01995A0805(01) — FI — 13.12.2013 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B YLEISSOPIMUS Valtioiden rajat ylittävien jokien ja useamman kuin yhden valtion alueelle ulottuvien järvien suojelusta ja käytöstä Helsinki, 17 päivänä maaliskuuta 1992 Yhdistyneet kansakunnat 1992 Yleissopimus valtioiden rajat ylittävien jokien ja useamman kuin yhden valtion alueelle ulottuvien järvien suojelusta ja käytöstä (EUVL L 186 5.8.1995, s. 44)

Muutettu:





Oikaistu:









▼B

YLEISSOPIMUS

Valtioiden rajat ylittävien jokien ja useamman kuin yhden valtion alueelle ulottuvien järvien suojelusta ja käytöstä Helsinki, 17 päivänä maaliskuuta 1992

Yhdistyneet kansakunnat

1992

Yleissopimus valtioiden rajat ylittävien jokien ja useamman kuin yhden valtion alueelle ulottuvien järvien suojelusta ja käytöstä







JOHDANTO TÄMÄN YLEISSOPIMUKSEN OSAPUOLET, jotka OVAT TIETOISIA siitä, että valtioiden rajat ylittävien jokien ja useamman kuin yhden valtion alueelle ulottuvien järvien suojelu ja käyttö ovat tärkeitä ja kiireellisiä tehtäviä, jotka voidaan toteuttaa tehokkaasti vain entistä laajemmalla yhteistyöllä, OVAT HUOLESTUNEITA siitä, että valtioiden rajat ylittävien jokien ja useamman kuin yhden valtion alueelle ulottuvien järvien tilan muutoksilla on tai saattaa olla lyhyellä tai pitkällä aikavälillä vahingollisia vaikutuksia Euroopan talouskomission (ECE) jäsenvaltioiden ympäristöön, talouteen tai hyvinvointiin, KOROSTAVAT kansallisen ja kansainvälisen tason toimenpiteiden tehostamisen tarpeellisuutta, jota voitaisiin ehkäistä, rajoittaa ja vähentää vaarallisten aineiden päästöjä vesistöihin ja vähentää rehevöitymistä ja happamoitumista sekä maaperäisten aineiden aiheuttamaa merien saastumista, erityisesti rannikkoalueilla, PANEVAT TYYDYTYKSELLÄ MERKILLE toimet, joihin ECErn maiden hallitukset jo ovat ryhtyneet kahden- tai monenkeskisen yhteistyön vahvistamiseksi, jolla pyritään ehkäisemään, rajoittamaan ja vähentämään rajat ylittävää saastumista, takaamaan kestävä vesien käyttö, sisällyttämään makeavesi- varat ja suojelemaan ympäristöä, PALAUTTAVAT MIELIIN ne asiaankuuluvat määräykset ja periaatteet, jotka on esitetty Tukholman ympäristökokouksen julistuksessa, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökokouksen (ETYK) päätösasiakirjassa, ETYK:in osanottajavaltioiden edustajien Madridin ja Wienin kokousten päätösasiakirjoissa ja ECE:n jäsenvaltioiden vuoteen 2000 ja siitä eteenpäin ulottuvassa ympäristön suojelua ja luonnonvarojen järkevää käyttöä koskevassa alueellisessa toimintalinjassa, OVAT TIETOISIA Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission merkityksestä edistettäessä kansainvälistä yhteistyötä, jolla pyritään ehkäisemään, rajoittamaan ja vähentämään valtioiden rajojen yli ulottuvien vesistöjen saastumista ja edistämään näiden vesistöjen kestävää käyttöä; osapuolet palauttavat tässä yhteydessä mieliin ECE:n periaatejulistuksen vesien, mukaan lukien valtioiden yli ulottuvien vesistöjen saastumisen ehkäisemisestä ja torjumisesta; ECE:n periaatejulistuksen makean veden järkevästä käytöstä; ECE:n periaatteet valtioiden rajojen yli ulottuvia vesistöjä koskevasta yhteistyöstä; ECE:n peruskirjan pohjaveden käytöstä ja onnettomuuksien aiheuttamaa valtioiden rajojen yli ulottuvien sisävesien saastumista koskevat toimintaohjeet, VIITTAAVAT Euroopan talouskomission 42. ja 44. istunnossaan tekemiin päätöksiin I (42) ja I (44) ja ETYKrin ympäristökokouksen (Sofia, Bulgaria, 16. lokakuuta — 3. marraskuuta 1989) tuloksiin, ja KOROSTAVAT, että jäsenvaltioiden välinen yhteistyö valtioiden rajojen yli ulottuvien vesistöjen suojelun ja käytön alalla on ensisijaisesti toteutettava tekemällä sopimuksia samaan vesistöön rajoittuvien maiden välillä, erityisesti silloin kun tällaisia sopimuksia ei ole aiemmin tehty, OVAT SOPINEET seuraavaa:







1 artikla

Määritelmät

Tässä yleissopimuksessa

1. ’valtioiden rajojen yli ulottuvilla vesistöillä’ tarkoitetaan vesistöjä ja pohjavesiä, jotka muodostavat kahden tai useamman valtion välisen rajan, ylittävät nämä rajat tai sijaitsevat näillä rajoilla; kun valtioiden välisen rajan ylittävä joki laskee mereen muodostamatta suistoa, sen raja muodostetaan vetämällä suora viiva joen suun läpi niiden kohtien välistä, johon laskuvesi ulottuu joen rannoilla;

2. ’rajojen yli ulottuvalla vaikutuksella’ tarkoitetaan merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia, joita yhden osapuolen lainkäyttövallan alaisella alueella kokonaan tai osittain tapahtuvan ihmistoiminnan aiheuttama muutos valtioiden yli ulotuvan vesistön tilassa aiheuttaa toisen osapuolen lainkäyttövallan alaisella alueella. Tällaisiin ympäristövaikutuksiin kuuluvat vaikutukset ihmisen terveyteen ja turvallisuuteen, kasvillisuuteen, eläimistöön, maaperään, ilmaan, veteen, ilmastoon, maisemaan ja historiallisiin muisto- merkkeihin ja muihin rakennelmiin tai usean tällaisen tekijän yhteisvaikutukset; niihin kuuluvat myös näiden tekijöiden muutoksesta johtuvat kulttuuriperintöön tai sosioekonomisiin oloihin kohdistuvat vahingot;

3. ’osapuolella’ tarkoitetaan tämän yleissopimuksen sopimuspuolta, jollei asiayhteydestä toisin ilmene;

4. ’rantavaltio-osapuolella’ tarkoitetaan osapuolia, joiden alue rajoittuu samoihin valtioiden rajojen yli ulottuviin vesistöihin;

5. ’yhteiselimellä’ tarkoitetaan kaikkia rantavaltio-osa- puolten kahden- tai monenkeskisiä ►C1 komissioita ◄ tai muita asianmukaisia hallinnollisia yhteistyöelimiä;

6. ’vaarallisilla aineilla’ tarkoitetaan aineita, jotka ovat myrkyllisiä, syöpää aiheuttavia, perimää muuttavia, kehityshäiriöitä aiheuttavia tai biologisesti kertyviä, erityisesti jos ne ovat pysyviä;

7. ”paras käytettävissä oleva teknologia” (määritelmä esitetään tämän yleissopimuksen liitteessä I).







I OSA

KAIKKIIN OSAPUOLIIN SOVELLETTAVAT MÄÄRÄYKSET

2 artikla

Yleiset määräykset

1. Osapuolet toteutettavat kaikki aiheelliset toimenpiteet rajojen yli ulottuvien vaikutuksien ehkäisemiseksi, rajoittamiseksi ja vähentämiseksi.

2. Osapuolet toteutettavat erityisesti kaikki aiheelliset toimenpiteet:

a) ehkäistääkseen, rajoittaakseen ja vähentääkseen vesien saastumista, jonka vaikutukset ulottuvat tai saattavat ulottua rajojen yli;

b) varmistaakseen, että valtioiden rajojen yli ulottuvia vesistöjä käytetään siten, että taataan luontoa säästävä ja järkevä vesien käyttö, säilytetään vesivarat ja suojellaan ympäristöä;

c) varmistaakseen, että valtioiden rajojen yli ulottuvia vesistöjä käytetään järkevästi ja tasapuolisesti, ottaen erityisesti huomioon se, että ne ylittävät rajoja, kun on kyseessä toiminta, johon liittyy tai saattaa liittyä rajan yli ulottuvia vaikutuksia;

d) säilyttääkseen ekosysteemit ja tarpeen vaatiessa palauttaakseen niiden tilan ennalleen.

3. Vesien saastumisen ehkäisemiseen, rajoittamiseen ja vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet kohdistetaan mahdollisuuksien mukaan saastumisen lähteeseen.

4. Nämä toimenpiteet eivät saa siirtää saastumista suoraan tai epäsuorasti ►C1 muille ympäristöalueille ◄ .

5. Kun osapuolet toteutettavat tämän artiklan 1 ja 2 kohdissa tarkoitettuja toimenpiteitä, ne noudattavat seuraavia periaatteita:

a) varovaisuusperiaate, jonka mukaan ne eivät lykkää sellaisten toimenpiteiden toteuttamista, joiden tarkoituksena on estää vaarallisten aineiden päästön vaikutukset rajojen yli, sillä perusteella, ettei tieteellisissä tutkimuksissa ole täysin osoitettu syysuhdetta näiden aineiden ja mahdollisen rajojen yli ulottuvan vaikutuksen välillä;

b) saastuttaja maksaa -periaatetta, jonka mukaan ►C1 pilaaja ◄ vastaa saastumisen ehkäisemisen, rajoittamisen ja vähentämisen aiheuttamista kustannuksista;

c) vesivaroja käytetään nykyisen sukupolven tarpeiden mukaan vaarantamatta tulevien sukupolvien mahdollisuutta tyydyttää omat tarpeensa.

6. Rantavaltio-osapuolet toimivat yhteistyössä tasavertaisuuden ja vastavuoroisuuden pohjalta erityisesti tekemällä kahden- ja monenkeskisiä sopimuksia kehittääkseen yhdenmukaiset toimintalinjat, ohjelmat ja suunnitelmat, joita voidaan soveltaa kaikkiin tai osaan asianomaisista vesialueista, ja joiden tavoitteena on ehkäistä, rajoittaa ja vähentää rajojen yli ulottuvaa vaikutusta sekä suojella valtioiden yli ulottuvien vesistöjen ympäristöä tai sitä ympäristöä, johon nämä vesistöt vaikuttavat, meret mukaan lukien.

7. Tämän yleissopimuksen soveltaminen ei saa aiheuttaa ympäristön tilan huononemista eikä rajojen yli ulottuvan vaikutuksen lisääntymistä.

8. Tämän yleissopimuksen määräykset eivät vaikuta osapuolien oikeuteen toteuttaa ja soveltaa yksin tai yhdessä tiukempia toimia kuin tässä yleissopimuksessa määrätyt.

3 artikla

Saastumisen ehkäiseminen, rajoittaminen ja vähentäminen

1. Rajojen yli ulottuvan vaikutuksen ehkäisemiseksi, rajoittamiseksi ja vähentämiseksi osapuolet kehittävät, toteuttavat ja soveltavat asianmukaisia oikeudellisia, hallinnollisia, taloudellisia, rahoituksellisia ja teknisiä toimenpiteitä pyrkien yhtenäistämään niitä mahdollisimman paljon, jotta erityisesti:

a) vältettäisiin, rajoitettaisiin ja vähennettäisiin ►C1 pilaavaa ◄ päästöä niiden lähteellä erityisesti soveltamalla vähän saastuttavia tai saastuttamattomia tekniikoita;

b) ►C1 suojeltaisiin rajojen yli ulottuvia vesistöjä pistekuormituksen aiheuttamalta pilaantumiselta määräämällä jätevesien johtamiselle toimivaltaisen kansallisen viranomaisen lupa sekä valvomalla ja tarkastamalla sen noudattamista ◄

c) jätevesien päästöjen luvanvaraiset määrät perustuisivat parhaaseen käytettävissä olevaan vaarallisten aineiden päästöihin sovellettavaan teknologiaan;

d) annettaisiin tiukempia määräyksiä, tietyissä tapauksissa jopa kieltoja, kun niiden vesien laatu tai ekosysteemi, joihin jätevedet päästetään, niin vaatii;

e) yhdyskuntajätevesiin sovellettaisiin vähintään biologista tai vastaavaa käsittelyä, jota lisätään asteittain tarvittaessa;

f) toteutettaisiin aiheelliset toimenpiteet teollisuus- tai yhdyskuntalähteistä peräisin olevien ravinnepäästöjen vähentämiseksi esimerkiksi käyttämällä parhainta saatavissa olevaa teknologiaa;

g) toteutettaisiin ja sovellettaisiin aiheellisia toimenpiteitä ja parhaiten ympäristöä suojelevia käytäntöjä ►C1 hajakuormituslähteistä peräisin olevien ravinteiden ja vaarallisten aineiden päästöjen vähentämiseksi erityisesti silloin, kun ◄ pääasiallinen lähde on maatalous (parhaiten ympäristöä suojelevien menetelmien toteuttamisen pääperiaatteet esitetään tämän yleissopimuksen liitteessä II);

h) ryhdyttäisiin arvioimaan ympäristövaikutusta ja käytettäisiin myös muita arviointimenetelmiä;

i) kannustettaisiin vesivarojen kestävää käyttöä, myös ottamalla siinä huomioon ekosysteemit;

j) kehitettäisiin ►C1 valmiussuunnittelua ◄ ;

k) ryhdyttäisiin erityistoimiin pohjaveden saastumisen ehkäisemiseksi;

l) minimoitaisiin onnettomuuksien aiheuttama saastu- misvaara.

2. Tätä varten kukin osapuoli vahvistaa parhaimman käytettävissä olevan teknologian avulla ►C1 pistekuormituslähteistä ◄ pintavesiin laskettavien jätevesien enimmäismäärät; näitä enimmäismääriä sovelletaan nimenomaisesti niihin teollisuuden sektoreihin tai aloihin, joista vaarallisten aineiden päästöt tulevat. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin aiheellisiin toimenpiteisiin ►C1 piste- tai hajakuormituslähteistä ◄ peräisin olevien vaarallisten aineiden vesistöihin päästämisen ehkäisemiseksi, rajoittamiseksi ja vähentämiseksi voi kuulua myös tällaisten aineiden täydellinen tai osittainen valmistus- tai käyttökielto. Näiden teollisuussektorien tai teollisuuden alojen sekä kyseeseen tulevien vaarallisten aineiden luettelot, jotka on laadittu tässä yleissopimuksessa tarkoitetulla alalla sovellettavien yleissopimusten tai kansainvälisten säännösten yhteydessä, otetaan huomioon.

3. Lisäksi kukin osapuoli vahvistaa tarvittaessa veden laatua koskevat tavoitteet ja määrää arviointiperiaatteita veden laadulle, jotta rajojen yli ulottuvaa vaikutusta voitaisiin ehkäistä, rajoittaa ja vähentää. Yleisiä ohjeita näiden tavoitteiden ja arviointiperiaatteiden määrittelemiseksi esitetään tämän yleissopimuksen liitteessä III. Osapuolet ajantasaistavat tarvittaessa tämän liitteen.

4 artikla

Valvonta

Osapuolet ottavat käyttöön ohjelmia valtioiden rajojen yli ulottuvien vesistöjen tilan valvomista varten.

5 artikla

Tutkimus ja kehitystyö

Osapuolet tekevät yhdessä tutkimus- ja kehitystyötä tehokkaiden tekniikoiden kehittämiseksi rajojen yli ulottuvan vaikutuksen ehkäisemiseksi, rajoittamiseksi ja vähentämiseksi. Tätä varten ne aloittavat tai tarvittaessa tehostavat erityisiä tutkimusohjelmia kahden- ja/tai monenkeskiseltä pohjalta ottaen huomioon kansainvälisissä asiantuntijalaitoksissa meneillään olevat tutkimukset. Näiden erityisten tutkimusten tavoitteena on erityisesti:

a) kehittää vaarallisten aineiden myrkyllisyyden ja ►C1 pilaantumista aiheuttavien aineiden ◄ vahingollisuuden arviointimenetelmiä;

b) parantaa tietoa ►C1 pilaantumista aiheuttavien aineiden ◄ esiintymisestä, jakautumisesta ja ympäristövaikutuksista sekä niissä vaikuttavista prosesseista;

c) kehittää ja soveltaa ympäristöä säästäviä tekniikoita, tuotantomenetelmiä ja kulutustapoja;

d) poistaa asteittain käytöstä ja/tai korvata muilla aineilla aineet, joilla saattaa olla rajojen yli ulottuvia vaikutuksia;

e) kehittää ympäristöä säästäviä vaarallisten aineiden hävittämismenetelmiä;

f) suunnitella erityismenetelmiä valtioiden rajojen yli ulottuvien vesistöjen tilan parantamiseksi;

g) suunnitella ympäristöä säästäviä ►C1 vesirakenteita ◄ ja vesien säännöstelytekniikoita;

h) ryhtyä rajojen yli ulottuvasta vaikutuksesta johtuvien aineellisten ja taloudellisten vahinkojen arvioimiseen.

Osapuolet ilmoittavat toisilleen näiden tutkimusohjelmien tulokset tämän yleissopimuksen 6 artiklan mukaisesti.

6 artikla

Tiedottaminen

Osapuolet ryhtyvät mahdollisimman pian mahdollisimman laajaan tiedonvaihtoon tämän yleissopimuksen määräyksissä tarkoitetuissa asioissa.

7 artikla

Vastuukysymykset

Osapuolet tukevat asianmukaisia kansainvälisiä pyrkimyksiä vastuukysymyksiä koskevien sääntöjen, arviointiperiaatteiden ja menetelmien laatimiseksi.

8 artikla

Tietosuoja

Tämän yleissopimuksen määräykset eivät vaikuta osapuolten oikeuksiin tai velvollisuuksiin suojella kansallisen lainsäädäntönsä ja sovellettavien ylikansallisten sääntöjen mukaisesti teollisuus- tai kauppasalaisuuksiin liittyviä tietoja, henkinen omaisuus mukaan lukien, tai kansallista turvallisuutta.







II OSA

RANTAVALTIO-OSAPUOLIIN SOVELLETTAVAT SÄÄNNÖKSET

9 artikla

Kahden- ja monenkeskinen yhteistyö

1. Rantavaltio-osapuolet tekevät tasa-arvoisuuteen ja vastavuoroisuuteen perustuvia kahden- tai monenkeskisiä sopimuksia tai ryhtyvät muihin järjestelyihin, jos sopimuksia ei vielä ole, tai mukauttavat tarvittaessa olemassa olevia sopimuksia tämän yleissopimuksen perusperiaatteiden kanssa ristiriidassa olevien kohtien poistamiseksi, määritelläkseen keskinäiset suhteensa ja noudatettavan menettelyn rajojen yli ulottuvan vaikutuksen ehkäisemistä, rajoittamista ja vähentämistä koskevissa asioissa. Rantavaltio-osapuolet määrittelevät yhteistyön kohteena olevan vesialueen tai sen osan (osat). Nämä sopimukset tai järjestelyt kattavat tässä yleissopimuksessa tarkoitetut olennaiset asiat sekä muut mahdolliset asiat, joiden osalta rantavaltio-osapuolet pitävät mahdollisesti tarpeellisena olla yhteistyössä.

2. Tämän artiklan 1 kohdassa mainituissa sopimuksissa tai järjestelyissä määrätään yhteisten elinten perustamisesta. Ottaen huomioon, että olemassa olevia asianomaisia sopimuksia tai järjestelyjä noudatetaan edelleen, näiden yhteisten elinten tehtäviksi määrätään erityisesti:

a) kerätä, koota yhteen ja arvioida tietoja sellaisten ►C1 pilaantumista aiheuttavien aineiden ◄ tunnistamiseksi, jotka voivat vaikuttaa rajojen yli;

b) laatia yhteisiä veden laadun ja määrän valvontaohjelmia;

c) laatia luetteloita ja vaihtaa tietoja tämän artiklan 2 a kohdassa tarkoitetuista ►C1 pilaantumista aiheuttavista lähteistä ◄ ;

d) asettaa jätevesille päästörajat ja arvioida saastumisen torjuntaohjelmien tehokkuus;

e) määritellä yhteiset vedenlaatutavoitteet ja arviointiperiaatteet ottaen huomioon tämän yleissopimuksen 3 artiklan 3 kohdan määräykset ja ehdottaa aiheellisia toimenpiteitä veden laadun säilyttämiseksi ja tarvittaessa sen parantamiseksi;

f) ►C1 toteuttaa yhtenäisiä toimintaohjelmia niin pistekuormituksen (esimerkiksi yhdyskunnista tai teollisuudesta) kuin hajakuormituksenkin (erityisesti maatalous) vähentämiseksi; ◄

g) perustaa varoitus- ja hälytysjärjestelmiä;

h) toimia foorumina tietojenvaihdolle vesien käytöstä ja siihen liittyvistä olemassa olevista ja suunnitelluista laitoksista, joilla saattaa olla rajojen yli ulottuvia vaikutuksia;

i) edistää tietojenvaihtoa parhaasta saatavilla olevasta teknologiasta ja yhteistyötä sen suhteen tämän yleissopimuksen 13 artiklan määräysten mukaiseti sekä edistää yhteistyötä tieteellisten tutkimusohjelmien puitteissa;

j) osallistua valtioiden rajojen yli ulottuvien vesistöjen aiheuttamien ympäristövaikutuksien tutkimiseen asiaa koskevien kansainvälisten määräysten mukaisesti.

3. Jos jokin tämän yleissopimuksen osapuolena oleva rannikkovaltio kärsii suoraan ja merkittävästi rajojen yli ulottuvasta vaikutuksesta, rantavaltio-osapuolet voivat, jos kaikki ovat yhtä mieltä, kutsua tämän rannikkovaltion osallistumaan sopivalla tavalla näiden valtioiden ►C1 rantavaltio-osapuolten perustamien yhteisten monenkeskisten elinten toimintaan ◄ .

4. Tässä yleissopimuksessa tarkoitetut yhteiset elimet kehottavat rannikkovaltioiden perustamia yhteisiä elimiä, joiden tarkoituksena on suojella suoraan rajojen yli ulottuvan vaikutuksen alaiseksi joutunutta merialuetta, yhteistyöhön toimintansa yhtenäistämiseksi ja rajojen yli ulottuvan vaikutuksen ehkäisemiseksi, rajoittamiseksi ja vähentämiseksi.

5. Jos samalla ►C1 vesistöalueella ◄ toimii kaksi tai useampia yhteisiä elimiä, nämä pyrkivät sovittamaan toimintansa yhteen tehostaakseen tällä alueella rajojen yli ►C1 ulottuvien vaikutusten ◄ päästöjen ehkäisemistä, rajoittamista ja vähentämistä.

10 artikla

Neuvottelut

Rantavaltio-osapuolten kesken järjestetään neuvottelutilaisuuksia vastavuoroisuuden, vilpittömyyden ja hyvien naapuruussuhteiden perustalta, jos jokin osapuoli sitä pyytää. Näiden neuvotteujen tarkoituksena on edistää yhteistyötä tässä yleissopimuksessa tarkoitetuissa asioissa. Neuvottelut käydään tämän yleissopimuksen 9 artiklaa soveltamalla perustetun yhteisen elimen välityksellä silloin, kun sellainen on olemassa.

11 artikla

Yhteinen valvonta ja arviointi

1. Rantavaltio-osapuolet perustavat ja soveltavat tämän yleissopimuksen 9 artiklassa määrätyn yleisen yhteistyön tai erityisjärjestelyjen puitteissa yhteisiä ohjelmia valvoakseen rajojen yli ulottuvien vesistöjen tilaa, tulvat ja jäidenlähtö mukaan lukien, sekä rajojen yli ulottuvia vaikutuksia.

2. Rantavaltio-osapuolet sopivat ►C1 pilaantumisparametreistä ja pilaantumista aiheuttavista aineista ◄ , joiden pitoisuuksia ja päästöjä rajojen yli ulottuviin vesistöihin valvotaan säännöllisesti.

3. Rantavaltio-osapuolet suorittavat säännöllisin väliajoin yhteisiä tai yhteensovitettuja arviointeja rajojen yli ulottuvien vesistöjen tilasta ja rajojen yli ulottuvien vaikutusten ehkäisemis-, rajoittamis- ja vähentämistoimenpiteiden tehokkuudesta. Arviointien tulokset julkistetaan tämän yleissopimuksen 16 artiklan määräysten mukaisesti.

4. Tätä varten rantavaltio-osapuolet yhdenmukaistavat säännöt niiden ohjelmien kehittämiseksi ja soveltamiseksi, jotka koskevat valvontaa, mittausmenetelmiä ja laitteistoja, käytettäviä analyysitekniikoita ja saatujen tietojen käsittelyä ja arviointia sekä ►C1 pilaantumista aiheuttavien aineiden päästöjen ◄ rekisteröintimene- telmiä.

12 artikla

Yhteinen tutkimus- ja kehittämistoiminta

Rantavaltio-osapuolet ryhtyvät tämän yleissopimuksen 9 artiklassa määrätyn yleisen yhteistyön tai erityisjärjestelyjen puitteissa erityisiin tutkimus- ja kehitystoimiin saavuttaakseen ja pitääkseen voimassa ne tavoitteet ja veden laatuvaatimukset, jotka ne ovat yhdessä päättäneet vahvistaa ja määrätä.

13 artikla

Tiedotustoiminta rantavaltio-osapuolten välillä

1. Rantavaltio-osapuolet ilmoittavat toisilleen tämän yleissopimuksen 9 artiklan mukaisesti tehtyjen sopimusten tai muiden asianmukaisten järjestelyjen puitteissa kohtuudella saatavissa olevat tiedot erityisesti:

a) valtioiden rajojen yli ulottuvien vesistöjen tilasta;

b) parhaan saatavissa olevan teknologian soveltamisessa ja hyödyntämisessä saavutetusta kokemuksesta ja tutkimus- ja kehitystyön tuloksista;

c) päästöjä ja valvontaa koskevista tiedoista;

d) rajan yli ulottuvan vaikutuksen ehkäisemiseksi, rajoittamiseksi ja vähentämiseksi tehdyistä ja suunnitelluista toimista;

e) toimivaltaisen viranomaisen tai asiasta vastaavan elimen antamista jätevesien päästöä koskevista luvista ja asetuksista.

2. Yhdenmukaistaakseen päästörajat rantavaltio-osapuolet tiedottavat toisilleen vastaavista kansallisista säännöksistään.

3. Jos jokin rantavaltio-osapuoli pyytää toiselta ranta- valtio-osapuolelta tietoja, joita ei ole saatavilla, jäkim- mäinen pyrkii täyttämään pyynnön, mutta voi asettaa ehdoksi, että pyynnön esittänyt osapuoli huolehtii näiden tietojen keräyksen ja tarvittaessa näiden tietojen käsittelyn aiheuttamista kohtuullisista kustannuksista.

4. Tämän yleissopimuksen soveltamiseksi rantavaltio- osapuolet helpottavat parhaimman teknologian vaihtoa edistäen erityisesti käytettävissä olevan teknologian kaupallista vaihtoa, teollisuuden suoria yhteyksiä ja yhteistyötä, mukaan lukien yhteisyritykset, sekä tiedon ja kokemuksen vaihtamista ja teknisen avun antamista. Lisäksi rantavaltio-osapuolet toteuttavat yhteisiä koulutusohjelmia ja järjestävät tarpeellisia seminaareja ja kokouksia.

14 artikla

Varoitus- ja hälytysjärjestelmät

Rantavaltio-osapuolet tiedottavat toisilleen viipymättä kaikista vaaratilanteista, joilla voi olla rajojen yli ulottuvia vaikutuksia. Ne luovat tarvittaessa ja käyttävät yhteensovitettuja tai yhteisiä tiedotus-, varoitus- ja hälytysjärjestelmiä hankkiakseen ja välittääkseen tietoja. Näissä järjestelmissä käytetään yhteensopivia tiedonsiirto- ja käsittelymenetelmiä ja -laitteita, joista rantavaltio-osapuolet sopivat. Rantavaltio-osapuolet ilmoittavat toisilleen tätä varten nimetyt toimivaltaiset viranomaiset tai yhteyselimet.

15 artikla

Keskinäinen avunanto

1. Vaaratilanteissa rantavaltio-osapuolet auttavat toisiaan pyynnöstä tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti kehitettävien menettelytapojen mukaisesti.

2. Rantavaltio-osapuolet määrittelevät yhteisesti sopien keskinäisen avunannon menettelytavat ja päättävät niistä. Ne koskevat erityisesti seuraavia asioita:

a) avunannon johtamista, yhteensovittamista ja valvontaa;

b) pyynnön esittäneen osapuolen ►C1 paikalla ◄ tarjoamia välineitä ja palveluja, tarvittaessa rajamuodollisuuksien vähentäminen mukaan lukien;

c) järjestelyjä apua antavan osapuolen ja/tai sen henkilökunnan vastuuvapauden ja korvausten saamisen takaamiseksi, sekä tarvittaessa kolmannen osapuolen alueen kautta kulkemiseksi;

d) yksityiskohtaisia sääntöjä avunannon kustannusten maksamisesta.

16 artikla

Tiedottaminen yleisölle

1. Rantavaltio-osapuolet huolehtivat, että valtioiden rajojen yli ulottuvien vesistöjen tilaa, valtion rajojen yli ulottuvan vaikutuksen ehkäisemiseksi, rajoittamiseksi ja vähentämiseksi tehtyjä tai suunniteltuja toimenpiteitä ja niiden tehokkuutta koskevat tiedot ovat yleisön saatavilla. Tätä vaten rantavaltio-osapuolet huolehtivat siitä, että yleisön saatavilla on tiedot:

a) veden laatutavoitteista

b) tässä yhteydessä myönnetyistä luvista ja tätä varten täytettävistä edellytyksistä

c) valvontaa ja arviointia varten otettujen vesi- ja jätevesi- näytteiden tuloksista sekä tehtyjen tarkistusten tuloksista, joilla on tutkittu, missä määrin veden laatutavoitteet on saavutettu tai luvissa mainittuja määräyksiä on noudatettu.

2. Rantavaltio-osapuolet varmistavat, etä yleisö saa näitä tietoja nähtäväksi kohtuullisina aikoina ja maksuitta, ja ne asettavat yleisön käytettäväksi riittävästi välineitä, jotta yleisö voi saada ►C1 jäljennöksiä ◄ näistä tiedoista kohtuullista maksua vastaan.







III OSA

HALLINNOLLISET JA LOPPUMÄÄRÄYKSET

17 artikla

Osapuolten kokoukset

1. Osapuolet kutsutaan ensimmäiseen kokoukseen viimeistään vuoden kuluttua tämän yleissopimuksen voimaantulopäivästä. Sen jälkeen varsinaisia kokouksia pidetään joka kolmas vuosi tai työjärjestyksessä vahvistetuin lyhyemmin väliajoin. Osapuolet pitävät ylimääräisiä kokouksia, jos ne päättävät niin varsinaisessa kokouksessa tai jos jokin osapuoli esittää sitä kirjallisesti, ►C1 edellyttäen että vähintään kolmasosa osapuolista kannattaa ehdotusta, kun kuusi kuukautta on kulunut ◄ esityksen ilmoittamisesta kaikille osapuolille.

2. Osapuolet seuraavat kokouksissaan tämän yleissopimuksen soveltamista ja siinä tarkoituksessa:

a) tarkastelevat valtioiden rajojen yli ulottuvien vesistöjen suojelua ja käyttöä koskevia toimintalinjojaan ja menetelmiään tavoitteenaan parantaa edelleen näiden vesistöjen suojelua ja käyttöä;

b) tiedottavat toisilleen valtioiden rajojen yli ulottuvien vesistöjen suojelua ja käyttöä koskevien kahden- ja monenkeskisten sopimusten tai muiden järjestelyjen, joissa yksi tai useampi niistä on osapuolena, suunnittelusta ja soveltamisesta saamista kokemuksista;

c) pyytävät tarvittaessa ECE:n toimivaltaisten elinten sekä muiden kansainvälisten elinten tai tiettyjen toimivaltaisten komiteoiden apua kaikissa asioissa, jotka liittyvät tämän yleissopimuksen tavoitteiden toteuttamiseen;

d) käsittelevät ensimmäisessä kokouksessaan kokoustensa työjärjestyksen ja vahvistavat sen yksimielisesti;

e) käsittelevät ja vahvistavat tämän yleissopimuksen muutosehdotukset;

f) harkitsevat muita toimia, jotka voivat osoittautua tarpeellisiksi tämän yleissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja toteuttavat ne.

18 artikla

Äänioikeus

1. Jollei tämän artiklan 2 kohdan määräyksistä muuta johdu, tämän yleissopimuksen jokaisella osapuolella on yksi ääni.

2. Alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöt käyttävät omaan toimivaltaansa liittyvissä asioissa äänioikeuttaan siten, että niillä on ääniä yhtä paljon kuin niillä on jäsenvaltioita osapuolina tässä yleissopimuksessa. Nämä järjestöt eivät voi käyttää äänioikeuttaan, jos niiden jäsenvaltiot käyttävät omaansa, ja päinvastoin.

19 artikla

Sihteeristö

Euroopan talouskomission sihteeri hoitaa seuraavat sihteeristön tehtävät:

a) kokousten kokoonkutsuminen ja valmistelu

b) tämä yleissopimuksen määräyksiä sovellettaessa laadittujen kertomusten ja muiden tiedotusten toimittaminen osapuolille

c) osapuolten mahdollisesti määräämät muut tehtävät.

20 artikla

Liitteet

Tämän yleissopimuksen liitteet ovat erottamaton osa yleissopimusta.

21 artikla

Yleissopimuksen muuttaminen

1. Jokainen osapuoli voi esittää muutoksia tähän yleissopimukseen.

2. Yleissopimuksen muutosesitykset käsitellään osapuolten kokouksissa.

3. Yleissopimuksen muutosesitys jätetään kirjallisena Euroopan talouskomission sihteerille, joka toimittaa sen kaikille osapuolille vähintään yhdeksänkymmentä päivää ennen sitä kokousta, jossa se esitetään hyväksyttäväksi.

4. Osapuolten kokoukseen osallistuvat yleissopimuksen osapuolten edustajat hyväksyvät tämän yleissopimuksen muutokset yksimielisesti, ja muutokset tulevat voimaan ne hyväksyneiden yleissopimuksen osapuoliin nähden yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä siitä päivästä, jolloin kaksi kolmasosaa osapuolista on tallettanut muutoksia koskevan hyväksymiskirjansa talteenottajaksi määrätylle. Muutos tulee voimaan muihin osapuoliin nähden yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona asianomaiset osapuolet ovat tallettaneet muutoksia koskevat hyväksymiskirjansa.

22 artikla

Riitojen ratkaiseminen

1. Jos kahden tai useamman osapuolen välille syntyy riita tämän yleissopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta, ne pyrkivät ratkaisuun neuvottelemalla tai muulla hyväksymällään kiistojen ratkaisutavalla.

2. Allekirjoittaessaan, ratifioidessaan tai hyväksyessään tämän yleissopimuksen tai liittyessään siihen tai milloin tahansa sen jälkeen osapuolet voivat ilmoittaa kirjallisesti talteenottajalle, että ne hyväksyvät niiden riitojen osalta, joita ei ole ratkaistu tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja suhteessa toisiin saman velvoitteen hyväksyneisiin osapuoliin, pakolliseksi (pakollisiksi) kiistan ratkaisukeinoksi (ratkaisukeinoiksi) toisen tai molemmat seuraavista:

a) riidan alistaminen Kansainvälisen tuomioistuimen ratkaistavaksi

b) liitteessä IV selostetun menettelytavan mukainen välimiesmenettely.

3. Jos riidan osapuolet ovat hyväksyneet molemmat tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ratkaisukeinot, riita voidaan alistaa vain Kansainvälisen tuomioistuimen ratkaistavaksi, elleivät osapuolet toisin sovi.

23 artikla

Allekirjoittaminen

Tämä yleissopimus on avoinna allekirjoittamista varten Euroopan talouskomission jäsenvaltioille, talous- ja sosiaalineuvoston 28 päivänä maaliskuuta 1947 antaman 36(IV) päätöslauselman 8 kohdan mukaisesti valtioille, joilla on Euroopan talouskomissiossa neuvoa-antava asema, ja Euroopan talouskomissioon kuuluvien itsenäisten valtioiden muodostamille alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöille, joille jäsenvaltiot ovat siirtäneet toimivaltaa tämän yleissopimuksen tarkoittamilla aloilla, mukaan lukien sopimusten tekeminen näillä aloilla, Helsingissä 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 1992 ja sen jälkeen Yhdistyneiden Kansakuntien päämajassa New Yorkissa 18 päivään syyskuuta 1992 asti.

24 artikla

Talteenottaja

Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri toimii tämän yleissopimuksen talteenottajana.

25 artikla

Yleissopimuksen ratifioiminen ja hyväksyminen sekä siihen liittyminen

1. Allekirjoittajavaltiot ja alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöt ratifioivat tai hyväksyvät tämän yleissopimuksen.

2. Tämä yleissopimus on avoinna liittymistä varten 23 artiklassa tarkoitetuille valtioille ja järjestöille.

▼M1

3. Muut kuin tämän artiklan 2 kappaleessa tarkoitetut valtiot, jotka ovat Yhdistyneiden Kansakuntien jäseniä, voivat liittyä yleissopimukseen sopimuspuolten kokouksen hyväksynnän jälkeen. Kyseisten valtioiden on esitettävä liittymisasiakirjassaan tieto siitä, että sopimuspuolten kokous on antanut suostumuksen yleissopimukseen liittymiselle sekä päivämäärä, jolloin suostumus on saatu. Sopimuspuolten kokous ei ota käsittelyyn kyseisten Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenten liittymispyyntöjä ennen kuin tämä kappale on tullut voimaan kaikkien niiden valtioiden ja järjestöjen osalta, jotka olivat yleissopimuksen sopimuspuolia 28 päivänä marraskuuta 2003.

▼B

►M1 4. ◄ Kaikki tästä yleissopimuksesta johtuvat velvoitteet sitovat sellaisia 23 artiklassa tarkoitettuja järjestöjä, jotka ovat tämän yleissopimuksen osapuolia, vaikka mikään niiden jäsenvaltoista ei ole. Kun yksi tai useampi tällaisen järjestön jäsenvaltioista on tämän yleissopimuksen osapuoli, järjestö ja sen jäsenvaltiot sopivat tämän yleissopimuksen velvoitteista johtuvien tehtävien jaosta. Järjestö ja sen jäsenvaltiot eivät voi käyttää tästä yleissopimuksesta johtuvia oikeuksiaan samanaikaisesti.

►M1 5. ◄ Edellä 23 artiklassa tarkoitetut alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöt ilmoittavat ratifiointi-, hyväksymis* tai liittymisasiakirjoissaan toimivaltansa soveltamisalan tämän yleissopimuksen alaan kuuluvissa asioissa. Järjestöt ilmoittavat lisäksi talteenottajalle toimivaltansa merkittävistä muutoksista.

26 artikla

Voimaantulo

1. Tämä yleissopimus tulee voimaan yhdeksäntenä- kymmenentenä päivänä sen jälkeen kun kuudestoista ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymisasiakirja on talletettu.

2. ►C1 Alueellisen taloudellisen yhdentymisen jäsenvaltioiden tallettamiin 1 kohdassa tarkoitettuihin asiakirjoihin ei lueta tällaisen järjestön tallettamaa asiakirjaa. ◄

3. Edellä 23 artiklassa ►M1 tai 25 artiklan 3 kappaleessa ◄ tarkoitetun valtion tai järjestön osalta, joka ratifioi tai hyväksyy tämän yleissopimuksen tai liittyy siihen kuudennentoista ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymisasiakirjan tallettamisen jälkeen, tämä yleissopimus tulee voimaan yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun asianomainen valtio tai järjestö on tallettanut ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymisasiakirjansa.

27 artikla

Sopimuksen irtisanominen

Osapuolet voivat sanoa yleissopimuksen irti talteenottajalle tehtävällä kirjallisella ilmoituksella milloin tahansa kolmen vuoden kuluttua siitä, kun yleissopimus on tullut voimaan asianomaiseen osapuoleen nähden. Irtisanominen tulee voimaan yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun talteenottaja on saanut siitä ilmoituksen.

28 artikla

Todistusvoimaiset kielitoisinnot

Tämän yleissopimuksen alkuperäiskappale, jonka englannin-, ranskan- ja venäjänkieliset toisinnot ovat yhtä todistusvoimaisia, talletetaan Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin huostaan.

Tämän vakuudeksi allekirjoittajat siihen asianmukaisesti valtuutettuina, ovat allekirjoittaneet tämä yleissopimuksen.

Tehty Helsingissä 17 päivänä maaliskuuta 1992.

Liite I

ILMAISUN ”PARAS KÄYTETTÄVISSÄ OLEVA TEKNIIKKA” MÄÄRITTELY

1. Ilmaisulla ’paras käytettävissä oleva tekniikka’ tarkoitetaan menetelmien, laitteistojen tai käyttöteknii-koiden viimeisintä kehitysastetta. Ilmaisu osoittaa, että tietty toimenpide soveltuu käytännössä päästöjen ja jätteiden määrien rajoittamiseen. Arvioitaessa menetelmien, laitteistojen ja käyttötekniikoiden soveltuvuutta yleisesti ottaen tai erityistapauksissa on otettava huomioon erityisesti:

a) vastaavat menetelmät, laitteistot ja ►C1 viime aikoina ◄ on saatu hyviä tuoreita kokemuksia

b) tekniikan edistysaskelet ja tieteen saavutukset

c) asianomaisen tekniikan taloudellinen edullisuus

d) täytäntöönpanoa koskevat määräajat uusissa ja olemassa olevissa laitoksissa

e) kyseeseen tulevien päästöjen ja jätevesien laatu ja määrä

f) vähän saastuttavat tai jätteitä aiheuttamattomat tekniikat.

2. Tästä seuraa, että ”paras käytettävissä oleva tekniikka” tiettyä menetelmää varten muuttuu ajan mittaan tekniikan ja tieteen kehityksen sekä taloudellisten ja yhteiskunnallisten muutosten myötä.

Liite II

▼C1

YMPÄRISTÖN KANNALTA PARHAAN KÄYTÄNNÖN SUUNTAVIIVOJA

▼B

1. Valittaessa ►C1 ympäristön kannalta parhaan käytännön ◄ huomioon ottavien toimien yhdistelmää yksittäisiä tapauksia varten harkitaan seuraavassa lueteltuja toimia asteittain:

a) tiedottaminen yleisölle ja käyttäjille ja heidän valistamisensa niistä seurauksista, joita ympäristölle aiheutuu tiettyjen toimintojen ja tiettyjen tuotteiden valinnasta ja näiden tuotteiden käyttämisestä ja hävittämisestä

b) ympäristöä säästäviä menettelytapoja koskevien, tuotteen koko elinkaaren kattavien sääntöjen laatiminen ja soveltaminen

c) etiketit, joissa annetaan käyttäjälle tietoa tuotteeseen ja sen käyttöön ja hävittämiseen liittyvistä ympäristöriskeistä

d) yleisön käyttöön asetettavat keräysjärjestelyt ja jätteiden hävittämisjärjestelmät

e) kierrätys, talteenotto ja uusiokäyttö

f) taloudellisten ohjauskeinojen käyttö toimintoihin, tuotteisiin tai tuoteryhmiin

g) lupajärjestelmä, johon liittyvät rajoitus- tai kieltomahdollisuudet.

2. Määriteltäessä, minkä toimenpiteiden yhdistelmä on ympäristön kannalta ►C1 parasta käytäntöä ◄ yleisesti tai yksittäistapauksissa, on otettava huomioon erityisesti:

a) ympäristöriskit, joita aiheuttavat

i) tuote

ii) tuotteen valmistus

iii) tuotteen käyttö

iv) tuotteen hävittäminen

b) menetelmien tai aineiden korvaaminen vähemmän ►C1 pilaantumista aiheuttavilla ◄ menetelmillä tai aineilla

c) käytön laajuus

d) korvaavien aineiden tai toimintojen ympäristölle mahdollisesti tuottamat edut tai aiheuttamat haitat

e) tiedon lisääntyminen ja tieteen kehitys

f) täytäntöönpanoa koskevat määräajat

g) yhteiskunnalliset ja taloudelliset vaikutukset.

3. Tästä seuraa, että ympäristön kannalta ►C1 paras käytäntö tietyn saastelähteen osalta muuttuu ◄ muuttuvat ajan mittaan teknisen ja tieteellisen kehityksen sekä taloudellisten ja yhteiskunnallisten muutosten myötä.

Liite III

SUUNTAVIIVAT VEDEN LAATUTAVOITTEIDEN JA LAADUN ARVIOINTIPERUSTEIDEN MÄÄRITTELEMISEKSI

Veden laatutavoitteissa ja laadun arviointiperusteissa

a) otetaan huomioon tavoite säilyttää veden laatu ja tarvittaessa parantaa sitä

b) pyritään keskimääräiseen, erityisesti vaarallisten aineiden aiheuttaman ►C1 kuormituksen ◄ vähentämiseen tietylle tasolle tietyssä ajassa

c) otetaan huomioon erityiset veden laatuvaatimukset (esimerkiksi raakaveden käyttäminen juomavetenä ja kastelu)

d) otetaan huomioon herkästi ►C1 pilaantuvia ◄ ja erityistä suojelua tarvitsevia vesiä ja niiden ympäristöä koskevat erityisvaatimukset (esimerkiksi järvet ja pohjavedet)

e) käytetään ekologisia luokittelumenetelmiä ja kemiallisia tunnuslukuja veden laadun säilyttämiseksi ja parantamisen seuraamiseksi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä

f) otetaan huomioon, missä määrin päästörajoihin perustuvat tavoitteet on saavutettu ja ylimääräisiä suojelutoimia, jotka voivat olla tarpeen yksittäistapauksissa, on toteutettu.

Liite IV

VÄLIMIESMENETTELY

1. Kun riita saatetaan välimiesmenettelyssä ratkaistavaksi tämän yleissopimuksen 22 artiklan 2 kohdan nojalla, osapuoli (osapuolet) ilmoittaa (ilmoittavat) sihteeristölle välimiesmenettelyyn saatettavan asian mainiten erityisesti ne tämän yleissopimuksen artiklat, joiden tulkinta tai soveltaminen on riidan aihe. Sihteeristö ilmoittaa saamansa tiedot kaikille tämän yleissopimuksen osapuolille.

2. Välimiesoikeudessa on kolme jäsentä. Välimiesmenettelyä pyytävä osapuoli (osapuolet) ja sen toinen osapuoli (toiset osapuolet) nimeävät kumpikin yhden välimiestuomarin, ja näin nimetyt kaksi välimies- tuomaria nimeävät yhteisellä päätöksellä kolmannen välimiestuomarin, joka toimii välimiesoikeuden puheenjohtajana. Viimeksi mainittu ei saa olla minkään kiistaosapuolen kansalainen, asua vakituisesti minkään kiistaosapuolen alueella, olla minkään kiistaosapuolen palveluksessa eikä hänellä saa olla mitään aikaisempaa osuutta tutkittavan asian käsittelyssä.

3. Jos välimiesoikeuden puheenjohtajaa ei ole nimetty kahden kuukauden kuluessa toisen välimiestuomarin nimeämisestä, Euroopan talouskomission sihteeri nimeää puheenjohtajan yhden kiistan osapuolen pyynnöstä seuraavien kahden kuukauden kuluessa.

4. Jos jokin riidan osapuolista ei nimeä välimiestuomaria kahden kuukauden kuluessa kanteen esittämisestä, toinen osapuoli voi ilmoittaa tästä Euroopan talouskomission sihteerille, joka nimeää välimiesoikeuden puheenjohtajan seuraavien kahden kuukauden kuluessa. Välimiesoikeuden puheenjohtaja kehottaa heti osapuolta, joka ei ole nimennyt välimiestuomaria, tekemään sen kahden kuukauden kuluessa. Jos tämä osapuoli ei nimeä välimiestuomaria tässä ajassa, puheenjohtaja ilmoittaa asiasta Euroopan talouskomission sihteerille, joka suorittaa nimeämisen seuraavien kahden kuukauden kuluessa.

5. Välimiesoikeus tekee päätöksensä kansainvälisen oikeuden ja tämän yleissopimuksen määräysten perusteella.

6. Tämän liitteen määräysten mukaisesti perustetut välimiesoikeudet hyväksyvät omat menetteytapasääntönsä.

7. Välimiesoikeuden päätökset, niin menettelytapoja kuin asiaa koskevat, tehdään enemmistöpäätöksinä.

8. Välimiesoikeus voi ryhtyä kaikkiin asiaankuuluviin toimiin tosiasioiden selvittämiseksi.

9. Riidan osapuolet helpottavat välimiesoikeuden työtä ja erityisesti tekevät parhaansa:

a) toimittaakseen välimiesoikeudelle kaikki aiheelliset asiakirjat ja tiedot ja antaakseen sen käytettäväksi kaikki tarpeelliset välineet

b) antaakseen välimiesoikeudelle tarvittaessa mahdollisuuden kuulla todistajia tai asiantuntijoita.

10. Osapuolet ja välimiestuomarit käsittelevät luottamuksellisina kaikkia välimiesmenettelyn aikana luottamuksellisesti saamiaan tietoja.

11. Välimiesoikeus voi jonkin osapuolen pyynnöstä suositella turvaamistoimenpiteitä.

12. Jos jokin riidan osapuolista ei saavu välimiesoikeuteen tai esitä perustelukeinojaan, toinen osapuoli voi pyytää välimiesoikeutta jatkamaan työtään ja antamaan lopullisen päätöksensä. Osapuolen poissaolo tai perustelukeinojen esittämättä jättäminen ei estä välimiesmenettelyn jatkamista.

13. Välimiesoikeus voi tutkia riidan kohteeseen suoraan liittyviä vastakanteita ja antaa niistä päätöksen.

14. Riidan osapuolet vastaavat yhtä suurin osuuksin välimiesoikeuden kuluista sen jäsenten palkkiot mukaan lukien, jollei välimiesoikeus syistä toisin päätä. Välimiesoikeus kirjaa kaikki kulunsa ja esittää niistä selvityksen osapuolille.

15. Tämän yleissopimuksen osapuolet, joiden riidan kohteeseen liittyviin laillisiin etuihin riidassa annettava päätös voi vaikuttaa, voivat osallistua välimiesmenettelyyn välimiesoikeuden suostumuksella.

16. Välimiesoikeus antaa päätöksensä kuukauden kuluessa perustamisestaan, jollei se katso tarpeelliseksi pidentää tätä määräaikaa. Määräajan pidennys ei saisi ylittää viittä kuukautta.

17. Välimiesoikeuden päätös perustellaan. Päätös on lopullinen ja sitoo kaikkia osapuolia. Välimiesoikeus ilmoittaa päätöksen osapuolille ja sihteeristölle. Sihteeristö välittää saamansa tiedot tämän yleissopimuksen kaikille osapuolille.

18. Osapuoli voi saattaa osapuolten välille päätöksen tulkinnasta tai toimeenpanosta syntyneen riidan ratkaistavaksi päätöksen tehneessä välimiesoikeudessa tai jos asiaa ei voida saada sen käsiteltäväksi, toisessa välimiesoikeudessa, joka kootaan tätä tarkoitusta varten samalla tavalla kuin edellinen välimiesoikeus.

LIITE II

Yhteisön julistus valtioiden rajat ylittävien jokien ja useamman kuin yhden valtion alueelle ulottuvien järvien suojelua ja käyttöä koskevan yleissopimuksen 25 artiklan 4 kohdasta

ottaen huomioon toimivaltansa ulottuvuutta koskevan valtioiden rajat ylittävien jokien ja useamman kuin yhden valtion alueelle ulottuvien järvien suojelua ja käyttöä koskevan yleissopimuksen 25 artiklan 4 kohdan,

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti ja valtioiden rajat ylittävien jokien ja useamman kuin yhden valtion alueelle ulottuvien järvien suojelusta ja käytöstä tehdyn yleissopimuksen kattamilla aloilla voimassa olevan yhteisön lainsäädännön, erityisesti jäljempänä lueteltujen oikeudellisten välineiden perusteella yhteisöllä on asiassa toimivalta kansainvälisellä tasolla. Myös Euroopan yhteisön jäsenvaltioilla on kansainvälisellä tasolla toimivalta, joka käsittää myös valtioiden rajat ylittävien jokien ja useamman kuin yhden valtion alueelle ulottuvien järvien suojelusta ja käytöstä tehdyn yleissopimuksen kattamat alat.

Edellä mainitut oikeudelliset välineet ovat:

— neuvoston direktiivi 75/440/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1975, jäsenvaltioissa juomaveden valmistamiseen tarkoitetun pintaveden laatuvaatimuksia ( 1 ),

— neuvoston direktiivi 76/160/ETY, annettu 8 päivänä joulukuuta 1975, uimaveden laadusta ( 2 ),

— neuvoston direktiivi 76/464/ETY, annettu 4 päivänä toukokuuta 1976, tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta ( 3 ),

— neuvoston direktiivi 78/176/ETY, annettu 20 päivänä helmikuuta 1978, titaanidioksiditeollisuuden jätteistä ( 4 ),

— neuvoston direktiivi 78/659/ETY, annettu 18 päivänä heinäkuuta 1978, suojelusta ja parantamista edellyttävien makeiden vesien laadusta kalojen elämän turvaamiseksi ( 5 ),

— neuvoston direktiivi 79/869/ETY, annettu 9 päivänä lokakuuta 1979, jäsenvaltioissa sovellettavista juomaveden valmistamiseen tarkoitetun pintaveden määritysmenetelmistä ja näytteenotto- ja analysointitiheydestä ( 6 ),

— neuvoston direktiivi 80/68/ETY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1979, pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta ( 7 ),

— neuvoston direktiivi 80/778/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1980, juomaveden laadusta ( 8 ),

— neuvoston direktiivi 82/176/ETY, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1982, kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista ( 9 ),

— neuvoston direktiivi 82/883/ETY, annettu 3 päivänä joulukuuta 1982, menettelytavoista titaanioksiditeollisuuden jätteiden vaikutuksen alaisena olevien ympäristöjen valvomiseksi ja tarkkailemiseksi ( 10 ),

— neuvoston direktiivi 83/513/ETY, annettu 26 syyskuuta 1983, kadmiumpäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista ( 11 ),

— neuvoston direktiivi 84/156/ETY, annettu 8 päivänä maaliskuuta 1984, muiden alojen kuin kloorialkali- elektrolyysiteollisuuden elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista ( 12 ),

— neuvoston direktiivi 84/491/ETY, annettu 9 päivänä lokakuuta 1984, heksakloorisykloheksaanipäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista ( 13 ),

— neuvoston direktiivi 86/280/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1986, direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien vaarallisten aineiden raja-arvoista ja laatutavoitteista ( 14 ),

— neuvoston direktiivi 88/347/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1988, direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista annetun direktiivin 86/280/ETY liitteen II muuttamisesta ( 15 ),

— neuvoston direktiivi 90/415/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1990, direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista annetun direktiivin 86/280/ETY liitteen II muuttamisesta ( 16 ),

— neuvoston direktiivi 91/271/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1991, yhdyskuntajätevesien käsittelystä ( 17 ),

— neuvoston direktiivi 91/676/ETY, annettu 12 päivänä joulukuuta 1991, vesien suojelusta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta ( 18 ).

Yhteisön ympäristöpolitiikan toteuttamisen edellytyksenä on, että tätä luetteloa voidaan muuttaa voimassa olevia tekstejä muuttamalla tai kumoamalla tai antamalla uusia tekstejä.