1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 40/94,
annettu 20 päivänä joulukuuta 1993,
yhteisön tavaramerkistä
(EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston asetus (EY) N:o 3288/94, annettu 22 päivänä joulukuuta 1994 L 349 83 31.12.1994
►M2Neuvoston asetus (EY) N:o 807/2003, annettu 14 päivänä huhtikuuta
2003L 122 36 16.5.2003
►M3Neuvoston asetus (EY) N:o 1653/2003, annettu 18 päivänä kesäkuuta
2003L 245 36 29.9.2003
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 40/94,
annettu 20 päivänä joulukuuta 1993,
yhteisön tavaramerkistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
olisi edistettävä taloudellisen toiminnan sopusointuista kehitystä koko
yhteisössä sekä jatkuvaa ja tasapainoista laajentumista kansallisia mark-kinoita vastaavat olosuhteet tarjoavien sisämarkkinoiden toteuttamisenja moitteettoman toiminnan avulla, näiden markkinoiden toteuttaminen
ja niiden yhtenäisyyden lisääminen ei merkitse ainoastaan tavaroiden
vapaan liikkumisen ja palvelujen vapaan tarjoamisen esteiden poista-mista sekä kilpailun vääristymisen estämisen varmistavan järjestelmänluomista, vaan myös sellaisten oikeudellisten edellytysten luomista,joilla helpotetaan yritysten valmistus- ja tavaroiden jakelu- ja palve-
lujen tarjoamistoiminnan nopeaa mukautumista yhteisön
mittasuhteisiin; näistä oikeudellisista välineistä, jotka yrityksillä tätätarkoitusta varten olisi oltava, erityisen sopivia olisivat tavaramerkit,joiden avulla on mahdollista tunnistaa tavarat ja palvelut samallatavalla koko yhteisössä, rajoista huolimatta,
yhteisön toiminta näyttää tarpeelliselta edellä mainittujen yhteisön
tavoitteiden toteuttamiseksi; tähän toimintaan sisältyy yhteisön tavara-merkkijärjestelmän luominen, jolla annetaan yrityksille oikeushankkia, yhtä ainoaa menettelyä noudattaen, yhteisön tavaramerkkejä,joilla on yhdenmukainen suoja ja joiden vaikutus ulottuu koko yhteisön
alueelle; näin ilmaistua yhteisön tavaramerkin yhtenäisen luonteen peri-
aatetta sovelletaan, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä,
kansallisten lainsäädäntöjen lähentämisellä ei pystytä poistamaan jäsen-
valtioiden lainsäädännöissä merkkien haltijoille kuuluvien oikeuksien
alueellisen ominaisuuden muodostamaa estettä; on tarpeen luoda
yhteisön tavaramerkki, jota säädellään kaikissa jäsenvaltioissavälittömästi sovellettavalla yhteisön oikeudella, jotta yritykset voisivatharjoittaa taloudellista toimintaa ilman esteitä kaikkialla yhteismarkki-noilla,
on suotavaa turvautua perustamissopimuksen 235 artiklaan, koska
perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä erityisestä toimivallastatällaisen oikeudellisen välineen aikaansaamiseksi,
tavaramerkkejä koskeva yhteisön oikeus ei kuitenkaan korvaa tavara-
merkkejä koskevaa jäsenvaltioiden oikeutta; ei vaikuta perustellultavelvoittaa yrityksiä rekisteröimään tavaramerkkejään yhteisön tavara-merkeiksi, koska kansalliset tavaramerkit ovat tarpeen yrityksille,jotka eivät halua tavaramerkilleen yhteisönlaajuista suojaa,
yhteisön tavaramerkkiin voi saada oikeuden ainoastaan rekisteröinnillä
ja rekisteröinnin esteenä on erityisesti tavaramerkin erottamiskyvynpuuttuminen, sen lainvastaisuus tai sen ristiriitaisuus aikaisempienoikeuksien suhteen,
yhteisön tavaramerkin antama suoja, jonka tarkoituksena on erityisesti
taata, että tavaramerkki osoittaa alkuperän, on ehdoton, jos tavara-merkki ja merkki ovat samat ja tavarat tai palvelut ovat samat; suojaaannetaan myös, jos tavaramerkki ja merkki ovat samankaltaiset ja1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 2
(1) EYVL N:o C 351, 31.12.1980, s. 1 ja EYVL N:o C 230, 31.8.1984, s. 1
(2) EYVL N:o C 307, 14.11.1983, s. 46 ja EYVL N:o C 280, 28.10.1991, s. 153
(3) EYVL N:o C 310, 30.11.1981, s. 22
▼B
tavarat tai palvelut ovat samankaltaiset; on välttämätöntä määritellä
samankaltaisuuden käsite sekaannusvaaran osalta; sekaannusvaara,jonka arviointi riippuu lukuisista tekijöistä ja erityisesti siitä, kuinka
hyvin tavaramerkki tunnetaan markkinoilla, vakiintuneeseen tai rekis-
teröityyn merkkiin liittyvistä mielleyhtymistä sekä samankaltaisuudenasteesta tavaramerkin ja merkin sekä niihin yhdistettyjen tavaroidentai palvelujen välillä asettaa erityisiä vaatimuksia suojalle,
tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteesta johtuu, ettei yhteisön
tavaramerkin haltija voi kieltää ulkopuolisia käyttämästä merkkiä tavar-oissa, jotka haltija itse tai hänen suostumuksellaan joku muu onsaattanut markkinoille yhteisössä tätä tavaramerkkiä käyttäen, ellei
haltija laillisin perustein ole oikeutettu vastustamaan tavaroiden
myöhempää kaupan pitämistä,
on perusteltua suojata yhteisön tavaramerkkejä ja toisaalta niitä aikai-
sempia, rekisteröityjä tavaramerkkejä ainoastaan siltä osin kuin näitämerkkejä todella käytetään,
yhteisön tavaramerkkiä on pidettävä siitä yrityksestä erillisenä varalli-
suusesineenä, jonka tavaroita tai palveluja se edustaa; tavaramerkin onoltava luovutettavissa, jollei ensisijaisesta tarpeesta välttää muutoksenaiheuttama yleisön harhaanjohtaminen muuta johdu; tavaramerkki onmyös voitava antaa pantiksi ulkopuoliselle tai siihen on voitava
perustaa käyttölupia,
tällä asetuksella luotava tavaramerkkilainsäädäntöedellyttää jokaisen
tavaramerkin osalta hallinnollisia täytäntöönpanotoimenpiteitä yhteisön
tasolla; siten on välttämätöntä, säilyttäen kuitenkin yhteisön olemassa
oleva toimielinrakenne ja valtuuksien tasapaino, perustaa sisämarkki-noilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit, piirustukset jamallit), joka on teknisesti riippumaton ja jolla on riittävä oikeudellinen,hallinnollinen ja taloudellinen itsenäisyys; tätä varten on tarpeen ja
aiheellista, että virasto on yhteisön toimielin ja oikeushenkilö, joka
käyttää sille tällä asetuksella annettuja toimivaltuuksia yhteisönoikeutta noudattaen ja ilman, että sillä on vaikutusta yhteisön laitostenkäyttämään toimivaltaan,
on suotavaa taata asianomaisille osapuolille viraston päätöksillä tavara-
merkkilainsäädännön erityispiirteisiin mukautettu oikeudellinen suoja;tätä varten säädetään, että viraston tutkijoiden ja eri osastojenpäätöksiin voidaan hakea muutosta; siltä osin kuin taho, jonka
päätöksestä valitetaan, ei itse oikaise päätöstään, se siirtää valituksen
viraston valituslautakunnalle, joka päättää asiasta; valituslautakunnanpäätöksistä voi valittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen, joka voikumota valituksenalaisen päätöksen tai muuttaa sitä,
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perus-
tamisesta 24 päivänä lokakuuta 1988 tehdyn neuvoston päätöksen 88/591/EHTY, ETY, Euratom (
1), sellaisena kuin se on muutettuna
päätöksellä 93/350/Euratom, EHTY, ETY (2), mukaisesti tämä
tuomioistuin käyttää ensimmäisenä oikeusasteena yhteisön tuomioistui-
melle yhteisöjen perustamissopimuksilla, erityisesti EY:nperustamissopimuksen 173 artiklan toisen alakohdan nojalla tehtyjenkanteiden osalta, sekä niiden täytäntöön panemiseksi annetuillasäädöksillä annettua toimivaltaa, jollei yhteisön oikeuden mukaanperustettua toimielintä koskevassa säädöksessä muuta säädetä; tämän
vuoksi tällä asetuksella yhteisön tuomioistuimelle annettua toimivaltaa
kumota ja muuttaa valituslautakuntien päätöksiä käyttää ensimmäisenoikeusasteen tuomioistuin mainitun päätöksen mukaisesti,
jäsenvaltioiden olisi yhteisön tavaramerkkien suojan vahvistamiseksi,
kansallisen järjestelmänsä huomioon ottaen nimettävä mahdollisimmanrajallinen määrä ensimmäisen ja toisen oikeusasteen tuomioistuimia,joilla on toimivalta yhteisön tavaramerkin loukkausta ja voimassaoloakoskevissa asioissa,1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 3
(1) EYVL N:o L 319, 25.11.1988, s. 1 ja oikaisu EYVL:ssä N:o L 241,
17.8.1989, s. 4
(2) EYVL N:o L 144, 16.6.1993, s. 21
▼B
on välttämätöntä, että yhteisön tavaramerkin voimassaoloa ja louk-
kausta koskevien päätösten oikeusvaikutus ulottuu koko yhteisöön,sillä tämä on ainoa keino välttää tuomioistuinten ja viraston keskenään
ristiriitaiset päätökset ja niiden vaikutukset yhteisön tavaramerkkien
yhtenäiseen luonteeseen; tuomioistuinten toimivaltaa ja tuomioidentäytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan Brysselin yleissopi-muksen sääntöjä sovelletaan kaikkiin yhteisön tavaramerkkiin liittyviinriita-asioihin, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä,
olisi ehkäistävä keskenään ristiriitaisten tuomioiden syntyminen riita-
asioissa, joissa on samat osapuolet ja joissa perusteena ovat samat,
yhteisön tavaramerkkiä ja rinnakkaisia kansallisia tavaramerkkejäkoskevat kysymykset; sen vuoksi, jos oikeudellisiin toimenpiteisiinturvaudutaan samassa jäsenvaltiossa, tämän tavoitteen saavuttamiseksion noudatettava kansallisia menettelysääntöjä, joihin tämä asetus ei
vaikuta, mutta jos oikeudellisiin toimenpiteisiin ryhdytään eri jäsenval-
tioissa, näyttävät edellä mainitun Brysselin yleissopimuksenmääräyksiin perustuvat säännökset riita-asian vireilläolosta ja asiainyhtymisestä, aiheellisilta,
viraston täyden itsehallinnon ja riippumattomuuden takaamiseksi olisi
tarpeen antaa sille itsenäinen talousarvio, jonka tulot koostuvatpääasiassa järjestelmän käyttäjien suorittamista maksuista; yhteisön
talousarviomenettelyä sovelletaan kuitenkin Euroopan yhteisöjen ylei-
sestä talousarviosta suoritettavien mahdollisten avustusten osalta;lisäksi olisi suotavaa, että tilintarkastustuomioistuin suorittaa tilintar-kastuksen, ja täytäntöönpanotoimenpiteet ovat tarpeen asetuksensoveltamiseksi ja erityisesti maksuja koskevan asetuksen ja
täytäntöönpanoasetuksen hyväksymisen ja muuttamisen osalta; komis-
sion olisi toteutettava nämä toimenpiteet jäsenvaltioiden edustajista
muodostuvan komitean avustamana menettelystä komissiolle siirrettyätäytäntöönpanovaltaa käytettäessä 13 päivänä heinäkuuta 1987 tehdynneuvoston päätöksen 87/373/ETY (
1) 2 artiklan menettelyn III vaih-
toehdon b menettelysääntöjen mukaisesti,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Yhteisön tavaramerkki
1. Tässä asetuksessa säädettyjen edellytysten ja yksityiskohtaisten
sääntöjen mukaisesti rekisteröityjen tavaroiden ja palvelujen tavara-merkkejä kutsutaan jäljempänä ’yhteisön tavaramerkeiksi’.
2. Yhteisön tavaramerkki on yhtenäinen. Sen oikeusvaikutukset ovat
samanlaiset kaikkialla yhteisössä: sen voi rekisteröidä ainoastaan
olemaan voimassa koko yhteisössä, sen voi luovuttaa, siitä voi luopua,sen hallintaoikeus voidaan menettää tai julistaa mitättömäksi ja senkäyttövoidaan kieltää ainoastaan koko yhteisö ssä. Tätä periaatettasovelletaan, jollei tässä asetuksessa muuta säädetä.
2 artikla
Virasto
Perustetaan sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavara-
merkit, piirustukset ja mallit), jäljempänä ’virasto’.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 4
(1) EYVL N:o L 197, 18.7.1987, s. 33
▼B
3 artikla
Toimintakyky
Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi yritykset ja muut oikeudel-
liset kokonaisuudet, joilla niihin sovellettavan lainsäädännön mukaan
on kelpoisuus hankkia omissa nimissään kaikenlaisia oikeuksia ja olla
vastuussa kaikenlaisista sitoumuksista, olla osapuolena sopimuksissa jamuissa oikeustoimissa sekä esiintyä kantajana tai vastaajana oikeuden-käynneissä, on rinnastettava oikeushenkilöihin.
II OSASTO
TAVARAMERKKIOIKEUS
I JAKSO
YHTEISÖN TAVARAMERKIN MÄÄRITELMÄ JA HANKKIMINEN
4 artikla
Yhteisön tavaramerkin muodostavat merkit
Yhteisön tavaramerkkinä voi olla mikä tahansa merkki, joka voidaan
esittää graafisesti, erityisesti sanat, henkilönnimet mukaan lukien,
kuviot, kirjaimet, numerot taikka tavaroiden tai niiden päällyksenmuoto, jos sellaisella merkillä voidaan erottaa yrityksen tavarat taipalvelut muiden yritysten tavaroista tai palveluista.
5 artikla
Yhteisön tavaramerkin haltijat
1. Yhteisön tavaramerkin haltijana voivat olla luonnolliset henkilöt
tai oikeushenkilöt, mukaan lukien julkisoikeudelliset yhteisöt, jotkaovat:
a) jäsenvaltioiden kansalaisia;
b) teollisoikeuden suojelemista koskevan Pariisin yleissopimuksen,
jäljempänä ’Pariisin yleissopimus’, tai Maailman kauppajärjestön
perustamissopimuksen osapuolina olevien muiden valtioiden kansa-laisia,
tai
c) sellaisten valtioiden kansalaisia, jotka eivät ole osapuolina Pariisin
yleissopimuksessa, joilla on kotipaikka tai todellinen ja toiminnassaoleva teollinen tai kaupallinen liike yhteisössä tai Pariisin yleissopi-muksen osapuolena olevassa valtiossa;
tai
d) muut kuin c alakohdassa tarkoitetut sellaisten valtioiden kansalaiset,
jotka eivät ole Pariisin yleissopimuksen tai Maailman kauppajär-jestön perustamissopimuksen osapuolia ja jotka julkistetuntoteamuksen mukaisesti antavat kaikkien jäsenvaltioiden kansalai-
sille tavaramerkkien osalta saman suojan kuin omille
kansalaisilleen ja jotka vaatiessaan jäsenvaltioiden kansalaisiltatodisteet tavaramerkin rekisteröinnistä alkuperämaassa, tunnustavatyhteisön tavaramerkin rekisteröinnin tällaiseksi todisteeksi.
2. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi valtiottomat henkilöt, sellaisina
kuin nämä määritellään New Yorkissa 28 päivänä syyskuuta 1954 alle-kirjoitetun valtiottomien henkilöiden oikeusasemaa koskevan
yleissopimuksen 1 artiklassa, ja pakolaiset, sellaisena kuin nämä
määritellään Genevessä 28 päivänä heinäkuuta 1951 allekirjoitetunpakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen 1 artiklassa, jotaon muutettu New Yorkissa 31 päivänä tammikuuta 1967 allekirjoite-tulla pakolaisten oikeusasemaa koskevalla pöytäkirjalla, rinnastetaansen valtion kansalaisiin, jossa näiden vakinainen asuinpaikka sijaitsee.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 5
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼B
3. Edellä 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen valtioiden kansa-
laisten on todistettava, että tavaramerkki, jota koskeva yhteisöntavaramerkkihakemus on jätetty, on rekisteröity alkuperävaltiossa, jollei
jäsenvaltioiden kansalaisten tavaramerkkejä julkistetun toteamuksen
mukaisesti rekisteröidä kyseisessä alkuperävaltiossa ilman että olisitarpeen todistaa aikaisempi rekisteröinti yhteisön tavaramerkkinä taijäsenvaltion kansallisena merkkinä.
6 artikla
Tapa, jolla yhteisön tavaramerkki saadaan
Yhteisön tavaramerkki saadaan rekisteröinnillä.
7 artikla
Ehdottomat hylkäysperusteet
1. Seuraavia merkkejä ei rekisteröidä:
a) merkit, jotka eivät ole 4 artiklan mukaisia;
b) tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky;
c) tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai
merkinnöistä, joita voidaan elinkeinotoiminnassa käyttää osoitta-maan tavaroiden tai palvelujen lajia, laatua, määrää,käyttötarkoitusta, arvoa tai maantieteellistä alkuperää, tavaroidenvalmistusajankohtaa tai palvelujen suoritusajankohtaa taikka muita
tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia;
d) tavaramerkit, jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai
merkinnöistä, jotka ovat tulleet tavallisiksi yleisessä kielenkäytössätai hyvän kauppatavan mukaan;
e) merkit, jotka muodostuvat yksinomaan
i) tavaran luonteenomaisesta muodosta,
ii) teknisen tuloksen saavuttamiseksi välttämättömästä tavaran
muodosta tai
iii) tavaran arvoon olennaisesti vaikuttavasta muodosta;
f) tavaramerkit, jotka ovat yleisen järjestyksen tai hyvän tavan
vastaisia;
g) tavaramerkit, jotka ovat omiaan johtamaan yleisöä harhaan esimer-
kiksi tavaroiden tai palvelujen luonteen, laadun tai maantieteellisen
alkuperän suhteen;
h) tavaramerkit, joita toimivaltaiset viranomaiset eivät ole hyväksyneet
Pariisin yleissopimuksen 6 b artiklan mukaisesti;
i) tavaramerkit, jotka sisältävät muita kuin Pariisin yleissopimuksen 6
b artiklassa tarkoitettuja tunnuksia, tunnusmerkkejä tai vaakunoita,
joilla on erityistä julkista merkitystä, jollei toimivaltainen virano-
mainen ole hyväksynyt niiden rekisteröintiä.
j) viinien osalta tavaramerkit, jotka sisältävät viinin osoittavan maan-
tieteellisen merkinnän tai jotka muodostuvat sellaisestamerkinnästä, ja väkevien alkoholijuomien osalta tavaramerkit, jotkasisältävät alkoholijuoman osoittavan maantieteellisen merkinnän tai
jotka muodostuvat sellaisesta merkinnästä, sellaisten viinien tai
väkevien alkoholijuomien osalta, joilla ei ole tätä alkuperää.
2. Edellä 1 kohtaa sovelletaan, vaikka rekisteröinnin esteet olisivat
olemassa ainoastaan osassa yhteisöä.
3. Edellä 1 kohdan b, c ja d alakohtaa ei sovelleta, jos tavaramerkki
on käytössä tullut erottamiskykyiseksi niiden tavaroiden tai palvelujenosalta, joille rekisteröintiä haetaan.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 6
▼M1
▼B
▼B
8 artikla
Suhteelliset hylkäysperusteet
1. Aikaisemman tavaramerkin haltijan vastustuksesta tavaramerkkiä
ei rekisteröidä:
a) jos se on sama kuin aikaisempi tavaramerkki ja jos tavarat tai palve-
lut, joita varten tavaramerkkiä haetaan tai tavaramerkki onrekisteröity, ovat samoja kuin tavarat tai palvelut, joille aikaisempitavaramerkki on suojattu,
b) jos sen vuoksi, että se on sama tai samankaltainen kuin aikaisempi,
samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten oleva tavar-
amerkki, yleisön keskuudessa on sekaannusvaara, joka sisältää
vaaran tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välisestä miel-leyhtymästä.
2. Edellä 1 kohdassa ’aikaisemmalla tavaramerkillä’ tarkoitetaan:
a) tavaramerkkejä, joiden rekisteröintihakemus on tehty ennen yhteisön
tavaramerkin rekisteröintihakemuksen tekopäivää, ottaen tarvittaessa
huomioon vaatimukset niiden etuoikeudesta, ja jotka kuuluvat seur-aaviin ryhmiin:
i) yhteisön tavaramerkit,
ii) jäsenvaltiossa rekisteröidyt tavaramerkit tai Belgian, Luxem-
burgin ja Alankomaiden osalta Beneluxintavaramerkkivirastossa rekisteröidyt tavaramerkit,
iii) tavaramerkit, joiden kansainvälinen rekisteröinti on voimassa
jäsenvaltiossa;
b) edellä a alakohdassa tarkoitettuja tavaramerkkejä koskevia hake-
muksia, jos tavaramerkit rekisteröidään;
c) tavaramerkkejä, jotka yhteisön tavaramerkin hakemispäivänä tai
tarvittaessa yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen etuoi-
keuspäivänä ovat jossakin jäsenvaltiossa yleisesti tunnettuja Pariisin
yleissopimuksen 6 a artiklassa tarkoitetussa merkityksessä.
3. Tavaramerkin haltijan vastustuksesta tavaramerkkiä ei myöskään
rekisteröidä, jos rekisteröintiä hakee tavaramerkin haltijan asiamies tai
edustaja omiin nimiinsä ja ilman haltijan suostumusta, jollei asiamiestai edustaja pysty perustelemaan toimiaan.
4. Rekisteröimättömän tavaramerkin tai muun liike-elämässä
käytetyn merkin, jonka vaikutusalue on laajempi kuin paikallinen,haltijan vastustuksesta tavaramerkille haettua rekisteröintiä eimyönnetä, jos ja siltä osin kuin tähän merkkiin sovellettavan jäsenval-tion oikeuden mukaan:
a) oikeus merkkiin on saatu ennen päivää, jona yhteisön tavaramerkin
rekisteröintihakemus on tehty tai jona yhteisön tavaramerkin rekis-
teröintihakemukselle on vaadittu etuoikeutta;
b) merkin haltijalla on oikeus kieltää myöhemmän tavaramerkin
käyttäminen.
5. Jos aikaisempi yhteisön tavaramerkki on yhteisössä laajalti
tunnettu ja aikaisempi kansallinen tavaramerkki on kyseisessä jäsenval-tiossa laajalti tunnettu, 2 kohdassa tarkoitetun aikaisemmantavaramerkin haltijan vastustuksesta tavaramerkkiä ei myöskään rekis-teröidä, jos se on sama tai samankaltainen kuin aikaisempi
tavaramerkki ja se rekisteröitäisiin sellaisia tavaroita tai palveluja
varten, jotka eivät tosin ole samankaltaisia kuin tavarat tai palvelut,joita varten aikaisempi tavaramerkki on rekisteröity, mutta joiden osaltarekisteröitävän tavaramerkin käyttäminen ilman perusteltua syytämerkitsisi aikaisemman tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineenepäoikeudenmukaista hyväksikäyttöä taikka olisi niille haitaksi.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 7
▼B
II JAKSO
YHTEISÖN TAVARAMERKIN VAIKUTUKSET
9 artikla
Yhteisön tavaramerkin oikeusvaikutukset
1. Rekisteröidyn tavaramerkin haltijalla on yksinoikeus tavaramerk-
kiin. Tavaramerkin haltijalla on oikeus kieltää muita ilman hänen
suostumustaan käyttämästä elinkeinotoiminnassa:
a) merkkiä, joka on sama kuin yhteisön tavaramerkki, samoille tavar-
oille tai palveluille, joille tavaramerkki on rekisteröity;
b) merkkiä, joka sen vuoksi, että se on sama tai samankaltainen kuin
yhteisön tavaramerkki ja sen vuoksi, että merkki ja yhteisön tavara-
merkki tarkoittaa samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja,
aiheuttaa yleisön keskuudessa sekaannusvaaran; sekaannusvaarasisältää myös vaaran merkin ja tavaramerkin välisestä mielleyh-tymästä;
c) merkkiä, joka on sama tai samankaltainen kuin yhteisön tavara-
merkki, tavaroille tai palveluille, jotka ovat erilaisia kuin ne, joilleyhteisön tavaramerkki on rekisteröity, kun se on laajalti tunnettu
yhteisössä, ja jos merkin käyttäminen ilman perusteltua syytä
merkitsisi yhteisön tavaramerkin erottamiskyvyn tai maineen epäoi-keudenmukaista hyväksikäyttöä taikka olisi niille haitaksi.
2. Edellä 1 kohdassa säädetyin edellytyksin voidaan kieltää etenkin:
a) merkin paneminen tavaroihin tai niiden päällyksiin;
b) tavaroiden tarjoaminen tai liikkeelle laskeminen tai niiden varastoi-
minen tällaista tarkoitusta varten merkkiä käyttäen taikka palvelujentarjoaminen tai suorittaminen merkkiä käyttäen;
c) tavaroiden maahantuonti tai maastavienti merkkiä käyttäen;
d) merkin käyttäminen liikeasiakirjoissa ja mainonnassa.
3. Yhteisön tavaramerkin oikeusvaikutukset ovat voimassa ulkopuo-
lisiin nähden vasta, kun tavaramerkin rekisteröinti on julkaistu.Kohtuullista korvausta voidaan kuitenkin vaatia yhteisön tavaramerkinrekisteröintihakemuksen jälkeisistä toimista, jotka yhteisön tavara-merkin rekisteröinnin julkaisemisen jälkeen olisivat kiellettyjä.
Tuomioistuin, jossa asia on vireillä, ei saa ratkaista pääasiaa ennen
rekisteröinnin julkaisemista.
10 artikla
Yhteisön tavaramerkin esittäminen sanakirjoissa
Jos yhteisön tavaramerkin esittäminen sanakirjassa, tietosanakirjassa tai
vastaavassa hakuteoksessa antaa sen vaikutelman, että merkkimuodostaa yleiskäsitteen tavaroille tai palveluille, joita varten tavara-
merkki on rekisteröity, kustantajan on yhteisön tavaramerkin haltijan
pyynnöstä huolehdittava siitä, että yhteisön tavaramerkin esittämisenyhteyteen liitetään viimeistään teoksen seuraavassa painoksessa tietosiitä, että kyseessä on rekisteröity tavaramerkki.
11 artikla
Kielto käyttää asiamiehen tai edustajan nimissä olevaa yhteisön
tavaramerkkiä
Jos yhteisön tavaramerkki on rekisteröity kyseisen yhteisön tavara-
merkin haltijan asiamiehen tai edustajan nimiin ilman haltijansuostumusta, haltijalla on oikeus kieltää asiamiestänsä tai edustajaansakäyttämästä tavaramerkkiä, jollei hän antanut käyttölupaa, ellei asia-mies tai edustaja pysty perustelemaan toimiaan.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 8
▼B
12 artikla
Yhteisön tavaramerkkiin kohdistuvat rajoitukset
Yhteisön tavaramerkki ei oikeuta haltijaa kieltämään toista käyttämästä
elinkeinotoiminnassa:
a) omaa nimeään tai osoitettaan,
b) tavaroiden tai palvelujen lajia, laatua, määrää, käyttötarkoitusta,
arvoa tai maantieteellistä alkuperää, tavaroiden valmistusajankohtaatai palvelujen suoritusajankohtaa taikka muita tavaroiden tai palve-
lujen ominaisuuksia osoittavia merkintöjä,
c) tavaramerkkiä, milloin sen käyttäminen on tarpeen tavaran tai
palvelun, erityisesti lisätarvikkeiden tai varaosien, käyttötarkoi-tuksen osoittamiseksi,
jos nämä käyttävät niitä hyvää liiketapaa noudattaen.
13 artikla
Yhteisön tavaramerkin oikeusvaikutusten sammuminen
1. Yhteisön tavaramerkki ei oikeuta haltijaa kieltämään tavara-
merkin käyttämistä niissä tavaroissa, jotka haltija tai hänen
suostumuksellaan joku muu on saattanut markkinoille yhteisössä tätä
tavaramerkkiä käyttäen.
2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta, jos haltijalla on perus-
teltua aihetta vastustaa tavaroiden pitämistä edelleen liikkeessä,
erityisesti milloin tavaroihin tehdään muutoksia tai huononnuksia sen
jälkeen, kun ne on laskettu liikkeelle.
14 artikla
Loukkauksiin sovellettava täydentävä kansallinen oikeus
1. Yhteisön tavaramerkin vaikutukset määritellään yksinomaan tällä
asetuksella. Muutoin yhteisön tavaramerkkiin kohdistuviin loukkauksiin
sovelletaan kansallisen tavaramerkin loukkauksia koskevaa kansallistalainsäädäntöä X osaston säännösten mukaisesti.
2. Tällä asetuksella ei rajoiteta oikeutta ryhtyä oikeudellisiin
yhteisön tavaramerkkiä koskeviin toimenpiteisiin jäsenvaltioidenoikeuden perusteella etenkin yksityisoikeudellisen vastuun ja vilpillisenkilpailun osalta.
3. Sovellettavat menettelysäännöt määritellään X osaston säännösten
mukaisesti.
III JAKSO
YHTEISÖN TAVARAMERKIN KÄYTTÄMINEN
15 artikla
Yhteisön tavaramerkin käyttäminen
1. Jos yhteisön tavaramerkin haltija ei viiden vuoden kuluessa rekis-
teröinnistä ole ottanut yhteisössä tavaramerkkiä tosiasialliseen käyttööntavaroissa tai palveluissa, joita varten se on rekisteröity, tai jos
tällainen käyttöon ollut viisi vuotta yhtäjaksoisesti keskeytyneenä
eikä käyttämättä jättämiseen ole pätevää syytä, yhteisön tavaramerkkiinsovelletaan tässä asetuksessa säädettyjä seuraamuksia.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua käyttöä on myös:
a) tavaramerkin käyttäminen muodossa, joka poikkeaa sen rekisteröi-
dystä muodosta ainoastaan sellaisilta osin, että poikkeaminen ei
vaikuta tavaramerkin erottamiskykyyn;
b) yhteisön tavaramerkin paneminen yhteisössä tavaroihin tai niiden
päällyksiin ainoastaan maastavientiä varten.
3. Yhteisön tavaramerkin käyttö tavaramerkin haltijan suostumuk-
sella rinnastetaan haltijan omaan tavaramerkin käyttöön.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 9
▼B
IV JAKSO
YHTEISÖN TAVARAMERKKI OMISTUSOIKEUDEN KOHTEENA
16 artikla
Yhteisön tavaramerkin rinnastaminen kansalliseen tavaramerkkiin
1. Jollei 17 - 24 artiklassa muuta säädetä, yhteisön tavaramerkkiä
varallisuusoikeutena käsitellään kokonaisuudessaan ja koko yhteisönalueella kuten kansallista rekisteröityä tavaramerkkiä siinä jäsenval-
tiossa, jossa yhteisön tavaramerkkirekisterin mukaan:
a) haltijan kotipaikka sijaitsee kyseisenä päivämääränä;
tai
b) jos a alakohtaa ei voida soveltaa, haltijan liike sijaitsee kyseisenä
päivämääränä.
2. Muissa kuin 1 kohdassa säädetyissä tapauksissa, mainitussa
kohdassa tarkoitettu jäsenvaltio on se, jossa virasto sijaitsee.
3. Jos yhteisön tavaramerkkirekisteriin on merkitty useampi kuin
yksi henkilöyhteishaltijaksi, 1 kohtaa sovelletaan ensimmäiseksi
merkittyyn henkilöön; jos tämä ei ole mahdollista, sitä sovelletaan
seuraaviin yhteishaltijoihin merkitsemisjärjestyksessä. Jos 1 kohtaa eivoida soveltaa kehenkään yhteishaltijoista, sovelletaan 2 kohtaa.
17 artikla
Luovuttaminen
1. Oikeus yhteisön tavaramerkkiin voidaan yrityksen luovuttamisesta
erillään luovuttaa kaikkien tai joidenkin tavaroiden tai palvelujenosalta, joita varten se on rekisteröity.
2. Yrityksen luovuttaminen kokonaisuudessaan sisältää yhteisön
tavaramerkkiä koskevien oikeuksien luovuttamisen, jollei luovuttami-seen sovellettavan lainsäädännön mukaisesti ole olemassa vastakkaistamääräystä tai jollei olosuhteista selvästi käy muuta ilmi. Tätä säännöstä
sovelletaan yrityksen luovuttamiseen sopimusvelvollisuuden perus-
teella.
3. Yhteisön tavaramerkin luovutus on tehtävä kirjallisesti ja siihen
vaaditaan sopimusosapuolten allekirjoitukset, jollei luovutus johduoikeuden päätöksestä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan sovel-tamista; mikäli näin ei tehdä, luovutus on mitätön.
4. Jos luovutusasiakirjoista selvästi ilmenee, että luovuttamisen
vuoksi yhteisön tavaramerkki on omiaan johtamaan harhaan yleisöä,erityisesti niiden tavaroiden tai palvelujen luonteen, laadun tai maantie-
teellisen alkuperän osalta, joita varten tavaramerkki on rekisteröity,
viraston on kieltäydyttävä rekisteröimästä luovutusta, jollei luovutuk-sensaaja suostu rajoittamaan yhteisön tavaramerkin rekisteröintiätavaroihin tai palveluihin, joiden osalta luovutuksella ei ole harhaanjoh-tavaa vaikutusta.
5. Yhden osapuolen pyynnöstä luovutus merkitään rekisteriin ja
julkaistaan.
6. Ennen kuin luovutus on merkitty rekisteriin, luovutuksensaaja ei
voi käyttää hyödykseen yhteisön tavaramerkin rekisteröinnistä johtuvia
oikeuksia.
7. Jos viraston suhteen on noudatettava määräaikoja, luovutuksen-
saaja voi tehdä virastolle tähän tarkoitukseen säädetyt ilmoitukset hetisen jälkeen, kun tämä on vastaanottanut luovutuksen rekisteröintiäkoskevan hakemuksen.
8. Kaikki asiakirjat, joista on ilmoitettava yhteisön tavaramerkin
haltijalle 77 artiklan mukaisesti, osoitetaan haltijaksi rekisteröidyllehenkilölle.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 10
▼B
18 artikla
Asiamiehen nimiin rekisteröidyn tavaramerkin siirtäminen
Jos yhteisön tavaramerkki on rekisteröity kyseisen tavaramerkin
haltijan asiamiehen tai edustajan nimiin ilman haltijan lupaa, tällä onoikeus vaatia kyseisen rekisteröinnin siirtoa itselleen, jollei asiamiestai edustaja pysty perustelemaan toimiaan.
19 artikla
Esineoikeudet
1. Yhteisön tavaramerkki voidaan yrityksestä riippumatta antaa
pantiksi tai se voi olla muun esineoikeuden kohteena.
2. Yhden osapuolen pyynnöstä 1 kohdassa tarkoitetut oikeudet
merkitään rekisteriin ja julkaistaan.
20 artikla
Pakkotäytäntöönpano
1. Yhteisön tavaramerkkiin voidaan soveltaa pakkotäytäntöönpano-
toimenpiteitä.
2. Yhteisön tavaramerkin pakkotäytäntöönpanomenettelyn osalta
yksinomainen toimivalta kuuluu 16 artiklaa soveltaen määritellyn
jäsenvaltion tuomioistuimille ja viranomaisille.
3. Yhden sopimusosapuolen pyynnöstä pakkotäytäntöönpano
merkitään rekisteriin ja julkaistaan.
21 artikla
Konkurssimenettely ja vastaavat menettelyt
1. Kunnes jäsenvaltioiden yhteiset tämän alan säännökset tulevat
voimaan, yhteisön tavaramerkki voi kuulua konkurssimenettelyyn tai
vastaavaan menettelyyn ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jossa tällainenmenettely ensimmäisenä aloitetaan kansallisen lain tai asiaan sovellet-tavien yleissopimusten perusteella.
2. Jos yhteisön tavaramerkki on osana konkurssimenettelyä tai
vastaavaa menettelyä, tätä koskeva merkintä tehdään rekisteriin ja julk-aistaan kansallisen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä.
22 artikla
Käyttölupa
1. Yhteisön tavaramerkkiin voidaan antaa käyttölupa, joka koskee
joitakin tai kaikkia tavaroita tai palveluja, joita varten tavaramerkki on
rekisteröity, ja koko yhteisön aluetta tai sen jotakin osaa. Käyttölupa
voi olla yksinoikeuskäyttölupa tai rajoittamaton käyttölupa.
2. Yhteisön tavaramerkin haltija voi vedota tavaramerkin antamaan
oikeussuojaan sellaista käyttöluvan haltijaa vastaan, joka rikkoo sopi-muksen kestoa, tavaramerkin rekisteröityä käyttötapaa, käyttöluvankattamien tavaroiden tai palvelujen lajia, tavaramerkin käyttöaluettataikka käyttöluvan haltijan valmistamien tavaroiden tai tarjoamienpalvelujen laatua koskevaa käyttölupasopimuksen ehtoa.
3. Käyttöluvan haltija voi aloittaa oikeudelliset toimenpiteet
yhteisön tavaramerkkiä koskevan loukkauksen vuoksi ainoastaan sen
haltijan suostumuksella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta käyttölupaso-
pimuksen ehtojen soveltamista. Yksinoikeuskäyttöluvan haltija voikuitenkin aloittaa oikeudelliset toimenpiteet, jos tavaramerkin haltijaei virallisen ilmoituksen saatuaan itse ryhdy toimiin loukkauksensuhteen kohtuullisessa ajassa.
4. Käyttöluvan haltijat ovat oikeutettuja yhtymään yhteisön tavara-
merkin haltijan aloittamaan loukkausta koskevaan oikeudelliseentoimenpiteeseen saadakseen korvauksen kärsimistään haitoista.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 11
▼B
5. Yhden osapuolen pyynnöstä yhteisön tavaramerkkiä koskevan
käyttöluvan saaminen tai luovuttaminen merkitään rekisteriin ja julkais-taan.
23 artikla
Oikeusvaikutukset suhteessa kolmansiin
1. Edellä 17, 19 ja 22 artiklassa tarkoitetuilla yhteisön tavaramerkkiä
koskevilla oikeustoimilla on oikeusvaikutuksia suhteessa kolmansiin
kaikissa jäsenvaltioissa vasta, kun ne on merkitty rekisteriin. Tällaisella
toimella on kuitenkin ennen merkintää oikeusvaikutuksia suhteessakolmansiin, jotka ovat saaneet oikeuden tavaramerkkiin tämän toimenjälkeen, mutta jotka silti tiesivät siitä hankkiessaan näitä oikeuksia.
2. Mitä 1 kohdassa säädetään ei sovelleta sellaiseen henkilöön, joka
saa yhteisön tavaramerkin tai oikeuden yhteisön tavaramerkkiin kokoyrityksen luovuttamisen tai muun yleisseuraannon kautta.
3. Edellä 20 artiklassa tarkoitettujen oikeustoimien oikeusvaiku-
tuksia suhteessa kolmansiin säätelee 16 artiklaa soveltaen määritellynjäsenvaltion oikeus.
4. Kunnes jäsenvaltioiden väliset yhteiset konkurssia koskevat
säännökset tulevat voimaan, konkurssimenettelyn tai vastaavaan menet-telyn voimassaoloa ulkopuolisiin nähden säätelee sen jäsenvaltionoikeus, jossa tällainen menettely ensimmäisenä aloitetaan kansallisen
lain tai asiaan sovellettavien yleissopimusten perusteella.
24 artikla
Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus omistusoikeuden
kohteena
Edellä 16 - 23 artiklaa sovelletaan yhteisön tavaramerkkiä koskeviin
hakemuksiin.
III OSASTO
YHTEISÖN TAVARAMERKKIÄ KOSKEVA HAKEMUS
I JAKSO
HAKEMUKSEN JÄTTÄMINEN JA EDELLYTYKSET, JOTKA SEN ON
TÄYTETTÄVÄ
25 artikla
Hakemuksen jättäminen
1. Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus jätetään, hakijan
valinnan mukaan:
a) virastolle;
tai
b) jäsenvaltion teollisoikeuksien keskusvirastolle tai Beneluxin tavara-
merkkivirastolle. Tällä tavoin jätetty hakemus vastaa samanapäivänä virastolle jätettyä hakemusta.
2. Jos hakemus jätetään jäsenvaltion teollisoikeuksien keskusviras-
tolle tai Beneluxin tavaramerkkivirastolle, tämän keskuksen taiviraston on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet hakemuksentoimittamiseksi yhteisön tavaramerkkivirastolle kahden viikon kuluessahakemuksen jättämisestä. Se voi vaatia hakijalta maksua, joka ei saa
ylittää hakemuksen vastaanottamiseen ja edelleen toimittamiseen liit-
tyviä hallinnollisia kuluja.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut hakemukset, jotka saapuvat viras-
tolle kuukauden kuluttua niiden jättämisestä, katsotaan peruutetuiksi.
4. Kymmenen vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta
komissio laatii kertomuksen yhteisön tavaramerkkiä koskevan hake-1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 12
▼B
misjärjestelmän toiminnasta, tarvittaessa yhdessä järjestelmän muutta-
miseksi tarkoitettujen ehdotusten kanssa.
26 artikla
Edellytykset, jotka hakemuksen on täytettävä
1. Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksessa on oltava:
a) yhteisön tavaramerkin rekisteröintianomus;
b) tiedot hakijan yksilöimiseksi;
c) luettelo tavaroista tai palveluista, joita varten rekisteröintiä haetaan;
d) tavaramerkin kuvaus.
2. Yhteisön tavaramerkistä on suoritettava hakemusmaksu ja tarvit-
taessa yksi tai useampi luokkamaksu.
3. Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen on täytettävä 140
artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa säädetyt edellytykset.
27 artikla
Hakemispäivä
Yhteisön tavaramerkin hakemispäivä on se, jona hakija esittää viras-
tolle tai, jos hakemus jätetään jäsenvaltion teollisoikeuksien
keskusvirastolle tai Beneluxin tavaramerkkivirastolle, sille 26 artiklan1 kohdassa tarkoitetut tiedot sisältävät asiakirjat, jollei hakemusmaksunmaksamisesta kuukauden kuluessa edellä tarkoitettujen asiakirjojenesittämisestä muuta johdu.
28 artikla
Luokitus
Tavarat ja palvelut, joita varten yhteisön tavaramerkkiä haetaan, luoki-
tellaan täytäntöönpanoasetuksessa säädetyn luokituksen mukaisesti.
II JAKSO
ETUOIKEUS
29 artikla
Etuoikeus
1. Henkilöllä, joka on asianmukaisesti jättänyt tavaramerkkiä
koskevan hakemuksen valtiossa tai valtiolle, joka on Pariisin yleissopi-muksen tai Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen osapuoli,
tai sillä, jolle tämän henkilön oikeudet ovat siirtyneet, on etuoikeus
jättää yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus saman tavaramerkinosalta ja samoja tuotteita tai palveluja varten kuin ne, joita varten tätämerkkiä on haettu tai jotka sisältyvät niihin, kuuden kuukaudenkuluessa ensimmäisen hakemuksen jättämispäivästä.
2. Etuoikeuteen oikeuttavat kaikki hakemukset, joilla on
säännönmukaisen kansallisen hakemuksen jättämistä vastaava vaikutus
sen valtion kansallisen lainsäädännön mukaan, jossa se on jätetty, taikahdenvälisten tai monenkeskisten sopimusten mukaan.
3. Säännönmukaisella kansallisella hakemuksella tarkoitetaan hake-
muksen jättämistä, joka on riittävä hakemispäivän toteamiseksi,ottamatta huomioon hakemuksen myöhempää kohtaloa.
4. Ensimmäisenä hakemuksena, jonka hakemispäivä on etuoikeutta
koskevan määräajan alkamispäivä, pidetään myöhempää, samasta
tavaramerkistä samoja tavaroita tai palveluja varten ja samassavaltiossa tai samalle valtiolle kuin aikaisempi ensimmäinen hakemusjätettyä hakemusta, jos aikaisempi hakemus on viimeistäänmyöhemmän hakemuksen hakemispäivänä peruutettu, jätetty silleen taihylätty saattamatta sitä yleisesti tarkastettavaksi ja jättämättä voimaan1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 13
▼M1
▼B
▼B
mitään oikeuksia ja jos se ei vielä ole ollut perusteena etuoikeuden
vaatimiselle. Aikaisempi hakemus ei tällöin voi enää olla perusteenaetuoikeuden vaatimiselle.
5. Jos ensimmäinen hakemus on jätetty valtiossa, joka ei ole Pariisin
yleissopimuksen tai Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksenosapuoli, 1-4 kohdan säännöksiä sovelletaan ainoastaan siltä osin kuin
kyseinen valtio julkistetun toteamuksen mukaisesti myöntää virastolle
jätetyn ensimmäisen hakemuksen perusteella etuoikeuden, joka ontässä asetuksessa säädettyjen edellytysten mukainen ja jolla onvastaavat vaikutukset.
30 artikla
Etuoikeuden vaatiminen
Hakijan, joka haluaa vedota aikaisempaan hakemukseen perustuvaan
etuoikeuteen, on tehtävä etuoikeuspyyntöja toimitettava jäljennö saikaisemmasta hakemuksesta. Jos aikaisemman hakemuksen kieli eiole mikään viraston kielistä, hakijan on esitettävä käännös aikaisem-masta hakemuksesta yhdellä näistä kielistä.
31 artikla
Etuoikeuden vaikutus
Etuoikeuden vaikutuksesta etuoikeuspäivää pidetään yhteisön tavara-
merkin hakemispäivänä määritettäessä oikeuksien aiemmuutta.
32 artikla
Kansallisen hakemuksen jättämisen merkitys
Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus, jolle on hyväksytty hake-
mispäivä, vastaa jäsenvaltioissa jätettyä säännönmukaista kansallista
hakemusta, ottaen tarvittaessa huomioon vaatimukset yhteisön tavara-
merkin etuoikeudesta.
III JAKSO
NÄYTTELYÄ KOSKEVA ETUOIKEUS
33 artikla
Näyttelyä koskeva etuoikeus
1. Jos yhteisön tavaramerkin haltija on esitellyt hakemuksen
kohteena olevalla tavaramerkillä tavaroita tai palveluja Pariisissa 22päivänä marraskuuta 1928 allekirjoitetun ja viimeksi 30 marraskuuta1972 muutetun, kansainvälisiä näyttelyjä koskevan yleissopimuksen
mukaisessa virallisessa tai virallisesti tunnustetussa kansainvälisessä
näyttelyssä, haltija voi, jos hän jättää hakemuksen kuuden kuukaudenkuluessa hakemuksen kohteena olevalla tavaramerkillä esiteltyjentavaroiden tai palvelujen ensimmäisestä esittelyajankohdasta, vaatiakyseisestä päivästä lähtien 31 artiklan mukaista etuoikeutta.
2. Hakijoiden, jotka haluavat vaatia 1 kohdan mukaisesti etuoi-
keutta, on täytäntöönpanoasetuksessa vahvistetuin edellytyksin
toimitettava todisteet siitä, että tavarat tai palvelut on esitelty näytte-lyssä hakemuksen kohteena olevalla tavaramerkillä.
3. Näyttelyä koskevan etuoikeuden myöntäminen jäsenvaltiossa tai
kolmannessa maassa ei pidennä 29 artiklassa säädettyä etuoikeuttakoskevaa määräaikaa.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 14
▼M1
▼B
▼B
IV JAKSO
KANSALLISEN TAVARAMERKIN AIEMMUUDEN VAATIMINEN
34 artikla
Kansallisen tavaramerkin aiemmuuden vaatiminen
1. Jäsenvaltiossa tai Benelux-alueella rekisteröidyn aikaisemman
tavaramerkin haltija, mukaan lukien aikaisempi kansainvälisesti, jäsen-
valtiossa vaikuttavalla tavalla rekisteröity tavaramerkki, joka jättää
hakemuksen samasta tavaramerkistä, joka on tarkoitus rekisteröidäyhteisön tavaramerkkinä samoja tavaroita tai palveluja varten, joitavarten aikaisempi tavaramerkki on rekisteröity, tai joihin se sisältyy,voi vaatia aikaisemman tavaramerkin aiemmuutta yhteisön tavaramer-kille sen jäsenvaltion osalta, jossa tai jota varten se on rekisteröity.
2. Aiemmuuden ainoa vaikutus tämän asetuksen mukaan on, että jos
yhteisön tavaramerkin haltija luopuu aiemmasta tavaramerkistä taiantaa sen lakata, hänellä olevat oikeudet pysyvät voimassa samoin,kuin jos aikaisempi tavaramerkki olisi edelleen rekisteröity.
3. Yhteisön tavaramerkille vaadittu aiemmuus lakkaa, jos aikai-
semman tavaramerkin, jonka aiemmuutta on vaadittu, haltijajulistetaan menettäneeksi oikeutensa tavaramerkkiin tai jos tavara-merkki julistetaan mitättömäksi tai jos siitä on luovuttu ennen
yhteisön tavaramerkin rekisteröintiä.
35 artikla
Aiemmuuden vaatiminen yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin
jälkeen
1. Yhteisön tavaramerkin haltija, joka on saman aikaisemman, jäsen-
valtiossa rekisteröidyn, Benelux-alue mukaan lukien, tavaramerkin taiaikaisemman, kansainvälisesti, jäsenvaltiossa vaikuttavalla tavalla
rekisteröidyn tavaramerkin haltija, samojen tavaroiden tai palvelujen
osalta, voi vaatia aikaisemman tavaramerkin aiemmuutta sen jäsenval-tion osalta, jossa tai jota varten se on rekisteröity.
2. Sovelletaan 34 artiklan 2 ja 3 kohtaa.
IV OSASTO
REKISTERÖINTIMENETTELY
I JAKSO
HAKEMUKSEN TUTKIMINEN
36 artikla
Hakemuksen jättämisen edellytysten tutkiminen
1. Virasto tutkii:
a) täyttääköyhteisö n tavaramerkkiä koskeva hakemus edellytykset,
jotta sille voidaan hyväksyä 27 artiklan mukainen hakemispäivä;
b) täyttääkö yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus täytäntöönpa-
noasetuksessa säädetyt edellytykset;
c) onko luokkamaksut tarvittaessa suoritettu säädetyssä määräajassa.
2. Jos yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus ei täytä 1 kohdassa
tarkoitettuja vaatimuksia, virasto kehottaa hakijaa korjaamaan todetutpuutteellisuudet tai maksujen laiminlyönnin asetetussa määräajassa.
3. Jos 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa todettuja puutteellisuuksia
tai maksujen laiminlyöntiä ei ole asetetussa määräajassa korjattu, hake-musta ei käsitellä yhteisön tavaramerkkiä koskevana hakemuksena. Joshakija toimii viraston kehotuksen mukaisesti, se hyväksyy hakemis-päiväksi päivän, jona hakija on korjannut todetut puutteellisuudet taitodetun maksujen laiminlyönnin.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 15
▼B
4. Jos 1 kohdan b alakohtaa sovellettaessa todettuja puutteellisuuksia
ei ole säädetyssä määräajassa korjattu, virasto hylkää hakemuksen.
5. Jos 1 kohdan c alakohtaa sovellettaessa todettua maksujen laimin-
lyöntiä ei ole säädetyssä määräajassa korjattu, hakemus katsotaanperuutetuksi, jollei selvästi ilmene mitä tavara- tai palveluluokkiavarten suoritettu maksu on tarkoitettu.
6. Etuoikeuden vaatimista koskevien säännösten noudattamatta
jättäminen aiheuttaa hakemuksen osalta etuoikeuden menettämisen.
7. Kansallisen tavaramerkin aiemmuuden vaatimista koskevien edel-
lytysten täyttämättä jättäminen aiheuttaa sen, että aiemmuutta ei voidaenää vaatia tämän hakemuksen osalta.
37 artikla
Haltijan asemaan liittyvien edellytysten tutkiminen
1. Jos hakija 5 artiklan mukaisesti ei voi olla yhteisön tavaramerkin
haltija, hakemus hylätään.
2. Hakemus voidaan hylätä vasta, kun hakijalle on varattu tilaisuus
peruuttaa hakemuksensa tai esittää huomautuksensa.
38 artikla
Rekisteröinnin ehdottomien esteiden tutkiminen
1. Jos tavaramerkkiä ei 7 artiklan nojalla voida rekisteröidä kaikkien
tai joidenkin tavaroiden tai palvelujen osalta, joita varten yhteisöntavaramerkkiä haetaan, hakemus hylätään näiden tavaroiden tai palve-lujen osalta.
2. Jos tavaramerkkiin kuuluu osatekijä, jolla ei ole erottamiskykyä ja
jonka liittäminen tavaramerkkiin voi aiheuttaa epäselvyyttä tavara-
merkin suojan laajuudesta, virasto voi asettaa tavaramerkinrekisteröinnin edellytykseksi sen, että hakija antaa selityksen, ettei hänaio vaatia yksinoikeutta tämän osatekijän osalta. Tämä erottamislau-suma julkaistaan samanaikaisesti tavaramerkkiä koskevan hakemuksentai tarvittaessa sen rekisteröinnin kanssa.
3. Hakemus voidaan hylätä vasta, kun hakijalle on varattu tilaisuus
peruuttaa hakemuksensa tai muuttaa sitä tai esittää huomautuksensa.
II JAKSO
TUTKIMUS
39 artikla
Tutkimus
1. Kun virasto on hyväksynyt yhteisön tavaramerkkiä koskevalle
hakemukselle hakemispäivän ja kun se on todennut hakijan täyttävän
5 artiklassa tarkoitetut edellytykset, se laatii yhteisön tutkimuskerto-
muksen, jossa mainitaan ne aikaisemmat yhteisön tavaramerkit taiyhteisön tavaramerkkiä koskevat hakemukset, jotka on löydetty ja jotkavoivat olla 8 artiklan mukaisesti hakemuksen kohteena olevan yhteisöntavaramerkin rekisteröinnin esteenä.
2. Kun yhteisön tavaramerkkiä koskevalle hakemukselle on hyväk-
sytty hakemispäivä, virasto lähettää siitä jäljennöksen jokaisenjäsenvaltion teollisoikeuksien keskusvirastolle, joka on ilmoittanutvirastolle, että se suorittaa oman tavaramerkkirekisterinsä osaltayhteisön tavaramerkkejä koskevien hakemusten tutkimuksen.
3. Jokainen 2 kohdassa tarkoitettu teollisoikeuksien keskusvirasto
toimittaa virastolle kolmen kuukauden kuluessa yhteisön tavaramerkkiäkoskevan hakemuksen vastaanottamisesta, tutkimuskertomuksen, jossajoko mainitaan aikaisemmat kansalliset tavaramerkit tai aikaisemmatkansallisia tavaramerkkejä koskevat hakemukset, jotka on löydetty jajotka voivat olla 8 artiklan mukaisesti hakemuksen kohteena olevan1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 16
▼B
yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin esteenä, tai todetaan, ettei tutki-
muksessa ole havaittu mitään tällaisia oikeuksia.
4. Virasto maksaa teollisoikeuksien keskusvirastoille jokaisesta
niiden 3 kohdan mukaisesti toimittamasta tutkimuskertomuksesta tietyn
summan. Tämän jokaiselle teollisoikeuksien keskusvirastolle samansuuruisen summan vahvistaa budjettikomitea, jäsenvaltioiden edustajienkolmen neljäsosan enemmistöllä tekemällä päätöksellä.
5. Virasto toimittaa viipymättä yhteisön tavaramerkin hakijalle
yhteisön tutkimuskertomuksen ja kansalliset tutkimuskertomukset, jotka
on toimitettu sille 3 kohdassa säädetyssä määräajassa.
6. Yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta julkaistaessa, mikä
ei voi tapahtua ennen kuin kuukauden määräaika on kulunut päivästä,jona virasto on toimittanut tutkimuskertomukset hakijalle, virastoilmoittaa yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen julkaisemisestayhteisön tutkimuskertomuksessa mainittujen aikaisempien yhteisöntavaramerkkien haltijoille tai hakijoille.
7. Viiden vuoden kuluttua päivästä, jona virasto on aloittanut hake-
musten jättämisten hyväksymisen, komissio esittää neuvostollekertomuksen tässä artiklassa tarkoitetun tutkimusjärjestelmän toimin-nasta, mukaan lukien 4 kohdan nojalla jäsenvaltioille suoritettavatmaksut, ja tarvittaessa aiheelliset ehdotukset muutoksista tähän asetuk-seen tutkimusjärjestelmän mukauttamiseksi ottaen huomioon saadut
kokemukset ja tutkimustekniikoiden kehityksen.
III JAKSO
HAKEMUKSEN JULKAISEMINEN
40 artikla
Hakemuksen julkaiseminen
1. Jos edellytykset, joita yhteisön tavaramerkkiä koskevan hake-
muksen on vastattava, täyttyvät ja jos 39 artiklan 6 kohdassa
tarkoitettu määräaika on kulunut umpeen, hakemus julkaistaan siltä
osin kuin sitä ei 37 ja 38 artiklan mukaisesti ole hylätty.
2. Jos hakemus julkaisemisen jälkeen hylätään 37 ja 38 artiklan
mukaisesti, hylkäystä koskeva päätös julkaistaan sen ollessa lopullinen.
IV JAKSO
KOLMANSIEN HUOMAUTUKSET JA VÄITE
41 artikla
Kolmansien huomautukset
1. Jokainen luonnollinen henkilöja oikeushenkilösekä valmistajien,
tuottajien, palvelujen tarjoajien, kauppiaiden tai kuluttajien edustajienryhmittymät voivat yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen julk-aisemisen jälkeen osoittaa virastolle kirjalliset huomautuksensa,yksilöiden seikat, joiden perusteella tavaramerkin rekisteröinti pitäisiviran puolesta erityisesti 7 artiklan nojalla hylätä. Näillä ei kuitenkaan
ole asianosaisasemaa viraston menettelyssä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut huomautukset on ilmoitettava haki-
jalle, joka voi ilmoittaa kantansa.
42 artikla
Väite
1. Tavaramerkin rekisteröintiä vastaan voi tehdä väitteen kolmen
kuukauden kuluessa yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksenjulkaisemisesta, sillä perusteella, että tavaramerkin rekisteröinti 8artiklan mukaisesti olisi hylättävä:1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 17
▼B
a) edellä 8 artiklan 1 ja 5 kohdan tapauksissa 8 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetut aikaisempien tavaramerkkien haltijat sekä näiden tavara-merkkien haltijoiden oikeuttamat käyttöluvan haltijat;
b) edellä 8 artiklan 3 kohdan tapauksissa samassa säännöksessä tarkoi-
tettujen tavaramerkkien haltijat;
c) edellä 8 artiklan 4 kohdan tapauksissa samassa säännöksessä tarkoi-
tettujen aikaisempien tavaramerkkien tai merkkien haltijat sekä
sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan näitä oikeuksiakäyttämään valtuutetut henkilöt.
2. Väite tavaramerkin rekisteröintiä vastaan voidaan tehdä myös 1
kohdassa vahvistetuin edellytyksin 44 artiklan 2 kohdan toisen virkkeenmukaisesti muutettua hakemusta julkaistaessa.
3. Väite on tehtävä kirjallisesti ja se on perusteltava. Se katsotaan
tehdyksi vasta väitemaksun suorittamisen jälkeen. Väitteen tekijä voi
viraston asettamassa määräajassa esittää väitteensä tueksi seikkoja,todisteita ja huomautuksia.
43 artikla
Väitteen tutkiminen
1. Tutkiessaan väitettä virasto pyytää, niin usein kun on tarpeen,
osapuolia esittämään asettamassaan määräajassa toisten osapuolten taisen itsensä ilmoituksia koskevia huomautuksia.
2. Väitteen tehneen aikaisemman yhteisön tavaramerkin haltijan on
hakijan pyynnöstä toimitettava todisteet siitä, että yhteisön tavara-
merkin julkaisemista edeltäneiden viiden vuoden aikana, aikaisempaa
yhteisön tavaramerkkiä on tosiasiallisesti käytetty yhteisössä niidentavaroiden tai palvelujen osalta, joita varten se on rekisteröity ja joihinväite perustuu, tai että on olemassa perustellut syyt käyttämättä jättämi-seen, jos tähän päivään mennessä aikaisempi tavaramerkki on ollutrekisteröitynä vähintään viisi vuotta. Jos näitä todisteita ei esitetä,
väite hylätään. Jos aikaisempaa yhteisön tavaramerkkiä on käytetty
ainoastaan joidenkin tavaroiden tai palvelujen osalta, joita varten seon rekisteröity, sitä pidetään väitteen tutkimisessa rekisteröitynäainoastaan näiden tavaroiden tai palvelujen osalta.
3. Edellä 2 kohtaa sovelletaan 8 artiklan 2 kohdan a alakohdassa
tarkoitettuihin aikaisempiin kansallisiin tavaramerkkeihin siten, että
käyttöjäsenvaltiossa, jossa aikaisempi kansallinen tavaramerkki on
suojattu, vastaa käyttöä jäsenvaltiossa.
4. Virasto voi kehottaa osapuolia tekemään sovinnon, kun se pitää
sitä tarkoituksenmukaisena.
5. Jos väitteen tutkimisesta johtuu, että tavaramerkiltä evätään rekis-
teröinti kaikkien tai joidenkin tavaroiden tai palvelujen osalta, joitavarten yhteisön tavaramerkkiä haetaan, hakemus hylätään kyseistentavaroiden tai palvelujen osalta. Päinvastaisessa tapauksessa väite
hylätään.
6. Hakemuksen hylkäystä koskeva päätös julkaistaan sen ollessa
lopullinen.
V JAKSO
HAKEMUKSEN PERUUTTAMINEN, RAJOITTAMINEN JA MUUTTA-
MINEN
44 artikla
Hakemuksen peruuttaminen, rajoittaminen ja muuttaminen
1. Hakija voi milloin tahansa peruuttaa yhteisön tavaramerkkiä
koskevan hakemuksensa tai rajoittaa sen sisältämien tavaroiden taipalvelujen luetteloa. Jos hakemus on jo julkaistu, myös peruutus tairajoittaminen julkaistaan.
2. Muutoin yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta ei voida
hakijan pyynnöstä muuttaa kuin hakijan nimen ja osoitteen, virheel-1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 18
▼B
listen ilmaisujen tai kirjoitusvirheiden tai ilmeisten virheiden korjaami-
seksi, jos tällainen korjaus ei vaikuta huomattavasti tavaramerkkiin tailaajenna tavaroiden tai palvelujen luetteloa. Jos muutokset koskevat
tavaramerkin tai tavaroiden tai palvelujen kuvausta ja jos nämä
muutokset tehdään hakemuksen julkaisemisen jälkeen, hakemus julk-aistaan muutettuna.
VI JAKSO
REKISTERÖINTI
45 artikla
Rekisteröinti
Jos hakemus vastaa tämän asetuksen säännöksiä ja jollei 42 artiklan 1
kohdassa tarkoitetussa määräajassa ole tehty väitettä tai jos väite on
hylätty lopullisella päätöksellä, tavaramerkki rekisteröidään yhteisöntavaramerkkinä sillä edellytyksellä, että rekisteröintimaksu on suoritettusäädetyssä määräajassa. Jos maksua ei ole suoritettu tässä määräajassa,hakemus katsotaan peruutetuksi.
V OSASTO
YHTEISÖN TAVARAMERKIN KESTO, UUDISTAMINEN JA
MUUTTAMINEN
46 artikla
Rekisteröinnin kesto
Yhteisön tavaramerkin rekisteröinnin kesto on 10 vuotta alkaen hake-
mispäivästä. Rekisteröinti voidaan uudistaa 47 artiklan mukaisesti
kymmenen vuoden jaksoissa.
47 artikla
Uudistaminen
1. Yhteisön tavaramerkin rekisteröinti uudistetaan tavaramerkin
haltijan tai tämän nimenomaisesti valtuuttaman henkilön pyynnöstä,jos maksut on suoritettu.
2. Virasto ilmoittaa yhteisön tavaramerkin haltijalle ja kaikille
yhteisön tavaramerkkiin merkittyjen oikeuksien haltijoille rekisterö-innin umpeutumisesta hyvissä ajoin ennen tätä umpeutumista. Virasto
ei ole vastuussa siitä, että ilmoitusta ei ole annettu.
3. Uudistamishakemus on esitettävä kuuden kuukauden määräajassa,
joka päättyy sen kuukauden viimeisenä päivänä, jonka aikana suoja-
aika loppuu. Maksut on myös suoritettava tässä määräajassa. Hakemusvoidaan kuitenkin vielä esittää ja maksut suorittaa kuuden kuukaudenlisämääräajan kuluessa, joka alkaa ensimmäisessä virkkeessä tarkoi-tetun päivän jälkeisenä päivänä, jos mainitun määräajan kuluessa
suoritetaan lisämaksu.
4. Jos hakemus esitetään tai maksut maksetaan ainoastaan joidenkin
tavaroiden tai palvelujen osalta, joita varten yhteisön tavaramerkki on
rekisteröity, rekisteröinti uudistetaan ainoastaan kyseisten tavaroidentai palvelujen osalta.
5. Uudistaminen tulee voimaan rekisteröinnin umpeutumista seuraa-
vana päivänä. Uudistaminen rekisteröidään.
48 artikla
Muuttaminen
1. Rekisterissä olevaa yhteisön tavaramerkkiä ei muuteta rekisterö-
innin keston eikä sen uudistamisen aikana.
2. Jos yhteisön tavaramerkki kuitenkin sisältää haltijan nimen ja
osoitteen, muutokset, jotka eivät huomattavasti vaikuta tavaramerkin1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 19
▼B
tunnistamiseen, sellaisena kuin se on alunperin rekisteröity, voidaan
haltijan pyynnöstä rekisteröidä.
3. Muutoksen rekisteröinnin julkaisemisen on sisällettävä yhteisön
tavaramerkin kuvaus. Ulkopuoliset, joiden oikeuksiin muutoksella voiolla vaikutusta, voivat kiistää sen rekisteröinnin kolmen kuukauden
kuluessa julkaisemisesta.
VI OSASTO
LUOPUMINEN, MENETTÄMINEN JA MITÄTTÖMYYS
I JAKSO
LUOPUMINEN
49 artikla
Luopuminen
1. Yhteisön tavaramerkistä voidaan luopua kaikkien tai joidenkin
tavaroiden tai palvelujen osalta, joita varten se on rekisteröity.
2. Tavaramerkin haltija ilmoittaa luopumisesta kirjallisesti virastolle.
Luopuminen on voimassa vasta rekisteriin merkinnän jälkeen.
3. Luopuminen merkitään rekisteriin ainoastaan rekisteriin merkityn
oikeuden haltijan suostumuksella. Jos käyttölupa on rekisteröity, luopu-
minen merkitään rekisteriin ainoastaan, jos tavaramerkin haltija todistaa
ilmoittaneensa luopumisaikomuksestaan käyttöluvan haltijalle; merkintätehdään täytäntöönpanoasetuksessa säädetyn määräajan umpeuduttua.
II JAKSO
MENETTÄMISPERUSTEET
50 artikla
Menettämisperusteet
1. Yhteisön tavaramerkin haltijan julistetaan menettäneen oikeutensa
virastolle tehdyllä vaatimuksella tai loukkauskanteeseen kohdistuvalla
vastakanteella, jos:
a) viiden vuoden yhtäjaksoisen jakson kuluessa tavaramerkkiä ei ole
yhteisössä otettu tosiasialliseen käyttöön tavaroille tai palveluille,
joita varten se on rekisteröity eikä käyttämättä jättämiseen ole
pätevää syytä; tavaramerkin haltijan oikeuksia ei kuitenkaan saavaatia menetettäväksi, jos tavaramerkkiä on ryhdytty tosiasiallisestikäyttämään tai alettu uudestaan käyttää viiden vuoden määräajanpäättymisen jälkeen; käyttöön ryhtymistä tai käytön uudelleen aloit-
tamista menettämistä koskevan vaatimuksen tai vastakanteen
tekemistä edeltäneen, aikaisintaan viiden vuoden yhtäjaksoisenkäyttämättä jättämisen määräajan päättyessä alkaneen kolmenkuukauden määräajan kuluessa ei kuitenkaan oteta huomioon, joskäyttöön ryhtymistä tai käytön uudelleen aloittamista koskeviinvalmisteluihin on ryhdytty vasta haltijan saatua tiedon siitä, että
menettämistä koskeva vaatimus tai vastakanne voidaan tehdä;
b) tavaramerkistä on sen haltijan toiminnan tai toimimatta jättämisen
vuoksi tullut elinkeinotoiminnassa sellaisesta tavarasta tai palvelustayleisesti käytetty nimitys, jota varten se on rekisteröity;
c) se on käytön seurauksena, kun tavaramerkin haltija tai hänen suos-
tumuksellaan joku muu on käyttänyt tavaramerkkiä, tullut
harhaanjohtavaksi, erityisesti tavaroiden tai palvelujen luonteen,laadun tai maantieteellisen alkuperän osalta, niille tavaroille taipalveluille, joita varten se on rekisteröity;
d) tavaramerkin haltija ei enää täytä 5 artiklassa vahvistettuja edelly-
tyksiä.
2. Jos menettämisperusteet koskevat ainoastaan joitakin tavaroita tai
palveluja, joita varten yhteisön tavaramerkki on rekisteröity, haltijan1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 20
▼B
julistetaan menettäneen oikeutensa ainoastaan kyseisten tavaroiden tai
palvelujen osalta.
III JAKSO
MITÄTTÖMYYSPERUSTEET
51 artikla
Ehdottomat mitättömyysperusteet
1. Yhteisön tavaramerkki julistetaan mitättömäksi virastolle tehdyllä
vaatimuksella tai loukkauskanteeseen kohdistuvalla vastakanteella, jos:
a) yhteisön tavaramerkki on rekisteröity 5 artiklan tai 7 artiklan
säännösten vastaisesti;
b) hakija on jättänyt tavaramerkkiä koskevan hakemuksen vilpillisessä
mielessä.
2. Jos yhteisön tavaramerkki on rekisteröity 7 artiklan 1 kohdan b, c
tai d alakohdan vastaisesti, sitä ei kuitenkaan voida julistaamitättömäksi, jos se on rekisteröinnin jälkeen käytön seurauksena tulluterottamiskykyiseksi niiden tavaroiden ja palvelujen osalta, joita vartense on rekisteröity.
3. Jos mitättömyysperuste koskee ainoastaan joitakin tavaroita tai
palveluja, joita varten yhteisön tavaramerkki on rekisteröity, tavara-merkki voidaan julistaa mitättömäksi ainoastaan kyseisten tavaroiden
tai palvelujen osalta.
52 artikla
Suhteelliset mitättömyysperusteet
1. Yhteisön tavaramerkki julistetaan mitättömäksi virastolle tehdyllä
vaatimuksella tai loukkauskanteeseen kohdistuvalla vastakanteella:
a) jos on olemassa 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu aikaisempi tavara-
merkki ja jos mainitun artiklan 1 kohdassa tai 5 kohdassa esitetytedellytykset täytetään;
b) jos on olemassa 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu tavaramerkki ja jos
mainitussa kohdassa esitetyt edellytykset täytetään;
c) jos on olemassa 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu aikaisempi oikeus
ja jos mainitussa kohdassa esitetyt edellytykset täytetään.
2. Yhteisön tavaramerkki julistetaan mitättömäksi virastolle tehdyllä
vaatimuksella tai loukkauskanteeseen kohdistuvalla vastakanteella
myös, jos sen käyttö voidaan kieltää muun aikaisemman oikeudenperusteella ja erityisesti
a) nimeä koskevan oikeuden,
b) kuvaa koskevan oikeuden,
c) tekijänoikeuden,
d) teollisoikeuden
perusteella suojaa sääntelevän kansallisen oikeuden mukaisesti.3. Yhteisön tavaramerkkiä ei voida julistaa mitättömäksi, jos 1 tai 2
kohdassa tarkoitetun oikeuden haltija antaa varta vasten suostumuk-sensa tämän tavaramerkin rekisteröinnille ennenmitättömyysvaatimuksen tai vastakanteen esittämistä.
4. Jonkin 1 tai 2 kohdassa tarkoitetun oikeuden haltija, joka on
aikaisemmin vaatinut yhteisön tavaramerkin mitätöimistä tai esittänytloukkauskanteeseen kohdistuvan vastakanteen, ei voi esittää uuttamitättömyysvaatimusta tai loukkauskanteeseen kohdistuvaa vastakan-
netta jonkin muun tällaisen oikeuden osalta, johon hän olisi voinut
vedota ensimmäisessä vaatimuksessaan.
5. Sovelletaan 51 artiklan 3 kohtaa.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 21
▼B
53 artikla
Käytön sallimisesta johtuvat rajoitukset
1. Jos yhteisön tavaramerkin haltija on yhteisössä yhtäjaksoisesti
viiden vuoden ajan sallinut myöhemmän yhteisön tavaramerkin käytöntästä käytöstä tietoisena, hänellä ei enää ole oikeutta aikaisemmantavaramerkin perusteella vaatia myöhemmän tavaramerkin julistamistamitättömäksi eikä kieltää myöhemmän tavaramerkin käyttämistä tavar-
oille tai palveluille, joissa myöhempää tavaramerkkiä on käytetty, ellei
myöhemmän tavaramerkin rekisteröintihakemusta ole tehty vilpillisessämielessä.
2. Jos 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun aikaisemman kansallisen
tavaramerkin tai 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun muun aikaisemman
merkin haltija on jäsenvaltiossa yhtäjaksoisesti viiden vuoden ajan
sallinut myöhemmän yhteisön tavaramerkin käytön jäsenvaltiossa, jossatämä aikaisempi tavaramerkki tai muu merkki on suojattu, tästäkäytöstä tietoisena, hänellä ei enää ole oikeutta aikaisemman tavara-merkin tai muun merkin perusteella vaatia myöhemmän tavaramerkin
julistamista mitättömäksi eikä kieltää myöhemmän tavaramerkin
käyttämistä tavaroille tai palveluille, joissa myöhempää tavaramerkkiäon käytetty, ellei myöhemmän tavaramerkin rekisteröintihakemusta oletehty vilpillisessä mielessä.
3. Edellä 1 tai 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa myöhemmän
yhteisön tavaramerkin haltija ei voi kieltää aikaisemman oikeuden
käyttämistä, vaikka tähän oikeuteen ei enää voitaisi vedota myöhempääyhteisön tavaramerkkiä vastaan.
IV JAKSO
MENETTÄMISEN JA MITÄTTÖMYYDEN VAIKUTUKSET
54 artikla
Menettämisen ja mitättömyyden vaikutukset
1. Yhteisön tavaramerkillä ei katsota olleen, menettämisvaatimuksen
tai vastakanteen tekemispäivästä alkaen, tässä asetuksessa tarkoitettujavaikutuksia niiltä osin kuin haltijan on julistettu menettäneen oikeu-tensa kokonaan tai osittain. Päätöksessä voidaan toisen osapuolenpyynnöstä vahvistaa aikaisempi päivä, jona jokin menettämisperuste
on ilmennyt.
2. Yhteisön tavaramerkillä ei katsota alunperin olleen tässä asetuk-
sessa tarkoitettuja vaikutuksia niiltä osin kuin tavaramerkki onjulistettu mitättömäksi kokonaan tai osittain.
3. Jollei joko tavaramerkin haltijan rikkomuksesta tai vilpillisyydestä
johtuvia vahingonkorvauskanteita tai perusteetonta etua koskevistakansallisista säännöksistä muuta johdu, tavaramerkin menettämisen taimitättömyyden taannehtiva vaikutus ei vaikuta:
a) loukkausta koskeviin lainvoimaisiin päätöksiin, jotka on pantu
täytäntöön ennen menettämistä tai mitättömyyttä koskevaa päätöstä;
b) ennen menettämistä tai mitättömyyttä koskevaa päätöstä tehtyihin
sopimuksiin, siltä osin kuin ne on pantu täytäntöön ennen tätä
päätöstä; sopimuksen perusteella suoritettujen maksujen palautta-
mista voidaan kuitenkin, siltä osin kuin olosuhteiden mukaan onperusteltua, vaatia kohtuullisuuden perusteella.
V JAKSO
MENETTÄMISTÄ JA MITÄTTÖMYYTTÄ KOSKEVA MENETTELY
VIRASTOSSA
55 artikla
Menettämis- tai mitättömyysvaatimus
1. Yhteisön tavaramerkkiä koskevan menettämis- tai mitättömyys-
vaatimuksen voi esittää virastolle:1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 22
▼B
a) edellä 50 ja 51 artiklassa määritellyissä tapauksissa, jokainen luon-
nollinen henkilötai oikeushenkilösekä jokainen valmistajien,tuottajien, palvelujen tarjoajien, kauppiaiden tai kuluttajien edusta-
jien ryhmittymä, joka tähän sovellettavan lainsäädännön mukaan
voi esiintyä kantajana tai vastaajana oikeudenkäynneissä;
b) edellä 52 artiklan 1 kohdassa määritellyissä tapauksissa, edellä 42
artiklan 1 kohdassa tarkoitetut henkilöt;
c) edellä 52 artiklan 2 kohdassa määritellyissä tapauksissa, mainitussa
säännöksessä tarkoitetut aikaisempien oikeuksien haltijat taikyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaan näitäoikeuksia käyttämään oikeutetut henkilöt.
2. Vaatimus on tehtävä kirjallisesti ja se on perusteltava. Se katso-
taan tehdyksi vasta maksun suorittamisen jälkeen.
3. Menettämis- tai mitättömyysvaatimus ei ole hyväksyttävä, jos
samaa asiaa ja syytä koskevasta ja samojen osapuolien välisestä vaati-muksesta on jo jäsenvaltion tuomioistuimen antama päätös, joka ontullut lainvoimaiseksi.
56 artikla
Vaatimuksen tutkiminen
1. Tutkiessaan menettämis- tai mitättömyysvaatimusta virasto
pyytää, niin usein kun on tarpeen, osapuolia esittämään asettamassaanmääräajassa sen itsensä niille osoittamia ilmoituksia tai muiden osapuo-lien tiedonantoja koskevia huomautuksia.
2. Mitättömyysmenettelyssä osapuolena olevan, aikaisemman
yhteisön tavaramerkin haltijan on yhteisön tavaramerkin haltijanpyynnöstä toimitettava todisteet siitä, että mitättömyysvaatimuksen
tekopäivää edeltäneiden viiden vuoden aikana, aikaisempaa yhteisön
tavaramerkkiä on todellisesti käytetty yhteisössä niiden tavaroiden taipalvelujen osalta, joita varten se on rekisteröity ja joihin mitättömyys-vaatimus perustuu, tai että käyttämättä jättämiselle on aiheellisetperusteet, jos tähän päivään mennessä aikaisempi tavaramerkki on ollutrekisteröitynä vähintään viisi vuotta. Lisäksi, jos aikaisempi yhteisön
tavaramerkki on ollut rekisteröitynä vähintään viisi vuotta yhteisön
tavaramerkkiä koskevan hakemuksen julkaisemispäivänä, aikaisemmanyhteisön tavaramerkin haltijan on myös toimitettava todisteet siitä, että43 artiklan 2 kohdassa esitetyt edellytykset oli mainittuna päivänätäytetty. Jos näitä todisteita ei esitetä, mitättömyysvaatimus hylätään.Jos aikaisempaa yhteisön tavaramerkkiä on käytetty ainoastaan
joidenkin tavaroiden tai palvelujen osalta, joita varten se on rekis-
teröity, sitä pidetään mitättömyysvaatimuksen tutkimisessarekisteröitynä ainoastaan näiden tavaroiden tai palvelujen osalta.
3. Edellä 2 kohtaa sovelletaan 8 artiklan 2 kohdan a alakohdassa
tarkoitettuihin aikaisempiin kansallisiin tavaramerkkeihin siten, ettäkäyttöjäsenvaltiossa, jossa aikaisempi kansallinen tavaramerkki onsuojattu, vastaa käyttöä yhteisössä.
4. Virasto voi kehottaa osapuolia tekemään sovinnon, kun se pitää
sitä tarkoituksenmukaisena.
5. Jos menettämis- tai mitättömyysvaatimuksen tutkiminen osoittaa,
että tavaramerkin rekisteröinti olisi pitänyt hylätä kaikilta tai joiltakin
niiltä tavaroilta tai palveluilta, joita varten se on rekisteröity, yhteisöntavaramerkin haltijan oikeudet julistetaan menetetyiksi tai tavaramerkkijulistetaan mitättömäksi kyseisten tavaroiden tai palvelujen osalta.Päinvastaisessa tapauksessa menettämis- tai mitättömyysvaatimus
hylätään.
6. Päätös, jossa todetaan yhteisön tavaramerkin haltijan oikeudet
menetetyiksi tai tavaramerkki mitättömäksi, merkitään rekisteriin senollessa lopullinen.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 23
▼B
VII OSASTO
MUUTOKSENHAKUMENETTELY
57 artikla
Päätökset, joihin voidaan hakea muutosta
1. Tutkijoiden, väiteosastojen, tavaramerkkien hallinto- ja oikeudel-
listen kysymysten osaston ja mitättömyysosastojen päätöksiin voidaanhakea muutosta. Muutoksenhaulla on lykkäävä vaikutus.
2. Päätökseen, joka ei päätä menettelyä jonkin osapuolen osalta,
voidaan hakea muutosta vasta lopullisen päätöksen yhteydessä, jollei
mainittua päätöstä koske erillinen muutoksenhaku.
58 artikla
Henkilöt, jotka voivat hakea muutosta ja olla osapuolina menette-
lyssä
Päätökseen johtaneen menettelyn osapuoli, jolle päätös on vastainen,
voi hakea muutosta tähän päätökseen. Muut mainitun menettelynosapuolet ovat muutoksenhakumenettelyn laillisia osapuolia.
59 artikla
Määräaika ja muoto
Valitus on tehtävä virastolle kirjallisena kahden kuukauden kuluessa
päätöksen tiedoksiantamisesta. Valitus katsotaan tehdyksi vasta, kun
valitusmaksu on suoritettu. Valituksen perusteet sisältävä kirjelmä on
jätettävä neljän kuukauden kuluessa päätöksen tiedoksiantamisesta.
60 artikla
Ennakkotarkastus
1. Jos osasto, jonka päätös kiistetään, pitää valitusta sallittuna ja
perusteltuna, sen on oikaistava päätöksensä. Tätä säännöstä ei sovelleta,jos toinen menettelyn osapuoli vastustaa valituksentekijää.
2. Jos valitusta ei ole hyväksytty kuukauden kuluessa perusteet
sisältävän muistion vastaanottamisesta, valitus on viipymättä siirrettävävalituslautakuntaan ilman asiaa koskevia lausuntoja.
61 artikla
Valituksen tutkiminen
1. Jos valitus on sallittu, valituslautakunta tutkii, voidaanko se
hyväksyä.
2. Tutkiessaan valitusta valituslautakunta kehottaa, niin usein kun on
tarpeen, osapuolia esittämään asettamassaan määräajassa sen itsensäniille osoittamia ilmoituksia tai muiden osapuolien tiedonantojakoskevia huomautuksia.
62 artikla
Valitusta koskeva päätös
1. Tutkittuaan valituksen hyväksyttävyyden valituslautakunta tekee
valitusta koskevan päätöksen. Lautakunta voi joko käyttää kiistetynpäätöksen tehneen osaston toimivaltaa tai palauttaa asian tälle osastolle
edelleen päätettäväksi.
2. Jos valituslautakunta palauttaa asian edelleen päätettäväksi vali-
tuksenalaisen päätöksen tehneelle osastolle, tätä osastoa sitovatvalituslautakunnan päätöksen perusteet ja määräykset, jos tosiasiatovat samat.
3. Valituslautakunnan päätökset tulevat voimaan vasta 63 artiklan 5
kohdassa tarkoitetun määräajan päätyttyä tai, jos asia tämän ajan1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 24
▼B
kuluessa on saatettu yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi, tämän
toimen hylkäämisestä alkaen.
63 artikla
Asian saattaminen yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi
1. Valituslautakuntien valitusta koskevat päätökset voidaan saattaa
yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi.
2. Kanteen perusteena voi olla puuttuva toimivalta, olennaisen
menettelymääräyksen rikkominen, perustamissopimuksen, tämänasetuksen tai niiden soveltamista koskevan oikeussäännön rikkominentaikka harkintavallan väärinkäyttö.
3. Yhteisön tuomioistuimella on toimivalta sekä kumota kiistetty
päätös että muuttaa sitä.
4. Kannetta voi ajaa kuka tahansa valituslautakunnan menettelyn
osapuolista, joille päätös on vastainen.
5. Kanne on poistettava yhteisön tuomioistuimessa kahden
kuukauden kuluessa valituslautakunnan päätöksen tiedoksiantamisesta.
6. Viraston on toteutettava yhteisön tuomioistuimen tuomion
täytäntöönpanosta johtuvat toimenpiteet.
VIII OSASTO
YHTEISÖN YHTEISMERKIT
64 artikla
Yhteisön yhteismerkit
1. Yhteisön yhteismerkkinä voi olla yhteisön tavaramerkki, joka on
tällä tavalla nimetty hakemusta jätettäessä ja joka voi erottaa haltijana
olevan yhteenliittymän jäsenten tavarat tai palvelut muiden yritysten
tavaroista tai palveluista. Yhteisön yhteismerkkiä koskevan hake-muksen voi jättää valmistajien, tuottajien, palvelujen tarjoajien taikauppiaiden yhteenliittymät, joilla niihin sovellettavan lainsäädännönmukaan on kelpoisuus omissa nimissään hankkia kaikenlaisia oikeuksia
ja tehdä kaikenlaisia sitoumuksia, olla osapuolena sopimuksissa tai
muissa oikeustoimissa ja esiintyä kantajana tai vastaajana oikeuden-käynneissä, samoin kuin julkisoikeudelliset oikeushenkilöt.
2. Poiketen siitä, mitä 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään,
1 kohdassa tarkoitettuna yhteisön yhteismerkkinä voi olla merkki taimerkintä, jota voidaan kaupassa käyttää tarkoittamaan tavaroiden taipalvelujen maantieteellistä alkuperää. Yhteismerkki ei oikeuta haltijaakieltämään ulkopuolisia käyttämästä näitä merkkejä tai merkintöjä
kaupassa, jos tämä käyttöon hyvän liiketavan mukaista; erityisesti,
tällaista tavaramerkkiä ei voida käyttää ulkopuolisia vastaan, jos näilläon oikeus käyttää maantieteellistä nimitystä.
3. Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan yhteisön yhteismerk-
keihin, jollei 65 - 72 artiklassa toisin säädetä.
65 artikla
Merkin käyttömääräykset
1. Yhteisön yhteismerkin hakijan on esitettävä käyttömääräykset
säädetyssä määräajassa.
2. Käyttömääräyksissä ilmaistaan henkilöt, joilla on lupa käyttää
merkkiä, yhteenliittymään liittymisen edellytykset sekä, siltä osin kuin
ne ovat olemassa, merkin käyttöä koskevat edellytykset mukaan lukienseuraamukset. Edellä 64 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun merkinkäyttömääräyksissä on hyväksyttävä merkin haltijana olevan yhteenliit-tymän jäseneksi jokainen henkilö, jonka tavaroiden tai palvelujenmaantieteellinen alkuperä on kyseisellä alueella.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 25
▼B
66 artikla
Hakemuksen hylkääminen
1. Edellä 36 ja 38 artiklassa säädettyjen yhteisön tavaramerkin
hylkäämisperusteiden lisäksi yhteisön yhteismerkki hylätään, jos 64 tai65 artiklan säännöksiä ei täytetä tai jos käyttömääräykset ovat yleisenjärjestyksen tai hyvien tapojen vastaiset.
2. Yhteisön yhteismerkkiä koskeva hakemus hylätään myös, jos on
olemassa vaara yleisön johtamisesta harhaan merkin luonteen taimerkityksen osalta, erityisesti jos merkki on omiaan vaikuttamaanmuulta kuin yhteismerkiltä.
3. Hakemusta ei hylätä, jos hakija käyttömääräyksiä muuttamalla
täyttää 1 ja 2 kohdassa esitetyt vaatimukset.
67 artikla
Kolmansien huomautukset
Lukuun ottamatta 41 artiklassa tarkoitettuja tapauksia, jokainen maini-
tussa artiklassa tarkoitettu henkilötai ryhmittymä voi osoittaa virastollekirjalliset huomautuksensa, yksilöiden seikat, joiden perusteellayhteisön yhteismerkkiä koskeva hakemus pitäisi hylätä 66 artiklan
nojalla.
68 artikla
Merkin käyttö
Yhteisön yhteismerkkiä käyttämään oikeutetun henkilön merkin käyttö
täyttää tämän asetuksen säännökset, jos muut tässä asetuksessa yhteisöntavaramerkin käytölle säädetyt edellytykset täytetään.
69 artikla
Merkin käyttömääräysten muuttaminen
1. Yhteisön yhteismerkin haltijan on ilmoitettava virastolle muute-
tuista käyttömääräyksistä.
2. Muutosta ei mainita rekisterissä, jos muutetut käyttömääräykset
eivät täytä 65 artiklan vaatimuksia tai sisältävät 66 artiklassa tarkoi-
tetun hylkäysperusteen.
3. Muutettuihin käyttömääräyksiin sovelletaan 67 artiklaa.
4. Tätä asetusta sovellettaessa käyttömääräysten muutos tulee
voimaan vasta alkaen päivästä, jona muutosta koskevasta maininnastatehdään merkintä rekisteriin.
70 artikla
Loukkauskanteen ajaminen
1. Käyttöluvan haltijoiden oikeuksia koskevia 22 artiklan 3 ja 4
kohtaa sovelletaan henkilöihin, joilla on oikeus käyttää yhteisön yhteis-merkkiä.
2. Yhteisön yhteismerkin haltija voi niiden henkilöiden nimissä,
joilla on merkin käyttöoikeus, vaatia korvausta näiden kärsimästä,merkin luvattomasta käytöstä johtuvasta vahingosta.
71 artikla
Menettämisperusteet
Edellä 50 artiklassa säädettyjen menettämisperusteiden lisäksi yhteisön
yhteismerkin haltijan julistetaan menettäneen oikeutensa virastolletehdyllä vaatimuksella tai loukkauskanteeseen kohdistuvalla vastakan-teella, jos:1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 26
▼B
a) haltija ei toteuta sopivia toimenpiteitä estääkseen käyttömääräyk-
sissä määrättyjen edellytysten vastaisen merkin käytön, kunkäyttömääräysten muutos on tarvittaessa mainittu rekisterissä;
b) tapa, jolla haltija on käyttänyt merkkiä, on johtanut siihen, että
merkki on omiaan johtamaan yleisöä harhaan 66 artiklan 2 kohdan
mukaisesti;
c) käyttömääräysten muutos on mainittu rekisterissä vastoin 69 artiklan
2 kohdan säännöksiä, jollei merkin haltija täytä näillä säännöksillä
vahvistettuja vaatimuksia tekemällä uuden muutoksen käyttömää-räyksiin.
72 artikla
Mitättömyysperusteet
Edellä 51 ja 52 artiklassa säädettyjen mitättömyysperusteiden lisäksi
yhteisön yhteismerkki julistetaan mitättömäksi virastolle tehdyllä vaati-
muksella tai loukkauskanteeseen kohdistuvalla vastakanteella, jos
merkki on rekisteröity 66 artiklan säännösten vastaisesti, jollei merkinhaltija täytä näillä säännöksillä vahvistettuja vaatimuksia tekemälläuuden muutoksen käyttömääräyksiin.
IX OSASTO
MENETTELYSÄÄNNÖKSET
I JAKSO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
73 artikla
Päätösten perustelu
Virasto perustelee päätöksensä. Ne voivat perustua ainoastaan sellaisiin
syihin, joihin osapuolet ovat voineet ottaa kantaa.
74 artikla
Asiasisällön tutkiminen viran puolesta
1. Menettelyssä virasto tutkii asiasisällön viran puolesta; rekisterö-
innin hylkäämisen suhteellisia perusteita koskevassa menettelyssätutkimus rajataan seikkoihin, joihin osapuolet ovat vedonneet jaosapuolten esittämiin vaatimuksiin.
2. Virasto voi olla ottamatta huomioon tosiseikkoja, joihin osapuolet
eivät ole vedonneet tai todisteisiin, joita ei ole esitetty määräajassa.
75 artikla
Suullinen menettely
1. Virasto käyttää suullista menettelyä joko viran puolesta tai jonkin
menettelyn osapuolen pyynnöstä, jos se pitää sitä tarkoituksenmukai-sena.
2. Tutkijoiden, väiteosastossa ja tavaramerkkien hallintoja oikeudel-
listen kysymysten osastossa käytävä suullinen menettely ei olejulkinen.
3. Suullinen menettely, mukaan lukien päätöksen julistaminen, on
julkinen mitättömyysosastossa ja valituslautakunnissa, jollei asian-
omainen viranomainen toisin päätä tapauksessa, jossa julkisuus voisiaiheuttaa erityisesti jollekin menettelyn osapuolelle vakavaa ja epäoi-keudenmukaista haittaa.
76 artikla
Todisteet
1. Virastossa toteutettavien menettelyjen yhteydessä voidaan todis-
teet hankkia etenkin seuraavasti:1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 27
▼B
a) osapuolten kuuleminen;
b) tietojen pyytäminen;
c) asiakirjojen ja todistuskappaleiden esittäminen;
d) todistajien kuuleminen;
e) asiantuntijalausunnot;
f) valaehtoiset tai juhlalliset kirjalliset vakuutukset taikka sen valtion
lainsäädännön, jossa ne on tehty, mukaan vaikutukseltaan vastaavatkirjalliset vakuutukset.
2. Kyseinen osasto voi antaa jollekin jäsenelleen tehtäväksi todis-
teiden hankinnan.
3. Jos virasto pitää tarpeellisena, että jokin osapuoli, todistaja tai
asiantuntija antaa suullisen todistuksen, se kutsuu kyseisen henkilönsaapumaan kuultavaksi.
4. Osapuolille ilmoitetaan todistajan tai asiantuntijan kuulemisesta
virastossa. Näillä on oikeus olla läsnä ja tehdä kysymyksiä todistajalletai asiantuntijalle.
77 artikla
Ilmoitusmenettely
Virasto ilmoittaa viran puolesta päätöksistä ja käskyistä saapua kuulta-
vaksi sekä tiedonannoista, jotka ovat alkuna määräajoille tai joidenilmoittamisesta säädetään muissa tämän asetuksen säännöksissä tai
täytäntöönpanoasetuksessa tai joista viraston pääjohtaja määrää.
78 artikla
Menetetyn määräajan palauttaminen
1. Yhteisön tavaramerkin hakijalle tai haltijalle tai muulle virastossa
käytävän menettelyn osapuolelle, joka huolimatta olosuhteiden edel-lyttämästä asianmukaisesta tarkkaavaisuudesta ei ole pystynytnoudattamaan määräaikaa viraston suhteen, voidaan pyynnöstäpalauttaa tämän oikeudet, jos noudattamatta jättäminen on tämän
asetuksen nojalla suoraan aiheuttanut oikeuden tai muutoksenhaku-
keinon menettämisen.
2. Pyyntöon esitettävä kirjallisena kahden kuukauden määräajassa
noudattamatta jättämisen perusteen lakattua. Suorittamatta jätetty toimi
on suoritettava tässä määräajassa. Pyyntöon hyväksyttävä ainoastaanvuoden määräajassa alkaen noudattamatta jätetyn määräajan umpeutu-misesta. Jos rekisteröintihakemusta ei ole uudistettu taiuudistamismaksua ei ole maksettu, 47 artiklan 3 kohdan kolmannessa
virkkeessä säädetty kuuden kuukauden lisämääräaika vähennetään
mainitusta vuoden määräajasta.
3. Pyyntöon perusteltava ja siinä on esitettävä tosiasiat ja sen
tukena olevat perustelut. Pyyntökatsotaan esitetyksi vasta kun mene-
tetyn määräajan palauttamista koskeva maksu on suoritettu.
4. Viranomainen, jolla on toimivalta päättää suorittamatta jätetystä
toimesta, tekee pyyntöä koskevan päätöksen.
5. Tätä artiklaa ei sovelleta 2 kohdassa sekä 29 artiklan 1 kohdassa
ja 42 artiklan 1 kohdassa säädettyihin määräaikoihin.
6. Jos yhteisön tavaramerkin hakijalle tai haltijalle palautetaan
tämän oikeudet, tämä ei voi vedota oikeuksiinsa ulkopuolista vastaan,
joka on hyvässä uskossa pitänyt tavaroita kaupan tai on toimittanut
palveluja samalla tai samankaltaisella merkillä kuin yhteisön tavara-merkkiä koskevan hakemuksen tai yhteisön tavaramerkin oikeuksienmenettämisen ja tämän oikeuden palauttamista koskevan maininnanjulkaisemisen välisenä aikana.
7. Ulkopuolinen, joka voi käyttää hyödykseen 6 kohdan säännöksiä,
voi kolmantena vaatia yhteisön tavaramerkin hakijalle tai haltijalleoikeudet palauttavan päätöksen ottamista uudelleen käsiteltäväksi1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 28
▼B
kahden kuukauden kuluessa alkaen oikeuden palauttamista koskevan
maininnan julkaisemisesta.
8. Tämä artikla ei rajoita jäsenvaltion oikeutta palauttaa tässä
asetuksessa säädettyjä, menetettyjä määräaikoja, joita on noudatettavakyseisen valtion viranomaisten suhteen.
79 artikla
Viittaus yleisiin periaatteisiin
Jos tässä asetuksessa, täytäntöönpanoasetuksessa, maksuja koskevassa
asetuksessa tai valituslautakuntien menettelyasetuksessa ei säädetä
menettelystä, virasto ottaa huomioon jäsenvaltioissa asiassa yleisesti
hyväksytyt periaatteet.
80 artikla
Taloudellisten velvoitteiden päättyminen
1. Viraston oikeus vaatia maksujen suorittamista vanhenee neljän
vuoden kuluttua sen kalenterivuoden päättymisestä, jona maksu tulisuoritettavaksi.
2. Oikeudet virastoa vastaan maksujen tai liikaa perittyjen maksujen
palauttamisen osalta vanhenevat neljän vuoden kuluttua sen kalenteri-vuoden päättymisestä, jona oikeus on syntynyt.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa säädetty määräaika keskeytyy 1 kohdassa
tarkoitetussa tapauksessa kehotukseen suorittaa maksu ja 2 kohdassatarkoitetussa tapauksessa kirjalliseen pyyntöön tähän oikeuteen vetoa-miseksi. Tämä määräaika alkaa uudelleen keskeytymispäivästä; sepäättyy viimeistään kuuden vuoden kuluttua sen kalenterivuoden
päättymisestä, jona se alunperin alkoi, jollei tähän oikeuteen vetoami-
seksi ole aloitettu oikeudenkäyntiä; tällöin määräaika päättyyaikaisintaan vuoden kuluttua alkaen päivästä, jona päätös tuli lainvoi-maiseksi.
II JAKSO
KULUT
81 artikla
Kulujen jakaminen
1. Väite-, menettämis-, mitättömyys- tai valitusmenettelyn hävinnyt
osapuoli vastaa toisen osapuolen kuluista sekä kaikista tällevälttämättömistä menettelyyn liittyvistä kuluista, mukaan lukien matka-ja oleskelukustannukset, asiamiehen, neuvonantajan tai asianajajanpalkkio niiden kullekin maksuluokalle täytäntöönpanoasetuksessasäädetyin edellytyksin vahvistettujen määrien rajoissa, sanotun kuiten-
kaan rajoittamatta 115 artiklan 6 kohdan säännösten soveltamista.
2. Kuitenkin siltä osin kuin molemmat osapuolet häviävät yhdessä
tai useammassa pääkohdassa tai siltä osin kuin on kohtuullista, väite-tai mitättömyysosasto tai valituslautakunta päättää toisenlaisesta
kulujen jakamisesta.
3. Osapuoli, joka keskeyttää menettelyn peruuttamalla yhteisön
tavaramerkkiä koskevan hakemuksen, väitteen, menettämistä taimitättömyyttä koskevan vaatimuksen tai kanteen taikka jättämällä
yhteisön tavaramerkin uudistamatta tai luopumalla siitä, vastaa toisen
osapuolen maksuista sekä kuluista 1 ja 2 kohdassa säädetyin edelly-tyksin.
4. Jos tapauksessa ei tehdä päätöstä, väiteosasto, mitättömyysosasto
tai valituslautakunta päättävät kuluista harkintansa mukaan.
5. Jos osapuolet sopivat väiteosastossa, mitättömyysosastossa tai
valituslautakunnassa edellisistä kohdista poikkeavasta kulujen korvaa-misesta, kyseinen osasto ottaa tämän sopimuksen huomioon.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 29
▼B
6. Väiteosaston tai mitättömyysosaston tai valituslautakunnan
kanslia vahvistaa pyynnöstä edellisten kohtien nojalla korvattavienkulujen määrän. Tätä määrää voidaan säädetyssä määräajassa esitetystä
pyynnöstä muuttaa väiteosaston tai mitättömyysosaston tai valituslauta-
kunnan päätöksellä.
82 artikla
Kulujen määrän vahvistamista koskevien päätösten täytäntöönpano
1. Kaikki viraston tekemät kulujen määrän vahvistamista koskevat
lopulliset päätökset ovat täytäntöönpanokelpoisia.
2. Täytäntöönpanoon sovelletaan sen valtion säännöksiä lainkäytöstä
riita-asioissa, jonka alueella täytäntöönpano tapahtuu. Täytäntöönpa-nomääräyksen antaa, tutkimatta muuta kuin täytäntöönpanoasiakirjan
oikeaperäisyyden, kansallinen viranomainen, jonka kunkin jäsenvaltion
hallitus määrää tähän tehtävään ja josta se ilmoittaa virastolle jayhteisön tuomioistuimelle.
3. Kun nämä muodollisuudet on hakijan vaatimuksesta täytetty,
tämä voi hakea täytäntöönpanoa kansallisen lainsäädännön mukaisesti
saattamalla asian suoraan toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi.
4. Täytäntöönpanoa voidaan lykätä vain yhteisön tuomioistuimen
päätöksellä. Kyseisen maan tuomioistuinten toimivaltaan kuuluukuitenkin tutkia, onko päätös pantu täytäntöön oikeassa järjestyksessä.
III JAKSO
TIEDOTTAMINEN YLEISÖLLE JA JÄSENVALTIOIDEN VIRANOMAI-
SILLE
83 artikla
Yhteisön tavaramerkkirekisteri
Virasto pitää rekisteriä, jonka nimi on yhteisön tavaramerkkirekisteri,
johon tehdään merkinnät, joiden rekisteröinnistä tai maininnastasäädetään tässä asetuksessa tai täytäntöönpanoasetuksessa. Rekisteri onjulkinen.
84 artikla
Julkinen nähtävilläolo
1. Yhteisön tavaramerkkiä koskeviin hakemuksiin liittyvät asiakirjat,
joita ei vielä ole julkaistu, voidaan asettaa julkisesti nähtävilleainoastaan hakijan suostumuksella.
2. Jokainen, joka pystyy todistamaan, että yhteisön tavaramerkin
hakija on ilmoittanut vetoavansa tavaramerkin rekisteröinnin jälkeensiihen kuuluviin oikeuksiin häntä vastaan, voi tarkastaa asiakirjat ennenhakemuksen julkaisemista ja ilman hakijan suostumusta.
3. Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen julkaisemisen
jälkeen tämän hakemuksen ja sitä seuraavan tavaramerkin asiakirjatvoidaan pyynnöstä asettaa julkisesti nähtäville.
4. Jos asiakirjat asetetaan 2 ja 3 kohdan mukaisesti julkisesti
nähtäville, joitakin asiakirjojen osia voidaan kuitenkin jättää asetta-
matta julkisesti nähtäville täytäntöönpanoasetuksen säännösten
mukaisesti.
85 artikla
Säännölliset julkaisut
Virasto julkaisee säännöllisesti:
a) Yhteisön tavaramerkkilehteä, joka sisältää yhteisön tavaramerkkire-
kisteriin tehdyt merkinnät sekä kaikki muut merkinnät, joidenjulkaisemisesta säädetään tässä asetuksessa tai täytäntöönpanoase-tuksessa;1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 30
▼B
b) virallista lehteä, joka sisältää viraston pääjohtajan antamat yleiset
tiedonannot ja tiedot sekä kaikki muut tätä asetusta ja sen sovelta-mista koskevat tiedot.
86 artikla
Hallinnollinen yhteistyö
Jollei tässä asetuksessa tai kansallisissa lainsäädännöissä toisin säädetä,
virasto ja jäsenvaltioiden tuomioistuimet tai muut toimivaltaiset virano-maiset avustavat pyynnöstä toisiaan vastavuoroisesti toimittamallatietoja tai asiakirjoja. Jos virasto toimittaa asiakirjoja tuomioistuimille,virallisille syyttäjille tai teollisoikeuksien keskusvirastoille, tähän
toimittamiseen ei sovelleta 84 artiklassa säädettyjä rajoituksia.
87 artikla
Julkaisujen vaihto
1. Virasto ja jäsenvaltioiden teollisoikeuksien keskusvirastot toimit-
tavat pyynnöstä toisilleen omiin tarpeisiinsa ja vastikkeetta yhden taiuseamman jäljennöksen omista vastaavista julkaisuistaan.
2. Virasto voi tehdä julkaisujen vaihtoa tai lähettämistä koskevia
sopimuksia.
IV JAKSO
EDUSTUS
88 artikla
Edustusta koskevat yleiset periaatteet
1. Jollei 2 kohdan säännöksistä muuta johdu, kenelläkään ei ole
pakko olla edustajaa virastossa.
2. Luonnollisilla henkilöillä ja oikeushenkilöillä, joilla ei ole koti-
paikkaa eikä todellista ja toiminnassa olevaa teollista tai kaupallistaliikettä yhteisössä, on oltava edustaja virastossa 89 artiklan 1 kohdan
mukaisesti kaikissa tässä asetuksessa tarkoitetuissa menettelyissä,
lukuun ottamatta yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta jätet-täessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan toisen virkkeensoveltamista; muista poikkeuksista voidaan säätää täytäntöönpanoase-tuksessa.
3. Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt, joilla on kotipaikka tai
todellinen ja toiminnassa oleva teollinen tai kaupallinen liike
yhteisössä, voivat toimia virastossa työntekijän välityksellä, jonka onesitettävä tälle virastolle allekirjoitettu valtakirja, joka liitetään asiakir-joihin, ja jonka yksityiskohtaiset säännöt täsmennetääntäytäntöönpanoasetuksessa. Tässä kohdassa tarkoitettu oikeushenkilöntyöntekijä voi myös toimia muiden oikeushenkilöiden puolesta, joilla
on taloudellisia yhteyksiä tähän henkilöön, vaikka näillä muilla
oikeushenkilöillä ei olisi kotipaikkaa eikä todellista ja toiminnassaolevaa teollista tai kaupallista liikettä yhteisössä.
89 artikla
Ammattimainen edustus
1. Luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä voi virastossa edustaa
ainoastaan:
a) jonkin jäsenvaltion alueella toimintaa harjoittamaan oikeutettu asia-
najaja, jonka ammatillinen kotipaikka on yhteisössä, siltä osin kuintämä voi toimia kyseisessä jäsenvaltiossa edustajana tavaramerkkia-sioissa;
tai
b) hyväksytty edustaja, joka on merkitty viraston tätä tarkoitusta varten
pitämään luetteloon.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 31
▼B
Virastossa toimivien edustajien on jätettävä tälle virastolle allekirjoi-
tettu valtakirja, joka liitetään asiakirjoihin, ja jonka yksityiskohtaisetsäännöt täsmennetään täytäntöönpanoasetuksessa.
2. Hyväksyttyjen edustajien luetteloon voidaan merkitä luonnollinen
henkilö, jolla:
a) on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus;
b) on ammatillinen kotipaikka tai työpaikka yhteisössä;
c) on oikeus tavaramerkkiasioissa edustaa luonnollisia henkilöitä ja
oikeushenkilöitä sen jäsenvaltion teollisoikeuksien keskusvirastossa,jonka alueella hänellä on ammatillinen kotipaikka tai työpaikka. Jostässä jäsenvaltiossa edustusoikeuden vaatimuksena ei ole erityistäammatillista pätevyyttä, viraston luetteloon merkitsemistä anovienhenkilöiden, jotka toimivat kyseisen jäsenvaltion teollisoikeuksien
keskusvirastossa tavaramerkkiasioissa, on pitänyt tavanomaisesti
toimia täten vähintään viiden vuoden ajan. Tästä ammatin harjoitta-mista koskevasta edellytyksestä vapautetaan kuitenkin henkilöt,joiden ammatillinen pätevyys luonnollisten henkilöiden tai oikeush-enkilöiden edustamiseksi jonkin jäsenvaltion teollisoikeuksien
keskusvirastossa on virallisesti tunnustettu kyseisen jäsenvaltion
lainsäädännön mukaisesti.
3. Merkintä tehdään hakemuksesta, johon on liitettävä kyseisen
jäsenvaltion teollisoikeuksien keskusviraston antama 2 kohdassa tarkoi-
tettujen edellytysten täyttämistä koskeva todistus.
4. Viraston pääjohtaja voi myöntää poikkeuksen:
a) edellä 2 kohdan c alakohdan toisessa virkkeessä tarkoitetusta vaati-
muksesta, jos hakija toimittaa todisteet siitä, että hän on hankkinut
vaadittavan pätevyyden muulla tavalla;
b) erityistapauksissa 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta vaatimuk-
sesta.
5. Täytäntöönpanoasetuksessa määritellään edellytykset, joiden
mukaan henkilövoidaan poistaa hyväksyttyjen edustajien luettelosta.
X OSASTO
TOIMIVALTA JA MENETTELY YHTEISÖN TAVARA-
MERKKEJÄ KOSKEVISSA OIKEUDELLISISSA
TOIMENPITEISSÄ
I JAKSO
TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAN YLEISSOPIMUKSEN SOVELTA-
MINEN
90 artikla
Täytäntöönpanoa koskevan yleissopimuksen soveltaminen
1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, yhteisön tavaramerkkiä
koskeviin menettelyihin ja yhteisön tavaramerkkiä koskeviin hakemuk-
siin sekä yhteisön tavaramerkkien tai kansallisten tavaramerkkienperusteella käytäviin, samanaikaisia tai toisiaan seuraavia kanteitakoskeviin menettelyihin sovelletaan tuomioistuinten toimivallasta jatuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syys-kuuta 1968 allekirjoitetun Brysselin yleissopimuksen, sellaisena kuin se
on muutettuna Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden liittymistä tähän
yleissopimukseen koskevilla yleissopimuksilla, määräyksiä, tätä yleis-sopimuskokonaisuutta ja näitä liittymistä koskevia yleissopimuksiakutsutaan jäljempänä nimellä ’täytäntöönpanoa koskeva yleissopimus’.
2. Jäljempänä 92 artiklassa tarkoitetuista kanteista ja vaatimuksista
johtuvien menettelyjen osalta:
a) ei sovelleta täytäntöönpanoa koskevan yleissopimuksen 2 artiklaa, 4
artiklaa, 5 artiklan 1, 3, 4 ja 5 kohtaa ja 24 artiklaa;
b) sovelletaan mainitun yleissopimuksen 17 ja 18 artiklaa tämän
asetuksen 93 artiklan 4 kohdassa säädetyissä rajoissa;1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 32
▼B
c) mainitun yleissopimuksen II osaston määräyksiä, joita sovelletaan
henkilöihin, joilla on kotipaikka jäsenvaltiossa, sovelletaan myöshenkilöihin, joilla ei ole kotipaikkaa jäsenvaltiossa, mutta joilla on
siellä liike.
II JAKSO
LOUKKAUSTA JA YHTEISÖN TAVARAMERKKIEN VOIMAS-
SAOLOA KOSKEVAT RIIDAT
91 artikla
Yhteisön tavaramerkkituomioistuimet
1. Jäsenvaltiot nimeävät alueellaan mahdollisimman rajoitetun
määrän kansallisia ensimmäisen ja toisen oikeusasteen tuomioistuimia,jäljempänä ’yhteisön tavaramerkkituomioistuimet’, joiden tehtävänä onhoitaa niille tällä asetuksella osoitetut tehtävät.
2. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kolmen vuoden
kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta luettelo yhteisön tavaramerk-kituomioistuimista mukaan lukien niiden nimitys ja alueellinentoimivalta.
3. Asianomaisen jäsenvaltion on viipymättä toimitettava komissiolle
2 kohdassa tarkoitettuun luetteloon sen toimittamisen jälkeen tehdyt
muutokset, jotka liittyvät mainittujen tuomioistuinten määrään, nimi-
tykseen tai alueelliseen toimivaltaan.
4. Komissio ilmoittaa 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot jäsenval-
tioille ja julkaisee ne Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
5. Niin kauan kuin jäsenvaltio ei ole toimittanut 2 kohdassa
säädettyä luetteloa, 92 artiklassa tarkoitetusta kanteesta tai vaatimuk-sesta johtuva menettely, jonka osalta tämän valtion tuomioistuimet
ovat toimivaltaisia 93 artiklaa sovellettaessa, käydään sen valtion
tuomioistuimessa, joka olisi alueellisesti ja asiallisesti toimivaltainen,jos kyseessä olisi asianomaisessa valtiossa rekisteröityä kansallistatavaramerkkiä koskeva menettely.
92 artikla
Loukkausta ja voimassaoloa koskeva toimivalta
Yhteisön tavaramerkkituomioistuimilla on yksinomainen toimivalta:
a) kaikissa loukkauskanteissa ja - jos kansallinen laki ne sallii -
yhteisön tavaramerkin loukkauksen uhkaa koskevissa kanteissa;
b) vahvistuskanteissa, jotka koskevat sitä, että loukkausta ei ole tapah-
tunut, jos kansallinen laki ne sallii;
c) kanteissa, jotka ovat seurausta 9 artiklan 3 kohdan toisessa virk-
keessä tarkoitetuista toimista;
d) jäljempänä 96 artiklassa tarkoitetuissa yhteisön tavaramerkin
menettämistä ja mitättömyyttä koskevissa vastakanteissa.
93 artikla
Kansainvälinen toimivalta
1. Jollei tämän asetuksen säännöksistä sekä 90 artiklan nojalla sovel-
lettavista täytäntöönpanoa koskevan yleissopimuksen määräyksistämuuta johdu, 92 artiklassa tarkoitetuista kanteista ja vaatimuksistajohtuvat menettelyt käydään sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, jonkaalueella vastaajalla on kotipaikka tai, jos tällä ei ole kotipaikkaajossakin jäsenvaltiossa, sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, jossa tällä
on liike.
2. Jos vastaajalla ei ole kotipaikkaa eikä liikettä jäsenvaltion
alueella, nämä menettelyt käydään sen jäsenvaltion tuomioistuimissa,jonka alueella kantajalla on kotipaikka tai, jos tällä ei ole kotipaikkaajossakin jäsenvaltiossa, sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, jossa tällä onliike.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 33
▼B
3. Jollei vastaajalla eikä kantajalla ole tällaista kotipaikkaa tai
liikettä, nämä menettelyt käydään sen jäsenvaltion tuomioistuimissa,jonka alueella viraston kotipaikka sijaitsee.
4. Sen estämättä, mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään:
a) täytäntöönpanoa koskevan yleissopimuksen 17 artiklaa sovelletaan,
jos osapuolet sopivat, että jokin toinen yhteisön tavaramerkkituo-mioistuin on toimivaltainen;
b) mainitun yleissopimuksen 18 artiklaa sovelletaan, jos vastaaja
saapuu muuhun yhteisön tavaramerkkituomioistuimeen.
5. Edellä 92 artiklassa tarkoitetuista kanteista ja vaatimuksista
johtuvat menettelyt, lukuun ottamatta vahvistuskanteita, jotka koskevatsitä, että yhteisön tavaramerkin loukkausta ei ole tapahtunut, voidaanmyös käydä sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, jonka alueella loukkaus-
toimi on tapahtunut tai jonka alueella 9 artiklan 3 kohdan toisessa
virkkeessä tarkoitettu toimi on tapahtunut.
94 artikla
Toimivallan laajuus
1. Yhteisön tavaramerkkituomioistuin, jonka toimivalta perustuu 93
artiklan 1 - 4 kohtaan, on toimivaltainen tekemään ratkaisun:
— jäsenvaltion alueella tapahtuneen loukkaustoimen tai uhanneen
loukkaustoimen osalta;
— jäsenvaltion alueella tapahtuneen 9 artiklan 3 kohdan toisessa virk-
keessä tarkoitetun toimen osalta.
2. Yhteisön tavaramerkkituomioistuin, jonka toimivalta perustuu 93
artiklan 5 kohtaan, on toimivaltainen tekemään ratkaisun ainoastaansen jäsenvaltion alueella tapahtuneen loukkaustoimen tai uhanneenloukkaustoimen osalta, jonka alueella kyseinen tuomioistuin sijaitsee.
95 artikla
Pätevyysolettamus — asiaperustetta koskevat väitteet
1. Yhteisön tavaramerkkituomioistuimet pitävät yhteisön tavara-
merkkiä pätevänä, jollei vastaaja kiistä sen pätevyyttä menettämistä taimitättömyyttä koskevalla vastakanteella.
2. Yhteisön tavaramerkin pätevyyttä ei voi kiistää vahvistuskan-
teella, joka koskee sitä, että yhteisön tavaramerkin loukkausta ei oletapahtunut.
3. Edellä 92 artiklan a ja c kohdassa tarkoitetuissa kanteissa yhteisön
tavaramerkin menettämistä tai mitättömyyttä koskeva poikkeus, jokaesitetään muulla tavoin kuin vastakanteen muodossa, on hyväksyttäväsiltä osin kuin vastaaja vetoaa siihen, että yhteisön tavaramerkin haltija
voi menettää oikeutensa riittämättömän käytön vuoksi tai koska tavara-
merkki voidaan julistaa mitättömäksi vastaajan aikaisemman oikeudenvuoksi.
96 artikla
Vastakanne
1. Menettämistä tai mitättömyyttä koskeva vastakanne voi perustua
ainoastaan tässä asetuksessa säädettyihin menettämis- tai mitättömyy-sperusteisiin.
2. Yhteisön tavaramerkkituomioistuin hylkää menettämistä tai
mitättömyyttä koskevan vastakanteen, jos viraston tekemästäpäätöksestä samojen osapuolien välisestä samaa asiaa koskevasta jasamoin perustein nostetusta kanteesta on jo tullut lopullinen.
3. Jos vastakanne esitetään riita-asiassa, jossa tavaramerkin haltija ei
ole jo osapuolena, tälle on ilmoitettava asiasta ja tämä voi olla riita-asiassa väliintulijana kansallisessa laissa säädettyjen edellytystenmukaisesti.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 34
▼B
4. Yhteisön tavaramerkkituomioistuin, jolle yhteisön tavaramerkkiä
koskeva menettämistä tai mitättömyyttä koskeva vastakanne esitetään,ilmoittaa virastolle päivämäärän, jona tämä vastakanne on esitetty.
Virasto merkitsee tämän toimen yhteisön tavaramerkkirekisteriin.
5. Sovelletaan 56 artiklan 3, 4, 5 ja 6 kohtaa.
6. Jos yhteisön tavaramerkkituomioistuin on tehnyt lainvoimaiseksi
tulleen päätöksen yhteisön tavaramerkkiä koskevasta menettämistä tai
mitättömyyttä koskevasta vastakanteesta, jäljennös päätöksestä on
toimitettava virastolle. Osapuolet voivat pyytää tietoja tämän toimitta-misen osalta. Virasto merkitsee yhteisön tavaramerkkirekisteriinmaininnan päätöksestä täytäntöönpanoasetuksessa säädettyjen edelly-tysten mukaisesti.
7. Yhteisön tavaramerkkioikeus, joka käsittelee menettämistä tai
mitättömyyttä koskevaa vastakannetta, voi keskeyttää asian käsittelyn
yhteisön tavaramerkin haltijan pyynnöstä ja kuultuaan muita osapuolia
ja kehottaa vastaajaa esittämään virastolle menettämistä tai mitättö-myyttä koskevan vastakanteen antamassaan määräajassa. Jos tätäkannetta ei esitetä annetussa määräajassa, menettelyä jatketaan; vasta-kanne katsotaan peruutetuksi. Sovelletaan 100 artiklan 3 kohtaa.
97 artikla
Sovellettava oikeus
1. Yhteisön tavaramerkkituomioistuimet soveltavat tämän asetuksen
säännöksiä.
2. Kysymyksissä, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisa-
laan, yhteisön tavaramerkkituomioistuimet soveltavat kansallista
oikeuttaan, mukaan lukien kansainvälistä yksityisoikeuttaan.
3. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, yhteisön tavaramerkkituo-
mioistuin soveltaa sen jäsenvaltion kansallista tavaramerkkiä koskeviinsamankaltaisiin kanteisiin sovellettavia menettelysääntöjä, jonkaalueella kyseinen tuomioistuin sijaitsee.
98 artikla
Seuraamukset
1. Jos yhteisön tavaramerkkituomioistuin toteaa, että vastaaja on
loukannut tai ollut vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä, se antaa
määräyksen, joka kieltää vastaajaa jatkamasta toimia, jotka loukkaavattai ovat vaarassa loukata yhteisön tavaramerkkiä, jollei erityiset syytedellytä toimimista toisin. Tuomioistuin toteuttaa myös kansallisenlain mukaisesti aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tätäkieltoa noudatetaan.
2. Muutoin yhteisön tavaramerkkituomioistuin soveltaa sen jäsenval-
tion lakia, mukaan lukien sen kansainvälistä yksityisoikeutta, jossa
loukkaustoimet ovat tapahtuneet tai olleet vaarassa tapahtua.
99 artikla
Väliaikaiset ja suojaavat toimenpiteet
1. Jäsenvaltion laissa säädettyjen kansallista tavaramerkkiä koske-
vien väliaikaisten ja suojaavien toimenpiteiden toteuttamista voidaanpyytää yhteisön tavaramerkin osalta tai yhteisön tavaramerkkiäkoskevan hakemuksen osalta kyseisen jäsenvaltion oikeusviranomai-
silta, mukaan lukien yhteisön tavaramerkkituomioistuimilta, vaikka
tämän asetuksen mukaisesti toisen jäsenvaltion tavaramerkkituomiois-tuin on asian osalta toimivaltainen.
2. Yhteisön tavaramerkkituomioistuin, jonka toimivalta perustuu 93
artiklan 1, 2, 3 tai 4 kohtaan, on toimivaltainen määräämään väliai-kaisia ja suojaavia toimenpiteitä, joita, jollei täytäntöönpanoakoskevan yleissopimuksen III osaston mukaisesti tunnustamis- jatäytäntöönpanomenettelyistä muuta johdu, sovelletaan kaikissa jäsen-1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 35
▼B
valtioissa. Tämä toimivalta ei kuulu millekään muulle tuomioistui-
melle.
100 artikla
Asiaa koskevat erityiset säännöt
1. Jollei menettelyn jatkamiseen ole erityisiä syitä, 92 artiklassa
tarkoitettua kannetta, lukuun ottamatta vahvistuskanteita, jotkakoskevat sitä, että loukkausta ei ole tapahtunut, käsittelevä yhteisöntavaramerkkituomioistuin keskeyttää asian käsittelyn omasta aloittees-
taan kuultuaan osapuolia tai jonkin osapuolen hakemuksesta ja
kuultuaan muita osapuolia, jos yhteisön tavaramerkin pätevyys on jovalituksen kohteena toisessa yhteisön tavaramerkkituomioistuimessavastakanteen perusteella tai jos menettämistä tai mitättömyyttä koskevavaatimus on jo esitetty virastolle.
2. Jollei menettelyn jatkamiseen ole erityisiä syitä, menettämistä tai
mitättömyyttä koskevaa vaatimusta käsittelevä virasto keskeyttää asiankäsittelyn omasta aloitteestaan kuultuaan osapuolia tai jonkin osapuolenhakemuksesta ja kuultuaan muita osapuolia, jos yhteisön tavaramerkinpätevyys on jo valituksen kohteena toisessa yhtiön tavaramerkkituo-mioistuimessa vastakanteen perusteella. Jos jokin yhteisön
tavaramerkkituomioistuinmenettelyn osapuolista kuitenkin sitä pyytää,
tuomioistuin voi kuultuaan menettelyn muita osapuolia keskeyttäämenettelyn. Tässä tapauksessa virasto jatkaa menettelyä.
3. Yhteisön tavaramerkkituomioistuin, joka keskeyttää asian käsit-
telyn, voi määrätä keskeytyksen ajaksi väliaikaisia ja suojaavia
toimenpiteitä.
101 artikla
Toisen oikeusasteen yhteisön tavaramerkkituomioistuinten toimi-
valta — vetoaminen ylempään oikeusasteeseen
1. Ensimmäisen oikeusasteen yhteisön tavaramerkkituomioistuinten
92 artiklassa tarkoitetuista vaatimuksista ja kanteista johtuvissa menet-
telyissä tekemiin päätöksiin voidaan hakea muutosta toisenoikeusasteen yhteisön tavaramerkkituomioistuimissa.
2. Edellytykset muutoksenhaulle toisen oikeusasteen yhteisön tavar-
amerkkituomioistuimessa määritetään sen jäsenvaltion kansallisessalaissa, jonka alueella kyseinen tuomioistuin sijaitsee.
3. Kansallisia säännöksiä asian saattamisesta edelleen ylemmän
oikeusasteen käsiteltäväksi sovelletaan toisen oikeusasteen yhteisöntavaramerkkituomioistuimien päätöksiin.
III JAKSO
MUUT YHTEISÖN TAVARAMERKKEJÄ KOSKEVAT RIITA-ASIAT
102 artikla
Muiden tuomioistuimien kuin yhteisön tavaramerkkituomioistui-
mien toimivaltaa koskevat täydentävät säännökset
1. Jäsenvaltiossa, jonka tuomioistuimet ovat toimivaltaisia 90
artiklan 1 kohdan mukaisesti, muut kuin 92 artiklassa tarkoitetutkanteet käsitellään tuomioistuimissa, jotka olisivat alueellisesti ja asial-lisesti toimivaltaisia, jos kyseessä olisi kyseisessä valtiossarekisteröityjä kansallisia tavaramerkkejä koskevat kanteet.
2. Jos 90 artiklan 1 kohdan ja tämän artiklan 1 kohdan perusteella,
mikään tuomioistuin ei ole toimivaltainen ratkaisemaan jotakin muutakuin 92 artiklassa tarkoitettua kannetta, joka koskee yhteisön tavara-merkkiä, tämä kanne voidaan käsitellä sen jäsenvaltiontuomioistuimissa, jossa viraston kotipaikka sijaitsee.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 36
▼B
103 artikla
Kansallisen tuomioistuimen velvoite
Kansallisen tuomioistuimen, joka käsittelee muuta kuin 92 artiklassa
tarkoitettua kannetta, joka koskee yhteisön tavaramerkkiä, on pidettävätätä tavaramerkkiä pätevänä.
IV JAKSO
SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET
104 artikla
Täytäntöönpanoa koskevan yleissopimuksen soveltamista koskevat
siirtymäsäännökset
Täytäntöönpanoa koskevan yleissopimuksen säännöksillä, jota sovelle-
taan edellä olevien artiklojen nojalla, on vaikutusta jäsenvaltiossaainoastaan sen tekstin osalta, joka kulloinkin on voimassa tämänvaltion suhteen.
XI OSASTO
VAIKUTUKSET JÄSENVALTIOIDEN OIKEUTEEN
I JAKSO
USEISIIN TAVARAMERKKEIHIN PERUSTUVAT SIVIILIKANTEET
105 artikla
Yhteisön tavaramerkkeihin ja kansallisiin tavaramerkkeihin perus-
tuvat samanaikaiset ja toisiaan seuraavat siviilikanteet
1. Jos loukkauskanteet samojen osapuolien välillä perustuvat
samoihin seikkoihin ja niitä käsitellään eri jäsenvaltioiden tuomioistui-missa, toisessa yhteisön tavaramerkin perusteella ja toisessa kansallisen
tavaramerkin perusteella:
a) tuomioistuimen, jossa asia on jälkimmäisenä otettu käsittelyyn, on
viran puolesta luovuttava käsittelystä sen tuomioistuimen hyväksi,jonka käsittelyyn asia on ensin tuotu, jos kyseiset tavaramerkit ovatsamoja ja koskevat samoja tavaroita tai palveluja. Tuomioistuin,
jonka olisi luovuttava käsittelystä, voi keskeyttää asian käsittelyn,
jos toisen tuomioistuimen toimivalta on valituksenalainen;
b) tuomioistuin, jossa asia on jälkimmäisenä otettu käsittelyyn, voi
keskeyttää asian käsittelyn, jos kyseiset tavaramerkit ovat samoja ja
koskevat samankaltaisia tavaroita tai palveluja sekä jos kyseisettavaramerkit ovat samankaltaisia ja koskevat samoja tai samankal-taisia tavaroita tai palveluja.
2. Yhteisön tavaramerkkiin perustuvaa loukkauskannetta käsittelevä
tuomioistuin hylkää kanteen, jos lopullinen oikeuden päätös pääasiasta
on tehty samojen seikkojen perusteella, samojen osapuolien välilläperustuen samaan kansalliseen tavaramerkkiin, joka koskee samojatavaroita ja palveluja.
3. Kansalliseen tavaramerkkiin perustuvaa loukkauskannetta käsit-
televä tuomioistuin hylkää kanteen, jos lopullinen oikeuden päätös
pääasiasta on tehty samojen seikkojen perusteella, samojen osapuolienvälillä perustuen samaan yhteisön tavaramerkkiin, joka koskee samojatavaroita ja palveluja.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohtaa ei sovelleta väliaikaisiin ja suojaaviin
toimenpiteisiin.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 37
▼B
II JAKSO
KANSALLISEN OIKEUDEN SOVELTAMINEN YHTEISÖN TAVARA-
MERKIN KÄYTÖN KIELTÄMISEKSI
106 artikla
Yhteisön tavaramerkkien käytön kieltäminen
1. Jollei toisin säädetä, tämä asetus ei rajoita jäsenvaltioiden oikeu-
teen perustuvaa olemassa olevaa oikeutta nostaa 8 artiklan tai 52
artiklan 2 kohdan mukaisten aikaisempien oikeuksien loukkaamista
koskeva kanne suhteessa myöhemmän yhteisön tavaramerkin käyttöön.Edellä 8 artiklan 2 ja 4 kohdassa tarkoitettujen aikaisempien oikeuksienloukkaamista koskevaa kannetta ei kuitenkaan voida nostaa, jos aikai-semman oikeuden haltija ei voi enää 53 artiklan 2 kohdan nojalla
vaatia yhteisön tavaramerkin mitättömyyttä.
2. Jollei toisin säädetä, tämä asetus ei rajoita jäsenvaltion siviili-,
hallinto- tai rikosoikeuteen perustuvaa tai yhteisön oikeudensäännöksiin perustuvaa olemassa olevaa oikeutta nostaa kanne, jonkatarkoituksena on kieltää yhteisön tavaramerkin käyttö siltä osin kuin
kyseisen jäsenvaltion oikeuteen tai yhteisön oikeuteen voidaan vedota
kansallisen merkin käytön kieltämiseksi.
107 artikla
Paikallisesti vaikuttavat aikaisemmat oikeudet
1. Paikallisesti vaikuttavan aikaisemman oikeuden haltija voi kieltää
yhteisön tavaramerkin käytön alueella, jossa kyseinen oikeus onsuojattu siltä osin kuin kyseisen jäsenvaltion oikeus sen sallii.
2. Edellä 1 kohdan soveltaminen lakkaa, jos aikaisemman oikeuden
haltija on sallinut yhteisön tavaramerkin käytön alueella, jossa kyseinen
oikeus on suojattu, viiden peräkkäisen vuoden ajan tietoisena tästäkäytöstä, jollei yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta ole jätettyvilpillisessä mielessä.
3. Yhteisön tavaramerkin haltija ei voi kieltää 1 kohdassa tarkoitetun
oikeuden käyttöä, vaikka tähän oikeuteen ei enää voida vedota yhteisöntavaramerkkiä vastaan.
III JAKSO
MUUNTAMINEN KANSALLISTA TAVARAMERKKIÄ KOSKEVAKSI
HAKEMUKSEKSI
108 artikla
Pyyntö ryhtyä kansalliseen menettelyyn
1. Yhteisön tavaramerkin hakija tai haltija voi pyytää hakemuksensa
tai yhteisön tavaramerkkinsä muuntamista kansallista tavaramerkkiäkoskevaksi hakemukseksi:
a) siltä osin kuin yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus on hylätty,
peruutettu tai katsottu peruutetuksi;
b) siltä osin kuin yhteisön tavaramerkin vaikutus lakkaa.
2. Muuntamista ei tapahdu:
a) jos yhteisön tavaramerkin haltija on menettänyt oikeutensa kyseisen
merkin käyttämättä jättämisen vuoksi, jollei yhteisön tavaramerkkiäole käytetty siinä jäsenvaltiossa, jonka osalta muuttamista onpyydetty, kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön tarkoittamien tosia-
siallisen käytön edellytysten mukaisesti;
b) suojan hankkimiseksi siinä jäsenvaltiossa, jossa viraston tai kansal-
lisen tuomioistuimen päätöksen mukaan hakemuksen tai yhteisön
tavaramerkin rekisteröinnin estymiselle, peruuttamiselle tai mitättö-myydelle on peruste.
3. Hakemuksen tai yhteisön tavaramerkin muuntamisesta johtuvassa
kansallista tavaramerkkiä koskevassa hakemuksessa voidaan kyseisessä1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 38
▼B
jäsenvaltiossa hyödyntää tälle hakemukselle tai tavaramerkille hyväk-
sytty hakemispäivä tai etuoikeuspäivä ja tarvittaessa tämän valtion 34artiklan tai 35 artiklan mukaisesti vaadittu tavaramerkin aiemmuus.
4. Tapauksessa, jossa
— yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus katsotaan peruutetuksi tai
sen hylkäämistä koskeva viraston päätös on lopullinen,
— yhteisön tavaramerkin vaikutus lakkaa viraston lopullisen päätöksen
vuoksi tai yhteisön tavaramerkistä luopumista koskevan rekisterö-
innin vuoksi,
virasto osoittaa hakijalle tai haltijalle tiedonannon kolmen kuukauden
määräajasta muuntamista koskevan anomuksen esittämiselle alkaenmainitusta tiedonannosta.
5. Jos yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus peruutetaan tai jos
yhteisön tavaramerkin vaikutus lakkaa rekisteröinnin uudistamatta
jättämisen vuoksi, muuntamista koskeva pyyntöjätetään kolmenkuukauden kuluessa päivästä, jona yhteisön tavaramerkkiä koskevahakemus on peruutettu tai jona yhteisön tavaramerkin rekisteröinti onpäättynyt.
6. Jos yhteisön tavaramerkin vaikutus lakkaa kansallisen tuomiois-
tuimen päätöksen vuoksi, muuntamista koskeva anomus on jätettäväkolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona mainittu päätös on tullutlainvoimaiseksi.
7. Edellä 32 artiklan säännöksen vaikutus lakkaa, jos pyyntöä ei ole
esitetty asetetussa määräajassa.
109 artikla
Muuntamista koskevan pyynnön esittäminen, julkaiseminen ja
edelleen toimittaminen
1. Muuntamista koskeva pyyntöesitetään virastolle; ne jäsenvaltiot,
joissa pyynnön esittäjä haluaa kansallista tavaramerkkiä koskevan
rekisteröintimenettelyn tapahtuvan, on mainittava pyynnössä. Pyyntökatsotaan esitetyksi vasta kun muuntamismaksu on suoritettu.
2. Jos yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus on julkaistu,
yhteisön tavaramerkkirekisteriin tehdään tarvittaessa maininta muunta-
mista koskevan pyynnön vastaanottamisesta ja pyyntö julkaistaan.
3. Virasto tarkastaa, voidaanko muuntamista pyytää 108 artiklan 1
kohdan mukaisesti, jos pyyntöon esitetty, tapauksen mukaan, 108artiklan 4, 5 tai 6 kohdassa säädetyssä määräajassa ja jos muuntamis-maksu on suoritettu. Jos nämä edellytykset täytetään, virasto toimittaa
pyynnön edelleen anomuksessa mainittujen valtioiden teollisoikeuksien
keskusvirastoille. Asianomaisen valtion teollisoikeuksien keskusvir-aston pyynnöstä virasto toimittaa sille kaikki sellaiset tiedot, joitatämä virasto tarvitsee tehdäkseen päätöksen pyynnön hyväksyttä-vyydestä.
110 artikla
Muuntamisen muotovaatimukset
1. Teollisoikeuksien keskusvirasto, jolle pyyntötoimitetaan, tekee
päätöksen sen sallittavuudesta.
2. Hakemukseen tai yhteisön tavaramerkkiin, joka on toimitettu
edelleen 109 artiklan mukaisesti, ei voida soveltaa muodon osalta
kansallisen lain nojalla muita kuin tässä asetuksessa tai täytäntöönpa-noasetuksessa säädettyjä edellytyksiä tai lisäedellytyksiä.
3. Teollisoikeuksien keskusvirasto, jolle pyyntötoimitetaan, voi
vähintään kahden kuukauden määräajassa vaatia hakijaa:
a) suorittamaan kansallisen hakemusmaksun;
b) toimittamaan käännöksen pyynnöstä ja liiteasiakirjoista jollakin
kyseisen valtion virallisella kielellä;1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 39
▼B
c) ilmoittamaan osoitteen, josta hakijan tavoittaa kyseisessä valtiossa;
d) toimittamaan kyseisen valtion täsmentämä määrä tavaramerkin
kuvauksia.
XII OSASTO
VIRASTO
I JAKSO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
111 artikla
Oikeudellinen asema
1. Virasto on yhteisön toimielin. Se on oikeushenkilö.
2. Sillä on jokaisessa jäsenvaltiossa laajin mahdollinen kansallisessa
lainsäädännössä oikeushenkilöillä oleva oikeuskelpoisuus; se voi erityi-sesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä
kantajana tai vastaajana oikeudenkäynneissä.
3. Virastoa edustaa sen pääjohtaja.
112 artikla
Henkilökunta
1. Viraston henkilökuntaan sovelletaan Euroopan yhteisöjen virka-
miesten henkilöstösääntöjä, muita Euroopan yhteisöjen henkilöstöäkoskevia palvelussuhteen ehtoja ja näiden säännösten täytäntöönpanoa-setuksia, jotka on annettu Euroopan yhteisöjen toimielinten yhteisellä
päätöksellä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 131 artiklan soveltamista
valituslautakunnan jäseniin.
2. Virasto käyttää henkilökuntansa suhteen jokaiselle toimielimelle
muuta henkilökuntaa koskevilla henkilöstösäännöillä ja palvelussuhteenehdoilla vahvistettuja oikeuksiaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
120 artiklan soveltamista.
113 artikla
Erioikeudet ja vapaudet
Virastoon sovelletaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksia ja vapauksia
koskevaa pöytäkirjaa.
114 artikla
Vastuu
1. Viraston sopimusoikeudellinen vastuu määräytyy sopimukseen
sovellettavan lain mukaan.
2. Yhteisön tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia viraston
tekemässä sopimuksessa olevan välityslausekkeen nojalla.
3. Muun kuin sopimusoikeudellisen vastuun perusteella yhteisö
korvaa toimielintensä ja palveluksessaan olevien tehtäväänsä suorittaes-saan aiheuttaman vahingon jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteistenyleisten periaatteiden mukaisesti.
4. Yhteisön tuomioistuimella on toimivalta ratkaista 3 kohdassa
tarkoitettua vahingonkorvausta koskevat riidat.
5. Viraston palveluksessa olevien henkilökohtaisesta vastuusta
virastoa kohtaan määrätään heihin sovellettavissa henkilöstösäännöissätai heitä koskevissa palvelussuhteen ehdoissa.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 40
▼B
115 artikla
Kielet
1. Yhteisön tavaramerkkiä koskevat hakemukset jätetään yhdellä Eu-
roopan yhteisöjen virallisella kielellä.
2. Viraston kielet ovat, englanti, espanja, italia, ranska ja saksa.3. Hakijan on ilmoitettava toinen kieli, joka on viraston kieli ja
jonka hän hyväksyy mahdollisessa menettelyssä käytettäväksi kieleksi
väite-, menettämis- ja peruuttamismenettelyissä.
Jos hakemus on jätetty kielellä, joka ei ole viraston kieli, viraston on
huolehdittava 26 artiklan 1 kohdassa kuvaillun hakemuksen kääntämi-sestä hakijan ilmoittamalle kielelle.
4. Jos yhteisön tavaramerkin hakija on ainoa osapuoli viraston
menettelyssä, menettelyn kieli on yhteisön tavaramerkkiä koskevaahakemusta jätettäessä käytetty kieli. Jos hakemus on jätetty muullakuin jollakin viraston kielellä, virasto voi lähettää kirjallisia tiedonan-
toja hakijalle tämän hakemuksessa ilmoittamalla toisella kielellä.
5. Väite ja menettämistä tai mitättömyyttä koskeva vaatimus on
jätettävä jollakin viraston kielellä.
6. Jos väitteeseen tai menettämistä tai mitättömyyttä koskevaan
vaatimukseen 5 kohdan mukaisesti valittu kieli on tavaramerkkihake-muksen kieli tai toinen tätä hakemusta jätettäessä ilmoitettu kieli,tämä kieli on menettelyssä käytettävä kieli.
Jos väitteeseen tai menettämistä tai mitättömyyttä koskevaan vaatimuk-
seen 5 kohdan mukaisesti valittu kieli ei ole tavaramerkkihakemuksen
kieli eikä toinen tätä hakemusta jätettäessä ilmoitettu kieli, väitteen taimenettämistä tai mitättömyyttä koskevan vaatimuksen esittäjän onomalla kustannuksellaan toimitettava asiakirjasta käännös joko tavara-merkkihakemuksen kielellä, jos se on jokin viraston kielistä, taitoisella tavaramerkkihakemusta jätettäessä ilmoitetulla kielellä;
käännös on toimitettava täytäntöönpanoasetuksessa säädetyssä
määräajassa. Kielestä, jolle asiakirja on käännetty, tulee siten menette-lyssä käytettävä kieli.
7. Väite-, menettämis-, mitättömyys- ja muutoksenhakumenettelyn
osapuolet voivat sopia jonkun muun Euroopan yhteisöjen virallisenkielen käyttämisestä menettelyssä.
116 artikla
Julkaiseminen; rekisteröinnit
1. Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus, sellaisena kuin se
kuvaillaan 26 artiklan 1 kohdassa, ja kaikki muut tiedot, joiden julkai-semisesta säädetään tässä asetuksessa tai täytäntöönpanoasetuksessa,
julkaistaan kaikilla Euroopan yhteisöjen virallisilla kielillä.
2. Kaikki yhteisön tavaramerkkirekisterin merkinnät tehdään kaikilla
Euroopan yhteisöjen virallisilla kielillä.
3. Epäselvissä tapauksissa, sillä viraston kielellä, jolla yhteisön
tavaramerkkiä koskeva hakemus on tehty, laadittu teksti on todistusvoi-mainen. Jos hakemus on jätetty muulla Euroopan yhteisöjen virallisellakielellä kuin jollakin viraston kielellä, hakijan ilmoittamalla toisella
kielellä laadittu teksti on pätevä.
117 artikla
Viraston toiminnalle tarpeellisista käännöspalveluista huolehtii unionin
toimielinten käännöspalvelu, kun se aloittaa toimintansa.
118 artikla
Laillisuuden tutkiminen
1. Komissio tutkii niiden viraston pääjohtajan toimien laillisuuden,
joiden osalta toisen elimen suorittamasta laillisuuden tutkimisesta ei1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 41
▼B
säädetä yhteisön oikeudessa, sekä 133 artiklan mukaisesti virastoon
perustetun budjettikomitean toimet.
2. Komissio vaatii 1 kohdassa tarkoitettujen toimien muuttamista tai
peruuttamista, jos ne ovat laittomia.
3. Jäsenvaltiot tai kolmannet osapuolet, joita asia koskee suoraan ja
erikseen, voivat saattaa 1 kohdassa tarkoitetut välilliset tai välittömät
toimet komission käsiteltäviksi niiden laillisuuden tutkimiseksi. Asiaon komissiossa pantava vireille 15 päivän määräajassa alkaen päivästä,jona se, jota asia koskee, on ensimmäisen kerran saanut tiedon kysei-sestä toimesta. Komissio tekee päätöksen kuukauden määräajassa. Jos
päätöstä ei tässä määräajassa tehdä, se merkitsee hiljaista hylkäävää
päätöstä.
118a artikla
Oikeus tutustua asiakirjoihin
1. Viraston hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan Euroopan parla-
mentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisöntutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettua Euroopan parla-mentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 (
1).
2. Hallintoneuvosto vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 sovel-
tamista koskevat yksityiskohtaiset käytännön säännöt kuudenkuukauden kuluessa yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY)N:o 40/94 muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 2003 annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1653/2003 (
2) voimaantulosta.
3. Päätöksistä, jotka virasto on tehnyt asetuksen (EY) N:o 1049/
2001 8 artiklan soveltamiseksi, voidaan tehdä kantelu Euroopan oikeu-sasiamiehelle perustamissopimuksen 195 artiklassa määrättyjen
edellytysten mukaisesti tai nostaa kanne Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimessa perustamissopimuksen 230 artiklassa määrättyjen edellytystenmukaisesti.
II JAKSO
VIRASTON JOHTAMINEN
119 artikla
Pääjohtajan toimivalta
1. Pääjohtaja johtaa virastoa.
2. Tätä varten pääjohtajalla on erityisesti seuraava toimivalta:
a) hän toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet viraston toiminnan
varmistamiseksi, erityisesti sisäisten hallinnollisten ohjeiden anta-
misen ja tiedonantojen julkaisemisen;
b) hän voi saattaa komission käsiteltäväksi ehdotukset tämän
asetuksen, täytäntöönpanoasetuksen, valituslautakuntien menettelyäkoskevan asetuksen ja maksuja koskevan asetuksen sekä tavara-merkkiä koskevan muun yhteisön lainsäädännön muuttamiseksi,kuultuaan hallintoneuvostoa ja, maksuja koskevan asetuksen ja
tämän asetuksen talousarviota koskevien säännösten osalta, budjetti-
komiteaa;
c) hän laatii ennakkoarvion viraston tuloista ja menoista ja toteuttaa
talousarviota;
d) hän toimittaa vuosittain toimintakertomuksen komissiolle, Euroopan
parlamentille ja hallintoneuvostolle;
e) hän käyttää henkilökunnan suhteen 112 artiklan 2 kohdassa
säädettyä toimivaltaa;1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 42
(1) EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.
(2) EUVL L 245, 29.9.2003, s. 36.▼M3
▼B
▼B
f) hän voi siirtää toimivaltaansa.
3. Pääjohtajaa avustaa yksi tai useampi varapääjohtaja. Pääjohtajan
ollessa poissa tai estynyt varapääjohtaja tai varapääjohtajat huolehtivat
hänen tehtävistään hallintoneuvoston vahvistamaa menettelyä noudat-
taen.
120 artikla
Korkeiden virkamiesten nimittäminen
1. Neuvosto nimittää viraston pääjohtajan enintään kolmen ehdok-
kaan luettelon perusteella, jonka hallintoneuvosto on laatinut.
Neuvosto voi erottaa pääjohtajan hallintoneuvoston ehdotuksesta.
2. Pääjohtajan toimikausi on enintään viisi vuotta. Sama henkilö
voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi.
3. Viraston varapääjohtaja(t) nimitetään ja erotetaan 1 kohdassa
säädettyä menettelyä noudattaen, kun pääjohtajaa on kuultu.
4. Neuvostolla on 1 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin virkamiesten
suhteen kurinpidollinen toimivalta.
III JAKSO
HALLINTONEUVOSTO
121 artikla
Perustaminen ja toimivalta
1. Virastoon perustetaan hallintoneuvosto. Hallintoneuvostolla on
jäljempänä määritelty toimivalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Vjaksossa - Talousarvio ja varainhoidon valvonta - talousarviokomitealleannettua toimivaltaa.
2. Hallintoneuvosto laatii 120 artiklassa säädetyt ehdokasluettelot.
3. Hallintoneuvosto vahvistaa päivän, josta alkaen yhteisön tavara-
merkkiä koskevat hakemukset voidaan jättää, 143 artiklan 3 kohdanmukaisesti.
4. Hallintoneuvosto neuvoo pääjohtajaa viraston toimivaltaan liitty-
vissä asioissa.
5. Hallintoneuvostoa kuullaan ennen viraston suorittamaa tutkimusta
koskevien direktiivien antamista sekä muissa tässä asetuksessasäädetyissä tapauksissa.
6. Hallintoneuvosto voi antaa lausuntoja ja pyytää tietoja pääjohta-
jalta ja komissiolta, jos se pitää sitä tarpeellisena.
122 artikla
Kokoonpano
1. Hallintoneuvosto muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja yhdestä
komission edustajasta sekä heidän varajäsenistään.
2. Hallintoneuvoston jäseniä voi avustaa neuvonantajat tai asiantun-
tijat työjärjestyksessä määrätyissä rajoissa.
123 artikla
Puheenjohtajuus
1. Hallintoneuvosto valitsee jäsentensä keskuudesta puheenjohtajan
ja varapuheenjohtajan. Varapuheenjohtaja on viran puolesta puheenjoh-tajan sijainen tämän ollessa estynyt.
2. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on kolme
vuotta. Samat henkilöt voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 43
▼B
124 artikla
Istunnot
1. Hallintoneuvosto kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta.
2. Viraston pääjohtaja osallistuu asian käsittelyyn, jollei hallintoneu-
vosto toisin päätä.
3. Hallintoneuvosto pitää sääntömääräisen kokouksen kerran
vuodessa; muutoin se kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta tai komis-sion tai jäsenvaltioiden kolmasosan pyynnöstä.
4. Hallintoneuvosto vahvistaa työjärjestyksensä.5. Hallintoneuvosto tekee päätökset jäsenvaltioiden edustajien yksin-
kertaisella enemmistöllä. Päätöksiin, jotka hallintoneuvosto on 120artiklan 1 ja 3 kohdan nojalla toimivaltainen tekemään, vaaditaankuitenkin jäsenvaltioiden edustajien kolmen neljäsosan enemmistö.Molemmissa tapauksessa kullakin jäsenvaltiolla on ainoastaan yksi
ääni.
6. Hallintoneuvosto voi kutsua tarkkailijoita osallistumaan istuntoi-
hinsa.
7. Virasto huolehtii hallintoneuvoston sihteeristötehtävistä.
IV JAKSO
MENETTELYJEN SOVELTAMINEN
125 artikla
Toimivalta
Tässä asetuksessa säädettyihin menettelyihin liittyviä päätöksiä ovat
toimivaltaisia tekemään:
a) tutkijat;
b) väiteosastot;
c) tavaramerkkien hallinto- ja oikeudellisten kysymysten osasto;
d) mitättömyysosastot;
e) valituslautakunnat.
126 artikla
Tutkijat
Tutkijalla on toimivalta tehdä viraston nimissä yhteisön tavaramerkin
rekisteröintihakemusta koskevia päätöksiä, mukaan lukien 36, 37, 38
ja 66 artiklassa tarkoitetut kysymykset, jollei väiteosasto ole siltä osintoimivaltainen.
127 artikla
Väiteosasto
1. Väiteosasto on toimivaltainen yhteisön tavaramerkin rekisteröinti-
hakemusta koskevia väitteitä käsittelevissä päätöksissä.
2. Väiteosasto muodostuu kolmesta jäsenestä. Vähintään yhden
näistä jäsenistä on oltava oikeusoppinut.
128 artikla
Tavaramerkkien hallinto- ja oikeudellisten kysymysten osasto
1. Tavaramerkkien hallinto- ja oikeudellisten kysymysten osasto on
toimivaltainen tämän asetuksen vaatimissa päätöksissä, jotka eivätkuulu tutkijan, väiteosaston tai mitättömyysosaston toimivaltaan. Se ontoimivaltainen erityisesti kaikissa yhteisön tavaramerkkirekisteriintehtäviä mainintoja koskevissa päätöksissä.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 44
▼B
2. Se on myös toimivaltainen pitämään luetteloa 89 artiklassa tarkoi-
tetuista hyväksytyistä edustajista.
3. Osaston päätökset tekee yksi jäsen.
129 artikla
Mitättömyysosasto
1. Mitättömyysosasto on toimivaltainen yhteisön tavaramerkin
menettämis- ja mitättömyysvaatimuksia koskevissa päätöksissä.
2. Mitättömyysosasto muodostuu kolmesta jäsenestä. Vähintään
yhden jäsenen on oltava oikeusoppinut.
130 artikla
Valituslautakunnat
1. Valituslautakunnat ovat toimivaltaisia ratkaisemaan tutkijoiden,
väiteosastojen, tavaramerkkien hallinto- ja oikeudellisten kysymystenosastojen ja mitättömyysosastojen päätöksistä tehdyt valitukset.
2. Valituslautakunnat muodostuvat kolmesta jäsenestä. Vähintään
kahden jäsenen on oltava oikeusoppineita.
131 artikla
Valituslautakuntien jäsenten riippumattomuus
1. Valituslautakuntien jäsenet, mukaan lukien niiden puheenjohtajat,
nimitetään viiden vuoden toimikaudeksi, viraston pääjohtajan nimittä-miseksi 120 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Heitä ei voidakesken toimikauden erottaa tehtävistään, jollei siihen ole vakavia perus-teita ja jollei yhteisön tuomioistuin jäsenet nimittäneen toimielimenhakemuksesta tee sitä koskevaa päätöstä. Samat henkilöt voidaan
nimittää uudeksi toimikaudeksi.
2. Lautakuntien jäsenet ovat riippumattomia. Heidän päätöksiään
eivät sido mitkään toimiohjeet.
3. Lautakuntien jäsenet eivät voi olla tutkijoita tai väiteosastojen,
tavaramerkkien hallinto- ja oikeudellisten kysymysten osastojen eikämitättömyysosastojen jäseniä.
132 artikla
Esteellisyys ja jäävääminen
1. Tutkijat ja virastoon perustettujen osastojen sekä valituslautakun-
tien jäsenet eivät voi osallistua asian käsittelyyn, jos heillä on asiassa
henkilökohtainen etu valvottavana tai jos he ovat aikaisemmin osallis-
tuneet siihen jonkin osapuolen edustajana. Kaksi jäsentä kolmesta eivätsaa olla osallistuneet hakemuksen tutkimiseen. Mitättömyysosastonjäsenet eivät voi osallistua asian käsittelyyn, jos he ovat osallistuneetasiassa annetun lopullisen päätöksen tekemiseen tavaramerkin rekis-teröintimenettelyn tai väitemenettelyn yhteydessä. Valituslautakuntien
jäsenet eivät saa osallistua muutoksenhakumenettelyyn, jos he ovat
osallistuneet muutoksenhaun kohteena olevan päätöksen tekemiseen.
2. Jos jostain 1 kohdassa mainitusta syystä tai muusta syystä
johtuen, jonkin osaston tai valituslautakunnan jäsen ei katso voivansa
osallistua asian käsittelyyn, hänen on ilmoitettava siitä osastolle tailautakunnalle.
3. Kuka tahansa osapuoli voi jäävätä tutkijat ja osastojen tai valitus-
lautakunnan jäsenet täysin tai osittain jostain 1 kohdassa mainitustasyystä tai jos heitä epäillään puolueellisuudesta. Jäävääminen ei oleoikeutettua, jos kyseinen osapuoli tietoisena jääväämisen syystä onaloittanut menettelyn. Jäävääminen ei saa perustua tutkijoiden tai
jäsenten kansallisuuteen.
4. Osastot ja valituslautakunnat ratkaisevat asian 2 ja 3 kohdassa
tarkoitetuissa tapauksissa ilman sitä jäsentä, jota asia koskee. Tämän1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 45
▼B
päätöksen tekemiseksi poissa oleva tai jäävätty jäsen korvataan osas-
tossa tai lautakunnassa tämän varajäsenellä.
V JAKSO
TALOUSARVIO JA VARAINHOIDON VALVONTA
133 artikla
Talousarviokomitea
1. Virastoon perustetaan talousarviokomitea. Talousarviokomitealla
on sille tässä jaksossa sekä 39 artiklan 4 kohdassa annettu toimivalta.
2. Talousarviokomiteaan sovelletaan 121 artiklan 6 kohtaa, 122 ja
123 artiklaa ja 124 artiklan 1 - 4, 6 ja 7 kohtaa.
3. Talousarviokomitea tekee päätöksensä jäsenvaltioiden edustajien
yksinkertaisella enemmistöllä. Päätöksiin, jotka talousarviokomitea on39 artiklan 4 kohdan, 135 artiklan 3 kohdan ja 138 artiklan nojallatoimivaltainen tekemään, vaaditaan kuitenkin jäsenvaltioiden edustajien
kolmen neljäsosan enemmistö. Molemmissa tapauksessa kullakin jäsen-
valtiolla on ainoastaan yksi ääni.
134 artikla
Talousarvio
1. Kaikki viraston tulot ja menot on arvioitava ennakolta jokaiselle
varainhoitovuodelle, joka on sama kuin kalenterivuosi, ja otettavaviraston talousarvioon.
2. Talousarvioon otettujen tulojen ja menojen on oltava tasapai-
nossa.
3. Talousarvion tulot sisältävät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
muita tuloja, maksuja koskevan asetuksen nojalla suoritettavat maksut
ja tarvittaessa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon, komission
pääluokkaan, erityiseen budjettikohtaan otetun avustuksen.
135 artikla
Talousarvion laatiminen
1. Pääjohtaja laatii vuosittain ennakkoarvion viraston tuloista ja
menoista seuraavalle varainhoitovuodelle ja toimittaa sen edelleentalousarviokomitealle yhdessä henkilöstön määrää kuvaavan taulukonkanssa viimeistään 31 päivänä maaliskuuta.
2. Jos talousarviosuunnitelmaan sisältyy yhteisön avustus, talousar-
viokomitea toimittaa tämän ennakkoarvion viipymättä komissiolle,joka toimittaa sen edelleen yhteisöjen budjettivallan käyttäjälle.Komissio voi liittää siihen toisenlaisen arvion sisältävän lausunnon.
3. Talousarviokomitea vahvistaa talousarvion, joka sisältää myös
viraston henkilöstön määrää kuvaavan taulukon. Jos talousarviosuunni-telmaan sisältyy yhteisön yleisestä talousarviosta tuleva avustus,viraston talousarvio mukautetaan tarvittaessa.
136 artikla
Tarkastus ja valvonta
1. Virastoon perustetaan sisäisen tarkastuksen tehtävä, jota on
hoidettava asiaankuuluvien kansainvälisten standardien mukaisesti.Pääjohtajan nimeämä sisäinen tarkastaja vastaa pääjohtajaan nähden
viraston talousarvion toteuttamisjärjestelmien ja -menettelyjen moitteet-
toman toiminnan tarkastamisesta.
2. Sisäinen tarkastaja neuvoo pääjohtajaa riskienhallinnassa
esittämällä riippumattomia lausuntoja hallinnointi- ja valvontajärjestel-mien laadusta sekä antamalla suosituksia toimintojen1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 46
▼M3
▼M3
toteuttamisedellytysten parantamiseksi ja viraston varojen taloudellisen
käytön edistämiseksi.
3. Tulojen ja menojen hyväksyjä on vastuussa tehtäviensä hoitoon
soveltuvien sisäisten valvontajärjestelmien ja -menettelyjen ottamisestakäyttöön.
137 artikla
Tilintarkastus
1. Viimeistään jokaisen vuoden 31 päivänä maaliskuuta pääjohtaja
toimittaa komissiolle, Euroopan parlamentille, talousarviokomitealle jatilintarkastustuomioistuimelle viraston edellisen varainhoitovuodenkaikkien tulojen ja menojen tilit. Tilintarkastustuomioistuin tutkii neperustamissopimuksen 188 c artiklan mukaisesti.
2. Talousarviokomitea myöntää viraston pääjohtajalle talousarvion
toteuttamista koskevan vastuuvapauden.
138 artikla
Varainhoitoa koskevat säännökset
Kun komissio ja Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin ovat
antaneet lausuntonsa, talousarviokomitea vahvistaa sisäiset varainhoitoa
koskevat säännökset, joilla täsmennetään viraston talousarvion laati-
mista ja toteuttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Varainhoitoakoskevat säännökset perustuvat, siltä osin kuin se on sopusoinnussaviraston ominaispiirteiden kanssa, muille yhteisön perustamille elimillevahvistettuihin varainhoitoa koskeviin säännöksiin.
139 artikla
Maksuja koskeva asetus
1. Maksuja koskevassa asetuksessa vahvistetaan erityisesti maksujen
määrä ja maksutavat.
2. Maksujen määrä on vahvistettava siten, että vastaavalla tulojen
määrällä voidaan periaatteessa varmistaa viraston talousarvion tasa-paino.
3. Maksuja koskeva asetus annetaan ja sitä muutetaan 141 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
XIII OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
140 artikla
Yhteisön täytäntöönpanosäännökset
1. Tämän asetuksen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt
vahvistetaan täytäntöönpanoasetuksessa.
2. Edellisissä artikloissa säädettyjen maksujen lisäksi maksuja suori-
tetaan, täytäntöönpanoasetuksessa vahvistettujen yksityiskohtaistensääntöjen mukaan, seuraavissa tapauksissa:
1) yhteisön tavaramerkin kuvauksen muuttaminen;
2) rekisteröintimaksun suorittamisen myöhästyminen;3) rekisteröintitodistuksen jäljennöksen toimittaminen;
4) yhteisön tavaramerkin siirtämisen rekisteröinti;
5) käyttöluvan tai muun yhteisön tavaramerkkiä koskevan oikeuden
rekisteröinti;
6) käyttöluvan tai muun yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta
koskevan oikeuden rekisteröinti;
7) käyttöluvan tai muun oikeuden rekisterimerkinnän peruuttaminen;1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 47
▼B
▼B
8) rekisteröidyn yhteisön tavaramerkin muuttaminen;
9) rekisteriotteen toimittaminen;
10) asiakirjojen asettaminen julkisesti nähtäville;11) asiakirjan jäljennösten toimittaminen;
12) hakemuksen oikeaksi todistetun jäljennöksen toimittaminen;
13) asiakirjoissa olevien tietojen edelleen toimittaminen;
14) korvattavien menettelykulujen vahvistamisen tarkistaminen.
3. Täytäntöönpanoasetus ja valituslautakuntien menettelyä koskeva
asetus annetaan ja niitä muutetaan 141 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen.
141 artikla
Komitean perustaminen ja täytäntöönpanoasetusten antamista
koskeva menettely
1. Komissiota avustaa sisämarkkinoilla toimivan yhtenäistämisvir-
aston (tavaramerkit, piirustukset ja mallit) maksuja,
täytäntöönpanosääntöjä ja valituslautakuntien menettelyä koskevia
kysymyksiä käsittelevä komitea.
2. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/
EY (
1) 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
142 artikla
Muiden yhteisön oikeuden säännöstenmukaisuus
Tämä asetus ei vaikuta maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maan-
tieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä
heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 (2)
ja erityisesti sen 14 artiklan säännöksiin.
143 artikla
Voimaantulo
1. Tämä asetus tulee voimaan kuudentenakymmenentenä päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa
lehdessä.
2. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan 91 ja 110 artiklan
täytäntöönpanemiseksi vaadittavat toimenpiteet kolmen vuodenkuluessa tämän asetuksen voimaantulosta ja ilmoitettava siitä
viipymättä komissiolle.
3. Yhteisön tavaramerkkiä koskevat hakemukset voidaan jättää
virastoon hallintoneuvoston viraston pääjohtajan esityksen perusteellavahvistamasta päivästä alkaen.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettua päivää edeltävien kolmen
kuukauden aikana jätetyt yhteisön tavaramerkkiä koskevat hakemuksetkatsotaan jätetyiksi kyseisenä päivänä.1994R0040 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 48
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.
(2) EYVL N:o L 208, 24.7.1992, s. 1▼M2
▼B