Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BNEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 1696/71,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 1971,
humala-alan yhteisestä markkinajärjestelystä
(EYVL L 175, 4.8.1971, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Neuvoston asetus (ETY) N:o 1170/77 annettu 17 päivänä
toukokuuta 1977L 137 7 3.6.1977
"M2 Neuvoston asetus (ETY) N:o 235/79 annettu 5 päivänä helmikuuta
1979L 34 4 9.2.1979
"M3 Neuvoston asetus (ETY) N:o 3332/85 annettu 26 päivänä
marraskuuta 1985L 318 1 29.11.1985
"M4 Neuvoston asetus (ETY) N:o 3768/85 annettu 20 päivänä
joulukuuta 1985L 362 8 31.12.1985
"M5 Neuvoston asetus (ETY) N:o 3800/85 annettu 20 päivänä
joulukuuta 1985L 367 32 31.12.1985
"M6 Komission asetus (ETY) N:o 3998/87 annettu 23 päivänä
joulukuuta 1987L 377 40 31.12.1987
"M7 Neuvoston asetus (ETY) N:o 3808/89 annettu 12 päivänä
joulukuuta 1989L 371 1 20.12.1989
"M8 Neuvoston asetus (ETY) N:o 2780/90 annettu 24 päivänä
syyskuuta 1990L 265 1 28.9.1990
"M9 Neuvoston asetus (ETY) N:o 3577/90 annettu 4 päivänä
joulukuuta 1990L 353 23 17.12.1990
"M10 Neuvoston asetus (ETY) N:o 3124/92 annettu 26 päivänä
lokakuuta 1992L 313 1 30.10.1992
"M11 Neuvoston asetus (EY) N:o 3290/94 annettu 22 päivänä
joulukuuta 1994L 349 105 31.12.1994
Muutettu:
"A1 Tanskan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen
kuningaskunnan liitymisasiakirja (*)L 73 14 27.3.1972
(mukautettu neuvoston 1 päivänä tammikuuta 1973 tekemällä
päätöksellä) (*)L 2 1 1.1.1973
"A2 Kreikan liittymisasiakirja (*) L 291 17 19.11.1979
"A3 Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.1971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 1
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 1696/71,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 1971,
humala-alan yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOP AN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 42, 43, 113 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettäyhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen
maatalouspolitiikan toteuttaminen, ja siihen on erityisesti sisällyttävä
yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden
mukaan,
yhteisön humalantuotannolla on aivan erityinen merkitys yhteisön
tiettyjen alueiden taloudessa; tietyille näiden alueiden tuottajille tämä
tuotanto edustaa merkittävää osaa heidän tuloistaan,
humalamehut ja -uutteet eivät kuulu perustamissopimuksen liitteeseen II,
tämän vuoksi nämä tuotteet jäävät perustamissopimuksen maataloutta
koskevien määräysten soveltamisen ulkopuolelle, vaikka humala siihen
kuuluu; koska kyseiset tuotteet korvaavat kuitenkin laajalti toisensa,
tämä tilanne vaarantaa yhteisen maatalouspolitiikan vaikutuksen humala-
alalla; tämän vuoksi on tarpeen laajentaa humalamehuihin ja -uutteisiin
113 artiklan nojalla kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa
koskevat toimenpiteet ja 235 artiklan nojalla humalan kaupan pitämises-
tä annetut säännöt,
kansainvälisellä kaupalla on perinteisesti suuri merkitys yhteisössä
humalan tuottajille ja käyttäjille; yhteisön humalantuotannon kannatta-
vuus on tähän asti perustunut olennaiselta osaltaan tuotannon kilpailu-
kykyyn maailmanmarkkinoilla sekä tuotannon vapaaseen määrälliseen ja
laadulliseen mukautumiseen menekkimahdollisuuksiin; tämän vuoksi
yhteinen markkinajärjestely ei saisi olennaisesti muuttaa tätä tilannetta,
vaan sen olisi soveltuvilla toimenpiteillä parannettava tuotteiden laatua ja
siten suojattava tuottajia heidän nykyisen elintasonsa mahdolliselta
huononemiselta,
yhteisön tasolla olisi toteutettava laatupolitiikkaa soveltamalla lähtöi-
syyden merkinnän varmentamista koskevia säännöksiä, joihin liittyvät
säännöt kieltävät periaatteessa pitämästä kaupan niitä tuotteita, joille ei
ole annettu kyseistä todistusta, tai niitä tuontituotteita, jotka eivät vastaa
laadullisilta vähimmäisominaisuuksiltaan yhteisössä tuotettuja tuotteita;
lisäksi on suositeltavaa säätää sellaisen vakiolaadun määrittämisestä,
joka muodostaa kaupankäyntiä varten vertailutason ja varmistaa
markkinoiden riittävän avoimuuden,
on tarpeen saada riittävästi tietoja yhteisön markkinoiden tilanteesta ja
kehitysnäkymistä; tässä yhteydessä se, että huomattava osa tuotannosta
myydään ennen sadonkorjuuta ja jopa useiksi vuosiksi tehtyjen
sopimusten perusteella, voi tehdä markkinoiden kehityksen ennakkoar-
vioinnin helpommaksi; tämän vuoksi olisi säädettävä yhteisössä tuotetun
humalan kaikkien toimitussopimusten kirjaamisesta; on kuitenkin
tärkeää, että nämä tiedot pidetään salaisina asianosaisten vakuuttami-
seksi siitä, että tietoja käytetään yksinomaan tilastollisiin tarkoituksiin,
sekä täysin puolueettomien tietojen saamiseksi,!B
(1) EYVL N:o C 66, 1.7.1971, s. 281971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 2
maatalousväestön kohtuullisen elintason varmistamiseksi, markkinoiden
vakauttamiseksi ja kohtuullisten hintojen varmistamiseksi toimituksissa
kuluttajille on tärkeää edistää tarjonnan keskittymistä ja sitä, että
maanviljelijät yhdessä mukauttavat tuotantoaan markkinoiden vaatimuk-
siin,
tämän vuoksi maanviljelijöiden ryhmittyminen järjestöihin, jotka
velvoittavat jäseniään noudattamaan yhteisiä sääntöjä, edistää perus-
tamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden toteutumista; näihin tavoittei-
siin voidaan pyrkiä maanviljelijöiden tuottajaryhmittymiksi ryhmittymi-
sen lisäksi myös muodostamalla näiden ryhmittymien liittoja,
tuottajien välisen kaiken syrjinnän välttämiseksi ja yritystoiminnan
yhtenäisyyden ja tehokkuuden varmistamiseksi olisi vahvistettava koko
yhteisöä koskevat edellytykset, jotka tuottajaryhmittymien ja näiden
liittojen on täytettävä voidakseen tulla jäsenvaltioiden hyväksymiksi;
tarjonnan tehokkaan keskittymisen kannalta on erityisesti tarpeen, että
ryhmittymät ja liitot harjoittavat yhtäältä riittävää taloudellista toimintaa
ja että ryhmittymä tai liitto toisaalta saattaa markkinoille koko tuottajien
tai jäsenryhmittymien tuotannon joko suoraan tai tuottajien välityksellä
yhteisiä sääntöjä noudattaen,
olisi annettava säännöksiä, joiden pyrkimyksenä on helpottaa näiden
järjestöjen perustamista ja toimintaa; tätä varten jäsenvaltioille olisi
sallittava myöntää näille järjestöille tukia, joiden rahoituksen yhteisö
osittain varmistaa; näiden tukien suuruutta on kuitenkin tärkeää rajoittaa
ja pitää luonteeltaan väliaikaisina ja vähenevinä, jotta tuottajien
rahoitusvastuu kasvaisi asteittain,
yhteisön humalaviljelmät tarvitsevat joissakin tapauksissa sekä lajikkei-
den että viljelytoimien ja sadonkorjuutoimien järkeistämismahdollisuuk-
sien mukauttamista; olisi helpotettava uusiin lajikkeisiin siirtymistä ja
viljelmien uudistamista muutamien vuosien ajan myöntämällä erityistä
tukea tällaisiin toimiin sitoutuneille tuottajaryhmittymille,
tuottajien kohtuullisen elintason varmistamiseksi olisi säädettävä tuki-
järjestelmä; komission on vuosittain sadon myynnin jälkeen toimitettava
neuvostolle kertomus, jotta voidaan todeta, onko tällainen tuki syytä
vahvistaa; tukea voidaan myöntää, jos tästä kertomuksesta käy ilmi, että
keskimääräinen hehtaarisato on ollut riittämätön ottaen huomioon
markkinoiden tilanne ja ennakoitava kehitys,
suunniteltujen toimenpiteiden voidaan ottaa käyttöön tuontijärjestelmä,
johon ei kuulu muita toimenpiteitä kuin yhteisen tullitariffin soveltami-
nen; sitä sovelletaan perustamissopimuksen nojalla ilman eri toimenpi-
teitä 1 päivästä tammikuuta 1970,
nämä toimenpiteet mahdollistavat luopumisen kaikkien määrällisten
rajoitusten soveltumisesta yhteisön ulkorajoilla; tämä järjestelmä voi
kuitenkin poikkeuksellisesti osoittautua riittämättömäksi; yhteisön olisi
sallittava toteuttaa nopeasti kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön
markkinat eivät jäisi ilman suojaa tällaisten tapausten mahdollisesti
aiheuttamilta häiriöiltä, kun aikaisemmat tuonnin esteet on poistettu,
kaikkien tullien ja vaikutukseltaan vastaavien maksujen kantaminen ja
kaikkien määrällisten rajoitusten ja vaikutukseltaan vastaavien toimen-
piteiden toteuttaminen yhteisön sisäisessä kaupassa on kielletty perus-
tamissopimuksen määräysten nojalla ilman eri toimenpiteitä 1 päivästä
tammikuuta 1970; vetoaminen perustamissopimuksen 44 artiklaan on
kielletty ilman eri toimenpiteitä 1 päivästä tammikuuta 1970, koska
vähimmäishintoja ei enää sovelleta 31 päivänä joulukuuta 1969,
tiettyjen jäsenvaltioiden tukien myöntäminen vaarantaa humala-alan
yhteistä markkinajärjestelyä ohjaavien toimenpiteiden tehokkuuden;
tämän vuoksi humala-alalla olisi sovellettava niitä perustamissopimuk-
sen määräyksiä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden myöntämien tukien
arvioimisen ja yhteismarkkinoiden kanssa ristiriidassa olevien tukien
kieltämisen; olisi kuitenkin säädettävä siirtymäkaudesta sellaisille
kansallisille tuille, jotka on myönnetty monivuotisia sopimuksia varten
ennen yhteismarkkinoiden voimaantuloa,!B1971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 3
olisi säädettävä yhteisön rahoitusvastuusta yhteisen maatalouspolitiikan
rahoituksesta annettujen asetusten säännösten mukaisesti niiden menojen
osalta, joita jäsenvaltioille aiheutuu tämän asetuksen soveltamiseen
perustuvien velvoitteiden vuoksi,
siirtymisen jäsenvaltioissa voimassaolevasta järjestelmästä tässä asetuk-
sessa käyttöön otettuun järjestelmään on tapahduttava parhailla mahdol-
lisilla edellytyksillä; siirtymätoimenpiteet voivat tästä syystä osoittautua
tarpeellisiksi,
humala-alan yhteisessä markkinajärjestelyssä on otettava huomioon
samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla perustamissopimuksen 39 ja
110 artiklassa määrätyt tavoitteet, ja
suunniteltujen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi sää-
dettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission tiivis
yhteistyö hallintokomiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Toteutetaan humala-alan yhteinen markkinajärjestely, joka koskee
seuraavia tuotteita:
CN-koodi Tavaran kuvaus
1210 Tuore tai kuivattu humala, myös murskattu, jauhettu
tai pelleteiksi valmistettu; lupuliini
2. Kaupan pitämistä ja kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa
koskevia sääntöjä sovelletaan lisäksi seuraaviin tuotteisiin:
CN-koodi Tavaran kuvaus
1302 13 00 Humalasta saadut kasvimehut ja -uutteet
3. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) ” humalalla ” köynnösmäisen humalan ( Humulus lupulus ) (emikas-
vin) kuivattuja kukintoja, joita kutsutaan myös tähkiksi; näissä
kellanvihreissä soikeissa kukinnoissa on kukkaperä, ja niiden suurin
halkaisija vaihtelee 2 ja 5 senttimetrin välillä;
b) ” humalajauheella ” humalasta jauhamalla saatua tuotetta, joka
sisältää sen kaikki luonnolliset osat;
c) ” lupuliinipitoisella humalajauheella ” tuotetta, joka on saatu huma-
lasta jauhamalla sen jälkeen, kun siitä on mekaanisesti poistettu osa
lehdistä, varsista, suojuslehdistä ja kukkavarsista;
d) ” humalauutteella ” humalasta tai humalajauheesta uuttamalla saatuja
tiivistettyjä tuotteita;
e) ” humalatuotteiden seoksella ” kahden tai useamman edellä mainitun
tuotteen seosta.
4. Jäljempänä olevan 12 artiklan 5 kohdassa tarkoitetaan:
a) ”ensimmäisen käsittelyvaiheen humalalla” humalaa, jolle on tehty
ainoastaan ensimmäinen kuivaus ja joka on pakattu ja valmis
myyntiin,
b) ”täydessä tuotannossa olevilla viljelyaloilla” humalalla istutettuja
viljelyaloja näiden kolmannesta tuotantovuodesta lähtien.!B
!M6
!B
!M10
!B
!M11971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 4
I OSASTO
Kaupan pitäminen
2 artikla
1. Yhteisössä korjattuja ja yhteisössä korjatusta humalasta valmistettuja
ja kolmansista maista tuotuja 1 artiklassa tarkoitettuja tuotteita koskee
varmentamismenettely.
2. Todistus voidaan antaa ainoastaan tuotteista, joiden laatu vastaa
määrätylle kaupan pitämisen vaiheelle asetettuja laatuvaatimuksia.
"M10 Edellä 1 artiklan 3 kohdan b-e alakohdassa tarkoitetuille
tuotteille voidaan antaa todistus ainoastaan, jos näiden tuotteiden
alfahappopitoisuus ei ole pienempi kuin sen humalan happopitoisuus,
josta ne on valmistettu. 3
3. Todistuksessa on mainittava vähintään:
a) humalan tuotantopaikka tai -paikat,
b) satovuosi tai -vuodet,c) lajike tai lajikkeet.4. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta jokaiselle tuotteelle tämän
artiklan soveltamista koskevat yleiset säännöt ja niiden soveltamisen
alkamispäivän.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 20
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3 artikla
1. Siinä määrin kun 1 artiklassa tarkoitettuja tuotteita koskee
"M1 3 varmentamismenettely, niitä voidaan pitää
kaupan ja viedä ainoastaan, jos niille on annettu kyseinen todistus.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyä säännöstä koskevista poikkeustoimen-
piteistä voidaan päättää 20 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen:
a) tiettyjen kolmansien maiden kaupan vaatimusten täyttämiseksi
tai
b) tiettyjen erityiskäyttöön tarkoitettujen tuotteiden osalta.
Edellisessä alakohdassa säädetyillä poikkeustoimenpiteillä
— ei saa vaikuttaa niiden tuotteiden tavalliseen myyntiin, joista on
annettu todistus lähtöisyydestä,
— on varmistettava, että vältetään kaikenlaiset kyseisiä tuotteita
koskevat epäselvyydet.
5 artikla
1. Kolmansista maista lähtöisin olevia 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita
voidaan tuoda ainoastaan, jos niiden laatuominaisuudet vastaavat
vähintään yhteisössä korjattujen ja yhteisössä korjatuista tuotteista
valmistettujen tuotteiden kaupan pitämiselle vahvistettuja vaatimuksia.
2. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuilla tuotteilla, joiden mukana seuraa
alkuperämaan viranomaisten antama ja 2 artiklassa säädettyä todistusta
vastaavaksi todettu todistus, katsotaan olevan 1 kohdassa tarkoitetut
ominaisuudet. Todistusten vastaavuus vahvistetaan 20 artiklassa säädetyn
menettelyn mukaisesti "M2 3.!B
!M1
!B
!M1
!B
!M11971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 5
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 20
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
II OSASTO
Toimitussopimukset
6 artikla
1. Jokaisen humalaa tuottavan jäsenvaltion tätä varten nimeämä
toimielin kirjaa kaikki yhtäältä tuottajan tai järjestäytyneiden tuottajien
ja toisaalta ostajan tekemät yhteisössä tuotettavan humalan toimitus-
sopimukset.
2. Ennen ensimmäisen satovuoden 1 päivää elokuuta tehtyjä sopimuk-
sia, jotka koskevat määrättyjen määrien toimittamista sovituin hinnoin
yhden tai useamman satovuoden ajanjaksona, kutsutaan ennakkosopi-
muksiksi. Ne kirjataan erikseen.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle säännöllisin väliajoin
tilastotiedot kirjatuista sopimuksista.
4. Kirjattuja tietoja ei saa käyttää muuhun tarkoitukseen kuin tämän
asetuksen soveltamiseen.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 20
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
III OSASTO
Tuottajaryhmittymät
7 artikla
1. Tässä asetuksessa ”tuottajaryhmittymällä”tarkoitetaan tuottajien
aloitteesta perustettua ryhmittymää, joka koostuu yksinomaan tai
kansallisen lainsäädännön salliessa lähes yksinomaan humalantuottajista
ja jonka tavoitteena on erityisesti:
a) tarjonnan keskittäminen ja markkinoiden vakauttamiseen osallis-
tuminen pitämällä kaupan jäsentensä koko tuotantoa,
b) tuotannon yleinen mukauttaminen markkinoiden vaatimuksiin ja sen
parantaminen erityisesti siirtymällä uusiin lajikkeisiin ja uudis-
tamalla viljelmiä,
c) viljelyn ja korjuun järkeistäminen ja koneistamisen edistäminen
tuottavuuden parantamiseksi,
d) yhteisten tuotantoa koskevien sääntöjen hyväksyminen,
e) 12 artiklassa säädetyn tukijärjestelmän hoitaminen jakamalla
kullekin ryhmittymän tuottajajäsenelle tälle viljelyalojen perusteella
kuuluva osuus tuesta,
ja jonka jäsenvaltio on hyväksynyt 3 kohdan mukaisesti.
1a. Tuottajaryhmittymät voivat käyttää tukea toimenpiteiden toteutta-
miseen 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tavoitteiden
toteuttamiseksi.
2. Tässä asetuksessa ”liitolla” tarkoitetaan hyväksyttyjen tuottajaryh-
mittymien liittoa, jolla on samat päämäärät kuin näillä ryhmittymillä ja
jonka jäsenvaltio on hyväksynyt 3 kohdan mukaisesti.!B
!M1
!M3
!M1
!M3
!M11971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 6
3. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä hyväksymistä pyytävät tuottajaryh-
mittymät ja näiden liitot, jotka täyttävät seuraavat yleiset edellytykset:
a) niiden on sovellettava yhteisiä tuotantoa ja markkinoille saattamista
koskevia sääntöjä (kaupan pitämisen ensimmäinen vaihe),
b) niiden sääntöjen mukaan ryhmittymien tuottajajäsenillä ja liittoon
kuuluvilla tuottajaryhmittymillä on oltava velvollisuus:
— noudattaa yhteisiä tuotantoa koskevia sääntöjä,— saattaa markkinoille niiden koko tuotanto ryhmittymän tai liiton
välityksellä.
Tämä velvollisuus ei kuitenkaan koske tuotteita, joista tuottajat ovat
tehneet myyntisopimuksia ennen jäseneksi liittymistään, jos ryhmit-
tymille on ilmoitettu sopimuksista ja ne ovat hyväksyneet nämä.
Tätä hyväksymistä ei kuitenkaan vaadita ennen 31 päivää joulukuuta
1980.
Hyväksytyn ryhmittymän jäsenet voivat 31 päivänä joulukuuta 1996
päättyvänä ajanjaksona ryhmittymän antamalla luvalla pitää itse
kaupan kaikki tuotteensa tai osan niistä ryhmittymän vahvistamien ja
valvomien sääntöjen mukaisesti. Näiden tuottajaryhmittymien on
kuitenkin vahvistettava tavoitteekseen jäsentensä koko tuotannon
markkinoille saattaminen tästä päivästä tammikuun 1 päivään 1997,
c) niiden on esitettävä todisteet riittävästä taloudellisesta toiminnasta,
d) niiden on pidättäydyttävä koko toimialallaan kaikesta yhteisön
tuottajien tai ryhmittymien syrjinnästä erityisesti näiden kansallis-
uuden tai sijoittautumisen perusteella,
e) niiden on varmistettava ilman syrjintää jokaisen sellaisen tuottajan
oikeus liittyä ryhmittymään, joka sitoutuu noudattamaan sen perus-
sääntöjä,
f) niiden perussäännöissä on oltava määräyksiä sen varmistamiseksi,
että ryhmittymästä tai liitosta eroa pyytävät jäsenet voivat erota
oltuaan jäseninä vähintään kolme vuotta ja ilmoitettuaan ryhmitty-
mälle tai liitolle eroaikeestaan vähintään vuotta ennen eroa.
Näitä säännöksiä sovelletaan rajoittamatta sellaisten kansallisten
lakien tai asetusten säännösten soveltamista, joiden päämääränä on
joko suojata määrätyissä tapauksissa ryhmittymää, liittoa tai niiden
velkojia jäsenen eroamisesta aiheutuvilta rahoitusvaikutuksilta tai
estää jäsenen eroaminen varainhoitovuoden aikana,
g) niiden on oltava oikeushenkilöitä tai niillä on oltava riittävä
oikeuskelpoisuus, jotta niillä voi olla oikeuksia ja velvollisuuksia
kansallisen lainsäädännön mukaisesti,
h) niiden sääntöihin on sisällyttävä velvollisuus pitää erillistä kirjanpi-
toa toiminnoista, joita hyväksyminen koskee,
i) ne eivät saa olla hallitsevassa asemassa yhteisössä.4. Jäsenvaltio on toimivaltainen hyväksymään ne ryhmittymät ja liitot,
joiden sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee kyseisen jäsenvaltion
alueella.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti
1 kohdan e alakohdassa tarkoitetun tukijärjestelmän hallinnosta sekä
kaupan pitämisen määrittelystä 3 kohdan a alakohdan tarkoittamassa
merkityksessä ja 3 kohdan f alakohdassa annettuja sääntöjä koskevat
yksityiskohtaiset säännöt annetaan 20 artiklassa säädetyn menettelyn
mukaisesti.!M1
!M10
!M11971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 7
!M1
8 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää hyväksytyille tuottajaryhmittymille
tukea kolmen vuoden ajan 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta
hyväksymispäivästä ryhmittymien perustamisen kannustamiseen ja
niiden toiminnan helpottamiseen. Tämän tuen määrä ei saa ylittää
ensimmäisenä, toisena ja kolmantena vuonna vastaavasti kolmea, kahta
ja yhtä prosenttia ryhmittymien niiden kaupan pidettyjen tuotteiden
arvosta, joita hyväksyminen koskee. Nämä tuet eivät kuitenkaan saa
ylittää ensimmäisenä vuonna 60 prosenttia, toisena vuonna 40 prosenttia
ja kolmantena vuonna 20 prosenttia tuottajaryhmittymän hallintokuluis-
ta.
Kaupan pidettyjen tuotteiden arvo vahvistetaan jokaiselle vuodelle
kiinteäksi seuraavien perusteella:
— jäsentuottajien kolmena jäseneksi liittymistä edeltävänä kalenteri-
vuonna kaupan pitämä keskimääräinen tuotannon määrä,
— näiden tuottajien tuotteistaan saamat keskimääräiset tuottajahinnat
samana ajanjaksona.
2. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta määräenemmistöllä yleiset
säännöt tämän artiklan soveltamisesta.
Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 20
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
9 artikla
1. Humalaistutusten laajentaminen on kiellettyä 1 päivästä heinäkuuta
1977 31 päivään joulukuuta 1979.
Tätä kohtaa sovellettaessa jäsenvaltiot voivat pitää hyväksyttyä tuotta-
jaryhmittymää yhtenä ainoana tuottajana.
2. Jäsenvaltioiden on annettava kaikki tarpeelliset säännökset 1
kohdassa tarkoitetun kiellon soveltamisen valvomiseksi.
3. Jäsenvaltiot voivat myöntää hyväksytyille ryhmittymille ennen 1
päivää heinäkuuta 1979 toteutettuun 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa
tarkoitettuun uusiin lajikkeisiin siirtymiseen ja viljelmien uudistamiseen
tukea, joka on määrältään enintään 1800 laskentayksikköä hehtaaria
kohden, jos ala pienenee kyseisellä alueella enintään 40 prosenttia.
4. Neuvosto voi komission ehdotuksesta ja yksinkertaisella ääntene-
nemmistöllä päättää tässä artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden
jatkamisesta.
10 artikla
1. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43
artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen yleiset
säännöt 8 ja 9 artiklan soveltamisesta.
2. Yksityiskohtaiset säännöt 8 ja 9 artiklan soveltamisesta annetaan 20
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
IV OSASTO
Tuottajille myönnettävä tuki
11 artikla
Komissio esittää ennen kunkin vuoden 30 päivää huhtikuuta neuvostolle
kertomuksen humalan tuotanto- ja markkinatilanteesta.
Tässä kertomuksessa otetaan huomioon erityisesti hintojen, viljelmien,
tuotannon ja tarpeiden kehitys.!B1971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 8
!M1
12 artikla
1. Otetaan käyttöön yhteisössä tuotetun humalan tukijärjestelmä.
2. Tukea voidaan myöntää tuottajille kohtuullisten tulojen saamiseksi.
3. Yhteisön alueilla, joilla hyväksytyt tuottajaryhmittymät varmistavat
jäsenilleen kohtuulliset tulot ja harjoittavat tarjonnan järkevää hallintaa,
tukea myönnetään ainoastaan tuottajaryhmittymille.
Muilla alueilla tukea myönnetään yksittäisille tuottajille.4. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta määräenemmistöllä hyvissä
ajoin jäsenvaltioiden sille toimittamien tiedonantojen perusteella luette-
lon 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista alueista.
5. a) Tämän tuen lajikekohtainen suuruus hehtaaria kohden vahvis-
tetaan ottaen huomioon erityisesti:
— kunkin lajikeryhmän osaltauottajaryhmittymien täydessä
tuotannossa olevilta viljelyaloilta ensimmäisen käsittelyv-
aiheen humalasta saamat ja tästä vaiheesta lasketut kes-
kitulot verrattuna edellisistä sadoista saatuihin keskituloihin,
— yhteisön markkinatilanne ja markkinoiden ennakoitava
kehityssuunta,
— yhteisön ulkopuolisten markkinoiden kehitys ja kansainvä-
lisessä kaupassa vallitsevat hinnat,
— kustannuskehitys.
b) Humalan lajikeryhmät ovat seuraavat:
— ryhmä 1: aromaattinen humala,— ryhmä 2: karvas humala,
— ryhmä 3: muut.
c) Jos hyväksytylle tuottajaryhmittymälle on myönnetty tukea 3
kohdan mukaisesti ja jos tämä järjestö ei pidä kaupan jäsentensä
koko tuotantoa, vuoden 1992 satoa kohden myönnettävän tuen
suuruutta vähennetään 4 prosenttia, vuoden 1993 satoa kohden 8
prosenttia, vuoden 1994 satoa kohden 12 prosenttia ja vuoden
1996 satoa kohden myönnettävän tuen suuruutta 15 prosenttia.
Ryhmittymän on käytettävä vähintään 15 prosenttia vuoden
1991 ja sitä myöhempiä satoja kohden myönnetystä tuesta
tuottajaryhmittymien hyväksymisestä humala-alalla 28 päivänä
kesäkuuta 1972 annetun komission asetuksen (ETY) N:o
1351/72 (
1) 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan cc alakohdassa
säädettyihin toimenpiteisiin.
Jos tuottajaryhmittymä kuitenkin pitää kaupan vähintään puolta
tietyn vuoden sadosta saadusta tuotannosta, vuoden 1992
marraskuun 1 päivään mennessä myytyä tuotantoa ei oteta
huomioon määritettäessä, onko ryhmittymä myynyt jäsentensä
koko tuotannon.
Komissio seuraa näiden ryhmittymien toimintaa ja antaa
neuvostolle vuoden 1994 satoa koskevassa kertomuksessa tiedon
saavutetusta edistyksestä koko tuotannon kaupan pitämisessä.
6. Jos 11 artiklassa tarkoitettu selvitys tuo esiin rakenteellisen ylijää-
män tai häiriön vaaran humalan toimitusrakenteessa yhteisön markki-
noilla:
a) tuen myöntäminen voidaan rajoittaa osaan kyseiselle vuodelle
kirjatustaviljellystä alasta,
b) ensimmäisen ja/tai toisen tuotantovuoden viljelyalat voidaan jättää
tuen ulkopuolelle.
(1) EYVL N:o L 148, 30.06.1972, s. 13. Asetusta on viimeksi muutettu
asetuksella (ETY) N:o 3858/87 (EYVL N:o L 363, 23.12.1987, s. 27).!M10
!M11971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 9
Kun on tutkittu humalan viljelyalan kehitystä suhteessa kaupan
pitämisen kehitykseen erityisesti sopimusten, hintatason ja varastotilan-
teen perusteella, päätetään että a ja b kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä
sovelletaan kaikkiin lajikeryhmiin tai ainoastaan yhteen tai useampaan
lajikeryhmään.
7. Edellisenä kalenterivuonna korjattua satoa vastaavaa viljelyalaa
kohden myönnettävän tuen suuruus vahvistetaan kahden kuukauden
kuluessa 11 artiklassa tarkoitetun selvityksen antamisesta ja ennen 30
päivää kesäkuuta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa mää-
rättyä menettelyä noudattaen.
8. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 20
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
12 a artikla
Rajoittamatta 12 artiklan 3 kohdan soveltamista tukea voidaan myöntää
enintään viideksi vuodeksi myös sellaisten koekantojen tuotantoon, jotka
kuuluvat jalostuksen myöhempään vaiheeseen, jos tuottaja viljelee näitä
lajikkeita tutkimusaseman valvonnassa.
Tuen suuruus vahvistetaan 12 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun menettelyn
mukaisesti, ja se ei saa olla missään tapauksessa suurempi kuin ryhmälle
3 ”muut” vahvistettu tuki.
Tukea myönnetään sellaista viljelyalaa varten, joka ei saa olla suurempi
kuin yksi prosentti jäsenvaltion humalan kokonaisviljelyalasta. Jos yksi
prosentti jäsenvaltion humalan kokonaisviljelyalasta on vähemmän kuin
10 hehtaaria, tukea myönnetään jäsenvaltiolle enintään 10 hehtaarille.
Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 20
artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti.
13 artikla
1. Jollei 12 artiklan 6 kohdasta muuta johdu, tukea myönnetään
sellaista kirjattua viljelyalaa kohden, jolta on korjattu sato.
Jäsenvaltioiden on nimettävä toimielimet, joilla on valtuudet kirjata
kunkin tuottajan humalanviljelyyn käyttämät viljelyalat ja jotka vastaavat
kyseisen tiedoston valvonnasta ja päivityksistä.
2. Tämän artiklan säännöksiä sovellettaessa jäsenvaltiot voivat pitää
hyväksyttyä tuottajaryhmittymää yhtenä tuottajana.
3. Neuvosto antaa perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa
määrätyn äänestysmenettelyn mukaisesti yleiset säännöt tämän artiklan
soveltamisesta.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 20
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
V OSASTO
Kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa
14 artikla
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, yhteisen tullitariffin tullimaksuja
sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin.!M1
!M8
!B
!M1
!B
!M111971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 10
15 artikla
1. Yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt ja erityissäännöt sen
soveltamisesta koskevat tässä asetuksessa käsiteltävien tuotteiden tariffi-
luokitusta.
2. Jollei tässä asetuksessa tai sen mukaisissa säännöksissä toisin
säädetä, seuraavat toimet ovat kiellettyjä kaupassa kolmansien maiden
kanssa:
— tulleja vastaavien maksujen kantaminen,— määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan vastaavien toimenpitei-
den soveltaminen.
15 a artikla
1. Jos tuonnin tai viennin vaikutuksesta yhden tai useamman 1
artiklassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriintyvät tai
uhkaavat häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 39
artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden
kanssa käytävässä kaupassa voidaan soveltaa aiheellisia toimenpiteitä,
kunnes häiriö tai häiriön uhka on väistynyt.
Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43
artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen yleiset
säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat,
joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa komissio päättää
jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpi-
teistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan
välittömästi. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee
asiasta päätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamises-
ta.
3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen
neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavien kolmen
työpäivän kuluessa. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräe-
nemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.
4. Tätä artiklaa sovelletaan ottaen huomioon perustamissopimuksen
228 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä sopimuksista aiheutuvat
velvoitteet.
VI OSASTO
Yleiset säännökset
16 artikla
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 92 - 94
artiklaan sovelletaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden
tuotantoon ja kauppaan.
Kuitenkin jäsenvaltion humalantuottajille myöntämä tuki voidaan
säilyttää ennen tämän asetuksen voimaantulopäivää tehtyjen sopimusten
voimassaolon ajan, jos tämän tuen määrä on suurempi kuin 12 artiklassa
tarkoitetun yhteisön tuen määrä. Tämän tuen myöntämisaikaa ei voi
pidentää.
16 a artikla
Kun on vaarana syntyä rakenteellinen ylijäämä tai häiriö humalan
toimitusrakenteessa markkinoilla, neuvosto voi komission ehdotuksesta
määräenemmistöllä toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä markkinoiden
epätasapainon ehkäisemiseksi. Nämä toimenpiteet voidaan toteuttaa
erityisesti vaikuttamalla:
— tuotantokykyyn,!M11
!B
!M11971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 11
— tarjonnan määrään,
— kaupan pitämisen edellytyksiin.
17 artikla
1. Yhteisen maatalouspolitiikan rahoitusta koskevia säännöksiä sovel-
letaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin siitä päivästä
lähtien, jona tässä asetuksessa säädettyä järjestelmää aletaan soveltaa.
2. Edellä 8 ja 9 artiklassa säädetyt toimenpiteet muodostavat asetuksen
(ETY) N:o 4256/88 (1) 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yhteiset toimet.
3. Komissio määrittää yhteisön osuuden eri toimenpiteiden rahoituk-
sessa asetuksen (ETY) N:o 2052/88 (2) 1 artiklassa määritellyssä 1
päämäärässä tarkoitettujen alueiden osalta kyseisen asetuksen 13
artiklassa vahvistettujen perusteiden ja rajojen mukaisesti ja asetuksen
(ETY) N:o 4253/88 (3) 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Komissio päättää osuudesta ensimmäisen kerran kuukauden kuluessa
asetuksen (ETY) 3808/89 (4) voimaantulosta. Näitä osuuksia sovelletaan
jäsenvaltion, jota asia koskee, pyynnöstä 1 päivästä tammikuuta 1989
alkaen aiheutuneisiin kuluihin.
Komissio vahvistaa rahoitusosuudet samoilla edellytyksillä niiden
alueiden osalta, joita ei tarkoiteta 1 päämäärässä; komissio toimittaa
kuitenkin 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä neuvostolle kertomuk-
sen, johon on liitetty ehdotukset näiden rahoitusosuuksien vahvis-
tamisesta myöhemmille vuosille.
4. Korvaushakemukset käsittävät yhden kalenterivuoden aikana aiheu-
tuneet kustannukset, ja ne on jätettävä komissiolle ennen seuraavan
vuoden kesäkuun "M713päivää.
5. EMOTR:n korvattavat yhteisestä toiminnasta aiheutuvat kokonais-
kustannukset arvioidaan ennakolta 2 miljoonaksi laskentayksiköksi.
6. Edellä 8 artiklassa tarkoitettu toiminta on rajoitettu toteutettavaksi
kymmenen vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta; Kreikan,
Espanjan ja Portugalin osalta tämä ajanjakso on viiden vuoden kuluessa
liittymispäivästä.
Edellä 8 kohdassa säädetyn toimen toteuttamisaika rajoitetaan entisen
Saksan demokraattisen tasavallan alueen osalta Saksan yhdistymis-
päivämäärää seuraavaksi viideksi vuodeksi. "A3Itävallan osalta kes-
toaika on viisi vuotta liittymisajankohdasta. 3
7. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltami-
sesta.
18 artikla
Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen sovelta-
misen kannalta tarpeelliset tiedot. Yksityiskohtaiset säännöt tällaisten
tietojen toimittamisesta ja levittämisestä annetaan 20 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.!M1
(1) EYVL N:o L 374, 31.12.1988, s. 25
(2) EYVL N:o L 185, 15.7.1988, s. 9
(3) EYVL N:o L 374, 31.12.1988, s. 1
(4) EYVL N:o L 371, 20.12.1989, s. 1!B
!M7
!B
!M1
!M5
!M9
!M7
!B1971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 12
19 artikla
1. Perustetaan humalan hallintokomitea, jäljempänä ”komitea”, jossa
on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.
2. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamis-
sopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei
osallistu äänestykseen.
20 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloittees-
taan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,
jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto
annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden pää-
tösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee
komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien
äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja
ei osallistu äänestykseen.
3. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos
toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komis-
sio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio
voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä
kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.
Neuvosto voi perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä
äänestysmenettelyä noudattaen päättää asiasta toisin yhden kuukauden
kuluessa.
21 artikla
Komitea voi käsitellä myös muita kysymyksiä, jotka puheenjohtaja
saattaa sen käsiteltäväksi joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion
edustajan pyynnöstä.
22 artikla
Tätä asetusta sovelletaan siten, että perustamissopimuksen 39 ja 110
artiklassa määrätyt tavoitteet otetaan huomioon samanaikaisesti ja
asianmukaisella tavalla.
23 artikla
Jos on tarpeen helpottaa siirtymätoimenpiteillä siirtymistä järjestelmään,
sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1170/77,
erityisesti jos muutetun järjestelmän täytäntöönpanossa säädettynä
päivänä ilmenee merkittäviä vaikeuksia, nämä toimenpiteet toteutetaan
20 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Niitä sovelletaan enintään
31 päivään joulukuuta 1980.
Yhdistyneellä kuningaskunnalla on oikeus maksaa tähän päivään asti
tuottajille tuotantotukea nimeämänsä toimielimen välityksellä.
24 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Asetuksen 11, 12 ja 13 artiklaa sovelletaan ensimmäisen kerran vuoden
1971 satoon.!B
!A3
!B
!M1
!B1971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 13
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.!B1971R1696 — FI — 01.07.1995 — 014.001 — 14