2003D0231 — FI — 26.04.2004 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

▼B

NEUVOSTON PÄÄTÖS,

tehty 17 päivänä maaliskuuta 2003,

Euroopan yhteisön liittymisestä tullimenettelyjen yksinkertaistamisesta ja yhdenmukaistamisesta tehtyä kansainvälistä yleissopimusta (Kioton yleissopimus) muuttavaan pöytäkirjaan

(2003/231/EY)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhteisö on tullimenettelyjen yksinkertaistamisesta ja yhdenmukaistamisesta tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ”yleissopimus”, sopimuspuoli vuodesta 1974 lähtien. (2) Tulliyhteistyöneuvosto hyväksyi kokouksessaan 26 päivänä kesäkuuta 1999 pöytäkirjan yleissopimuksen muuttamisesta. Muutospöytäkirjan liite I sisältää yleissopimuksen tarkistetun johdanto-osan ja tarkistetut artiklat, muutospöytäkirjan liite II sisältää tarkistetun yleisliitteen ja muutospöytäkirjan liite III sisältää tarkistetut erityisliitteet. Yleissopimuksen tarkistettua johdanto-osaa ja tarkistettuja artikloja sekä tarkistettua yleisliitettä ja tarkistettuja erityisliitteitä kutsutaan ”tarkistetuksi Kioton yleissopimukseksi”. (3) Tarkistetun Kioton yleissopimuksen periaatteiden täytäntöönpano tuottaa merkittäviä ja mitattavissa olevia tuloksia parantamalla tullihallintojen toimivuutta ja tehokkuutta, ja täten kansojen taloudellista kilpailukykyä; se myös edistää investointeja ja teollisuuden kehittymistä ja se voi lisätä pienten ja keskikokoisten yritysten osallistumista kansainväliseen kauppaan. (4) Tarkistetulla Kioton yleissopimuksella on olennainen osa kaupan helpottumisessa ja se on sellaisenaan merkittävä talouskasvun kannustin niille kumppaneille, jotka ovat hyväksyneet sen. (5) Tarkistetun Kioton yleissopimuksen sopimuspuolet osoittavat sitoutuvansa soveltamaan selviä, avoimia ja ajan tasalla olevia tullimenettelyitä, jotka mahdollistavat tavaroiden nopeamman tulliselvityksen uuden tietotekniikan käytön myötä ja uudella tullivalvontatekniikalla, kuten riskinarvioinneilla ja tarkastuksilla. (6) Tarkistettu Kioton yleissopimus tulee voimaan sen jälkeen, kun 40 yleissopimuksen sopimuspuolta on ilmoittanut suostumuksensa muutospöytäkirjan, mukaan lukien liitteet I ja II, noudattamiseen. (7) Ensivaiheessa Euroopan yhteisön on määrä liittyä muutospöytäkirjaan, mukaan lukien sen liitteet I ja II. Liittymisestä muutospöytäkirjan liitteeseen III sisältyviin erityisliitteisiin päätetään myöhemmin, sekä katsoo seuraavaa: KATSOVAT, että jotta voitaisiin: — poistaa kansainvälistä kauppaa ja muuta vaihtoa vaikeuttavat sopimuspuolten tullimenettelyjen ja -käytäntöjen erot, — vastata kansainvälisen kaupan ja tullilaitosten tarpeisiin, jotka liittyvät tullimenettelyjen ja -käytäntöjen helpottamiseen, yksinkertaistamiseen ja yhdenmukaistamiseen, — varmistaa tarkoituksenmukaiset tullivalvonnan normit ja — luoda tullilaitoksille valmiudet vastata liike-elämän ja hallinnon menetelmien ja tekniikoiden suurimpiin muutoksiin, yleissopimusta on muutettava, KATSOVAT lisäksi, että muutetussa yleissopimuksessa — on määrättävä, että yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevat perusperiaatteet sitovat muutetun yleissopimuksen sopimuspuolia, — on varmistettava, että tullilaitoksilla on käytettävissään tehokkaita menettelyjä, joiden tukena ovat tarkoituksenmukaiset ja tehokkaat valvontamenetelmät ja — yksinkertaistetaan ja yhdenmukaistetaan huomattavasti tullimenettelyjä ja -käytäntöjä, mikä on neuvoston merkittävimpiä tavoitteita, ja edistetään siten suuresti kansainvälisen kaupan helpottamista, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

1. Hyväksytään Euroopan yhteisön puolesta Euroopan yhteisön liittyminen tullimenettelyjen yksinkertaistamisesta ja yhdenmukaistamisesta tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen muuttamisesta tehtyyn pöytäkirjaan.

2. Muutospöytäkirja, mukaan lukien lisäykset I ja II ovat tämän päätöksen liitteessä I.

3. Tarkistetun Kioton yleissopimuksen 8 artiklan 5 kohdan a alakohdassa edellytetty ilmoitus ja 11 artiklassa edellytetty ilmoitus ovat tämän päätöksen liitteissä II ja III.

2 artikla

1. Yleissopimusta muuttavan pöytäkirjan lisäyksen I 6 artiklassa tarkoitetussa hallintokomiteassa yhteisöä edustaa komissio, jota jäsenvaltioiden edustajat avustavat.

2. Kun hallintokomitea käsittelee yhteisön toimivaltaan kuuluvia kysymyksiä, neuvosto hyväksyy yhteisön kannan perustamissopimuksen asiaa koskevissa määräyksissä vahvistettujen äänestyssääntöjen mukaisesti.

3 artikla

1. Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilöt, joilla on valtuudet tallettaa muutospöytäkirjaa, mukaan lukien lisäykset I ja II, koskeva liittymiskirja yhteisön puolesta. ►M1 Tämä tallettaminen tapahtuu 30 päivänä huhtikuuta 2004 samaan aikaan, kun kyseiseen päivään mennessä kansalliset liittymismenettelynsä päättäneet jäsenvaltiot tallettavat liittymiskirjansa. ◄

2. Valtuutetut henkilöt toimittavat myös tulliyhteistyöneuvoston pääsihteerille tämän päätöksen liitteissä II ja III olevat tiedot ja ilmoituksen.

4 artikla

Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

LIITE I

PÖYTÄKIRJA TULLIMENETTELYJEN YKSINKERTAISTAMISESTA JA YHDENMUKAISTAMISESTA TEHDYN KANSAINVÄLISEN YLEISSOPIMUKSEN MUUTTAMISESTA

(tehty Brysselissä 26 päivänä kesäkuuta 1999)

”Tulliyhteistyöneuvoston, jäljempänä ’neuvosto’, puitteissa laaditun tullimenettelyjen yksinkertaistamisesta ja yhdenmukaistamisesta tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, laadittu Kiotossa 18 päivänä toukokuuta 1973 ja tullut voimaan 25 päivänä syyskuuta 1974, jäljempänä ’yleissopimus’, sopimuspuolet, jotka (1) Yhteisö on tullimenettelyjen yksinkertaistamisesta ja yhdenmukaistamisesta tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ”’yleissopimus”, sopimuspuoli vuodesta 1974 lähtien. (2) Tulliyhteistyöneuvosto hyväksyi kokouksessaan 26 päivänä kesäkuuta 1999 pöytäkirjan yleissopimuksen muuttamisesta. Muutospöytäkirjan liite I sisältää yleissopimuksen tarkistetun johdanto-osan ja tarkistetut artiklat, muutospöytäkirjan liite II sisältää tarkistetun yleisliitteen ja muutospöytäkirjan liite III sisältää tarkistetut erityisliitteet. Yleissopimuksen tarkistettua johdanto-osaa ja tarkistettuja artikloja sekä tarkistettua yleisliitettä ja tarkistettuja erityisliitteitä kutsutaan ”’tarkistetuksi Kioton yleissopimukseksi”. (3) Tarkistetun Kioton yleissopimuksen periaatteiden täytäntöönpano tuottaa merkittäviä ja mitattavissa olevia tuloksia parantamalla tullihallintojen toimivuutta ja tehokkuutta, ja täten kansojen taloudellista kilpailukykyä; se myös edistää investointeja ja teollisuuden kehittymistä ja se voi lisätä pienten ja keskikokoisten yritysten osallistumista kansainväliseen kauppaan. (4) Tarkistetulla Kioton yleissopimuksella on olennainen osa kaupan helpottumisessa ja se on sellaisenaan merkittävä talouskasvun kannustin niille kumppaneille, jotka ovat hyväksyneet sen. (5) Tarkistetun Kioton yleissopimuksen sopimuspuolet osoittavat sitoutuvansa soveltamaan selviä, avoimia ja ajan tasalla olevia tullimenettelyitä, jotka mahdollistavat tavaroiden nopeamman tulliselvityksen uuden tietotekniikan käytön myötä ja uudella tullivalvontatekniikalla, kuten riskinarvioinneilla ja tarkastuksilla. (6) Tarkistettu Kioton yleissopimus tulee voimaan sen jälkeen, kun 40 yleissopimuksen sopimuspuolta on ilmoittanut suostumuksensa muutospöytäkirjan, mukaan lukien liitteet I ja II, noudattamiseen. (7) Ensivaiheessa Euroopan yhteisön on määrä liittyä muutospöytäkirjaan, mukaan lukien sen liitteet I ja II. Liittymisestä muutospöytäkirjan liitteeseen III sisältyviin erityisliitteisiin päätetään myöhemmin, KATSOVAT, että jotta voitaisiin: — poistaa kansainvälistä kauppaa ja muuta vaihtoa vaikeuttavat sopimuspuolten tullimenettelyjen ja -käytäntöjen erot, — vastata kansainvälisen kaupan ja tullilaitosten tarpeisiin, jotka liittyvät tullimenettelyjen ja -käytäntöjen helpottamiseen, yksinkertaistamiseen ja yhdenmukaistamiseen, — varmistaa tarkoituksenmukaiset tullivalvonnan normit ja — luoda tullilaitoksille valmiudet vastata liike-elämän ja hallinnon menetelmien ja tekniikoiden suurimpiin muutoksiin, yleissopimusta on muutettava, KATSOVAT lisäksi, että muutetussa yleissopimuksessa — on määrättävä, että yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevat perusperiaatteet sitovat muutetun yleissopimuksen sopimuspuolia, — on varmistettava, että tullilaitoksilla on käytettävissään tehokkaita menettelyjä, joiden tukena ovat tarkoituksenmukaiset ja tehokkaat valvontamenetelmät ja — yksinkertaistetaan ja yhdenmukaistetaan huomattavasti tullimenettelyjä ja -käytäntöjä, mikä on neuvoston merkittävimpiä tavoitteita, ja edistetään siten suuresti kansainvälisen kaupan helpottamista, OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

1 artikla

Muutetaan yleissopimuksen johdantoa ja artikloita tämän pöytäkirjan liitteen I mukaisesti.

2 artikla

Korvataan yleissopimuksen liitteet tämän pöytäkirjan liitteessä II olevalla yleisliitteellä ja liitteessä III olevilla erityisliitteillä.

3 artikla

1. Kaikki yleissopimuksen sopimuspuolet voivat ilmoittaa sitoutuvansa noudattamaan tätä pöytäkirjaa, liite I ja II mukaan lukien:

a) allekirjoittamalla pöytäkirjan ilman ratifiointivaraumaa;

b) tallettamalla ratifioimiskirjan allekirjoitettuaan pöytäkirjan ratifiointivaraumin; tai

c) liittymällä pöytäkirjaan.

2. Tämä pöytäkirja on avoinna allekirjoittamista varten yleissopimuksen sopimuspuolille 30 päivään kesäkuuta 2000 asti neuvoston Brysselissä olevassa päämajassa. Tämän jälkeen se on avoinna niiden liittymistä varten.

3. Tämä pöytäkirja, liite I ja liite II mukaan lukien, tulee voimaan kolme kuukautta sen jälkeen, kun neljäkymmentä sopimuspuolta on allekirjoittanut pöytäkirjan ilman ratifiointivaraumaa tai tallettanut ratifioimis- tai liittymiskirjansa.

4. Kun neljäkymmentä sopimuspuolta on ilmoittanut sitoutuvansa noudattamaan pöytäkirjan määräyksiä 1 kappaleen mukaisesti, yleissopimuksen sopimuspuoli voi hyväksyä yleissopimuksen muutokset ainoastaan liittymällä tähän pöytäkirjaan. Tällaisen sopimuspuolen osalta tämä pöytäkirja tulee voimaan kolme kuukautta sen jälkeen, kun se on allekirjoittanut pöytäkirjan ilman ratifiointivaraumaa tai tallettanut ratifioimis- tai liittymiskirjansa.

4 artikla

Ilmoittaessaan sitoutuvansa noudattamaan tämän pöytäkirjan määräyksiä kaikki yleissopimuksen sopimuspuolet voivat hyväksyä minkä tahansa pöytäkirjan liitteessä III olevista erityisliitteistä tai niiden luvuista, ja niiden on ilmoitettava neuvoston pääsihteerille hyväksytyt liitteet ja luvut sekä ne suositellut käytännöt, joihin ne tekevät varaumia.

5 artikla

Tämän pöytäkirjan tultua voimaan neuvoston pääsihteeri ei ota vastaan yleissopimusta koskevia ratifioimis- tai liittymiskirjoja.

6 artikla

Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten välisissä suhteissa pöytäkirja ja sen liitteet korvaavat yleissopimuksen.

7 artikla

Neuvoston pääsihteeri toimii tämän pöytäkirjan tallettajana ja suorittaa pöytäkirjan liitteessä I olevassa 19 artiklassa määrätyt tehtävät.

8 artikla

Tämä pöytäkirja on avoinna allekirjoittamista varten yleissopimuksen sopimuspuolille 26 päivästä kesäkuuta 1999 alkaen neuvoston Brysselissä olevassa päämajassa.

9 artikla

Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 102 artiklan mukaisesti tämä pöytäkirja ja sen liitteet on rekisteröitävä Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristössä neuvoston pääsihteerin pyynnöstä.

Tämän vakuudeksi allekirjoittaneet, asianmukaisesti siihen valtuutettuina, ovat allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan.

Tehty Brysselissä 26 päivänä kesäkuuta 1999 yhtenä ainoana englannin- ja ranskankielisenä alkuperäiskappaleena, jonka molemmat tekstit ovat yhtä todistusvoimaisia ja joka talletetaan neuvoston pääsihteerin huostaan, joka lähettää oikeaksi todistetut jäljennökset kaikille tämän pöytäkirjan liitteessä I olevan 8 artiklan 1 kappaleessa tarkoitetuille tahoille.”

Liitteen I liite I

TULLIMENETTELYJEN YKSINKERTAISTAMISESTA JA YHDENMUKAISTAMISESTA TEHTY KANSAINVÄLINEN YLEISSOPIMUS

(sellaisena kuin se on muutettuna)

”JOHDANTO Tämän, tulliyhteistyöneuvoston puitteissa laaditun yleissopimuksen sopimuspuolet, jotka PYRKIVÄT poistamaan sopimuspuolten tullimenettelyjen ja -käytäntöjen erot, jotka voivat vaikeuttaa kansainvälistä kauppaa ja muuta vaihtoa, HALUAVAT edistää tehokkaasti tällaisen kaupan ja muun vaihdon kehittämistä yksinkertaistamalla ja yhdenmukaistamalla tullimenettelyjä ja -käytäntöjä ja lujittamalla kansainvälistä yhteistyötä, OTTAVAT HUOMIOON, että kansainvälisen kaupan helpottamisesta koituvat merkittävät edut on mahdollista saavuttaa vaarantamatta tarkoituksenmukaisia tullivalvonnan normeja, TUNNUSTAVAT, että tullimenettelyjä ja -käytäntöjä voidaan yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa soveltamalla erityisesti seuraavia periaatteita: — tullimenettelyjen ja -käytäntöjen jatkuvaan uudenaikaistamiseen ja siten tehokkuuden parantamiseen tähtäävien ohjelmien toteuttaminen, — tullimenettelyjen ja -käytäntöjen soveltaminen ennakoitavalla, johdonmukaisella ja avoimella tavalla, — kaiken tulliasioita koskeviin lakeihin, asetuksiin, hallinnollisiin suuntaviivoihin, menettelyihin ja käytäntöihin liittyvän tarvittavan tiedon toimittaminen asiaan liittyville osapuolille, — uudenaikaisten tekniikkojen, kuten riskienhallinnan ja yritystarkastusten käyttöönotto sekä tietoteknologian mahdollisimman laaja soveltaminen, — tarvittaessa yhteistyö muiden kansallisten viranomaisten, muiden tullihallintojen ja kaupan harjoittajien kanssa, — tarkoituksenmukaisten kansainvälisten normien käyttöönotto, — sen varmistaminen, että asianosaisilla on helposti käytettävissään hallinnollisia ja oikeudellisia muutoksenhakumenettelyjä, OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että kansainvälinen sopimus, joka sisältää edellä mainitut tavoitteet ja periaatteet, joita valtiot sitoutuvat soveltamaan, johtaisi tullimenettelyjen huomattavaan yksinkertaistamiseen ja yhdenmukaistamiseen, mikä on tulliyhteistyöneuvoston merkittävimpiä tavoitteita, ja siten edistäisi suuresti kansainvälisen kaupan helpottamista, OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

I LUKU

Määritelmät

1 artikla

Tässä yleissopimuksessa:

a) ’normi’ tarkoittaa määräystä, jonka soveltaminen katsotaan välttämättömäksi tullimenettelyjen ja -käytäntöjen yhdenmukaistamiseksi ja yksinkertaistamiseksi;

b) ’siirtymäkauden normi’ tarkoittaa yleisliitteessä olevaa normia, jonka täytäntöönpanoaika voi olla muita pidempi;

c) ’suositeltu käytäntö’ tarkoittaa erityisliitteessä olevaa määräystä, jonka katsotaan edistävän tullimenettelyjen ja -käytäntöjen yhdenmukaistamista ja yksinkertaistamista ja jonka mahdollisimman laajaa soveltamista pidetään toivottavana;

d) ’kansallinen lainsäädäntö’ tarkoittaa sopimuspuolen toimivaltaisen viranomaisen säätämiä lakeja, asetuksia ja muita toimenpiteitä, joita sovelletaan koko kyseisen sopimuspuolen alueella, ja kyseistä sopimuspuolta sitovia voimassa olevia sopimuksia;

e) ’yleisliite’ tarkoittaa määräyksiä, joita sovelletaan kaikkiin tässä yleissopimuksessa tarkoitettuihin tullimenettelyihin tai -käytäntöihin;

f) ’erityisliite’ tarkoittaa määräyksiä, joita sovelletaan yhteen tai useampaan tässä yleissopimuksessa tarkoitettuun tullimenettelyyn tai -käytäntöön;

g) ’soveltamisohjeet’ tarkoittavat yleisliitteessä ja erityisliitteessä sekä niiden luvuissa olevien määräysten selityksiä, jotka osoittavat, minkä suuntaisiin toimiin voidaan ryhtyä normeja, siirtymäkauden normeja ja suositeltuja käytäntöjä sovellettaessa ja joissa kuvaillaan erityisesti parhaita toimintatapoja ja tehdään suosituksia suuremmiksi helpotuksiksi;

h) ’pysyvä tekninen komitea’ tarkoittaa neuvoston pysyvää teknistä komiteaa;

ij) ’neuvosto’ tarkoittaa tulliyhteistyöneuvoston perustamista koskevalla, Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1950 tehdyllä yleissopimuksella luotua järjestöä;

k) ’tulli- tai talousliitto’ tarkoittaa valtioiden perustamaa ja niistä koostuvaa liittoa, joka on toimivaltainen hyväksymään kyseisiä valtioita sitovia tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia määräyksiä sekä päättämään omien sisäisten menettelyjensä mukaisesti tämän yleissopimuksen allekirjoittamisesta ja ratifioimisesta tai siihen liittymisestä.

II LUKU

SOVELTAMISALA JA RAKENNE

Yleissopimuksen soveltamisala

2 artikla

Kukin sopimuspuoli sitoutuu edistämään tullimenettelyjen yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista ja tässä tarkoituksessa noudattamaan tämän yleissopimuksen määräysten mukaisesti tämän yleissopimuksen liitteisiin sisältyviä normeja, siirtymäkauden normeja ja suositeltuja käytäntöjä. Sopimuspuolia ei kuitenkaan estetä myöntämästä suurempia helpotuksia kuin yleissopimuksessa on määrätty, ja kullekin sopimuspuolelle suositetaan tällaisten suurempien helpotusten myöntämistä mahdollisimman suuressa määrin.

3 artikla

Tämän yleissopimuksen määräykset eivät estä soveltamasta kansallisesta lainsäädännöstä johtuvia tullivalvonnan alaisia tavaroita koskevia kieltoja.

Yleissopimuksen rakenne

4 artikla

1. Yleissopimus koostuu perusosasta, yleisliitteestä ja erityisliitteistä.

2. Tämän yleissopimuksen yleisliite ja kaikki erityisliitteet muodostuvat periaatteessa luvuista, joihin liitteet ovat jakautuneet ja jotka koostuvat:

a) määritelmistä; ja

b) normeista, joista eräät yleisliitteeseen sisältyvät normit ovat siirtymäkauden normeja.

3. Kukin erityisliite sisältää myös suositeltuja käytäntöjä.

4. Kuhunkin liitteeseen liittyy soveltamisohjeita, jotka eivät sido sopimuspuolia.

5 artikla

Tätä yleissopimusta sovellettaessa yhtä tai useampaa erityisliitettä tai lukua, jonka määräyksiä jokin sopimuspuoli on sitoutunut noudattamaan, on pidettävä mainitun yleissopimuksen erottamattomana osana, ja tämän sopimuspuolen osalta viittausten yleissopimukseen katsotaan viittaavan myös yhteen tai useampaan tällaiseen erityisliitteeseen tai lukuun.

III LUKU

YLEISSOPIMUKSEN HALLINTO

Hallintokomitea

6 artikla

1. Perustetaan hallintokomitea tarkastelemaan yleissopimuksen täytäntöönpanoa, sen yhtenäisen tulkinnan ja soveltamisen varmistamiseen tähtääviä toimenpiteitä ja siihen ehdotettuja muutoksia.

2. Hallintokomitean jäseninä ovat sopimuspuolet.

3. Minkä tahansa tahon, jolla on oikeus tulla tämän yleissopimuksen sopimuspuoleksi 8 artiklan mukaisesti, tai minkä tahansa Maailman kauppajärjestön jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi osallistua tarkkailijana hallintokomitean kokouksiin. Neuvosto päättää tällaisten tarkkailijoiden asemasta ja oikeuksista. Näitä oikeuksia ei voida käyttää ennen kyseisen päätöksen voimaantuloa.

4. Hallintokomitea voi kutsua kansainvälisten hallitusten välisten tai riippumattomien järjestöjen edustajia osallistumaan tarkkailijoina hallintokomitean kokouksiin.

5. Hallintokomitea:

a) tekee sopimuspuolille suosituksia: i) tämän yleissopimuksen perusosan muuttamiseksi; ii) yleisliitteen, erityisliitteiden ja niiden lukujen muuttamiseksi sekä uusien lukujen sisällyttämiseksi yleisliitteeseen, ja iii) uusien erityisliitteiden ja erityisliitteiden lukujen sisällyttämiseksi yleissopimukseen;

b) voi päättää suositeltujen käytäntöjen muuttamisesta tai uusien suositeltujen käytäntöjen lisäämisestä erityisliitteisiin tai niiden lukuihin 16 artiklan mukaisesti;

c) tarkastelee tämän yleissopimuksen määräysten täytäntöönpanoa 13 artiklan 4 kappaleen mukaisesti;

d) tarkistaa soveltamisohjeita ja saattaa niitä ajan tasalle;

e) tutkii muita sille siirrettyjä tämän yleissopimuksen kannalta merkityksellisiä asioita;

f) tiedottaa päätöksistään pysyvälle tekniselle komitealle ja neuvostolle.

6. Sopimuspuolten toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava neuvoston pääsihteerille tämän artiklan 5 kappaleen a, b, c tai d kohdan mukaiset ehdotukset ja niiden perusteet sekä pyynnöt kohtien lisäämiseksi hallintokomitean kokousten esityslistalle. Neuvoston pääsihteerin on tiedotettava ehdotuksista tämän artiklan 2, 3 ja 4 kappaleessa tarkoitetuille sopimuspuolten toimivaltaisille viranomaisille ja tarkkailijoille.

7. Hallintokomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Se valitsee vuosittain puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. Neuvoston pääsihteeri toimittaa kutsut ja esityslistaluonnoksen tämän artiklan 2, 3 ja 4 kappaleessa tarkoitetuille sopimuspuolten toimivaltaisille viranomaisille ja tarkkailijoille vähintään kuusi viikkoa ennen hallintokomitean kokousta.

8. Jos päätöstä ei hyväksytä yksimielisesti, läsnä olevien sopimuspuolten on äänestettävä hallintokomitean käsiteltävänä olevista asioista. Tämän artiklan 5 kappaleen a, b ja c kohdan mukaiset ehdotukset on hyväksyttävä kahdella kolmanneksella annetuista äänistä. Kaikista muista asioista hallintokomitea päättää enemmistöllä annetuista äänistä.

9. Sovellettaessa tämän yleissopimuksen 8 artiklan 5 kappaletta, sopimuspuolina olevilla tulli- ja talousliitoilla on äänestyksessä ainoastaan se määrä ääniä, jotka niihin kuuluvilla sopimuspuolina olevilla valtioilla on yhteensä.

10. Ennen kokouksen päättymistä hallintokomitean on hyväksyttävä raportti. Tämä raportti on toimitettava neuvostolle sekä tämän artiklan 2, 3 ja 4 kappaleessa tarkoitetuille sopimuspuolille ja tarkkailijoille.

11. Jos tässä artiklassa ei ole tarkoituksenmukaista määräystä, sovelletaan neuvoston työjärjestystä, jos hallintokomitea ei muuta päätä.

7 artikla

Hallintokomitea äänestää erikseen kustakin erityisliitteestä ja erityisliitteen luvusta.

a) Kaikilla sopimuspuolilla on äänioikeus yleissopimuksen perusosan ja yleisliitteen tulkintaan, soveltamiseen tai muuttamiseen liittyvissä asioissa.

b) Äänestettäessä voimassa olevasta erityisliitteestä tai erityisliitteen luvusta äänioikeus on ainoastaan kyseisen erityisliitteen tai sen luvun hyväksyneillä sopimuspuolilla.

c) Kaikilla sopimuspuolilla on äänioikeus äänestettäessä uusista erityisliitteistä tai erityisliitteiden uusista luvuista.

IV LUKU

SOPIMUSPUOLI

Yleissopimuksen ratifiointi

8 artikla

1. Neuvoston ja Yhdistyneiden Kansakuntien sekä sen erityisjärjestöjen kaikki jäsenvaltiot voivat tulla tämän yleissopimuksen sopimuspuoliksi:

a) allekirjoittamalla sen ilman ratifiointivaraumaa,

b) tallettamalla ratifioimiskirjan allekirjoitettuaan sen ratifiointivaraumin, tai

c) liittymällä siihen.

2. Tämä yleissopimus on avoinna allekirjoittamista varten tämän artiklan 1 kappaleessa tarkoitetuille jäsenille 30 päivään kesäkuuta 1974 asti neuvoston Brysselissä olevassa päämajassa. Sen jälkeen se on avoinna niiden liittymistä varten.

3. Jokaisen sopimuspuolen on yleissopimusta allekirjoittaessaan tai ratifioidessaan taikka siihen liittyessään mainittava erityisliite tai -liitteet taikka niissä olevat luvut, jotka se mahdollisesti hyväksyy. Se voi jälkeenpäin ilmoittaa tallettajalle yhden tai useamman muun erityisliitteen tai erityisliitteen luvun hyväksymisestä.

4. Uuden erityisliitteen tai erityisliitteen uuden luvun hyväksyvien sopimuspuolten on ilmoitettava hyväksymisestään tallettajalle tämän artiklan 3 kappaleen mukaisesti.

5.

a) Mikä tahansa tulli- tai talousliitto voi tulla tämän artiklan 1, 2 ja 3 kappaleen mukaisesti tämän yleissopimuksen sopimuspuoleksi. Tällaisen tulli- tai talousliiton on ilmoitettava tallettajalle toimivallastaan tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Tällaisen tulli- tai talousliiton on lisäksi ilmoitettava tallettajalle kaikista muutoksista, jotka koskevat sen toimivallan laajuutta.

b) Tämän yleissopimuksen sopimuspuolena olevat tulli- ja talousliitot käyttävät toimivaltaansa kuuluvissa asioissa omissa nimissään niitä oikeuksia ja täyttävät ne velvollisuudet, jotka yleissopimuksen mukaan kuuluvat tällaisiin liittoihin kuuluville yleissopimuksen sopimuspuolina oleville jäsenvaltioille. Tällaisessa tapauksessa liiton jäsenet eivät voi itsenäisesti käyttää mainittuja oikeuksia, äänioikeus mukaan luettuna.

9 artikla

1. Jokainen tämän yleissopimuksen ratifioinut tai siihen liittynyt sopimuspuoli on sitoutunut noudattamaan kaikkia tämän yleissopimuksen ja yleisliitteen muutoksia, jotka ovat voimassa ratifioimis- tai liittymiskirjan tallettamispäivänä.

2. Jokainen erityisliitteen tai erityisliitteen luvun hyväksynyt sopimuspuoli on sidottu kyseisessä erityisliitteessä tai sen luvussa oleviin normeihin tehtyihin muutoksiin, jotka ovat voimassa päivänä, jolloin mainittu sopimuspuoli ilmoittaa tallettajalle hyväksymisestään. Jokainen sopimuspuoli, joka hyväksyy erityisliitteen tai sen luvun, on sidottu siinä olevaan suositeltuun käytäntöön tehtyihin muutoksiin, jotka ovat voimassa päivänä, jolloin sopimuspuoli ilmoittaa tallettajalle hyväksymisestään, jos se ei tee varaumia yhden tai useamman suositellun käytännön suhteen tämän yleissopimuksen 12 artiklan mukaisesti.

Yleissopimuksen soveltaminen

10 artikla

1. Allekirjoittaessaan tämän yleissopimuksen ilman ratifiointivaraumaa tai tallettaessaan ratifioimis- tai liittymiskirjansa tai näiden toimenpiteiden jälkeen mikä tahansa sopimuspuoli voi ilmoittaa neuvoston pääsihteerille, että tämä yleissopimus ulotetaan jokaiseen tai johonkin tiettyyn alueeseen, jonka kansainvälisistä suhteista se on vastuussa. Tällainen ilmoitus tulee voimaan kolme kuukautta sen jälkeen, kun neuvoston pääsihteeri on sen saanut. Yleissopimus ei kuitenkaan koske ilmoituksessa mainittuja alueita, ennen kuin yleissopimus tulee voimaan asianomaisen sopimusvaltion osalta.

2. Mikä tahansa sopimuspuoli, joka tämän artiklan 1 kappaleen nojalla on ilmoittanut tämän yleissopimuksen ulottamisesta alueeseen, jonka kansainvälisistä suhteista se on vastuussa, voi ilmoittaa neuvoston pääsihteerille yleissopimuksen 19 artiklan edellyttämässä järjestyksessä, että yleissopimuksen soveltaminen kyseisellä alueella lakkaa.

11 artikla

Tätä yleissopimusta sovellettaessa tulli- tai talousliiton muodostavien sopimuspuolten on ilmoitettava neuvoston pääsihteerille tulli- tai talousliittoon kuuluvat alueet, ja nämä alueet on katsottava yhdeksi ainoaksi alueeksi.

Määräysten ja varaumien hyväksyminen

12 artikla

1. Kaikki sopimuspuolet ovat täten sitoutuneet noudattamaan yleisliitteen määräyksiä.

2. Kukin sopimuspuoli voi hyväksyä yhden tai useamman erityisliitteen ja yhden tai useamman erityisliitteessä olevan luvun. Sopimuspuoli, joka hyväksyy erityisliitteen tai yhden taikka useamman siinä olevan luvun, on sitoutunut noudattamaan kaikkia kyseisessä erityisliitteessä tai luvussa olevia normeja. Sopimuspuoli, joka hyväksyy erityisliitteen tai yhden tai useamman siinä olevan luvun, on sitoutunut noudattamaan kaikkia kyseisessä erityisliitteessä tai luvussa olevia suositeltuja käytäntöjä, ellei se niitä hyväksyessään tai milloin tahansa sen jälkeen ilmoita neuvoston pääsihteerille niitä suositeltuja käytäntöjä, joiden suhteen se tekee varaumia mainiten samalla kansallisen lainsäädäntönsä määräysten ja kyseisten suositeltujen käytäntöjen väliset erot. Kukin varaumia tehnyt sopimuspuoli voi milloin tahansa peruuttaa varaumansa kokonaan tai osittain ilmoittamalla pääsihteerille, mistä alkaen varaumat peruutetaan.

3. Kunkin sopimuspuolen, joka on sitoutunut noudattamaan jonkin erityisliitteen tai yhden tai useamman erityisliitteen luvun määräyksiä, on kolmen vuoden välein, alkaen päivästä, jona tämä yleissopimus tulee voimaan kyseisen sopimuspuolen osalta, tutkittava mahdollisuuksia peruuttaa 2 kappaleen mukaisesti tekemänsä varaumat suositeltuihin käytäntöihin ja ilmoitettava neuvoston pääsihteerille tämän tarkistuksen tuloksista mainiten ne kansallisen lainsäädäntönsä määräykset, jotka sen mielestä ovat ristiriidassa varaumien peruuttamisen kanssa.

Määräysten täytäntöönpano

13 artikla

1. Kunkin sopimuspuolen on pantava yleisliitteessä ja yhdessä tai useammassa erityisliitteessä taikka niiden luvuissa olevat hyväksymänsä normit täytäntöön kolmenkymmenenkuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona tällaiset liitteet tai luvut ovat tulleet voimaan kyseisen sopimuspuolen osalta.

2. Kunkin sopimuspuolen on pantava yleisliitteessä olevat siirtymäkauden normit täytäntöön kuudenkymmenen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona yleisliite on tullut voimaan kyseisen sopimuspuolen osalta.

3. Kunkin sopimuspuolen on pantava yhdessä tai useammassa erityisliitteessä tai sen luvussa olevat hyväksymänsä suositellut käytännöt täytäntöön kolmenkymmenenkuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona tällaiset erityisliitteet tai luvut ovat tulleet voimaan kyseisen sopimuspuolen osalta, ellei se ole tehnyt varaumia yhden tai useamman suositellun käytännön suhteen.

4.

a) Jos jokin sopimuspuoli ei pysty käytännössä panemaan yleisliitteen määräyksiä täytäntöön tämän artiklan 1 tai 2 kappaleen mukaisen ajan kuluessa, kyseinen sopimuspuoli voi pyytää hallintokomitealta ennen tämän artiklan 1 tai 2 kappaleessa tarkoitetun määräajan päättymistä kyseisen määräajan pidentämistä. Pyyntöä esittäessään sopimuspuolen on mainittava yleisliitteessä oleva yksi tai useampi määräys, joiden osalta aikaa halutaan pidentää, sekä perusteltava pyyntö.

b) Hallintokomitea voi poikkeustapauksessa päättää määräajan pidentämisestä. Hallintokomitean on aina mainittava päätöksessään sen perusteena olevat poikkeukselliset olosuhteet, ja se voi pidentää määräaikaa enintään yhdellä vuodella. Pidennetyn määräajan päätyttyä sopimuspuolen on ilmoitettava tallettajalle niiden määräysten täytäntöönpanosta, joiden osalta määräaikaa pidennettiin.

Erimielisyyksien ratkaiseminen

14 artikla

1. Kaikki kahden tai useamman sopimuspuolen välillä syntyneet erimielisyydet tämän yleissopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta on mahdollisuuksien mukaan ratkaistava osapuolten välisin neuvotteluin.

2. Kaikki erimielisyydet, joita ei voida ratkaista sopimuspuolten välisin neuvotteluin, on siirrettävä hallintokomitealle, jonka on tutkittava erimielisyydet ja annettava suosituksia niiden ratkaisemiseksi.

3. Sopimuspuolet, joilla on erimielisyyksiä, voivat etukäteen sopia hallintoneuvoston suositusten sitovan itseään.

Yleissopimuksen muuttaminen

15 artikla

1. Neuvoston pääsihteerin on tiedotettava hallintokomitean 6 artiklan 5 kappaleen a kohdan i ja ii alakohdan mukaisesti suosittelemista muutosteksteistä kaikille sopimuspuolille sekä neuvoston niille jäsenille, jotka eivät ole sopimuspuolia.

2. Yleissopimuksen perusosan muutokset tulevat voimaan kaikkien sopimuspuolten osalta kaksitoista kuukautta sen jälkeen, kun ne sopimuspuolet, jotka olivat läsnä muutosehdotukset tehneen hallintokomitean kokouksessa, ovat tallettaneet hyväksymisasiakirjansa, ellei jokin sopimuspuoli esitä vastalausetta kahdentoista kuukauden kuluessa päivästä, jona muutoksista tiedotettiin.

3. Yleisliitteen tai erityisliitteiden taikka niiden lukujen muutoksen katsotaan tulleen hyväksytyksi kuusi kuukautta sen jälkeen, kun muutosehdotuksesta on ilmoitettu sopimuspuolille ellei:

a) sopimuspuoli tai, jos muutos koskee erityisliitettä tai lukua, sellainen sopimuspuoli, joka on sitoutunut noudattamaan kyseistä erityisliitettä tai lukua, ole vastustanut muutosehdotusta; tai

b) sopimuspuoli ilmoita neuvoston pääsihteerille, että vaikka se aikoo hyväksyä muutosehdotuksen, sen hyväksymiseen välttämättömiä edellytyksiä ei ole vielä täytetty.

4. Jos sopimuspuoli lähettää neuvoston pääsihteerille tämän artiklan 3 kappaleen b kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, se voi, ellei se ole ilmoittanut pääsihteerille hyväksyvänsä muutosehdotusta, esittää muutosta koskevan vastalauseen kahdeksantoista kuukauden kuluessa siitä ajankohdasta, jolloin tämän artiklan 3 kappaleessa tarkoitettu kuuden kuukauden ajanjakso päättyy.

5. Jos muutosehdotusta koskeva vastalause esitetään tämän artiklan 3 kappaleen a kohdan tai 4 kappaleen mukaisesti, muutoksen ei katsota tulleen hyväksytyksi eikä se näin ollen tule voimaan.

6. Jos jokin sopimuspuoli on lähettänyt tämän artiklan 3 kappaleen b kohdan mukaisen ilmoituksen, muutoksen katsotaan tulleen hyväksytyksi aikaisempana seuraavista kahdesta määräpäivästä:

a) päivä, johon mennessä kaikki kyseisen ilmoituksen lähettäneet sopimuspuolet ovat ilmoittaneet neuvoston pääsihteerille hyväksyvänsä ehdotetun muutoksen, jos kaikista hyväksymisistä on ilmoitettu ennen tämän artiklan 3 kappaleessa tarkoitetun kuuden kuukauden ajanjakson päättymistä, jolloin tätä päivämäärää pidetään mainitun kuuden kuukauden ajanjakson päättymispäivänä;

b) tämän artiklan 4 kappaleessa tarkoitetun kahdeksantoista kuukauden ajanjakson päättymispäivä.

7. Jokainen yleisliitteeseen tai erityisliitteisiin taikka niiden lukuihin tehty muutos, jonka katsotaan tulleen hyväksytyksi, tulee voimaan joko kuuden kuukauden kuluttua siitä päivästä, jolloin se katsottiin hyväksytyksi, tai jos muutosehdotuksessa on määräys muusta ajanjaksosta, tämän ajan kuluttua siitä päivästä, jolloin muutos katsottiin hyväksytyksi.

8. Neuvoston pääsihteerin on ilmoitettava mahdollisimman pian tämän yleissopimuksen sopimuspuolille kaikista muutosehdotusta koskevista vastalauseista, jotka on tehty tämän artiklan 3 kappaleen a kohdan mukaisesti, samoin kuin kaikista ilmoituksista, jotka on saatu tämän artiklan 3 kappaleen b kohdan mukaisesti. Neuvoston pääsihteerin on myöhemmin ilmoitettava sopimuspuolille siitä, esittääkö kyseisen ilmoituksen antanut yksi tai useampi sopimuspuoli vastalauseen ehdotettuun muutokseen vai hyväksyykö se muutoksen.

16 artikla

1. Huolimatta tämän yleissopimuksen 15 artiklassa määrätystä muutosmenettelystä, hallintokomitea voi päättää 6 artiklan mukaisesti suositeltujen käytäntöjen muuttamisesta tai uusien suositeltujen käytäntöjen lisäämisestä erityisliitteisiin tai niissä oleviin lukuihin. Neuvoston pääsihteerin on kutsuttava kukin tämän yleissopimuksen sopimuspuoli osallistumaan keskusteluun hallintokomiteassa. Neuvoston pääsihteerin on ilmoitettava jokaisen näin hyväksytyn muutoksen tai uuden suositellun käytännön teksti sopimuspuolille ja neuvoston niille jäsenvaltioille, jotka eivät ole tämän yleissopimuksen sopimuspuolia.

2. Tämän artiklan 1 kappaleen mukaisesti hyväksytyt muutokset tai sopimukseen sisällytetyt uudet suositellut käytännöt tulevat voimaan kuusi kuukautta sen jälkeen, kun neuvoston pääsihteeri on niistä ilmoittanut. Kunkin sopimuspuolen, joka on sitoutunut noudattamaan jotakin kyseisten muutosten tai uuden suositellun käytännön kohteena olevaa erityisliitettä tai erityisliitteen lukua, katsotaan hyväksyneen myös nämä muutokset tai uudet suositellut käytännöt, ellei se tee varaumaa tämän yleissopimuksen 12 artiklan mukaisella tavalla.

Yleissopimuksen voimassaoloaika

17 artikla

1. Tämä yleissopimus on voimassa rajoittamattoman ajan, mutta mikä tahansa sopimuspuolista voi irtisanoa sen milloin tahansa 18 artiklan edellyttämällä tavalla sen jälkeen, kun se on tullut voimaan.

2. Irtisanomisesta on ilmoitettava kirjallisesti asiakirjalla, joka talletetaan neuvoston pääsihteerin huostaan.

3. Irtisanominen tulee voimaan kuusi kuukautta sen jälkeen, kun neuvoston pääsihteeri on vastaanottanut irtisanomisasiakirjan.

4. Tämän artiklan 2 ja 3 kappaleessa olevat määräykset koskevat myös tämän yleissopimuksen erityisliitteitä tai niissä olevia lukuja, joita koskevan hyväksymisensä kukin sopimuspuoli on oikeutettu peruuttamaan milloin tahansa sen voimaantulopäivän jälkeen.

5. Sopimuspuoli, joka peruuttaa hyväksymisensä yleisliitteen osalta, katsotaan irtisanoutuneeksi yleissopimuksesta. Myös tällöin sovelletaan 2 ja 3 kappaleessa määräyksiä.

V LUKU

LOPPUMÄÄRÄYKSET

Yleissopimuksen voimaantulo

18 artikla

1. Tämä yleissopimus tulee voimaan kolme kuukautta sen jälkeen, kun viisi 8 artiklan 1 ja 5 kappaleessa tarkoitettua tahoa on allekirjoittanut sen ilman ratifiointivaraumaa tai tallettanut ratifioimis- tai liittymiskirjansa.

2. Tämä yleissopimus tulee voimaan minkä tahansa sopimuspuolen osalta kolme kuukautta sen jälkeen, kun siitä on tullut sopimuspuoli 8 artiklan määräysten mukaisesti.

3. Jokainen tämän yleissopimuksen erityisliite tai erityisliitteessä oleva luku tulee voimaan kolme kuukautta sen jälkeen, kun viisi sopimuspuolta on hyväksynyt kyseisen erityisliitteen tai luvun.

4. Sen jälkeen, kun mikä tahansa erityisliite tai erityisliitteessä oleva luku on tullut voimaan tämän artiklan 3 kappaleen mukaisesti, kyseinen erityisliite tai luku tulee voimaan minkä tahansa sopimuspuolen osalta kolme kuukautta sen jälkeen, kun kyseinen sopimuspuoli on ilmoittanut hyväksymisestään. Erityisliite tai erityisliitteessä oleva luku ei kuitenkaan tule voimaan kyseisen sopimuspuolen osalta ennen kuin tämä yleissopimus on tullut voimaan mainitun sopimuspuolen osalta.

Yleissopimuksen tallettaja

19 artikla

1. Tämä yleissopimus ja kaikki allekirjoitukset ratifiointivaraumineen tai ilman niitä sekä kaikki ratifioimis- ja liittymiskirjat talletetaan neuvoston pääsihteerin huostaan.

2. Tallettaja:

a) ottaa vastaan ja säilyttää tämän yleissopimuksen alkuperäiset tekstit,

b) laatii oikeaksi todistetut jäljennökset tämän yleissopimuksen alkuperäisistä teksteistä ja toimittaa ne sopimuspuolille ja niille neuvoston jäsenille, jotka eivät ole sopimuspuolia, sekä Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille;

c) ottaa vastaan kaikki allekirjoitukset ratifiointivaraumineen tai ilman niitä ja ratifiointi- tai liittymiskirjat, sekä ottaa vastaan ja säilyttää kaikki yleissopimukseen liittyvät asiakirjat, ilmoitukset ja tiedonannot;

d) tutkii, onko tähän yleissopimukseen liittyvä allekirjoitus, asiakirja tai ilmoitus taikka tiedonanto laadittu oikeassa muodossa, ja tarvittaessa ilmoittaa kyseiselle sopimuspuolelle asiasta; ja

e) ilmoittaa sopimuspuolille, niille neuvoston jäsenille, jotka eivät ole sopimuspuolia, sekä Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille: — tämän yleissopimuksen 8 artiklan mukaisiin liitteisiin ja lukuihin liittyvät allekirjoitukset, ratifioinnit, liittymiset ja hyväksymiset, — yleisliitteen uudet luvut ja uudet erityisliitteet sekä niissä olevat luvut, joita hallintokomitea päättää suositella sisällytettäväksi yleissopimukseen, — yleissopimuksen, yleisliitteen ja kunkin erityisliitteen ja erityisliitteessä olevan luvun tämän yleissopimuksen 18 artiklan mukaisen voimaantulopäivän, — yleissopimuksen 8, 10, 11, 12 ja 13 artiklan mukaisesti saadut ilmoitukset, — sopimuspuolten peruuttamat liitteiden tai lukujen hyväksynnät, — tämän yleissopimuksen 17 artiklan mukaiset irtisanomiset ja — kaikki muutokset, jotka on hyväksytty tämän yleissopimuksen 15 artiklan mukaisesti, sekä niiden voimaantulopäivän.

3. Jos sopimuspuolen ja tallettajan välillä on tallettajan tehtävien suorittamista koskevia erimielisyyksiä, tallettajan tai kyseisen sopimuspuolen on ilmoitettava asiasta muille sopimuspuolille ja allekirjoittajille tai, tapauskohtaisesti, hallintokomitealle tai neuvostolle.

Rekisteröinti ja alkuperäiset tekstit

20 artikla

Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan 102 artiklan mukaisesti tämä yleissopimus on rekisteröitävä Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristössä neuvoston pääsihteerin pyynnöstä.

Tämän vakuudeksi allekirjoittaneet, asianmukaisesti siihen valtuutettuina, ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen.

Tehty Kiotossa 18 päivänä toukokuuta 1973 englannin- ja ranskankielisenä alkuperäiskappaleena, jonka molemmat tekstit ovat yhtä todistusvoimaiset ja joka talletetaan neuvoston pääsihteerin huostaan, joka lähettää oikeaksi todistetut jäljennökset kaikille tämän yleissopimuksen 8 artiklan 1 kappaleessa tarkoitetuille tahoille.”

Liitteen I liite II

YLEISLIITE

SISÄLLYSLUETTELO 1 Luku 2 Luku 3 Luku 4 Luku 5 Luku 6 Luku 7 Luku 8 Luku 9 Luku 10 Luku

1 LUKU

YLEISET PERIAATTEET

1.1. Normi

Tässä liitteessä olevia määritelmiä, normeja ja siirtymäkauden normeja on sovellettava tässä liitteessä mainittuihin tullimenettelyihin ja -käytäntöihin ja soveltuvin osin erityisliitteissä oleviin menettelyihin ja käytäntöihin.

1.2. Normi

Tässä liitteessä ja erityisliitteissä oleviin menettelyihin ja käytäntöihin vaadittavat edellytykset ja tullimuodollisuudet on mainittava kansallisessa lainsäädännössä, ja niiden on oltava mahdollisimman yksinkertaisia.

1.3. Normi

Tullilaitoksen on luotava ja pidettävä yllä virallisia neuvotteluyhteyksiä kaupan harjoittajiin lisätäkseen yhteistyötä ja edistääkseen osallistumista mahdollisimman tehokkaiden toimintamenetelmien laatimiseen kansallisten määräysten ja kansainvälisten sopimusten mukaisesti.

2 LUKU

MÄÄRITELMÄT

Tämän yleissopimuksen liitteissä:



E1./F23. ”valitus” tarkoittaa toimenpidettä, jolla henkilö, johon tullilaitoksen päätös tai laiminlyönti välittömästi vaikuttaa ja joka katsoo sen loukanneen oikeuksiaan, hakee muutosta toimivaltaiselta viranomaiselta; E2./F19. ”tullien ja verojen määrääminen” tarkoittaa maksettavien tullien ja verojen määrän vahvistamista; E3./F4. ”yritystarkastus” tarkoittaa toimenpiteitä, joilla tullilaitos varmistuu ilmoitusten paikkansapitävyydestä ja aitoudesta tutkimalla asianomaisten henkilöiden asiaan liittyvät tilit, kirjanpidon, liiketoimintaan liittyvät järjestelmät ja kaupalliset tiedot; E4./F15. ”tavarailmoituksen tarkastaminen” tarkoittaa toimenpidettä, johon tullilaitos ryhtyy varmistuakseen siitä, että tavarailmoitus on oikein laadittu ja että vaaditut liiteasiakirjat täyttävät niille asetetut ehdot; E5./F9. ”tulliselvitys” tarkoittaa niiden tullimuodollisuuksien suorittamista, jotka ovat välttämättömiä, jotta tavarat voidaan luovuttaa vapaaseen liikkeeseen, viedä maasta tai sijoittaa johonkin muuhun tullimenettelyyn; E6./F10. ”tullilaitos” tarkoittaa viranomaista, joka vastaa tullilainsäädäntöön liittyvästä hallinnosta ja tullien ja verojen kantamisesta sekä tavaroiden tuontiin, vientiin, liikkumiseen tai varastointiin liittyvien muiden lakien ja asetusten soveltamisesta; E7./F3. ”tullivalvonta” tarkoittaa toimenpiteitä, joita tullilaitos soveltaa tullilakien noudattamisen varmistamiseksi; E8./F11. ”tullit” tarkoittaa tullitariffissa määriteltyjä ja tullialueelle tuotavista tai sieltä vietävistä tavaroista kannettavia maksuja; E9./F16. ”tullimuodollisuudet” tarkoittaa niitä toimenpiteitä, jotka asianomaisen henkilön ja tullilaitoksen on tullilainsäädännön mukaan suoritettava; E10./F18. ”tullilainsäädäntö” tarkoittaa tavaroiden tuontiin, vientiin, liikkumiseen tai varastointiin liittyviä lakeja tai määräyksiä, joiden hallinto ja valvonta on osoitettu nimenomaisesti tullilaitokselle, sekä kaikkia määräyksiä, jotka tullilaitos antaa lakisääteisen toimivaltansa nojalla; E11./F2. ”tullitoimipaikka” tarkoittaa tullimuodollisuuksien suorittamisen toimivaltaista tullilaitoksen hallinnollista yksikköä sekä tiloja tai muita alueita, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet tähän tarkoitukseen; E12./F25. ”tullialue” tarkoittaa aluetta, jossa sovelletaan jonkin sopimuspuolen tullilainsäädäntöä; E13./F6. ”päätös” tarkoittaa yksittäistä toimenpidettä, jolla tullilaitos päättää tullilainsäädäntöön liittyvästä asiasta; E14./F7. ”tavaranhaltija” tarkoittaa henkilöä, joka laatii tavarailmoituksen tai jonka nimissä se laaditaan; E15./F5. ”maksupäivä” tarkoittaa tullien ja verojen maksun erääntymispäivää; E16./F12. ”tullit ja verot” tarkoittaa tuontitulleja ja veroja ja/tai vientitulleja ja veroja; E17./F27. ”tavaroiden tarkastus” tarkoittaa tavaroiden fyysistä tarkastusta, jonka tullilaitos suorittaa varmistuakseen siitä, että tavaroiden luonne, alkuperä, kunto, määrä ja arvo ovat yhtäpitävät tavarailmoituksen tietojen kanssa; E18./F13. ”vientitullit ja verot” tarkoittaa tulleja ja kaikkia muita tavaroiden viennissä tai sen yhteydessä kannettavia maksuja, veroja tai kuluja, joiden määrä vastaa suunnilleen suoritetuista palveluista aiheutuneita kustannuksia tai jotka tullilaitos perii toisen kansallisen viranomaisen puolesta, E19./F8. ”tavara ilmoitus” tarkoittaa tullilaitoksen määräämässä muodossa annettavaa ilmoitusta, jolla asianomaiset henkilöt osoittavat tavaroihin sovellettavan tullimenettelyn sekä ilmoittavat ne tiedot, jotka tullilaitos vaatii kyseisen menettelyn soveltamiseksi, E20./F14. ”tuontitullit- ja verot” tarkoittaa tulleja ja kaikkia muita tavaroiden maahantuonnissa tai sen yhteydessä kannettavia maksuja, veroja tai muita kuluja, ei kuitenkaan kuluja, joiden määrä vastaa suunnilleen suoritetuista palveluksista aiheutuneita kustannuksia tai jotka tullilaitos perii toisen kansallisen viranomaisen puolesta, E21./F1. ”keskinäinen hallinnollinen apu” tarkoittaa toimenpiteitä, jotka tullihallinto toteuttaa toisen tullihallinnon puolesta tai yhteistyössä tämän kanssa tullilainsäädännön soveltamiseksi tarkoituksen mukaisella tavalla ja tullirikosten ehkäisemiseksi, tutkimiseksi ja syytteeseen asettamiseksi, E22./F21. ”laiminlyönti” tarkoittaa tullilainsäädännössä tullilaitokselta edellytettyä toimenpidettä, jota tullilaitos ei toteuta tai tällaista päätöstä, jota se ei tee sille asianmukaisesti esitetystä asiasta kohtuullisen ajan kuluessa, E23./F22. ”henkilö” tarkoittaa sekä luonnollisia että oikeushenkilöitä, ellei asiayhteys muuta edellytä, E24./F20. ”tavaroiden luovutus” tarkoittaa toimenpidettä, jolla tullilaitos sallii tulliselvitettävien tavaroiden luovuttamisen asianomaisten henkilöiden hallintaan E25./F24. ”takaisinmaksu” tarkoittaa tavaroista maksettujen tullien ja verojen täysimääräistä tai osittaista takaisinmaksua sekä täysimääräistä tai osittaista vapautusta mainituista tulleista ja veroista, jos niitä ei ole maksettu, E26./F17. ”vakuus” tarkoittaa tullilaitosta tyydyttävää taetta siitä, että tullilaitosta kohtaan oleva velvoite täytetään. Vakuutta sanotaan yleisvakuudeksi, kun sillä taataan useista toimenpiteistä johtuvien velvoitteiden täyttäminen; E27./F26. ”kolmas osapuoli” tarkoittaa henkilöä, joka asioi suoraan tullilaitoksen kanssa toisen henkilön lukuun ja tämän puolesta tavaroiden tuontiin, vientiin, liikkumiseen tai varastointiin liittyvissä asioissa.

3 LUKU

TULLISELVITYS JA MUUT TULLIMUODOLLISUUDET

Toimivaltaiset tullitoimipaikat

3.1. Normi

Tullilaitoksen on määrättävä ne tullitoimipaikat, joissa tavaroita voidaan esittää tai tulliselvittää. Määrättäessä näiden toimipaikkojen valtuudet, sijainti ja virka-ajat, on otettava huomioon erityisesti kaupan vaatimukset.

3.2. Normi

Asianomaisen henkilön pyynnöstä ja hyväksyttävinä pitämistään syistä tullilaitoksen on suoritettava tullimenettelyjen ja -käytäntöjen edellyttämät toimet muulloin kuin virka-aikana tai muualla kuin tullitoimipaikassa, jos sillä on käytettävissään riittävät resurssit. Tullilaitoksen veloittamien kulujen määrän on vastattava suunnilleen suoritetuista palveluista aiheutuneita kustannuksia.

3.3. Normi

Jos tullitoimipaikat sijaitsevat yhteisellä rajanylityspaikalla, asianomaisten tullihallintojen on yhdenmukaistettava tällaisten toimipaikkojen virka-ajat ja valtuudet.

3.4. Siirtymäkauden normi

Asianomaisten tullihallintojen on järjestettävä yhteisellä rajanylityspaikalla mahdollisuuksien mukaan yhteisiä tarkastuksia.

3.5. Siirtymäkauden normi

Jos tullilaitos aikoo perustaa uuden tullitoimipaikan yhteiselle rajanylityspaikalle tai muuttaa siellä olevaa toimipaikkaa, sen on mahdollisuuksien mukaan toimittava yhteistyössä naapurimaan tullilaitoksen kanssa yhteisen tullitoimipaikan perustamiseksi yhteisten tarkastusten helpottamiseksi.

Tavaranhaltija

a) Henkilöt, joilla on oikeus toimia tavaranhaltijana

3.6. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on mainittava ne ehdot, jotka täyttäessään henkilö voi toimia tavaranhaltijana.

3.7. Normi

Kaikilla, joilla on oikeus määrätä tavaroista, on oltava oikeus toimia tavaranhaltijana.

b) Tavaranhaltijan vastuu

3.8. Normi

Tavaranhaltijaa pidetään vastuullisena tullilaitokselle tavarailmoitukseen merkittyjen tietojen paikkansapitävyydestä ja tullien ja verojen maksamisesta.

c) Tavaranhaltijan oikeudet

3.9. Normi

Ennen tavarailmoituksen jättämistä tavaranhaltijalla on oltava oikeus tullilaitoksen asettamin edellytyksin:

a) tarkastaa tavarat, ja

b) ottaa tavaranäytteitä.

3.10. Normi

Tullilaitos ei vaadi erillistä tavarailmoitusta näytteiltä, jotka on lupa ottaa tullilaitoksen valvonnassa, jos tällaiset näytteet mainitaan kyseistä tavaralähetystä koskevassa tavarailmoituksessa.

Tavarailmoitus

a) Tavarailmoituksen muoto ja sisältö

3.11. Normi

Tullilaitoksen on määrättävä tavarailmoituksen sisällöstä. Paperille laaditun tavarailmoituksen on oltava YK:n lomakemallin mukainen.

Automatisoiduissa tulliselvityksissä käytettävän sähköisessä muodossa olevan tavarailmoituksen on perustuttava sähköistä tiedonvaihtoa koskeviin kansainvälisiin normeihin sellaisina kuin niistä on määrätty tietotekniikkaa koskevissa tulliyhteistyöneuvoston suosituksissa.

3.12. Normi

Tullilaitoksen on vaadittava merkittäväksi tavarailmoitukseen vain ne tiedot, jotka ovat välttämättömiä tullien ja verojen määräämiseksi ja kantamiseksi sekä tilastojen laatimiseksi ja tullilainsäädännön noudattamiseksi.

3.13. Normi

Tavaranhaltijan on saatava jättää väliaikainen tai epätäydellinen tavarailmoitus, jos hänellä ei ole kaikkia tavarailmoitukseen vaadittavia tietoja tullilaitoksen hyväksymistä syistä, jos tullilaitos katsoo annettujen tietojen olevan riittävät ja jos tavaranhaltija sitoutuu antamaan puuttuvat tiedot määräajassa.

3.14. Normi

Jos tullilaitos rekisteröi väliaikaisen tai epätäydellisen tavarailmoituksen, tavaroille on myönnettävä sama tariffikohtelu kuin jos olisi heti annettu täydellinen ja virheetön ilmoitus.

Tavaroiden luovutusta ei saa viivästyttää, jos mahdollisten tullien ja verojen varmistamiseksi on asetettu vaadittu vakuus.

3.15. Normi

Tullilaitoksen on vaadittava alkuperäinen tavarailmoitus ja mahdollisimman vähän jäljennöksiä.

b) Tavarailmoituksen liiteasiakirjat

3.16. Normi

Tavarailmoituksen liitteinä tullilaitoksen on vaadittava ainoastaan ne asiakirjat, joita se pitää välttämättöminä toimenpiteen valvonnan kannalta sekä sen varmistamiseksi, että kaikkia tullilainsäädännön soveltamiseen liittyviä vaatimuksia on noudatettu.

3.17. Normi

Kun tiettyjä liiteasiakirjoja ei voida jättää yhdessä tavarailmoituksen kanssa tullilaitoksen hyväksymistä syistä, tulliviranomaisten on annettava lupa esittää kyseiset asiakirjat määräajassa.

3.18. Siirtymäkauden normi

Tullilaitoksen on sallittava liiteasiakirjojen jättäminen sähköisesti.

3.19. Normi

Tullilaitos ei vaadi käännöstä liiteasiakirjoissa olevista tiedoista, ellei se ole välttämätöntä tavarailmoituksen käsittelemiseksi.

Tavarailmoituksen jättäminen, rekisteröinti ja tarkastaminen

3.20. Normi

Tullilaitoksen on sallittava tavarailmoituksen jättäminen mihin tahansa määrättyyn tullitoimipaikkaan.

3.21. Siirtymäkauden normi

Tullilaitoksen on sallittava tavarailmoituksen jättäminen sähköisesti.

3.22. Normi

Tavarailmoitus on jätettävä tullilaitoksen määrääminä aikoina.

3.23. Normi

Jos kansallisessa lainsäädännössä on vahvistettu määräaika, jonka kuluessa tavarailmoitus on jätettävä, määräajan on oltava niin pitkä, että tavaranhaltija ehtii täyttää tavarailmoituksen ja hankkia vaadittavat liiteasiakirjat.

3.24. Normi

Tavaranhaltijan pyynnöstä ja hyväksyttävinä pitämistään syistä tullilaitoksen on pidennettävä määräaikaa, jonka kuluessa tavarailmoitus on jätettävä.

3.25. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on määrättävä tavarailmoituksen ja liiteasiakirjojen jättämisestä ja rekisteröimisestä tai tarkastamisesta ennen tavaroiden saapumista.

3.26. Normi

Jos tullilaitos ei voi rekisteröidä tavarailmoitusta, sen on esitettävä tavaranhaltijalle perustelut.

3.27. Normi

Tullilaitoksen on annettava tavaranhaltijan korjata jätettyä tavarailmoitusta, jos se ei ole aloittanut korjauspyynnön saadessaan ilmoituksen eikä tavaroiden tarkastusta.

3.28. Siirtymäkauden normi

Tullilaitoksen on hyväksyttävä tavarailmoituksen korjaamista koskeva pyyntö tavarailmoituksen tarkastuksen alkamisen jälkeen, jos tavaranhaltijan esittämiä perusteluja pidetään pätevinä.

3.29. Siirtymäkauden normi

Tavaranhaltijalla on oikeus peruuttaa tavarailmoitus ja pyytää muun tullimenettelyn soveltamista, jos pyyntö esitetään tullilaitokselle ennen tavaroiden luovuttamista ja jos tullilaitos pitää perusteluja pätevinä.

3.30. Normi

Tavarailmoitus on tarkastettava samanaikaisesti sen rekisteröimisen kanssa tai mahdollisimman pian sen jälkeen.

3.31. Normi

Tavarailmoitusta tarkastaessaan tullilaitoksen tulee ryhtyä ainoastaan sellaisiin toimenpiteisiin, joita se pitää välttämättöminä tullilainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi.

Valtuutettuja henkilöitä koskevat erityismenettelyt

3.32. Siirtymäkauden normi

Sellaisille valtuutetuille henkilöille, jotka täyttävät tullilaitoksen asettamat edellytykset, joihin sisältyy tullilaitoksen vaatimusten noudattaminen aikaisemmin ja tyydyttävä kirjanpitojärjestelmä, tullilaitos:

— luovuttaa tavarat, kun sille on toimitettu vähimmäistiedot, jotka tarvitaan tavaroiden tunnistamiseksi ja joiden avulla lopullinen tavarailmoitus voidaan myöhemmin täyttää,

— sallii tavaroiden tulliselvityksen tavaranhaltijan tiloissa tai muussa tullilaitoksen hyväksymässä paikassa,

— sekä lisäksi soveltaa mahdollisuuksien mukaan muita erityismenettelyjä, kuten:

— antaa luvan jättää yhden ainoan tavarailmoituksen, joka sisältää kaikki tiettynä ajanjaksona maahan tuodut ja maasta viedyt tavarat, jos sama henkilö vie tai tuo tavaroita toistuvasti,

— sallii valtuutetun henkilön itse määrittää kirjanpidon avulla kannettavat tullit ja verot ja mahdollisuuksien mukaan varmistaa muiden tullivaatimusten noudattamisen,

— sallii tavarailmoituksen jättämisen siten, että valtuutetun henkilön kirjanpitoon tehdään merkintä, jota täydennetään myöhemmin täydentävällä tavarailmoituksella.

Tavaroiden tarkastus

a) Tavaroiden tarkastamiseen vaadittava aika

3.33. Normi

Jos tullilaitos päättää, että tulliselvitettäviksi ilmoitetut tavarat on tarkastettava, tarkastus on pantava toimeen mahdollisimman pian tavarailmoituksen rekisteröimisen jälkeen.

3.34. Normi

Ensimmäisinä on tarkastettava elävät eläimet, helposti pilaantuvat tavarat ja muut tullilaitoksen kiireellisinä pitämät tavarat.

3.35. Siirtymäkauden normi

Jos tavarat on tullilaitoksen lisäksi tarkastettava myös muiden toimivaltaisten viranomaisten toimesta, tullilaitoksen on varmistettava tarkastusten yhteensovittaminen ja mahdollisuuksien mukaan niiden suorittaminen samanaikaisesti.

b) Tavaranhaltijan mukanaolo tavaroiden tarkastuksessa

3.36. Normi

Tullilaitoksen on harkittava tavaranhaltijan pyyntöjä olla mukana tai lähettää edustaja tavaroiden tarkastukseen. Nämä pyynnöt voidaan evätä vain poikkeuksellisissa olosuhteissa.

3.37. Normi

Jos tullilaitos pitää sitä tarpeellisena, se voi vaatia tavaranhaltijaa olemaan mukana tavaroiden tarkastuksessa tai lähettämään sinne edustajansa, jotta tämä voi antaa tullilaitokselle kaikkea tarkastusta helpottavaa apua.

c) Tullilaitoksen ottamat näytteet

3.38. Normi

Tavaranäytteitä on otettava vain silloin, kun tullilaitos pitää sitä välttämättömänä ilmoitettujen tavaroiden tariffinimikkeen ja/tai arvon toteamiseksi tai muiden kansallisten lakimääräysten soveltamisen varmistamiseksi. Näytteiden on oltava määrältään mahdollisimman vähäisiä.

Virheet

3.39. Normi

Tullilaitos ei määrää ankaria rangaistuksia virheistä ollessaan vakuuttunut siitä, että virheet ovat olleet tahattomia ja että kyse ei ole petollisesta aikomuksesta eikä törkeästä huolimattomuudesta. Katsoessaan tarpeelliseksi ehkäistä tällaisten virheiden toistumista, tullilaitos voi määrätä rangaistuksen, joka ei kuitenkaan saa olla ankarampi kuin tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää.

Tavaroiden luovutus

3.40. Normi

Tavarat on luovutettava heti sen jälkeen, kun tullilaitos on ne tarkastanut tai päättänyt olla niitä tarkastamatta, jos:

— mitään rikkomusta ei ole todettu,

— tuonti- tai vientilisenssi taikka muut vaaditut asiakirjat on toimitettu,

— kaikki kyseiseen menetelmään liittyvät luvat on toimitettu, ja

— kannettavat tullit ja verot on maksettu tai tarpeellisiin toimenpiteisiin niiden kantamiseksi on ryhdytty.

3.41. Normi

Jos tullilaitos on vakuuttunut siitä, että tavaranhaltija täyttää myöhemmin kaikki tulliselvityksessä vaadittavat muodollisuudet, sen on luovutettava tavarat, jos tavaranhaltija esittää tullilaitoksen hyväksymän kaupallisen tai virallisen asiakirjan, jossa on tärkeimmät asianomaista tavaralähetystä koskevat tiedot, ja jos mahdollisesti kannettavista tulleista ja veroista on annettu vaadittu vakuus.

3.42. Normi

Jos tullilaitos päättää, että tarkastus edellyttää näytteiden analysoimista laboratoriossa, yksityiskohtaista teknistä asiakirja-aineistoa tai asiantuntijoiden kuulemista, sen on luovutettava tavarat ennen näiden tarkastusten tulosten valmistumista, jos vaadittu vakuus on annettu ja jos se on vakuuttunut siitä, että kyse ei ole tavaroista, joille on asetettu kieltoja tai rajoituksia.

3.43. Normi

Rikkomuksen havaittuaan tullilaitoksen on luovutettava tavarat ennen hallinnollisen käsittelyn tai oikeuskäsittelyn päättymistä, jos tavaroita ei voida asettaa takavarikkoon tai tuomita menetetyiksi taikka jos niitä ei tarvita myöhemmin todistusaineistoksi ja jos tavaranhaltija maksaa tullit ja verot ja asettaa vaaditun vakuuden mahdollisten lisätullien ja -verojen tai rangaistusten varalta.

Tavaroiden hävittäminen tai luovuttaminen

3.44. Normi

Jos tavaroita ei ole vielä luovutettu vapaaseen liikkeeseen tai jos ne on asetettu toiseen tullimenettelyyn eikä rikkomusta ole havaittu, asianomaista henkilöä ei vaadita maksamaan tulleja eikä veroja ja hänellä on oikeus maksun palautukseen:

— jos tavarat luovutetaan hänen pyynnöstään valtiolle, hävitetään tai tehdään kaupallisesti arvottomiksi tullilaitoksen valvonnassa, sen mukaan kuin tullilaitos päättää. Asianomaisen henkilön on vastattava kaikista tähän liittyvistä kuluista,

— jos tavarat tuhoutuvat tai vahingoittuvat korjaamattomiksi onnettomuudessa tai force majeure -syystä, jos tällainen tuhoutuminen tai vahingoittuminen näytetään toteen tullilaitosta tyydyttävällä tavalla,

— jos tavaroiden määrä vähenee tavaroiden luonteesta johtuvasta syystä ja jos tällainen väheneminen näytetään toteen tullilaitosta tyydyttävällä tavalla.

Kaikesta tavaroiden hävittämisestä jäljelle jääneestä romusta ja jätteestä, jos se tulliselvitetään vapaaseen liikkeeseen tai viedään maasta, on maksettava samat tullit ja verot kuin siinä tilassa maahan tuotavasta tai sieltä vietävästä jätteestä ja romusta.

3.45. Siirtymäkauden normi

Tullilaitoksen myydessä tavarat, joita ei ole ilmoitettu tulliselvitettäväksi sallitussa ajassa tai joita ei ole voitu luovuttaa vaikka rikkomusta ei ole havaittu, on myyntitulot, joista on vähennetty tullit ja verot ja kaikki muut maksut ja kulut, luovutettava henkilöille, jotka ovat oikeutettuja saamaan ne, tai muussa tapauksessa pidettävä heidän saatavillaan määräajan.

4 LUKU

TULLIT JA VEROT

A. Tullien ja verojen määrääminen, kantaminen ja maksaminen

4.1. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on määritettävä olosuhteet, joissa tulli- ja verovelvollisuus syntyy.

4.2. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on ilmoitettava ajanjakso, jonka kuluessa kannettavat tullit ja verot määrätään. Ne on määrättävä mahdollisimman pian tavarailmoituksen jättämisen tai maksuvelvollisuuden muuten syntymisen jälkeen.

4.3. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on määrättävä ne tekijät, joihin tullien ja verojen määrääminen perustuu, sekä edellytykset, joiden mukaan nämä tekijät määrätään.

4.4. Normi

Tullien ja verojen määrät on esitettävä virallisissa julkaisuissa.

4.5. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on määrättävä se ajankohta, joka on otettava huomioon määrättäessä tullien ja verojen määrät.

4.6. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on mainittava tullien ja verojen hyväksyttävät maksutavat.

4.7. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on mainittava henkilö tai henkilöt, jotka ovat vastuussa tullien ja verojen maksamisesta.

4.8. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on määrättävä maksupäivä ja -paikka.

4.9. Normi

Jos kansallisessa lainsäädännössä on mainittu, että maksu voi erääntyä tavaroiden luovutuksen jälkeen, maksupäivän on oltava vähintään kymmenen päivää luovutuksen jälkeen. Luovutuspäivän ja maksupäivän väliseltä ajalta ei peritä korkoa.

4.10. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on oltava määräys ajanjaksosta, jonka kuluessa tullilaitos voi ryhtyä lain vaatimiin toimenpiteisiin kantaakseen tullit ja verot, joita ei ole maksettu maksupäivänä.

4.11. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on määrättävä viivästymiskorkoprosentti, joka peritään tulleista ja veroista, joita ei ole maksettu maksupäivään mennessä, ja sen soveltamisehdot.

4.12. Normi

Kun tullit ja verot on maksettu, maksajalle on annettava kuitti maksutositteeksi, jos maksusta ei ole muuta tositetta.

4.13. Siirtymäkauden normi

Kansallisessa lainsäädännössä on määrättävä vähimmäisarvo ja/tai vähimmäismäärä, jota pienempiä tulleja ja veroja ei kanneta.

4.14. Normi

Jos tullilaitos havaitsee, että virheet tavarailmoituksessa tai tullien ja verojen määräämisessä ovat aiheuttaneet tai aiheuttavat sen, että tulleja ja veroja kannetaan tai peritään vähemmän kuin laki määrää, heidän on korjattava virheet ja kannettava maksamatta jäänyt määrä. Jos kyseinen määrä on kuitenkin pienempi kuin kansallisen lainsäädännön mukainen vähimmäismäärä, tullilaitos ei kanna eikä peri sitä.

B. Tullien ja verojen maksunlykkäys

4.15. Normi

Jos tullien ja verojen maksua voidaan kansallisen lainsäädännön mukaan lykätä, siinä on määrättävä lykkäyksen ehdoista.

4.16. Normi

Maksunlykkäys on mahdollisuuksien mukaan myönnettävä ilman korkokuluja.

4.17. Normi

Tullien ja verojen maksunlykkäystä on myönnettävä vähintään 14 päivää.

C. Tullien ja verojen takaisinmaksu

4.18. Normi

Tullien ja verojen takaisinmaksu on myönnettävä, jos osoitetaan, että niitä on kannettu liikaa niiden määräämisessä tapahtuneen virheen vuoksi.

4.19. Normi

Takaisinmaksu on myönnettävä maahan tuoduille tai sieltä viedyille tavaroille, joiden on todettu olevan tuonti- tai vientihetkellä viallisia tai sovittuja ominaisuuksia muuten vastaamattomia ja jotka palautetaan joko tavaroiden toimittajalle tai hänen määräämälleen muulle henkilölle, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

— tavaroita ei ole työstetty, korjattu eikä käytetty tuontimaassa, ja ne jälleenviedään maasta kohtuullisen ajan kuluessa,

— tavaroita ei ole työstetty, korjattu eikä käytetty vientimaassa, ja ne jälleentuodaan maahan kohtuullisen ajan kuluessa.

Tavaroiden käyttö ei saa kuitenkaan estää takaisinmaksua, jos käyttö on ollut välttämätön vian tai muiden jälleenviennin tai jälleentuonnin aiheuttaneiden seikkojen havaitsemiseksi.

Jälleenviennin tai jälleentuonnin sijasta tavarat voidaan luovuttaa valtiolle, hävittää tai tehdä kaupallisesti arvottomiksi tullivalvonnassa, sen mukaan kuin tullilaitos päättää. Tavaroiden mainitunlainen luovuttaminen tai hävittäminen ei saa aiheuttaa kuluja valtiolle.

4.20. Siirtymäkauden normi

Jos tullilaitos antaa luvan soveltaa muuta tullimenettelyä tullien ja verojen maksamista edellyttävään tullimenettelyyn ilmoitettuihin tavaroihin, sen on maksettava takaisin uudessa menettelyssä kannettavan määrän mahdollisesti ylittävät tullit ja verot.

4.21. Normi

Takaisinmaksuvaatimuksiin annettavat päätökset on tehtävä ja niistä on lähetettävä asianomaisille henkilöille kirjallinen ilmoitus ilman aiheetonta viivytystä, ja liikaa kannetut määrät on palautettava mahdollisimman pian sen jälkeen kun vaatimukset on todettu oikeiksi.

4.22. Normi

Kun tullilaitos toteaa liikakannon johtuneen tullilaitoksen tullien ja verojen määräämisen yhteydessä tekemästä erehdyksestä, takaisinmaksu on suoritettava kiireellisesti.

4.23. Normi

Takaisinmaksua koskevien vaatimusten esittämiselle mahdollisesti asetettavien määräaikojen on oltava riittävän pitkiä, jotta voidaan ottaa huomioon kuhunkin tapaukseen, jossa takaisinmaksu voidaan myöntää, liittyvät erilaiset olosuhteet.

4.24. Normi

Takaisinmaksua ei myönnetä, jos palautettava summa on pienempi kuin kansallisen lainsäädännön mukainen vähimmäismäärä.

5 LUKU

VAKUUS

5.1. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on lueteltava ne tapaukset, joissa vakuus vaaditaan, sekä yksilöitävä vakuuden muodot.

5.2. Normi

Tullilaitoksen on määrättävä vakuuden määrä.

5.3. Normi

Sen henkilön, jolta vakuus vaaditaan, on saatava valita mikä tahansa vakuusmuoto edellyttäen, että tullilaitos hyväksyy sen.

5.4. Normi

Tullilaitos ei vaadi vakuutta ollessaan vakuuttunut, että velvoitteet tullilaitosta kohtaan täytetään, jos tällainen menettely on kansallisen lainsäädännön mukaan sallittu.

5.5. Normi

Jos vakuuden tarkoitus on varmistaa tullimenettelystä aiheutuvien velvoitteiden täyttäminen, tullilaitoksen on hyväksyttävä yleisvakuus, erityisesti sellaisilta tavaranhaltijoilta, jotka ilmoittavat säännöllisesti tavaroita tulliselvitettäviksi tullialueen eri tullitoimipaikoissa.

5.6. Normi

Kun vakuus vaaditaan, se on määrättävä mahdollisimman pieneksi eikä se saa ylittää mahdollisesti kannettavien tullien ja verojen määrää.

5.7. Normi

Annettu vakuus on palautettava mahdollisimman pian sen jälkeen, kun tullilaitos on vakuuttunut siitä, että velvoitteet, joita varten vakuus vaadittiin, on asianmukaisesti täytetty.

6 LUKU

TULLIVALVONTA

6.1. Normi

Kaikki tullialueelle tuotavat ja sieltä vietävät tavarat, kuljetusvälineet mukaan lukien, ovat tullivalvonnan alaisia, riippumatta siitä, ovatko ne tullien ja verojen alaisia.

6.2. Normi

Tullivalvonta on rajoitettava vähimpään mahdolliseen, mitä tullilainsäädännön noudattamisen valvominen edellyttää.

6.3. Normi

Tullilaitoksen on sovellettava tullivalvonnassa riskienhallintaa.

6.4. Normi

Tullilaitoksen on sovellettava riskianalyysia määritellessään ne henkilöt ja tavarat, kuljetusvälineet mukaan lukien, jotka on tarkastettava, sekä tarkastuksen laajuus.

6.5. Normi

Tullilaitoksen on otettava käyttöön riskienhallintaa tukeva toimintasuunnitelma tullilainsäädännön noudattamisen mittaamiseksi.

6.6. Normi

Tullivalvontajärjestelmiin on sisällyttävä yritystarkastuksia.

6.7. Normi

Tullilaitoksen on pyrittävä tekemään yhteistyötä muiden tullihallintojen kanssa ja laatimaan keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevia sopimuksia tullivalvonnan parantamiseksi.

6.8. Normi

Tullilaitoksen on pyrittävä toimimaan yhteistyössä kaupan harjoittajien kanssa ja tekemään yhteisymmärryspöytäkirja tullivalvonnan parantamiseksi.

6.9. Siirtymäkauden normi

Tullilaitoksen on käytettävä mahdollisimman laajalti tietotekniikkaa ja sähköistä kauppaa tullivalvonnan parantamiseksi.

6.10. Normi

Tullivaatimusten noudattamisen varmistamiseksi tullilaitoksen on arvioitava kaupan harjoittajien liiketoimintaan liittyviä järjestelmiä, jos näillä järjestelmillä on vaikutuksia tullitoimenpiteisiin.

7 LUKU

TIETOTEKNIIKAN SOVELTAMINEN

7.1. Normi

Tullilaitoksen on sovellettava toimenpiteidensä tukemiseksi tietotekniikkaa, jos se on tullilaitoksen ja kaupan kannalta kustannustehokasta ja tehokasta. Tullilaitoksen on määriteltävä tietotekniikan soveltamisedellytykset.

7.2. Normi

Ottaessaan käyttöön atk-sovelluksia tullilaitoksen on käytettävä asiaankuuluvia kansainvälisesti hyväksyttyjä normeja.

7.3. Normi

Tietotekniikan käyttöönoton yhteydessä on neuvoteltava mahdollisimman laajalti kaikkien niiden osapuolten kanssa, joihin käyttöönotto välittömästi vaikuttaa.

7.4. Normi

Uutta kansallista lainsäädäntöä laadittaessa tai olemassa olevaa tarkistettaessa siihen on otettava määräyksiä, jotka koskevat:

— sähköisen kaupan menetelmiä, joita voidaan soveltaa paperiasiakirjojen sijasta,

— sähköisiä ja paperiperusteisia varmennusmenetelmiä,

— tullilaitoksen oikeutta säilyttää tietoja omaan käyttöönsä ja tarvittaessa vaihtaa kyseisiä tietoja muiden tullihallintojen sekä sellaisten muiden osapuolten kanssa, joilla on siihen lain mukaan oikeus, sähköistä kauppaa koskevan tekniikan välityksellä.

8 LUKU

TULLILAITOKSEN JA KOLMANSIEN OSAPUOLTEN SUHDE

8.1. Normi

Asianomaiset henkilöt voivat asioida tullilaitoksen kanssa joko henkilökohtaisesti tai nimittämällä kolmannen osapuolen toimimaan puolestaan.

8.2. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on mainittava edellytykset, jotka täyttäessään henkilö voi asioida toisen puolesta ja tämän lukuun tullilaitoksen kanssa, sekä määrättävä tulleja, veroja ja mahdollisia väärinkäytöksiä koskevasta kolmansien osapuolten vastuusta tullilaitosta kohtaan.

8.3. Normi

Jos asianomainen henkilö haluaa toteuttaa tullitoimenpiteet henkilökohtaisesti, näitä toimenpiteitä ei kohdella epäsuotuisammin eikä niihin sovelleta tiukempia vaatimuksia kuin toimenpiteisiin, joissa asianomaista henkilöä edustaa kolmas osapuoli.

8.4. Normi

Kolmanneksi osapuoleksi nimetyllä henkilöllä on tullilaitoksen kanssa asioidessaan samat oikeudet kuin henkilöllä, joka on hänet nimennyt hoitamaan kyseisiä asioita.

8.5. Normi

Tullilaitoksen on annettava kolmansien osapuolten osallistua virallisiin neuvotteluihinsa kaupan harjoittajien kanssa.

8.6. Normi

Tullilaitoksen on määrättävä olosuhteet, joissa se ei asioi kolmannen osapuolen kanssa.

8.7. Normi

Tullilaitoksen on annettava kolmannelle osapuolelle kirjallinen ilmoitus päätöksestä olla asioimatta tämän kanssa.

9 LUKU

TULLILAITOKSEN ANTAMAT TIEDOT JA SEN TEKEMÄT PÄÄTÖKSET JA RATKAISUT

A. Yleiset tiedot

9.1. Normi

Tullilaitoksen on varmistettava, että kaikkien asianomaisten käytettävissä on helposti kaikkea tullilainsäädäntöön liittyvää yleistä tietoa.

9.2. Normi

Kun käytettävissä olevaa tietoa on muutettava tullilainsäädäntöön tai hallinnollisiin järjestelyihin tai vaatimuksiin tehtyjen muutosten vuoksi, tullilaitoksen on huolehdittava siitä, että muutettu tieto on helposti saatavilla riittävän ajoissa ennen kyseisten muutosten voimaantuloa, jotta asianomaiset voivat ottaa ne huomioon, paitsi jos muutoksista ei saa tiedottaa ennakolta.

9.3. Siirtymäkauden normi

Tullilaitoksen on tehostettava tiedottamista käyttämällä tietotekniikkaa.

B. Erityiset tiedot

9.4. Normi

Tullilaitoksen on toimitettava asianomaisen henkilön pyynnöstä mahdollisimman nopeasti mahdollisimman tarkkaa tietoa kyseisen henkilön esiin tuomista tullilainsäädäntöön liittyvistä erityisistä kysymyksistä.

9.5. Normi

Tullilaitoksen on toimitettava pyydettyjen tietojen lisäksi myös kaikki muut asiaan liittyvät tiedot, joista asianomaisen henkilön on sen mielestä oltava tietoinen.

9.6. Normi

Tietoja toimittaessaan tullilaitoksen on varmistettava, että se ei levitä tullilaitokseen tai kolmansiin osapuoliin liittyviä henkilökohtaisia tai luottamuksellisia tietoja, ellei kansallisessa lainsäädännössä vaadita tai sallita tällaisten tietojen paljastamista.

9.7. Normi

Jos tullilaitos ei voi toimittaa tietoja maksutta, maksujen määrän on vastattava suunnilleen suoritetuista palveluista aiheutuneita kustannuksia.

C. Päätökset ja ratkaisut

9.8. Normi

Tullilaitoksen on ilmoitettava päätöksestään kirjallisesti kansallisessa lainsäädännössä mainitun määräajan kuluessa, jos asianomainen henkilö sitä kirjallisesti pyytää. Kielteinen päätös on perusteltava, ja siinä on oltava tiedot valitusoikeudesta.

9.9. Normi

Jos tullilaitoksella on käytettävissään kaikki tarpeelliseksi katsomansa tiedot, sen on annettava asianomaisen henkilön pyynnöstä sitovia ratkaisuja.

LUKU 10

MUUTOKSENHAKU TULLIASIOISSA

A. Valitusoikeus

10.1. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on määrättävä valitusoikeudesta tulliasioissa.

10.2. Normi

Valitusoikeus on kenellä tahansa henkilöllä, jota tullilaitoksen päätös tai laiminlyönti välittömästi koskee.

10.3. Normi

Henkilölle, jota tullilaitoksen päätös tai laiminlyönti välittömästi koskee, on pyynnöstä perusteltava kyseinen päätös tai laiminlyönti kansallisessa lainsäädännössä mainitun määräajan kuluessa. Tämä perustelu saattaa johtaa valituksen tekemiseen.

10.4. Normi

Kansallisessa lainsäädännössä on määrättävä oikeudesta hakea ensiksi muutosta tullilaitokselta.

10.5. Normi

Jos tullilaitos hylkää valituksen, valittajalla on oltava oikeus valittaa edelleen tullihallinnosta riippumattomalle viranomaiselle.

10.6. Normi

Viimeisenä muutoksenhakuasteena valittajalla on oltava oikeus valittaa lainkäyttöviranomaiselle.

B. Valituksen muoto ja perusteet

10.7. Normi

Valitus on jätettävä kirjallisena, ja siinä on esitettävä valitusperusteet.

10.8. Normi

Tullilaitoksen päätöstä koskevan valituksen jättämiselle on asetettava määräaika, jonka on oltava riittävän pitkä, jotta valittajalla on riittävästi aikaa perehtyä moitteenalaiseen päätökseen ja laatia valitus.

10.9. Normi

Jos valitus osoitetaan tullilaitokselle, tullilaitos ei saa säännönmukaisesti vaatia jättämään todistusaineistoa samanaikaisesti valituksen kanssa, vaan sen on sallittava aiheellisissa olosuhteissa todistusaineiston jättäminen kohtuullisen määräajan kuluessa.

C. Valituksen käsittely

10.10. Normi

Tullilaitoksen on annettava valitusta koskeva ratkaisu ja ilmoitettava siitä kirjallisesti valittajalle mahdollisimman pian.

10.11. Normi

Tullilaitoksen on perusteltava hylätty valitus kirjallisesti sekä ilmoitettava valittajalle tämän oikeudesta valittaa edelleen hallinnolliseen tai riippumattomaan viranomaiseen ja valituksen jättämisen määräaika.

10.12. Normi

Jos valitus hyväksytään, tullilaitoksen on pantava päätöksensä tai riippumattoman viranomaisen taikka lainkäyttöviranomaisen ratkaisu täytäntöön mahdollisimman pian, ellei se valita ratkaisusta.

LIITE II

ILMOITUS

Euroopan yhteisö ilmoittaa yleissopimuksen, sellaisena kuin se on pöytäkirjalla muutettuna, 8 artiklan 5 kohdan a alakohdan soveltamiseksi yleissopimuksen tallettajalle, että Euroopan yhteisö on toimivaltainen kaikissa yleissopimuksen perusosan ja sen yleisliitteen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa lukuun ottamatta asioita, jotka eivät kuulu sen yksinomaiseen eksplisiittiseen tai implisiittiseen toimivaltaan, josta on määrätty Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna, ja yhteisön johdetussa oikeudessa.

LIITE III

ILMOITUS

Euroopan yhteisö ilmoittaa tarkistetun Kioton yleissopimuksen 11 artiklan soveltamiseksi kyseisen yleissopimuksen tallettajana toimivan tulliyhteistyöneuvoston pääsihteerille, että yhteisön tullialue on katsottava yhdeksi ainoaksi alueeksi ja se käsittää seuraavaa:

— Belgian kuningaskunnan alue,

— Tanskan kuningaskunnan alue lukuun ottamatta Färsaaria ja Grönlantia,

— Saksan liittotasavallan alue lukuun ottamatta Helgolandin saarta ja Büsingenin aluetta (Saksan liittotasavallan ja Sveitsin valaliiton välinen 23 päivänä marraskuuta 1964 tehty sopimus),

— Espanjan kuningaskunnan alue lukuun ottamatta Ceutaa ja Melillaa,

— Helleenien tasavallan alue,

— Ranskan tasavallan alue lukuun ottamatta merentakaisia alueita ja Saint-Pierreä ja Miquelonia ja Mayottea,

— Irlannin alue,

— Italian tasavallan alue lukuun ottamatta Livignon ja Campione d'Italian kuntia ja Luganojärven kansallista vesialuetta, joka sijaitsee Ponte Tresan ja Porto Ceresion välisen alueen rannan ja poliittisen rajan välillä,

— Luxemburgin suuriruhtinaskunnan alue,

— Alankomaiden kuningaskunnan Euroopassa sijaitseva alue,

— Itävallan tasavallan alue,

— Portugalin tasavallan alue,

— Suomen tasavallan alue,

— Ruotsin kuningaskunnan alue,

— Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan ja Kanaalisaarten ja Mansaaren alue.

Monacon ruhtinaskunnan alue, kuten se on määritelty Pariisissa 18 päivänä toukokuuta 1963 allekirjoitetussa tulliyleissopimuksessa (Journal officiel de la République française, 27 päivänä syyskuuta 1963, s. 8679), katsotaan kyseisen yleissopimuksen mukaisesti olevan osa yhteisön tullialuetta, vaikka se sijaitseekin Ranskan alueen ulkopuolella.

Yhteisön tullialue sisältää jäsenvaltioiden ja edellä tarkoitettujen alueiden aluevedet, sisämerialueet ja ilmatilan lukuun ottamatta aluevesiä, sisämerialueita ja ilmatilaa niillä alueilla, jotka eivät ole osa yhteisön tullialuetta kuten edellä on esitetty.