02016Y0312(02) — FI — 20.03.2019 — 006.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS, annettu 15 päivänä joulukuuta 2015, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta (EJRK/2015/2) (EUVL C 097 12.3.2016, s. 9)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,

annettu 15 päivänä joulukuuta 2015,

makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta

(EJRK/2015/2)

2016/C 97/02







1 JAKSO

SUOSITUKSET

Suositus A – Asianomaisten viranomaisten omien makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arviointi

1. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset arvioivat omien makrovakauspoliittisten toimenpiteidensä rajat ylittävät vaikutukset ennen tällaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vahvistamista. Arvioinnin olisi kohdistuttava vähintään riskioikaisuista ja sääntelyerojen hyväksikäytöstä johtuviin riskien leviämiskanaviin, ja arvioinnissa olisi sovellettava EJRK:n käsikirjan 11 lukua.

2. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset arvioivat mahdollisia

a) rajat ylittäviä vaikutuksia (toiminnan siirto suosiollisimmille alueille ja sääntelyerojen hyväksikäyttö), jotka johtuvat makrovakauspoliittisten toimenpiteiden soveltamisesta; ja

b) ehdotettujen makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittäviä vaikutuksia, jotka vaikuttavat muihin jäsenvaltioihin tai yhteismarkkinoihin.

3. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset tarkastelevat vähintään vuosittain käyttöönottamiensa makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vaikutusten toteutumista ja kehitystä.

Suositus B – Asianomaisen viranomaisen omia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä koskevat ilmoitukset ja vastavuoroisuuspyynnöt

1. Suosituksena on, että aktivoiva viranomainen ilmoittaa EJRK:lle makrovakauspoliittisista toimenpiteistä heti kun ne on hyväksytty ja viimeistään kahden viikon sisällä niiden vahvistamisesta. Ilmoitukseen olisi sisällytettävä rajat ylittävien vaikutusten arviointi sekä arviointi vastavuoroisen soveltamisen tarpeesta muissa asianomaisissa viranomaisissa. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset toimittavat tiedot englanniksi ja EJRK:n verkkosivuilla julkaistuja asiakirjamalleja käyttäen.

▼M3

2. Tapauksissa, joissa kyseessä olevien toimenpiteiden tehokkuuden katsotaan vaativan vastavuoroista soveltamista muissa jäsenvaltioissa, asianomaisten aktivoivien viranomaisten suositetaan toimittavan EJRK:lle vastavuoroisuuspyyntö ja toimenpidettä koskeva ilmoitus samanaikaisesti. Pyyntöön olisi sisällytettävä olennaisuuskynnysehdotus.

▼B

3. Jos makrovakauspoliittisia toimenpiteitä on aktivoitu ennen tämän suosituksen antamista tai jos asianomainen aktivoiva viranomainen on päättänyt, että vastavuoroisuus on nyt tullut tarpeelliseksi – vaikka sitä ei pidetty tarpeellisena kun toimenpiteet aikanaan otettiin käyttöön –, suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset toimittavat EJRK:lle vastavuoroisuuspyynnön.

Suositus C – Muiden asianomaisten viranomaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vastavuoroinen soveltaminen

▼M7

1. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti muiden asianomaisten viranomaisten hyväksymiä makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, joiden vastavuoroista toteuttamista EJRK on suositellut. Suosituksena on, että seuraavat toimenpiteet, jotka kuvataan tarkemmin liitteessä, toteutetaan vastavuoroisesti:

Viro:

— 1 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin;

Suomi:

— 15 prosentin alaraja lainojen keskimääräiselle riskipainolle niiden asuntolainojen osalta, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä, sovellettuna asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Suomessa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa;

Belgia:

— luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti riskipainon korotusta sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja korotus koostuu seuraavista osatekijöistä: — a) kiinteämääräisestä viiden prosenttiyksikön suuruisesta riskipainon korotuksesta, ja b) suhteellisesta riskipainon korotuksesta, joka sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta.

Ranska

— asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suurten asiakasriskien rajoituksen tiukennus viiteen prosenttiin hyväksyttävästä pääomasta; tiukennus koskee vastuita liittyen Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin ja sitä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti maailmanlaajuisen järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (G-SII-laitokset) ja muihin rahoitusjärjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (O-SII-laitokset) varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla;

Ruotsi

— luottolaitoskohtainen 25 prosentin alaraja vastuilla painotetuille keskimääräisille riskipainoille sellaisen portfolion osalta, joka koostuu Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisista vähittäisvastuista, sovellettuna asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Ruotsissa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa.

▼B

2. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat tässä suosituksessa lueteltuja makrovakauspoliittisia toimenpiteitä vastavuoroisesti siten, että ne toteuttavat samat makrovakauspoliittiset toimenpiteet, jotka aktivoivat viranomainen on toteuttanut. Jos sama makrovakauspoliittinen toimenpide ei ole kansallisen lainsäädännön mukaan käytettävissä, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisuuden ottamalla käyttöön – EJRK:tä kuultuaan – sellaisen lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevan makrovakauspoliittisen toimenpiteen, jonka vaikutukset vastaavat parhaiten aktivoitua makrovakauspoliittista toimenpidettä.

3. Jollei makrovakauspoliittisen toimenpiteen vastavuoroiselle soveltamiselle ole suositettu määräaikaa, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset vahvistavat vastavuoroisesti sovellettavat makrovakauspoliittiset toimenpiteet kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun tämän suosituksen viimeisin muutos on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Vahvistetuilla ja vastavuoroisesti sovellettavilla toimenpiteillä tulisi mahdollisuuksien mukaan olla sama aktivointipäivämäärä.

Suositus D – Ilmoitukset muiden asianomaisten viranomaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vastavuoroisesta soveltamisesta

Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset ilmoittavat EJRK:lle muiden asianomaisten viranomaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vastavuoroisesta soveltamisesta. Ilmoitukset tulisi lähettää kuukauden sisällä siitä, kun vastavuoroisesti sovellettavat toimenpiteet on vahvistettu. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset toimittavat tiedot englanniksi ja EJRK:n verkkosivuilla julkaistuja asiakirjamalleja käyttäen.

2 JAKSO

SOVELTAMINEN

1. Tulkinta

Tässä suosituksessa tarkoitetaan

a) ”aktivoinnilla” makrovakauspoliittisen toimenpiteen soveltamista kansallisella tasolla;

b) ”vahvistamisella” asianomaisen viranomaisen päätöstä makrovakauspoliittisen toimenpiteen käyttöönottamisesta, vastavuoroisesta soveltamisesta tai muuttamisesta;

c) ”rahoituspalvelulla” mitä tahansa pankki-, luotto-, vakuutus, yksityiseläke-, sijoitus- tai maksuluonteista palvelua;

d) ”makrovakauspoliittisella toimenpiteellä” mitä tahansa toimenpidettä, jonka tarkoituksena on asetuksen (EU) N:o 1092/2010 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettujen järjestelmäriskien ehkäiseminen ja vaikutusten vähentäminen ja jonka asianomainen viranomainen vahvistaa tai aktivoi unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

e) ”ilmoituksella” asianomaisen viranomaisen, joka voi asetuksen (EU) N:o 1024/2013 9 artiklan nojalla olla EKP, tekemää EJRK:lle osoitettua englanninkielistä ilmoitusta, joka koskee direktiivin 2013/36/EU 133 artiklassa, asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklassa tai muussa säännöksessä tarkoitettua makrovakauspoliittista toimenpidettä ja joka voi olla jäsenvaltion esittämä vastavuoroista soveltamista koskeva pyyntö, joka perustuu esimerkiksi direktiivin 2013/36/EU 134 artiklan 4 kohtaan tai asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 8 kohtaan;

f) ”vastavuoroisuudella” järjestelyä, jossa jonkin toisen maan asianomainen viranomainen soveltaa aktivoivan viranomaisen vahvistamaa makrovakauspoliittista toimenpidettä tai vastaavaa toimenpidettä toimivaltaansa kuuluviin rahoituslaitoksiin tapauksissa, joissa kyseiset laitokset altistuvat tässä toisessa maassa samoille riskeille;

g) ”asianomaisella aktivoivalla viranomaisella” makrovakauspoliittisen toimenpiteen soveltamisesta kansallisella tasolla vastaavaa asianomaista viranomaista;

h) ”asianomaisella viranomaisella” viranomaista, jonka tehtäviin kuuluu makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vahvistaminen tai aktivointi; tällaisia viranomaisia ovat esimerkiksi

i) direktiivin 2013/36/EU 4 luvun ja asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan mukaiset nimetyt viranomaiset, asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 kohdassa määritellyt toimivaltaiset viranomaiset sekä asetuksen (EU) N:o 1024/2013 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti EKP, tai

ii) makrovakausviranomaiset, joilla on Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksessa EJRK/2011/3 täsmennetyt tavoitteet, järjestelyt, toimivaltuudet, tilivelvollisuudet ja muut ominaisuudet ( 1 );

▼M3

i) ”olennaisuuskynnyksellä” määrällistä kynnystä, jonka alittavalla tasolla katsotaan, että kyseessä olevat makrovakausriskit eivät vaikuta yksittäiseen rahoituspalvelujen tarjoajaan olennaisella tavalla siinä maassa, jossa asianomainen aktivoiva viranomainen soveltaa kyseistä makrovakauspoliittista toimenpidettä.

▼B

2. Vapautukset

▼M3

1. Asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa toimivaltaansa kuuluvan yksittäisen rahoituspalvelujen tarjoajan tietyn makrovakauspoliittisen toimenpiteen vastavuoroisesta soveltamisesta, jos kyseessä olevat makrovakausriskit eivät vaikuta rahoituspalvelujen tarjoajaan olennaisella tavalla siinä maassa, jossa asianomainen aktivoiva viranomainen soveltaa kyseistä makrovakauspoliittista toimenpidettä (de minimis -periaate). Asianomaisia viranomaisia pyydetään raportoimaan tällaisista vapautuksista käyttämällä vastavuoroisten toimenpiteiden ilmoittamista koskevia EJRK:n verkkosivuilla julkaistuja asiakirjamalleja.

De minimis -periaatteen soveltamiseksi EJRK suosittaa olennaisuuskynnystä, joka perustuu asianomaisen aktivoivan viranomaisen 1 jaksossa olevan suosituksen B 2 kohdan mukaisesti ehdottamaan olennaisuuskynnykseen. Kynnyksen kalibroinnissa olisi noudatettava EJRK:n vahvistamia parhaita käytäntöjä. Olennaisuuskynnys on kynnyksen suositeltu enimmäistaso. Vastavuoroisuutta soveltavat asianomaiset viranomaiset voivat soveltaa suositeltua kynnystä, asettaa tarvittaessa omaa lainkäyttöaluettaan varten matalamman kynnyksen tai soveltaa toimenpidettä vastavuoroisesti ilman olennaisuuskynnystä. De minimis -periaatetta soveltaessaan viranomaisten olisi seurattava sääntelyerojen ja aukkotilanteiden hyväksikäyttöä ja tarvittaessa suljettava sääntelyaukko tällaisten ilmiöiden esiintyessä.

▼B

2. Jos asianomaiset viranomaiset ovat toteuttaneet tietyn makrovakauspoliittisen toimenpiteen vastavuoroisen soveltamisen ja julkaisseet sen jo ennen kuin sen vastavuoroista soveltamista suositetaan tässä suosituksessa, vastavuoroisuuden toteuttavia toimenpiteitä ei tarvitse muuttaa vaikka ne eroaisivat aktivoivan viranomaisen soveltamista toimenpiteistä.

3. Määräajat ja raportointi

1. Asianomaisia viranomaisia pyydetään raportoimaan EJRK:lle ja neuvostolle toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, taikka perustelemaan asianmukaisesti miksi toimiin ei ole ryhdytty. Raportit on lähetettävä joka toinen vuosi, ja ensimmäisen raportin määräpäivä on 30 päivä kesäkuuta 2017. Raporteissa olisi oltava vähintään

a) tiedot toimenpiteiden sisällöstä ja ajoituksesta;

b) arvio toimenpiteiden toimivuudesta tämän suosituksen tavoitteisiin nähden;

c) yksityiskohtaiset perustelut de minimis -periaatteen mukaisesti myönnetyille vapautuksille sekä mahdollisille toimimatta jättämisille taikka tästä suosituksesta poikkeamisille, mahdolliset viivästymiset mukaan luettuina.

2. Jos eri viranomaiset ovat velvollisia toimimaan yhdessä, kyseisten asianomaisten viranomaisten on toimittava koordinoidusti sen varmistamiseksi, että tiedot toimitetaan oikea-aikaisesti.

3. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset ilmoittavat ehdotetuista makrovakauspoliittista toimenpiteistä mahdollisimman aikaisessa vaiheessa.

4. Vastavuoroisuuden toteuttava makrovakauspoliittinen toimenpide katsotaan vastaavaksi, jos sillä on, niin pitkälle kuin mahdollista,

a) samat taloudelliset vaikutukset;

b) sama soveltamisala;

c) samat seuraamukset (sanktiot) tapauksissa, joissa toimenpide jätetään noudattamatta.

▼M3

4. Suosituksen muuttaminen

Hallintoneuvosto päättää tämän suosituksen muuttamisesta. Tällaisiin muutoksiin kuuluvat erityisesti mahdolliset uudet tai muutetut makrovakauspoliittiset toimenpiteet, joiden osalta suositetaan vastavuoroista soveltamista suosituksen C sekä siihen liittyvien liitteiden – jotka sisältävät toimenpidekohtaisia tietoja, EJRK:n antama olennaisuuskynnys mukaan luettuna – mukaisesti. Hallintoneuvosto voi myös pidentää edellä olevissa kohdissa tarkoitettuja määräaikoja, jos yhden tai useamman suosituksen noudattamiseksi tarvitaan lakialoitteita. Hallintoneuvosto voi erityisesti muuttaa tätä suositusta, jos Euroopan komissio on tarkastellut uudelleen unionin lainsäädännön mukaista pakollista hyväksymistä koskevaa sääntelyä tai jos se on tarpeen tällä suosituksella perustetun vapaaehtoista vastavuoroisuutta koskevan järjestelyn soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella.

▼B

5. Seuranta ja arviointi

1. EJRK:n sihteeristö

a) tukee suosituksen asianomaisia viranomaisia mm. edistämällä koordinoitua raportointia, tarjoamalla asiaankuuluvia asiakirjamalleja sekä tarvittaessa täsmentämällä noudattamisen menettelyjä ja aikarajoja;

b) verifioi, ovatko asianomaiset viranomaiset noudattaneet suositusta, ja avustaa niitä pyynnöstä sekä toimittaa noudattamista koskevia raportteja hallintoneuvostolle.

2. Hallintoneuvosto arvioi suosituksen kohteiden raportoimat toimenpiteet ja perustelut sekä tarvittaessa päättää, ovatko tämän suosituksen kohteet jättäneet noudattamatta näitä suosituksia perustelematta asianmukaisesti, miksi ne eivät ole ryhtyneet toimiin.

▼M7









Liite

Viro

1 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin

I. Toimenpiteen kuvaus

1. Viron toimenpide on 1 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin.

II. Vastavuoroisuus

2. Jos jäsenvaltiot ovat saattaneet direktiivin 2013/36/EY 134 artiklan osaksi kansallista lainsäädäntöä, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat direktiivin 2013/36/EU 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti vastavuoroisesti Viron toimenpiteen jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden laitosten niihin vastuisiin, jotka sijaitsevat Virossa. Tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan suosituksen C 3 kohdassa täsmennettyä määräaikaa.

3. Jos jäsenvaltiot eivät ole saattaneet direktiivin 2013/36/EY 134 artiklaa osaksi kansallista lainsäädäntöä, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat suosituksen C 2 kohdan mukaisesti vastavuoroisesti Viron toimenpiteen jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden laitosten niihin vastuisiin, jotka sijaitsevat Virossa. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen kuuden kuukauden kuluessa.

III. Olennaisuuskynnys

4. Toimenpidettä täydentää 250 miljoonan euron laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa.

5. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, joiden Virossa sijaitsevat vähittäisvastuut alittavat 250 miljoonan suuruisen olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Viron toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 250 miljoonan euron olennaisuuskynnys ylittyy.

6. Jos asianomaisissa muissa jäsenvaltioissa ei ole toimiluvan saaneita luottolaitoksia, joiden Virossa sijaitsevat vastuut ovat vähintään 250 miljoonaa euroa, asianomaiset viranomaiset kyseisissä jäsenvaltioissa voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti päättää olla soveltamatta Viron toimenpidettä vastavuoroisesti. Tällaisessa tapauksessa asianomaisten viranomaisten olisi tarkasteltava riskien olennaisuutta, ja suosituksena on, että Viron toimenpidettä sovelletaan vastavuoroisesti kun jäsenvaltiossa toimiluvan saanut luottolaitos ylittää 250 miljoonan olennaisuuskynnyksen.

7. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 250 miljoonan euron olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

Suomi

Luottolaitoskohtainen 15 prosentin alaraja, joka koskee lainojen keskimääräistä riskipainoa niiden asuntolainojen osalta, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä, ja jota sovelletaan (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisten luottoluokituksen menetelmää (Internal Ratings Based (IRB) Approach) (jäljempänä ’IRB-luottolaitokset’)

I. Toimenpiteen kuvaus

1. Suomen toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti, koostuu luottolaitoskohtaisesta IRB-luottolaitoksiin salkkutasolla sovellettavasta 15 prosentin alarajasta, joka koskee lainojen keskimääräistä riskipainoa niiden asuntolainojen osalta, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä.

II. Vastavuoroisuus

2. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Suomen toimenpiteen ja soveltavat sitä IRB-luottolaitosten asuntolainasalkkuihin, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä ja joita ovat laskeneet liikkeeseen jäsenvaltiossa toimiluvan saaneet Suomessa sijaitsevat sivuliikkeet. Tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan suosituksen C 3 kohdassa täsmennettyä määräaikaa.

3. Lisäksi suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Suomen toimenpiteen ja soveltavat sitä IRB-luottolaitosten asuntolainasalkkuihin, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä ja joita niiden lainkäyttöalueelle perustetut luottolaitokset tarjoavat suoraan maasta toiseen. Tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan suosituksen C 3 kohdassa täsmennettyä määräaikaa.

4. Suosituksen C 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen neljän kuukauden kuluessa.

III. Olennaisuuskynnys

5. Toimenpidettä täydentää 1 miljardin euron olennaisuuskynnys, joka koskee vastuita asuntolainamarkkinoilla Suomessa ja joka ohjaa de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavassa jäsenvaltiossa.

6. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion relevantit viranomaiset voivat toimenpiteen vastavuosoisesta soveltamisesta vapauttaa sellaisia yksittäisiä IRB-luottolaitoksia, joiden kohdalla sellaisten asuntolainojen salkut, joiden vakuutena on Suomessa olevaa asunto-omaisuutta, alittaa 1 miljardin suuruisen olennaisuuskynnyksen. Tällaisessa tapauksessa asianomaisten viranomaisten olisi tarkasteltava riskien olennaisuutta, ja suosituksena on, että toimenpidettä sovelletaan vastavuoroisesti kun IRB-luottolaitos ylittää 1 miljardin olennaisuuskynnyksen.

7. Jos asianomaisissa muissa jäsenvaltioissa ei ole toimiluvan saaneita IRB-luottolaitoksia, joilla on Suomessa sijaitsevia sivukonttoreita tai jotka tarjoavat rahoituspalveluja suoraan Suomessa, ja joiden Suomen asuntomarkkinoihin liittyvät vastuut ovat vähintään 1 miljardia euroa, asianomaiset viranomaiset kyseisissä jäsenvaltioissa voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti päättää olla toteuttamatta vastavuoroisuutta. Tällaisessa tapauksessa asianomaisten viranomaisten olisi tarkasteltava riskien olennaisuutta, ja suosituksena on, että toimenpidettä sovelletaan vastavuoroisesti kun IRB-luottolaitos ylittää 1 miljardin olennaisuuskynnyksen.

Belgia

Luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla sovellettava riskipainon korotus sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Korotus koostuu kahdesta osatekijästä:

a) kiinteämääräisestä viiden prosenttiyksikön suuruisesta riskipainon korotuksesta, ja

b) suhteellisesta riskipainon korotuksesta, joka sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta.

I. Toimenpiteen kuvaus

1. Belgian toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, koostuu riskipainon korotuksesta sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja se sisältää kaksi osatekijää:

a) Ensimmäinen osatekijä sisältää riskipainon korotuksen viidellä prosenttiyksiköllä sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja se saadaan laskemalla riskipainon korotuksen toinen osa b kohdan mukaisesti.

b) Toinen osatekijä sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo on yksittäisten lainojen riskipainojen keskiarvo, joka lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 154 artiklan mukaisesti, painotettuna asianomaisella vastuuarvolla.

II. Vastavuoroisuus

2. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Belgiassa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, suosituksen C 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa.

3. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joilla on suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Suosituksen C 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat suosituksen C 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä kuin aktivoiva viranomainen on toteuttanut Belgiassa.

4. Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

III. Olennaisuuskynnys

5. Toimenpidettä täydentää 2 miljardin euron laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa.

6. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joiden vähittäisvastuut, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ovat epäolennaisia ja jäävät alle 2 miljardin euron olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Belgian toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 2 miljardin euron olennaisuuskynnys ylittyy.

7. Jos ei ole yhtään luottolaitosta, jolla on toimilupa asianomaisissa jäsenvaltioissa ja sivuliikkeitä Belgiassa tai jolla on suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, sekä joka käyttää sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja jolla on vähintään 2 miljardin euron vastuut Belgian asuinkiinteistömarkkinoilla, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson nojalla päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Belgian toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Belgian toimenpiteen osalta, jos sisäisen luottoluokituksen menetelmää käyttävä luottolaitos ylittää 2 miljardin euron kynnyksen.

8. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 2 miljardin euron olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

Ranska

Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suurten asiakasriskien rajoituksen tiukennus viiteen prosenttiin hyväksyttävästä pääomasta; tiukennus koskee vastuita liittyen Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin ja sitä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti maailmanlaajuisen järjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (G-SII-laitokset) ja muihin rahoitusjärjestelmän kannalta merkittäviin laitoksiin (O-SII-laitokset) varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla.

I. Toimenpiteen kuvaus

1. Ranskan toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla (ei siis alakonsolidointiryhmän tasolla) G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin, merkitsee suurten asiakasriskien rajoituksen tiukentamista viiteen prosenttiin hyväksyttävästä pääomasta siten, että tiukennusta sovelletaan vastuisiin, jotka liittyvät Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaaviin hyvin velkaantuneisiin suuriin yrityksiin.

2. Yrityksellä tarkoitetaan yksityisoikeudellisia luonnollisia tai juridisia henkilöitä, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa ja jotka yksittäisen laitoksen tasolla ja korkeimmalla konsolidointitasolla kuuluvat yrityssektoriin, sellaisena kuin se on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 ( 2 ) liitteessä A olevassa 2.45 kohdassa.

3. Toimenpidettä sovelletaan vastuisiin, jotka liittyvät Ranskassa kotipaikan omaaviin yrityksiin sekä vastuisiin, jotka liittyvät yrityskokonaisuuksiin, seuraavasti:

a) Sellaisten yritysten osalta, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskassa, toimenpidettä sovelletaan yhteenlaskettuihin nettomääräisiin vastuisiin, jotka liittyvät kokonaisuuteen ja kaikkiin kokonaisuuteen kuuluviin yhteisöihin asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdan mukaisesti,

b) sellaisten yritysten osalta, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskan ulkopuolella, toimenpidettä sovelletaan seuraavien nettomääräisten vastuiden yhteismäärään:

i) vastuut liittyen yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa,

ii) vastuut liittyen Ranskassa tai ulkomailla oleviin yrityksiin, joihin i kohdassa tarkoitetuilla yrityksillä on asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa tarkoitettu suora tai välillinen määräysvalta, ja

iii) vastuut liittyen Ranskassa tai ulkomailla oleviin yrityksiin, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdassa tarkoitetulla tavalla taloudellisesti riippuvaisia i kohdassa tarkoitetuista yrityksistä.

Näin ollen toimenpidettä ei sovelleta sellaisiin yrityksiin, joilla ei ole sääntömääräistä kotipaikkaa Ranskassa, ja jotka eivät ole Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavan yrityksen tytäryhtiöitä tai suoran tai välillisen määräysvallan alaisia tai Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavasta yrityksestä taloudellisesti riippuvaisia.

Asetuksen (EU) N:o 575/2013 395 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimenpidettä sovelletaan sen jälkeen, kun huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti.

4. G-SII-laitoksen tai O-SII-laitoksen on pidettävä Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavaa yritystä suurena, jos yritykseen tai 3 kohdassa tarkoitettuun yrityskokonaisuuteen liittyvä alkuperäinen riski on 300 miljoonaa euroa tai suurempi. Alkuperäisen riskin määrä lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 389 ja 390 artiklan perusteella ennen kuin huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti, kuten raportoidaan komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 ( 3 ) mukaisesti.

5. Yritys katsotaan hyvin velkaantuneeksi, jos sen vähimmäisomavaraisuusaste on enemmän kuin 100 prosenttia ja rahoituskulujen hoitokate on alle kolme korkeimmalla konsolidointitasolla laskettuna seuraavasti:

a) Omavaraisuusaste on kokonaisvelan, josta on vähennetty käteisvarat, ja oman pääoman välinen suhde, ja

b) Rahoituskulujen hoitokate on toisaalta arvonlisäyksen, johon on lisätty toiminta-avustukset ja vähennetty i) henkilöstömenot ii) toimintaan liittyvät verot ja tullit, iii) muut tavanomaiset nettotoimintakustannukset, joista on vähennetty nettokulut ja vastaavat maksut, sekä iv) poistot ja kuoletukset, sekä toisaalta korkojen ja vastaavien maksujen välinen suhde.

Asteet lasketaan sovellettavien standardien mukaisesti määritettyjen kirjanpitoaggregaattien perusteella, siten kun ne on esitetty yrityksen taseessa, jonka laillistettu tilintarkastaja on tarvittaessa vahvistanut.

II. Vastavuoroisuus

6. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ranskan toimenpiteen soveltamalla sitä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen kotimaassa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisuusperiaatteen mukaisen konsolidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla.

7. Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella suosituksen C 2 mukaisesti, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään kuuden kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

III. Olennaisuuskynnys

8. Toimenpidettä täydentää yhdistetty olennaisuuskynnys, joka ohjaa mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa; kynnys koostuu seuraavista osista:

a) 2 miljardin euron kynnysarvo, jota sovelletaan jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisuusperiaatteen mukaisen konsololidoinnin korkeimmalla konsolidointitasolla Ranskan yrityssektoriin liittyvien alkuperäisten riskien kokonaismäärän osalta,

b) 300 miljoonan euron kynnysarvo, jota sovelletaan a kohdassa mainitun kynnyksen saavuttaneisiin tai ylittäviin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin seuraavien riskien osalta

i) yksittäinen alkuperäinen riski, joka liittyy Ranskassa sääntömääräisen kotipaikan omaavaan yritykseen,

ii) sellaisten alkuperäisten riskien yhteismäärä, jotka liittyvät yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskassa; laskettuna 3 kohdan a alakohdan mukaisesti,

iii) sellaisten alkuperäisten riskien yhteismäärä, jotka liittyvät sääntömääräisen kotipaikan Ranskassa omaaviin yrityksiin, jotka kuuluvat yrityskokonaisuuteen, jonka sääntömääräinen kotipaikka korkeimmalla konsolidointitasolla on Ranskan ulkopuolella, sen mukaisesti mitä on ilmoitettu täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 liitteessä VIII olevissa lomakkeissa C 28.00 ja C 29.00,

c) kynnysarvo, jonka suuruus on 5 prosenttia G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten hyväksyttävästä pääomasta korkeimmalla konsolidointitasolla, jota sovelletaan b kohdassa täsmennettyihin riskeihin sen jälkeen kun huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti.

Edellä b ja c kohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja sovelletaan siihen katsomatta onko kyseessä oleva yhteisö tai yritys hyvin velkaantunut vai eikö.

Edellä a ja b kohdassa tarkoitettu alkuperäisen riskin määrä lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 389 ja 390 artiklan perusteella ennen kuin huomioon on otettu luottoriskin vähentäminen ja vapautukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 399–403 artiklan mukaisesti, komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 9 artiklassa tarkoitettujen ilmoitusten mukaisesti.

9. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 kohdan mukaisesti, kyseessä olevien jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa asianomaisen viranomaisen kotimaassa toimiluvan saaneita G-SII-laitoksia ja O-SII-laitoksia varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla, edellyttäen että 8 kohdassa tarkoitettua yhdistettyä olennaisuuskynnystä ei rikota. Olennaisuuskynnystä soveltaessaan asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII laitosten sellaisten vastuiden olennaisuutta, jotka liittyvät Ranskan yrityssektoriin sekä kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten vastuiden keskittymistä suuriin yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa; suosituksena on, että Ranskan toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin G-SII-laitoksiin ja O-SII-laitoksiin varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla, kun 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys rikotaan. Asianomaisia viranomaisia kehotetaan myös viestittämään niiden lainkäyttöalueella olevilla markkinaosapuolille systeemisestä riskistä, joka liittyy Ranskassa kotipaikan omaavien suurten yritysten lisääntyneeseen velkaantumiseen.

10. Jos kyseessä olevassa jäsenvaltiossa ei ole toimiluvan saaneita G-SII-laitoksia tai O-SII laitoksia, joilla on 8 kohdassa tarkoitetun olennaisuuskynnyksen ylittäviä vastuita liittyen Ranskan yrityssektoriin, kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat asetuksen EJRK/201572 2.2.1 kohdan perusteella päättää olla soveltamatta Ranskan toimenpidettä. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten sellaisten vastuiden olennaisuutta, jotka liittyvät Ranskan yrityssektoriin sekä kotimaassaan toimiluvan saaneiden G-SII-laitosten ja O-SII-laitosten vastuiden keskittymistä suuriin yrityksiin, joiden sääntömääräinen kotipaikka on Ranskassa; suosituksena on, että ne soveltavat Ranskan toimenpidettä vastavuoroisesti, kun G-SII-laitos tai O-SII laitos varovaisen konsolidoinnin periaatteen mukaisella korkeimmalla konsolidointitasolla ylittää 8 kohdassa tarkoitetun yhdistetyn olennaisuuskynnyksen. Asianomaisia viranomaisia kehotetaan myös viestittämään niiden lainkäyttöalueella olevilla markkinaosapuolille systeemisestä riskistä, joka liittyy Ranskassa kotipaikan omaavien suurten yritysten lisääntyneeseen velkaantumiseen

11. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 8 kohdassa tarkoitettu yhdistetty olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.

Ruotsi

Laitoskohtainen 25 prosentin alaraja, jota sovelletaan sellaisen portfolion vastuilla painotettuun keskimääräiseen riskipainoon, joka koostuu Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisista vähittäisvastuista, ja jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisti luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Ruotsissa ja jotka käyttävät IRB-menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa

I. Toimenpiteen kuvaus

1. Ruotsin toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti ja joka koskee Ruotsissa toimiluvan saaneita IRB-menetelmää käyttäviä luottolaitoksia, on luottolaitoskohtainen 25 prosentin alaraja vastuilla painotetulle keskimääräiselle riskipainolle, jota sovelletaan Ruotsissa olevien velallisten kiinteistövakuudellisista vähittäisvastuista koostuvaan portfolioon.

2. Riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo on yksittäisten vastuiden riskipainojen keskiarvo, joka lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 154 artiklan mukaisesti, painotettuna asianomaisella vastuuarvolla.

II. Vastavuoroisuus

3. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ruotsin toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Ruotsissa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, suosituksen C 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa.

4. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Ruotsin toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joilla on suoria kiinteistövakuudellisia vähittäisvastuita suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin. Suosituksen C 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat suosituksen C 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä kuin aktivoiva viranomainen on toteuttanut Ruotsissa.

5. Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

III. Olennaisuuskynnys

6. Toimenpidettä täydentää laitoskohtainen 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys, joka ohjaa de minimis -periaatteen mahdollista soveltamista toimenpidettä vastavuoroisesti soveltavissa asianomaisissa viranomaisissa.

7. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joiden kiinteistövakuudelliset vähittäisvastuut suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin, ovat epäolennaisia ja jäävät alle 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Ruotsin toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys ylittyy.

8. Jos ei ole yhtään luottolaitosta, jolla on toimilupa asianomaisessa jäsenvaltiossa ja sivuliikkeitä Ruotsissa tai jolla on suoria kiinteistövakuudellisia vähittäisvastuita suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin, sekä joka käyttää IRB-menetelmää ja jolla on vähintään 5 miljardin Ruotsin kruunun kiinteistövakuudellisia vähittäisvastuita suhteessa Ruotsissa oleviin velallisiin, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson nojalla päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Ruotsin toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Ruotsin toimenpiteen osalta, jos sisäisen luottoluokituksen menetelmää käyttävä luottolaitos ylittää 5 miljardin Ruotsin kruunun kynnyksen.

9. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 5 miljardin Ruotsin kruunun olennaisuuskynnys on suositeltu olennaisuuskynnyksen enimmäistaso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.