02015R2447 — FI — 29.12.2015 — 000.002

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.





Oikaisu









▼B

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/2447,

annettu 24 päivänä marraskuuta 2015,

unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä







I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET







1 LUKU

Tullilainsäädännön soveltamisala, tullin tehtävä ja määritelmät

1 artikla

Määritelmät

1) Tässä asetuksessa sovelletaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 ( 1 ) 1 artiklaa.

2) Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1) ’käsimatkatavaralla’ lentomatkustuksen tapauksessa matkatavaraa, jonka luonnollinen henkilö vie mukanaan ilma-aluksen matkustamoon ja sieltä pois;

2) ’esittämistullitoimipaikalla’ tullitoimipaikkaa, joka on toimivaltainen sen paikan suhteen, jossa tavarat esitetään;

3) ’kirjatulla matkatavaralla’ lentomatkustamisen tapauksessa matkatavaraa, joka on kirjattu lähtölentoasemalla ja johon asianomainen luonnollinen henkilö ei voi päästä käsiksi lennon aikana tai, tapauksen mukaan, välilaskun aikana;

4) ’samanlaisilla tavaroilla’ tullausarvon määrittämisen yhteydessä samassa maassa tuotettuja tavaroita, jotka ovat samanlaisia kaikissa suhteissa, myös fyysisten ominaisuuksien, laadun ja maineen osalta. Pienet ulkoiset erot eivät estä pitämästä samanlaisina tavaroita, jotka muutoin ovat määritelmän mukaisia;

5) ’kansainvälisellä unionin lentoasemalla’ unionin lentoasemaa, joka on saanut tulliviranomaisilta luvan ja hyväksytty harjoittamaan lentoliikennettä unionin tullialueen ulkopuolella sijaitsevien alueiden kanssa.

6) ’unionin sisäisellä lennolla’ ilma-aluksen sellaista välilaskutonta liikkumista kahden unionin lentoaseman välillä, joka ei ala muulta kuin unionin lentoasemalta tai pääty muulle kuin unionin lentoasemalle;

7) ’pääasiallisilla jalostetuilla tuotteilla’ jalostettuja tuotteita, joille on myönnetty sisäisen jalostuksen lupa;

8) ’markkinointitoiminnalla’ tullausarvon määrittämisen yhteydessä kaikkea toimintaa, joka liittyy kyseisten tavaroiden mainostamiseen tai markkinointiin ja myynninedistämiseen sekä kaikkea toimintaa, joka liittyy tavaroiden takuisiin;

9) ’toissijaisilla jalostetuilla tuotteilla’ jalostettuja tuotteita, jotka ovat jalostuksen muita välttämättömiä sivutuotteita kuin pääasialliset jalostetut tuotteet;

10) ’liike- tai turistilentokoneella’ yksityistä ilma-alusta. joka on tarkoitettu matkoihin käyttäjän tilaamilla kulkureiteillä;

11) ’tyypin III yleisellä tullivarastolla’ tulliviranomaisten pitämää tullivarastoa;

12) ’kiinteällä kuljetuslaitteistolla’ teknisiä laitteita, joita käytetään sähkön, kaasun ja öljyn kaltaisten tavaroiden kuljettamiseen;

13) ’passitustullitoimipaikalla’ jompaakumpaa seuraavista:

a) tullitoimipaikka, joka on toimivaltainen sen unionin tullialueelta poistumispaikan suhteen, jossa tavarat poistuvat kyseiseltä alueelta passitustoimenpiteen aikana sellaisen unionin tullialueen ulkopuolisen alueen kanssa yhteisen rajan kautta, joka ei ole yhteistä passitusta soveltava maa,

b) tullitoimipaikka, joka on toimivaltainen unionin tullialueelle saapumispaikan suhteen, kun tavarat ovat kulkeneet unionin tullialueen ulkopuolisen alueen kautta passitustoimenpiteen aikana;

14) ’samankaltaisilla tavaroilla’ tullausarvon määrittämisen yhteydessä samassa maassa tuotettuja tavaroita, jotka olematta samanlaiset kaikissa suhteissa ovat ominaisuuksiltaan ja aineosiltaan niin samankaltaiset, että ne voivat täyttää samat tehtävät ja olla kaupallisesti vaihdettavissa; tavaroiden laatu, maine ja tavaramerkki ovat tekijöitä, jotka on otettava huomioon ratkaistaessa, ovatko kyseessä samankaltaiset tavarat.







2 LUKU

Tullilainsäädäntöön liittyvät henkilöiden oikeudet ja velvollisuudet







1 jakso

Tietojen antaminen







1 alajakso

Yhteisten tietovaatimusten muodot ja koodit sekä tietojen vaihtaminen ja tallentaminen

2 artikla

Yhteisten tietovaatimusten muodot ja koodit

(Koodeksin 6 artiklan 2 kohta)

1. Hakemuksissa ja päätöksissä vaadittavien tietojen vaihtamista ja tallentamista koskevien koodeksin 6 artiklan 2 kohdassa ja delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 2 artiklassa tarkoitettujen yhteisten tietovaatimusten muodot ja koodit ovat liitteessä A.

2. Ilmoituksissa, tiedoksiannoissa ja tullioikeudellista asemaa koskevissa todisteissa vaadittavien tietojen vaihtamista ja tallentamista koskevien koodeksin 6 artiklan 2 kohdassa ja delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 2 artiklassa tarkoitettujen yhteisten tietovaatimusten muodot ja koodit ovat liitteessä B.

▼C1

3. Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, STT-järjestelmän ja Surveillance 2 -järjestelmän parannuksen ensimmäisen vaiheen käyttöönottopäivään asti ei sovelleta liitteessä A olevia asianomaisia muotoja ja koodeja vaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2016/341 ( 2 ) liitteissä 2–5 olevia muotoja ja koodeja.

Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, AEO-järjestelmän parannuspäivään asti ei sovelleta liitteessä A olevia asianomaisia muotoja ja koodeja vaan delegoidun asetuksen (EU) 2016/341 liitteissä 6–7 olevia muotoja ja koodeja.

Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 2 kohdassa säädetään, liitteessä B olevien muotojen ja koodien soveltaminen on jäsenvaltioille vapaaehtoista delegoidun asetuksen (EU) 2016/341 liitteessä 1 vahvistettuihin asiaankuuluvien tietoteknisten järjestelmien käyttöönotto- tai parannuspäiviin asti.

Delegoidun asetuksen (EU) 2016/341 liitteessä 1 vahvistettuihin asiaankuuluvien tietoteknisen järjestelmien käyttöönotto- tai parannuspäiviin asti ilmoituksissa, tiedoksiannoissa ja tullioikeudellista asemaa koskevissa todisteissa vaadittaviin muotoihin ja koodeihin sovelletaan delegoidun asetuksen (EU) 2016/341 liitteessä 9 säädettyjä tietovaatimuksia.

Jäsenvaltioiden on komission täytäntöönpanopäätöksen 2014/255/EU ( 3 ) liitteessä tarkoitetun unionin tullikoodeksin automaattisen vientijärjestelmän käyttöönottopäivään ja kyseisessä liitteessä tarkoitettujen kansallisten tuontijärjestelmien parannuspäiviin asti huolehdittava siitä, että koodit ja muodot, joita käytetään tavaroiden esittämistä koskevassa tiedoksiannossa, mahdollistavat tavaroiden esittämisen koodeksin 139 artiklan mukaisesti.

▼B

4. ►C2 Unionin tullikoodeksin tullipäätösjärjestelmän käyttöönottopäivään asti seuraaville liitteessä A oleville hakemuksille ja luville säädetyt muodot ja koodit ovat jäsenvaltioille vapaaehtoisia: ◄

a) osan tavaroiden tullausarvosta muodostavien määrien määrittämisen yksinkertaistusta koskevat hakemukset ja luvat;

b) yleisvakuuksia koskevat hakemukset ja luvat;

c) maksunlykkäystä koskevat hakemukset ja luvat;

d) koodeksin 148 artiklassa tarkoitetut väliaikaiseen varastointiin tarkoitettujen varastotilojen pitoa koskevat hakemukset ja luvat;

e) säännöllistä alusliikennettä koskevat hakemukset ja luvat;

f) valtuutettua antajaa koskevat hakemukset ja luvat;

g) yksinkertaistetun ilmoituksen käyttöä koskevat hakemukset ja luvat;

h) keskitettyä tulliselvitystä koskevat hakemukset ja luvat;

i) ilmoittajan kirjanpitoon tehtävää merkintää koskevat hakemukset ja luvat;

j) oma-aloitteista määräämistä koskevat hakemukset ja luvat;

k) valtuutetun banaanien punnitsijan asemaa koskevat hakemukset ja valtuudet;

l) sisäistä jalostusta koskevat hakemukset ja luvat;

m) ulkoista jalostusta koskevat hakemukset ja luvat;

n) tiettyä käyttötarkoitusta koskevat hakemukset ja luvat;

o) väliaikaista tuontia koskevat hakemukset ja luvat;

p) tullivarastointiin käytettävien varastotilojen pitoa koskevat luvat ja hakemukset;

q) TIR-toimenpiteisiin valtuutetun vastaanottajan asemaa koskevat hakemukset ja valtuudet;

r) unionin passitukseen valtuutetun lähettäjän asemaa koskevat hakemukset ja valtuudet;

s) unionin passitukseen valtuutetun vastaanottajan asemaa koskevat hakemukset ja valtuudet;

t) erityisten sinettien käyttöä koskevat hakemukset ja luvat;

u) yksinkertaistettua tietosisällön sisältävän passitusilmoituksen käyttöä koskevat hakemukset ja luvat;

v) sähköisen kuljetusasiakirjan käyttämistä tulli-ilmoituksena koskevat hakemukset ja luvat.

Kun jäsenvaltiot luopuvat tiettyjen koodien ja muotojen käytöstä siirtymäkauden aikana, niiden on varmistettava, että ne ovat panneet täytäntöön vaikuttavat menettelyt voidakseen tarkastaa, että asianomaisen luvan myöntämisedellytykset täyttyvät.

3 artikla

Sähköisten järjestelmien turvallisuus

(Koodeksin 16 artiklan 1 kohta)

1. Koodeksin 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sähköisiä järjestelmiä kehittäessään, ylläpitäessään ja käyttäessään jäsenvaltioiden on otettava käyttöön ja pidettävä yllä riittäviä tietoturvajärjestelyjä, jotta eri järjestelmät voivat toimia tehokkaasti, luotettavasti ja turvallisesti. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että toimenpiteet on toteutettu tietolähteiden tarkastamiseksi ja tietojen suojaamiseksi luvattoman pääsyn, menettämisen, muuttamisen tai hävittämisen riskiltä.

2. Jokainen tietojen syöttö-, muutos- tai poistotapahtuma on kirjattava siten, että siitä ilmenee käsittelyn tarkoitus, tarkka ajankohta ja sen suorittanut henkilö.

3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava toisilleen, komissiolle ja tarvittaessa myös asianomaiselle talouden toimijalle kaikista tosiasiallisista tai epäillyistä sähköisten järjestelmien tietoturvaloukkauksista.

4 artikla

Tietojen tallentaminen

(Koodeksin 16 artiklan 1 kohta)

Kaikki asiaankuuluvalla sähköisellä järjestelmällä validoidut tiedot on säilytettävä vähintään kolmen vuoden ajan sen vuoden lopusta, jona tiedot validoitiin, jollei toisin säädetä.

5 artikla

Sähköisten järjestelmien käytettävyys

(Koodeksin 16 artiklan 1 kohta)

1. Komission ja jäsenvaltioiden on tehtävä toiminnalliset sopimukset, joissa määritetään sähköisten järjestelmien käytettävyyttä ja suorituskykyä sekä toiminnan jatkuvuutta koskevat käytännön vaatimukset.

2. ►C2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa toiminnallisissa sopimuksissa on erityisesti määrättävä asianmukainen vastausaika asiaankuuluvissa sähköisissä järjestelmissä olevien tietojen vaihtamiselle ja käsittelemiselle. ◄

3. Sähköisten järjestelmien on oltava koko ajan käytettävissä. Tätä velvoitetta ei kuitenkaan sovelleta seuraaviin:

a) 1 kohdassa tarkoitetuissa sopimuksissa määrättyjen sähköisten järjestelmien käyttöä koskevissa erityistapauksissa eikä, kansallisella tasolla, tilanteissa, joissa tällaisia sopimuksia ei ole tehty;

b) ylivoimaisen esteen tapauksissa.







2 alajakso

Henkilöiden rekisteröinti

6 artikla

Toimivaltainen tulliviranomainen

(Koodeksin 9 artikla)

Jäsenvaltioiden nimeämät tulliviranomaiset vastaavat rekisteröinnistä. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi kyseisten viranomaisten nimi ja osoite. Komissio julkaisee nämä tiedot internetissä.

7 artikla

EORI-numeroa koskeva sähköinen järjestelmä

(Koodeksin 16 artikla)

1. EORIin liittyvien tietojen vaihtamiseksi ja tallentamiseksi on käytettävä koodeksin 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustettua sähköistä järjestelmää, jäljempänä ’EORI-järjestelmä’.

Toimivaltaisen tulliviranomaisen on asetettava tiedot saataville kyseisen järjestelmän kautta aina, kun uusia EORI-numeroita annetaan tai kun jo hyväksyttyjä rekisteröintejä koskevia tallennettuja tietoja muutetaan.

2. Kullekin henkilölle saa antaa vain yhden EORI-numeron.

3. EORI-järjestelmään tallennettavien tietojen muoto ja koodit ovat liitteessä 12–01.

4. ►C2 Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, liitteessä 12–01 olevia muotoja ja koodeja ei sovelleta EORI-keskusjärjestelmän päivityspäivään asti.

EORI-järjestelmän päivityspäivään asti talouden toimijoiden ja muiden henkilöiden rekisteröintiä koskevien yhteisten tietovaatimusten koodit säädetään unionin tullikoodeksista 9 päivänä lokakuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 tiettyjä säännöksiä koskevista siirtymäkauden säännöksistä annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 liitteessä 9, sikäli kuin asianomaiset sähköiset järjestelmät eivät ole vielä toiminnassa. ◄

5. Kun jäsenvaltiot keräävät liitteessä 12–01 olevassa 4 kohdassa luetellut tiedot, niiden on varmistettava, että liitteessä 12–01 säädettyjä muotoja ja koodeja käytetään.







2 jakso

Tullilainsäädännön soveltamista koskevat päätökset







1 alajakso

Tulliviranomaisten tekemät päätökset

8 artikla

Yleinen menettely oikeudelle tulla kuulluksi

(Koodeksin 22 artiklan 6 kohta)

1. Koodeksin 22 artiklan 6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa tiedoksiannossa on

a) oltava viittaus niihin asiakirjoihin ja tietoihin, joiden perusteella tulliviranomaiset aikovat tehdä päätöksensä;

b) mainittava määräaika, johon mennessä asianomaisen henkilön on ilmaistava näkökantansa ja joka alkaa päivänä, jona asianomainen henkilö vastaanottaa tai jona hänen katsotaan vastaanottaneen tiedoksiannon;

c) oltava viittaus asianomaisen henkilön oikeuteen saada tutustua a alakohdassa tarkoitettuihin asiakirjoihin ja tietoihin sovelleltavien säännösten mukaisesti.

2. Kun asianomainen henkilö ilmaisee näkökantansa ennen 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräajan umpeutumista, tulliviranomaiset voivat tehdä päätöksen, paitsi jos asianomainen henkilö samanaikaisesti ilmoittaa aikeestaan ilmaista vielä lisää näkökantojaan asetetun määräajan kuluessa.

9 artikla

Erityinen menettely oikeudelle tulla kuulluksi

(Koodeksin 22 artiklan 6 kohta)

1. Tulliviranomaiset voivat antaa koodeksin 22 artiklan 6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tiedoksiannon osana varmennus- tai tarkastusprosessia, kun ne aikovat tehdä päätöksen jonkin seuraavista perusteella:

a) tavaroiden tullille esittämisen jälkeen tehdyn tarkastuksen tulokset;

b) koodeksin 191 artiklassa tarkoitetun tulli-ilmoituksen tarkastuksen tulokset;

c) koodeksin 48 artiklassa tarkoitetun jälkitarkastuksen tulokset, jos tavarat ovat edelleen tullivalvonnassa;

d) unionitavaroiden tullioikeudellista asemaa koskevan todisteen todentamista koskevan tarkastuksen tulokset tai tarvittaessa tällaisen todisteen rekisteröinti- tai vahvistushakemusta koskevan tarkastuksen tulokset;

e) tulliviranomaisten antama alkuperäselvitys;

f) sellaisten tavaroiden tarkastustulokset, joista ei ole annettu yleisilmoitusta, väliaikaisen varastoinnin ilmoitusta, jälleenvienti-ilmoitusta eikä tulli-ilmoitusta.

2. Jos tiedoksianto on laadittu 1 kohdan mukaisesti, asianomainen henkilö voi

a) viipymättä ilmaista näkökantansa samalla menetelmällä kuin mitä käytettiin delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 9 artiklan mukaisessa tiedoksiannossa; tai

b) pyytää 8 artiklan mukaista tiedoksiantoa, lukuun ottamatta 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettuja tapauksia.

Tulliviranomaisten on ilmoitettava asianomaiselle henkilölle näistä kahdesta vaihtoehdosta.

3. Kun tulliviranomaiset tekevät asianomaiseen henkilöön kielteisesti vaikuttavan päätöksen, niiden on kirjattava, onko kyseinen henkilö ilmaissut näkökantansa 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.







2 alajakso

Hakemuksen perusteella tehtävät päätökset

10 artikla

Päätöksiä koskevat sähköiset järjestelmät

(Koodeksin 16 artiklan 1 kohta)

1. ►C2 Useampaa kuin yhtä jäsenvaltiota koskeviin hakemuksiin ja päätöksiin sekä alkuperäiseen hakemukseen tai päätökseen mahdollisesti vaikuttaviin myöhempiin tapahtumiin liittyvien tietojen vaihtamiseksi ja tallentamiseksi on käytettävä koodeksin 16 artiklan 1 kohdan nojalla perustettua sähköistä järjestelmää. ◄

Toimivaltaisen tulliviranomaisen on asetettava tiedot saataville kyseisen järjestelmän kautta viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään seitsemän päivän kuluttua siitä, kun kyseinen viranomainen on saanut tietoonsa kyseiset tiedot.

2. Komission ja jäsenvaltioiden keskinäisessä yhteisymmärryksessä suunnittelemaa koko EU:n kattavaa harmonoitua rajapintaa on käytettävä sellaisten hakemuksiin ja päätöksiin liittyvien tietojen vaihtamiseksi, jotka voivat vaikuttaa useampaan kuin yhteen jäsenvaltioon.

3. ►C2 Tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa sovelletaan täytäntöönpanopäätöksen 2014/255/EU liitteessä tarkoitetun unionin tullikoodeksin tullipäätösjärjestelmän käyttöönottopäivästä alkaen. ◄

11 artikla

Hakemusten vastaanottajaksi nimetty tulliviranomainen

(Koodeksin 22 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta)

Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi luettelo koodeksin 22 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetuista tulliviranomaisista, jotka on nimetty hakemusten vastaanottajiksi. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi myös luetteloon mahdollisesti myöhemmin tehtävät muutokset.

12 artikla

Hakemuksen hyväksyminen

(Koodeksin 22 artiklan 2 kohta)

1. Kun tulliviranomainen hyväksyy delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 11 artiklan 1 kohdan mukaisen hakemuksen, kyseisen hakemuksen hyväksymispäivä on päivä, jona kyseinen tulliviranomainen on ottanut vastaan kaikki koodeksin 22 artiklan toisen alakohdan mukaisesti vaadittavat tiedot.

2. Jos tulliviranomainen toteaa, että hakemus ei sisällä kaikkia vaadittavia tietoja, sen on pyydettävä hakijaa antamaan asiaankuuluvat tiedot kohtuullisen määräajan kuluessa, joka ei saa olla pidempi kuin 30 päivää.

Jos hakija ei anna tulliviranomaisten pyytämiä tietoja niiden tätä tarkoitusta varten asettamassa määräajassa, hakemusta ei hyväksytä ja hakijalle on ilmoitettava asiasta.

3. Jos hakijalle ei ole annettu tiedoksi, onko hakemus hyväksytty vai ei, hakemus on katsottava hyväksytyksi. Hyväksymispäivä on päivä, jona hakemus jätetään, tai, jos hakija on antanut lisätietoja 2 kohdassa tarkoitetun tulliviranomaisen pyynnön perusteella, se päivä, jona viimeisin tieto on annettu.

13 artikla

Päätöksiin liittyvien tietojen säilyttäminen

(Koodeksin 23 artiklan 5 kohta)

Asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaisen tulliviranomaisen on säilytettävä kaikki tiedot ja täydentävät tiedot, joita käytettiin perusteena päätöksen tekemisessä, vähintään kolmen vuoden ajan päätöksen voimassaolon päättymisestä.

14 artikla

Tulliviranomaisten väliset konsultaatiot

(Koodeksin 22 artikla)

1. Kun asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen on konsultoitava toisen asianomaisen jäsenvaltion tulliviranomaisen kanssa myönteisen päätöksen tekemistä koskevien tarvittavien edellytysten ja arviointiperusteiden täyttymisestä, kyseiset konsultaatiot on käytävä asianomaiselle päätökselle asetetun määräajan kuluessa. Asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaisen tulliviranomaisen on asetettava konsultaatioille määräaika, joka alkaa päivänä, jona kyseinen viranomainen antoi tiedoksi konsultoitavan tulliviranomaisen tutkimusta edellyttävät edellytykset ja arviointiperusteet.

Jos konsultoitava tulliviranomainen toteaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tutkimuksen perusteella, ettei hakija täytä yhtä tai useampaa edellytystä ja arviointiperustetta myönteisen päätöksen tekemiseksi, asianmukaisesti todennetut ja perustellut tulokset on toimitettava asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaiselle tulliviranomaiselle.

2. Asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltainen tulliviranomainen voi pidentää konsultaatiolle 1 kohdan mukaisesti asetettua määräaikaa seuraavissa tapauksissa:

a) ►C2 konsultoitava viranomainen pyytää lisäaikaa tehtävien tutkimusten luonteen vuoksi; ◄

b) ►C2 hakija tekee muutoksia varmistaakseen, että 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset ja arviointiperusteet täyttyvät, ja antaa ne tiedoksi asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaiselle tulliviranomaiselle, joka vastaavasti ilmoittaa asiasta konsultoitavalle tulliviranomaiselle. ◄

3. Jos konsultoitava tulliviranomainen ei vastaa konsultaatiolle 1 ja 2 kohdan mukaisesti asetetussa määräajassa, konsultaation kohteena olleiden edellytysten ja arviointiperusteiden katsotaan täyttyneen.

4. Edellä 1 ja 2 kohdassa säädettyä konsultaatiomenettelyä voidaan noudattaa myös päätöksen uudelleenarvioimiseksi ja seuraamiseksi.

15 artikla

Myönteisen päätöksen kumoaminen

(Koodeksin 28 artikla)

Tulliviranomaisen, joka on toimivaltainen tekemään päätöksen delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 16 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, on kumottava päätös, jonka soveltaminen on keskeytetty mainitun asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jos päätöksenhaltija ei toteuta kyseistä päätöstä varten määrättyjen edellytysten täyttämiseksi tai kyseisessä päätöksessä asetettujen velvoitteiden noudattamiseksi tarpeellisia toimenpiteitä asetetussa määräajassa.







3 alajakso

Sitovaa tietoa koskevat päätökset

16 artikla

Hakemus sitovaa tietoa koskevaksi päätökseksi

(Koodeksin 22 artiklan 1 kohta)

1. Jos hakemus sitovaa tietoa koskevaksi päätökseksi jätetään delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 19 artiklan 1 kohdan nojalla muussa jäsenvaltiossa kuin hakijan sijoittautumisjäsenvaltiossa, sen tulliviranomaisen, jolle hakemus jätettiin, on annettava asia tiedoksi hakijan sijoittautumisjäsenvaltion tulliviranomaiselle seitsemän päivän kuluessa hakemuksen hyväksymisestä.

Jos kyseisen ilmoituksen vastaanottavalla tulliviranomaisella on hakemuksen käsittelyn kannalta merkittävinä pitämiään tietoja, sen on toimitettava tällaiset tiedot sille tulliviranomaiselle, jolle hakemus jätettiin, mahdollisimman pian ja joka tapauksessa 30 päivän kuluessa tiedoksiantopäivästä.

2. Sitovaa tariffitietoa, jäljempänä ’STT’, koskeva hakemus saa koskea ainoastaan tavaroita, joiden ominaisuudet ovat samanlaiset ja joiden väliset erot ovat niiden tariffiluokittelun kannalta merkityksettömät.

3. Sitovaa alkuperätietoa, jäljempänä ’SAT’, koskeva hakemus saa koskea ainoastaan yhtä tavaralajia ja yhdenlajisia olosuhteita alkuperän määrittämistä varten.

4. Sen varmistamiseksi, että koodeksin 33 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohdassa asetettua vaatimusta noudatetaan STT-päätöshakemuksen osalta, delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tulliviranomaisen on tarkastettava tiedot tämän asetuksen 21 artiklassa tarkoitetusta sähköisestä järjestelmästä ja pidettävä kirjaa tällaisista tarkastuksista.

17 artikla

Johdonmukaisuus voimassa olevien STT-päätösten kanssa

(Koodeksin 22 artiklan 3 kohta)

Päätöksen tekemiseen toimivaltaisen tulliviranomaisen on varmistettava, että STT-päätös, jonka se aikoo tehdä, on johdonmukainen jo tehtyjen STT-päätösten kanssa, ja tämän vuoksi sen on tarkastettava tiedot 21 artiklassa tarkoitetusta sähköisestä järjestelmästä ja pidettävä kirjaa tällaisista tarkastuksista.

18 artikla

SAT-päätöksen tiedoksi antaminen

(Koodeksin 6 artiklan 3 kohta)

1. Jos päätöksen tekemiseen toimivaltainen tulliviranomainen antaa hakijalle SAT-päätöksen tiedoksi muulla menetelmällä kuin sähköisellä tietojenkäsittelymenetelmällä, sen on käytettävä liitteessä 12–02 olevan mallin mukaista lomaketta.

2. Jos päätöksen tekemiseen toimivaltainen tulliviranomainen antaa hakijalle SAT-päätöksen tiedoksi sähköisellä tietojenkäsittelymenetelmällä, kyseinen päätös on voitava tulostaa liitteessä 12–02 olevan mallin mukaiselle lomakkeelle.

19 artikla

SAT-päätöksiä koskevien tietojen vaihtaminen

(Koodeksin 23 artiklan 5 kohta)

1. Tulliviranomaisten on toimitettava komissiolle SAT-päätöksiä koskevat asiaankuuluvat tiedot neljännesvuosittain.

2. Komissio asettaa 1 kohdan mukaisesti saadut tiedot kaikkien jäsenvaltioiden tulliviranomaisten saataville.

20 artikla

STT-päätösten valvonta

(Koodeksin 23 artiklan 5 kohta)

▼C2

Kun STT-päätöksen haltija suorittaa tai haltijan puolesta suoritetaan tullimuodollisuuksia STT-päätöksen kattamien tavaroiden osalta, tämä on ilmoitettava tulli-ilmoituksessa mainitsemalla STT-päätöksen viitenumero.

▼B

21 artikla

STT:tä koskeva sähköinen järjestelmä

(Koodeksin 16 artiklan 1 kohta ja 23 artiklan 5 kohta)

1. ►C2 STT:tä koskevaan hakemukseen ja päätökseen liittyvien tietojen tai alkuperäiseen hakemukseen tai päätökseen mahdollisesti vaikuttavaan myöhempään tapahtumaan liittyvien tietojen vaihtamiseksi ja tallentamiseksi on käytettävä tätä varten koodeksin 16 artiklan 1 kohdan nojalla perustettua sähköistä järjestelmää. ◄

Toimivaltaisen tulliviranomaisen on asetettava tiedot saataville kyseisen järjestelmän kautta viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään seitsemän päivän kuluttua siitä, kun kyseinen viranomainen on saanut tietoonsa kyseiset tiedot.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi

a) tämän asetuksen 55 artiklassa tarkoitettuun valvontaan kuuluvat tiedot, jotka ovat merkittäviä STT-päätösten käytön valvonnan kannalta;

b) hakemuksen vastaanottaneen ja STT-päätöksen tehneen tulliviranomaisen on annettava tiedoksi 1 kohdassa tarkoitetun järjestelmän kautta, myönnetäänkö STT-päätökselle jatkettu käyttöaika, sekä jatketun käyttöajan päättymispäivä ja tämän ajanjakson kattama tavarapaljous.

3. ►C2 Komissio antaa jäsenvaltioille tiedoksi 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua valvontaa koskevat tulokset säännöllisesti tukeakseen tulliviranomaisten suorittamaa valvontaa, joka koskee STT:stä johtuvien velvoitteiden noudattamista. ◄

4. Komission ja jäsenvaltioiden keskinäisessä yhteisymmärryksessä suunnittelemaa koko EU:n kattavaa harmonoitua rajapintaa on käytettävä sellaisten tietojen vaihtamiseksi, jotka liittyvät STT:itä koskeviin hakemuksiin ja päätöksiin.

5. Kun STT-päätöshakemusta käsitellään, tulliviranomaisen on ilmoitettava hakemuksen tilanne 1 kohdassa tarkoitetussa järjestelmässä.

6. Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on täytäntöönpanopäätöksen 2014/255/EU liitteen mukaisen, mainitussa kohdassa tarkoitetun järjestelmän parannuspäivään asti käytettävä tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 ( 4 ) 8 artiklan 3 kohdalla perustettua komission keskustietokantaa.

7. Tulliviranomaisten on tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun järjestelmän ja tämän asetuksen 56 artiklassa tarkoitetun järjestelmän parannuksen ensimmäisen vaiheen käyttöönottopäivään asti valvottava STT-päätöksen käyttöä tehdessään koodeksin 46 mukaisia tullitarkastuksia tai koodeksin 48 artiklan mukaisia jälkitarkastuksia. Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 3 kohdassa säädetään, komission ei tarvitse ennen mainittua käyttöönottopäivää antaa jäsenvaltioille tiedoksi tämän artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun valvonnan tuloksia.

22 artikla

Sitovaa tietoa koskevien päätösten jatkettu käyttö

(Koodeksin 34 artiklan 9 kohta)

1. Kun tulliviranomaiset päättävät myöntää koodeksin 34 artiklan 9 kohdan kolmannen alakohdan mukaisen jatketun käyttöajan, niiden on eriteltävä, minä päivänä päätöksen jatkettu käyttöaika päättyy.

2. Jos tulliviranomaiset päättävät myöntää koodeksin 34 artiklan 9 kohdan kolmannen alakohdan mukaisen jatketun käyttöajan STT-päätökselle, niiden on eriteltävä 1 kohdassa tarkoitetun päättymispäivän lisäksi sellaisten tavaroiden paljous, jotka voidaan tulliselvittää jatketun käytön aikana.

Sellaisen päätöksen, jolle on myönnetty jatkettu käyttö, käyttö päättyy heti, kun kyseiset paljoudet on saavutettu.

Komissio ilmoittaa 55 artiklassa tarkoitetun valvonnan perusteella jäsenvaltioille heti, kun kyseiset paljoudet on saavutettu.

23 artikla

Toimet, joilla varmistetaan virheetön ja yhdenmukainen tariffiluokittelu tai alkuperän määrittäminen

(Koodeksin 34 artiklan 10 kohta)

1. Komissio antaa viipymättä tulliviranomaisille tiedoksi koodeksin 34 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukaisen STT- ja SAT-päätösten tekemisen keskeyttämisen, kun

a) komissio on havainnut virheellisiä tai ristiriitaisia päätöksiä;

b) tulliviranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle tapauksista, joissa ne eivät pystyneet 90 päivän määräajassa ratkaisemaan eriäviä mielipiteitään virheettömästä ja yhdenmukaisesta tariffiluokittelusta tai alkuperän määrittämisestä.

Sitovaa tietoa koskevia päätöksiä ei saa antaa a tai b alakohdassa tarkoitetuille tavaroille siitä päivästä alkaen, jona komissio on antanut keskeytyksen tiedoksi tulliviranomaisille, siihen asti, kun virheetön ja yhdenmukainen luokittelu tai alkuperän määrittäminen varmistetaan.

2. Virheettömästä ja yhdenmukaisesta luokittelusta tai alkuperän määrittämisestä järjestetään konsultaatio unionin tasolla mahdollisimman pian ja joka tapauksessa viimeistään 120 päivän kuluttua 1 kohdassa tarkoitetusta tiedoksiannosta.

3. ►C2 Komissio antaa tulliviranomaisille viipymättä tiedon, kun keskeyttäminen kumotaan. ◄

4. Sovellettaessa 1–3 kohtaa SAT-päätöksiä pidetään ristiriitaisina, kun niillä annetaan eri alkuperä tavaroille, jotka:

a) kuuluvat samaan tullinimikkeeseen ja joiden alkuperä määritettiin samojen alkuperäsääntöjen mukaisesti; ja

b) on saatu samanlaisissa olosuhteissa käyttäen samaa valmistusprosessia ja aineksia, jotka ovat vastaavia erityisesti niiden alkuperä- tai ei-alkuperäaseman osalta.







3 jakso

Valtuutettu talouden toimija

24 artikla

Vaatimusten noudattaminen

(Koodeksin 39 artiklan a alakohta)

1. Kun hakija on luonnollinen henkilö, koodeksin 39 artiklan a alakohdassa säädetyt arviointiperusteet katsotaan täytetyiksi, jos hakijalla ja soveltuvin osin hakijan tulliasioista vastaavalla työntekijällä ei ole viimeisten kolmen vuoden ajalta vakavia tai toistuvia tullilainsäädännön tai verotussääntöjen rikkomisia eikä merkintöjä taloudelliseen toimintaan liittyvistä vakavista rikoksista.

Kun hakija ei ole luonnollinen henkilö, koodeksin 39 artiklan a alakohdassa säädetyt arviointiperusteet katsotaan täytetyiksi, jos yhdelläkään seuraavista henkilöistä ei ole viimeisten kolmen vuoden ajalta vakavia tai toistuvia tullilainsäädännön tai verotussääntöjen rikkomisia eikä merkintöjä taloudelliseen toimintaansa liittyvistä vakavista rikoksista:

a) hakija;

b) henkilö, joka käyttää määräysvaltaa hakijaan tai vastaa sen liikkeenjohdosta;

c) työntekijä, joka vastaa hakijan tulliasioista.

2. Koodeksin 39 a artiklassa tarkoitettuja arviointiperusteita voidaan kuitenkin pitää täytettyinä, jos asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltainen tulliviranomainen pitää rikkomista vähämerkityksisenä asiaankuuluvien toimintojen lukumäärä tai koko huomioon ottaen eikä tulliviranomainen epäile hakijan vilpitöntä mieltä.

3. Jos 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu henkilö on sijoittautunut kolmanteen maahan tai hänen kotipaikkansa on kolmannessa maassa, asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaisen tulliviranomaisen on arvioitava koodeksin 39 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen arviointiperusteiden täyttyminen käytettävissään olevan kirjanpito- ja tietoaineiston perusteella.

4. Jos hakemuksen jättänyt yritys on perustettu alle kolme vuotta aiemmin, asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaisen tulliviranomaisen on arvioitava koodeksin 39 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen arviointiperusteiden täyttyminen käytettävissään olevan kirjanpito- ja tietoaineiston perusteella.

25 artikla

Kaupallisten ja kuljetustietojen tyydyttävä hallintajärjestelmä

(Koodeksin 39 artiklan b alakohta)

1. Koodeksin 39 artiklan b alakohdassa säädetty arviointiperuste katsotaan täytetyksi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) hakijalla on siinä jäsenvaltiossa, jossa kirjanpito hoidetaan, yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden kanssa johdonmukainen kirjanpitojärjestelmä, joka mahdollistaa kirjanpidon tarkastukseen perustuvat tullitarkastukset ja jonka ansiosta tiettyä tietoa voidaan jäljittää kirjauksen ajankohdasta alkaen;

b) hakijan tullitarkoituksissa hoitama kirjanpito on osa hakijan kirjanpitojärjestelmää tai mahdollistaa tietojen ristiintarkastuksen kirjanpitojärjestelmässä olevien tietojen kanssa;

c) hakija antaa tulliviranomaiselle fyysisen pääsyn kirjanpitojärjestelmiinsä ja tarvittaessa kaupallisiin ja kuljetustietoihinsa;

d) hakija antaa tulliviranomaiselle sähköisen pääsyn kirjanpitojärjestelmiinsä ja tarvittaessa kaupallisiin ja kuljetustietoihinsa, kun kyseinen järjestelmä tai kirjanpito on sähköinen;

e) hakijalla on logistinen järjestelmä, jossa tavarat voidaan tunnistaa unionitavaroiksi tai muiksi kuin unionitavaroiksi ja josta käy tarvittaessa ilmi niiden sijainti;

f) hakijalla on liiketoiminnan lajin ja laajuuden kannalta asianmukainen hallinnollinen organisaatio, joka soveltuu tavaravirtojen hallinnointiin, ja sen sisäisellä tarkastustoiminnalla kyetään estämään, havaitsemaan ja oikaisemaan virheet sekä estämään ja havaitsemaan laittomat tai luvattomat tapahtumat;

g) hakijalla on tarvittaessa asianmukaiset menettelyt kauppapoliittisten toimenpiteiden mukaisesti myönnettyjen tai maataloustuotteiden kauppaan liittyvien lupien ja todistusten käsittelemiseksi;

h) hakijalla on asianmukaiset menettelyt kirjanpitonsa ja tietojensa arkistoimiseksi ja tietojen häviämisen estämiseksi;

i) hakija varmistaa, että asiaankuuluvia työntekijöitä on ohjeistettu ilmoittamaan tulliviranomaisille kaikista vaatimusten noudattamiseen liittyvistä vaikeuksista, ja luo menettelyt, joilla tällaisista vaikeuksista ilmoitetaan tulliviranomaisille;

j) hakijalla on asianmukaiset turvajärjestelyt tietokonejärjestelmänsä suojaamiseksi luvatonta tunkeutumista vastaan ja asiakirjojensa turvaamiseksi;

k) hakijalla on tarvittaessa käytössään asianmukaiset menettelyt kieltoihin ja rajoituksiin liittyvien tuonti- ja vientilupien käsittelemiseksi, mukaan lukien toimenpiteet, joilla kieltojen tai rajoitusten alaiset tavarat erotetaan muista tavaroista ja joilla varmistetaan kyseisten kieltojen ja rajoitusten noudattaminen.

2. Kun hakija hakee ainoastaan 38 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua vaarattomuutta ja turvallisuutta koskevaa valtuutetun talouden toimijan valtuutusta, jäljempänä ’AEOS’, 1 kohdan e alakohdassa säädettyä vaatimusta ei sovelleta.

26 artikla

Taloudellinen vakavaraisuus

(Koodeksin 39 artiklan c alakohta)

1. Koodeksin 39 artiklan c alakohdassa tarkoitettu arviointiperuste katsotaan täytetyksi, jos hakija noudattaa seuraavia vaatimuksia;

a) hakijaa vastaan ei ole käynnissä konkurssimenettelyä;

b) hakija on hakemuksen jättämistä edeltäneiden kolmen vuoden aikana täyttänyt tavaroiden tuonnissa tai viennissä tai niiden yhteydessä kannettavien tullien, verojen ja muiden maksujen maksamista koskevat taloudelliset velvoitteensa;

c) hakija osoittaa hakemuksen jättämistä edeltäneiltä kolmelta vuodelta saatavilla olevan kirjanpito- ja tietoaineiston perusteella, että hakijan taloudellinen tilanne on riittävän hyvä velvoitteiden täyttämiseksi ja sitoumusten noudattamiseksi hakijan liiketoiminnan laji ja suuruus huomioon ottaen sekä sen, ettei hakijalla ole sellaista negatiivista nettovarallisuutta, jota ei voida kattaa.

2. Jos hakemuksen jättänyt yritys on perustettu alle kolme vuotta aiemmin, koodeksin 39 artiklan c kohdassa tarkoitettu hakijan taloudellinen vakavaraisuus on tarkastettava saatavissa olevien asiakirjojen ja tietojen perusteella.

27 artikla

Käytännön pätevyys tai ammattipätevyys

(Koodeksin 39 artikla)

1. Koodeksin 39 artiklan d alakohdassa tarkoitettu arviointiperuste katsotaan täytetyksi, jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy;

a) hakijalla tai hakijan tulliasioista vastaavalla henkilöllä on jokin seuraavista käytännön pätevyyksistä;

i) vähintään kolmen vuoden osoitettu käytännön kokemus tulliasioista;

ii) eurooppalaisen standardointiorganisaation antama tulliasioista koskeva laatustandardi;

b) hakija tai hakijan tulliasioista vastaava henkilö on läpäissyt tullilainsäädäntöä koskevan koulutuksen, joka vastaa hänen osallisuuttaan tulliin liittyvissä toimissa ja on merkityksellinen niiden kannalta ja jonka on järjestänyt jokin seuraavista:

i) jäsenvaltion tulliviranomainen;

ii) koulutuslaitos, jonka ammattikoulutuksesta vastaavat jäsenvaltion tulliviranomaiset tai elimet ovat tunnustaneet tällaisen pätevyyden myöntämiseen;

iii) ammatti- tai toimialajärjestö, jonka jäsenvaltion tulliviranomaiset ovat tunnustaneet tai joka on valtuutettu unionissa tällaisen pätevyyden myöntämiseen.

2. Kun hakijan tulliasioista vastaa sopimussuhteinen henkilö, koodeksin 39 artiklan d alakohdassa säädetyt arviointiperusteet katsotaan täytetyiksi, jos kyseisellä sopimussuhteisella henkilöllä on koodeksin 38 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tulliyksinkertaistuksia koskeva valtuutetun talouden toimijan valtuutus, jäljempänä ’AEOC’.

28 artikla

Vaarattomuutta ja turvallisuutta koskeva vaatimustaso

(Koodeksin 39 artiklan e alakohta)

1. Koodeksin 39 artiklan e alakohdassa säädetty arviointiperuste katsotaan täytetyksi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) AEOS-valtuutukseen liittyvien toimien yhteydessä käytettävät rakennukset suojaavat laittomalta tunkeutumiselta ja ne on valmistettu aineksista, jotka estävät laittoman pääsyn;

b) asianmukaiset toimenpiteet on toteutettu estämään luvaton pääsy toimitiloihin, lähetys-, lastaus- ja rahtialueille sekä muihin asiaankuuluviin paikkoihin;

c) tavaroiden käsittelyä koskevat toimenpiteet on toteutettu muun muassa luvattoman tunkeutumisen tai vaihtamisen, tavaroiden vaurioitumisen sekä rahtiyksikköjen luvattoman käsittelyn estämiseksi;

d) hakija on toteuttanut toimenpiteitä, joiden ansiosta hakijan liikekumppanin voidaan tunnistaa selkeästi ja joilla varmistetaan asianmukaisten sopimusjärjestelyjen tai muiden hakijan liiketoimintamallin mukaisten asianmukaisten toimenpiteiden täytäntöönpanon kautta, että kyseiset liikekumppanit varmistavat oman kansainvälisen jakeluketjun osansa turvallisuuden;

e) hakija tekee kansallisen lainsäädännön sallimissa rajoissa turvallisuusselvityksiä työnhakijoista, jotka työskentelisivät turvallisuuden kannalta arkaluontoisessa asemassa, sekä ajoittain taustaselvityksiä tällaisessa asemassa olevista nykyisistä työntekijöistä sekä aina kun olosuhteet tätä vaativat;

f) hakijalla on asianmukaiset turvallisuusmenettelyt mahdollisille ulkoisille sopimussuhteisille palveluntarjoajille;

g) hakija varmistaa, että henkilökunta, jolla on turvallisuuden kannalta merkittäviä vastuualueita, osallistuu säännöllisesti asianomaisia turvallisuuskysymyksiä koskeviin tiedotusohjelmiin;

h) hakija on nimennyt yhteyshenkilön, joka on toimivaltainen turvallisuutta ja vaarattomuutta koskevissa kysymyksissä.

2. Jos hakijalla on kansainvälisen yleissopimuksen, Kansainvälisen standardisoimisjärjestön vahvistaman kansainvälisen standardin tai eurooppalaisen standardointiorganisaation vahvistaman eurooppalaisen standardin perusteella annettu vaarattomuus- ja turvallisuustodistus, tällainen todistus on otettava huomioon tarkastettaessa koodeksin 39 artiklan e alakohdassa säädettyjen arviointiperusteiden täyttyminen.

Arviointiperusteiden katsotaan täyttyneen, jos todetaan, että kyseisen todistuksen antamisperusteet ovat samat kuin koodeksin 39 artiklan e alakohdassa säädetyt perusteet tai vastaavat niitä.

Arviointiperusteiden katsotaan täyttyneen, jos hakijalla on sellaisessa kolmannessa maassa annettu vaarattomuus- ja turvallisuustodistus, jonka kanssa unioni on tehnyt sopimuksen, jossa määrätään kyseisen todistuksen tunnustamisesta.

3. Jos hakija on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 300/2008 ( 5 ) 3 artiklassa määritelty valvottu edustaja tai tunnettu lähettäjä ja täyttää komission asetuksessa (EU) N:o 185/2010 ( 6 ) säädetyt vaatimukset, 1 kohdassa säädettyjen arviointiperusteiden katsotaan täyttyneen niiden paikkojen ja toimintojen suhteen, joiden osalta hakija on saanut valvotun edustajan tai tunnetun lähettäjän aseman, edellyttäen että valvotun edustajan tai tunnetun lähettäjän aseman myöntämisperusteet ovat samat kuin koodeksin 39 artiklan e alakohdassa säädetyt arviointiperusteet tai vastaavat niitä.

29 artikla

Arviointiperusteiden tutkiminen

(Koodeksin 22 artikla)

1. Koodeksin 39 artiklan b ja e alakohdassa säädettyjen arviointiperusteiden tutkimiseksi asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaisen tulliviranomaisen on varmistettava, että paikalla tehtävät tarkastukset suoritetaan kaikissa tiloissa, jotka ovat merkittäviä hakijan tullitoimintojen kannalta.

Jos hakijalla on suuri lukumäärä tiloja ja päätöksen tekemiselle asetettu määräaika ei mahdollista kaikkien niiden tutkimista, tulliviranomainen voi päättää tutkia ainoastaan edustavan osan kyseisistä tiloista, jos voidaan todeta, että hakija noudattaa kaikissa tiloissaan sama vaarattomuutta ja turvallisuutta koskevaa vaatimustasoa sekä samoja yhteisiä vaatimuksia ja menettelyjä tilojensa kirjanpidon hoitamista varten.

2. Asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa huomioon unionin lainsäädännön mukaisesti tehtyjen arviointien ja tarkastusten tulokset, jos ne ovat merkittäviä koodeksin 39 artiklassa tarkoitettujen arviointiperusteiden tutkimisen kannalta.

3. Kun tutkitaan, täyttyvätkö koodeksin 39 artiklan b, c ja e alakohdassa säädetyt arviointiperusteet, tulliviranomaiset voivat ottaa huomioon hakijan esittämät asiantuntijalausunnot, jos kyseiset lausunnot laatinut asiantuntija ei ole etuyhteydessä hakijaan tämän asetuksen 127 artiklan mukaisesti.

4. Koodeksin 39 artiklassa säädettyjen arviointiperusteiden täyttymistä tutkiessaan tulliviranomaisten on otettava asianmukaisella tavalla huomioon talouden toimijoiden, varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten, erityisominaisuudet.

5. Asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen on laadittava asiakirjat koodeksin 39 artiklassa säädettyjen arviointiperusteiden tutkimisesta ja sen tuloksista.

30 artikla

AEO-asemaa koskeva sähköinen järjestelmä

(Koodeksin 16 artiklan 1 kohta)

1. Valtuutetun talouden toimijaa, jäljempänä ’AEO’, asemaa koskevaan valtuutushakemukseen, myönnettyihin AEO-valtuutuksiin ja alkuperäiseen päätökseen mahdollisesti vaikuttaviin myöhempiin tapahtumiin tai toimiin, mukaan lukien peruuttaminen, soveltamisen keskeyttäminen, kumoaminen tai muuttaminen, tai mahdollisen valvonnan tai uudelleenarvioinnin tuloksiin liittyvien tietojen vaihtamiseksi ja tallentamiseksi on käytettävä koodeksin 16 artiklan 1 kohdan nojalla perustettua sähköistä järjestelmää. Toimivaltaisen tulliviranomaisen on asetettava tiedot saataville tämän järjestelmän kautta viipymättä ja joka tapauksessa seitsemän päivän kuluessa.

Komission ja jäsenvaltioiden keskinäisessä yhteisymmärryksessä suunnittelemaa koko EU:n kattavaa harmonoitua rajapintaa on käytettävä sellaisten tietojen vaihdossa, jotka liittyvät AEO-valtuutuksia koskeviin hakemuksiin ja päätöksiin.

2. Toimivaltainen tulliviranomainen voi tarvittaessa myöntää siviili-ilmailun turvallisuudesta vastaavalle kansalliselle viranomaiselle pääsyn 1 kohdassa tarkoitettuun sähköiseen järjestelmään erityisesti silloin, kun muun unionin lainsäädännön mukaisen hyväksynnän, luvan tai helpotuksen myöntäminen tapahtuu AEO-aseman perusteella. Tällainen pääsy koskee seuraavia tietoja:

a) AEOS-valtuutukset, mukaan lukien valtuutuksenhaltijan nimi ja tarvittaessa valtuutusten muutokset ja kumoamiset taikka valtuutetun taloudellisen toimijan aseman keskeyttäminen ja sen syyt;

b) AEOS-valtuutusten mahdolliset uudelleenarvioinnit ja niiden tulokset.

Asianomaisia tietoja käsittelevät siviili-ilmailun turvallisuudesta vastaavat kansalliset viranomaiset saavat käyttää näitä tietoja ainoastaan asiaankuuluvia valtuutetun edustajan tai tunnetun lähettäjän ohjelmia varten, ja niiden on toteutettava asianmukaiset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet näiden tietojen turvallisuuden varmistamiseksi.

3. Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on käytettävä tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 14 x artiklalla perustettua järjestelmää täytäntöönpanopäätöksen 2014/255/EU liitteessä tarkoitetun AEO-järjestelmän parannuspäivään asti.

31 artikla

Konsultaatiomenettely ja tietojenvaihto tulliviranomaisten välillä

(Koodeksin 22 artikla)

1. Asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltainen tulliviranomainen voi konsultoida muiden jäsenvaltioiden tulliviranomaisia, jotka ovat toimivaltaisia paikassa, jossa tarvittavat tiedot säilytetään tai jossa on tehtävä tarkastuksia yhden tai useamman koodeksin 39 artiklassa säädetyn arviointiperusteen tutkimiseksi.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu konsultaatio on pakollinen, kun

a) AEO-asemaa koskeva hakemus on jätetty delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti siitä paikasta vastaavalle tulliviranomaiselle, jossa hakijan tullitarkoituksissa käytettävä pääkirjanpito säilytetään tai jossa se on saatavilla;

b) AEO-asemaa koskeva hakemus on jätetty delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 27 artiklan mukaisesti sen jäsenvaltion tulliviranomaisille, jossa hakijalla on pysyvä toimipaikka ja jossa tiedot sen yleisistä logistisista hallintotoimista unionissa säilytetään tai jossa ne ovat saatavilla;

c) osa AEO-asemaa koskevan hakemuksen kannalta merkittävästä kirjanpito- ja asiakirja-aineistosta säilytetään muussa jäsenvaltiossa kuin asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaisen tulliviranomaisen jäsenvaltiossa;

d) AEO-aseman hakijalla on varastotila tai se harjoittaa muita tulliin liittyviä toimintoja muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisen tulliviranomaisen jäsenvaltiossa.

3. Tämän asetuksen 14 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan toisessa virkkeessä säädetystä määräajasta poiketen tulliviranomaisten on saatettava konsultaatiomenettely päätökseen 80 päivän kuluessa päivästä, jona asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltainen tulliviranomainen antaa tiedoksi tarvittavat edellytykset ja arviointiperusteet, jotka konsultoitavan tulliviranomaisen on tutkittava.

4. Jos toisen jäsenvaltion tulliviranomaisella on AEO-aseman myöntämisen kannalta merkittäviä tietoja, sen on annettava nämä tiedot asianomaisen päätöksen tekemiseen toimivaltaiselle viranomaiselle 30 päivän kuluessa siitä, kun hakemus on annettu tiedoksi tämän asetuksen 30 artiklassa tarkoitetun sähköisen järjestelmän kautta.

32 artikla

Hakemuksen hylkääminen

(Koodeksin 22 artikla)

AEO-hakemuksen hylkääminen ei saa vaikuttaa hakijalle tullilainsäädännön mukaisesti jo myönnettyihin myönteisiin päätöksiin, jollei tällaisten myönteisten päätösten myöntäminen perustu jonkin AEO-arviointiperusteen täyttymiseen ja AEO-hakemuksen tutkimisen aikana todettiin, ettei kyseinen arviointiperuste täyty.

33 artikla

Samanaikaiset valtuutukset

(Koodeksin 38 artiklan 3 kohta)

Kun hakija on oikeutettu sekä AEOC- että AEOS-valtuutukseen, päätöksen tekemiseen toimivaltainen viranomainen antaa yhden yhdistetyn valtuutuksen.

34 artikla

Valtuutuksen kumoaminen

(Koodeksin 28 artikla)

1. AEO-valtuutuksen kumoaminen ei saa vaikuttaa saman henkilön osalta mahdollisesti tehtyyn myönteiseen päätökseen, jollei AEO-asema ole ollut edellytys kyseisen myönteisen päätöksen myöntämiselle tai kyseinen päätös perustui johonkin koodeksin 39 artiklassa lueteltuun arviointiperusteeseen, joka ei enää täyty.

2. Valtuutuksenhaltijalle myönnetyn myönteisen päätöksen kumoaminen tai muuttaminen ei automaattisesti vaikuta kyseisen henkilön AEO-valtuutukseen.

3. Jos sama henkilö on sekä AEOC että AEOS ja koodeksin 28 artiklaa tai tämän asetuksen 15 artiklaa sovelletaan sen vuoksi, etteivät koodeksin 39 artiklan d alakohdassa säädetyt edellytykset täyty, AEOC-valtuutus on kumottava ja AEOS-valtuutus pysyy voimassa.

Jos sama henkilö on sekä AEOS että AEOC ja koodeksin 28 artiklaa tai tämän asetuksen 15 artiklaa sovelletaan sen vuoksi, etteivät koodeksin 39 artiklan e alakohdassa säädetyt edellytykset täyty, AEOS-valtuutus on kumottava ja AEOC-valtuutus pysyy voimassa.

35 artikla

Valvonta

(Koodeksin 23 artiklan 5 kohta)

1. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle tulliviranomaiselle tekijät, jotka ovat käyneet ilmi AEO-aseman myöntämisen jälkeen ja jotka voivat vaikuttaa aseman jatkumiseen tai sisältöön.

2. Toimivaltaisen tulliviranomaisen on asetettava saataville kaikki hallussaan olevat asiaankuuluvat tiedot muille sellaisten jäsenvaltioiden tulliviranomaisille, joissa AEO harjoittaa tulliin liittyvää toimintaa.

3. Jos tulliviranomainen kumoaa AEO-aseman perusteella tehdyn myönteisen päätöksen, sen antaa asian tiedoksi aseman myöntäneelle tulliviranomaiselle.

4. Jos AEOS on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 300/2008 3 artiklassa määritelty valvottu edustaja tai tunnettu lähettäjä ja täyttää komission asetuksessa (EU) N:o 185/2010 säädetyt vaatimukset, toimivaltaisen tulliviranomaisen on viipymättä asetettava asianomaisen siviili-ilmailun turvallisuudesta vastaavan kansallisen viranomaisen saataville ainakin seuraavat hallussaan olevat AEO-asemaa koskevat tiedot:

a) AEOS-valtuutus, mukaan lukien valtuutuksenhaltijan nimi ja tarvittaessa valtuutusten muutokset ja kumoamiset taikka valtuutetun talouden toimijan aseman soveltamisen keskeyttäminen ja niiden syyt;

b) tiedot siitä, ovatko tulliviranomaiset käyneet tietyllä asianomaisella paikalla, viimeisimmän käynnin päivämäärä ja se, tehtiinkö käynti valtuutusprosessin, uudelleenarvioinnin vai valvonnan vuoksi;

c) AEOS-valtuutuksen mahdolliset uudelleenarvioinnit ja niiden tulokset.

Kansallisten tulliviranomaisten on yhteisymmärryksessä asianmukaisen siviili-ilmailun turvallisuudesta vastaavan kansallisen viranomaisen kanssa vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt sellaisten tietojen vaihdolle, jotka eivät kuulu tämän asetuksen 30 artiklassa tarkoitetun sähköisen järjestelmän piiriin.

Asianomaisia tietoja käsittelevät siviili-ilmailun turvallisuudesta vastaavat kansalliset viranomaiset saavat käyttää näitä tietoja ainoastaan asiaankuuluvia valtuutetun edustajan tai tunnetun lähettäjän ohjelmia varten, ja niiden on toteutettava asianmukaiset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet näiden tietojen turvallisuuden varmistamiseksi.







4 jakso

Tavaroiden tarkastaminen







1 alajakso

Tullitarkastukset ja riskinhallinta

36 artikla

Riskinhallintaa ja tullitarkastuksia koskeva sähköinen järjestelmä

(Koodeksin 16 artiklan 1 kohta)

1. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten ja komission väliseen riskejä koskevien tietojen viestintään liittyvien tietojen vaihtamiseksi ja tallentamiseksi on käytettävä koodeksin 16 artiklan 1 kohdan nojalla tätä varten perustettua sähköistä järjestelmää, jäljempänä ’tullialan riskinhallintajärjestelmä’.

2. Edellä 1 kohdassa mainittua järjestelmää on myös käytettävä tulliviranomaisten keskinäisessä sekä tulliviranomaisten ja komission välisessä viestinnässä, joka koskee yhteisten riskin arviointiperusteiden ja -mallien, tarkastusten yhteisten painopistealueiden ja tullialan riskinhallintajärjestelmän täytäntöönpanoa sekä koodeksin 46 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua riskiä koskevien tietojen ja riskianalyysin tulosten vaihtoa.







2 alajakso

Ilmateitse kuljetettavat käsimatkatavarat ja kirjatut matkatavarat

37 artikla

Kauttakulkulennot

(Koodeksin 49 artikla)

1. Kun henkilö saapuu muulta kuin unionin lentoasemalta ilma-aluksella, joka unionin lentoasemalle tehdyn välilaskun jälkeen jatkaa toiselle unionin lentoasemalle, kyseisen henkilön käsimatkatavaroiden ja kirjattujen matkatavaroiden tullitarkastukset ja -muodollisuudet on suoritettava viimeisellä kansainvälisellä unionin lentoasemalla.

Käsimatkatavaroihin ja kirjattuihin matkatavaroihin sovelletaan sääntöjä, joita sovelletaan kolmansista maista tulevien henkilöiden matkatavaroihin, jollei kyseinen henkilö todista, että niihin sisältyvät tavarat ovat unionitavaroita.

2. Kun henkilö saapuu unionin lentoasemalta ilma-aluksella, joka unionin lentoasemalle tehdyn välilaskun jälkeen jatkaa muulle kuin unionin lentoasemalle, kyseisen henkilön käsimatkatavaroiden ja kirjattujen matkatavaroiden tullitarkastukset ja -muodollisuudet on suoritettava ensimmäisellä kansainvälisellä unionin lentoasemalla.

Käsimatkatavaroille voidaan tehdä tarkastukset sillä viimeisellä kansainvälisellä unionin lentoasemalla, jolla ilma-alus tekee välilaskun, tavaroiden unionitavaran tullioikeudellisen aseman toteamiseksi.

38 artikla

Kauttakulkulennot liike- ja turistilentokoneella

(Koodeksin 49 artikla)

Liike- ja turistilentokoneissa matkustavien henkilöiden matkatavaroihin sovellettavat tullitarkastukset ja -muodollisuudet on suoritettava seuraavilla lentoasemilla:

a) ensimmäisellä kansainvälisellä unionin lentoasemalla, kun kyseessä ovat muulta kuin unionin lentoasemalta tulevat lennot ja ilma-alus jatkaa unionin lentoasemalla tehdyn välilaskun jälkeen toiselle unionin lentoasemalle;

b) viimeisellä kansainvälisellä unionin lentoasemalla, kun kyseessä ovat unionin lentoasemalta tulevat lennot ja ilma-alus jatkaa unionin lentoasemalla tehdyn välilaskun jälkeen muulle kuin unionin lentoasemalle;

39 artikla

Saapuvat kauttakuljetuslennot

(Koodeksin 49 artikla)

1. Kun matkatavarat saapuvat unionin lentoasemalle muulta kuin unionin lentoasemalta tulevalla ilma-aluksella ja ne uudelleenlastataan kyseisellä unionin lentoasemalla toiseen, unionin sisäisen lennon tekevään ilma-alukseen, 2 ja 3 kohtaa sovelletaan.

2. Kirjattuihin matkatavaroihin sovellettavat tullitarkastukset ja -muodollisuudet on suoritettava sillä viimeisellä kansainvälisellä unionin lentoasemalla, jolle unionin sisäinen lento saapuu. Kuitenkin sellaisten muulta kuin unionin lentoasemalta tulevien kirjattujen matkatavaroiden tullitarkastukset ja -muodollisuudet, jotka uudelleenlastataan kansainvälisellä unionin lentoasemalla ilma-alukseen, joka lentää saman jäsenvaltion alueella olevalle toiselle kansainväliselle unionin lentoasemalle, voidaan suorittaa sillä kansainvälisellä unionin lentoasemalla, jolla kirjattujen matkatavaroiden uudelleenlastaus tapahtui.

Kirjattuihin matkatavaroihin sovellettavat tullitarkastukset ja -muodollisuudet voidaan poikkeustapauksissa ja ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten ja muodollisuuksien lisäksi suorittaa ensimmäisellä kansainvälisellä unionin lentoasemalla, jolla ne osoittautuvat käsimatkatavaroiden tarkastusten perusteella tarpeellisiksi.

3. Käsimatkatavaroihin sovellettavat tullitarkastukset ja -muodollisuudet on suoritettava ensimmäisellä kansainvälisellä unionin lentoasemalla.

Käsimatkatavaroihin sovellettavia muita tullitarkastuksia ja -muodollisuuksia voidaan suorittaa unionin sisäisen lennon saapumislentoasemalla ainoastaan poikkeustapauksissa, jos ne osoittautuvat kirjattujen matkatavaroiden tarkastusten perusteella tarpeellisiksi.

40 artikla

Lähtevät kauttakuljetuslennot

(Koodeksin 49 artikla)

1. Kun matkatavarat lastataan unionin lentoasemalla unionin sisäiselle lennolle lähtevään ilma-alukseen ja ne uudelleenlastataan tämän jälkeen toisella unionin lentoasemalla toiseen ilma-alukseen, jonka määräpaikka on muu kuin unionin lentoasema, 2 ja 3 kohtaa sovelletaan.

2. Kirjattuihin matkavaroihin sovellettavat tullitarkastukset ja -muodollisuudet on suoritettava ensimmäisellä kansainvälisellä unionin lähtölentoasemalla. Kuitenkin kansainvälisellä unionin lentoasemalla lastattuihin kirjattuihin matkatavaroihin, jotka uudelleenlastataan saman jäsenvaltion alueella olevalla toisella kansainvälisellä unionin lentoasemalla ilma-alukseen, joka on matkalla muulle kuin unionin lentoasemalle, sovellettavat tullitarkastukset ja -muodollisuudet voidaan suorittaa sillä kansainvälisellä unionin lentoasemalla, jolla kirjattujen matkatavaroiden uudelleenlastaus tapahtuu.

Kirjattuihin matkatavaroihin sovellettavat tullitarkastukset ja -muodollisuudet voidaan poikkeustapauksissa ja ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten ja muodollisuuksien lisäksi suorittaa viimeisellä kansainvälisellä unionin lentoasemalla, jos ne osoittautuvat käsimatkatavaroiden tarkastusten perusteella tarpeellisiksi.

3. Käsimatkatavaroihin sovellettavat tullitarkastukset ja -muodollisuudet on suoritettava viimeisellä kansainvälisellä unionin lentoasemalla.

Käsimatkatavaroihin sovellettavia muita tullitarkastuksia ja -muodollisuuksia voidaan suorittaa unionin sisäisen lennon lähtölentoasemalla ainoastaan poikkeustapauksissa, jos ne osoittautuvat tarpeellisiksi kirjattujen matkatavaroiden tarkastuksen jälkeen.

41 artikla

Uudelleenlastaus turisti- tai liikelentokoneeseen

(Koodeksin 49 artikla)

1. Sellaisten matkatavaroiden tullitarkastukset ja -muodollisuudet, jotka saapuvat unionin lentoasemalle muulta kuin unionin lentoasemalta lähteneellä reitti- tai tilauslennolla ja jotka uudelleenlastataan tällä unionin lentoasemalla unionin sisäiselle lennolle lähtevään turisti- tai liikelentokoneeseen, on suoritettava reitti- tai tilauslennon saapumislentoasemalla.

2. Sellaisten matkatavaroiden tullitarkastukset ja -muodollisuudet, jotka lastataan unionin lentoasemalla unionin sisäiselle lennolle lähtevään turisti- tai liikelentokoneeseen niiden uudelleenlastaamiseksi toisella unionin lentoasemalla reitti- tai tilauslennolle, jonka määräpaikka on muu kuin unionin lentoasema, on suoritettava reitti- tai tilauslennon lähtölentoasemalla.

42 artikla

Uudelleenlastaus saman jäsenvaltion alueella sijaitsevien lentoasemien välillä

(Koodeksin 49 artikla)

Jäsenvaltiot voivat tehdä kansainvälisellä unionin lentoasemalla, jolla kirjatut matkatavarat uudelleenlastataan, seuraaviin tavaroihin kohdistuvat tarkastukset:

a) muulta kuin unionin lentoasemalta tulevat matkatavarat, jotka uudelleenlastataan kansainvälisellä unionin lentoasemalla ilma-alukseen, jonka määräpaikka on samalla kansallisella alueella sijaitseva kansainvälinen unionin lentoasema,

b) matkatavarat, jotka on lastattu ilma-alukseen kansainvälisellä unionin lentoasemalle niiden uudelleenlastaamiseksi samalla kansallisella alueella sijaitsevalla toisella kansainvälisellä unionin lentoasemalla ilma-alukseen, jonka määräpaikka on muu kuin unionin lentoasema.

43 artikla

Toimenpiteet laittoman uudelleenlastaamisen estämiseksi

(Koodeksin 49 artikla)

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että

a) kun käsimatkatavarat saapuvat kansainväliselle unionin lentoasemalle, jolla tullitarkastukset on määrä tehdä, ennen niihin sisältyville tavaroille tehtäviä tarkastuksia tapahtuvaa uudelleenlastausta on valvottava;

b) kun käsimatkatavarat poistuvat kansainväliseltä unionin lentoasemalta, jolla tullitarkastukset on määrä tehdä, niihin sisältyville tavaroille tehtävien tarkastusten jälkeen tapahtuvaa uudelleenlastausta on valvottava;

c) kun kirjatut matkatavarat saapuvat kansainväliselle unionin lentoasemalle, jolla tullitarkastukset on määrä tehdä, asianmukaiset järjestelyt on suoritettu sen estämiseksi, että kirjattuihin matkatavaroihin sisältyvät tavarat uudelleenlastataan ennen kuin kyseisille matkatavaroille on tehty tällaiset tarkastukset;

d) kun kirjatut matkatavarat lähtevät kansainväliseltä unionin lentoasemalta, jolla tullitarkastukset on määrä tehdä, asianmukaiset järjestelyt on suoritettu sen estämiseksi, että kirjattuihin matkatavaroihin sisältyvät tavarat uudelleenlastataan sen jälkeen, kun kyseisille matkatavaroille on tehty tällaiset tarkastukset.

44 artikla

Matkatavaralipuke

(Koodeksin 49 artikla)

Unionin lentoasemalla rekisteröity kirjattu matkatavara on tunnistettava matkatavaroihin kiinnitettävästä lipukkeesta. Lipukkeen malli sekä sen tekniset ominaisuudet ovat liitteessä 12–03.

45 artikla

Luettelo unionin kansainvälisistä lentoasemista

(Koodeksin 49 artikla)

Kunkin jäsenvaltion on annettava komissiolle luettelo kansainvälisistä unionin lentoasemistaan ja ilmoitettava komissiolle luetteloon tehdyt muutokset.







3 alajakso

Meriteitse kuljetettavat matkatavarat

46 artikla

Huvialukset

(Koodeksin 49 artikla)

Huvialuksella olevien henkilöiden matkatavaroihin sovellettavat tullitarkastukset ja -muodollisuudet on suoritettava kaikissa unionin käyntisatamissa huvialuksen alkuperästä ja määräpaikasta riippumatta. Huvialus on huviveneitä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 16 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/25/EY ( 7 ) määritelty huvivene.

47 artikla

Kauttakulkupurjehdus

(Koodeksin 49 artikla)

Sellaisille henkilöille kuuluville matkatavaroille, jotka tekevät samalla aluksella muussa kuin unionin satamassa alkavia, päättyviä tai käyviä peräkkäisiä osamatkoja sisältävän merimatkan, on suoritettava tullitarkastukset ja -muodollisuudet siinä unionin satamassa, jossa nämä matkatavarat lastataan tai puretaan.







3 LUKU

Valuutan muuntaminen

48 artikla

Säännökset valuuttakurssista tariffin laskemista varten

(Koodeksin 53 artikla)

1. Kun euron vasta-arvo on tarpeen koodeksin 53 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti, se on vahvistettava kerran kuukaudessa.

Käytettävä valuuttakurssi on viimeisin Euroopan keskuspankin ennen kuukauden toiseksi viimeistä päivää vahvistama valuuttakurssi, jota sovelletaan koko seuraavan kuukauden ajan.

Jos kuitenkin kuukauden alussa sovellettava kurssi poikkeaa yli viisi prosenttia Euroopan keskuspankin ennen saman kuukauden viidettätoista päivää vahvistamasta kurssista, viimeksi mainittua kurssia sovelletaan kyseisen kuukauden viidennestätoista päivästä kuukauden loppuun.

2. Jos valuutta on muunnettava jostakin koodeksin 53 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta syystä, sovellettava euron vasta-arvo kansallisina valuuttoina on Euroopan keskuspankin lokakuun ensimmäisenä työpäivänä vahvistama kurssi; tämä kurssi on voimassa seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta.

3. Jäsenvaltiot voivat säilyttää muuttumattomana euroina vahvistetun määrän arvon kansallisena valuuttana, jos vuosittaisen tarkistuksen yhteydessä kyseisen määrän muuntaminen johtaa siihen, että kansallisena valuuttana ilmaistu arvo muuttuu alle 5 prosenttia.

Jäsenvaltiot voivat pyöristää muuntamisen jälkeen saadun määrän ylöspäin tai alaspäin lähimpään kymmenykseen.







II OSASTO

TUONTI- TAI VIENTITULLIN JA MUIDEN TAVARAKAUPPAA KOSKEVIEN TOIMENPITEIDEN SOVELTAMISPERUSTEET







1 LUKU

Yhteinen tullitariffi ja tavaroiden luokittelu tariffiin







1 jakso

Tariffikiintiöiden hallinnointi

49 artikla

Tariffikiintiöiden yhdenmukaista hallinnointia koskevat yleiset säännöt

(Koodeksin 56 artiklan 4 kohta)

1. Sellaisen unionin lainsäädännön mukaisesti avattuja tariffikiintiöitä, jossa viitataan tässä artiklassa ja tämän asetuksen 50–54 artiklassa tarkoitettuun hallinnointimenetelmään, on hallinnoitava vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevien tulli-ilmoitusten hyväksymispäivien aikajärjestyksen mukaisesti.

2. Kukin tariffikiintiö yksilöidään unionin lainsäädännössä järjestysnumerolla, joka helpottaa sen hallinnointia.

3. ►C2 Tätä jaksoa sovellettaessa tulliviranomaisten 1, 2 tai 3 päivänä tammikuuta hyväksymä vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva ilmoitus katsotaan hyväksytyksi kyseisen vuoden 3 päivänä tammikuuta. Jos kuitenkin jokin kyseisistä päivistä on lauantai tai sunnuntai, kyseisen hyväksymisen katsotaan tapahtuneen kyseisen vuoden 4 päivänä tammikuuta. ◄

4. Tätä jaksoa sovellettaessa työpäivällä tarkoitetaan päiviä, jotka eivät ole yleisiä vapaapäiviä unionin toimielimissä Brysselissä.

50 artikla

Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten vastuu tariffikiintiöiden yhdenmukaisessa hallinnoinnissa

(Koodeksin 56 artiklan 4 kohta)

1. Tulliviranomaisten on tutkittava, onko ilmoittajan vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevassa tulli-ilmoituksessa tekemä tariffikiintiöpyyntö pätevä kyseisen tariffikiintiön avaamista koskevan unionin lainsäädännön mukaisesti.

2. Kun vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva tulli-ilmoitus, joka sisältää ilmoittajan pätevän tariffikiintiöpyynnön, hyväksytään ja kaikki tariffikiintiön myöntämiseksi vaadittavat täydentävät asiakirjat on annettu tulliviranomaisille, tulliviranomaisten on viipymättä toimitettava kyseinen pyyntö komissiolle ja mainittava tulli-ilmoituksen hyväksymispäivä sekä tarkka määrä, jota pyyntö koskee.

51 artikla

Tariffikiintiöiden määrien jako

(Koodeksin 56 artiklan 4 kohta)

1. Komissio suorittaa jaon työpäivinä. Komissio voi kuitenkin päättää olla jakamatta määriä tiettynä työpäivänä, edellyttäen että jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille on ilmoitettu tästä etukäteen.

2. Tariffikiintiöiden määriä ei saa jakaa ennen kuin sen tulli-ilmoituksen, jossa ilmoittaja esitti tariffikiintiöpyynnön, hyväksymistä seuraavana toisena työpäivänä.

Kun komissio jakaa määriä, se ottaa huomioon kaikki ilman vastausta olevat tariffikiintiöpyynnöt, jotka on esitetty viimeistään kaksi työpäivää ennen jakopäivää hyväksytyissä tulli-ilmoituksissa ja jotka tulliviranomaiset ovat siirtäneet tämän asetuksen 54 artiklassa tarkoitettuun järjestelmään.

3. Komissio jakaa kunkin tariffikiintiön määrät hyväksymiensä tariffikiintiöpyyntöjen perusteella asiaankuuluvien tulli-ilmoitusten hyväksymispäivien aikajärjestyksen mukaisesti ja siinä määrin kuin kiintiössä jäljellä oleva määrä tämän mahdollistaa.

4. ►C2 Jos samana päivänä hyväksytyissä ilmoituksissa esitetyissä kaikissa tariffikiintiöpyynnöissä haettujen määrien summa on jakopäivänä suurempi kuin tariffikiintiössä jäljellä oleva määrä, komissio jakaa määrät suhteessa pyydettyihin määriin. ◄

5. Kun uusi tariffikiintiö avataan, komissio ei jaa sen määriä ennen kuin yhdentenätoista työpäivänä sen päivän jälkeen, jona kyseisen tariffikiintiön avaamista koskeva unionin säädös on julkaistu.

52 artikla

Pyyntöjen peruuttaminen ja tariffikiintiöiden käyttämättä jääneiden jaettujen määrien palauttaminen

(Koodeksin 56 artiklan 4 kohta)

1. Tulliviranomaisten on viipymättä palautettava tämän asetuksen 54 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen järjestelmään kaikki määrät, jotka on jaettu virheellisesti. Palautusvelvollisuutta ei kuitenkaan sovelleta, jos alle 10 euron tullivelan aiheuttanut virheellisesti tehty jako havaitaan asianomaisen tariffikiintiön voimassaolon päättymistä seuraavan ensimmäisen kuukauden jälkeen.

2. Jos tulliviranomaiset mitätöivät tulli-ilmoituksen sellaisten tavaroiden osalta, joista on tehty tariffikiintiöpyyntö, ennen kuin komissio on jakanut pyydetyn määrän, tulliviranomaisten on peruutettava koko tariffikiintiöpyyntö.

Jos komissio on jo jakanut pyydetyn määrän mitätöidyn tulli-ilmoituksen perusteella, tulliviranomaisen on viipymättä palautettava jaettu määrä tämän asetuksen 54 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen järjestelmään.

53 artikla

Tariffikiintiöiden kriittinen tilanne

(Koodeksin 56 artiklan 4 kohta)

1. delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 153 artiklaa sovellettaessa tariffikiintiötä pidetään kriittisenä, kun sen kokonaismäärästä on käytetty 90 prosenttia.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tariffikiintiötä pidetään kriittisenä sen avaamispäivästä alkaen seuraavissa tapauksissa;

a) tariffikiintiö avataan alle kolmen kuukauden ajaksi;

b) edellisen kahden vuoden aikana ei ole avattu samoja tuotteita, samaa alkuperä sekä vastaavaa kiintiökautta koskevia tariffikiintiöitä, jäljempänä ’vastaava tariffikiintiö’;

c) edellisen kahden vuoden aikana avattu vastaava tariffikiintiö on käytetty loppuun viimeistään sen kiintiökauden kolmannen kuukauden viimeisenä päivänä tai sen alkuperäinen määrä oli suurempi kuin kyseisellä tariffikiintiöllä.

3. Tariffikiintiötä, jonka ainoa tarkoitus on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 654/2014 ( 8 ) mukainen suojatoimenpiteen tai myönnytysten keskeyttämisestä johtuvan toimenpiteen soveltaminen, pidetään kriittisenä, kun 90 prosenttia sen kokonaismäärästä on käytetty, riippumatta siitä, onko edellisen kahden vuoden aikana avattu vastaavia tariffikiintiöitä.

54 artikla

Tariffikiintiöiden hallinnointia koskeva sähköinen järjestelmä

(Koodeksin 16 artiklan 1 kohta ja 56 artiklan 4 kohta)

1. Tariffikiintiöiden hallinnoimiseksi on käytettävä koodeksin 16 artiklan 1 kohdan nojalla sitä varten perustettua sähköistä järjestelmää seuraavia tarkoituksia varten:

a) tariffikiintiöpyyntöjä, tariffikiintiöihin tehtäviä palautuksia, tariffikiintiöiden tilannetta ja näiden tietojen tallentamista koskevien tietojen vaihtaminen tulliviranomaisten ja komission välillä;

b) komission suorittama tariffikiintiöpyyntöjen ja -palautusten hallinnointi;

c) tariffikiintiöiden määrien jakoa koskevien tietojen vaihtaminen tulliviranomaisten ja komission välillä ja näiden tietojen säilyttäminen;

d) alkuperäisiin tariffikiintiöihin lukemisiin ja tariffikiintiöihin tehtäviin palautuksiin mahdollisesti vaikuttavia muita tapahtumia tai toimia koskevien tietojen kirjaaminen.

2. Komissio asettaa jakotuloksiin liittyvät tiedot saataville kyseisen järjestelmän kautta.







2 jakso

Vapaaseen liikkeeseen luovutusta tai tavaroiden vientiä koskeva valvonta

55 artikla

Yleiset säännöt tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutusta tai vientiä koskevalle valvonnalle

(Koodeksin 56 artiklan 5 kohta)

1. Kun komissio vahvistaa vaatimuksen, jonka mukaan tiettyjä tuotteita on valvottava, kun ne luovutetaan vapaaseen liikkeeseen tai kun ne viedään, se ilmoittaa tulliviranomaisille kyseisten tavaroiden CN-koodit ja valvonnassa tarvittavat tiedot hyvissä ajoin ennen valvontavaatimuksen soveltamisen alkamista.

Luettelo tiedoista, joita komissio voi vaatia valvonnassa, on liitteessä 21–01.

2. Kun tavaroita on valvottava vapaaseen liikkeeseen luovutuksen tai viennin yhteydessä, tulliviranomaisten on annettava komissiolle asiaankuuluvaa menettelyä koskevissa tulli-ilmoituksissa olevat tiedot vähintään kerran viikossa.

Kun tavarat luovutetaan koodeksin 194 artiklan 1 kohdan mukaisesti, tulliviranomaisten on annettava asianomaiset tiedot komissiolle viipymättä.

3. Komissio julkistaa 1 kohdassa tarkoitetut tulliviranomaisten antamat tiedot ainoastaan koosteena ja vain tämän asetuksen 56 artiklan 2 kohdan mukaisesti valtuutetuille käyttäjille.

4. Jos tavarat asetetaan tullimenettelyyn koodeksin 166 artiklassa tarkoitetulla yksinkertaistetulla ilmoituksella tai koodeksin 182 artiklassa tarkoitetulla ilmoittajan kirjanpitoon tehtävällä merkinnällä ja komission vaatimat tiedot eivät olleet saatavilla silloin, kun tavarat luovutettiin koodeksin 194 artiklan 1 kohdan mukaisesti, tulliviranomaisten on viipymättä annettava komissiolle kyseiset tiedot koodeksin 167 artiklan mukaisesti annetun täydentävän ilmoituksen vastaanottamisen jälkeen.

5. Jos täydentävän ilmoituksen antamista koskevasta velvoitteesta luovutaan koodeksin 167 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai täydentävä ilmoitus annetaan tai asetetaan saataville tämän asetuksen 225 artiklan mukaisesti, luvanhaltijan on lähetettävä komission vaatimat tiedot tulliviranomaisille vähintään kerran kuukaudessa tai tulliviranomaisten on poimittava kyseiset tiedot ilmoittajan järjestelmästä.

Tulliviranomaisten on viipymättä tallennettava kyseiset tiedot tämän asetuksen 56 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen järjestelmään.

6. Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, luettelo tiedoista, joita komissio voi vaatia valvonnassa, on 56 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun järjestelmän ja täytäntöönpanopäätöksen 2014/255/EU liitteessä tarkoitettujen kansallisten tuonti- ja vientijärjestelmien parannuksen ensimmäisen vaiheen käyttöönottopäivään asti liitteessä 21–02.

56 artikla

Tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutusta tai vientiä koskevassa valvonnassa käytettävä sähköinen järjestelmä

(Koodeksin 16 artiklan 1 kohta ja 56 artiklan 5 kohta)

1. Tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutuksen tai viennin valvomiseksi on käytettävä koodeksin 16 artiklan 1 kohdan nojalla perustettua sähköistä järjestelmää, jolla lähetetään ja johon tallennetaan seuraavat tiedot:

a) tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutusta tai vientiä koskevat valvontatiedot;

b) sähköiseen järjestelmään vapaaseen liikkeeseen luovuttamisesta tai viennistä syötettyjä ja tallennettuja valvontatietoja mahdollisesti päivittävät tiedot.

2. Komissio voi antaa käyttäjille pääsyn 1 kohdassa tarkoitettuun järjestelmään jäsenvaltioiden esittämien pyyntöjen perusteella.

3. Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, komission Surveillance 2 -järjestelmää on käytettävä mainitun kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamiseen ja tallentamiseen täytäntöönpanopäätöksen 2014/255/EU liitteessä tarkoitetun järjestelmän parannuksen ensimmäisen vaiheen käyttöönottopäivään asti.







2 LUKU

Tavaroiden alkuperä







1 jakso

Muu kuin etuuskohteluun oikeuttava alkuperäselvitys

57 artikla

Sellaisten tuotteiden alkuperätodistukset, joihin sovelletaan muuhun kuin etuuskohteluun oikeuttavia erityisiä tuontijärjestelyjä

(Koodeksin 61 artiklan 1 ja 2 kohta)

1. Kolmannesta maasta peräisin olevien muuhun kuin etuuskohteluun oikeuttavan erityisjärjestelyn alaisten tavaroiden alkuperätodistus on silloin, kun kyseisissä järjestelyissä viitataan tähän artiklaan, annettava liitteessä 22–14 olevan mallin mukaisella lomakkeella kyseisessä liitteessä säädettyjä teknisiä määrityksiä noudattaen.

2. Alkuperätodistukset antavat sen kolmannen maan toimivaltaiset tulliviranomaiset, jonka alkuperää muuhun kuin etuuskohteluun oikeuttavan erityisjärjestelyn alaiset tuotteet ovat, tai kyseisten viranomaisten, jäljempänä ’antavat viranomaiset’, tätä varten asianmukaisesti valtuuttama luotettava toimielin, edellyttäen että tuotteiden alkuperä on määritetty koodeksin 60 artiklan mukaisesti.

Antavien viranomaisten on säilytettävä jäljennös kustakin annetusta alkuperätodistuksesta.

3. Alkuperätodistukset on annettava ennen kuin niihin merkityt tuotteet ilmoitetaan vientiin alkuperämaana olevassa kolmannessa maassa.

4. Edellä 3 kohdasta poiketen alkuperätodistukset voidaan poikkeustapauksissa antaa myös niihin merkittyjen tuotteiden viennin jälkeen, jos niitä ei erehdyksen, tahattoman laiminlyönnin tai erityisolosuhteiden vuoksi ole annettu tavaroita vietäessä.

Antavat viranomaiset eivät saa antaa 1 kohdassa säädettyä alkuperätodistusta jälkikäteen, jolleivät ne totea, että viejän hakemuksessa olevat tiedot vastaavat asiaankuuluvien vientiasiakirjojen tietoja.

58 artikla

Tietojen antaminen liittyen muuhun kuin etuuskohteluun oikeuttaviin erityisiin tuontijärjestelyihin koskevaan hallinnolliseen yhteistyöhön

(Koodeksin 61 artikla)

1. Kun tiettyjä tuotteita varten käyttöön otetut muuhun kuin etuuskohteluun oikeuttavat erityiset tuontijärjestelyt perustuvat tämän asetuksen 57 artiklassa säädetyn alkuperätodistuksen käyttöön, kyseisten järjestelyjen soveltaminen edellyttää hallinnollisen yhteistyömenettelyn luomista, jollei asianomaisissa järjestelyissä toisin määrätä.

Kyseisen hallinnollisen yhteistyömenettelyn luomiseksi asianomaisten kolmansien maiden on lähetettävä komissiolle seuraavat:

a) antavien viranomaisten nimet ja osoitteet sekä kyseisten viranomaisten käyttämien leimasimien leimanäytteet;

b) niiden valtion viranomaisten nimet ja osoitteet, joille tämän asetuksen 59 artiklassa tarkoitetut alkuperätodistusten jälkitarkastuspyynnöt on määrä lähettää.

Komissio toimittaa kaikki edellä mainitut tiedot jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.

2. Jos jokin kolmas maa ei lähetä 1 kohdassa eriteltyjä tietoja komissiolle, unionin toimivaltaisten viranomaisten on evättävä muuhun kuin etuuskohteluun oikeuttavan erityisen tuontijärjestelyn käyttäminen.

59 artikla

Sellaisten tuotteiden alkuperätodistusten jälkitarkastus, joihin sovelletaan muuhun kuin etuuskohteluun oikeuttavia erityisiä tuontijärjestelyjä

(Koodeksin 61 artikla)

1. Tämän asetuksen 57 artiklassa tarkoitettujen alkuperätodistusten tarkastus tehdään tämän artiklan mukaisesti tulli-ilmoituksen hyväksymisen jälkeen, jäljempänä ’jälkitarkastus’,

2. Jos tulliviranomaisilla on perusteltua aihetta epäillä alkuperätodistuksen aitoutta tai sen sisältämien tietojen oikeellisuutta ja jos ne tekevät satunnaisia jälkitarkastuksia, niiden on pyydettävä tämän asetuksen 58 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua viranomaista tarkastamaan, onko kyseinen alkuperätodistus aito ja/tai onko ilmoitettu alkuperä todettu asianmukaisesti ja koodeksin 60 artiklan mukaisesti.

Tulliviranomaisten on tätä tarkoitusta varten palautettava alkuperätodistus tai sen jäljennös tämän asetuksen 58 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulle viranomaiselle. Jos ilmoituksen mukana on kauppalasku, alkuperäinen kauppalasku tai sen jäljennös on oheistettava palautettavaan alkuperätodistukseen,

Tulliviranomaisten on tarvittaessa esitettävä syyt jälkitarkastukseen ja annettava hallussaan olevat tiedot, joiden perusteella epäillään alkuperätodistuksen sisältämien tietojen oikeellisuutta tai alkuperätodistuksen aitoutta.

3. Tämän asetuksen 58 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun viranomaisen on annettava tarkastustulokset tiedoksi tulliviranomaisille mahdollisimman pian.

Jos vastausta ei ole annettu kuuden kuukauden kuluessa pyynnön lähettämisestä 2 kohdan mukaisesti, tulliviranomaisten on evättävä muuhun kuin etuuskohteluun oikeuttavan erityisen tuontijärjestelyn käyttö kyseessä olevien tuotteiden osalta.







2 jakso

Etuuskohteluun oikeuttava alkuperä

60 artikla

Tässä jaksossa sovelletaan delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 37 artiklassa säädettyjä määritelmiä.







1 alajakso

Menettelyt alkuperäselvitysten antamisen tai laatimisen helpottamiseksi

61 artikla

Tavarantoimittajan ilmoitukset ja niiden käyttö

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Jos tavarantoimittaja toimittaa viejälle tai kaupan alan toimijalle tarvittavat tiedot tavaroiden alkuperäaseman määrittämiseksi unionin ja tiettyjen maiden ja alueiden välistä etuuskohtelukauppaa koskevien säännösten soveltamiseksi (etuuskohteluun oikeuttava alkuperäasema), tavarantoimittajan on tehtävä se tavarantoimittajan ilmoituksella.

Kustakin tavaralähetyksestä on laadittava erillinen tavarantoimittajan ilmoitus, lukuun ottamatta tämän asetuksen 62 artiklassa säädettyjä tapauksia.

2. Tavarantoimittajan on liitettävä ilmoitus kyseisen lähetyksen kauppalaskuun, lähetysluetteloon tai muuhun kaupalliseen asiakirjaan, jossa kuvaillaan kyseiset tavarat riittävän tarkasti, jotta ne voidaan tunnistaa.

3. Tavarantoimittaja voi antaa ilmoituksen milloin tahansa, myös sen jälkeen, kun tavarat on toimitettu.

62 artikla

Tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Jos tavarantoimittaja toimittaa säännöllisesti viejälle tai kaupan alan toimijalle tavaralähetyksiä, ja kaikkien kyseisten lähetysten tavaroiden alkuperäaseman odotetaan olevan sama, tavarantoimittaja voi antaa yhden ilmoituksen, joka kattaa kyseisten tavaroiden seuraavat lähetykset (tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus). Tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoituksen voi tehdä enintään kahdeksi vuodeksi siitä, kun se on laadittu.

2. Tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus voidaan tehdä jälkikäteen tavaroista, jotka on toimitettu ennen ilmoituksen laatimista. Tällaisen tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoituksen voi tehdä enintään ilmoituksen laatimispäivää edeltävän yhden vuoden ajalle. Voimassaoloaika päättyy päivänä, jona tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus on laadittu.

3. Tavarantoimittajan on viipymättä ilmoitettava asianomaiselle viejälle tai kaupan alan toimijalle, jos tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitus ei ole voimassa joidenkin tai kaikkien toimitettujen tai toimitettavien tavaralähetysten osalta.

63 artikla

Tavarantoimittajan ilmoituksen laatiminen

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Tuotteista, jotka ovat saaneet etuuskohteluun oikeuttavan alkuperäaseman, tavarantoimittajan ilmoitus on laadittava liitteen 22–15 mukaisesti. Kyseisten tuotteiden tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitukset on kuitenkin laadittava liitteen 22–16 mukaisesti.

2. Tuotteista, joille on suoritettu valmistus tai käsittely unionissa ja jotka eivät ole saaneet etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperäasemaa, tavarantoimittajan ilmoitus on laadittava liitteen 22–17 mukaisesti. Kyseisten tuotteiden tavarantoimittajan pitkäaikaisilmoitusten tapauksessa tavarantoimittajan ilmoitukset on kuitenkin laadittava liitteen 22–18 mukaisesti.

3. Tavarantoimittajan ilmoituksessa on oltava tavarantoimittajan omakätinen allekirjoitus. Jos kuitenkin sekä tavarantoimittajan ilmoitus että lasku on laadittu sähköisesti, ne voidaan myös varmentaa sähköisesti tai tavarantoimittaja voi antaa viejälle tai kaupan alan toimijalle kirjallisen sitoumuksen siitä, että hän ottaa täyden vastuun jokaisesta tavarantoimittajan ilmoituksesta, josta hänet voi tunnistaa, niin kuin hän olisi sen käsin allekirjoittanut.

64 artikla

INF 4 -tiedotustodistusten antaminen

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Tulliviranomaiset voivat vaatia, että viejän tai kaupan alan toimijan on saatava tavarantoimittajalta INF 4 -tiedotustodistus, jolla todistetaan tavarantoimittajan ilmoituksen oikeellisuus ja aitous.

2. Sen jäsenvaltion tulliviranomaisten, jossa tavarantoimittajan ilmoitus on laadittu, on annettava tavarantoimittajan hakemuksesta INF 4 -tiedotustodistus liitteessä 22–02 olevan mallin mukaisella lomakkeella kyseisessä liitteessä säädettyjä teknisiä erittelyjä noudattaen. Viranomaiset voivat pyytää todisteita tavarantoimittajan tileistä ja tehdä niitä koskevia tarkastuksia sekä muita tarpeelliseksi katsomiaan tarkastuksia.

3. Tulliviranomaisten on annettava tavarantoimittajalle 90 päivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta INF 4 -tiedotustodistus, jossa todistetaan tavarantoimittajan ilmoituksen oikeellisuus ja aitous.

4. Tulliviranomaisen, jolle INF 4 -tiedotustodistusta koskeva hakemus on tehty, on säilytettävä hakemuslomake vähintään kolme vuotta tai pitempään, jos se on tarpeen unionin ja tiettyjen maiden tai alueiden välistä etuuskohtelukauppaa koskevien säännösten noudattamiseksi.

65 artikla

Jäsenvaltioiden välinen hallinnollinen yhteistyö

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

Tulliviranomaisten on avustettava toisiaan tavarantoimittajan ilmoituksissa annettujen tietojen oikeellisuuden tarkastamisessa.

66 artikla

Tavarantoimittajan ilmoitusten tarkastaminen

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Jos viejä ei kykene esittämään INF 4 -tiedotustodistusta 120 päivän kuluessa tulliviranomaisten pyynnöstä, vientijäsenvaltion tulliviranomaiset voivat pyytää sen jäsenvaltion tulliviranomaisia, jossa tavarantoimittajan ilmoitus on laadittu, vahvistamaan asianomaisten tavaroiden alkuperän unionin ja tiettyjen maiden välistä etuuskohtelukauppaa koskevien säännösten soveltamiseksi.

2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi viejäjäsenvaltion tulliviranomaisten on lähetettävä jäsenvaltion, jossa tavarantoimittajan ilmoitus on laadittu, tulliviranomaisille kaikki saatavillaan olevat tiedot ja asiakirjat ja ilmoitettava tiedustelunsa syyt.

3. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltion, jossa tavarantoimittajan ilmoitus on laadittu, tulliviranomaiset voivat pyytää tavarantoimittajalta todisteita tai tehdä ilmoitusta koskevia aiheellisia tarkistuksia.

4. Tarkistusta pyytäville tulliviranomaisille on ilmoitettava tuloksista mahdollisimman pian INF 4 -tiedotustodistuksella.

5. Jos vastausta ei saada 150 päivän kuluessa tarkistuspyynnöstä tai jos vastauksessa ei ole riittävästi tietoja asianomaisten tuotteiden alkuperän määrittämiseksi, viejämaan tulliviranomaisten on mitätöitävä tavarantoimittajan ilmoituksen perusteella laadittu alkuperäselvitys.

67 artikla

Valtuutetun viejän lupa

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Jos unionilla on kolmannen maan kanssa etuuskohtelujärjestely, jonka mukaan alkuperäselvitys on annettava valtuutetun viejän laatimana kauppalaskuilmoituksena tai alkuperäilmoituksena, unionin tullialueelle sijoittautuneet viejät voivat hakea valtuutetun viejän lupaa kyseisten ilmoitusten laatimiseksi ja korvaamiseksi.

2. Delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 11 artiklan 1 kohdan d alakohtaa sekä 16, 17 ja 18 artiklaa, jotka koskevat hakemusten hyväksymisedellytyksiä ja päätösten soveltamisen keskeyttämistä, ja tämän asetuksen 10 ja 15 artiklaa, jotka koskevat sähköisten järjestelmien käyttöä tietojen vaihtamiseen ja tallentamiseen sekä myönteisten päätösten kumoamista, ei sovelleta valtuutetun viejän lupia koskeviin päätöksiin.

3. Valtuutetun viejän lupia myönnetään ainoastaan henkilöille, jotka täyttävät edellytykset, joista määrätään joko sopimuksissa, joita unioni on tehnyt eräiden unionin tullialueen ulkopuolisten maiden tai alueiden kanssa, tai toimenpiteissä, joita unioni on hyväksynyt tällaisten maiden tai alueiden osalta yksipuolisesti.

4. Tulliviranomaisten on annettava valtuutetulle viejälle tullin lupanumero, joka on merkittävä etuuskohteluun oikeuttaviin alkuperäselvityksiin. Tullin lupanumeron edessä on oltava luvan antaneen jäsenvaltion ISO 3166–1-alpha-2 mukainen maakoodi.

5. Komissio toimittaa asianomaisille kolmansille maille niiden tulliviranomaisten osoitteet, jotka vastaavat valtuutettujen viejien laatimien etuuskohteluun oikeuttavien alkuperäselvitysten valvonnasta.

6. Jos sovellettavassa etuuskohtelujärjestelyssä ei täsmennetä, missä muodossa kauppalaskuilmoitukset tai alkuperäilmoitukset on annettava, kyseiset ilmoitukset on laadittava liitteessä 22–09 olevan mallin mukaisesti.

7. Jos sovellettavassa etuuskohtelujärjestelyssä ei täsmennetä kynnysarvoa, johon asti viejä, joka ei ole valtuutettu viejä, voi laatia kauppalaskuilmoituksen tai alkuperäilmoituksen, kynnysarvo on 6 000 euroa kutakin lähetystä kohden.

68 artikla

Muiden kuin unionin GSP-järjestelmään kuuluvien viejien rekisteröinti

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Jos unionilla on kolmannen maan kanssa etuuskohtelujärjestely, jonka mukaan viejä voi laatia alkuperäasiakirjan asiaankuuluvan unionin lainsäädännön mukaisesti, unionin tullialueelle sijoittautuva viejä voi pyytää rekisteröitymistä tätä varten. Tämän jakson 2–9 alajaksoa sovelletaan soveltuvin osin.

2. Tässä artiklassa ei sovelleta delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 11 artiklan 1 kohdan d alakohtaa sekä 16, 17 ja 18 artiklaa, jotka koskevat hakemusten hyväksymisedellytyksiä ja päätösten soveltamisen keskeyttämistä, eikä tämän asetuksen 10 ja 15 artiklaa. Tähän artiklaan liittyviä hakemuksia ja päätöksiä ei vaihdeta ja tallenneta sähköisellä tieto- ja viestintäjärjestelmällä, josta säädetään tämän asetuksen 10 artiklassa.

3. Komissio toimittaa kolmannelle maalle, jonka kanssa unionilla on etuuskohtelujärjestely, niiden tulliviranomaisten osoitteet, jotka vastaavat rekisteröidyn viejän tämän artiklan mukaisesti unionissa laatiman alkuperäasiakirjan tarkastamisesta.

4. Jos sovellettavassa etuuskohtelujärjestelyssä ei täsmennetä kynnysarvoa, jota muun viejän kuin rekisteröidyn viejän laatima alkuperäasiakirja voi enintään koskea, kynnysarvo on 6 000 euroa kutakin lähetystä kohden.

5. Komission täytäntöönpanopäätöksen 2014/255/EU liitteessä tarkoitetun rekisteröidyn viejän järjestelmän (REX) käyttöönottopäiviin asti sovelletaan seuraavia säännöksiä:

a) unionin tullialueelle sijoittautuva viejä voi pyytää lupaa tämän asetuksen 67 artiklan mukaisesti rekisteröitynä viejänä toimimista varten 1 kohdan mukaisesti;

b) viejä, jolla on jo valtuutetun viejän valtuutus unionissa, voi pyytää valtuutuksen soveltamisalan laajentamista rekisteröitynä viejänä toimimista varten 1 kohdan mukaisesti;

lisäksi niiden valtuutetun viejän valtuutuksen numeroa käytetään rekisteröidyn viejän numerona.

Ensimmäisen alakohdan a tai b alakohdassa tarkoitettu viejä, joka haluaa jatkossakin toimia rekisteröitynä viejänä 1 kohdan mukaisesti, rekisteröidään järjestelmään rekisteröidyn viejän järjestelmän (REX) käyttöönottopäivistä alkaen.

69 artikla

Unionin GSP-järjestelmän ulkopuolella annettujen tai laadittujen etuuskohteluun oikeuttavien alkuperäselvitysten korvaaminen

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Jos alkuperätuotteita, joiden etuuskohteluun oikeuttava alkuperäselvitys on annettu tai laadittu aikaisemmin muuta tullietuutta kuin unionin GSP-järjestelmää varten siten kuin koodeksin 56 artiklan 2 kohdan d tai e alakohdassa tarkoitetaan, ei ole vielä luovutettu vapaaseen liikkeeseen, ja ne on asetettu tullitoimipaikan valvontaan unionissa, alkuperäinen alkuperäselvitys voidaan korvata yhdellä tai useammalla korvaavalla selvityksellä kaikkien tuotteiden tai osan niistä lähettämiseksi muualle unionissa.

2. Jos 1 kohdassa tarkoitettua tullietuutta varten tarvittava alkuperäselvitys on EUR.1-tavaratodistus, muu valtiollinen alkuperätodistus, alkuperäilmoitus tai kauppalaskuilmoitus, korvaava alkuperäselvitys on annettava tai laadittava yhtenä seuraavista asiakirjoista:

a) korvaava alkuperäilmoitus tai korvaava kauppalaskuilmoitus, jonka on laatinut tavarat jälleenlähettävä valtuutettu viejä;

b) korvaava alkuperäilmoitus tai korvaava kauppalaskuilmoitus, jonka on laatinut kuka tahansa tavaroiden jälleenlähettäjä, jos alkuperätuotteiden yhteenlaskettu arvo jaettavassa alkuperäisessä lähetyksessä ei ylitä sovellettavaa kynnysarvoa;

c) korvaava alkuperäilmoitus tai kauppalaskuilmoitus, jonka on laatinut kuka tahansa tavaroiden jälleenlähettäjä, jos alkuperätuotteiden yhteenlaskettu arvo jaettavassa alkuperäisessä lähetyksessä ylittää sovellettavan kynnysarvon, ja jälleenlähettäjä liittää korvaavaan alkuperäilmoitukseen tai kauppalaskuilmoitukseen jäljennöksen alkuperäisestä alkuperäselvityksestä;

d) sen tullitoimipaikan antama EUR.1-tavaratodistus, jonka valvontaan tavarat asetetaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

i) jälleenlähettäjä ei ole valtuutettu viejä eikä anna suostumustaan alkuperäisen alkuperäselvityksen jäljennöksen liittämiselle korvaavaan selvitykseen;

ii) alkuperätuotteiden yhteenlaskettu arvo alkuperäisessä lähetyksessä ylittää sovellettavan kynnysarvon, jonka ylittyessä viejän on korvaavan selvityksen laatimiseksi oltava valtuutettu viejä.

3. Jos korvaava alkuperäselvitys annetaan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti, korvaavan EUR.1-tavaratodistuksen antavan tullitoimipaikan vahvistus merkitään todistuksen 11 kohtaan. Todistuksen 4 kohtaan merkitään samat alkuperämaata koskevat tiedot kuin alkuperäisessä alkuperäselvityksessä on ilmoitettu. Jälleenlähettäjän on allekirjoitettava 12 kohta. Jälleenlähettäjä, joka allekirjoittaa 12 kohdan vilpittömässä mielessä, ei vastaa alkuperäiseen alkuperäselvitykseen tehtyjen merkintöjen oikeellisuudesta.

Tullitoimipaikan, jolta korvaavaa todistusta pyydetään, on merkittävä alkuperäiseen alkuperäselvitykseen tai sen liitteeseen edelleen lähetettyjen tuotteiden painot, lukumäärät, lajit ja määrämaa sekä vastaavan korvaavan todistuksen tai vastaavien korvaavien todistusten sarjanumerot. Kyseisen tullitoimipaikan on säilytettävä alkuperäinen alkuperäselvitys vähintään kolme vuotta.

4. Jos 1 kohdassa tarkoitettua tullietuutta varten vaadittava alkuperäselvitys on alkuperävakuutus, jälleenlähettäjän on laadittava korvaava alkuperäselvitys korvaavan vakuutuksen muodossa.

Jos lähetykseen, josta alkuperäselvitys on laadittu, sisältyvien tuotteiden yhteenlaskettu arvo ei ylitä sovellettavaa kynnysarvoa, lähetyksen osien jälleenlähettäjän ei tarvitse itse olla rekisteröity viejä voidakseen laatia korvaavia alkuperävakuutuksia.

Jos lähetykseen, josta alkuperäselvitys on laadittu, sisältyvien tuotteiden yhteenlaskettu arvo ylittää sovellettavan kynnysarvon, jälleenlähettäjän on korvaavien alkuperävakuutusten laatimiseksi täytettävä jompikumpi seuraavista edellytyksistä:

a) oltava rekisteröity viejä unionissa;

b) liitettävä korvaavaan alkuperävakuutukseen jäljennös alkuperäisestä alkuperävakuutuksesta.







2 alajakso

Edunsaajamaiden velvollisuudet unionin GSP-järjestelmässä

70 artikla

Velvoite tehdä hallinnollista yhteistyötäREX-järjestelmässä

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. GSP-järjestelmän asianmukaisen soveltamisen turvaamiseksi edunsaajamaiden on sitouduttava:

a) ottamaan käyttöön tarvittavat hallinnolliset rakenteet ja järjestelmät, mukaan lukien soveltuvin osin kumulaation soveltamiseksi tarvittavat menettelyt, tässä alajaksossa ja tämän jakson 3–9 alajaksossa sekä delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 II osaston 1 luvun 2 jakson 2 ja 3 alajaksossa säädettyjen sääntöjen ja menettelyjen täytäntöönpanemiseksi ja hallinnoimiseksi kyseisessä maassa ja pitämään niitä yllä;

b) siihen, että niiden toimivaltaiset viranomaiset tekevät yhteistyötä komission ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten kanssa.

2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu yhteistyö muodostuu:

a) kaiken tarvittavan tuen antamisesta komission pyynnöstä silloin, kun komissio tarkastaa GSP-järjestelmän asianmukaisen hallinnoinnin kyseisessä maassa, mukaan lukien komission tai jäsenvaltioiden tulliviranomaisten suorittamat paikalla tehtävät tarkastukset;

b) tuotteiden alkuperäaseman ja tässä jaksossa, tämän jakson 3–9 alajaksossa sekä delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 II osaston 1 luvun 2 jakson 2 ja 3 alajaksossa säädettyjen muiden edellytysten noudattamisen tarkastamisessa, mukaan lukien komission tai jäsenvaltioiden tulliviranomaisten pyynnöstä alkuperätutkimusten yhteydessä suoritettavat paikalla tehtävät tarkastukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 108 ja 109 artiklan soveltamista.

3. Saadakseen oikeuden soveltaa rekisteröityjen viejien järjestelmää edunsaajamaiden on toimitettava 1 kohdassa tarkoitettu sitoumus komissiolle vähintään kolme kuukautta ennen päivää, jona ne aikovat aloittaa viejien rekisteröinnin.

4. Jos maa tai alue on poistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 ( 9 ) liitteestä II, delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 55 artiklan 8 kohdassa ja tämän asetuksen 72, 80 ja 108 artiklassa säädettyä velvoitetta tehdä hallinnollista yhteistyötä sovelletaan edelleen kyseiseen maahan tai alueeseen kolmen vuoden ajan siitä päivästä alkaen, jona se on poistettu kyseisestä liitteestä.

71 artikla

Hallinnollisen yhteistyön menettelyt ja menetelmät viennissä, jossa käytetään A-alkuperätodistuksia ja kauppalaskuilmoituksia

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Jokaisen edunsaajamaan on noudatettava seuraavia vaatimuksia tai varmistettava niiden noudattaminen:

a) delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 II osaston 1 luvun 2 jakson 2 alajaksossa säädetyt vietävien tuotteiden alkuperäsäännöt;

b) A-alkuperätodistusten täyttämistä ja antamista koskevat säännöt;

c) liitteessä 22–09 säädettyjen vaatimusten mukaisesti laadittujen kauppalaskuilmoitusten käyttöä koskevat säännökset;

d) tämän asetuksen 73 artiklassa tarkoitettua tiedoksiantovelvoitetta koskevat säännökset;

e) koodeksin 64 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut poikkeusten myöntämistä koskevat säännökset.

2. Edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä komission tai jäsenvaltioiden kanssa erityisesti:

a) antamalla kaiken tarvittavan tuen komission pyynnöstä silloin, kun komissio tarkastaa GSP-järjestelmän asianmukaisen hallinnoinnin kyseisessä maassa, mukaan lukien komission tai jäsenvaltioiden tulliviranomaisten suorittamat paikalla tehtävät tarkastukset;

b) tuotteiden alkuperäaseman ja tässä jaksossa, tämän jakson 3–9 alajaksossa sekä delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 II osaston 1 luvun 2 jakson 2 ja 3 alajaksossa säädettyjen muiden edellytysten noudattamisen tarkastamisessa, mukaan lukien komission tai jäsenvaltioiden tulliviranomaisten pyynnöstä alkuperätutkimusten yhteydessä suoritettavat paikalla tehtävät tarkastukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 73 ja 110 artiklan soveltamista.

3. Kun edunsaajamaassa nimetään A-alkuperätodistusten antamiseen toimivaltainen viranomainen, tarkastetaan kirjallisia alkuperäselvityksiä ja annetaan unioniin vientiä koskevia A-alkuperätodistuksia, mainitun edunsaajamaan on katsottava hyväksyneen 1 kohdassa säädetyt edellytykset.

4. Jos maa hyväksytään taikka hyväksytään uudelleen edunsaajamaaksi asetuksessa (EU) N:o 978/2012 tarkoitettujen tuotteiden osalta, kyseisen maan alkuperätuotteille on myönnettävä yleisen tullietuusjärjestelmän mukaiset etuudet, jos ne vietiin kyseisestä edunsaajamaasta tämän asetuksen 73 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna päivänä tai sen jälkeen.

5. Jos maa tai alue on poistettu asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteestä II, delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 55 artiklassa ja tämän asetuksen 110 ja 111 artiklassa säädettyä velvoitetta tehdä hallinnollista yhteistyötä sovelletaan edelleen kyseiseen maahan tai alueeseen kolmen vuoden ajan siitä päivästä alkaen, jona se on poistettu kyseisestä liitteestä.

6. Edellä 5 kohdassa tarkoitettuja velvoitteita sovelletaan Singaporeen kolmen vuoden ajan 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen.

72 artikla

Rekisteröityjen viejien järjestelmän (REX) soveltamisen alkamispäivän jälkeen sovellettavat tiedoksiantovelvoitteet

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Edunsaajamaiden on annettava komissiolle tiedoksi niiden alueellaan olevien viranomaisten nimet, osoitteet ja yhteystiedot, jotka:

a) ovat asianomaisen maan valtion viranomaisia tai toimivat sen hallituksen valtuutuksella ja joilla on toimivalta rekisteröidä viejiä REX-järjestelmään sekä muuttaa ja päivittää rekisteröintitietoja ja kumota rekisteröintejä;

b) ovat asianomaisen maan valtion viranomaisia ja vastuussa hallinnollisen yhteistyön varmistamisesta komission ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten kanssa, siten kuin säädetään tässä alajaksossa ja tämän jakson 3–9 alajaksossa sekä delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 II osaston 1 luvun 2 jakson 2 ja 3 alajaksossa.

2. Tiedoksianto on lähetettävä komissiolle viimeistään kolmen kuukautta ennen päivää, jona edunsaajamaat aikovat aloittaa viejien rekisteröinnin.

3. Edunsaajamaiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä mahdollisista muutoksista tietoihin, jotka on annettu tiedoksi 1 kohdan nojalla.

73 artikla

Rekisteröityjen viejien järjestelmän (REX) soveltamisen alkamispäivään asti sovellettavat tiedoksiantovelvoitteet

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. Edunsaajamaiden on ilmoitettava komissiolle A-alkuperätodistuksia antamaan oikeutettujen alueellaan sijaitsevien valtion viranomaisten nimet ja osoitteet ja niiden käyttämien leimasimien leimanäytteet sekä A-alkuperätodistusten ja kauppalaskuilmoitusten tarkastamisesta vastaavien valtion viranomaisten nimet ja osoitteet.

Komissio toimittaa nämä tiedot jäsenvaltioiden tulliviranomaisille. Kun on kysymys aikaisempien tietojen muuttamisesta, komissio ilmoittaa näiden uusien leimojen voimaantulopäivän edunsaajamaiden toimivaltaisten valtion viranomaisten antamien tietojen mukaisesti. Nämä tiedot on tarkoitettu virkakäyttöön; luovutettaessa tavaroita vapaaseen liikkeeseen kyseiset tulliviranomaiset voivat kuitenkin antaa tuojan tutustua tässä kohdassa mainittuihin leimanäytteisiin.

Edunsaajamaita, jotka ovat jo antaneet ensimmäisessä alakohdassa vaadittavat tiedot, ei velvoiteta antamaan niitä uudelleen, elleivät tiedot ole muuttuneet.

2. Tämän asetuksen 71 artiklan 4 kohdan soveltamiseksi komissio julkaisee verkkosivustollaan päivämäärän, jona edunsaajamaaksi asetuksessa (EU) N:o 978/2012 tarkoitettujen tuotteiden osalta hyväksytty tai uudelleen hyväksytty maa täytti tämän artiklan 1 kohdassa säädetyt velvoitteet.







3 alajakso

Vientiä koskevat menettelyt edunsaajamaissa ja unionissa, joita sovelletaan unionin GSP-järjestelmän puitteissa rekisteröityjen viejien järjestelmän soveltamiseen asti

74 artikla

A-alkuperätodistuksen antamista koskeva menettely

(Koodeksin 64 artiklan 1 kohta)

1. A-alkuperätodistukset annetaan viejän tai tämän edustajan kirjallisesta hakemuksesta, johon voidaan liittää muita asianmukaisia täydentäviä asiakirjoja, joilla osoitetaan, että vietäville tuotteille voidaan antaa A-alkuperätodistus. A-alkuperätodistukset on annettava liitteessä 22–08 olevan mallin mukaisella lomakkeella.

2. Edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten on asetettava A-alkuperätodistus viejän saataville heti, kun vienti on toteutunut tai varmistunut. Edunsaajamaiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin antaa A-alkuperätodistuksen myös sen jälkeen, kun tuotteet, joita se koskee, on viety, jos:

a) sitä ei ollut annettu vientiajankohtana erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisolosuhteiden vuoksi; tai

b) toimivaltaisten viranomaisten edellyttämällä tavalla osoitetaan, että A-alkuperätodistus oli annettu, mutta sitä ei ollu