatiessaan pankkiviranomaisen on otettava huomioon toimitettavien tietojen määrä ja tarve välttää päällekkäisyyksiä. Sen on myös vahvistettava järjestelyt tehokkuuden ja luottamuksellisuuden varmistamiseksi.

Siirretään komissiolle valta täydentää tätä asetusta hyväksymällä tämän kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit 10–14 artiklan mukaisesti.

2. Pankkiviranomainen perustaa 1 kohdan a alakohdan nojalla kerätyistä tiedoista koostuvan keskustietokannan ja pitää sen ajan tasalla. Pankkiviranomainen varmistaa, että tiedot analysoidaan ja annetaan toimivaltaisten viranomaisten saataville luottamuksellisesti ja tiedonsaantitarpeen perusteella. Pankkiviranomainen voi myös tarvittaessa toimittaa hallussaan olevat todisteet, jotka voisivat antaa aihetta rikosoikeudelliseen menettelyyn, asianomaisen jäsenvaltion oikeusviranomaisille ja toimivaltaisille viranomaisille kansallisten menettelysääntöjen mukaisesti. Pankkiviranomainen voi tarvittaessa toimittaa todisteita myös Euroopan syyttäjävirastolle, jos todisteet koskevat rikoksia, joiden suhteen Euroopan syyttäjänvirasto käyttää tai voisi käyttää neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 ( 21 ) mukaista toimivaltaa.

3. Toimivaltaiset viranomaiset voivat osoittaa pankkiviranomaiselle finanssialan toimijoita koskevia asianmukaisesti perusteltuja tietopyyntöjä, jotka ovat niiden valvontatoimien kannalta merkityksellisiä, millä pyritään estämään rahoitusjärjestelmän käyttö rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen. Pankkiviranomaisen on arvioitava nämä pyynnöt ja annettava toimivaltaisten viranomaisten pyytämät tiedot hyvissä ajoin tiedonsaantitarpeen perusteella. Jos pankkiviranomainen ei toimita pyydettyjä tietoja, sen on ilmoitettava asiasta tietoja pyytäneelle toimivaltaiselle viranomaiselle ja selvitettävä, miksi tietoja ei toimiteta. Pankkiviranomaisen on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle tai muulle viranomaiselle tai laitokselle, joka on alun perin toimittanut pyydetyt tiedot, tietoja pyytäneen toimivaltaisen viranomaisen nimi, asianomaisen finanssialan toimijan nimi, tietopyynnön syy sekä onko tiedot annettu vai ei. Lisäksi pankkiviranomaisen on analysoitava tiedot voidakseen antaa omasta aloitteestaan toimivaltaisille viranomaisille tietoja, jotka ovat niiden valvontatoimien kannalta merkityksellisiä, millä pyritään estämään se, että rahoitusjärjestelmää käytetään rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen. Näin tehdessään sen on ilmoitettava asiasta tiedot alun perin toimittaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle. Sen on lisäksi tehtävä kootusti analyysi lausuntoaan varten, joka sen on toimitettava direktiivin (EU) 2015/849 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

Pankkiviranomaisen on viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2020 laadittava luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi siitä, miten tiedot analysoidaan ja annetaan toimivaltaisten viranomaisten saataville luottamuksellisesti ja tiedonsaantitarpeen perusteella.

Siirretään komissiolle valta täydentää tätä asetusta hyväksymällä tämän kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit 10–14 artiklan mukaisesti.

4. Pankkiviranomainen edistää direktiivissä (EU) 2015/849 tarkoitettujen valvontaprosessien lähentymistä muun muassa suorittamalla vertaisarviointeja, laatimalla niihin liittyviä raportteja ja toteuttamalla jatkotoimia tämän asetuksen 30 artiklan mukaisesti. Kun pankkiviranomainen tekee tällaisia arviointeja tämän asetuksen 30 artiklan mukaisesti, sen on otettava huomioon asiaankuuluvat arvioinnit tai raportit, joita rahanpesun tai terrorismin rahoituksen torjunnan alalla toimivaltaiset kansainväliset järjestöt ja hallitustenväliset elimet ovat laatineet, sekä komission direktiivin (EU) 2015/849 6 artiklan mukaisesti joka toinen vuosi toimittama kertomus ja jäsenvaltioiden kyseisen direktiivin 7 artiklan mukaisesti toteuttamat riskiarviot.

5. Pankkiviranomainen suorittaa yhdessä toimivaltaisten viranomaisten kanssa riskinarviointeja arvioidakseen, millaiset strategiat, valmiudet ja resurssit toimivaltaisilla viranomaisilla on käsitellä ylikansallisessa riskiarviossa unionin tasolla määritettyjä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyviä suurimpia kehittymässä olevia riskejä. Sen on tehtävä nämä riskinarvioinnit erityisesti voidakseen antaa lausunnon, joka sen on toimitettava direktiivin (EU) 2015/849 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Pankkiviranomaisen on tehtävä riskinarviointeja saatavillaan olevien tietojen, muun muassa tämän asetuksen 30 artiklan mukaisten vertaisarviointien, sekä analyysien perusteella, jotka se on tehnyt kootusti keskustietokantaan tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti kerätyistä tiedoista, sekä asiaankuuluvien arviointien tai raporttien perusteella, joita rahanpesun tai terrorismin rahoituksen torjunnan alalla toimivaltaiset kansainväliset järjestöt ja hallitustenväliset elimet ovat laatineet, ja jäsenvaltioiden direktiivin (EU) 2015/849 7 artiklan mukaisesti toteuttamien riskiarvioiden perusteella. Pankkiviranomaisen on asetettava riskinarvioinnit kaikkien toimivaltaisten viranomaisten saataville.

Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi pankkiviranomainen kehittää ja soveltaa tämän artiklan 7 kohdan nojalla perustetun sisäisen komitean kautta menetelmiä, joiden avulla arviointeja ja menetelmän soveltamista voidaan arvioida puolueettomasti, laadukkaasti ja johdonmukaisesti sekä varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset. Kyseinen komitea tekee riskinarviointien laatua ja johdonmukaisuutta koskevat uudelleentarkastelut. Se valmistelee riskinarviointeja koskevan luonnoksen, jonka hallintoneuvosto hyväksyy 44 artiklan mukaisesti.

6. Jos on viitteitä siitä, että finanssialan toimijat ovat rikkoneet direktiivissä (EU) 2015/849 säädettyjä vaatimuksia ja nämä tapaukset ulottuvat rajojen yli ja kolmansiin maihin, pankkiviranomaisella on johtava tehtävä unionissa toimivien toimivaltaisten viranomaisten ja tarvittaessa kolmansissa maissa toimivien asianomaisten viranomaisten välisen yhteistyön helpottamisessa. Tämä pankkiviranomaisen tehtävä ei rajoita toimivaltaisten viranomaisten säännöllistä vuorovaikutusta kolmansien maiden viranomaisten kanssa.

7. Pankkiviranomainen perustaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen vastaisen pysyvän sisäisen komitean koordinoimaan toimenpiteitä, joilla estetään ja torjutaan rahoitusjärjestelmien käyttöä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen, ja valmistelemaan asetuksen (EU) 2015/847 ja direktiivin (EU) 2015/849 mukaisesti kaikki luonnokset päätöksiksi, jotka pankkiviranomainen tekee tämän asetuksen 44 artiklan mukaisesti.

8. Edellä 7 kohdassa tarkoitettu komitea koostuu kaikkien jäsenvaltioiden niiden viranomaisten ja elinten, joilla on toimivalta varmistaa, että finanssialan toimijat noudattavat asetusta (EU) 2015/847 ja direktiiviä (EU) 2015/849, korkean tason edustajista, joilla on asiantuntemusta siitä, miten voidaan estää rahoitusjärjestelmän käyttö rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, ja valtaa tehdä tähän liittyviä päätöksiä, sekä pankkiviranomaisen, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) korkean tason edustajista. Pankkiviranomaisen ja mainittujen Euroopan valvontaviranomaisten korkean tason edustajat osallistuvat komitean kokouksiin ilman äänioikeutta. Lisäksi komissio, EJRK ja Euroopan keskuspankin valvontaelin nimittävät kukin korkean tason edustajan osallistumaan komitean kokouksiin tarkkailijana. Komitean äänivaltaiset jäsenet valitsevan komitean puheenjohtajan keskuudestaan.

Kukin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu toimielin, viranomainen ja elin nimeää henkilöstöstään varajäsenen, joka voi toimia jäsenen sijaisena tämän ollessa estynyt osallistumasta kokoukseen. Jäsenvaltio, jossa useampi kuin yksi viranomainen on toimivaltainen varmistamaan, että finanssialan toimijat noudattavat direktiiviä (EU) 2015/849, voi nimetä yhden edustajan kustakin toimivaltaisesta viranomaisesta. Jokaisella jäsenvaltiolla on yksi ääni riippumatta siitä, montako toimivaltaista viranomaista kokouksessa on edustettuna. Komitea voi perustaa komitean päätösluonnosten valmistelua varten työnsä tiettyjä näkökohtia käsitteleviä sisäisiä työryhmiä. Kaikkien komiteassa edustettuina olevien toimivaltaisten viranomaisten henkilöstö sekä pankkiviranomaisen, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) henkilöstö voi osallistua kyseisiin työryhmiin.

9. Pankkiviranomainen, Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) voivat milloin tahansa esittää kirjallisia huomautuksia kaikista tämän artiklan 7 kohdassa tarkoitetun komitean päätösehdotuksista. Hallintoneuvoston on otettava asianmukaisesti huomioon tällaiset huomautukset ennen lopullisen päätöksensä tekoa. Jos päätös perustuu tai liittyy pankkiviranomaiselle 9 b, 17 tai 19 artiklassa annettuun toimivaltaan ja koskee

a) asetuksen (EU) N:o 1094/2010 4 artiklan 1 alakohdassa määriteltyjä finanssilaitoksia tai niitä valvovia toimivaltaisia viranomaisia tai

b) asetuksen (EU) N:o 1095/2010 4 artiklan 1 alakohdassa määriteltyjä finanssimarkkinoiden toimijoita tai niitä valvovia toimivaltaisia viranomaisia,

pankkiviranomainen voi tehdä päätöksen vasta saavutettuaan yhteisymmärryksen Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) kanssa ensimmäisen alakohdan a alakohdan tapauksessa tai Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) kanssa ensimmäisen alakohdan b alakohdan tapauksessa. Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) tai Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) ilmoittavat kantansa pankkiviranomaiselle 20 päivän kuluessa 7 kohdassa tarkoitetun komitean päätösluonnoksen päiväyksestä. Jos ne eivät ilmoita kantaansa pankkiviranomaiselle 20 päivän kuluessa tai pyydä asianmukaisesti perusteltua pidennystä kantansa ilmoittamiseen, yhteisymmärryksen katsotaan syntyneen.

9 b artikla

Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseen ja torjuntaan liittyvä tutkintapyyntö

1. Asioissa, jotka koskevat direktiivin (EU) 2015/849 mukaista rahoitusjärjestelmän käytön estämistä ja torjumista rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, pankkiviranomainen voi, jos sillä on viitteitä olennaisista rikkomisista, pyytää 4 artiklan 2 alakohdan iii alakohdassa tarkoitettua toimivaltaista viranomaista: a) tutkimaan finanssialan toimijan tekemät unionin oikeuden mahdolliset rikkomiset ja, jos asiaa koskeva unionin oikeus koostuu direktiiveistä tai siinä nimenomaisesti myönnetään vaihtoehtoja jäsenvaltioille, sellaisen kansallisten lainsäädännön rikkomiset, jolla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä tai joissa käytetään unionin oikeudessa jäsenvaltioille myönnettyjä vaihtoehtoja; sekä b) harkitsemaan seuraamusten määräämistä kyseiselle toimijalle tällaisten rikkomisten johdosta. Tarvittaessa pankkiviranomainen voi myös pyytää 4 artiklan 2 alakohdan iii alakohdassa tarkoitettua toimivaltaista viranomaista harkitsemaan, onko tehtävä kyseiselle finanssilaitokselle osoitettu yksittäinen päätös, jossa sitä vaaditaan toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet suoraan sovellettavan unionin oikeuden tai sellaisten kansallisen lainsäädännön mukaisten velvollisuuksiensa noudattamiseksi, jolla direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä tai joissa käytetään unionin oikeudessa jäsenvaltioille myönnettyjä vaihtoehtoja, mukaan luettuna mahdollisesta menettelytavasta luopuminen. Tässä kohdassa tarkoitetuilla pyynnöillä ei saa estää sen toimivaltaisen viranomaisen, jolle pyyntö on osoitettu, meneillään olevia valvontatoimenpiteitä.

2. Toimivaltaisen viranomaisen on noudatettava kaikkia sille 1 kohdan mukaisesti esitettyjä pyyntöjä ja ilmoitettava pankkiviranomaiselle mahdollisimman pian ja viimeistään kymmenen arkipäivän kuluessa toimista, jotka se on toteuttanut tai aikoo toteuttaa noudattaakseen pyyntöä.

3. Jos toimivaltainen viranomainen ei ilmoita pankkiviranomaiselle kymmenen työpäivän kuluessa toimista, joita se on toteuttanut tai aikoo toteuttaa noudattaakseen tämän artiklan 2 kohtaa, sovelletaan tämän asetuksen 17 artiklaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan mukaista komission toimivaltaa.

9 c artikla

Toimista pidättymistä koskevat kirjeet

1. Pankkiviranomainen toteuttaa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa, jos se katsoo, että jonkin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn säädöksen tai kyseisiin säädöksiin perustuvien delegoitujen säädösten tai täytäntöönpanosäädösten soveltaminen aiheuttaa todennäköisesti merkittäviä ongelmia jostakin seuraavasta syystä:

a) pankkiviranomainen katsoo, että tällaiseen säädökseen sisältyvät säännökset voivat olla suoraan ristiriidassa toisen asiaan liittyvän säädöksen kanssa;

b) säädös on jokin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyistä säädöksistä, ja kyseistä säädöstä täydentävien tai täsmentävien delegoitujen säädösten tai täytäntöönpanosäädösten puuttuminen aiheuttaisi perusteltuja epäilyjä lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn säädöksen tai sen asianmukaisen soveltamisen oikeudellisista seurauksista;

c) 16 artiklassa tarkoitettujen ohjeiden ja suositusten puuttuminen aiheuttaisi käytännön vaikeuksia kyseisen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn säädöksen soveltamisessa.

2. Pankkiviranomainen osoittaa 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle kirjallisen yksityiskohtaisen selvityksen ongelmista, joita se katsoo olevan.

Pankkiviranomainen antaa 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa komissiolle lausunnon toimista, joita se pitää tarpeellisina toteuttaa uuden lainsäädäntöehdotuksen tai uusien delegoitua säädöstä tai täytäntöönpanosäädöstä koskevan ehdotuksen muodossa, ja kiireellisyydestä, joka asialla pankkiviranomaisen mielestä on. Pankkiviranomainen julkistaa lausuntonsa.

Pankkiviranomainen arvioi tämän artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa mahdollisimman pian, onko tarpeen antaa asiaa koskevia 16 artiklassa säädettyjä ohjeita tai suosituksia.

Pankkiviranomainen toimii nopeasti, erityisesti ehkäistäkseen osaltaan 1 kohdassa tarkoitettuja ongelmia, aina kun se on mahdollista.

3. Jos se on tarpeen 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ennen 2 kohdassa tarkoitettuja toimia seuraavien uusien toimenpiteiden hyväksymistä ja soveltamista, pankkiviranomainen antaa lausuntoja 1 kohdassa tarkoitettujen säädösten yksittäisistä säännöksistä, jotta voidaan edistää yhdenmukaisia, tehokkaita ja vaikuttavia valvonta- ja täytäntöönpanokäytäntöjä sekä unionin oikeuden yhteistä, yhtenäistä ja johdonmukaista soveltamista.

4. Jos pankkiviranomainen erityisesti toimivaltaisilta viranomaisilta saamiensa tietojen perusteella katsoo, että 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyt säädökset tai kyseisiin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyihin säädöksiin perustuvat delegoidut säädökset tai täytäntöönpanosäädökset aiheuttavat merkittäviä poikkeuksellisia ongelmia, jotka koskevat markkinoiden luottamusta, kuluttajien, asiakkaiden tai sijoittajien suojaa, finanssi- tai hyödykemarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja eheyttä tai koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakautta unionissa, se lähettää toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle ilman aiheetonta viivästystä yksityiskohtaisen kirjallisen selvityksen ongelmista, joita se katsoo olevan. Pankkiviranomainen voi antaa komissiolle lausunnon toimista, joita se pitää tarpeellisina toteuttaa lainsäädäntöehdotuksen tai uuden delegoitua säädöstä tai täytäntöönpanosäädöstä koskevan ehdotuksen muodossa, ja asian kiireellisyydestä. Pankkiviranomainen julkistaa lausuntonsa.

▼B

10 artikla

Tekniset sääntelystandardit

▼M7

1. Jos Euroopan parlamentti ja neuvosto siirtävät komissiolle vallan hyväksyä teknisiä sääntelystandardeja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisilla delegoiduilla säädöksillä, jotta voidaan varmistaa johdonmukainen harmonisointi tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä erityisesti määritellyillä aloilla, pankkiviranomainen voi laatia luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi. Pankkiviranomainen antaa luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi komission hyväksyttäviksi. Pankkiviranomainen toimittaa luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi samanaikaisesti tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

▼B

Teknisten sääntelystandardien on oltava teknisiä, niihin ei saa sisältyä strategisia päätöksiä tai toimintavalintoja, ja niiden sisältö on rajoitettu lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyin säädöksin, joihin ne perustuvat.

▼M7

Ennen kuin pankkiviranomainen toimittaa teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle, se järjestää niitä koskevia avoimia julkisia kuulemisia ja analysoi mahdollisia kustannuksia ja hyötyjä, jolleivät tällaiset kuulemiset ja analyysit ole erityisen suhteettomia verrattuna kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnosten laajuuteen ja vaikutukseen tai verrattuna asian erityiseen kiireellisyyteen. Pankkiviranomainen pyytää lisäksi 37 artiklassa tarkoitetulta pankkialan osallisryhmältä neuvoa.

▼M7 —————

▼M7

Komissio päättää kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut teknisen sääntelystandardin luonnoksen, hyväksyykö se sen. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle hyvissä ajoin, jos hyväksyntää ei voida antaa kolmen kuukauden kuluessa. Se voi hyväksyä teknisen sääntelystandardin luonnoksen vain osittain tai muutettuina, jos unionin etu sitä vaatii.

Jos komissio ei aio hyväksyä teknisen sääntelystandardin luonnosta tai aikoo hyväksyä sen osittain tai muutettuna, se lähettää teknisen sääntelystandardin luonnoksen takaisin pankkiviranomaiselle ja ilmoittaa, miksi se ei hyväksy sitä tai, jos on kyse muutoksista, selvittää muutostensa syyt. Komissio lähettää kirjeestään jäljennöksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Pankkiviranomainen voi kuuden viikon kuluessa muuttaa teknisen sääntelystandardin luonnosta komission ehdottamien muutosten pohjalta ja toimittaa sen uudelleen komissiolle virallisen lausunnon muodossa. Pankkiviranomainen lähettää virallisesta lausunnostaan jäljennöksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

▼B

Jollei pankkiviranomainen ole tämän kuuden viikon jakson päättyessä toimittanut muutettua teknisen sääntelystandardin luonnosta tai jos se on toimittanut teknisen sääntelystandardin luonnoksen, jonka muutokset eivät ole komission ehdottamien muutosten mukaisia, komissio voi hyväksyä teknisen sääntelystandardin tarpeellisiksi katsomine muutoksineen tai hylätä sen.

Komissio ei saa muuttaa pankkiviranomaisen valmisteleman teknisen sääntelystandardin luonnoksen sisältöä sovittamatta toimintaansa ennalta yhteen pankkiviranomaisen kanssa tässä artiklassa säädetyllä tavalla.

▼M7

2. Jos pankkiviranomainen ei ole toimittanut teknisen sääntelystandardin luonnosta 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä asetetussa määräajassa, komissio voi pyytää tällaista luonnosta uuden määräajan puitteissa. Pankkiviranomainen ilmoittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle hyvissä ajoin, jos se ei noudata uutta määräaikaa.

▼B

3. Vain jos pankkiviranomainen ei toimita teknisen sääntelystandardin luonnosta komissiolle 2 kohdan mukaisissa määräajoissa, komissio voi hyväksyä teknisen sääntelystandardin delegoidulla säädöksellä ilman pankkiviranomaisen luonnosta.

▼M7

Komissio järjestää teknisten sääntelystandardien luonnoksia koskevia avoimia julkisia kuulemisia ja analysoi mahdollisia kustannuksia ja hyötyjä, jolleivät tällaiset kuulemiset ja analyysit ole suhteettomia verrattuna kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnosten laajuuteen ja vaikutukseen tai verrattuna asian erityiseen kiireellisyyteen. Komissio pyytää lisäksi 37 artiklassa tarkoitetulta pankkialan osallisryhmältä neuvoa.

▼B

Komissio toimittaa teknisen sääntelystandardin luonnoksen välittömästi Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

Komissio lähettää teknisen sääntelystandardinsa luonnoksen pankkiviranomaiselle. Pankkiviranomainen voi kuuden viikon kuluessa muuttaa teknisen sääntelystandardin luonnosta ja toimittaa sen komissiolle virallisen lausunnon muodossa. Pankkiviranomainen lähettää virallisesta lausunnostaan jäljennöksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

Jollei pankkiviranomainen ole neljännessä alakohdassa tarkoitetun kuuden viikon jakson päättyessä toimittanut muutettua teknisen sääntelystandardin luonnosta, komissio voi hyväksyä kyseisen teknisen sääntelystandardin.

Jos pankkiviranomainen on toimittanut muutetun teknisen sääntelystandardin luonnoksen kuuden viikon kuluessa, komissio voi muuttaa teknisen sääntelystandardin luonnosta pankkiviranomaisen ehdottamien muutosten pohjalta tai hyväksyä kyseisen teknisen sääntelystandardin tarpeellisiksi katsomine muutoksineen. Komissio ei saa muuttaa pankkiviranomaisen valmistelemien teknisten sääntelystandardien luonnosten sisältöä sovittamatta toimintaansa ennalta yhteen pankkiviranomaisen kanssa tässä artiklassa säädetyllä tavalla.

▼M7

4. Tekniset sääntelystandardit hyväksytään asetuksilla tai päätöksillä. Tällaisten asetusten tai päätösten nimessä on oltava sanat ”tekninen sääntelystandardi”. Nämä standardit julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja ne tulevat voimaan niissä mainittuina ajankohtina.

▼B

11 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Siirretään komissiolle neljän vuoden ajaksi 16 päivästä joulukuuta 2010 lukien valta hyväksyä 10 artiklassa tarkoitettuja teknisiä sääntelystandardeja. Komissio esittää siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään kuusi kuukautta ennen neljän vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto peruuta siirtoa 14 artiklan mukaisesti.

2. Heti kun komissio on hyväksynyt teknisen sääntelystandardin, se antaa sen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

3. Komissiolle siirrettyyn valtaan hyväksyä teknisiä sääntelystandardeja sovelletaan 12–14 artiklassa säädettyjä ehtoja.

12 artikla

Säädösvallan siirron peruuttaminen

1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 10 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron.

2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, ilmoittaa asiasta toiselle lainsäätäjälle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee.

3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen teknisten sääntelystandardien voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

13 artikla

Teknisten sääntelystandardien vastustaminen

1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi vastustaa teknistä sääntelystandardia kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun komission hyväksymä tekninen sääntelystandardi on annettu tiedoksi. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa pidennetään kolmella kuukaudella.

▼M7 —————

▼B

2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättyessä vastustanut teknistä sääntelystandardia, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä.

Tekninen sääntelystandardi voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se voi tulla voimaan ennen tämän määräajan päättymistä, jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa standardia.

3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa teknistä sääntelystandardia 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa, se ei tule voimaan. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan mukaisesti teknistä sääntelystandardia vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa kyseistä teknistä sääntelystandardia.

14 artikla

Teknisen sääntelystandardin luonnoksen hyväksymättä jättäminen tai muuttaminen

1. Mikäli komissio ei hyväksy teknisen sääntelystandardin luonnosta tai muuttaa sitä 10 artiklassa säädetyin tavoin, se ilmoittaa asiasta pankkiviranomaiselle, Euroopan parlamentille ja neuvostolle ja esittää niille syyt ratkaisulleen.

2. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi tarvittaessa kutsua asiasta vastaavan komission jäsenen ja pankkiviranomaisen puheenjohtajan kuukauden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan kokoukseen tai neuvoston erityiseen istuntoon eriävien näkemystensä esittämiseksi ja selvittämiseksi.

15 artikla

Tekniset täytäntöönpanostandardit

▼M7

1. Jos Euroopan parlamentti ja neuvosto siirtävät komissiolle täytäntöönpanovallan hyväksyä teknisiä täytäntöönpanostandardeja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan mukaisilla täytäntöönpanosäädöksillä tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä erityisesti määritellyillä aloilla, pankkiviranomainen voi laatia luonnoksia teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi. Teknisten täytäntöönpanostandardien on oltava teknisiä, niihin ei saa sisältyä strategisia päätöksiä tai toimintavalintoja, ja niiden sisällössä on määritettävä näiden säädösten soveltamisen edellytykset. Pankkiviranomainen antaa teknisten täytäntöönpanostandardiensa luonnokset komission hyväksyttäviksi. Pankkiviranomainen toimittaa tekniset täytäntöönpanostandardit samanaikaisesti tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

Ennen kuin pankkiviranomainen toimittaa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle, se järjestää niitä koskevia avoimia julkisia kuulemisia ja analysoi mahdollisia kustannuksia ja hyötyjä, jolleivät tällaiset kuulemiset ja analyysit ole erityisen suhteettomia verrattuna kyseisten teknisten täytäntöönpanostandardien luonnosten laajuuteen ja vaikutukseen tai verrattuna asian erityiseen kiireellisyyteen. Pankkiviranomainen pyytää lisäksi 37 artiklassa tarkoitetulta pankkialan osallisryhmältä neuvoa.

Komissio päättää kolmen kuukauden kuluessa teknisen täytäntöönpanostandardin luonnoksen vastaanottamisesta, hyväksyykö se sen. Komissio voi pidentää tätä määräaikaa yhdellä kuukaudella. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle hyvissä ajoin, jos hyväksyntää ei voida antaa kolmen kuukauden kuluessa. Se voi hyväksyä teknisen täytäntöönpanostandardin luonnoksen vain osittain tai muutettuna, jos se on unionin edun mukaista.

Jos komissio ei aio hyväksyä teknisen täytäntöönpanostandardin luonnosta tai aikoo hyväksyä sen vain osittain tai muutettuna, se lähettää sen takaisin pankkiviranomaiselle ja ilmoittaa, miksi se ei aio hyväksyä sitä tai, jos on kyse muutoksista, selvittää muutostensa syyt. Komissio lähettää kirjeestään jäljennöksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Pankkiviranomainen voi kuuden viikon kuluessa muuttaa teknisen täytäntöönpanostandardin luonnosta komission ehdottamien muutosten pohjalta ja toimittaa sen uudelleen komissiolle virallisen lausunnon muodossa. Pankkiviranomainen lähettää virallisesta lausunnostaan jäljennöksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

Jollei pankkiviranomainen ole neljännessä alakohdassa tarkoitetun kuuden viikon jakson päättyessä toimittanut muutettua teknisen täytäntöönpanostandardin luonnosta tai jos se on toimittanut teknisen täytäntöönpanostandardin luonnoksen, jonka muutokset eivät ole komission ehdottamien muutosten mukaisia, komissio voi hyväksyä teknisen täytäntöönpanostandardin tarpeellisiksi katsomine muutoksineen tai hylätä sen.

Komissio ei saa muuttaa pankkiviranomaisen valmisteleman teknisen täytäntöönpanostandardin luonnoksen sisältöä sovittamatta toimiaan ennalta yhteen pankkiviranomaisen kanssa tässä artiklassa säädetyllä tavalla.

2. Jos pankkiviranomainen ei ole toimittanut teknisen täytäntöönpanostandardin luonnosta 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä asetetussa määräajassa, komissio voi pyytää tällaista luonnosta uuden määräajan puitteissa. Pankkiviranomainen ilmoittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle hyvissä ajoin, jos se ei noudata uutta määräaikaa.

▼B

3. Vain jos pankkiviranomainen ei toimita teknisen täytäntöönpanostandardin luonnosta komissiolle 2 kohdan mukaisissa määräajoissa, komissio voi hyväksyä teknisen täytäntöönpanostandardin täytäntöönpanosäädöksellä ilman pankkiviranomaisen luonnosta.

▼M7

Komissio järjestää teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia koskevia avoimia julkisia kuulemisia ja analysoi mahdollisia kustannuksia ja hyötyjä, jolleivät tällaiset kuulemiset ja analyysit ole suhteettomia verrattuna kyseisten teknisten täytäntöönpanostandardien luonnosten laajuuteen ja vaikutukseen tai verrattuna asian erityiseen kiireellisyyteen. Komissio pyytää lisäksi 37 artiklassa tarkoitetulta pankkialan osallisryhmältä neuvoa.

▼B

Komissio toimittaa teknisen täytäntöönpanostandardin luonnoksen välittömästi Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

Komissio lähettää teknisen täytäntöönpanostandardin luonnoksen pankkiviranomaiselle. Pankkiviranomainen voi kuuden viikon kuluessa muuttaa teknisen täytäntöönpanostandardin luonnosta ja toimittaa sen komissiolle virallisen lausunnon muodossa. Pankkiviranomainen lähettää virallisesta lausunnostaan jäljennöksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

Jollei pankkiviranomainen ole neljännessä alakohdassa tarkoitetun kuuden viikon jakson päättyessä toimittanut muutettua teknisen täytäntöönpanostandardin luonnosta, komissio voi hyväksyä kyseisen teknisen täytäntöönpanostandardin.

Jos pankkiviranomainen on toimittanut muutetun teknisen täytäntöönpanostandardin luonnoksen kuuden viikon jakson kuluessa, komissio voi muuttaa teknistä täytäntöönpanostandardin luonnosta pankkiviranomaisen ehdottamien muutosten pohjalta tai hyväksyä kyseisen teknisen täytäntöönpanostandardin tarpeellisiksi katsomine muutoksineen.

Komissio ei saa muuttaa pankkiviranomaisen valmistelemien teknisten täytäntöönpanostandardien luonnosten sisältöä sovittamatta toimintaansa ennalta yhteen pankkiviranomaisen kanssa tässä artiklassa säädetyllä tavalla.

▼M7

4. Tekniset täytäntöönpanostandardit hyväksytään asetuksilla tai päätöksillä. Tällaisten asetusten ja päätösten nimessä on oltava sanat ”tekninen täytäntöönpanostandardi”. Nämä standardit julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja ne tulevat voimaan niissä mainittuina ajankohtina.

▼B

16 artikla

Ohjeet ja suositukset

▼M7

1. Pankkiviranomainen antaa kaikille toimivaltaisille viranomaisille tai kaikille finanssilaitoksille osoitettuja ohjeita ja yhdelle tai useammalle toimivaltaiselle viranomaiselle tai yhdelle tai useammalle finanssilaitokselle osoitettuja suosituksia yhdenmukaisten, tehokkaiden ja toimivien valvontakäytäntöjen aikaansaamiseksi EFVJ:ssä sekä unionin oikeuden yhteisen, yhtenäisen ja johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi.

Ohjeiden ja suositusten on oltava 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä tai tässä artiklassa olevien valtuutuksien mukaisia.

2. Pankkiviranomainen järjestää tarvittaessa ohjeita ja suosituksia koskevia avoimia julkisia kuulemisia ja analysoi ohjeiden ja suositusten antamiseen mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä. Näiden kuulemisten ja analyysien on oltava oikeassa suhteessa ohjeiden tai suositusten laajuuteen, luonteeseen ja vaikutukseen. Pankkiviranomainen pyytää tarvittaessa lisäksi 37 artiklassa tarkoitetulta pankkialan osallisryhmältä neuvoja. Jos pankkiviranomainen ei järjestä avointa julkista kuulemista tai pyydä neuvoa pankkialan osallisryhmältä, se esittää tälle perustelut.

▼M7

2 a. Ohjeissa ja suosituksissa ei saa pelkästään viitata lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten osiin tai esittää niitä uudelleen. Ennen uuden ohjeen tai suosituksen antamista pankkiviranomainen tarkastelee ensin käytössä olevia ohjeita ja suosituksia päällekkäisyyksien välttämiseksi.

▼B

3. Toimivaltaisten viranomaisten ja finanssilaitosten on kaikin tavoin pyrittävä noudattamaan näitä ohjeita ja suosituksia.

Kunkin toimivaltaisen viranomaisen on kahden kuukauden kuluessa ohjeen tai suosituksen antamisesta vahvistettava, noudattaako tai aikooko se noudattaa kyseistä ohjetta tai suositusta. Jos toimivaltainen viranomainen ei noudata tai aio noudattaa sitä, sen on ilmoitettava asiasta pankkiviranomaiselle ja esitettävä perustelunsa.

Pankkiviranomainen ilmoittaa julkisesti siitä, että toimivaltainen viranomainen ei noudata tai aio noudattaa kyseistä ohjetta tai suositusta. Pankkiviranomainen voi myös tapauskohtaisesti päättää julkaista toimivaltaisen viranomaisen ilmoittamat perustelut sille, että se ei noudata kyseistä ohjetta tai suositusta. Toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan etukäteen tällaisesta julkaisemisesta.

Jos ohjeessa tai suosituksessa niin edellytetään, finanssilaitosten on ilmoitettava selkeästi ja yksityiskohtaisesti, noudattavatko ne kyseistä ohjetta tai suositusta.

▼M7

4. Pankkiviranomainen ilmoittaa 43 artiklan 5 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle annetut ohjeet ja suositukset.

▼M7

16 a artikla

Lausunnot

1. Pankkiviranomainen voi Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission pyynnöstä taikka omasta aloitteestaan antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle lausuntoja kaikista vastuualueeseensa kuuluvista kysymyksistä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö voi sisältää julkisen kuulemisen tai teknisen analyysin.

3. Kun on kyse direktiivin 2013/36/EU 22 artiklassa tarkoitetuista arvioinneista, jotka kyseisen artiklan mukaan edellyttävät kahden tai useamman jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten välistä kuulemista, pankkiviranomainen voi, jos jokin näistä toimivaltaisista viranomaisista sitä pyytää, antaa ja julkistaa lausunnon tällaisista arvioinneista. Lausunto on annettava viipymättä ja joka tapauksessa ennen kyseisessä artiklassa tarkoitetun arviointiajan päättymistä.

4. Pankkiviranomainen voi Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission pyynnöstä antaa teknistä neuvontaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä määritetyillä aloilla.

16 b artikla

Kysymykset ja vastaukset

1. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, mukaan lukien toimivaltaiset viranomaiset ja unionin toimielimet ja elimet, voi esittää 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten ja niihin liittyvien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten säännösten sekä kyseisten lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten nojalla hyväksyttyjen ohjeiden ja suositusten käytännön soveltamista tai täytäntöönpanoa varten pankkiviranomaiselle kysymyksiä millä tahansa unionin virallisella kielellä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 5 kohdan soveltamista.

Ennen kuin finanssilaitokset esittävät kysymyksen pankkiviranomaiselle, niiden on arvioitava, olisiko kysymys esitettävä ensin niiden toimivaltaiselle viranomaiselle.

Ennen hyväksyttäviin kysymyksiin annettavien vastauksien julkaisemista pankkiviranomainen voi pyytää lisäselvennyksiä tässä kohdassa tarkoitettuihin luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön esittämiin kysymyksiin.

2. Pankkiviranomaisen 1 kohdassa tarkoitettuihin kysymyksiin antamat vastaukset eivät ole sitovia. Vastaukset on asetettava saataville ainakin sillä kielellä, jolla kysymys on esitetty.

3. Pankkiviranomainen luo verkkosivuillaan käytettävissä olevan verkkopohjaisen välineen ja ylläpitää sitä kysymysten esittämistä varten sekä julkaistakseen ajoissa kaikki vastaanotetut kysymykset ja kaikki vastaukset kaikkiin 1 kohdan nojalla hyväksyttäviin kysymyksiin, paitsi jos tällainen julkaiseminen on ristiriidassa kyseisten henkilöiden oikeutettujen etujen kanssa tai vaarantaa mahdollisesti rahoitusjärjestelmän vakauden. Pankkiviranomainen voi hylätä kysymykset, joihin se ei aio vastata. Pankkiviranomainen julkaisee hylätyt kysymykset verkkosivuillaan kahden kuukauden ajaksi.

4. Kolme äänivaltaista hallintoneuvoston jäsentä voi pyytää hallintoneuvostoa päättämään 44 artiklan mukaisesti, käsitelläänkö tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua hyväksyttävään kysymykseen liittyvää seikkaa 16 artiklan nojalla ohjeissa, pyydetäänkö 37 artiklassa tarkoitetulta osallisryhmältä neuvoa, tarkastellaanko kysymyksiä ja vastauksia uudelleen asianmukaisin väliajoin, järjestetäänkö avoimia julkisia kuulemisia tai analysoidaanko mahdollisesti aiheutuvia kustannuksia ja hyötyjä. Tällaisten kuulemisten ja analyysien on oltava oikeassa suhteessa kyseisten kysymys- ja vastausluonnosten laajuuteen, luonteeseen ja vaikutukseen tai suhteessa asian erityiseen kiireellisyyteen. Kun 37 artiklassa tarkoitettu osallisryhmä otetaan mukaan toimintaan, sovelletaan salassapitovelvollisuutta.

5. Pankkiviranomainen välittää komissiolle kysymykset, jotka edellyttävät unionin oikeuden tulkintaa. Pankkiviranomainen julkaisee komission antamat vastaukset.

▼B

17 artikla

Unionin oikeuden rikkominen

1. Jos toimivaltainen viranomainen ei ole soveltanut 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja säädöksiä, 10–15 artiklan mukaisesti hyväksytyt tekniset sääntelystandardit ja tekniset täytäntöönpanostandardit mukaan luettuina, tai on soveltanut niitä tavalla, joka on ilmeisesti unionin oikeuden vastainen ja on erityisesti jättänyt varmistamatta, että finanssilaitos täyttää näissä säädöksissä asetetut vaatimukset, pankkiviranomainen toimii tämän artiklan 2, 3 ja 6 kohdassa säädettyjen valtuuksien mukaisesti.

▼M7

2. Pankkiviranomainen esittää pääpiirteissään, miten se aikoo edetä asiassa, ja tarvittaessa tutkii unionin oikeuden väitettyä rikkomista tai soveltamatta jättämistä yhden tai useamman toimivaltaisen viranomaisen, Euroopan parlamentin, neuvoston, komission, pankkialan osallisryhmän pyynnöstä tai omasta aloitteestaan, myös luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä saatujen hyvin perusteltujen tietojen perusteella, ilmoitettuaan asiasta kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle.

▼M2

Toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava pankkiviranomaiselle viipymättä kaikki tiedot, joita tämä katsoo tarvitsevansa tutkimukseensa, myös tiedot siitä, miten 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja säädöksiä sovelletaan unionin oikeuden mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 35 artiklassa säädettyjen valtuuksien soveltamista.

▼M7

Pankkiviranomainen voi, ilmoitettuaan asiasta kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, osoittaa asianmukaisesti perustellun tietopyynnön suoraan muille toimivaltaisille viranomaisille, jos tiedon pyytäminen kyseiseltä toimivaltaiselta viranomaiselta on osoittautunut riittämättömäksi tai sen katsotaan olevan riittämätöntä niiden tietojen saamiseksi, joiden katsotaan olevan tarpeen unionin oikeuden väitetyn rikkomisen tai soveltamatta jättämisen tutkimiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 35 artiklassa säädettyjen valtuuksien soveltamista.

Tällaisen pyynnön vastaanottajan on toimitettava pankkiviranomaiselle selkeät, täsmälliset ja täydelliset tiedot ilman aiheetonta viivästystä.

2 a. Jotta voitaisiin päästä yhteisymmärrykseen toimista, jotka ovat tarpeen, jotta toimivaltainen viranomainen voi noudattaa unionin oikeutta, pankkiviranomainen tekee ennen 3 kohdassa tarkoitetun suosituksen antamista yhteistyötä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen kanssa, jos pankkiviranomainen pitää tällaista yhteistyötä asianmukaisena unionin oikeuden rikkomisen ratkaisemiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen mukaisia valtuuksia.

▼B

3. Pankkiviranomainen voi viimeistään kahden kuukauden kuluttua tutkimuksensa aloittamisesta antaa kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle suosituksen siitä, mihin toimiin on ryhdyttävä unionin oikeuden noudattamiseksi.

Toimivaltaisen viranomaisen on kymmenen työpäivän kuluessa suosituksen vastaanottamisesta ilmoitettava pankkiviranomaiselle toimenpiteet, jotka se on toteuttanut tai aikoo toteuttaa varmistaakseen unionin oikeuden noudattamisen.

4. Jos toimivaltainen viranomainen ei ole noudattanut unionin oikeutta yhden kuukauden kuluessa pankkiviranomaisen suosituksen vastaanottamisesta, komissio voi pankkiviranomaisen ilmoitettua asiasta tai omasta aloitteestaan antaa virallisen lausunnon, jossa toimivaltaista viranomaista vaaditaan toteuttamaan toimet, joita unionin oikeuden noudattaminen edellyttää. Komission virallisessa lausunnossa on otettava huomioon pankkiviranomaisen suositus.

Komissio antaa tällaisen virallisen lausunnon viimeistään kolmen kuukauden kuluttua suosituksen antamisesta. Komissio voi pidentää tätä määräaikaa yhdellä kuukaudella.

Pankkiviranomainen ja toimivaltaiset viranomaiset toimittavat komissiolle kaikki tarvittavat tiedot.

5. Toimivaltaisen viranomaisen on kymmenen työpäivän kuluessa 4 kohdassa tarkoitetun virallisen lausunnon vastaanottamisesta ilmoitettava komissiolle ja pankkiviranomaiselle toimenpiteet, jotka se on toteuttanut tai aikoo toteuttaa tämän virallisen lausunnon noudattamiseksi.

▼M7

6. Jos toimivaltainen viranomainen ei noudata tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettua virallista lausuntoa kyseisessä kohdassa mainitun määräajan kuluessa ja jos on tarpeen tasapuolisten kilpailuolosuhteiden säilyttämiseksi markkinoilla tai palauttamiseksi markkinoille taikka finanssijärjestelmän moitteettoman toiminnan ja eheyden varmistamiseksi saada viipymättä muutos siihen, että virallista lausuntoa ei noudateta, pankkiviranomainen voi silloin, kun tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten asiaankuuluvat vaatimukset ovat suoraan sovellettavissa finanssilaitoksiin tai, rahanpesun ja terrorismin ehkäisemiseen ja torjumiseen liittyvien asioiden yhteydessä, finanssialan toimijoihin, tehdä finanssilaitokselle tai muulle finanssialan toimijalle osoitetun yksittäisen päätöksen, jossa sitä vaaditaan toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet unionin oikeuden mukaisten velvollisuuksiensa noudattamiseksi, mukaan luettuna mahdollisesta menettelytavasta luopuminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan mukaista komission toimivaltaa.

Asioissa, jotka koskevat rahoitusjärjestelmän käytön estämistä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, pankkiviranomainen voi silloin, kun 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten asiaankuuluvat vaatimukset eivät ole suoraan sovellettavissa finanssialan toimijoihin, tehdä päätöksen, jossa toimivaltaista viranomaista vaaditaan noudattamaan tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettua virallista lausuntoa kyseisessä kohdassa mainitun määräajan kuluessa. Jos viranomainen ei noudata kyseistä päätöstä, pankkiviranomainen voi tehdä myös ensimmäisen alakohdan mukaisen päätöksen. Tätä varten pankkiviranomainen soveltaa kaikkea asiaa koskevaa unionin oikeutta ja jos se koostuu direktiiveistä, sellaista kansallista lainsäädäntöä, joilla nämä direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jos asiaa koskeva unionin oikeus koostuu asetuksista, joissa nykyisellään nimenomaisesti myönnetään vaihtoehtoja jäsenvaltioille, pankkiviranomainen soveltaa myös kansallista lainsäädäntöä siltä osin kuin näitä vaihtoehtoja on käytetty.

Pankkiviranomaisen päätöksen on oltava komission 4 kohdan nojalla antaman virallisen lausunnon mukainen.

7. Päätökset, jotka tehdään 6 kohdan mukaisesti, ovat ensisijaisia toimivaltaisten viranomaisten samasta asiasta mahdollisesti aiemmin tekemiin päätöksiin nähden.

Toteuttaessaan toimia sellaisten kysymysten osalta, joista on annettu 4 kohdan mukainen virallinen lausunto tai tehty 6 kohdan mukainen päätös, toimivaltaisten viranomaisten on, tapauksen mukaan, noudatettava joko kyseistä virallista lausuntoa tai päätöstä.

▼B

8. Pankkiviranomainen ilmoittaa 43 artiklan 5 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa, mitkä toimivaltaiset viranomaiset ja finanssilaitokset eivät ole noudattaneet tämän artiklan 4 ja 6 kohdassa tarkoitettuja virallisia lausuntoja tai päätöksiä.

▼M7

17 a artikla

Ilmoittavien henkilöiden suojelu

1. Pankkiviranomainen luo raportointikanavat, joilla vastaanotetaan ja käsitellään luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön antamia tietoja tosiasiallisesta tai mahdollisesta unionin oikeuden rikkomisesta, lain väärinkäytöstä tai soveltamatta jättämisestä.

2. Näiden kanavien kautta ilmoittavia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä suojellaan vastatoimilta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/1937 ( 22 ) mukaisesti.

3. Pankkiviranomainen varmistaa, että kaikki tiedot voidaan antaa nimettöminä tai luottamuksellisesti ja turvallisesti. Jos pankkiviranomainen katsoo, että annetut tiedot sisältävät todisteita tai selkeitä viitteitä olennaisesta rikkomisesta, se antaa palautetta ilmoittavalle henkilölle.

▼B

18 artikla

Toimet kriisitilanteissa

▼M1

1. Kun on kyse epäsuotuisista muutoksista, jotka voivat vakavasti vaarantaa finanssimarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja eheyden taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakauden unionissa, pankkiviranomainen edistää aktiivisesti ja, jos se katsotaan tarpeelliseksi, sovittaa yhteen asiaankuuluvien toimivaltaisten valvontaviranomaisten toteuttamia toimia.

Jotta pankkiviranomainen voi hoitaa tämän edistämis- ja yhteensovittamistehtävänsä, sille on ilmoitettava kaikista merkityksellisistä muutoksista ja se on kutsuttava tarkkailijaksi kaikkiin asiaankuuluvien toimivaltaisten valvontaviranomaisten asiaan liittyviin kokoontumisiin.

▼B

2. Neuvosto voi komissiota ja EJRK:aa sekä tarvittaessa Euroopan valvontaviranomaisia kuullen hyväksyä pankkiviranomaisen, komission tai EJRK:n pyynnöstä pankkiviranomaiselle osoitetun päätöksen, jossa todetaan tämän asetuksen soveltamista varten kriisitilanteen olemassaolo. Neuvosto tarkastelee tätä päätöstä uudelleen asianmukaisin väliajoin ja vähintään kerran kuukaudessa. Jollei päätöksen voimassaoloa jatketa kuukauden päätyttyä, sen voimassaolo lakkaa ilman eri toimenpiteitä. Neuvosto voi julistaa kriisitilanteen päättyneeksi milloin tahansa.

Jos EJRK tai pankkiviranomainen katsoo, että kriisitilanne saattaa syntyä, ne antavat neuvostolle osoitetun luottamuksellisen suosituksen ja liittävät siihen tilannearvion. Sen jälkeen neuvosto arvioi, onko tarpeen järjestää istunto. Tässä menettelyssä on taattava asianmukainen luottamuksellisuus.

Jos neuvosto toteaa kriisitilanteen olemassaolon, se ilmoittaa siitä asianmukaisesti ja viipymättä Euroopan parlamentille ja komissiolle.

▼M7

3. Neuvoston hyväksyttyä tämän artiklan 2 kohdan mukaisen päätöksen ja poikkeustapauksissa, joissa toimivaltaisten viranomaisten yhteensovitettu toiminta on tarpeen sellaisten epäsuotuisten muutosten käsittelemiseksi, jotka voivat vakavasti vaarantaa finanssimarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja eheyden, koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakauden unionissa tai asiakkaiden ja kuluttajien suojan, pankkiviranomainen voi tehdä yksittäisiä päätöksiä, joissa toimivaltaisia viranomaisia vaaditaan toteuttamaan tarvittavat toimet 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten mukaisesti tällaisten muutosten käsittelemiseksi varmistamalla, että finanssilaitokset ja toimivaltaiset viranomaiset täyttävät kyseisissä lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä asetetut vaatimukset.

▼B

4. Jos toimivaltainen viranomainen ei noudata 3 kohdassa tarkoitettua pankkiviranomaisen päätöstä siinä asetetun määräajan kuluessa, pankkiviranomainen voi silloin, kun 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten, mainittujen säädösten mukaisesti hyväksytyt tekniset sääntely- ja täytäntöönpanostandardit mukaan luettuina, asiaankuuluvat vaatimukset ovat suoraan sovellettavissa finanssilaitoksiin, tehdä finanssilaitokselle osoitetun yksittäisen päätöksen, jossa laitosta vaaditaan toteuttamaan tarvittavat toimet kyseisen lainsäädännön mukaisten velvollisuuksiensa noudattamiseksi, mukaan luettuna jostain käytännöstä luopuminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan mukaista komission toimivaltaa. Tätä sovelletaan vain tilanteissa, joissa toimivaltainen viranomainen ei sovella 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjä säädöksiä, mainittujen säädösten mukaisesti hyväksytyt tekniset sääntely- ja täytäntöönpanostandardit mukaan luettuina, tai soveltaa niitä tavalla, joka on ilmeisesti kyseisten säädösten selvä rikkominen, ja joissa on tarpeen kiireesti korjata tilanne finanssimarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja eheyden taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakauden palauttamiseksi unionissa.

5. Päätökset, jotka tehdään 4 kohdan nojalla, ovat ensisijaisia toimivaltaisten viranomaisten samasta asiasta mahdollisesti aiemmin tekemiin päätöksiin nähden.

Toimien, joita toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat 3 tai 4 kohdan nojalla tehtyjen päätösten soveltamisalaan kuuluvien kysymysten osalta, on oltava kyseisten päätösten mukaisia.

19 artikla

Kansallisten valvontaviranomaisten välisten erimielisyyksien ratkaiseminen rajat ylittävissä tilanteissa

▼M7

1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä määritellyissä tapauksissa ja rajoittamatta 17 artiklassa säädettyjen valtuuksien soveltamista pankkiviranomainen voi auttaa toimivaltaisia viranomaisia pääsemään sopimukseen tämän artiklan 2–4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen joko

a) yhden tai useamman asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä, jos toimivaltainen viranomainen on eri mieltä toisen toimivaltaisen viranomaisen toimeen tai ehdotettuun toimeen liittyvästä menettelystä, toimen tai ehdotetun toimen sisällöstä tai toimien puuttumisesta;

b) tapauksissa, joissa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä säädetään, että pankkiviranomainen voi auttaa omasta aloitteestaan, jos toimivaltaisten viranomaisten voidaan objektiivisten syiden perusteella todeta olevan erimielisiä.

Tapauksissa, joissa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä edellytetään toimivaltaisten viranomaisten yhteistä päätöstä ja joissa pankkiviranomainen voi kyseisten säädösten mukaisesti omasta aloitteestaan auttaa pääsemään sopimukseen tämän artiklan 2–4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, kyseisten toimivaltaisten viranomaisten katsotaan olevan erimielisiä, jos ne eivät ole tehneet yhteistä päätöstä kyseisissä säädöksissä vahvistetuissa määräajoissa.

▼M7

1 a. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on seuraavissa tapauksissa ilmoitettava ilman aiheetonta viivästystä pankkiviranomaiselle, että ne eivät ole päässeet sopimukseen:

a) jos määräaika, jonka kuluessa toimivaltaisten viranomaisten on päästävä sopimukseen, on säädetty 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä ja jompikumpi seuraavista vaihtoehdoista toteutuu: i) määräaika on umpeutunut; tai ii) vähintään kaksi kyseisistä toimivaltaisista viranomaisista katsoo, että objektiivisten syiden perusteella voidaan todeta erimielisyys;

b) jos määräaikaa, jonka kuluessa toimivaltaisten viranomaisten on päästävä sopimukseen, ei ole säädetty 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä ja jompikumpi seuraavista vaihtoehdoista toteutuu: i) vähintään kaksi kyseisistä toimivaltaisista viranomaisista katsoo, että objektiivisten syiden perusteella voidaan todeta erimielisyys; tai ii) on kulunut kaksi kuukautta siitä, kun toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut toiselta toimivaltaiselta viranomaiselta pyynnön toteuttaa tietty toimi edellä mainittujen säädösten noudattamiseksi, eikä pyynnön vastanottanut viranomainen ole vielä tehnyt pyynnön noudattamisen edellyttämää päätöstä.

1 b. Puheenjohtaja arvioi, onko pankkiviranomaisen toimittava 1 kohdan mukaisesti. Jos pankkiviranomainen toimii omasta aloitteestaan, se ilmoittaa asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille päätöksestään toimia.

Ennen kuin pankkiviranomainen on tehnyt päätöksen 44 artiklan 3 a kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen tapauksissa, joissa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä edellytetään yhteistä päätöstä, kaikkien yhteiseen päätökseen osallistuvien toimivaltaisten viranomaisten on lykättävä omia päätöksiään. Jos pankkiviranomainen päättää toimia, kaikkien yhteiseen päätökseen osallistuvien toimivaltaisten viranomaisten on lykättävä omia päätöksiään, kunnes tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetty menettely on päättynyt.

▼B

2. Pankkiviranomainen asettaa määräajan toimivaltaisten viranomaisten väliselle sovittelulle ottaen huomioon 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säädöksissä mahdollisesti asetetut määräajat sekä asian monitahoisuuden ja kiireellisyyden. Tässä vaiheessa pankkiviranomainen toimii sovittelijana.

3. ►M7 Jos asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset eivät ole päässeet sopimukseen 2 kohdassa tarkoitetussa sovitteluvaiheessa, pankkiviranomainen voi tehdä päätöksen, jossa niitä vaaditaan asian ratkaisemiseksi toteuttamaan tietty toimi tai pidättymään tietystä toimesta, jotta varmistetaan unionin oikeuden noudattaminen. Pankkiviranomaisen päätös sitoo asianomaisia toimivaltaisia viranomaisia. Pankkiviranomainen voi päätöksessään pyytää toimivaltaisia viranomaisia kumoamaan niiden tekemän päätöksen tai muuttamaan päätöstä taikka käyttämään valtuuksia, jotka niillä on asiaa koskevan unionin oikeuden nojalla. ◄

▼M7

3 a. Pankkiviranomainen ilmoittaa asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille 2 ja 3 kohdassa säädettyjen menettelyjen päättymisestä sekä tapauksen mukaan 3 kohdan nojalla tekemästään päätöksestä.

▼M7

4. Jos toimivaltainen viranomainen ei noudata pankkiviranomaisen päätöstä ja jättää siten varmistamatta, että finanssilaitos tai, rahanpesun ja terrorismin ehkäisemiseen ja torjumiseen liittyvien asioiden yhteydessä, finanssialan toimija noudattaa vaatimuksia, jotka ovat siihen tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten nojalla suoraan sovellettavissa, pankkiviranomainen voi tehdä finanssilaitokselle tai finanssialan toimijalle osoitetun yksittäisen päätöksen, jossa tätä vaaditaan toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet unionin oikeuden mukaisten velvollisuuksiensa noudattamiseksi, mukaan luettuna jostakin käytännöstä luopuminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan mukaista komission toimivaltaa.

Asioissa, jotka koskevat rahoitusjärjestelmän käytön estämistä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen, pankkiviranomainen voi tehdä myös tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisen päätöksen silloin, kun 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten asiaankuuluvat vaatimukset eivät ole suoraan sovellettavissa finanssialan toimijoihin. Tätä varten pankkiviranomainen soveltaa kaikkea asiaa koskevaa unionin oikeutta ja jos se koostuu direktiiveistä, sellaista kansallista lainsäädäntöä, joilla nämä direktiivit saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jos asiaa koskeva unionin oikeus koostuu asetuksista, joissa nimenomaisesti myönnetään vaihtoehtoja jäsenvaltioille, pankkiviranomainen soveltaa myös kansallista lainsäädäntöä siltä osin kuin tällaisia vaihtoehtoja on käytetty.

▼B

5. Päätökset, jotka tehdään 4 kohdan nojalla, ovat ensisijaisia toimivaltaisten viranomaisten samasta asiasta mahdollisesti aiemmin tekemiin päätöksiin nähden. Toimien, joita toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat 3 tai 4 kohdan nojalla tehtyjen päätösten soveltamisalaan kuuluvien tosiseikkojen osalta, on oltava näiden päätösten mukaisia.

6. Pankkiviranomaisen puheenjohtaja selvittää 50 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa toimivaltaisten viranomaisten välisten erimielisyyksien luonteen ja tyypin, aikaansaadut sopimukset ja näiden erimielisyyksien ratkaisemiseksi tehdyt päätökset.

20 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten välisten erimielisyyksien ratkaiseminen toimialojen välillä

Yhteiskomitea ratkaisee 19 artiklassa ja 56 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tämän asetuksen, asetuksen (EU) 1094/2010 ja asetuksen (EU) 1095/2010 4 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen toimivaltaisten viranomaisten välille mahdollisesti syntyvät toimialojen väliset erimielisyydet.

▼M1

20 a artikla

Vakavaraisuuden arviointiprosessin lähentäminen

Pankkiviranomainen edistää valtuuksiensa rajoissa vakavaraisuuden arviointiprosessin lähentämistä direktiivin 2013/36/EU 4 mukaisesti, jotta unioniin luodaan vahvat valvontastandardit.

▼B

21 artikla

Valvontakollegiot

▼M7

1. Pankkiviranomainen edistää ja seuraa valtuuksiensa rajoissa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyillä säädöksillä perustettujen valvontakollegioiden tehokasta, vaikuttavaa ja yhdenmukaista ja johdonmukaista toimintaa ja unionin oikeuden yhdenmukaista soveltamista valvontakollegioissa. Pankkiviranomainen edistää yhteisiä valvontasuunnitelmia ja yhteisiä tarkastuksia, ja pankkiviranomaisen henkilöstöllä on oltava täydet oikeudet osallistua valvontakollegioihin ja näin ollen sen on voitava parhaiden valvontakäytäntöjen lähentämiseksi osallistua valvontakollegioiden toimintaan, myös kahden tai useamman toimivaltaisen viranomaisen yhteisesti suorittamiin paikalla tehtäviin tarkastuksiin.

▼M1

2. Pankkiviranomaisella on päävastuu valvontakollegioiden yhdenmukaisen toiminnan varmistamisesta rajojen yli unionissa toimivien finanssilaitosten osalta, ja se ottaa huomioon 23 artiklassa tarkoitettujen finanssilaitosten aiheuttaman järjestelmäriskin ja kutsuu tarvittaessa koolle kollegion.

▼B

Tätä kohtaa ja tämän artiklan 1 kohtaa sovellettaessa pankkiviranomaista pidetään asiaa koskevassa lainsäädännössä tarkoitettuna ”toimivaltaisena viranomaisena”.

Pankkiviranomainen voi

a) kerätä ja jakaa yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa kaikki olennaiset tiedot helpottaakseen kollegion työtä sekä perustaa keskusjärjestelmän ja hallinnoida sitä, jotta tällaiset tiedot olisivat kollegiossa toimivaltaisten viranomaisten saatavilla;

▼M7

b) käynnistää ja sovittaa yhteen unionin laajuisia stressitestejä 32 artiklan mukaisesti, jotta voidaan arvioida finanssilaitosten kykyä kestää epäsuotuisaa markkinakehitystä, erityisesti 23 artiklassa tarkoitettua laitosten aiheuttamaa järjestelmäriskiä, sekä arvioida järjestelmäriskin mahdollista lisääntymistä stressitilanteissa varmistaen, että tällaisissa testeissä käytetään kansallisella tasolla yhdenmukaisia menetelmiä, ja tarvittaessa antaa toimivaltaiselle viranomaiselle suosituksen stressitestissä havaittujen puutteiden korjaamiseksi, mukaan lukien suosituksen erityisten arviointien tekemiseksi; se voi suosittaa, että toimivaltainen viranomainen suorittaa paikan päällä tehtäviä tarkastuksia, joihin se voi osallistua, jotta varmistetaan unionin laajuisten arviointien menetelmien, käytäntöjen ja tulosten vertailukelpoisuus ja luotettavuus;

▼B

c) edistää tehokkaita ja toimivia valvontatoimia ja myös arvioida riskit, joille finanssilaitokset altistuvat tai saattavat altistua sen mukaan kuin valvontaprosessissa tai stressitilanteissa on todettu;

d) valvoo tässä asetuksessa määritettyjen tehtävien ja valtuuksien mukaisesti toimivaltaisten viranomaisten suorittamia tehtäviä; ja

e) pyytää kollegiota käsittelemään asian uudelleen, jos se katsoo, että päätös johtaisi unionin oikeuden virheelliseen soveltamiseen tai ei edistäisi valvontakäytäntöjen lähentymisen tavoitetta. Se voi myös vaatia konsolidointiryhmän valvojaa kutsumaan kollegion kokouksen koolle tai lisätä kohdan kokouksen esityslistalle.

▼M7

3. Pankkiviranomainen voi laatia teknisten sääntely- ja täytäntöönpanostandardien luonnoksia 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyissä säädöksissä annettujen valtuuksien mukaisesti ja 10–15 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen varmistaakseen valvontakollegioiden käytännön toimintaa koskevien säännösten yhtenäisten soveltamisen edellytykset. Pankkiviranomainen voi antaa 16 artiklan mukaisesti ohjeita ja suosituksia valvonnan ja valvontakollegioiden omaksumien parhaiden käytäntöjen lähentymisen edistämiseksi.

▼B

4. Pankkiviranomaisella on oikeudellisesti sitova sovittelijan tehtävä, jonka tarkoituksena on antaa sille mahdollisuus ratkaista toimivaltaisten viranomaisten välisiä erimielisyyksiä 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Pankkiviranomainen voi 19 artiklan mukaisesti tehdä valvontapäätöksiä, joita sovelletaan suoraan kyseiseen laitokseen.

22 artikla

▼M7

Yleiset säännökset järjestelmäriskeistä

▼B

1. Pankkiviranomainen ottaa asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EU) N:o 1092/2010 määritellyn järjestelmäriskin. Se arvioi sellaisten häiriöiden vaaraa finanssipalvelujen alalla, jotka

a) johtuvat koko finanssijärjestelmän tai sen osien heikentymisestä; ja

b) saattavat vaikuttaa huomattavan kielteisesti sisämarkkinoihin ja reaalitalouteen.

Pankkiviranomainen ottaa tarvittaessa huomioon EJRK:n ja pankkiviranomaisen kehittämän järjestelmäriskin seurannan ja arvioinnin sekä reagoi EJRK:n varoituksiin ja suosituksiin asetuksen (EU) N:o 1092/2010 17 artiklan mukaisesti.

▼M1

1 a. Pankkiviranomainen harkitsee vähintään vuosittain, onko syytä toteuttaa unionin laajuisia arviointeja finanssilaitosten kestokyvystä 32 artiklan mukaisesti, ja ilmoittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle harkintansa tuloksista. Kun tällaisia unionin laajuisia arviointeja toteutetaan, pankkiviranomainen antaa tietoja kutakin osallistuvaa finanssilaitosta koskevista tuloksista, jos se katsoo tämän olevan asianmukaista.

▼M7

2. Pankkiviranomainen laatii yhteistyössä EJRK:n kanssa ja 23 artiklaa noudattaen yhteiset määrälliset ja laadulliset indikaattorit (”mittarit”) järjestelmäriskin määrittämistä ja mittaamista varten.

▼B

Pankkiviranomainen kehittää myös asianmukaisen stressitestijärjestelmän, jonka avulla voidaan tunnistaa ne finanssilaitokset, jotka saattavat aiheuttaa järjestelmäriskin. Näihin laitoksiin sovelletaan tiukennettua valvontaa sekä tarvittaessa 25 artiklassa tarkoitettuja elvytys- ja kriisinratkaisumenettelyjä.

3. Pankkiviranomainen laatii tarpeen mukaan finanssilaitoksille lisäohjeita ja -suosituksia niiden aiheuttaman järjestelmäriskin huomioon ottamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säädösten soveltamista.

Pankkiviranomainen varmistaa, että finanssilaitosten aiheuttama järjestelmäriski otetaan huomioon laadittaessa luonnoksia teknisiksi sääntely- ja täytäntöönpanostandardeiksi 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten mukaisilla aloilla.

▼M7

4. Pankkiviranomainen voi yhden tai useamman toimivaltaisen viranomaisen, Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission pyynnöstä taikka omasta aloitteestaan suorittaa tietyntyyppisen finanssilaitoksen tai tuotteen tai menettelytavan tutkinnan, jotta voidaan arvioida mahdollisia finanssijärjestelmän vakauteen tai asiakkaiden tai kuluttajien suojeluun kohdistuvia uhkia.

Hallintoneuvosto voi ensimmäisen alakohdan nojalla tehdyn tutkinnan seurauksena antaa kyseisille toimivaltaisille viranomaisille asianmukaisia toimintaa koskevia suosituksia.

Pankkiviranomainen voi tätä varten käyttää sille tässä asetuksessa annettuja valtuuksia, myös 35 artiklassa annettuja valtuuksia.

▼B

5. Yhteiskomitea huolehtii tämän artiklan mukaisesti suoritettujen toimien yleisestä ja alojen välisestä yhteensovittamisesta.

23 artikla

Järjestelmäriskin tunnistaminen ja mittaaminen

▼M7

1. Pankkiviranomainen kehittää EJRK:aa kuullen järjestelmäriskin tunnistamista ja mittaamista koskevia arviointiperusteita sekä asianmukaisen stressitestijärjestelmän, johon kuuluu finanssilaitosten aiheuttaman tai niille aiheutuvan järjestelmäriskin stressitilanteissa tapahtuvan mahdollisen lisääntymisen arviointi, mahdollinen ympäristöön liittyvä järjestelmäriski mukaan luettuna. Finanssilaitoksiin, jotka saattavat aiheuttaa järjestelmäriskin, sovelletaan tiukennettua valvontaa sekä tarvittaessa 25 artiklassa tarkoitettuja elvytys- ja kriisinratkaisumenettelyjä.

▼B

2. Laatiessaan finanssilaitosten aiheuttaman järjestelmäriskin tunnistamista ja mittaamista koskevia arviointiperusteita pankkiviranomainen ottaa täysin huomioon asiaankuuluvat kansainväliset, mukaan lukien Finanssimarkkinoitten vakautta seuraavan elimen (Financial Stability Board, FSB), Kansainvälisen valuuttarahaston (International Monetary Fund, IMF) ja Kansainvälisen järjestelypankin (Bank for International Settlements, BIS) vahvistamat lähestymistavat.

24 artikla

Pysyvä valmius torjua järjestelmäriskit

1. Pankkiviranomainen varmistaa, että sillä on erityinen ja jatkuva valmius torjua tehokkaasti 22 ja 23 artiklassa tarkoitettujen järjestelmäriskien toteutumista, erityisesti sellaisten laitosten osalta, jotka aiheuttavat järjestelmäriskin.

2. Pankkiviranomainen toteuttaa sille tässä asetuksessa ja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa lainsäädännössä annetut tehtävät sekä edistää johdonmukaisen ja yhteensovitetun kriisinhallinta-