2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EY) N:o 2423/2001,
annettu 22 päivänä marraskuuta 2001,
rahalaitossektorin konsolidoidusta taseesta
(EKP/2001/13)
(EYVL L 333, 17.12.2001, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o 993/2002, annettu 6 päivänä
kesäkuuta 2002L 151 11 11.6.2002
►M2 Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o 2174/2002, annettu 21 päivänä
marraskuuta 2002L 330 29 6.12.2002
►M3 Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o 1746/2003, annettu 18 päivänä
syyskuuta 2003L 250 17 2.10.2003
Oikaistu:
►C1 Oikaisu, EYVL L 57, 27.2.2002, s. 34 (EKP/2423/2001)
►C2 Oikaisu, EYVL L 347, 20.12.2002, s. 60 (EKP/2174/2002)
▼B
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EY) N:o 2423/2001,
annettu 22 päivänä marraskuuta 2001,
rahalaitossektorin konsolidoidusta taseesta
(EKP/2001/13)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotie-
toja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 2533/98 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4
kohdan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvaran-
noista 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY)N:o 2531/98 (
2) ja erityisesti sen 6 artiklan 4 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Rahalaitossektorin konsolidoidusta taseesta 1 päivänä joulukuuta
1998 annettua Euroopan keskuspankin asetusta (EY) N:o 2819/
98 (EKP/1998/16) (3) on aiemmin muutettu asetuksella (EY)
N:o 1921/2000 (EKP/2000/8) (4). Kun kyseiseen asetukseen
tehdään nyt uusia merkittäviä muutoksia, on toivottavaa, ettäasianomaiset säännökset muotoillaan uudelleen yhdeksisäädökseksi tällä asetuksella.
(2) Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) edellyttää rahalaitos-sektorin konsolidoidun taseen tuottamista voidakseen suorittaa
tehtävänsä. Tämän taseen päätarkoituksena on antaa Euroopan
keskuspankille (EKP) kattavat tilastotiedot rahatalouden kehityk-sestä yhtenä talousalueena tarkasteltavissa rahaliittoonosallistuvissa jäsenvaltioissa. Nämä tilastot kattavat yhteenlas-ketut rahoitussaamiset ja -velat, jotka ilmaistaan kantatietoina,korkeatasoisina virtatietoina lainojen osalta, ja myös rahalai-
tosten hallussa olevia arvopapereita koskevat virtatiedot
esitetään tarkemmin.
(3) EKP antaa asetuksia Euroopan yhteisön perustamissopimuksen(jäljempänä ’perustamissopimus’) määräysten mukaisesti sekäEuroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankinperussäännön (jäljempänä ’perussääntö’) nojalla siinä määrinkuin se on tarpeen EKPJ:n tehtävien täytäntöönpanemiseksi.Nämä tehtävät on määritelty perussäännössä ja eräissä tapauk-
sissa perustamissopimuksen 107 artiklan 6 kohdassa
tarkoitetuissa neuvoston säännöksissä.
(4) Perussäännön 5.1 artiklassa edellytetään, että EKP kerää kansal-listen keskuspankkien avustuksella tarvittavat tilastotiedot jokotoimivaltaisilta kansallisilta viranomaisilta tai suoraan taloudelli-silta toimijoilta EKPJ:n tehtävistä huolehtiakseen. Perussäännön5.2 artiklassa määrätään, että kansalliset keskuspankit hoitavat,siinä määrin kuin mahdollista, 5.1 artiklassa kuvattuja tehtäviä.
(5) Kansallisten keskuspankkien voi olla välttämätöntä kerätä varsi-naiselta tiedonantajien joukolta EKP:n tilastovaatimustentäyttämiseksi tarvittavia tilastotietoja osana laajempaa tilastoin-
tiin liittyvää tiedonkeruuta, jonka ne luovat omalla vastuullaan
hoitaakseen tiedonkeruun yhteisön tai kansallisen lainsäädännöntai vakiintuneen käytännön mukaisesti ja joka palvelee muitatilastointitarkoituksia, jos EKP:n tilastovaatimusten täyttäminenei vaarannu. Tällä tavoin voidaan myös vähentää tietojen
keräämisestä aiheutuvaa rasitetta. Avoimuuden varmistamiseksi
tiedonantajille on näissä tapauksissa ilmoitettava, että tietojakerätään muita tilastointitarkoituksia varten. Erityistapauksissa2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 2
(1) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 8.
(2) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 1.
(3) EYVL L 356, 30.12.1998, s. 7.
(4) EYVL L 229, 9.9.2000, s. 34.
▼B
EKP voi käyttää tällaisia muihin tarkoituksiin kerättyjä tilastotie-
toja omien vaatimustensa täyttämiseksi.
(6) Asetuksen (EY) N:o 2533/98 3 artiklassa edellytetään, että
EKP:n on täsmennettävä varsinainen tiedonantajien joukko
tiedonantajien perusjoukon puitteissa, ja annetaan EKP:llevaltuudet vapauttaa jotkut tiedonantajien ryhmät kokonaan taiosittain tilastointiin liittyvistä tietojenantovaatimuksista. Samanasetuksen 6 artiklan 4 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa
asetuksia edellytyksistä, joiden mukaisesti voidaan käyttää
oikeutta tarkistaa tilastotietoja tai toimittaa pakollinen tilastotie-tojen keruu.
(7) EKP valtuutetaan asetuksen (EY) N:o 2531/98 5 artiklassa anta-maan asetuksia tai tekemään päätöksiä laitosten vapauttamisestavähimmäisvarantovelvoitteista, esittämään ehtoja siitä, miten
velat muille laitoksille jätetään pois tai vähennetään varantopoh-
jasta, ja määrittämään erisuuruiset velvoiteprosentit erivelkaryhmille. Asetuksen (EY) N:o 2531/98 6 artiklassa EKP:lleannetaan oikeus kerätä laitoksilta varantovelvoitteiden soveltami-seksi tarvittavat tiedot ja oikeus tarkistaa niiden tietojenpaikkansapitävyys ja laatu, jotka laitokset antavat osoittaakseen
täyttäneensä vähimmäisvarantojärjestelmän tiedonantovelvoit-
teen. On toivottavaa, että tietojen antamisesta aiheutuvanrasitteen vähentämiseksi kuukausitasetta koskevia tilastotietojakäytettäisiin lisäksi EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmänalaisten luottolaitosten varantopohjan säännölliseen laskemiseen.
(8) Asetuksen (EY) N:o 2533/98 4 artiklassa säädetään, että jäsen-valtioiden on järjestettävä tilastotietojen keruu omalta osaltaanja tehtävä EKP:n kanssa kiinteää yhteistyötä varmistaakseenperussäännön 5 artiklasta johtuvien velvollisuuksien täyttämisen.
(9) Vaikka on tunnustettua, että EKP:n perussäännön 34.1 artiklannojalla antamissa asetuksissa ei anneta mitään oikeuksia eikä
aseteta mitään velvollisuuksia rahaliittoon osallistumattomille
jäsenvaltioille, perussäännön 5 artikla koskee sekä rahaliittoonosallistuvia että siihen osallistumattomia jäsenvaltioita. Asetuk-sessa (EY) N:o 2533/98 muistutetaan, että perussäännön 5artikla sekä perustamissopimuksen 5 artikla tarkoittavat myössitä, että rahaliittoon osallistumattomien jäsenvaltioiden on suun-
niteltava ja toimeenpantava kansallisella tasolla kaikki
asianmukaisiksi katsomansa toimenpiteet EKP:n tilastovaati-musten edellyttämän tiedonkeruun järjestämiseksi ja saatavatilastointiin liittyvät valmistelunsa ajoissa valmiiksi tullakseenrahaliittoon osallistuviksi jäsenvaltioiksi.
(10) Varantovelvoitteet on vahvistettava viimeistään kunkin pitoajan-jakson ensimmäisenä päivänä Euroopan keskuspankin jaluottolaitosten likviditeetin hallinnan helpottamiseksi. Luottolai-tokset saattavat poikkeuksellisesti joutua korjaamaanvarantopohjaa tai vahvistettua varantovelvoitetta. Varantovelvoit-teen vahvistamista tai hyväksymistä koskevat menettelyt eivät
rajoita tiedonantajien velvollisuutta toimittaa aina oikeat tilasto-
tiedot sekä korjata mahdollisesti jo toimittamansa virheellisettilastotiedot.
(11) Luottolaitoksia koskeviin sulautumisiin ja jakautumisiin liittyväterityiset menettelyt on tarpeen määritellä, jotta näiden laitostenvelvollisuudet varantovelvoitteen osalta voidaan selventää.
Tässä asetuksessa esitetyt sulautumista ja jakautumista koskevat
määritelmät perustuvat osakeyhtiöitä koskevan yhteisön johdetunoikeuden mukaisiin määritelmiin. Nämä määritelmät on mukau-tettu tämän asetuksen tavoitteiden mukaisiksi. Nämä menettelyteivät rajoita mahdollisuutta pitää vähimmäisvarantoja välittäjän
kautta.
(12) EKP:n rahataloudelliset tilastot on saatu asetuksen (EY) N:o
2819/98 (EKP/1998/16) mukaisesti kerätyistä rahalaitosten tase-tilastoista, jotka määriteltiin talous- ja rahaliiton toisessavaiheessa ja joita pidettiin vähimmäistietomääränä rahapolitiikantarpeisiin. Lisäksi asetus koski ainoastaan taseen kantatietojen2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 3
▼B
keräämistä eikä sellaisten arvostusmuutoksia koskevien tietojen
ilmoittamista, joita edellytetään virtatietojen laskemiseksi laajanraha-aggregaatin, eli M3:sen, vastaerille, joista kasvunopeudet
puolestaan lasketaan. Kun otetaan huomioon näiden tietojen
rajallisuus, rahalaitosten tasetilastojen laajentaminen olivälttämätöntä.
(13) On välttämätöntä laajentaa kuukausittaisia vaatimuksia, jottasaataisiin kuukausittainen talletusvelkojen erittely alasektoreittainja edelleen maturiteetti-/valuuttakohtaisesti sekä lainojen erittelyalasektorin/maturiteetin ja käyttötarkoituksen mukaan, koska
näitä erittelyjä pidetään olennaisina rahapolitiikan hoitamisen
kannalta. Tähän sisältyy tietoja, joita aikaisemmin kerättiinainoastaan vuosineljänneksittäin.
(14) On tarpeen muodostaa oikea-aikaiset raha-aggregaattien ja niidenvastaerien kanta- ja virtatiedot. Konsolidoidun taseen kantatie-doista muodostetaan virtatietoja käyttäen muita tilastotietoja,jotka liittyvät valuuttakurssimuutoksiin, muihin muutoksiin arvo-papereiden arvossa ja lainojen luottotappioissa/arvonalennuksissa
sekä muihin vastaaviin järjestelyihin, kuten luokituksen muutok-
siin.
(15) On välttämätöntä varmistaa lainojen luottotappioita/arvonalen-nuksia koskevien, tarkoituksenmukaisesti yhdenmukaistettujenja korkealaatuisten tietojen saatavuus kohdistamalla tätä koskevavaatimus tiedonantajille. Myös arvopapereiden arvostusmuutok-sista on kerättävä tietoja.
(16) Taseeseen sisältynyt erillinen luokka ”rahamarkkinapaperit”poistetaan ja sulautetaan luokkaan ”liikkeeseen lasketut velkapa-
perit” vastattavaa-puolella, Tähän luokkaan kuuluneet
instrumentit kirjataan liikkeeseen laskettuihin velkapapereihin jaryhmitellään niiden alkuperäisen maturiteetin mukaan. Saman-lainen uudelleenryhmittely on myös tehty rahalaitosten taseenvastaavaa-puolella.
(17) Talletusten määritelmässä pitäisi ottaa huomioon saldot, jotkavastaavat sähköiseen rahaan liittyviä ennakkomaksuja,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa ilmaisuilla ”tiedonantajat”, ”rahaliittoon osallistuva
jäsenvaltio” ja ”jossakin maassa oleva” on sama merkitys kuin niille
on määritelty asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa.
2 artikla
Varsinainen tiedonantajien joukko
1. Varsinainen tiedonantajien joukko koostuu rahaliittoon osallistu-
vien jäsenvaltioiden alueella olevista rahalaitoksista. Tilastointia vartenrahalaitoksia ovat kotimaassa olevat luottolaitokset, siten kuin ne onmääritelty yhteisön lainsäädännössä, ja kaikki muut kotimaassa olevatrahoituslaitokset, jotka ottavat vastaan talletuksia ja/tai niiden läheisiä
vastineita muilta kuin rahalaitoksilta ja myöntävät luottoja ja/tai tekevät
arvopaperisijoituksia omaan lukuunsa (ainakin taloudellisessamielessä).
2. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää pienille rahalaitoksille
poikkeuksia raportointivaatimuksista, jos konsolidoidussa kuukausita-
seessa mukana olevien rahalaitosten osuus on vähintään 95 prosenttia
kunkin rahaliittoon osallistuvan jäsenvaltion kaikkien rahalaitostenkantatietoina ilmaistusta yhteenlasketusta taseesta. Kansalliset keskus-pankit tarkistavat tämän ehdon täyttymisen hyvissä ajoin, jotta nevoivat tarvittaessa myöntää tai kumota poikkeuksia kunkin vuodenalusta alkaen.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 4
▼M2
3. Liitteessä I olevan 1 osan III kohdan vi alakohdassa tarkoitettuun
varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluvat myös asetuksen (EY)N:o 2533/98 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaiset muut rahoi-
tuksen välittäjät kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot. Kansalliset
keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia näille yhteisöille, mikälivaaditut tilastotiedot kerätään muista saatavilla olevista lähteistä liit-teessä I olevan 1 osan III kohdan vi alakohdan mukaisesti. Kansallisetkeskuspankit tarkistavat tämän ehdon täyttymisen hyvissä ajoin, jotta
ne voivat tarvittaessa myöntää tai kumota poikkeuksia kunkin vuoden
alusta alkaen EKP:n kanssa sovitulla tavalla. Kansalliset keskuspankitvoivat tämän asetuksen soveltamista varten laatia luettelon muistarahoituksen välittäjistä ja ylläpitää sitä liitteessä I olevan 1 osan IIIkohdan vi alakohdassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti.
3 artikla
Tilastoinnissa käytettävä rahalaitosten luettelo
1. EKP laatii ja ylläpitää liitteessä I olevan 1 osan I kohdassa
määrättyjen luokitusperiaatteiden mukaisesti tilastoinnissa käytettävän
rahalaitosten luettelon ottaen huomioon tällaisen luettelon EKPJ:nvähimmäisvarantojärjestelmän yhteydessä tapahtuvan käytön toistu-vuutta ja oikea-aikaisuutta koskevat vaatimukset. Tilastoinnissakäytettävän rahalaitosten luettelon laadinta ja ylläpito kuuluu EKP:n
johtokunnan toimivaltaan.
2. EKP ja kansalliset keskuspankit antavat tilastoinnissa käytettävän
rahalaitosten luettelon ja sen päivitykset asianomaisille laitoksille
tarkoituksenmukaisella tavalla, myös sähköisesti Internetin kautta tai
asianomaisten tiedonantajien pyynnöstä paperimuodossa.
3. Tilastoinnissa käytettävä rahalaitosten luettelo on laadittu
ainoastaan tiedoksi. Jos 2 kohdan mukainen luettelon viimeisinkäytettävissä oleva versio on kuitenkin virheellinen, EKP ei määrääseuraamuksia yhteisölle, joka ei ole asianmukaisesti täyttänyt raportoin-tivaatimuksiaan siltä osin kuin se on hyvässä uskossa luottanut
virheellisen luettelon tietoihin.
4 artikla
Tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset
1. Rahalaitossektorin konsolidoidun taseen säännölliseksi laatimi-
seksi kanta- ja virtatietoina varsinainen tiedonantajien joukko antaakuukausittain kuukauden lopun tasettaan ja lainojen luottotappioita/arvonalennuksia ja arvopapereiden arvostusmuutoksia koskevat rapor-tointikauden tilastotiedot sen jäsenvaltion keskuspankille, jossa
rahalaitos sijaitsee. Eräitä tase-eriä koskevia lisätietoja raportoidaan
neljännesvuosittain kantatietoina.
2. Vaaditut tilastotiedot on täsmennetty tämän asetuksen liitteessä I.
3. Vaaditut tilastotiedot annetaan tämän asetuksen liitteessä IV
määrättyjen tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta
ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
4. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja toteuttavat kansalliset
erityispiirteet huomioon ottaen ne tiedonantomenettelyt, joita varsi-naisen tiedonantajien joukon on noudatettava. Kansalliset keskuspankitvarmistavat, että näillä tiedonantomenettelyillä tuotetaan vaaditut tilas-totiedot ja että niiden perusteella voidaan myös tarkistaaasianmukaisesti 3 kohdan mukaisten tietojen toimittamista, tarkkuutta,
käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaati-
musten noudattaminen.
5. Asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen poikkeusten tarkoi-
tuksena on vähentää rahalaitosten tilastointiin liittyviätiedonantovaatimuksia seuraavasti:
— niitä luottolaitoksia, joihin sovelletaan tällaisia poikkeuksia,
koskevat suppeammat tiedonantovaatimukset, sellaisina kuin niistäon määrätty tämän asetuksen liitteessä II,2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 5
▼B
▼B
— niitä pieniä rahalaitoksia, jotka eivät ole luottolaitoksia, koskevat
suppeammat tiedonantovaatimukset, sellaisina kuin niistä onmäärätty tämän asetuksen liitteessä III.
Pienet rahalaitokset voivat halutessaan olla hyödyntämättä poikkeuksia
ja täyttää sen sijaan tiedonantovaatimuksensa täysimääräisesti.
6. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää rahamarkkinarahastoille
poikkeuksen arvostusmuutosten ilmoittamisen osalta poistamalla raha-markkinarahastoilta velvollisuuden ilmoittaa arvostusmuutokset, tämänkuitenkaan vaikuttamatta 2 artiklan 2 kohdassa säädettyyn poikkeuk-
seen.
7. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksen arvopaper-
eiden arvostusmuutosten ilmoittamistiheyden ja toimittamisajan osalta
ja vaatia näitä tietoja vuosineljänneksittäin noudattaen neljännesvuosit-
tain toimitettavien kantatietojen toimitusaikaa, edellyttäen ettäseuraavia vaatimuksia noudatetaan:
— tiedonantajat toimittavat kansallisille keskuspankeille tarkoituksen-
mukaiset tiedot arvostuskäytännöstä, mukaan lukien määrällinenarviointi siitä, miten suuri prosenttiosuus niiden hallussa olevista
kyseisistä instrumenteista on arvostettu eri arvostusmenetelmiä
käyttäen,
— mikäli on tapahtunut huomattava arvostusmuutos, kansallisilla
keskuspankeilla on oikeus vaatia tiedonantajia toimittamaan lisätie-
toja siltä kuukaudelta, jona muutos tapahtui.
8. Jos kyseessä on sulautuminen tai jakautuminen tai muu uudel-
leenjärjestelytoimi, joka saattaa vaikuttaa tilastointiin liittyvän
tiedonantovelvollisuuden täyttämiseen, tiedonantaja ilmoittaa, sen
jälkeen kun aikomus tällaisen toimen täytäntöönpanosta on tullut julk-iseksi, ja ennen kuin sulautuminen tai jakautuminen on tullut voimaan,asianomaiselle kansalliselle keskuspankille suunnitelluista menette-lyistä, joiden mukaisesti tässä asetuksessa asetetut tilastointiin liittyvättiedonantovelvollisuudet täytetään.
5 artikla
Annettujen tilastotietojen käyttö asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/
1998/15) mukaisesti
1. Jokainen luottolaitos käyttää tämän asetuksen mukaisesti anta-
miaan tilastotietoja varantopohjansa laskemiseen vähimmäisvarantojen
soveltamisesta 1 päivänä joulukuuta 1998 annetun Euroopan keskus-
pankin asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/15) (
1) mukaisesti,
sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1921/2000(EKP/2000/8). Jokainen luottolaitos käyttää näitä tietoja erityisestitarkistaakseen, täyttääkö se varantovelvoitteensa pitoajanjakson aikana.
3. EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän soveltamista koskevaterityissäännökset ja siirtymäsäännökset ovat tämän asetuksen liitteessä
II. Tämän liitteen erityissäännöksiä sovelletaan asetuksen (EY) N:o
2818/98 (EKP/1998/15) säännösten sijasta.
6 artikla
Tilastotietojen tarkistus ja pakollinen keruu
Kansallisilla keskuspankeilla on oikeus tarkistaa tiedonantajien tässä
asetuksessa säädettyjen tilastointiin liittyvien tiedonantovaatimustenmukaisesti toimittamia tilastotietoja tai toimittaa niiden pakollinenkeruu tämän kuitenkaan rajoittamatta EKP:n oikeutta käyttää itse näitäoikeuksia. Tätä oikeutta käytetään erityisesti silloin, kun jokin varsinai-seen tiedonantajien joukkoon kuuluva laitos ei täytä tämän asetuksen2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 6
(1) EYVL L 356, 30.12.1998, s. 1.▼M3
▼B
▼B
IV liitteessä määrättyjä tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä
vastaavuutta ja tarkistuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia.
7 artikla
Siirtymäsäännökset
Tämän asetuksen tiettyjen osien soveltamista koskevat siir-
tymäsäännökset annetaan tämän asetuksen liitteessä V.
8 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetus (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) 1 päivästä
tammikuuta 2003.
2. Kumottuun asetukseen tehtyjen viittausten katsotaan koskevan
tätä asetusta.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2003.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 7
▼M1
▼B
▼M1
▼B
LIITE I
TILASTOINTIIN LIITTYVÄT TIEDONANTOVAATIMUKSET JA
LUOKITTELUPERIAATTEET
OSA 1
Rahalaitokset ja tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset
Johdanto
Vaatimuksena on tuottaa säännöllisesti rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden
(jotka käsitetään yhdeksi talousalueeksi) rahaa luovaan sektoriin kuuluvien
rahoituksen välittäjien asianmukaisesti eritelty konsolidoitu tase kanta- ja virta-
tietoina ilmaistuna, perustuen kattavaan ja homogeeniseen rahatalouden sektoriin
ja tiedonantajien joukkoon.
Rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa sovellettava tilastointijärjestelmä raha-
laitossektorin konsolidoidun taseen laatimiseksi koostuu näin ollen seuraavasta
kahdesta elementistä:
— tilastoinnissa käytettävä rahalaitosten luettelo, ja
— erittely tilastotiedoista, joita näiden rahalaitosten on toimitettava kuukausit-
tain ja neljännesvuosittain.
Jotta rahalaitosten taseesta voitaisiin saada täydelliset tiedot, on tarpeen asettaa
tiettyjä tiedonantovaatimuksia muille rahoituksen välittäjille kuin vakuutuslai-
toksille ja eläkerahastoille, silloin kun ne ovat osallisina rahoitustoimissa, jotka
koskevat rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksia.
Kansalliset keskuspankit keräävät tilastotiedot rahalaitoksilta ja muilta rahoi-
tuksen välittäjiltä I kohdan 6 alakohdan mukaisin rajoituksin noudattaen
kansallisia menettelyjä, jotka pohjautuvat tässä liitteessä selostettuihin yhdenmu-
kaistettuihin määritelmiin ja luokitteluihin.
I.Rahalaitokset
1. EKP laatii jäljempänä selostettujen luokitteluperiaatteiden mukaisen
tilastoinnissa käytettävän rahalaitosten luettelon ja päivittää sitä
säännöllisin väliajoin. Yksi tärkeä näkökohta tässä tehtävässä ovat rahoi-
tusalan innovaatiot, joihin vaikuttavat sisämarkkinoiden kehittyminen ja
siirtyminen talous- ja rahaliittoon; nämä molemmat vaikuttavat rahoitu-
sinstrumenttien ominaisuuksiin ja saavat rahoituslaitokset suuntaamaan
uudelleen liiketoimintojaan. Seuranta- ja tarkistusmenettelyin voidaan
varmistua siitä, että rahalaitosten luettelo pysyy mahdollisimman ajanta-
saisena, tarkkana ja mahdollisimman homogeenisena sekä riittävän
vakaana tilastointia silmällä pitäen. Tilastoinnissa käytettävässä rahalai-
tosten luettelossa on tiedot siitä, kuuluuko kukin laitos juridisesti
EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän piiriin.
2. Näin ollen tämän asetuksen 2 artiklan 1 kohdan määritelmän mukaisesti
rahalaitossektoriin kuuluu keskuspankkien lisäksi kaksi laajaa kotimaassa
olevaa rahoituslaitosten ryhmää. Näitä ovat yhteisön oikeudessa
määritellyt luottolaitokset (yritys, joka liiketoimintanaan ottaa vastaan
yleisöltä talletuksia tai muita takaisin maksettavia varoja (1) ja myöntää
luottoja omaan lukuunsa) tai sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden
liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden
valvonnasta 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin
ja neuvoston direktiivin 2000/46/EY (EYVL L 275, 27.10.2000, s. 39)
mukaiset sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat (2)jamuut rahalaitokset eli
muut kotimaassa olevat rahoituslaitokset, jotka riippumatta liiketoimin-
tansa luonteesta ovat rahalaitoksen määritelmän mukaisia.
Luokiteltaessa rahoituslaitoksia rahalaitoksiksi ratkaiseva tekijä on se,
missä määrin näiden laitosten liikkeeseen laskemien instrumenttienvoidaan katsoa vastaavan luottolaitoksiin tehtyjä talletuksia, sikäli kuin
laitokset muilta osin täyttävät rahalaitoksen määritelmän.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 8
(1) Mukaan lukien pankkien joukkovelkakirjojen myynti yleisölle.
(2) Luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 20 päivänä maaliskuuta
2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY (EYVL L126, 26.5.2000, s. 1) 1 artikla, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2000/28/
EY (EYVL L 275, 27.10.2000, s. 37).▼M2
▼B
▼B
3. Direktiivissä 2000/12/EY jätetään joitakin yhteisöjä direktiivin täyden
soveltamisalan ulkopuolelle. Nämä vapautetut yhteisöt kuuluvat tämän
asetuksen soveltamisalaan, mikäli ne täyttävät rahalaitoksen määritelmän.
4. Missä määrin muiden rahoituksen välittäjien kuin luottolaitosten liikkee-
seen laskemat rahoitusinstrumentit vastaavat talletuksia, arvioidaan
instrumenttien likvidiyden mukaan. Likvidiyteen vaikuttavia tekijöitä
ovat siirtokelpoisuus, vaihdettavuus, sijoituksen varmuus ja jälkimarkki-
nakelpoisuus sekä joissakin tapauksissa maturiteetti.
5. Edellisessä kohdassa tarkoitettua vastaavuutta talletusten kanssa arvioi-
daan siis seuraavien ominaisuuksien avulla:
—siirtokelpoisuus tarkoittaa mahdollisuutta siirtää rahoitusinstrument-
tiin sijoitetut varat käyttämällä jotakin maksuvälinettä, kuten
esimerkiksi sekkejä, tilisiirtoa, suoraveloitusta tai vastaavia maksuvä-
lineitä,
—vaihdettavuus ilmentää mahdollisuutta vaihtaa rahoitusinstrumentti
rahaksi tai siirtokelpoisiksi talletuksiksi ottaen huomioon vaihtami-
sesta aiheutuvat kustannukset; verotuksellisten etujen menettämistä
vaihtamisen yhteydessä voidaan pitää jonkinlaisena sakkona, joka
vähentää instrumentin likvidiyttä,
—varmuus tarkoittaa sitä, että etukäteen tiedetään tarkasti, paljonko
instrumentista saa kansallisena valuuttana, kun se muutetaan rahaksi,
ja
— arvopapereita pidetään jälkimarkkinakelpoisina , jos niitä säännölli-
sesti noteerataan ja niillä käydään kauppaa järjestäytyneillä
markkinoilla. Avointen yhteissijoitusyritysten (open-end) osuuksilla
ei ole jälkimarkkinoita tavanomaisessa merkityksessä. Tästä huoli-
matta sijoittajat saavat päivittäin tietää osuuden noteerauksen ja
voivat nostaa sijoittamansa varat tähän hintaan.
6. Yhteissijoitusyrityksistä rahamarkkinarahastot täyttävät sovitut likvidiys-
vaatimukset ja kuuluvat siksi rahalaitossektoriin. Rahamarkkinarahastot
ovat yhteissijoitusyrityksiä, joiden osuudet vastaavat likvidiytensä
puolesta läheisesti talletuksia ja jotka sijoittavat ensisijaisesti rahamarkki-
nainstrumentteihin ja/tai rahamarkkinarahastojen osuuksiin ja/tai muihin
siirtokelpoisiin velkainstrumentteihin, joiden jäljellä oleva maturiteetti
on enintään vuosi, ja/tai pankkitalletuksiin, ja/tai joiden tarkoituksena
on saavuttaa tuottoprosentti, joka vastaa rahamarkkinainstrumenttien
korkoja. Rahamarkkinarahastojen tunnusmerkit saadaan selville yhteissi-
joitusyritysten tarjousesitteistä, rahaston säännöistä,
perustamisasiakirjoista, yhtiöjärjestyksistä tai vastaavista säännöistä,
merkintäasiakirjoista tai sijoitussopimuksista, markkinointiasiakirjoista
tai muista vastaavanlaisista asiakirjoista. ►M2Rahamarkkinarahasto tai
sitä laillisesti edustavat vastaavat rahamarkkinarahastoja koskevien tilas-
totietojen toimittamisvelvollisuuden täyttämiseksi tarpeellisen tiedon
antamisesta. Mikäli käytännön syistä on tarpeen, tiedot voi toimittaa
mikä tahansa rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksia koskevissa rahoi-
tustoimissa osallisena oleva yhteisö, kuten säilytysyhteisö. ◄
7. Edellä 6 kohdassa mainittujen rahamarkkinarahastojen määritelmässä:
—yhteissijoitusyrityksillä tarkoitetaan yrityksiä, joiden ainoana tarkoi-
tuksena on yleisöltä hankittujen varojen yhteinen sijoittaminen ja
joiden osuudet on haltijan vaatimuksesta ostettava takaisin tai lunas-
tettava suoraan tai välillisesti näiden yritysten varoilla. Tällainen
yritys voidaan perustaa oikeudellisesti joko sopimusoikeudellisten
säännösten (kuten rahastoyhtiöiden hoidossa olevat sijoitusrahastot),
trusteja koskevien säännösten (kuten ”unit trusts”) taikka yhtiöjärjes-
tyksen (kuten sijoitusyhtiöt) nojalla,
—pankkitalletuksilla tarkoitetaan luottolaitoksiin tehtäviä käteistalle-
tuksia, jotka on maksettava joko vaadittaessa tai enintään kolmen
kuukauden irtisanomisaikaa soveltaen, tai talletuksia, joiden on
sovittu erääntyvän korkeintaan 2 vuoden kuluessa. Talletuksiin
luetaan myös takaisinostosopimuksen tai arvopaperilainauksen yhtey-
dessä tapahtuneen arvopaperien siirron vastineeksi luottolaitoksille
maksetut määrät,
—likvidiydeltään läheisesti talletuksia vastaavilla instrumenteilla viita-
taan siihen, että yhteissijoitusyritysten osuudet ovat tavanomaisissa
markkinaolosuhteissa haltijan pyynnöstä takaisin ostettavissa, lunas-
tettavissa tai siirrettävissä siten, että niiden likvidiys vastaa
talletusten likvidiyttä,
—ensisijaisesti tarkoittaa ainakin 85:tä prosenttia sijoitussalkusta,
—rahamarkkinainstrumenteilla tarkoitetaan sellaisia siirtokelpoisten
velkainstrumenttien lajeja, joilla yleensä käydään kauppaa rahamark-
kinoilla (esimerkiksi sijoitustodistukset, yritystodistukset,2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 9
▼B
pankkivekselit, valtion ja kuntien velkasitoumukset), koska niillä on
seuraavia ominaisuuksia:
i)likvidiys , millä tarkoitetaan, että ne voidaan ostaa takaisin,
lunastaa tai myydä vähäisin kustannuksin eli pienin palkkioin ja
pienin osto- ja myyntihinnan eroin, sekä että niillä käytävien
kauppojen selvitysviipeet ovat erittäin lyhyet ja maksusuoritukset
erittäin nopeita;
ii)markkinoiden syvyys , millä tarkoitetaan, että instrumenteilla
käydään kauppaa markkinoilla, joilla kaupankäynnin volyymit
voivat olla suuria ilman, että sillä on merkittävää vaikutusta
instrumenttien hintaan;
iii)varmuus instrumentin arvosta , millä tarkoitetaan, että instrument-
tien arvo voidaan määritellä tarkasti milloin tahansa tai ainakin
kerran kuukaudessa;
iv)vähäinen korkoriski , millä tarkoitetaan, että instrumenttien
jäljellä oleva maturiteetti on enintään vuosi tai että niiden tuotto
tarkistetaan rahamarkkinakorkoja vastaavaksi säännöllisesti ja
ainakin vuosittain;
v)vähäinen luottoriski , millä tarkoitetaan, että instrumentit joko:
— noteerataan pörssissä tai niillä käydään kauppaa muilla
säännellyillä ja säännöllisesti toimivilla tunnustetuilla julki-
silla markkinoilla, tai
— niiden liikkeeseen laskussa noudatetaan sijoittajien ja
säästöjen suojaamiseksi laadittuja säännöksiä, tai
— niiden liikkeeseenlaskija on:
— valtio, aluehallinto tai kunta, jäsenvaltion keskuspankki,
Euroopan unioni, EKP, Euroopan investointipankki, EU:n
ulkopuolinen valtio tai, jos jälkimmäinen on liittovaltio,
jokin sen osavaltioista, tai julkinen kansainvälinen
yhteisö, johon yksi tai useampia jäsenvaltioita kuuluu,
tai
— laitos, joka on rahoitusvalvonnan alainen yhteisön
lainsäädännössä määriteltyjen kriteerien mukaisesti, tailaitos, johon sovelletaan ja joka noudattaa säännöksiä,
joita toimivaltaiset viranomaiset pitävät ainakin yhtä tiuk-
koina kuin vastaavat yhteisön lainsäädännön vaatimukset,
tai jos tällainen laitos on instrumenttien takaajana,
tai
— yritys, jonka arvopaperit noteerataan pörssissä tai niillä
käydään kauppaa muilla säännellyillä ja säännöllisesti
toimivilla tunnustetuilla julkisilla markkinoilla.
8. Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä (EKT 95) rahalaitoksiksi
luokitellut rahoituslaitokset jaetaan kahteen alasektoriin, nimittäin
keskuspankkeihin (S.121) (
1) ja muihin rahalaitoksiin (S.122).
9. Tässä asetuksessa tarkoitetaan
— ”rahamarkkinarahastojen rekisteröidyillä rahasto-osuuksilla” raha-
markkinarahastojen rahasto-osuuksia, joista pidetään kansallisen
lainsäädännön mukaisesti rekisteriä, joka sisältää tiedot rahaston
rahasto-osuuksien haltijoista ja myös tiedot haltijan sijaintipaikasta,
— ”rahamarkkinarahastojen haltijaosuuksilla” rahamarkkinarahastojen
rahasto-osuuksia, joista ei kansallisen lainsäädännön mukaan pidetä
haltijoiden tiedot sisältävää rekisteriä taikka joista pidetään rekisteriä
ilman tietoa haltijan sijaintipaikasta.
II.Kirjanpitosäännöt
Kirjanpitosäännöt, joita rahalaitokset noudattavat tilinpäätöstä laatiessaan, ovat
pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta
tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/
635/ETY (2) kansallisten täytäntöönpanosäännösten ja muiden sovellettavien
kansainvälisten standardien mukaisia. Kaikki rahoitussaamiset ja -velat ilmoite-
taan bruttomääräisinä tilastointia varten, tämän vaikuttamatta jäsenvaltioissa
voimassa oleviin kirjanpito- ja nettoutuskäytäntöihin.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 10
(1) Tämä ja myöhemmät vastaavat viitenumerot tarkoittavat EKT 95:n sektoreita ja alasek-
toreita.
(2) EYVL L 372, 31.12.1986, s. 1.▼M2
▼B
▼B
III.Konsolidoitu kuukausitase: kantatiedot
Tavoite
1. Tavoitteena on saada kuukausittaiset tiedot rahalaitosten toiminnasta
kantatietoina ilmaistuina. Tiedot on ilmoitettava riittävän yksityiskohtai-
sesti, jotta EKP saa kattavat tilastotiedot rahatalouden kehityksestä
rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa (joita tarkastellaan yhtenä talou-
salueena) ja jotta tämän alueen raha-aggregaatit ja niiden vastaerät
voidaan laskea joustavasti. Lisäksi kunkin EKPJ:n vähimmäisvarantojär-
jestelmän alaisen luottolaitoksen kuukausittain ilmoittamia kantatietoja
käytetään kyseisen luottolaitoksen varantopohjan laskemiseksi vähim-
mäisvarantojen soveltamisesta 1 päivänä joulukuuta 1998 annetun
Euroopan keskuspankin asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/15) (1),
sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1921/2000 (EKP/
2000/8) (2), mukaisesti. Kuukausittaiset tiedonantovaatimukset on esitelty
kantatietojen osalta taulukossa 1. Ohuin ääriviivoin (3) reunustetut
taulukon solut sisältävät tiedot, jotka vain vähimmäisvarantovelvoitteen
alaisten luottolaitosten on ilmoitettava (lisätietoja liitteessä II); nämä
tiedot ovat pakollisia lukuun ottamatta erää ”talletukset, joiden irtisano-
misaika on yli 2 vuotta”, jonka ilmoittaminen on toistaiseksi
vapaaehtoista. Instrumenttien tarkat määritelmät ovat tämän liitteen I
osassa 3.
Vaatimukset
2. EKP muodostaa raha-aggregaatit rahaliittoon osallistuvien jäsenval-
tioiden alueen osalta kantatietoina. Rahan määrään sisältyvät liikkeessä
olevat setelit ja kolikot sekä rahalaitosten muut monetaariset velat (talle-
tukset ja muut rahoitusinstrumentit, jotka ovat talletusten läheisiä
vastineita). Rahan määrän vastaerät käsittävät kaikki muut rahalaitosta-
seen erät. EKP muodostaa myös virtatiedot, jotka saadaan kantatiedoista
ja muista tiedoista, mukaan luettuna rahalaitosten ilmoittamat tiedot (ks.
jäljempänä osasto V).
3. EKP tarvitsee tilastotietoja instrumentti- ja maturiteettiluokittain, valuu-
toittain ja vastapuolten mukaan eriteltyinä. Koska velkoja ja saamisia
koskevat eri vaatimukset, rahalaitosten taseen kumpaakin puolta on
tarkasteltava erikseen. Ne esitetään tämän liitteen 2 osan A taulukossa.
i) Instrumentti- ja maturiteettiluokat
a) Velat
4. Rahaliittoon osallistuvat jäsenvaltiot kattavien raha-aggregaattien
muodostaminen edellyttää instrumenttien tarkoituksenmukaista luokit-
telua. Instrumenttiluokat ovat liikkeessä oleva raha, talletukset,
liikkeeseen lasketut rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet, liikkeeseen
lasketut velkapaperit, oma pääoma ja varaukset sekä muut velat. Jotta
monetaariset velat voitaisiin erottaa muista velkaeristä, talletukset jaotel-
laan edelleen ryhmiin yli yön -talletukset, määräaikaistalletukset,
irtisanomisehtoiset talletukset ja takaisinostosopimukset (repot).
5. Alkuperäiseen maturiteettiin perustuvia erittelyjä voidaan käyttää instru-
menttien ominaisuuksiin perustuvien erittelyjen asemesta silloin, kun eri
maiden rahoitusmarkkinoilla käytettyjä instrumentteja ei voi täysin
verrata toisiinsa. Instrumentit jaotellaan maturiteettien (tai irtisanomisai-
kojen) perusteella seuraavasti: ”määräaikaistalletukset”, alkuperäiseltä
maturiteetiltaan enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 2 vuoden ja
yli 2 vuoden pituiset ja ”irtisanomisehtoiset talletukset”, irtisanomisajal-
taan enintään 3 kuukauden pituiset, yli 3 kuukauden pituiset ja yli 2
vuoden pituiset. Takaisinostosopimuksia eli repoja ei jaotella maturiteet-
tien mukaan, sillä ne ovat yleensä erittäin lyhytaikaisia instrumentteja
(niiden alkuperäinen maturiteetti on yleensä alle 3 kuukautta). Rahalai-
tosten liikkeeseen laskemat velkapaperit jaotellaan enintään vuoden, yli
vuoden mutta enintään 2 vuoden ja yli 2 vuoden pituisiin. Rahamarkki-
narahastojen osuuksia ei tarvitse eritellä maturiteetin mukaan.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 11
(1) EYVL L 356, 30.12.1998, s. 1.
(2) EYVL L 229, 9.9.2000, s. 34.
(3) Luottolaitokset voivat ilmoittaa velkansa siten, että ne kohdistavat ne ryhmään ”muut
rahalaitokset kuin vähimmäisvarantovelvoitteen alaiset luottolaitokset, EKP ja kansal-liset keskuspankit” sen sijaan, että ne ilmoittaisivat ne kohdistettuina erikseen ryhmiin”rahalaitokset” ja ”vähimmäisvarantovelvoitteen alaiset luottolaitokset, EKP ja kansal-liset keskuspankit” edellyttäen, että tiedot ovat edelleen riittävän tarkkoja eivätkä velat
kohdistu mihinkään lihavoidulla painetun sarakkeen ryhmään.
▼B
b) Saamiset
6. Rahalaitosten saamiset eritellään seuraavasti: kassa, lainat, muut arvopa-
perit kuin osakkeet, rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet, osakkeet ja
osuudet, kiinteä omaisuus ja muut saamiset. Rahalaitosten muille sektor-eille kuin rahalaitoksille ja julkisyhteisöille rahaliittoon osallistuvissa
jäsenvaltioissa myöntämät lainat on eriteltävä alkuperäisen maturiteetin
mukaan (enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 5 vuoden ja yli 5
vuoden pituisiin maturiteettiluokkiin) alasektoreittain ja samoin rahalai-
tosten kotitalouksille myöntämät lainat käyttötarkoituksen mukaan.
Myös rahalaitosten hallussa olevat, muissa rahaliittoon osallistuvissa
jäsenvaltioissa sijaitsevien rahalaitosten liikkeeseen laskemat velkapa-
perit on eriteltävä alkuperäisen maturiteetin mukaan. Nämä instrumentit
jaotellaan enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 2 vuoden ja yli 2
vuoden pituisiin maturiteettiluokkiin, jotta rahalaitosten väliset omis-
tukset voidaan nettouttaa raha-aggregaatteja laskettaessa.
ii) Valuutat
7. EKP:llä on oltava mahdollisuus määritellä raha-aggregaatit siten, että ne
voivat sisältää joko kaikkien valuuttojen määräiset erät tai pelkästään
euromääräiset erät. Sen vuoksi niistä tase-eristä, joita saatetaan käyttää
raha-aggregaattien muodostamisessa, ilmoitetaan euromääräiset erät erik-
seen.
iii) Vastapuolet
8. Rahaliittoon osallistuvat jäsenvaltiot kattavien raha-aggregaattien ja
niiden vastaerien muodostaminen edellyttää, että voidaan määritellä ne
rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden alueella olevat vastapuolet,
jotka muodostavat rahaa hallussa pitävän sektorin (money-holding
sector). Kotimaassa ja muissa rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa
olevat vastapuolet esitetään erikseen mutta niitä kohdellaan täysin
samalla tavoin kaikissa tilastollisissa erittelyissä. Rahaliittoon osallistu-
vien jäsenvaltioiden muodostaman alueen ulkopuolella sijaitsevia
vastapuolia ei eritellä maittain kuukausittaisissa tilastoissa.
9. Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden muodostamalla alueella olevat
vastapuolet eritellään niiden kotimaan sektoriluokituksen tai institutio-
naalisen luokituksen perusteella tilastoinnissa käytettävän rahalaitosten
luettelon mukaisesti sekä käyttäen asiakkaiden tilastollista luokittelua
koskevia ohjeita, joita on EKP:n julkaisussa ”Money and Banking Statis-
tics Sector Manual” (”Guidance for the statistical classification of
customers”). Näissä ohjeissa käytetyt luokitteluperiaatteet vastaavat
mahdollisimman tarkoin EKT 95:n luokittelua. Rahaliittoon osallistuvien
jäsenvaltioiden rahaa hallussa pitävän sektorin määrittelemiseksi ne
vastapuolet, jotka ovat muita kuin rahalaitoksia, jaotellaan julkisyhtei-
söihin (S.13) ja muihin sektoreihin siten, että valtion (S.1311) osalta
ilmoitetaan erikseen erä ”talletukset yhteensä”. Jotta voitaisiin laskea
raha-aggregaatit ja luottovastaerä kuukausittain sektorikohtaisesti eritel-
tyinä, muut sektorit eritellään edelleen seuraaviin alasektoreihin: muut
rahoituksen välittäjät + rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat
laitokset (S.123 + S.124), vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.125),
yritykset (S.11) ja kotitaloudet ja kotitalouksia palvelevat voittoa tavoit-
telemattomat yhteisöt (S.14 + S.15). Talletukset yhteensä -erässä sekä
talletusluokissa ”yli kahden vuoden määräaikaistalletukset”, ”talletukset,
joiden irtisanomisaika on yli kaksi vuotta” ja ”repot” vastapuolet
eritellään EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmää varten vielä luottolai-
toksiin, muihin rahalaitoksiin ja valtioon.
iv) Lainojen käyttötarkoitus
10. Kotitalouksille (ml. kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt) myönnetyt lainat eritellään lainatyypin mukaan (kulutusluotto;
asuntoluotto; muu). Kulutus- ja asuntoluotot määritellään yksityiskohtai-
sesti tämän liitteen 3 osassa otsakkeen ”Rahalaitossektorin
kuukausitaseen instrumenttiluokkien tarkat kuvaukset” alla 2 luokassa
”lainat”.
v) Instrumentti- ja maturiteettiluokkien ristiinluokitukset
valuutoittain ja vastapuolittain
11. Rahaliittoon osallistuvat jäsenvaltiot kattavien rahatilastojen laatimiseksi
ja EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän alaisten luottolaitosten varanto-
pohjan laskemiseksi on muodostettava tiettyjä ristiinluokitteluja tase-
erien instrumentti-, maturiteetti-, valuutta- ja vastapuoliluokittelujen
välille sekä kotitalouksille annettujen lainojen osalta edelleen käyttötar-
koituksen mukaan.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 12
▼B
12. Tietovaatimukset ovat yksityiskohtaisimmat niissä erissä, joiden vasta-
puolet kuuluvat rahaa hallussa pitävään sektoriin. Tilastotiedot
talletuksista alasektorin ja maturiteetin mukaan edelleen valuuttakohtai-
sesti eriteltyinä ovat tarpeen M3:een sisältyvien ulkomaan valuutan
määräisten erien kehityksen lähempää tarkastelua varten. Näiden erien
analysointi helpottaa erityisesti sen tutkimista, missä määrin ulkomaan
valuutan määräiset ja euromääräiset M3:n erät ovat toisiaan korvaavia.
Positioita, joissa vastapuolina on muita rahalaitoksia, ei tarvitse eritellä
muuta tarkoitusta varten kuin rahalaitosten välisten erien nettouttamiseksi
tai varantopohjan laskemiseksi.
13. Veloista ulkomailla oleville on tarpeen eritellä vain instrumenttiluokat
”yli 2 vuoden määräaikaistalletukset”, ”talletukset, joiden irtisanomisaika
on yli 2 vuotta” ja ”repot”, jotta voidaan laskea varantopohja, johon
sovelletaan positiivista varantoprosenttia, sekä talletukset yhteensä ulko-
maisten vastaerien laskemiseksi. Lisäksi maksutasetta ja
rahoitustilinpitoa varten talletukset ulkomailla olevilta ja lainat ulko-
mailla oleville eritellään alkuperäisen maturiteetin perusteella enintään
yhden vuoden ja yli yhden vuoden pituisiin talletuksiin ja lainoihin.
vi) Rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksien haltijoiden
sijaintipaikka
13a. Tiedonantajat antavat kuukausittain vähintään tiedot rahaliittoon osallis-
tuvien jäsenvaltioiden rahalaitosten liikkeeseen laskemien
rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksien haltijoiden sijaintipaikasta
erittelyn kotimaa / muu rahaliittoon osallistuva jäsenvaltio / muu
maailma mukaisesti. Tämän perusteella kansalliset keskuspankit voivat
toimittaa EKP:lle tiedot tämän instrumentin haltijoiden sijaintipaikasta,
ja raha-aggregaattien laskemisessa voidaan jättää pois sellaisten halti-
joiden rahasto-osuudet, jotka sijaitsevat rahaliittoon osallistuvien
jäsenvaltioiden ulkopuolella.
13b. Kansalliset keskuspankit voivat 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti edellyttää
tietoja lisäerittelyistä, joita tämä asetus ei koske, mukaan lukien vasta-
puolen sektorin, valuutan tai maturiteetin mukaiset erittelyt.
13c. Rahasto-osuudet liikkeeseen laskeneet rahamarkkinarahastot tai niiden
lailliset edustajat taikka liitteessä I olevan 1 osan I kohdan 6 alakohdassa
tarkoitetut yhteisöt toimittavat rekisteröidyistä rahasto-osuuksista näiden
rahasto-osuuksien haltijoiden sijaintipaikan mukaan eritellyt tiedot
kuukausitaseessaan.
13d. Tiedonantajat toimittavat haltijaosuuksista haltijoiden sijaintipaikan
mukaan eritellyt tiedot kansallisen keskuspankin päättämällä tavalla siten
kuin siitä EKP:n kanssa on sovittu. Tämä vaatimus rajoittuu yhteen seur-
aavista vaihtoehdoista tai vaihtoehtojen yhdistelmään, joka on valittava
kyseisten markkinoiden rakenteen ja kyseessä olevissa jäsenvaltioissa
sovellettavien oikeudellisten menettelytapojen perusteella. Kansallinen
keskuspankki ja EKP valvovat tietojen antamista sovituin aikavälein.
a) Rahasto-osuudet liikkeeseen laskeneet rahamarkkinarahastot
Rahasto-osuudet liikkeeseen laskeneet rahamarkkinarahastot tai niiden
lailliset edustajat taikka liitteessä I olevan 1 osan I kohdan 6 alakohdassa
tarkoitetut yhteisöt toimittavat niiden rahasto-osuuksien haltijoiden
sijaintipaikan mukaan eritellyt tiedot. Mikäli rahasto-osuudet liikkeeseen
laskenut rahamarkkinarahasto ei voi suoraan yksilöidä haltijan sijainti-
paikkaa, se antaa asiaankuuluvat tiedot saatavilla olevien tietojen
perusteella. Rahasto-osuuksien välittäjä tai jokin muu rahasto-osuuksien
liikkeeseenlaskussa, takaisinostossa tai siirrossa mukana oleva yhteisö
voi antaa tällaiset tiedot.
b) Rahalaitokset tai muut rahoituksen välittäjät rahamarkkinarahastojen
rahasto-osuuksien säilyttäjinä
Rahalaitokset tai muut rahoituksen välittäjät, jotka toimivat rahamarkki-
narahastojen rahasto-osuuksien säilyttäjinä, toimittavat tiedonantajina
haltijoiden sijaintipaikan mukaan eritellyt tiedot sellaisista rahasto-osuuk-sista, jotka ovat kotimaisten rahamarkkinarahastojen liikkeeseen laskemia
ja joita säilytetään haltijan lukuun tai sellaisen toisen välittäjän lukuun,
joka myös toimii säilyttäjänä. Tätä vaihtoehtoa voidaan soveltaa seuraa-
vien edellytysten täyttyessä: Säilyttäjän on erotettava haltijoiden lukuun
säilytettävät rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet muiden säilyttäjien
lukuun säilytettävistä rahasto-osuuksista. Lisäksi suurimman osan raha-
markkinarahastojen rahasto-osuuksista on oltava sellaisten kotimaisten
laitosten säilytyksessä, jotka on luokiteltu rahoituksen välittäjiksi (raha-
laitokset tai muut rahoituksen välittäjät).2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 13
▼M2
▼M2
c) Rahalaitokset ja muut rahoituksen välittäjät, jotka antavat tietoja koti-
maassa ja ulkomailla olevien välisistä taloustoimista, jotka koskevat
kotimaisten rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksia
Rahalaitokset ja muut rahoituksen välittäjät, jotka toimivat tiedonantajina
kotimaassa ja ulkomailla olevien välisistä sellaisista taloustoimista, jotka
koskevat kotimaisten rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksia, toimit-
tavat haltijoiden sijaintipaikan mukaan eritellyt tiedot sellaisista rahasto-
osuuksista, jotka ovat kotimaisten rahamarkkinarahastojen liikkeeseen
laskemia ja joilla ne käyvät kauppaa haltijan lukuun tai sellaisen toisen
välittäjän lukuun, joka on myös mukana taloustoimessa. Tätä vaihtoehtoa
voidaan soveltaa seuraavien edellytysten täyttyessä: Ensinnäkin tietojen
on oltava kattavia, eli niiden on käsitettävä kaikki tiedonantajien tekemät
taloustoimet. Toiseksi ostoista ja myynneistä rahaliittoon osallistuvien
jäsenvaltioiden ulkopuolelta olevien kanssa toimitetaan täsmälliset tiedot.
Kolmanneksi erot ilman palkkioita lasketun liikkeeseenlaskuarvon ja
lunastusarvon välillä ovat mahdollisimman pienet. Neljänneksi koti-
maisten rahamarkkinarahastojen liikkeeseen laskemista rahasto-
osuuksista vain vähäinen määrä on rahaliittoon osallistuvien jäsenval-
tioiden ulkopuolella olevien hallussa. Mikäli tiedonantaja ei voi suoraan
yksilöidä haltijan kotipaikkaa, se antaa asiaankuuluvat tiedot saatavilla
olevien tietojen perusteella.
13e. Mikäli rekisteröityjä osuuksia tai haltijaosuuksia lasketaan liikkeelle
ensimmäistä kertaa taikka mikäli markkinakehitys edellyttää siirtymistä
vaihtoehdosta toiseen tai vaihtoehtojen yhdistelmästä toiseen, kansalliset
keskuspankit voivat myöntää yhdeksi vuodeksi poikkeuksia 13 c ja 13 d
kohdan mukaisista vaatimuksista.
Toimitusajat
14. Kunkin rahaliittoon osallistuvan jäsenvaltion rahalaitosten yhteenlaskettu
kuukausitase toimitetaan EKP:lle viimeistään 15. pankkipäivänä (työajan
loppuun mennessä) sen kuukauden päättymisestä, jota toimitettavat tiedot
koskevat. Kansalliset keskuspankit päättävät, milloin tiedonantajien on
toimitettava niille tiedot, jotta tässä määräajassa pysytään, ottaen
huomioon myös EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän edellyttämät
toimitusajat.
IV.Neljännesvuosittain toimitettavat tasetiedot (kantatiedot)
Tavoite
1. Eräitä tilastotietoja tarvitaan rahatalouden kehityksen tarkempaan analy-
soimiseen tai muihin tilastointitarkoituksiin, kuten rahoitustilinpitoon ja
maksutaseeseen. Tavoitteena on saada yksityiskohtaisempaa tietoa
tietyistä tase-eristä näitä tarkoituksia varten.
Vaatimukset
2. Neljännesvuosittaisia erittelyjä tehdään vain tärkeimmistä yhteenlasketun
taseen eristä. Lisäksi EKP voi hyväksyä joustavamman aggregoinnin
sellaisissa tapauksissa, joissa karkean aggregoinnin perusteella voidaan
päätellä, etteivät kyseiset tiedot todennäköisesti ole merkittäviä.
a) Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden muille kuin
rahalaitoksille myönnettyjen luottojen erittely alasektor-
eittain ja maturiteeteittain
3. Jotta voitaisiin seurata rahalaitosten kokonaisluotonantoa (myönnetyt
lainat ja hallussa olevat arvopaperit) rahaa hallussaan pitävälle sektorille
pohjautuen täydelliseen sektori- ja maturiteettirakenteeseen, rahalaitosten
on neljännesvuosittain annettavissa tiedoissaan eriteltävä muille julkisyh-
teisöille kuin valtionhallinnolle myöntämänsä lainat alkuperäisen
maturiteetin mukaan enintään yhden vuoden, yli yhden vuoden mutta
enintään viiden vuoden ja yli viiden vuoden maturiteettiluokkiin sekähallussaan olevat muiden julkisyhteisöjen kuin valtionhallinnon liikkee-
seen laskemat arvopaperit enintään yhden vuoden ja yli yhden vuoden
alkuperäisen maturiteetin perusteella määriteltyihin maturiteettiluokkiin,
kaikki lisäksi ristiinluokiteltuina alasektorin mukaisesti (osavaltionhal-
linto (S.1312), paikallishallinto (S.1313) ja sosiaaliturvarahastot
(S.1314)). Ristiinluokiteltu erittely alasektoreittain rahalaitosten hallussa
olevista muiden kuin rahalaitosten ja julkisyhteisöjen liikkeeseen laske-
mista muista arvopapereista kuin osakkeista on myös tehtävä
maturiteetin mukaan jaoteltuina enintään yhden vuoden ja yli yhden
vuoden maturiteetteihin. Rahalaitosten hallussa olevien osakkeiden ja
muiden osuuksien mukaista erittelyä edellytetään seuraavien alasektor-2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 14
▼B
▼B
eiden osalta: muut rahoituksen välittäjät + rahoituksen ja vakuutuksen
välitystä avustavat laitokset (S.123 + S.124), vakuutuslaitokset ja eläker-
ahastot (s.125), yritykset (S.11).
4. Myös rahalaitosten valtionhallinnolle (S.1311) myöntämien lainojen
kokonaismäärä ja rahalaitosten hallussa olevien valtionhallinnon liikkee-
seen laskemien muiden arvopapereiden kuin osakkeiden kokonaismäärä
on ilmoitettava.
b) Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden muiden julki-
syhteisöjen kuin valtionhallinnon rahalaitoksissa olevien
talletusten erittely alasektoreittain
5. Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden muiden julkisyhteisöjen kuin
valtionhallinnon talletukset jaotellaan osavaltionhallinnon (S.1312),
paikallishallinnon (S.1313) ja sosiaaliturvarahastojen (S.1314) talletuk-
siin.
c) Erittely maittain
6. Vastapuolet erotellaan jäsenvaltioittain rahatalouden kehityksen analysoi-
miseksi siirtymäkauden tarpeita varten ja tietojen laadun tarkistamiseksi.
Jotta raha-aggregaatteihin sisältyvistä hallussa olevista velkapapereista
voitaisiin saada parempaa tietoa liikkeeseen laskeneen maan mukaan,
erittely tehdään maturiteetin perusteella enintään yhden vuoden, yli
yhden vuoden mutta enintään kahden vuoden ja yli kahden vuoden pitui-
siin.
d) Erittely valuutoittain
7. Tärkeimmät tase-erät eritellään niiden jäsenvaltioiden valuuttojen
mukaan, jotka eivät osallistu rahaliittoon, sekä tärkeimpien kansainvä-
listen valuuttojen mukaan (Yhdysvaltain dollari, jeni ja Sveitsin frangi).
Erittelyä tarvitaan, jotta voitaisiin laskea valuuttakurssimuutoksilla
korjattuja raha-aggregaattien ja niiden vastaerien virtatietoja silloin, kun
aggregaatit määritelmän mukaan sisältävät kaikki valuutat. Maksutasetta
ja rahoitustilinpitoa varten ulkomailla olevien tekemien talletusten ja
ulkomailla oleville myönnettyjen lainojen erittely valuutoittain esitetään
jaoteltuina maturiteetin mukaan enintään yhden vuoden ja yli yhden
vuoden pituisiin.
e) Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden ulkopuolella
olevien vastapuolien saamisten ja velkojen erittely
sektoreittain (muut jäsenvaltiot ja ulkomaat)
8. Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella oleviin
vastapuoliin kohdistuvat rahalaitosten saamiset ja velat tulee jaotella sen
mukaan, kohdistuvatko ne pankkeihin (tai rahaliittoon osallistumattomien
jäsenvaltioiden rahalaitoksiin) vai muihin kuin pankkeihin. Muihin kuin
pankkeihin kohdistuvat erät tulee lisäksi eritellä sen mukaan, kohdistu-
vatko ne julkisyhteisöihin vai muihin sektoreihin. SNA 93:n mukaista
sektoriluokitusta käytetään tapauksissa, joissa EKT 95 ei ole voimassa.
Toimitusajat
9. Kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle neljännesvuosittaiset tilasto-
tiedot viimeistään 28. pankkipäivänä sen kuukauden päättymisestä, jota
toimitettavat tiedot koskevat (työajan loppuun mennessä). Kansalliset
keskuspankit päättävät, milloin tiedonantajien on toimitettava niille
tiedot, jotta tässä määräajassa pysytään.
V.Virtatietojen laskeminen
Tavoite
1. Konsolidoidusta taseesta, joka sisältää saamisten ja velkojen kantatietoja,
sekä muista tilastotiedoista, jotka kattavat luokituksen muutokset, valuut-
takurssimuutokset, arvostusmuutokset ja muut vastaavat, kuten lainojen
luottotappioiden kirjaukset, on saatava lasketuksi transaktioiden arvo
riittävän oikea-aikaisesti, jotta raha-aggregaattien ja vastaerien virtati-
lastot voidaan muodostaa.
Vaatimukset
2. Transaktiot yksilöidään siten, että lasketaan kuukauden lopun raportointi-
päivien kantatietojen erotus ja poistetaan siitä muista kuin transaktioista
aiheutuvat muutokset. Tätä varten EKP tarvitsee tilastotietoja näistä2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 15
▼B
moniin rahalaitostaseen eriin liittyvistä muutoksista. Tiedot koskevat
muutoksia, jotka kattavat erät ”luokituksen muutokset ja muut vastaavat
järjestelyt”, valuuttakurssimuutokset sekä ”arvostusmuutokset ja lainojen
luottotappiot/arvonalennukset”. Lisäksi EKP tarvitsee lisäselvityksiä
muutoksista, jotka sisältyvät erään ”luokituksen muutokset ja muut
vastaavat järjestelyt”.
3. Tiedonantajien joukolle tällä asetuksella asetetut tilastointivaatimukset
koskevat yksinomaan ”arvostusmuutoksia”, jotka kattavat sekä lainojen
luottotappiot/arvonalennukset että arvostusmuutokset hallussa olevien
arvopapereiden osalta viitejakson aikana.
4. Tiedonantajia koskevat raportointivaatimukset on esitetty tämän liitteen 2
osassa taulukossa 1A yksilöityinä ns. ”vähimmäisvaatimuksina”. Näitä
vähimmäisvaatimuksia on pidettävä minimiedellytyksinä, joiden perus-
teella muutosten laskeminen ja estimointi olisi mahdollista EKP:n
edellyttämän tietojoukon osalta. Kansallisilla keskuspankeilla on oikeus
kerätä muitakin kuin vähimmäisvaatimuksiin kuuluvia tietoja. Nämä
lisätiedot voivat liittyä taulukossa 1A merkittyihin muihin kuin vähim-
mäisvaatimuksiin liittyviin erittelyihin.
5. Tiedonantajille osoitettu vaatimus ei koske valuuttakurssimuutoksia ja
luokituksen muutoksia. EKP laskee kuukausittaiset valuuttakurssimuu-
tokset tiedonantajien toimittamien valuuttakohtaisten kantatietojen
perusteella. Nämä tiedot toimitetaan neljännesvuosittain tämän liitteen
osassa 2 olevan taulukon 4 mukaisesti. Edellä 1 kohdassa mainitut luoki-
tuksen muutokset jätetään myös ilmoittamatta, koska kansalliset
keskuspankit keräävät nämä tiedot itse käyttämällä eri tietolähteitä, jotka
jo ovat kansallisten keskuspankkien käytettävissä.
Lainojen luottotappiot/arvonalennukset
6. Lainojen luottotappioita/arvonalennuksia koskevat muutokset ilmoitetaan,
jotta virtatilastoista kyettäisiin poistamaan niiden muutosten vaikutukset
taseeseen kirjattuun lainojen arvoon, jotka johtuvat lainojen luotto-
tappio-/arvonalennuskirjauksista. Muutoksista tulisi ilmetä myös
lainoihin kohdistetut varaukset, jos kansallinen keskuspankki päättää,
että kantatiedot tulisi ilmoittaa nettomääräisinä ilman varauksia. Luotto-
tappiot/arvonalennukset, jotka kirjataan myytäessä tai siirrettäessä lainoja
kolmannelle osapuolelle, ilmoitetaan niin ikään, mikäli ne ovat yksilöitä-
vissä.
i) Instrumentti- ja maturiteettiluokat
7. Luottotappiot/arvonalennukset liittyvät saamiserään ”lainat”. Maturiteet-
tierittely ei kuulu vähimmäisvaatimuksiin. Kansallisilla keskuspankeilla
on kuitenkin oikeus edellyttää tiedonantajien toimittavan lisätietoja
kuukausittaisten kantatietojen osalta esitetyn maturiteettierittelyn mukai-
sesti.
ii) Valuutat
8. Lainojen ”arvostusmuutosten” valuuttakohtaista (euro / muu kuin euro)
erittelyä ei ole sisällytetty vähimmäisvaatimuksiin; kansallisilla keskus-
pankeilla on kuitenkin oikeus edellyttää valuuttakohtaista erittelyä.
iii) Vastapuolet
9. Vähimmäisvaatimuksiin sisältyy vastapuolten maantieteellisen sijainnin
mukainen erittely luottotappioiden/arvonalennusten määrästä ja varaus-
muutoksista silloin kun lainat ilmoitetaan nettomääräisinä ilman
varauksia. Lisäksi rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa olevat vasta-
puolet luokitellaan sektorin mukaan, jolloin rahalaitoksia ja ”muita
sektoreita” koskevat tiedot eritellään ja viimeksi mainittu sektori jaetaan
vielä alasektoreihin eli muut rahoituksen välittäjät + rahoituksen ja
vakuutuksen välitystä avustavat laitokset (S.123 + S.124), vakuutuslai-
tokset ja eläkerahastot (S.125), yritykset (S.11) ja kotitaloudet ja
kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S.14 +
S.15). Kotitaloussektorin osalta eritellään lisäksi tiedot vielä lainan
käyttötarkoituksen mukaan eli kulutusluottoihin, asuntolainoihin ja
muihin (jäännösluokka). Ulkomailla olevien osalta ilmoitetaan koko-
naismäärät ilman lisäerittelyjä.
iv) Toimitusajat
10. Yhteenlasketut ”arvostusmuutokset”, jotka koskevat kunkin rahaliittoon
osallistuvan jäsenvaltion tiedonantajien myöntämien lainojen luottotap-
pioita/arvonalennuksia, toimitetaan EKP:lle viimeistään 15.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 16
▼B
pankkipäivänä sen kuukauden päättymisestä, jota toimitettavat tiedot
koskevat. Kansalliset keskuspankit päättävät, milloin niiden on saatava
tiedot tiedonantajilta tämän määräajan täyttämiseksi.
Arvopapereiden arvostusmuutokset
11. Arvopapereiden arvostusmuutoksilla tarkoitetaan sellaisia muutoksia
arvopapereiden arvostuksessa, jotka johtuvat siitä, että hinta, johon arvo-
papereita kirjataan tai jolla niillä käydään kauppaa, muuttuu. Muutoksiin
sisältyvät ne muutokset, joita tapahtuu kauden lopun taseen kantatietojen
mukaisessa arvossa hallussapitovoittojen/-tappioiden vuoksi. Niihin
saattaa myös sisältyä sellaisia arvostusmuutoksia, jotka johtuvat arvopa-
pereilla toteutetuista transaktioista eli toteutuneista voitoista/tappioista.
i) Instrumentti- ja maturiteettiluokata) Velat
12. Kun otetaan huomioon kantatietojen laskemisessa yleisesti sovelletut
kirjanpitosäännöt, katsotaan, että ”muut arvostusmuutokset” liittyvät
vain niihin vastaavaa-puolen instrumenttiluokkiin, joihin tällaiset
muutokset voivat vaikuttaa. Tästä syystä taseen vastattavaa-puolen osalta
ei aseteta tietojen antamista koskevia vähimmäisraportointivaatimuksia.
b) Saamiset
13. Rahalaitoksilta kerätään arvostusmuutoksia koskevia tietoja eristä ”muut
arvopaperit kuin osakkeet” ja ”osakkeet ja osuudet”. Vähimmäisvaati-
mukset liittyvät ”muihin arvopapereihin kuin osakkeisiin”, joiden
alkuperäinen maturiteetti on yli 2 vuotta. Kansalliset keskuspankit voivat
kuitenkin ulottaa kyseisen vaatimuksen koskemaan muitakin kuin vähim-
mäisvaatimuksia ja vaatia samojen valuutta- ja maturiteettierittelyjen
ilmoittamista kuin kuukausittaisten kantatietojen osalta. Erän ’osakkeet
ja osuudet’ osalta vähimmäisvaatimuksilla tarkoitetaan kokonaismääriä
sektoreittain, ja ne vastaavat kantatietoja koskevia vaatimuksia.
ii) Valuutat
14. Arvostusmuutosten erittelyä valuutoittain ei edellytetä vähimmäisvaati-
muksissa. Kansalliset keskuspankit voivat ulottaa kyseisen vaatimuksen
koskemaan muitakin kuin vähimmäisvaatimuksia valuuttaerittelyn (euro
/ muu kuin euro) osalta.
iii) Vastapuolet
15. Erän ’muut arvopaperit kuin osakkeet’ arvostusmuutosten osalta vähim-
mäisvaatimuksilla tarkoitetaan kotimaassa ja muissa rahaliittoon
osallistuvissa jäsenvaltioissa olevien erittelyä sektoreittain eli jaottelua
rahalaitoksiin, julkisyhteisöihin ja muihin sektoreihin. Ulkomailla olevien
osalta ilmoitetaan muutosten kokonaismäärät. Kansalliset keskuspankit
voivat ulottaa kyseisen vaatimuksen koskemaan samaa erittelyä kuin
kuukausittaisten kantatietojen osalta.
16. Erän ’osakkeet ja osuudet’ arvostusmuutosten osalta vähimmäisvaati-
muksilla tarkoitetaan kotimaassa ja muissa rahaliittoon osallistuvissa
jäsenvaltioissa olevien erittelyä sektoreittain eli jaottelua rahalaitoksiin
ja muihin sektoreihin, ja ulkomailla olevien osalta ilmoitetaan muutosten
kokonaismäärät. Tässä tapauksessa vähimmäisvaatimukset ovat samat
kuin kansallisen keskuspankin EKP:lle ilmoittamat kantatiedot.
iv) Toimitusajat
17. Yhteenlasketut ”arvostusmuutokset”, jotka koskevat kunkin rahaliittoon
osallistuvan jäsenvaltion tiedonantajien arvopapereiden arvostusmuu-
toksia, toimitetaan EKP:lle viimeistään 15. pankkipäivänä sen
kuukauden päättymisestä, jota toimitettavat tiedot koskevat. Kansalliset
keskuspankit päättävät, milloin niiden on saatava tiedot tiedonantajilta
tämän määräajan täyttämiseksi.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 17
▼C1
OSA 2
Vaadittavat erittelyt
Taulukko A
Rahalaitossektorin yhteenlaskettuun taseeseen sovellettavat erittelyt
Instrumentti- ja maturiteettiluokat, vastapuolet ja valuutat
(Kuukausittaisten tietojen erät on lihavoitu ja merkitty tähdellä)
INSTRUMENTTI- JA MATURITEETTILUOKAT
Saamiset Velat
1.Kassa*
2.Lainat*
enintään 1 vuoden (1)*
yli 1 vuoden mutta enintään 5
vuotta (1)*
yli 5 vuoden (1)*
3.Muut arvopaperit kuin osakkeet*
enintään 1 vuoden (2)*
yli 1 vuoden mutta enintään 2
vuotta (2)*
yli 2 vuoden (2)*
4.Rahamarkkinarahastojen rahasto-
osuudet*
5.Osakkeet ja osuudet*
6.Kiinteä omaisuus*
7.Muut saamiset*8.Liikkeessä oleva raha
9.Talletukset*
enintään 1 vuoden (3)*
yli 1 vuoden (3)*
9.1. Yön yli -talletukset (4)*
9.2. Määräaikaiset talletukset*
enintään 1 vuoden*
yli 1 vuoden mutta enintään 2 vuotta*yli 2 vuoden (
5)*
9.3. Irtisanomisehtoiset talletukset*
enintään 3 kuukauden (6)*
yli 3 kuukauden*
joista: yli 2 vuoden (9)*
9.4. Takaisinostosopimukset*
10.Rahamarkkinarahastojen rahasto-
osuudet*
11.Liikkeeseen lasketut velkapaperit*
enintään 1 vuoden*
yli 1 vuoden mutta enintään 2 vuotta*
yli 2 vuoden *
12.Oma pääoma ja varaukset*
13.Muut velat*2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 18
▼C1
VASTAPUOLET
Saamiset Velat
A.Kotimaassa olevat*
Rahalaitokset*Muut kuin rahalaitokset*
Julkisyhteisöt*
valtionhallinto
osavaltionhallintopaikallishallinto
sosiaaliturvarahastot
Muut sektorit (
10)*
muut rahoituksen välittäjät
ym. (S.123 + S.124) (7),(10)*
vakuutuslaitokset ja eläkera-
hastot (S.125) (10)*
yritykset (S.11) (10)*
kotitaloudet ym.(S. 14 +
S.15) (8),(10)*
B.Muissa rahaliittoon osallistuvissa jäsenval-
tioissa olevat*
Rahalaitokset*
Muut kuin rahalaitokset*
Julkisyhteisöt*
valtionhallinto
osavaltionhallinto
paikallishallintososiaaliturvarahastot
Muut sektorit (
10)*
muut rahoituksen välittäjät
ym. (S.123 + S.124) (7),(10)*
vakuutuslaitokset ja eläkera-
hastot (S.125) (10)*
yritykset (S.11) (10)*
kotitaloudet ym.(S. 14 +
S.15) (8),(10)*
C.Ulkomailla olevat*
Pankit
Muut kuin pankit
Julkisyhteisöt
Muut sektorit
D.KohdistamattomatA.Kotimaassa olevat*
Rahalaitokset*
joista: luottolaitokset*
Muut kuin rahalaitokset*
Julkisyhteisöt*
valtionhallinto*osavaltionhallinto
paikallishallinto
sosiaaliturvarahastot
Muut sektorit (
10)*
muut rahoituksen välittäjät ym.
(S.123 + S.124) (7),(10)*
vakuutuslaitokset ja eläkerahastot
(S.125) (10)*
yritykset (S.11) (10)*
kotitaloudet ym.(S. 14 +
S.15) (8),(10)*
B.Muissa rahaliittoon osallistuvissa jäsenval-
tioissa olevat*
Rahalaitokset*
joista: luottolaitokset*
Muut kuin rahalaitokset *
Julkisyhteisöt*
valtionhallinto*osavaltionhallintopaikallishallinto
sosiaaliturvarahastot
Muut sektorit (
10)*
muut rahoituksen välittäjät
ym. (S.123 + S.124) (7),(10)*
vakuutuslaitokset ja eläkera-
hastot (S.125) (10)*
yritykset (S.11) (10)*
kotitaloudet ym.(S. 14 +
S.15) (8),(10)*
C.Ulkomailla olevat*
Pankit
Muut kuin pankit
JulkisyhteisötMuut sektorit
D.Kohdistamattomat2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 19
▼C1
Valuutat
e euro
x ulkomaiset valuutat Muut valuutat (muiden jäsenvaltioiden valuutat, USD, JPY,
CHF, muut valuutat)
Viitteet
(1) Kuukausittaiset maturiteettierittelyt koskevat vain lainoja muille sektoreille kuin rahaliittoon osallistuvien
jäsenvaltioiden rahalaitoksille ja julkisyhteisöille ja kuukausittainen maturiteettierittely enintään 1 vuoden jayli 1 vuoden pituisiin koskee vain lainoja, jotka on annettu ulkomailla oleville. Neljännesvuosittaiset maturi-teettierittelyt koskevat lainoja muille julkisyhteisöille kuin valtionhallinnolle.
(
2) Kuukausittainen maturiteettierittely koskee vain rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden rahalaitosten liikkee-
seen laskemia arvopapereita.
Neljännesvuosittain vaaditaan tiedot rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa olevien muiden kuin rahalaitosten
liikkeeseen laskemista arvopapereista jaoteltuina maturiteetiltaan ”enintään vuoden” ja ”yli vuoden” pituisiin
papereihin.
(3) Vain ulkomailla olevien osalta.
(4) Sisältää rahalaitosten nimissä liikkeeseen lasketuissa ladattavissa rahakorteissa olevat rahamäärät ja muut velat,
jotka johtuvat sähköisen rahan liikkeeseen laskemisesta.
(5) Mukaan lukien hallinnollisesti säänneltävät talletukset.
(6) Mukaan lukien ei-siirtokelpoiset avistatalletukset.
(7) Muut rahoituksen välittäjät (S.123) + rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset (S.124).
(8) Kotitaloudet (S.14) + kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S.15).
(9) Erän ”irtisanomisehtoiset talletukset, joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta” ilmoittaminen on toistaiseksi
vapaaehtoista.
(10) Kuukausittaista erittelyä alasektoreittain vaaditaan lainojen ja talletusten osalta.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 20
▼C1
►(1)M2
►(2)C22001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 21
▼C1
2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 22
▼C1
►(1)M22001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 23
▼C1
2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 24
▼C1
2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 25
▼C1
2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 26
▼C1
2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 27
▼C1
2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 28
▼C1
2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 29
▼B
OSA 3
EKP:lle toimitettavaan konsolidoituun taseeseen liittyviä määritelmiä -
saamisten ja velkojen instrumenttiluokat
Yleiset määritelmät
Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden rahalaitossektorin konsolidoidun taseen
laatimiseksi tarvittava tiedonantajien joukko koostuu rahalaitoksista, jotka on
lueteltu tilastoinnissa käytettävässä rahalaitosten luettelossa ja jotka ovat raha-
liittoon osallistuvien jäsenvaltioiden alueella (1). Niitä ovat
— alueella rekisteröidyt ja siellä sijaitsevat laitokset mukaan lukien alueen
ulkopuolella sijaitsevien emoyhtiöiden tytäryhtiöt, ja
— sellaisten laitosten sivukonttorit, joiden päätoimipaikka on alueen ulkopuo-
lella.
Tytäryhtiöt ovat erillisiä yhtiöitä, joissa toisella yhteisöllä on osake-enemmistö
tai täysi omistus, kun taas sivukonttorit eivät ole erillisiä yhtiöitä (ts. niillä ei
ole itsenäistä oikeudellista asemaa) ja emoyhtiö omistaa ne kokonaan.
Tilastointia varten rahalaitokset konsolidoivat kaikkien samalla kansallisella
alueella sijaitsevien toimipaikkojensa (päätoimipaikka ja/tai sivukonttorit) liike-
tapahtumat. Tilastoinnissa ei sallita kansalliset rajat ylittävää konsolidointia.
Mikäli emoyhtiö ja sen tytäryhtiöt ovat samalla kansallisella alueella olevia
rahalaitoksia, emoyhtiö saa ilmoittamissaan tilastotiedoissa konsolidoida myös
näiden tytäryhtiöidensä liiketapahtumat, mutta luottolaitosten ja muiden rahalai-
tosten liiketapahtumat tulee kuitenkin eriyttää toisistaan EKPJ:n
vähimmäisvarantojärjestelmän soveltamista varten.
Mikäli laitoksella on sivukonttoreita muissa rahaliittoon osallistuvissa jäsenval-
tioissa, tietyssä rahaliittoon osallistuvassa jäsenvaltiossa sijaitseva pääkonttori
pitää positioita, joiden vastapuolina ovat nämä sivukonttorit, sellaisina posi-
tioina, joiden vastapuolet ovat muissa rahaliittoon kuuluvissa jäsenvaltioissa
olevia. Vastaavasti tietyssä rahaliittoon osallistuvassa jäsenvaltiossa sijaitseva
sivukonttori pitää positioita, joiden vastapuolina on muissa rahaliittoon osallistu-
vissa jäsenvaltioissa sijaitseva pääkonttori / saman laitoksen muut sivukonttorit,
sellaisina positioina, joiden vastapuolet ovat muissa rahaliittoon kuuluvissa
jäsenvaltioissa olevia.
Mikäli laitoksella on sivukonttoreita rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden
ulkopuolella, tietyssä rahaliittoon osallistuvassa jäsenvaltiossa sijaitseva
pääkonttori pitää positioita, joiden vastapuolina ovat nämä sivukonttorit, sellai-
sina positioina, joiden vastapuolet ovat ulkomailla olevia. Vastaavasti tietyssä
rahaliittoon osallistuvassa jäsenvaltiossa sijaitseva sivukonttori pitää positioita,
joiden vastapuolina on rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden ulkopuolella
sijaitseva pääkonttori / saman laitoksen muut sivukonttorit, sellaisina positioina,
joiden vastapuolet ovat ulkomailla olevia.
Tilastointia varten offshore-rahoituskeskuksissa sijaitsevien laitosten kotipai-
kaksi katsotaan niiden sijaintipaikka.
Alkuperäinen maturiteetti tarkoittaa rahoitusinstrumentin kiinteää määräaikaa,
jota ennen sitä ei voi lunastaa takaisin (esimerkiksi velkapaperit) tai jota aikai-
semmasta lunastuksesta seuraa jonkinlainen sakko (esimerkiksi tietyntyyppiset
talletukset). Irtisanomisaika alkaa siitä hetkestä, kun instrumentin haltija
ilmoittaa aikomuksestaan lunastaa instrumentin, ja päättyy sinä päivänä, kun
haltija voi muuttaa instrumentin rahaksi ilman seuraamuksia. Rahoitusinstru-
mentit luokitellaan irtisanomisajan mukaan vain silloin, kun niillä ei ole
sovittua määräaikaa.
Sektorien määritelmät
Sektoriluokitus perustuu EKT 95:een. Lisätietoja siitä, miten sektoriluokitusta
sovelletaan vastapuoliin, jotka ovat kotimaan alueen ulkopuolella olevia muita
kuin rahalaitoksia, on EKP:n julkaisussa ”Money and Banking Statistics Sector
Manual”.
Jäsenvaltioiden ulkopuolella sijaitsevista pankeista käytetään mielummin nimi-
tystä ”pankit” kuin rahalaitokset. Samalla tavoin termiä ”muut kuin
rahalaitokset” käytetään vain jäsenvaltioiden osalta; muiden maiden ollessa
kyseessä on syytä käyttää termiä ”muut kuin pankit”. Luokka ”muut kuin raha-
laitokset” käsittää seuraavat sektorit ja alasektorit:
—Julkisyhteisöt . Kotimaiset yksiköt, jotka harjoittavat sellaisia toimintoja,
joiden tarkoituksena on pääasiallisesti markkinattomien, yksilölliseen tai2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 30
(1) Tämän liitteen 2 osan taulukoissa EKP luokitellaan siinä maassaa olevaksi rahalaitok-
seksi missä se sijaitsee.
▼B
kollektiiviseen kulutukseen tarkoitettujen tavaroiden ja palveluiden tuotta-
minen ja/tai kansantulon ja -varallisuuden uudelleen jakaminen (EKT 95,
kohdat 2.68—2.70).
—Valtionhallinto . Valtion ministeriöt ja keskusvirastot, joiden toimivalta
ulottuu koko talousalueelle, lukuun ottamatta sosiaaliturvarahastojen
hallintoa (EKT 95, kohta 2.71).
—Osavaltionhallinto . Erilliset institutionaaliset yksiköt, jotka hoitavat joitakin
julkisen hallinnon tehtäviä valtionhallintoa alemmalla, mutta paikallishal-
lintoa ylemmällä tasolla, ei kuitenkaan sosiaaliturvarahastojen hallintoa
(EKT 95, kohta 2.72).
—Paikallishallinto . Julkisen hallinnon elimet, joiden toimivalta ulottuu
ainoastaan talousalueen paikalliseen osaan, lukuun ottamatta sosiaaliturvara-
hastojen paikallisia laitoksia (EKT 95, kohta 2.73).
—Sosiaaliturvarahastot . Valtionhallinnon, osavaltionhallinnon ja paikallishal-
linnon institutionaaliset yksiköt, joiden pääasiallinen toiminta on tuottaa
sosiaalisia etuisuuksia (EKT 95, kohta 2.74).
Muut sektorit eli muut kuin rahalaitokset, jotka eivät kuulu julkisyhteisöihin.
Näitä ovat
—Muut rahoituksen välittäjät + rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat
laitokset . Ei-monetaariset rahoitusyritykset ja yritysmäiset yhteisöt (lukuun
ottamatta vakuutuslaitoksia ja eläkerahastoja), jotka pääasiallisesti välittävät
rahoitusta ottamalla velkaa muuten kuin valuuttana, talletuksina ja/tai talle-
tusten läheisinä vastineina muilta institutionaalisilta yksiköiltä kuin
rahalaitoksilta (EKT 95, kohdat 2.53—2.56). Näihin kuuluvat myös rahoi-
tuksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset, joita ovat kaikki
rahoitusyritykset tai yritysmäiset yhteisöt, jotka toimivat pääasiallisesti
apuna rahoituksen välityksessä (EKT 95, kohdat 2.57—2.59).
—Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot . Ei-monetaariset rahoitusyritykset ja
yritysmäiset yhteisöt, jotka pääasiallisesti ovat riskien hallintaan liittyvän
rahoituksen välittäjiä (EKT 95, kohdat 2.60—2.67).
—Yritykset . Yritykset ja yritysmäiset yksiköt, jotka eivät välitä rahoitusta vaan
ovat pääasiallisesti tavaroiden ja muiden kuin rahoituspalvelujen markkina-
tuottajia (EKT 95, kohdat 2.21—2.31).
—Kotitaloudet . Henkilöt tai henkilöryhmät kuluttajina, yksinomaan omaa
loppukäyttöä varten tarkoitettujen tavaroiden ja muiden kuin rahoituspalve-
lujen tuottajina sekä markkinatavaroiden ja rahoitus- ja muiden palvelujen
tuottajina, jos nämä toiminnot eivät ole yritysmäisten yhteisöjen toimintaa.
Kotitaloussektoriin luetaan myös kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittele-mattomat yhteisöt, jotka pääasiallisesti tuottavat markkinattomia tavaroita ja
palveluita tietyille kotitalousryhmille (EKT 95, kohdat 2.75—2.88).
Instrumenttiluokkien määritelmät
Konsolidoituun taseeseen sisältyvien
saamis- ja velkaluokkien määritelmissä
otetaan huomioon erilaisten rahoitusjärjestelmien ominaispiirteet. Erittelemällä
instrumentit maturiteetin mukaan niiden määrittelyä voidaan yhdenmukaistaa
silloin, kun eri rahoitusmarkkinoilla käytettävät instrumentit eivät ole täysin
vertailukelpoisia keskenään.
Seuraavissa taulukoissa on eri instrumenttiluokkien yksityiskohtaiset standar-
doidut kuvaukset. Kansalliset keskuspankit mukauttavat määritelmät
kansallisella tasolla soveltuviksi instrumenttiluokiksi tämän asetuksen mukai-
sesti (1).2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 31
(1) Nämä taulukot eivät toisin sanoen ole luetteloita yksittäisistä rahoitusinstrumenteista.
▼B
Rahalaitossektorin kuukausitaseen instrumenttiluokkien yksityiskohtaiset kuvaukset
SAAMISET
Luokka Pääpiirteiden kuvaukset
1. Kassa Hallussa olevat eurosetelit ja -kolikot sekä ulkomaiset liikkeessä olevat
setelit ja kolikot, joita käytetään yleisesti maksujen maksamiseen.
2. Lainat Tässä tiedonkeruussa lainat sisältävät tiedonantajarahalaitosten laina-
nottajille lainaamat varat, jotka eivät perustu velkakirjoihin tai joita
edustaa vain yksi velkakirja (siitä huolimatta, että se olisi tullut jälki-
markkinakelpoiseksi). Lainat sisältävät talletuksina olevat saamiset:
— Kotitalouksille myönnetyt lainat, joihin sisältyvät kulutusluotot
(lainat, jotka on myönnetty henkilökohtaiseen käyttöön tulevien
kulutustavaroiden ja palvelujen hankkimiseksi), asuntolainat (lainat,
jotka myönnetään asunnon hankkimiseen, myös rakentamiseen ja
peruskorjaukseen myönnetyt lainat) ja muut lainat (lainat, jotka
myönnetään esimerkiksi liiketoimintaan, velkajärjestelyihin, opin-
toihin ja muihin vastaaviin tarkoituksiin). Asuntolainat sisältävät
lainat, joiden vakuutena on asuinkiinteistö tai -huoneisto ja joiden
käyttötarkoitus on asunnon hankkiminen, ja muut asunnon hankki-
miseen tarkoitetut lainat, joissa annetaan henkilötakaus tai jonka
vakuutena ovat muut varat, mikäli nämä lainat ovat yksilöitävissä.
— Muihin rahalaitoksiin tehdyt talletukset.— Kolmansille osapuolille myönnetyt rahoitusleasingsopimukset.
Rahoitusleasingsopimukset ovat sopimuksia, joissa kulutushyö-
dykkeen laillinen omistaja (”vuokralleantaja”) vuokraa tämän omai-
suuden kolmannelle osapuolelle (”vuokralleottaja”) kyseisenomaisuuden koko taloudellisen eliniän ajaksi tai suurimmaksi
osaksi sen taloudellista elinikää ja saa vastikkeeksi maksuerät, jotka
kattavat hyödykkeestä aiheutuneet kulut sekä koron. Vuokralleot-
taja saa kaiken hyödyn hyödykkeen käytöstä ja vastaa omistajuu-
teen liittyvistä kustannuksista ja riskeistä. Tilastoinnin yhteydessä
rahoitusleasingsopimuksia käsitellään vuokralleantajan vuokralleot-
tajalle antamina lainoina (jonka ansiosta vuokralleottaja voi
hankkia kulutushyödykkeen). Rahalaitoksen (vuokralleantajana)
tekemät rahoitusleasingsopimukset kirjataan rahalaitoksen taseeseen
saamiseräksi kohtaan ”lainat”. Omaisuutta (kulutushyödykkeet),
joka on vuokrattu vuokralleottajalle, ei pidä kirjata lainkaan raha-
laitoksen taseeseen.
— Ongelmaluotot, joita ei ole vielä maksettu takaisin tai poistettu
luottotappioina.
Ongelmaluottoina pidetään lainoja, joiden takaisinmaksu on viivä-
stynyt tai joiden takaisinmaksumahdollisuuksia voidaan muuten
pitää heikentyneinä. Kansalliset keskuspankit päättävät siitä, kirja-
taanko ongelmaluotto brutto- vai nettomääräisenä.
— Hallussa olevat ei-jälkimarkkinakelpoiset arvopaperit.
Hallussa olevat muut arvopaperit kuin osakkeet, jotka eivät ole
jälkimarkkinakelpoisia ja joita ei vaihdeta jälkimarkkinoilla., ks.
myös ”siirretyt lainat”.
— Siirretyt lainat
Lainat, joista on tosiasiallisesti tullut siirtokelpoisia, kirjataan
saamiserään ”lainat”, mikäli niitä edustaa vain yksi velkakirja ja
niitä vaihdetaan yleensä vain satunnaisesti:
— Talletuksina tai lainoina olevat saamiset, joilla on huonompi etuoi-
keus kuin muilla saamisilla.
Velkainstrumentit, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saami-
silla, ovat sellaisia velkapapereita liikkeeseen laskevan laitoksen
vaateita, joita voidaan esittää vasta sen jälkeen kun kaikki etusijalla
olevat vaatimukset (esim. talletukset/lainat) on tyydytetty, joten ne
ovat joiltain ominaisuuksiltaan ”osakkeiden ja osuuksien” kaltaisia.
Tilastointia varten saamisia, joilla on huonompi etuoikeus kuin
muilla saamisilla, käsitellään rahoitusinstrumentin laadun mukaan,
eli ne on luokiteltava joko ”lainoiksi” tai ”muiksi arvopapereiksi
kuin osakkeiksi” instrumentin laadun mukaan. Mikäli rahalaitoksen
hallussa olevat kaikenlaiset saamiset, joilla on huonompi etuoikeus
kuin muilla saamisilla, esitetään tilastointia varten yleisesti yhtenä
lukuna, tämä luku pitäisi sisällyttää erään ”muut arvopaperit kuin
osakkeet” sillä perusteella, että saamiset, joilla on huonompi etuoi-
keus kuin muilla saamisilla, ovat useimmiten pikemminkin arvopa-
pereina kuin lainoina.
— Takaisinmyyntisopimuksiin liittyvät saamiset2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 32
▼B
Luokka Pääpiirteiden kuvaukset
Käteisen vastaerä, joka maksetaan vastineeksi tiedonantajien osta-
mista arvopapereista − ks. velkaluokka 9.4.
Seuraavaa erää eikäsitellä lainana:
— Notariaattilainat.
Notariaattilainat ovat lainoja, jotka on otettu yhden osapuolen
(”omaisuudenhoitaja”) nimissä kolmannen osapuolen ”edunsaaja”
puolesta. Notariaattilainoja ei pidä tilastoitaessa kirjata omaisuu-
denhoitajan taseeseen, mikäli varojen omistuksesta koituvat riskit
ja palkkiot kuuluvat edunsaajalle. Omistuksesta koituvat riskit ja
palkkiot kuuluvat edunsaajalle, mikäli (i) edunsaaja kantaa luottori-
skin lainan osalta (eli omaisuudenhoitaja vastaa ainoastaan lainan
hallinnoinnista); tai (ii) edunsaajan sijoitus on vakuutettu tappioita
vastaan, mikäli omaisuudenhoitaja joutuu selvitystilaan (eli notar-
iaattilaina ei kuulu omaisuudenhoitajan sellaisiin saamisiin, jotka
voidaan jakaa konkurssitilanteessa).
3. Muut arvopaperit kuin
osakkeetHallussa olevat siirtokelpoiset muut arvopaperit kuin osakkeet, joilla
käydään kauppaa jälkimarkkinoilla tai jotka voidaan yleensä markki-
noilla korvata vastakkaisella sopimuksella, eivätkä ne takaa haltijalle
mitään omistajan oikeuksia liikkeeseen laskevaan laitokseen. Tähän
erään kuuluvat:
— arvopaperit, jotka antavat haltijalle ehdottoman oikeuden kiinteään
tai sopimuksen mukaiseen tuloon korkoina ja/tai määrättyinä kiin-
teinä summina, jotka maksetaan määräpäivänä (tai -päivinä) tai
alkaen liikkeeseenlaskun yhteydessä yksilöidystä ajankohdasta.
— siirtokelpoiset lainat, jotka on järjestetty uudelleen niin, että niitä
edustaa suuri määrä identtisiä velkakirjoja, ja joilla voidaan käydä
kauppaa järjestäytyneillä jälkimarkkinoilla (ks. myös ”siirretytlainat” luokassa 2).
— saamistodistuksina olevat saamiset, joilla on huonompi etuoikeus
kuin muilla saamisilla (ks. myös ”Talletuksina tai lainoina olevat
saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla”
luokassa 2).
— jotta repo-tyyppisiä operaatioita käsiteltäisiin johdonmukaisesti,
arvopaperilainausoperaatioiden yhteydessä lainatut arvopaperit
pysyvät alkuperäisen omistajan taseessa (eikä niitä pidä siirtää
väliaikaisen haltijan taseeseen), mikäli on olemassa käänteisoperaa-
tiota koskeva kiinteä sitoumus (eikä ainoastaan mahdollisuutta
menetellä niin).
3a. Muut arvopaperit kuin
osakkeet, joiden alkuperä-
inen maturiteetti on
enintään vuosi— Jälkimarkkinakelpoiset saamistodistukset (velkakirjaan perustuvat
tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään vuosi.
— Siirtokelpoiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään
vuoden ja jotka on järjestetty uudelleen niin, että niitä edustaa suuri
määrä identtisiä velkakirjoja, joilla käydään kauppaa jälkimarkki-
noilla.
— Alkuperäiseltä maturiteetiltaan enintään vuoden pituisina saamisto-
distuksina olevat saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin
muilla saamisilla.
3b. Muut arvopaperit kuin
osakkeet, joiden alkuperä-
inen maturiteetti on yli
vuoden mutta enintään 2
vuotta— Jälkimarkkinakelpoiset saamistodistukset (velkakirjaan perustuvat
tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuoden mutta
enintään 2 vuotta.
— Siirtokelpoiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli
vuoden mutta enintään 2 vuotta ja jotka on järjestetty uudelleen
niin, että niitä edustaa suuri määrä identtisiä velkakirjoja, joilla
käydään kauppaa (jälki)markkinoilla.
— Alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli vuoden mutta enintään 2 vuoden
pituisina saamistodistuksina olevat saamiset, joilla on huonompi
etuoikeus kuin muilla saamisilla.
3c. Muut arvopaperit kuin
osakkeet, joiden alkuperä-
inen maturiteetti on yli
kaksi vuotta— Jälkimarkkinakelpoiset saamistodistukset (velkakirjaan perustuvat
tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti on yli kaksi vuotta.
— Siirtokelpoiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli kaksi
vuotta ja jotka on järjestetty uudelleen niin, että niitä edustaa suuri
määrä identtisiä velkakirjoja, joilla käydään kauppaa jälkimarkki-
noilla.
— Alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli 2 vuoden pituiset saamistodis-
tukset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 33
▼B
Luokka Pääpiirteiden kuvaukset
4. Rahamarkkinarahastojen
rahasto-osuudetTähän saamiserään sisältyvät rahamarkkinarahastojen liikkeeseen
laskemat osuudet. Rahamarkkinarahastot ovat yhteissijoitusyrityksiä,
joiden rahasto-osuudet ovat likvidiydeltään talletusten läheisiä vasti-
neita. Rahamarkkinarahastot sijoittavat ensisijaisesti rahamarkkinain-
strumentteihin ja/tai rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksiin ja/tai
muihin siirrettävissä oleviin velkapapereihin, joiden jäljellä oleva
maturiteetti on enintään vuoden ja/tai pankkitalletuksiin ja/tai joiden
tarkoituksena on saavuttaa tuottoprosentti, joka vastaa rahamarkkinain-
strumenttien korkoja (ks. myös luokat 5 ja 10).
5. Osakkeet ja osuudet Arvopaperit, jotka edustavat omistusoikeuksia yrityksiin tai yritysmäi-
siin yhteisöihin. Tällaiset arvopaperit oikeuttavat yleensä haltijansa
osuuteen yritysten tai yritysmäisten yhteisöjen voitoista sekä selvitysti-
lassa osuuteen niiden omista varoista. Sijoitusrahasto-osuudet (muut
kuin rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet) kuuluvat tähän erään.
6. Kiinteä omaisuus Tässä tiedonkeruussa kiinteä omaisuus koostuu aineellisesta tai aineet-
tomasta omaisuudesta, (ei kuitenkaan rahoitusvaateista), jota tiedonan-
tajarahalaitoksen on tarkoitus käyttää toistuvasti yli vuoden ajan.
Kiinteä omaisuus käsittää rahalaitoksen omistamat maa-alueet ja raken-
nukset sekä kaluston, ohjelmistot ja muut infrastruktuurit. Pysyviin
vastaaviin kirjattua rahoitusomaisuutta ei kirjata tähän erään vaan
instrumenttilajin mukaan ”lainoihin”, ”muihin arvopapereihin kuin
osakkeisiin” tai ”osakkeisiin ja osuuksiin”.
7. Muut saamiset Erä ”muut saamiset” on taseen vastaavaa-puolen jäännöserä, joka
sisältää ”muut kuin edellä mainitut saamiset”.
Tähän erään saattaa kuulua:
— Johdannaispositioita, joiden bruttomääräinen markkina-arvo on
positiivinen.
Tilastointia varten johdannaisinstrumentit, jotka on kirjattava tasee-
seen, sisällytetään tähän.
— Ns. ”suspense”-erien saamisia bruttomääräisinä.
”Suspense”-erät ovat rahalaitoksen taseeseen sisältyviä saamiseriä,
joita ei kirjata asiakkaiden nimissä mutta jotka kuitenkin liittyvät
asiakkaiden varoihin (esim. varat, jotka odottavat sijoittamista,siirtoa tai suoritusta).
— Maksujenvälityssaamiset bruttomääräisinä
Siirtosaamiset ovat (yleensä asiakkaille kuuluvia) varoja, joita
ollaan siirtämässä rahalaitosten välillä. Tähän erään kuuluvat sekit
ja muut maksuvälineet, jotka on lähetetty maksun perimistä varten
muihin rahalaitoksiin.
— Korkosaamiset lainoista
Korkosaamiset lainoista tarkoittavat korkoa, joka on saamatta
taseen laatimispäivänä mutta joka erääntyy vasta tulevaisuudessa
(eli kyseisen laatimispäivän jälkeen). Korkosaamiset lainoista kirja-
taan bruttomääräisinä luokkaan ”muut saamiset”. Korkosaamiset
erotetaan lainasta, johon ne liittyvät, ja kyseinen laina olisi arvos-
tettava siihen nimellisarvoonsa, joka on maksamatta taseen laati-
mispäivänä.
— Osinkosaamiset.
— Saamiset, jotka eivät liity varsinaiseen rahalaitostoimintaan.
— Valtion liikkeeseen laskemien metallirahojen vastaerä (ainoastaan
kansallisten keskuspankkien taseissa).
— Muiden saamisten ulkopuolelle voidaan jättää rahoitusinstrumentit,
jotka ovat rahoitussaamisten muodossa (sisällytetään taseen muihin
eriin), tietyt rahoitusinstrumentit, jotka eivät ole rahoitussaamisten
muodossa, kuten vakuudet, sitoumukset, notariaattilainat (sisälly-
tetään taseen ulkopuolisiin eriin) ja muut kuin rahoitusvaateet,
kuten maa-alueet ja kalusto (sisällytetään ”kiinteään omaisuuteen”).
VELKALUOKAT
Luokka Pääpiirteiden kuvaukset
8. Liikkeessä oleva raha Liikkeessä olevalla rahalla tarkoitetaan liikkeessä olevia seteleitä ja
kolikoita, joita käytetään yleisesti maksuihin. Tähän luokkaan kuuluvat
EKP:n ja kansallisten keskuspankkien liikkeeseen laskemat setelit.
Liikkeessä olevat kolikot eivät kuulu rahaliittoon kuuluvissa jäsenval-2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 34
▼B
Luokka Pääpiirteiden kuvaukset
tioissa sijaitsevien rahalaitosten velkoihin vaan valtion velkoihin.
Kolikot ovat kuitenkin raha-aggregaattien osa, ja sopimuksen mukai-
sesti tämä velkaerä kirjataan luokkaan ”liikkeessä oleva raha”. Tämän
velan vastaerä sisällytetään luokkaan ”muut saamiset”.
9. Talletukset Tiedonantajien velkojille kohdistettavissa olevat velkaerät, jotka eivät
ole arvopaperipohjaisia. Tiedonkeruuta varten tämä luokka jaotellaan
yön yli -talletuksiin, määräaikaistalletuksiin, irtisanomisehtoisiin talle-
tuksiin ja takaisinostosopimuksiin (repot).
”Talletukset” kattavat myös ”lainat” rahalaitosten vastuina. Käsitteelli-
sesti lainat edustavat niitä rahalaitosten saamia määriä, jotka eivät ole
”talletusten” muodossa. EKT 95:ssä erotetaan toisistaan ”lainat” ja
”talletukset” sen perusteella, kumpi osapuoli tekee aloitteen (mikäli se
on lainanottaja, kyseessä on laina, mutta mikäli kyseessä on lainanan-
taja, kyseessä on talletus), vaikka käytännössä tämän eron merkitysvaihtelee kansallisen rahoitusrakenteen mukaan. Tilastoinnissa
”lainoja” ei pidetä erillisenä luokkana taseen vastattavaa-puolella. Sen
sijaan velat, joita on pidettävä ”lainoina”, luokitellaan erittelemättä
erään ”talletusvelat”, elleivät niitä edusta jälkimarkkinakelpoiset instru-
mentit. Tämä on edellä esitetyn ”talletusvelkojen” määritelmän
mukaista. Rahalaitoksille myönnettävät lainat, jotka luokitellaan ”talle-
tusvelkoihin”, eritellään tilastointivaatimusten mukaisesti (eli sektorin,
instrumentin, valuutan ja maturiteetin mukaan).
Tiedonantajien liikkeeseen laskemat ei-siirtokelpoiset velkainstrumentit
luokitellaan yleensä ”talletusvelkoihin”. Instrumenttien voidaan katsoa
olevan siinä mielessä ”ei-siirtokelpoisia”, että instrumenttien laillisen
omistusoikeuden siirtämistä on rajoitettu, mikä tarkoittaa sitä, että ne
eivät ole jälkimarkkinakelpoisia tai, vaikka ne olisivat siirrettävissä, se
ei ole mahdollista järjestäytyneiden markkinoiden puuttumisen vuoksi.
Tiedonantajien liikkeeseen laskemat ei-siirtokelpoiset instrumentit,
joista tulee myöhemmin siirtokelpoisia ja joista voidaan käydä kauppaa
jälkimarkkinoilla, pitäisi luokitella uudelleen ”velkapapereiksi”.
Johdannaissopimusten vakuustalletukset (marginaalit) pitäisi luokitella
”talletusvelkoihin”, mikäli ne vastaavat rahalaitoksille talletettavaa
käteisvakuutta mutta tallettajalla on niihin edelleen omistusoikeus ja
ne on maksettava takaisin tallettajalle, kun sopimus suljetaan.
Markkinoiden tämänhetkisen käytännön perusteella ehdotetaan niin
ikään, että tiedonantajan saamat marginaalit luokitellaan vain ”talletus-
velkoihin”, mikäli rahalaitos saa varoja, jotka ovat vapaasti käytettä-
vissä lainausta varten. Mikäli osa rahalaitoksen saamasta marginaalista
on toimitettava edelleen toiselle johdannaismarkkinoiden osapuolelle
(esimerkiksi selvitysyhtiölle), vain se osa, joka jää rahalaitoksen
käytettäväksi, pitäisi lähtökohtaisesti luokitella ”talletusvelkoihin”.
Markkinoiden tämänhetkisten käytäntöjen monimutkaisuus saattaa
aiheuttaa sen, että on vaikeaa yksilöidä marginaaleja, jotka ovat todella
maksettavissa takaisin, koska samalle tilille talletetaan toisistaan eritte-
lemättä erilaisia marginaaleja, tai marginaaleja, jotka antavat rahalai-
tokselle varoja lainausta varten. Näissä tapauksissa on hyväksyttävää,
että nämä marginaalit luokitellaan ”muihin velkoihin” tai ”talletusvelk-
oihin” kansallisen käytännön mukaisesti.
”Esim. leasing-sopimuksiin liittyvät korvamerkityt velat” luokitellaan
talletusvelkoina ”määräaikaistalletuksiin” tai ”irtisanomisehtoisiin talle-
tuksiin” niiden perustana olevan sopimuksen maturiteetin tai sopi-
musmääräysten perusteella.
Notariaattisopimuksen perusteella saatuja varoja (talletuksia) ei kirjata
tilastoitavaan rahalaitoksen taseeseen (ks. ”notariaattilainat” luokassa
2).
9.1. Yön yli -talletukset Talletukset, jotka voidaan vaihtaa rahaksi ja/tai vaadittaessa siirtää
ilman merkittävää viivettä, rajoituksia tai sakkomaksuja käyttäen
sekkiä, maksumääräystä, tiliin kohdistuvaa veloituksen kirjausta tai
vastaavaa. Rahalaitosten liikkeeseen laskema ennakkoon maksettuja
määriä edustava sähköinen raha, joko korttiin perustuva sähköinen
raha (esim. ladattavat rahakortit) tai ohjelmistopohjainen sähköinen
raha kirjataan tähän erään. Tähän erään ei kirjata ei-siirtokelpoisia
talletuksia, jotka ovat teknisesti vaadittaessa takaisin maksettavia,
mutta joista peritään tällöin merkittäviä sakkomaksuja.
— Talletukset (korolliset tai korottomat), jotka voidaan siirtää ilman
merkittäviä sakkomaksuja tai rajoituksia käyttäen sekkiä,
maksumääräystä, tiliin kohdistuvaa veloituksen kirjausta tai
vastaavaa.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 35
▼B
Luokka Pääpiirteiden kuvaukset
— Talletukset (korolliset tai korottomat), jotka voidaan vaadittaessa
muuttaa rahaksi välittömästi tai talletuksentekopäivää seuraavana
päivänä viimeistään pankkipäivän päättyessä ilman merkittäviä
sakkomaksuja tai rajoituksia mutta joita ei voida siirtää.
— Ohjelmistopohjaisessa tai korttiin perustuvassa sähköisessä rahassa
(esim. ladattavilla rahakorteilla) sidottuina olevat rahamäärät, jotka
edustavat ennakkoon maksettuja määriä (korolliset tai korottomat).
— Lainat, jotka on maksettava takaisin lainan myöntämispäivää seur-
aavana päivänä viimeistään pankkipäivän päättyessä.
9.2. Määräaikaistalletukset Ei-siirtokelpoiset talletukset, joita ei voida muuttaa rahaksi ennen
sovitun kiinteän määräajan kulumista tai joiden ennenaikaisesta rahaksi
muuttamisesta haltijan on maksettava jonkinlainen sakkomaksu. Tähän
erään sisältyvät myös hallinnollisesti säännellyt talletukset, joissa
maturiteettikriteeri ei ole merkitsevä (ne luokitellaan maturiteettiluok-
kaan ”yli 2 vuoden” talletukset). Rahoitustuotteet, joihin liittyy koron-
tarkistussääntöjä, luokitellaan aikaisimman maturiteetin mukaan.
Vaikka määräaikaistalletuksiin saattaa liittyä mahdollisuus nostaa ne
aikaisemmin, jos nostosta on ilmoitettu etukäteen, tai ne voidaan
maksaa takaisin vaadittaessa tietyin seuraamuksin, näitä ominaisuuksia
ei pidetä luokittelun kannalta merkityksellisinä.
9.2a. Talletukset, joiden
sovittu määräaika on
enintään vuosi— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on enintään
vuosi (paitsi talletukset, joiden alkuperäinen maturiteetti on yksi
päivä) ja joita ei voida muuttaa rahaksi ennen tuota määräaikaa.
— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on enintään
vuosi mutta jotka voidaan nostaa ennen tuota määräaikaa, jos
nostosta on ilmoitettu etukäteen; jos ilmoitus on annettu, nämä
talletukset olisi luokiteltava soveltuvin osin eriin 9.3a tai 9.3b.
— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on enintään
vuosi mutta jotka voidaan maksaa takaisin vaadittaessa tietyin seur-
aamuksin.
— Enintään vuoden päästä suljettavien johdannaissopimusten vakuus-
maksut, jotka vastaavat luottoriskiltä suojautumiseksi maksettavaa
käteisvakuutta mutta joihin tallettajalla on edelleen omistusoikeus
ja jotka on maksettava takaisin tallettajalle, kun sopimus suljetaan.
— Lainat, jotka perustuvat vain yhteen velkakirjaan ja joiden alku-
peräinen maturiteetti on enintään vuosi.
— Rahalaitosten liikkeeseen laskemat ei-jälkimarkkinakelpoiset velka-
paperit (velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen
maturiteetti on enintään vuosi.
— Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan enintään vuoden pitui-
sina talletuksina tai lainoina liikkeeseen laskema velka, jolla on
huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla.
9.2b. Talletukset, joiden
sovittu määräaika on yli
vuosi mutta enintään 2
vuotta— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli
vuoden mutta enintään 2 vuotta ja joita ei voida muuttaa rahaksi
ennen tuota määräaikaa.
— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli
vuoden mutta enintään 2 vuotta mutta jotka voidaan nostaa ennen
tuota määräaikaa, jos nostosta on ilmoitettu etukäteen; jos ilmoitus
on annettu, nämä talletukset olisi luokiteltava soveltuvin osin eriin
9.3a tai 9.3b.
— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli
vuoden mutta enintään 2 vuotta mutta jotka voidaan maksaa
takaisin vaadittaessa tietyin seuraamuksin.
— Yli vuoden mutta enintään 2 vuoden päästä suljettavien johdannais-
sopimusten vakuusmaksut, jotka vastaavat luottoriskiltä suojautumi-
seksi maksettavaa käteisvakuutta mutta joihin tallettajalla on
edelleen omistusoikeus ja jotka on maksettava takaisin tallettajalle,
kun sopimus suljetaan.
— Lainat, jotka perustuvat vain yhteen velkakirjaan ja joiden alku-
peräinen maturiteetti on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta.
— Rahalaitosten liikkeeseen laskemat ei-jälkimarkkinakelpoiset velka-
paperit (velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen
maturiteetti on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta.
— Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli vuoden mutta
enintään 2 vuoden pituisina talletuksina tai lainoina liikkeeseen
laskema velka, jolla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 36
▼B
Luokka Pääpiirteiden kuvaukset
9.2c. Talletukset, joiden
sovittu määräaika on yli
kaksi vuotta— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli kaksi
vuotta ja joita ei voida muuttaa rahaksi ennen tuota määräaikaa.
— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli kaksi
vuotta mutta jotka voidaan nostaa ennen tuota määräaikaa, jos
nostosta on ilmoitettu etukäteen; jos ilmoitus on annettu, nämä
talletukset olisi luokiteltava soveltuvin osin eriin 9.3a tai 9.3b.
— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joiden kiinteä määräaika on yli kaksi
vuotta mutta jotka voidaan maksaa takaisin vaadittaessa tietyin
seuraamuksin.
— Talletukset (riippumatta maturiteetista), joiden korot ja/tai ehdot on
määritelty kansallisessa lainsäädännössä ja joilla on erityinen, yli
kahden vuoden päästä toteutuva tarkoitus (esim. asuntorahoitus),
vaikka talletukset olisivat teknisesti vaadittaessa takaisin makset-
tavia.
— Yli kahden vuoden päästä suljettavien johdannaissopimusten
vakuusmaksut, jotka vastaavat luottoriskiltä suojautumiseksi
maksettavaa käteisvakuutta mutta joihin tallettajalla on edelleen
omistusoikeus ja jotka on maksettava takaisin tallettajalle, kun
sopimus suljetaan.
— Lainat, jotka perustuvat vain yhteen velkakirjaan ja joiden alku-
peräinen maturiteetti on yli kaksi vuotta.
— Rahalaitosten liikkeeseen laskemat ei-jälkimarkkinakelpoiset velka-
paperit (velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen
maturiteetti on yli kaksi vuotta.
— Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli 2 vuoden pituisina
talletuksina tai lainoina liikkeeseen laskema velka, jolla on
huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla.
9.3. Irtisanomisehtoiset
talletuksetEi-siirtokelpoiset talletukset, joilla ei ole sovittua määräaikaa mutta
joihin sovelletaan irtisanomisaikaa, jonka kuluessa rahaksi muutta-
minen ei ole mahdollista tai ei ole mahdollista ilman seuraamuksia.
Tämä luokka sisältää sellaiset lain mukaan periaatteessa vaadittaessa
takaisin maksettavat talletukset, joihin kansallisen käytännön mukaan
kuitenkin sovellettaisiin sakkomaksuja ja rajoituksia (luokitellaan
maturiteettiluokkaan ”enintään 3 kk” ja sijoitustilit, joilla ei ole irtisa-
nomisaikaa eikä sovittua määräaikaa, mutta joissa on nostorajoituksia
(luokitellaan maturiteettiluokkaan ”yli 3 kk”.
9.3a Irtisanomisehtoiset
talletukset, joiden irtisano-
misaika on enintään 3
kuukautta— Talletukset, joilla ei ole kiinteää määräaikaa ja joihin sovelletaan
enintään 3 kuukauden irtisanomisaikaa; jos talletuksen nostaminen
ennen tuota irtisanomisaikaa (tai jopa vaadittaessa) on mahdollista,
nostosta aiheutuu sakkomaksu.
— Ei-siirtokelpoiset avistatalletukset ja muut vähittäispankkitoimin-
taan liittyvät talletukset, jotka ovat lain mukaan vaadittaessa
maksettavia mutta joiden rahaksi muuttaminen johtaa merkittäviin
sakkomaksuihin.
— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joilla on kiinteä määräaika mutta
joihin on sovellettu alle 3 kuukauden irtisanomisaikaa, jotta ne
voitaisiin nostaa ennen määräaikaa.
9.3.b Irtisanomisehtoiset
talletukset, joiden irtisano-
misaika on yli 3 kuukautta
joista: irtisanomisajaltaan
yli 2 vuoden (soveltuvin
osin)— Talletukset, joilla ei ole kiinteää määräaikaa ja joihin sovelletaan
yli 3 kuukauden irtisanomisaikaa; jos talletuksen nostaminen ennen
tuota irtisanomisaikaa (tai jopa vaadittaessa) on mahdollista, on
siitä maksettava sakkomaksu.
— Sijoitustilit, joihin ei sovelleta irtisanomisaikaa ja joilla ei ole
sovittua määräaikaa mutta joissa on nostorajoituksia.
— Ei-siirtokelpoiset talletukset, joilla on kiinteä määräaika mutta
joihin on sovellettu yli 3 kuukauden irtisanomisaikaa, jotta ne
voitaisiin nostaa ennen määräaikaa.
9.4. Repot Rahan vastaerä, jonka tiedonantajat saavat arvopapereista/kullasta,
jotka ne myyvät tiettyyn hintaan samalla sitoutuen ostamaan samat
(tai vastaavat) arvopaperit/kullan takaisin tiettyyn kiinteään hintaan
tiettynä myöhempänä ajankohtana. Rahat, joita tiedonantajat saavat
vastineeksi kolmannelle osapuolelle (”väliaikainen haltija” siirretyistä
arvopapereista/kullasta, luokitellaan ”takaisinostosopimuksiin”, mikäli
on olemassa kiinteä sitoumus käänteisoperaatiosta eikä ainoastaan
mahdollisuutta toteuttaa se. Tämä merkitsee sitä, että tiedonantajilla
on edelleen tosiasiallinen (taloudellinen) omistusoikeus asianomaisiin
arvopapereihin/kultaan operaation aikana. Tässä yhteydessä laillisen
omistusoikeuden siirtämisellä ei ole merkitystä ratkaistaessa sitä, miten2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 37
▼B
Luokka Pääpiirteiden kuvaukset
repo-tyyppisiä operaatioita olisi käsiteltävä. Mikäli väliaikainen haltija
myy saamansa arvopaperit repo-operaation yhteydessä, myyntitapah-
tuma on kirjattava suorana arvopaperitransaktiona/kultana ja kirjattava
väliaikaisen haltijan taseeseen arvopaperisalkun/kullan negatiivisena
positiona.
Seuraavat kolme repo-operaation muotoa ovat kaikki rakenteeltaan
sellaisia, että ne täyttävät välttämättömät edellytykset niiden käsittele-
miseksi vakuudellisina lainoina. Siten tiedonantajien (vastineeksi
kolmannelle osapuolelle väliaikaisesti siirretyistä arvopapereista/
kullasta) saamat rahat luokitellaan ”takaisinostosopimuksiin”.
— rahat, jotka on saatu vastineeksi kolmannelle osapuolelle takaisi-
nostosopimuksella väliaikaisesti siirretyistä arvopapereista/kullasta
— rahat, jotka on saatu vastineeksi kolmannelle osapuolelle (käteisva-
kuutta vastaan) väliaikaisesti lainatuista joukkovelkakirjoista/
kullasta
— rahat, jotka on saatu vastineeksi kolmannelle osapuolelle ns. sale /
buy back -sopimuksella väliaikaisesti siirretyistä arvopapereista/
kullasta.
10. Rahamarkkinarahas-
tojen rahasto-osuudetRahamarkkinarahastojen liikkeeseen laskemat rahasto-osuudet. Raha-
markkinarahastot ovat yhteissijoitusyrityksiä, joiden rahasto-osuudet
ovat likvidiydeltään talletusten läheisiä vastineita. Rahamarkkinara-
hastot sijoittavat ensisijaisesti rahamarkkinainstrumentteihin ja/tai raha-markkinarahastojen rahasto-osuuksiin ja/tai muihin siirtokelpoisiin
velkapapereihin, joiden jäljellä oleva maturiteetti on enintään vuoden
ja/tai pankkitalletuksiin ja/tai joiden tarkoituksena on saavuttaa tuotto-
prosentti, joka vastaa rahamarkkinainstrumenttien korkoja.
11. Liikkeeseen lasketut
velkapaperitTiedonantajien liikkeeseen laskemat arvopaperit (eivät kuitenkaan
osakkeet), jotka yleensä ovat siirtokelpoisia ja joilla käydään kauppaa
jälkimarkkinoilla tai jotka voidaan markkinoilla korvata vastakkaisella
sopimuksella, ja jotka eivät takaa haltijalle mitään omistusoikeuksia
liikkeeseen laskevaan laitokseen. Tähän erään kuuluvat arvopaperit,
jotka takaavat haltijalle ehdottoman oikeuden kiinteään tai sopimuksen
mukaiseen tuloon korkoina ja/tai määrättyinä kiinteinä summina, jotka
maksetaan määräpäivänä (tai -päivinä) tai alkaen liikkeeseenlaskun
yhteydessä määritellystä ajankohdasta. Sellaiset tiedonantajien liikkee-
seen laskemat ei-siirtokelpoiset instrumentit, joista tulee myöhemmin
siirtokelpoisia, pitäisi luokitella uudelleen ”velkapapereiksi” (ks. myös
luokka 9).
Rahalaitosten liikkeeseen laskemia velkapapereita, joilla on huonompi
etuoikeus kuin muilla veloilla, käsitellään raha- ja pankkitilastoja
laadittaessa samalla tavoin kuin rahalaitosten muita velkoja. Siten arvo-
papereina liikkeeseen laskettu velka, jolla on huonompi etuoikeus kuin
muilla veloilla, luokitellaan ”liikkeeseen laskettuihin velkapapereihin”,
kun taas rahalaitosten talletuksina tai lainoina liikkeeseen laskemat
velkapaperit, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla, luoki-
tellaan ”talletusvelkoihin”. Mikäli kaikki rahalaitosten liikkeeseen
laskemat velat, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla,
ilmoitetaan yhtenä eränä tilastointia varten, tämä luku sisällytetään
erään ”liikkeeseen lasketut velkapaperit” sillä perusteella, että velat,
joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla, ovat useimmiten
pikemminkin arvopapereina kuin lainoina. Velkoja, joilla on huonompi
etuoikeus kuin muilla veloilla, ei pidä kirjata velkaerään ”oma pääoma
ja varaukset”.
11a. Velkapaperit, joiden
alkuperäinen maturiteetti
on enintään vuosi— Rahalaitosten liikkeeseen laskemat siirtokelpoiset velkapaperit
(velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti
on enintään vuosi.
— Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan enintään vuoden pitui-
sina velkapapereina liikkeeseen laskema velka, jolla on huonompi
etuoikeus kuin muilla veloilla.
11b. Velkapaperit, joiden
alkuperäinen maturiteetti
on yli vuoden mutta
enintään 2 vuotta— Rahalaitosten liikkeeseen laskemat siirtokelpoiset velkapaperit
(velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti
on yli vuoden mutta enintään 2 vuotta.
— Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli vuoden mutta
enintään 2 vuoden pituisina velkapapereina liikkeeseen laskema
velka, jolla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 38
▼B
Luokka Pääpiirteiden kuvaukset
11c. Velkapaperit, joiden
alkuperäinen maturiteetti
on yli kaksi vuotta— Rahalaitosten liikkeeseen laskemat siirtokelpoiset velkapaperit
(velkakirjaan perustuvat tai muut), joiden alkuperäinen maturiteetti
on yli kaksi vuotta.
— Rahalaitosten alkuperäiseltä maturiteetiltaan yli kahden vuoden
pituisina velkapapereina (ja talletuksina tai lainoina) liikkeeseen
laskema velka, jolla on huonompi etuoikeus kuin muilla veloilla.
12. Oma pääoma ja
varauksetTässä tiedonkeruussa erä käsittää velat, jotka aiheutuvat tiedonantajien
osakkeenomistajille tai muille omistajille osakeanneissa myymistä
osakkeista, jotka takaavat osakkeen haltijalle omistusoikeuksia rahalai-
toksessa ja yleensä osuuden sen voitoista sekä selvitystilassa osuuden
sen omista varoista. Erään kuuluvat myös rahastot, jotka muodostuvat
jakamattomista voitoista tai sellaisista varoista, jotka tiedonantaja on
pannut talteen vastaisuudessa odotettavissa olevien maksujen ja sitou-
musten varalta.
— Oma pääoma
— Jakamattomat voitot ja rahastot.— Kohdistetut ja yleiset varaukset laina-, arvopaperi- ja muuntyyp-
pisiä saamisia varten (voidaan kirjata kirjanpitosääntöjen mukai-
sesti).
13. Muut velat Erä ”muut velat” on taseen vastattavaa-puolen jäännöserä, joka sisältää
”velat, jotka eivät kuulu muihin eriin”.
Tähän erään saattaa kuulua:
— Johdannaispositioita, joiden bruttomääräinen markkina-arvo on
negatiivinen.
Tilastointia varten johdannaisinstrumentit, jotka on kirjattava tasee-
seen, sisällytetään tähän.
— Ns. maksettavia ”suspense”-eriä bruttomääräisinä.
”Suspense”-erät ovat rahalaitoksen taseeseen sisältyviä eriä, joita ei
kirjata asiakkaiden nimissä mutta jotka kuitenkin liittyvät asiak-
kaiden varoihin (esim. varat, jotka odottavat sijoittamista, siirtoa
tai suoritusta).
— Siirtovelat bruttomääräisinä.
Siirtovelat ovat (yleensä asiakkaille kuuluvia) varoja, joita ollaan
siirtämässä rahalaitosten välillä. Tähän erään kuuluvat maksumää-
räykset, jotka on veloitettu asiakkaiden tileiltä, ja muut erät, joistatiedonantaja ei ole vielä suorittanut maksua.
— Maksamatta olevat talletusten korot.
Maksamatta olevat talletusten korot ovat korkoja, jotka ovat maksa-
matta taseen laatimispäivänä mutta jotka erääntyvät maksettaviksi
vasta myöhemmin (eli vasta kyseisen laatimispäivän jälkeen).
Jaksottamista koskevan yleisperiaatteen mukaisesti talletuksista
maksettava korko olisi kirjattava taseeseen sitä mukaa kuin sitä
kertyy (eli suoriteperusteen mukaisesti) eikä sitä mukaa kuin sitä
tosiasiallisesti maksetaan (eli maksuperusteen mukaisesti). Talletuk-
sille kertyneet korot kirjataan bruttomääräisinä luokkaan ”muut
velat”. Maksamatta olevia korkoja ei sisällytetä talletuksiin, joihin
ne liittyvät, sillä ne olisi arvostettava nimellisarvoonsa, joka on
maksamatta ilmoituspäivänä.
— Maksamattomat osingot.— Velat, jotka eivät perustu varsinaiseen rahalaitostoimintaan (velat
tavarantoimittajille, verovelat, maksamattomat palkat ja sosiaali-
maksut jne.).
— Varaukset kolmansille osapuolille olevia velkoja varten (eläkkeet,
osingot jne.).
— Johdannaissopimusten vakuusmaksut.
Johdannaissopimusten vakuusmaksut luokitellaan normaalisti ”talle-
tusvelkoihin” (ks. luokka 9).
Markkinoiden tämänhetkisten käytäntöjen monimutkaisuus saattaa
aiheuttaa sen, että on vaikeaa yksilöidä marginaaleja, jotka ovat
todella maksettavissa takaisin, koska samalle tilille talletetaan
toisistaan erittelemättä erilaisia marginaaleja, tai marginaaleja, jotka
antavat rahalaitokselle varoja lainausta varten. Näissä tapauksissa
on hyväksyttävää, että nämä marginaalit luokitellaan ”muihin velk-
oihin” tai ”talletusvelkoihin” kansallisen käytännön mukaisesti.
— Ilman käteisvakuuksia lainaksi annetuista arvopapereista aiheutu-
neet nettopositiot.
— Arvopaperikauppojen tai valuuttaoperaatioiden tulevista tilityksistä2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 39
▼B
Luokka Pääpiirteiden kuvaukset
ja toimituksista aiheutuvat nettovelat.
Tämän erän ulkopuolelle voidaan jättää lähes kaikki rahoitusinstru-
mentit, jotka ovat rahoitusvelkojen muodossa (sisällytetään muihin
tase-eriin); rahoitusinstrumentit, jotka eivät ole rahoitusvelkojen
muodossa, kuten takuut, sitoumukset, notariaattilainat (sisällytetään
taseen ulkopuolisiin eriin), muut kuin rahoitusvastuut, kuten oman
pääoman erät taseen vastattavaa-puolella (sisällytetään ”omaan
pääomaan ja varauksiin”).2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 40
▼B
LIITE II
VÄHIMMÄISVARANTOJÄRJESTELMÄN SOVELTAMISEEN LIIT-
TYVÄT ERITYIS- JA SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET SEKÄ SÄÄNNÖKSET
LUOTTOLAITOKSIA KOSKEVASTA SULAUTUMISESTA
1 OSA
Erityissäännökset
I.Luottolaitokset, joita koskevat täysimääräiset tiedonantovaatimukset
1. Jotta voitaisiin laskea oikein varantopohja, johon sovelletaan positiivista
varantoprosenttia, tarvitaan yksityiskohtainen kuukausittainen erittely yli 2
vuoden määräaikaisista talletuksista, talletuksista, joiden irtisanomisaika on
yli 2 vuotta, ja luottolaitosten reposopimuksiin liittyvistä veloista, jotka
kohdistuvat (kotimaan ja muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden)
sektoreihin rahalaitokset, varantovelvolliset luottolaitokset, EKP ja kansal-
liset keskuspankit ja valtio, sekä sektoriin ulkomaat. Luottolaitokset voivat
ilmoittaa velkansa siten, että ne kohdistuvat ryhmään ”muut rahalaitokset
kuin vähimmäisvarantovelvoitteen alaiset luottolaitokset, EKP ja kansalliset
keskuspankit”, sen sijaan että ne ilmoittaisivat ne kohdistettuina erikseen
ryhmiin ”rahalaitokset” ja ”vähimmäisvarantovelvoitteen alaiset luottolai-tokset, EKP ja kansalliset keskuspankit”, edellyttäen, että tiedot ovat
edelleen riittävän tarkkoja, eikä tämä vaikuta lihavoituihin eriin. Lisäksi
vähimmäisvarantovelvolliset luottolaitokset voivat - kansallisten tiedonker-
uujärjestelmien mukaan ja sanotun rajoittamatta tässä asetuksessa
säädettyjen rahalaitosten tasetta koskevien määritelmien ja luokitusperiaat-
teiden täysimääräistä noudattamista - antaa vaihtoehtoisesti varantopohjan
laskemiseen tarvittavat tiedot, lukuun ottamatta tietoja siirtokelpoisista
instrumenteista, liitteessä I olevan taulukon 1 alaviitteen 5 mukaisesti, jos
tämä ei vaikuta lihavoituihin eriin.
II.Tiedonkeruu pieniltä luottolaitoksilta
2. Pienet luottolaitokset toimittavat EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmää
varten vähintään neljännesvuosittaiset tiedot varantopohjan laskemiseksi
tämän liitteen taulukon mukaisesti. Pienten luottolaitosten on varmistettava,
että tämän taulukon mukaisesti toimitetut tiedot vastaavat täysin taulukon 1
mukaisia määritelmiä ja luokituksia. Pienten laitosten varantopohjatiedot
kolmea►
M3 ◄pitoajanjaksoa varten perustuvat vuosi-
neljänneksen lopun tietoihin, jotka kansalliset keskuspankit keräävät
viimeistään 28. pankkipäivänä kunkin vuosineljänneksen päättymisestä.
III.Tiedonkeruu EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän alaisilta
laitoksilta, jotka ilmoittavat tietonsa konsolidoidusti ryhmänä
3. Saatuaan luvan EKP:lta vähimmäisvarantojärjestelmän alaiset luottolaitokset
voivat antaa tilastotietonsa konsolidoidusti niin, että ne koskevat sellaista
ryhmää luottolaitoksia, jotka ovat vähimmäisvarantovelvollisia samalla
kansallisella alueella edellyttäen, että kaikki asianomaiset laitokset ovat
ilmoittaneet luopuvansa minkäänlaisiin varantovelvoitteesta tehtäviin
könttäsummavähennyksiin liittyvistä eduista. Könttäsummavähennys jää
kuitenkin koko ryhmän eduksi. Kaikki asianomaiset laitokset luetellaan erik-
seen EKP:n rahalaitosten luettelossa.
4. Jos koko ryhmän katsotaan olevan pieni, sen tulee täyttää ainoastaan pienten
laitosten suppeammat raportointivaatimukset. Muussa tapauksessa sovelle-
taan täysimääräisiä raportointivaatimuksia koko ryhmälle.
IV.Sarake ”(joista) varantovelvoitteen alaiset luottolaitokset, EKP ja
kansalliset keskuspankit”
5. Sarake ”(joista) varantovelvoitteen alaiset luottolaitokset, EKP ja kansalliset
keskuspankit” ei sisällä tiedonantajien velkoja niille laitoksille, jotka vähim-
mäisvarantojärjestelmästä vapautettujen laitosten luettelon mukaan eivät
kuulu EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän piiriin, eli laitoksille, jotka
ovat järjestelmän ulkopuolella muista syistä kuin tervehdyttämismenettelyn
takia.
6. Vähimmäisvarantojärjestelmän piiristä vapautettujen laitosten luettelo
sisältää ainoastaan ne laitokset, jotka ovat järjestelmän ulkopuolella muista
syistä kuin tervehdyttämismenettelyn takia. Laitoksia, jotka on väliaikaisesti
vapautettu vähimmäisvarantovelvoitteesta tervehdyttämismenettelyn takia,
kohdellaan kuten vähimmäisvarantovelvoitteen alaisia laitoksia, ja sen
vuoksi niihin kohdistuvat velat sisältyvät sarakkeeseen ”(joista) varantovel-
voitteen alaiset luottolaitokset, EKP ja kansalliset keskuspankit”.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 41
▼B
Sarakkeeseen kuuluvat myös velat sellaisille laitoksille, joiden ei itse asiassa
tarvitse pitää varantotalletusta EKPJ:ssä könttäsummavähennyksen takia.
2 OSA
Siirtymäsäännökset
7. Erän ”talletukset, joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta” ilmoittaminen on
toistaiseksi vapaaehtoista. Tiedonantajat voivat halutessaan antaa tarvittavattiedot vapaaehtoisesti, ts. ne voivat ilmoittaa joko todellisia lukuja (myös
erät, joiden arvo on nolla) tai ”tiedot puuttuvat” (käyttäen soveltuvaa
merkintää). Tiedonantajalaitos, joka on päättänyt ilmoittaa tietonsa todelli-
sina lukuina, ei voi sen jälkeen käyttää merkintää ”tiedot puuttuvat”.
3 OSA
Luottolaitoksia koskeva sulautuminen
8. Tässä liitteessä käsitteillä sulautuminen, sulautuvat laitokset ja vastaanottava
laitos on vähimmäisvarantojen soveltamisesta 1 päivänä joulukuuta 1998
annetussa Euroopan keskuspankin asetuksessa (EY) N:o 2818/98 (EKP/
1998/15) (
1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1921/
2000 (EKP/2000/8) (2), tarkoitettu merkitys.
9. Pitoajanjaksona, jona sulautuminen tulee voimaan, vastaanottavan laitoksen
varantovelvoite lasketaan ja se on täytettävä asetuksen (EY) N:o 2818/98
(EKP/1998/15) 13 artiklan mukaisesti.
10. Vastaanottavan laitoksen varantovelvoite seuraavia pitoajanjaksoja varten
lasketaan tarvittaessa tässä liitteessä olevassa lisäyksessä annettujen
sääntöjen mukaisesti ilmoitetun varantopohjan ja tilastotietojen perusteella.
Muussa tapauksessa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/
15) 3 artiklan mukaisia normaaleja sääntöjä tilastotiedon ilmoittamisesta ja
varantovelvoitteen laskemisesta.
11.Vastaanottavaa laitosta koskeva väliaikainen poikkeus normaalista
tiedonantomenettelystä
Asianomainen kansallinen keskuspankki voi antaa vastaanottavalle laitok-
selle luvan täyttää tilastoihin liittyvän tiedonantovelvollisuutensa
väliaikaisessa menettelyssä, jolloin se voi esimerkiksi käyttää erillisiä
lomakkeita jokaisesta sulautuvasta laitoksesta useana pitoajanjaksona sen
jälkeen, kun sulautuminen on tullut voimaan, tämän kuitenkaan rajoittamatta
edellisissä kohdissa asetettuja velvollisuuksia. Poikkeus normaalista tiedo-
nantomenettelystä on rajoitettava mahdollisimman lyhytkestoiseksi, eikä se
voi kestää kuutta kuukautta kauempaa siitä, kun sulautuminen tuli voimaan.
Tämä poikkeus ei rajoita vastaanottavan laitoksen velvollisuutta täyttää
tiedonantovelvollisuutensa tämän asetuksen mukaisesti eikä tarvittaessa sen
velvollisuutta vastata sulautuvien laitosten tiedonantovelvollisuuksista tämän
liitteen mukaisesti.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 42
(1) EYVL L 356, 30.12.1998, s. 1.
(2) EYVL L 229, 9.9.2000, s. 34.
▼C1
2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 43
▼B
LISÄYS
Sulautumisessa mukana olevien luottolaitosten varantovelvoitteen laskemista koskevat
erityissäännöt (1)
Numero Sulautumistyyppi Velvollisuudet
1 Sulautuminen, jossa laitos, johon sovel-
letaan täysimääräisiä tiedonantovaati-
muksia (vastaanottava laitos), hankkii
yhden tai useamman laitoksen (sulau-
tuvat laitokset), joihin sovelletaan
täysimääräisiä tiedonantovaatimuksia,
tulee voimaan sen määräajan
päätyttyä, jonka asianomainen kansal-
linen keskuspankki on asettanut tämän
asetuksen 4 artiklan mukaisesti
kuukausittaisten tilastotietojen antami-
seksi edelliseltä kuukaudelta.Sulautumista seuraavana pitoajanjaksona
vastaanottavan laitoksen varantovelvoite
lasketaan vastaanottavan laitoksen ja sulau-
tuvien laitosten varantopohjien koko-
naismäärästä muodostuvan varantopohjan
perusteella. Yhteenlaskettavat varantopohjat
ovat ne varantopohjat, jotka olisivat koske-
neet tätä pitoajanjaksoa, mikäli sulautu-
mista ei olisi tapahtunut. Ainoastaan yksi
könttäsummavähennys myönnetään.
2 Sulautuminen, jossa laitos, johon sovel-
letaan täysimääräisiä tiedonantovaati-
muksia (vastaanottava laitos) hankkii
yhden tai useamman pienen luottolai-
toksen ja mahdollisesti yhden tai
useamman luottolaitoksen (sulautuvat
laitokset), joita koskevat täysimääräiset
tiedonantovaatimukset, tulee voimaan
sen määräajan päätyttyä, jonka asian-
omainen kansallinen keskuspankki on
asettanut tämän asetuksen 4 artiklan
mukaisesti tilastotietojen antamiseksi
edelliseltä vuosineljännekseltä.Sulautumista seuraavana pitoajanjaksona
vastaanottavan laitoksen varantovelvoite
lasketaan vastaanottavan laitoksen ja sulau-
tuvien laitosten varantopohjien koko-
naismäärästä muodostuvan varantopohjan
perusteella. Yhteenlaskettavat varantopohjat
ovat ne varantopohjat, jotka olisivat koske-
neet tätä pitoajanjaksoa, mikäli sulautu-
mista ei olisi tapahtunut. Ainoastaan yksi
könttäsummavähennys myönnetään.
3 Sulautuminen, jossa laitos, johon sovel-
letaan täysimääräisiä tiedonantovaati-
muksia (vastaanottava laitos) hankkii
yhden tai useamman laitoksen (sulau-
tuvat laitokset), joita koskevat
täysimääräiset tiedonantovaatimukset,tulee voimaan kuukauden lopun ja sen
määräajan välisenä aikana, jonka
asianomainen kansallinen keskus-
pankki on asettanut tämän asetuksen 4
artiklan mukaisesti tilastotietojen anta-
miseksi edelliseltä kuukaudelta.Sulautumista seuraavana pitoajanjaksona
vastaanottavan laitoksen varantovelvoite
lasketaan vastaanottavan laitoksen ja sulau-
tuvien laitosten varantopohjien koko-
naismäärästä muodostuvan varantopohjan
perusteella. Yhteenlaskettavat varantopohjatovat ne varantopohjat, jotka olisivat koske-
neet tätä pitoajanjaksoa, mikäli sulautu-
mista ei olisi tapahtunut. Ainoastaan yksi
könttäsummavähennys myönnetään. Vastaa-
nottava laitos vastaa oman tiedonantovel-
vollisuutensa lisäksi sulautuvien laitosten
tilastotietojen antamiseen liittyvistä velvol-
lisuuksista sulautumista edeltävältä kuukau-
delta.
4 Sulautuminen, jossa laitos, johon sovel-
letaan täysimääräisiä tiedonantovaati-
muksia (vastaanottava laitos) hankkii
yhden tai useamman pienen luottolai-
toksen ja mahdollisesti yhden tai
useamman luottolaitoksen (sulautuvat
laitokset), joita koskevat täysimääräiset
tiedonantovaatimukset, tulee voimaan
vuosineljänneksen lopun ja sen
määräajan välisenä aikana, jonka
asianomainen kansallinen keskus-
pankki on asettanut tämän asetuksen 4
artiklan mukaisesti tilastotietojen anta-
miseksi edelliseltä vuosineljännekseltä.Sulautumista seuraavana pitoajanjaksona
vastaanottavan laitoksen varantovelvoite
lasketaan vastaanottavan laitoksen ja sulau-
tuvien laitosten varantopohjien koko-
naismäärästä muodostuvan varantopohjan
perusteella. Yhteenlaskettavat varantopohjat
ovat ne varantopohjat, jotka olisivat koske-
neet tätä pitoajanjaksoa, mikäli sulautu-
mista ei olisi tapahtunut. Ainoastaan yksi
könttäsummavähennys myönnetään. Vastaa-
nottava laitos vastaa oman tiedonantovel-
vollisuutensa lisäksi sulautuvien laitosten
tilastotietojen antamiseen liittyvistä velvol-
lisuuksista laitoksesta riippuen sulautumista
edeltävältä kuukaudelta tai vuosineljännek-
seltä.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 44
▼B
Numero Sulautumistyyppi Velvollisuudet
5 Sulautuminen, jossa pieni luottolaitos
(vastaanottava laitos) hankkii yhden
tai useamman luottolaitoksen, johon
sovelletaan täysimääräisiä tiedonanto-
vaatimuksia, tai mahdollisesti yhden
tai useamman pienen luottolaitoksen
(sulautuvat laitokset), tulee voimaan
sen määräajan päätyttyä, jonka asian-
omainen kansallinen keskuspankki on
asettanut tämän asetuksen 4 artiklan
mukaisesti tilastotietojen antamiseksi
edelliseltä kuukaudelta.Sovelletaan tapauksessa 1 määriteltyä
menettelyä.
6 Sulautuminen, jossa pieni luottolaitos
(vastaanottava laitos) hankkii yhden
tai useamman pienen luottolaitoksen
(sulautuvat laitokset), tulee voimaan
sen määräajan päätyttyä, jonka asian-
omainen kansallinen keskuspankki on
asettanut tämän asetuksen 4 artiklan
mukaisesti tilastotietojen antamiseksi
edelliseltä vuosineljännekseltä.Sulautumista seuraavasta pitoajanjaksosta
siihen asti, kunnes vastaanottava laitos on
ensimmäistä kertaa sulautumisen jälkeen
antanut neljännesvuosittaiset tiedot tämän
asetuksen liitteessä II pienille luottolaitok-
sille asetettujen suppeampien raportointi-
vaatimusten mukaisesti, vastaanottavan
laitoksen varantovelvoite lasketaan vastaa-
nottavan laitoksen ja sulautuvien laitostenvarantopohjien kokonaismäärästä muodos-
tuvan varantopohjan perusteella. Yhteenlas-
kettavat varantopohjat ovat ne
varantopohjat, jotka olisivat koskeneet tätä
pitoajanjaksoa, mikäli sulautumista ei olisi
tapahtunut. Ainoastaan yksi könttäsum-
mavähennys myönnetään.
7 Sulautuminen, jossa pieni luottolaitos
(vastaanottava laitos) hankkii yhden
tai useamman pienen luottolaitoksen
(sulautuvat laitokset), tulee voimaan
sen määräajan päätyttyä, jonka asian-
omainen kansallinen keskuspankki on
asettanut tämän asetuksen 4 artiklan
mukaisesti tilastotietojen antamiseksi
edelliseltä vuosineljännekseltä, ja
sulautumisen tuloksena pienestä luotto-
laitoksesta tulee luottolaitos, jota
koskevat täysimääräiset tiedonantovaa-
timukset.Sovelletaan tapauksessa 2 määriteltyä
menettelyä.
8 Sulautuminen, jossa pieni luottolaitos
(vastaanottava laitos) hankkii yhden
tai useamman pienen luottolaitoksen
(sulautuvat laitokset), tulee voimaan
vuosineljänneksen lopun ja sen
määräajan välisenä aikana, jonka
asianomainen kansallinen keskus-
pankki on asettanut tämän asetuksen 4
artiklan mukaisesti tilastotietojen anta-
miseksi edelliseltä vuosineljännekseltä.Sulautumista seuraavasta pitoajanjaksosta
siihen asti, kunnes vastaanottava laitos on
ensimmäistä kertaa sulautumisen jälkeen
antanut neljännesvuosittaiset tiedot tämän
asetuksen liitteessä II pienille luottolaitok-
sille asetettujen suppeampien raportointi-
vaatimusten mukaisesti, vastaanottavan
laitoksen varantovelvoite lasketaan vastaa-
nottavan laitoksen ja sulautuvien laitosten
varantopohjien kokonaismäärästä muodos-
tuvan varantopohjan perusteella. Yhteenlas-
kettavat varantopohjat ovat ne
varantopohjat, jotka olisivat koskeneet tätä
pitoajanjaksoa, mikäli sulautumista ei olisi
tapahtunut. Ainoastaan yksi könttäsum-
mavähennys myönnetään. Vastaanottava
laitos vastaa oman tiedonantovelvollisuu-
tensa lisäksi sulautuvien laitosten tilastotie-
tojen antamiseen liittyvistä velvollisuuksista
sulautumista edeltävältä vuosineljännek-
seltä.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 45
▼B
Numero Sulautumistyyppi Velvollisuudet
9 Sulautuminen, jossa pieni luottolaitos
(vastaanottava laitos) hankkii yhden
tai useamman laitoksen, joihin sovelle-
taan täysimääräisiä tiedonantovaati-
muksia, ja mahdollisesti yhden tai
useamman pienen luottolaitoksen
(sulautuvat laitokset), tulee voimaan
kuukauden lopun ja sen määräajan
välisenä aikana, jonka asianomainen
kansallinen keskuspankki on asettanut
tämän asetuksen 4 artiklan mukaisesti
kuukausittaisten tilastotietojen antami-
seksi edelliseltä kuukaudelta.Sovelletaan tapauksessa 3 määriteltyä
menettelyä.
10 Sulautuminen, jossa pieni luottolaitos
(vastaanottava laitos) hankkii yhden
tai useamman pienen luottolaitoksen
(sulautuvat laitokset), tulee voimaan
vuosineljänneksen lopun ja sen
määräajan välisenä aikana, jonka
asianomainen kansallinen keskus-
pankki on asettanut tämän asetuksen 4artiklan mukaisesti tilastotietojen anta-
miseksi edelliseltä vuosineljännekseltä,
ja sulautumisen tuloksena pienestä
luottolaitoksesta tulee luottolaitos, jota
koskevat täysimääräiset tiedonantovaa-
timukset.Sovelletaan tapauksessa 4 määriteltyä
menettelyä.
11 Sulautuminen, jossa laitos, jota
koskevat täysimääräiset tiedonantovaa-
timukset (vastaanottava laitos), perus-
tetaan laitoksista (sulautuvat laitokset),
joihin sovelletaan täysimääräisiä tiedo-
nantovaatimuksia, tulee voimaan
kuukauden lopun ja sen määräajan
välisenä ajanjaksona, jonka asian-
omainen kansallinen keskuspankki on
asettanut tämän asetuksen 4 artiklan
mukaisesti kuukausittaisten tilastotie-
tojen antamiseksi edelliseltä kuukau-
delta.Sulautumista seuraavana pitoajanjaksona
vastaanottavan laitoksen varantovelvoite
lasketaan sulautuvien laitosten varantopoh-
jien kokonaismäärästä muodostuvan varan-
topohjan perusteella. Yhteenlaskettavat
varantopohjat ovat ne varantopohjat, jotka
olisivat koskeneet tätä pitoajanjaksoa,
mikäli sulautumista ei olisi tapahtunut.
Ainoastaan yksi könttäsummavähennys
myönnetään. Vastaanottava laitos vastaa
sulautuvien laitosten tilastotietojen antami-
seen liittyvistä velvollisuuksista sulautu-
mista edeltävältä kuukaudelta.
12 Sulautuminen, jossa laitos, jota
koskevat täysimääräiset tiedonantovaa-
timukset (vastaanottava laitos), perus-
tetaan yhdestä tai useammasta
pienestä luottolaitoksesta ja mahdolli-
sesti yhdestä tai useammasta laitok-
sesta, joihin sovelletaan täysimääräisiä
tiedonantovaatimuksia (sulautuvat
laitokset), tulee voimaan vuosineljän-
neksen lopun ja sen määräajan
välisenä ajanjaksona, jonka asian-
omainen kansallinen keskuspankki on
asettanut tämän asetuksen 4 artiklan
mukaisesti tilastotietojen antamiseksi
edelliseltä vuosineljännekseltä.Sulautumista seuraavana pitoajanjaksona
vastaanottavan laitoksen varantovelvoite
lasketaan sulautuvien laitosten varantopoh-
jien kokonaismäärästä muodostuvan varan-
topohjan perusteella. Yhteenlaskettavat
varantopohjat ovat ne varantopohjat, jotka
olisivat koskeneet tätä pitoajanjaksoa,
mikäli sulautumista ei olisi tapahtunut.
Ainoastaan yksi könttäsummavähennys
myönnetään. Vastaanottava laitos vastaa
sulautuvien laitosten tilastotietojen antami-
seen liittyvistä velvollisuuksista sulautu-
mista edeltävältä kuukaudelta tai
vuosineljännekseltä.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 46
▼B
Numero Sulautumistyyppi Velvollisuudet
13 Sulautuminen, jossa pieni luottolaitos
(vastaanottava laitos) perustetaan
yhdestä tai useammasta pienestä luotto-
laitoksesta (sulautuvat laitokset), tulee
voimaan vuosineljänneksen lopun ja
sen määräajan välisenä ajanjaksona,
jonka asianomainen kansallinen
keskuspankki on asettanut tämän
asetuksen 4 artiklan mukaisesti tilasto-
tietojen antamiseksi edelliseltä vuosi-
neljännekseltä.Sulautumista seuraavasta pitoajanjaksosta
siihen asti, kunnes vastaanottava laitos on
ensimmäistä kertaa sulautumisen jälkeen
antanut neljännesvuosittaiset tiedot tämän
asetuksen liitteessä II pienille luottolaitok-
sille asetettujen suppeampien raportointi-
vaatimusten mukaisesti, vastaanottavan
laitoksen varantovelvoite lasketaan sulautu-
vien laitosten varantopohjien koko-
naismäärästä muodostuvan varantopohjan
perusteella. Yhteenlaskettavat varantopohjat
ovat ne varantopohjat, jotka olisivat koske-
neet tätä pitoajanjaksoa, mikäli sulautu-
mista ei olisi tapahtunut. Ainoastaan yksi
könttäsummavähennys myönnetään. Vastaa-nottava laitos vastaa sulautuvien laitosten
tilastotietojen antamiseen liittyvistä velvol-
lisuuksista sulautumista edeltävältä vuosi-
neljännekseltä.
(1) Taulukossa esitetään yksityiskohdat tiettyihin tilanteisiin sovellettavista erityisistä menettelyistä. Niihin tilantei-
siin, joita ei mainita taulukossa, sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/15) 3 artiklan mukaisianormaaleja sääntöjä tilastotiedon ilmoittamisesta ja varantovelvoitteiden täyttämisestä.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 47
▼B
LIITE III
MUIDEN PIENTEN RAHALAITOSTEN KUIN LUOTTOLAITOSTEN
TILASTOINTIVAATIMUKSET
Kun kansalliset keskuspankit päättävät vapauttaa täysimääräisistä raportointivaa-
timuksista sellaisia pieniä rahalaitoksia, jotka eivät ole luottolaitoksia, niiden
tulee ilmoittaa asiasta näille rahalaitoksille. Kansallisten keskuspankkien on
kuitenkin kerättävä näiltä laitoksilta edelleen ainakin vuosittaiset tasetiedot, jotta
suppeamman tiedonkeruun piirissä olevien laitosten osuutta voidaan seurata.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 48
▼B
LIITE IV
VÄHIMMÄISVAATIMUKSET, JOITA TIEDONANTAJIEN TULEE
NOUDATTAA
EKP:n tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset täyttääkseen tiedonantajien
tulee noudattaa seuraavia vähimmäisvaatimuksia:
1.Toimitusta koskevat vähimmäisvaatimukset
a) Tiedonantajien tulee toimittaa tiedot oikea-aikaisesti ja kansallisten keskus-
pankkien asettamien määräaikojen mukaisesti.
b) Tilastotiedot tulee esittää kansallisten keskuspankkien määrittelemien
teknisten raportointivaatimusten mukaisessa muodossa.
c) Tiedonantajan yhteyshenkilö(t) tulee mainita.
d) Teknisiä määrittelyjä, jotka koskevat tiedonsiirtoa kansallisiin keskuspank-
keihin, tulee noudattaa.
2.Tarkkuutta koskevat vähimmäisvaatimukset
e) Tilastotiedoissa ei saa olla virheitä:
— kaikki lineaariset rajoitteet tulee täyttää (esimerkiksi taseiden tulee
täsmätä, välisummien ja loppusumman tulee täsmätä), ja
— eri raportointifrekvenssein toimitettujen tietojen tulee vastata toisiaan.
f) Tiedonantajien tulee voida antaa lisätietoja toimittamiensa tietojen taustalla
olevista muutoksista.
g) Tilastotietojen tulee olla aukottomia; puuttuvista tiedoista tulee ilmoittaa ja
antaa selitys kansallisille keskuspankeille ja ne tulee soveltuvin osin
toimittaa mahdollisimman pian.
h) Tilastotiedoissa ei saa olla jatkuvia ja rakenteellisia aukkoja.i) Tiedonantajien tulee noudattaa niitä mittasuhteita ja desimaalitarkkuuksia,
jotka kansalliset keskuspankit ovat määritelleet toimitettavien tietojen
teknistä siirtoa varten.
j) Tiedonantajien tulee noudattaa kansallisten keskuspankkien antamia ohjeita
lukujen pyöristämisestä tietojen teknistä siirtoa varten.
3.Käsitteellistä vastaavuutta koskevat vähimmäisvaatimukset
k) Tilastotietojen tulee vastata tässä EKP:n asetuksessa olevia määritelmiä ja
luokitteluja.
l) Mikäli näistä määritelmistä ja luokitteluista poiketaan, tiedonantajien tulee
mahdollisuuksiensa mukaan seurata ja mitata säännöllisesti käyttämiensä
tilastointiperusteiden ja tämän EKP:n asetuksen mukaisten tilastointiperus-
teiden tuottamien tulosten eroja.
m) Tiedonantajien tulee pystyä selittämään mahdolliset katkokset, joita niiden
ilmoittamissa tilastotiedoissa on verrattuna aikaisempien periodien tietoihin.
4.Tarkistuksia koskevat vähimmäisvaatimukset
n) EKP:n ja kansallisten keskuspankkien määrittelemiä tarkistusperiaatteita ja
-menettelyjä tulee noudattaa. Säännöllisistä tarkistuksista poikkeaviin tarkis-
tuksiin tulee liittää perustelut.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 49
▼B
LIITE V
TÄMÄN ASETUKSEN SOVELTAMISTA KOSKEVAT SIIRTYMÄSÄÄN-
NÖKSET
1. Ensimmäiset tiedot annetaan tämän asetuksen mukaisesti vuoden 2003
tammikuun tilanteesta.
2. Uusien kuukausikohtaisia kantatietoja koskevien tilastointivaatimusten
mukaiset tiedot voidaan 12 kuukauden siirtymäkauden ajan ilmoittaa EKP:lle
siten, että määräaikaa pidennetään yhdellä kuukaudella sen kuukauden
päättymistä seuraavan kuukauden 15. pankkipäivästä (työajan päättyessä),
jota toimitettavat tiedot koskevat. Kansalliset keskuspankit päättävät, milloin
niiden on saatava tiedot tiedonantajilta tämän määräajan täyttämiseksi.
3. Vaatimuksiin lainojen luottotappioista/arvonalennuksista ja arvopapereiden
arvostusmuutoksiin liittyvät tiedot voidaan 12 kuukauden siirtymäkauden
ajan ilmoittaa EKP:lle siten, että määräaikaa pidennetään yhdellä kuukaudella
sen kuukauden päättymistä seuraavan kuukauden 15. pankkipäivästä (työajan
päättyessä), jota toimitettavat tiedot koskevat. Kansalliset keskuspankit
päättävät, milloin niiden on saatava tiedot tiedonantajilta tämän määräajan
täyttämiseksi.
4. Maksutasetilaston laatimista varten toimitettavan kuukausittaisen ulkomailla
oleville myönnettyjen lainojen / ulkomailla olevien tekemien talletusten
maturiteettierittelyn sekä näistä lainoista/talletuksista lisäksi neljännesvuosit-
tain tehtävän valuuttakohtaisen erittelyn osalta kukin jäsenvaltio määrittelee
tarpeidensa mukaan aikataulun, jonka mukaisesti rahalaitosten tasetilastoja
käytetään maksutaseen laatimista varten.
5. Erillinen siirtymäkauteen liittyvä seikka on se, että jäsenvaltiot voivat osal-
listua rahaliittoon kolmannen vaiheen käynnistymisen jälkeen. Rahalaitokset
ottavat tämän huomioon pitämällä yllä mahdollisuuden eritellä saamiset ja
velat maittain rahaliittoon osallistumattomissa jäsenvaltioissa olevien osalta.
Periaatteessa olisi tarpeen eritellä nämä erät myös valuutoittain ja yksilöidä
erikseen rahaliittoon osallistumattomien jäsenvaltioiden kansallinen valuutta,
euro ja muut valuutat. Jotta vähennettäisiin tietojen antamisesta mahdollisesti
aiheutuvaa rasitetta, kaikki taannehtivat tiedot, jotka kattavat ajanjakson
ennen kuin rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden koostumuksen muutos
on tiedossa, on mahdollista esittää jossain määrin joustavasti, edellyttäen
että EKP hyväksyy sen etukäteen.
6. Kun jäsenvaltio liittyy rahaliittoon, rahaliittoon osallistuvan jäsenvaltion
kansallisessa valuutassa ilmaistut ilmoitettavat erät sisällytetään käteisen
euron käyttöönotto huomioon ottaen euromääräisiin eriin siitä päivästä
lähtien, jona kyseinen jäsenvaltio liittyy rahaliittoon, ja ennen kuin kyseisen
valuutan vaihtaminen euroon on saatettu päätökseen.
7. Kuukausittaiset tiedot rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden rahalaitosten
liikkeeseen laskemista rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksista, joihin
sovelletaan haltijoiden kotipaikkaan perustuvaa erittelyä kotimaa / muu raha-
liittoon osallistuva jäsenvaltio / muu maailma, voidaan toukokuun 1 päivän
2003 ja joulukuun 31 päivän 2003 välisenä aikana antaa EKP:lle siten, että
määräaikaa, joka on sen kuukauden päättymistä seuraavan kuukauden 15.
pankkipäivä (työajan päättyessä), jota toimitettavat tiedot koskevat, piden-
netään yhdellä kuukaudella. Kansalliset keskuspankit päättävät, milloin
niiden on saatava tiedot tiedonantajilta tämän määräajan noudattamiseksi.2001R2423 — FI — 10.03.2004 — 002.001 — 50
▼M2