02013D1313 — FI — 05.10.2018 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1313/2013/EU, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, unionin pelastuspalvelumekanismista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 347 20.12.2013, s. 924)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1313/2013/EU,

annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,

unionin pelastuspalvelumekanismista

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







I

LUKU

YLEIS- JA ERITYISTAVOITTEET, KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Yleistavoite ja kohde

1. Unionin pelastuspalvelumekanismin, jäljempänä 'unionin mekanismi', tarkoituksena on tehostaa unionin ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja helpottaa koordinointia pelastuspalvelun alalla, jotta voidaan parantaa niiden järjestelmien tehokkuutta, joiden tavoitteena on luonnon ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ennaltaehkäisy ja niihin varautuminen sekä avustustoimet.

2. Unionin mekanismin avulla varmistettava suojelu kattaa ensisijaisesti ihmisten mutta myös ympäristön ja omaisuuden, kulttuuriperintö mukaan lukien, suojelun sekä unionin alueella että sen ulkopuolella tapahtuvien kaikenlaisten luonnon ja ihmisen aiheuttamien katastrofien yhteydessä, mukaan lukien terroritekojen seuraukset, teknologian ja säteilyonnettomuuksien aiheuttamat katastrofit sekä ympäristökatastrofit, meren pilaantuminen ja akuutit terveyttä uhkaavat hätätilanteet. Terroritekojen ja säteilyonnettomuuksien aiheuttamien katastrofien seurausten osalta unionin mekanismi voi kattaa ainoastaan valmius- ja avustustoimet.

3. Unionin mekanismilla edistetään jäsenvaltioiden välistä solidaarisuutta käytännön yhteistyöllä ja koordinoinnilla ilman, että tällä on vaikutusta jäsenvaltioiden ensisijaiseen velvollisuuteen suojella katastrofeilta oman alueensa ihmisiä, ympäristöä ja omaisuutta, kulttuuriperintö mukaan lukien, ja tarjota jäsenvaltioiden katastrofihallintajärjestelmille riittävät resurssit, jotta ne voivat selviytyä asianmukaisesti ja johdonmukaisella tavalla luonteeltaan ja laajuudeltaan sellaisista katastrofeista, joita voidaan kohtuudella ennakoida tapahtuvaksi ja joihin voidaan varautua.

4. Tässä päätöksessä annetaan unionin mekanismia koskevat yleiset säännöt ja unionin mekanismin mukaisesti annettavaa rahoitustukea koskevat säännöt.

5. Unionin mekanismi ei vaikuta unionin voimassa olevien asiaan liittyvien säädösten, Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen tai voimassa olevien kansainvälisten sopimusten mukaisiin velvoitteisiin.

6. Tätä päätöstä ei sovelleta toimiin, jotka toteutetaan asetuksen (EY) N:o 1257/96, asetuksen (EY) N:o 1406/2002, asetuksen (EY) N:o 1717/2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1082/2013/EU ( 1 ) tai terveyden, sisäasioiden ja oikeuden alan toimintaohjelmia koskevan unionin lainsäädännönnojalla.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä päätöstä sovelletaan yhteistyöhön pelastuspalvelun alalla. Tähän yhteistyöhön sisältyvät

a) ennaltaehkäisy- ja valmiustoimet unionissa sekä 5 artiklan 2 kohdan, 13 artiklan 3 kohdan ja 28 artiklan osalta myös unionin ulkopuolella; ja

b) toimenpiteet, joilla annetaan apua katastrofin välittömiin haitallisiin seurauksiin unionissa ja sen ulkopuolella, 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut maat mukaan lukien, sen jälkeen kun apua on pyydetty unionin mekanismin kautta.

2. Tässä päätöksessä otetaan huomioon unionin eristyneiden, syrjäisimpien ja muiden alueiden tai saarien erityistarpeet katastrofien ennaltaehkäisyssä, niihin varautumisessa ja niitä koskevissa avustustoimissa sekä merentakaisten maiden ja alueiden erityistarpeet katastrofiavun osalta.

3 artikla

Erityistavoitteet

1. Unionin mekanismin avulla tuetaan, täydennetään ja helpotetaan jäsenvaltioiden toiminnan koordinointia seuraavien yhteisten erityistavoitteiden saavuttamiseksi:

a) saavuttaa korkea suojelun taso katastrofeja vastaan ehkäisemällä tai vähentämällä katastrofien mahdollisia vaikutuksia, edistämällä ennaltaehkäisyn kulttuuria sekä parantamalla pelastuspalvelun ja muiden asiaankuuluvien yksikköjen välistä yhteistyötä;

b) parantaa katastrofitilanteita koskevaa varautumista avustamiseen jäsenvaltioiden ja unionin tasolla;

c) helpottaa nopeita ja tehokkaita avustustoimia katastrofitapauksessa tai sellaisen välittömästi uhatessa; ja

d) lisätä yleistä tietoisuutta katastrofeista ja varautumista niiden kohtaamiseen.

2. Tämän päätöksen soveltamisen seurantaan, arviointiin ja tarvittaessa tarkistamiseen käytetään indikaattoreita. Näitä indikaattoreita ovat:

a) edistyminen katastrofien ennaltaehkäisyn puitteiden toteuttamisessa mitattuna niiden jäsenvaltioiden määrällä, jotka ovat toimittaneet komissiolle yhteenvedon riskiarvioinneistaan ja 6 artiklassa tarkoitetun riskinhallintakykyään koskevan arvion;

b) edistyminen katastrofeihin valmistautumisen tason kohottamisessa mitattuna avustusvalmiuksien määrällä, jotka sisältyvät vapaaehtoiseen reserviin 11 artiklassa tarkoitettujen valmiustavoitteiden osalta, sekä yhteiseen hätäviestintä- ja tietojärjestelmään rekisteröityjen yksiköiden lukumäärällä;

c) edistyminen katastrofien avustustoimien tehostamisessa mitattuna unionin mekanismin puitteissa toteutettujen avustustoimien nopeudella ja sillä, missä määrin apu vastaa kentän tarpeisiin; ja

d) edistyminen yleisen katastrofitietoisuuden parantamisessa ja valmiuden lisäämisessä niiden kohtaamiseen mitattuna unionin kansalaisten tietoisuudella oman alueensa riskeistä.

4 artikla

Määritelmät

Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1. 'katastrofilla' tarkoitetaan tilannetta, jolla on tai jolla voi olla vakavia vaikutuksia ihmisiin, ympäristöön tai omaisuuteen, kulttuuriperintö mukaan lukien;

2. 'avustustoimilla' tarkoitetaan toimia, jotka toteutetaan avunpyynnön perusteella unionin mekanismin puitteissa katastrofin välittömästi uhatessa, sen aikana tai sen jälkeen sen välittömien haitallisten vaikutusten torjumiseksi;

3. 'varautumisella' tarkoitetaan henkilöiden ja tarvikkeiden sekä rakenteiden, yhteisöjen ja järjestöjen ennalta toteutettujen toimien avulla saatua valmiutta ja kykyä varmistaa nopeat ja tehokkaat avustustoimet katastrofitilanteessa;

4. 'ennaltaehkäisyllä' tarkoitetaan toimia, joilla on tarkoitus vähentää riskejä tai rajoittaa katastrofeista ihmisille, ympäristölle, omaisuudelle, kulttuuriperintö mukaan lukien, aiheutuvia haitallisia seurauksia;

5. 'ennakkovaroituksella' tarkoitetaan oikea-aikaista ja tehokasta tiedottamista, jonka ansiosta voidaan toteuttaa toimia riskien ja katastrofin haitallisten vaikutusten välttämiseksi tai vähentämiseksi ja edistää varautumista tehokkaisiin avustustoimiin;

6. 'yksiköllä' tarkoitetaan etukäteen määriteltyä jäsenvaltioiden voimavarojen omavaraista ja itsenäistä, tehtävä- ja tarvelähtöistä järjestelyä tai jäsenvaltioiden liikkuvaa operatiivista ryhmää, jolla on tarvittava henkilöstö ja materiaali, jotka voidaan kuvata sen toimintakykynä tai niiden tehtävien perusteella, jotka se pystyy suorittamaan;

7. 'riskinarvioinnilla' tarkoitetaan kattavaa eri alojen välistä prosessia, jossa riskit tunnistetaan, analysoidaan ja arvioidaan kansallisella tai asianmukaisella paikallisella tasolla;

8. 'riskinhallintakyvyllä' tarkoitetaan jäsenvaltion tai sen alueiden kykyä vähentää tai lievittää riskinarvioinneissaan tunnistamiaan riskejä (katastrofin vaikutuksia ja todennäköisyyttä) kyseisessä jäsenvaltiossa hyväksyttävissä oleville tasoille, ja mukautua niihin. Riskinhallintakykyä arvioidaan teknisenä, rahoitukseen liittyvänä ja hallinnollisena kykynä toteuttaa asianmukaisesti:

a) riskinarviointeja,

b) riskinhallintasuunnittelua ennaltaehkäisyä ja varautumista varten, ja

c) riskin ennaltaehkäisy- ja valmiustoimenpiteitä;

9. 'isäntävaltion tuella' tarkoitetaan apua vastaanottavan tai lähettävän maan taikka komission valmius- ja avustusvaiheessa toteuttamia toimia ennakoitavien esteiden poistamiseksi unionin mekanismin välityksellä tarjottavalta kansainväliseltä avulta. Tähän sisältyy jäsenvaltioiden antama tuki, jolla helpotetaan avun kuljettamista niiden alueen kautta;

10. 'avustusvalmiudella' tarkoitetaan apua, jota voidaan pyynnöstä antaa unionin mekanismin välityksellä;

11. 'logistiikkatuella' tarkoitetaan 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiantuntijaryhmien tehtäviensä suorittamisessa tarvitsemia välttämättömiä tarvikkeita tai palveluja, muun muassa viestintäyhteyksiä, tilapäistä majoitusta, elintarvikkeita tai maan sisäisiä kuljetuksia.







II

LUKU

ENNALTAEHKÄISY

5 artikla

Ennaltaehkäisevät toimet

1. Ennaltaehkäisyn tavoitteiden ja ehkäisevien toimien toteuttamiseksi komissio:

a) toteuttaa toimia katastrofiriskejä koskevan tietopohjan parantamiseksi sekä osaamisen, parhaiden käytäntöjen ja tietojen jakamisen edistämiseksi, myös niiden jäsenvaltioiden kesken, joilla on yhteisiä riskejä;

b) tukee ja edistää jäsenvaltioiden riskinarviointia ja riskien kartoittamistoimia hyvien käytäntöjen jakamisen kautta ja helpottaa erityisosaamisen ja asiantuntemuksen saatavuutta yhteistä etua koskevissa kysymyksissä;

c) laatii ja saattaa säännöllisesti ajan tasalle eri alat kattavan yleiskatsauksen ja kartan niistä luonnon ja ihmisen aiheuttamista katastrofiriskeistä, joita unioni voi kohdata, noudattamalla johdonmukaista lähestymistapaa politiikan eri aloilla, joiden puitteissa voidaan käsitellä katastrofien ennaltaehkäisyä tai jotka voivat vaikuttaa siihen, ja ottamalla asianmukaisesti huomioon ilmastonmuutoksen todennäköiset vaikutukset;

d) edistää ja jakaa hyviä käytäntöjä, joilla kansallisia pelastuspalvelun järjestelmiä valmistellaan selviytymään ilmastonmuutoksen vaikutuksista;

e) edistää ja tukee jäsenvaltioiden riskinhallintatoimien kehittämistä ja toteuttamista hyvien käytäntöjen jakamisen kautta ja helpottaa erityisosaamisen ja asiantuntemuksen saatavuutta yhteistä etua koskevissa kysymyksissä;

f) kokoaa yhteen ja levittää jäsenvaltioiden antamia tietoja, järjestää kokemusten vaihdon riskinhallintakyvyn arvioinnista, kehittää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ja viimeistään 22 päivänä joulukuuta 2014 näiden arviointien sisältöä, metodologiaa ja rakennetta koskevat suuntaviivat sekä helpottaa hyvien käytäntöjen jakamista ennaltaehkäisyn ja varautumisen suunnittelussa, myös vapaaehtoisten vertaisarviointien kautta;

g) raportoi määräajoin 6 artiklan c alakohdassa asetettujen määräaikojen mukaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle 6 artiklan täytäntöönpanon edistymisestä;

h) edistää niiden unionin eri rahastojen käyttöä, joilla voidaan tukea kestävää kriisien ennaltaehkäisyä ja rohkaisee jäsenvaltioita ja alueita hyödyntämään näitä rahoitusmahdollisuuksia;

i) korostaa riskien ennaltaehkäisyn tärkeyttä ja tukee jäsenvaltioita asiaa koskevan tietoisuuden lisäämisessä, yleisölle suunnatussa tiedottamisessa ja koulutuksessa;

j) edistää ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä jäsenvaltioissa ja 28 artiklassa tarkoitetuissa kolmansissa maissa hyvien käytäntöjen jakamisen kautta ja helpottaa erityisosaamisen ja asiantuntemuksen saatavuutta yhteistä etua koskevissa kysymyksissä; ja

k) toteuttaa läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa muitakin tukevia ja täydentäviä ennaltaehkäisytoimia, jotka ovat tarpeen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritellyn tavoitteen saavuttamiseksi.

2. Komissio voi jäsenvaltion, kolmannen maan, Yhdistyneiden kansakuntien tai jonkin sen erityisjärjestön pyynnöstä lähettää paikan päälle asiantuntijaryhmän antamaan ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä koskevaa neuvontaa.

6 artikla

Riskinhallinta

Edistääkseen tehokasta ja johdonmukaista lähestymistapaa katastrofien ennaltaehkäisyssä ja niihin varautumisessa jakamalla keskenään muita kuin arkaluonteisia tietoja, eli tietoja, joiden ilmaiseminen ei ole jäsenvaltioiden keskeisten turvallisuusetujen vastaista, ja unionin mekanismin puitteissa parhaita käytäntöjä jäsenvaltioiden on:

a) kehitettävä riskinarviointeja kansallisella tai asianmukaisella paikallisella tasolla ja annettava komissiolle yhteenveto niiden keskeisistä osista viimeistään 22 päivänä joulukuuta 2015 ja sen jälkeen joka kolmas vuosi;

b) kehitettävä ja parannettava katastrofien riskinhallintasuunnitteluaan kansallisella tai asianmukaisella paikallisella tasolla;

c) annettava komissiolle riskinhallintakyvystään kansallisella tai asianmukaisella paikallisella tasolla tehdyt arvioinnit 5 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettujen suuntaviivojen valmiiksi saamisen jälkeen joka kolmas vuosi ja aina, kun on tehty merkittäviä muutoksia; ja

d) osallistuttava vapaaehtoisuuteen pohjalta riskinhallintakyvyn arviointeja koskeviin vertaisarviointeihin.







III

LUKU

VALMIUS

7 artikla

Hätäavun koordinointikeskus

Perustetaan hätäavun koordinointikeskus (ERCC). Hätäavun koordinointikeskus huolehtii ympärivuorokautisesta toimintavalmiudestaan seitsemänä päivänä viikossa, ja se palvelee jäsenvaltioita ja komissiota unionin mekanismin tavoitteiden saavuttamisessa.

8 artikla

Komission yleiset varautumistoimet

Komissio toteuttaa seuraavat varautumistoimet, joilla se:

a) hallinnoi hätäavun koordinointikeskusta;

b) hallinnoi yhteistä hätäviestintä- ja tietojärjestelmää (CECIS) tiedonvälityksen ja tietojen jakamisen mahdollistamiseksi hätäavun koordinointikeskuksen ja jäsenvaltioiden yhteyspisteiden välillä;

c) edistää Euroopan yhteistä etua palvelevien rajatylittävien havainto-, ennakkovaroitus- ja hälytysjärjestelmien kehittämistä ja tehokkaampaa yhteenliittämistä, jotta nopeat avustustoimet ovat mahdollisia ja jotta edistetään kansallisten ennakkovaroitus- ja hälytysjärjestelmien keskinäisiä yhteyksiä sekä niiden yhteyksiä hätäavun koordinointikeskukseen sekä yhteiseen hätäviestintä- ja tietojärjestelmään. Näissä järjestelmissä on otettava huomioon olemassa olevat ja tulevat tieto-, seuranta- ja havaintolähteet ja -järjestelmät, joiden pohjalle niiden on rakennuttava;

d) luo valmiuden koota ja lähettää paikan päälle asiantuntijaryhmiä, ja hallinnoi tätä valmiutta; näiden ryhmien tehtävänä on

i) arvioida apua pyytävän valtion niitä tarpeita, joita mahdollisesti voidaan käsitellä unionin mekanismin avulla,

ii) edistää tarvittaessa katastrofiaputoimien koordinointia paikan päällä ja pitää yhteyttä apua pyytävän valtion toimivaltaisiin viranomaisiin, ja

iii) tukea apua pyytävää valtiota antamalla ennaltaehkäisy-, varautumis- tai avustustoimia koskevaa asiantuntija-apua;

e) luo ja säilyttää valmiuden antaa logistiikkatukea näille asiantuntijaryhmille;

f) kehittää ja ylläpitää sellaisten jäsenvaltioiden koulutettujen asiantuntijoiden verkostoa, jotka voivat lyhyellä varoitusajalla avustaa hätäavun koordinointikeskusta tietojen seurannassa ja koordinoinnin helpottamisessa;

g) helpottaa jäsenvaltioiden välistä koordinointia katastrofeja koskevien avustusvalmiuksien ennakoivassa sijoittamisessa unionin sisällä;

h) tukee työtä, jota tehdään yksiköiden ja muiden avustusvalmiuksien yhteentoimivuuden parantamiseksi, ottamalla huomioon parhaat käytännöt jäsenvaltioiden ja kansainvälisellä tasolla;

i) toteuttaa toimivaltansa puitteissa toimet, joita tarvitaan isäntävaltion tuen helpottamiseksi; näitä ovat muun muassa isäntävaltion tukea koskevien ohjeiden laatiminen yhdessä jäsenvaltioiden kanssa operatiivisten kokemusten pohjalta ja näiden ohjeiden ajantasaistaminen;

j) tukee sellaisten vapaaehtoisten vertaisarviointiohjelmien perustamista jäsenvaltioiden varautumisstrategioita varten, jotka perustuvat ennalta määriteltyihin ehtoihin ja joiden avulla on mahdollista laatia suosituksia unionin varautumistason parantamiseksi; ja

k) toteuttaa läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa muitakin tukevia ja täydentäviä varautumistoimia, jotka ovat tarpeen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määritellyn tavoitteen saavuttamiseksi.

9 artikla

Jäsenvaltioiden yleiset valmiustoimet

1. Jäsenvaltioiden on pyrittävä vapaaehtoisuuteen perustuen kehittämään yksiköitä, joilla täytetään erityisesti ensisijaiset avustus- tai tukitarpeet unionin mekanismin puitteissa.

Jäsenvaltioiden on nimettävä etukäteen toimivaltaisista yksiköistään ja erityisesti pelastuspalveluyksiköistään tai muista hätäapuyksiköistään ne yksiköt, muut avustusvalmiudet ja asiantuntijat, jotka voivat olla pyynnöstä käytettävissä avustustoimiin unionin mekanismin välityksellä. Niiden on otettava huomioon, että yksikköjen tai muun avustusvalmiuden kokoonpano voi riippua katastrofin lajista ja katastrofiin liittyvistä erityistarpeista.

2. Yksiköt muodostetaan yhden tai useamman jäsenvaltion resursseista, ja niiden on:

a) voitava suorittaa ennalta määriteltyjä tehtäviä avustustoiminnan aloilla vakiintuneiden kansainvälisten suuntaviivojen mukaisesti, minkä vuoksi

i) ne on voitava lähettää paikan päälle erittäin lyhyellä varoitusajalla hätäavun koordinointikeskuksen välityksellä esitetyn avunpyynnön jälkeen, ja

ii) niiden on pystyttävä työskentelemään omavaraisesti ja itsenäisesti tietyn määrätyn ajan;

b) oltava yhteentoimivia muiden yksiköiden kanssa;

c) osallistuttava koulutukseen ja harjoituksiin yhteentoimivuusvaatimuksen täyttämiseksi;

d) oltava sellaisen henkilön alaisuudessa, joka vastaa yksiköiden toiminnasta; ja

e) kyettävä tarvittaessa toimimaan yhteistyössä muiden unionin elinten ja/tai kansainvälisten instituutioiden, erityisesti Yhdistyneiden kansakuntien, kanssa.

3. Jäsenvaltioiden on nimettävä vapaaehtoisuuteen perustuen etukäteen asiantuntijoita, jotka voidaan lähettää paikan päälle 8 artiklan d alakohdassa tarkoitettujen asiantuntijaryhmien jäseninä.

4. Jäsenvaltioiden on tarkasteltava mahdollisuuksia tarjota tarvittaessa muutakin avustusvalmiutta, joka voi olla saatavissa toimivaltaisista yksiköistä tai jota valtioista riippumattomat järjestöt ja muut asiaankuuluvat yhteisöt voivat tarjota.

Muuhun avustusvalmiuteen voi kuulua yhden tai useamman jäsenvaltion resursseja, ja niillä on tarvittaessa:

a) voitava suorittaa tehtäviä avustustoiminnan aloilla vakiintuneiden kansainvälisten suuntaviivojen mukaisesti, ja siitä syystä

i) ne on voitava lähettää paikan päälle erittäin lyhyellä varoitusajalla hätäavun koordinointikeskuksen välityksellä esitetyn avunpyynnön jälkeen, ja

ii) niiden on tarvittaessa pystyttävä työskentelemään omavaraisesti ja itsenäisesti tietyn määrätyn ajan;

b) kyettävä tarvittaessa toimimaan yhteistyössä muiden unionin elinten ja kansainvälisten instituutioiden, erityisesti Yhdistyneiden kansakuntien, kanssa.

5. Jäsenvaltiot voivat asianmukaiset turvallisuusnäkökohdat huomioon ottaen antaa tietoja asianmukaisista sotilaallisista voimavaroista, joita voidaan käyttää äärimmäisenä keinona osana unionin mekanismin välityksellä annettavaa apua, ja johon voi kuulua kuljetus- ja logistiikka- tai lääkintätukea.

6. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tarpeelliset tiedot 1–5 kohdassa tarkoitetuista asiantuntijoista, yksiköistä ja muista avustusvalmiuksista, joita ne tarjoavat avustustoimintaan unionin mekanismin välityksellä, ja saatettava nämä tiedot tarvittaessa ajan tasalle.

7. Jäsenvaltioiden on nimettävä 8 artiklan b alakohdassa tarkoitetut yhteyspisteet ja ilmoitettava ne komissiolle.

8. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset varautumistoimet, joilla helpotetaan isäntävaltion tukea.

9. Jäsenvaltioiden on komission tuella toteutettava 23 artiklan mukaisesti tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan niiden tarjoaman avun nopea kuljetus.

10 artikla

Operaatioiden suunnittelu

1. Komissio ja jäsenvaltiot työskentelevät yhdessä, jotta voidaan parantaa katastrofiapuoperaatioiden suunnittelua unionin mekanismin puitteissa muun muassa laatimalla skenaarioita katastrofiavun varalle, kartoittamalla voimavaroja ja laatimalla suunnitelmia avustusvalmiuksien käyttöönottoa varten.

2. Komissio ja jäsenvaltiot määrittävät ja edistävät pelastuspalvelu antaman avun sekä unionin ja jäsenvaltioiden antaman humanitaarisen avun rahoituksen yhteisvaikutusta suunnitellessaan avustusoperaatioita humanitaarisiin kriiseihin unionin ulkopuolella.

11 artikla

Eurooppalaiset hätäapuvalmiudet

1. Perustetaan eurooppalaiset hätäapuvalmiudet (EERC). Ne muodostuvat jäsenvaltioiden ennakkoon sitomien avustusvalmiuksien vapaaehtoisesta reservistä, ja niihin kuuluu yksiköitä, muita avustusvalmiuksia ja asiantuntijoita.

2. Komissio määrittää todettujen riskien perusteella eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin tarvittavien keskeisten avustusvalmiuksien lajit ja määrän, jäljempänä 'valmiustavoitteet'.

3. Komissio määrittää laatuvaatimukset avustusvalmiuksille, jotka jäsenvaltiot sitovat eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin. Laatuvaatimusten perustana ovat vakiintuneet kansainväliset standardit, mikäli sellaisia on jo olemassa. Jäsenvaltiot vastaavat avustusvalmiuksiensa laadun varmistamisesta.

4. Komissio laatii jäsenvaltioiden eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien käyttöön antamia valmiuksia varten hyväksyntä- ja rekisteröintiprosessin ja hallinnoi sitä.

5. Jäsenvaltiot nimeävät ja rekisteröivät vapaaehtoisuuteen perustuen avustusvalmiudet, jotka ne sitovat eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien käyttöön. Kahden tai useamman jäsenvaltion tarjoamien monikansallisten yksikköjen rekisteröinnistä huolehtivat kaikki asianomaiset jäsenvaltiot yhdessä.

6. Jäsenvaltioiden eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien käyttöön asettamat avustusvalmiudet ovat aina käytettävissä kansallisiin tarkoituksiin.

7. Jäsenvaltioiden eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien käyttöön asettamat avustusvalmiudet ovat käytettävissä avustusoperaatioihin unionin mekanismin puitteissa hätäavun koordinointikeskuksen välityksellä esitetyn avunpyynnön jälkeen. Lopullisen päätöksen näiden avustusvalmiuksien käyttöönotosta tekevät ne jäsenvaltiot, jotka ovat rekisteröineet kyseiset avustusvalmiudet. Kun kansallinen hätätilanne, ylivoimainen este tai poikkeustapauksissa vakavat syyt estävät jäsenvaltiota antamasta näitä avustusvalmiuksia käyttöön tietyn katastrofin yhteydessä, asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta komissiolle mahdollisimman pian tähän artiklaan viittaamalla.

8. Kun jäsenvaltioiden avustusvalmiudet otetaan käyttöön, ne pysyvät niiden omassa määräysvallassa ja valvonnassa ja ne voidaan komissiota kuullen ottaa pois käytöstä, kun kansallinen hätätilanne, ylivoimainen este tai poikkeustapauksissa vakavat syyt estävät jäsenvaltiota pitämästä edelleen näitä avustusvalmiuksia käytettävinä. Komissio avustaa tarvittaessa eri avustusvalmiuksien koordinoinnissa hätäavun koordinointikeskuksen välityksellä 15 ja 16 artiklan mukaisesti.

9. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että avustustoimista, joihin eurooppalaisia hätäapuvalmiuksia käytetään, tiedotetaan yleisölle asianmukaisella tavalla.

12 artikla

Avustusvalmiuksissa olevien puutteiden käsittely

1. Komissio seuraa edistystä 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti asetettujen valmiustavoitteiden saavuttamisessa ja määrittää eurooppalaisissa hätäapuvalmiuksissa olevat sellaiset puutteet, jotka voivat olla merkittäviä.

2. Jos mahdollisesti merkittäviä puutteita on tunnistettu, komissio tarkastelee, ovatko tarvittavat valmiudet jäsenvaltioiden saatavilla eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuolella.

3. Komissio rohkaisee jäsenvaltioita korjaamaan joko yksin tai sellaisten jäsenvaltioiden ryhmissä, jotka käsittelevät yhteistyössä yhteisiä riskejä, 2 kohdan mukaisesti tunnistetut strategisten valmiuksien puutteet. Komissio voi tukea jäsenvaltioita näissä toimissa 20 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan i ja j alakohdan ja 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

4. Komissio tiedottaa joka toinen vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle edistyksestä, jota on tapahtunut valmiustavoitteiden saavuttamisessa, ja eurooppalaisissa hätäapuvalmiuksissa edelleen olevista puutteista.

13 artikla

Koulutus, harjoitukset, saadut kokemukset ja osaamisen jakaminen

1. Komissio suorittaa unionin mekanismin puitteissa koulutuksen, harjoitusten, saatujen kokemusten ja osaamisen jakamisen alalla seuraavat tehtävät:

a) katastrofien ennaltaehkäisyä, niihin varautumista ja avustustoimintaa koskevan, pelastuspalveluhenkilöstölle ja muulle valmiushenkilöstölle suunnatun koulutusohjelman perustaminen ja hallinnointi. Ohjelmaan sisältyy yhteisiä kursseja sekä asiantuntijavaihtojärjestelmä, jossa henkilöitä voidaan lähettää komennukselle muihin jäsenvaltioihin;

Koulutusohjelman tavoitteena on parantaa 9 ja 11 artiklassa tarkoitettujen valmiuksien koordinointia, yhteensopivuutta ja keskinäistä täydentävyyttä sekä parantaa 8 artiklan d ja f alakohdassa tarkoitettujen asiantuntijoiden pätevyyttä;

b) pelastuspalveluhenkilöstön ja muun valmiushenkilöstön koulutuskeskuksille sekä muille katastrofien ennaltaehkäisyn, niihin varautumisen ja avustustoiminnan alan toimijoille ja instituutioille avoimen koulutusverkoston perustaminen ja hallinnointi;

Koulutusverkoston tavoitteena on:

i) tehostaa katastrofihallinnan kaikkia vaiheita ottaen huomioon ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja sen vaikutusten hillitseminen,

ii) luoda yhteisvaikutusta sen jäsenten välille vaihtamalla tietoja kokemuksista ja parhaista käytännöistä, alaan liittyvästä tutkimuksesta, saaduista kokemuksista, kursseista ja työpajoista, harjoituksista ja kokeiluhankkeista, ja

iii) kehittää unionin ja kansainvälistä pelastuspalvelukoulutusta koskevia ohjeita, myös koulutusta, joka liittyy katastrofien ennaltaehkäisyyn niihin varautumiseen ja niitä koskevaan avustustoimintaan;

c) harjoitusten tavoitteet ja tehtävän vahvistavan strategisen kehyksen ja harjoitusten painopisteitä koskevan pitkän aikavälin suunnitelman laatiminen sekä harjoitusohjelman perustaminen ja sen hallinnoiminen;

d) unionin mekanismin puitteissa toteutetuista pelastuspalvelutoimista saatuja kokemuksia katastrofihallinnan kaikissa vaiheissa koskevan ohjelman perustaminen ja hallinnoiminen laajan perustan luomiseksi oppimisprosesseille ja osaamisen kehittämiselle. Ohjelmaan sisältyvät:

i) kaikkien keskeisten unionin mekanismin puitteissa toteutettujen pelastuspalvelutoimien seuranta, analysointi ja arviointi,

ii) saatujen kokemusten hyödyntämisen edistäminen, jotta luodaan kokemuspohjainen perusta toimien kehittämiselle katastrofihallinnan kaikissa vaiheissa, ja

iii) saatujen kokemusten keräämiseen, analysointiin, niistä tiedottamiseen ja niiden hyödyntämiseen tarkoitettujen menetelmien ja välineiden kehittäminen.

Ohjelmaan on sisällytettävä tarvittaessa myös unionin ulkopuolisista avustustoimista saatuja kokemuksia, jotka koskevat unionin mekanismin välityksellä annetun avun ja humanitaarisen avustustoiminnan yhteyksien ja yhteisvaikutusten hyödyntämistä;

e) sellaisten ohjeiden laatiminen, jotka koskevat a-d alakohdassa tarkoitettuja eri tehtäviä koskevan tietämyksen jakamista ja niiden suorittamista jäsenvaltioiden tasolla; ja

f) kannustaminen ja rohkaiseminen asiaankuuluvan uuden tekniikan käyttöönottoon ja käyttöön unionin mekanismia varten.

2. Komissio ottaa 1 kohdassa säädettyjä tehtäviä suorittaessaan huomioon erityisesti samanlaisia katastrofiriskejä kohtaavien jäsenvaltioiden tarpeet ja edut.

3. Komissio voi jäsenvaltion, kolmannen maan, Yhdistyneiden kansakuntien tai jonkin sen erityisjärjestön pyynnöstä antaa paikan päälle käyttöön asiantuntijaryhmän antamaan varautumistoimenpiteitä koskevaa neuvontaa.







IV

LUKU

AVUSTUSTOIMET

14 artikla

Unionissa tapahtuvista katastrofeista ilmoittaminen

1. Jos unionissa tapahtuu tai uhkaa välittömästi tapahtua katastrofi, joka aiheuttaa tai voi aiheuttaa rajatylittäviä vaikutuksia taikka joka vaikuttaa tai voi vaikuttaa muihin jäsenvaltioihin, on sen jäsenvaltion, jossa katastrofi on tapahtunut tai todennäköisesti tapahtuu, viipymättä ilmoitettava siitä mahdollisesti vahinkoa kärsiville jäsenvaltioille ja, jos vaikutukset voivat olla merkittäviä, komissiolle.

Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta, jos ilmoitusvelvollisuus on jo täytetty unionin muun lainsäädännön, Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen tai voimassa olevien kansainvälisten sopimusten nojalla.

2. Jos unionissa tapahtuu tai uhkaa välittömästi tapahtua katastrofi, joka todennäköisesti johtaa yhden tai useamman jäsenvaltion esittämään avunpyyntöön, sen jäsenvaltion, jossa katastrofi on tapahtunut tai todennäköisesti tapahtuu, on viipymättä ilmoitettava komissiolle, että hätäavun koordinointikeskuksen kautta välitettävä avunpyyntö on odotettavissa, jotta komissio voi tarvittaessa ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille ja käynnistää toimivaltaisten yksikköjensä toiminnan.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset on soveltuvin osin tehtävä yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän (CECIS) kautta.

15 artikla

Unionissa tapahtuvia katastrofeja koskevat avustustoimet

1. Kun unionissa tapahtuu tai uhkaa välittömästi tapahtua katastrofi, asianomainen jäsenvaltio voi pyytää apua hätäavun koordinointikeskuksen välityksellä. Pyynnön on oltava mahdollisimman yksityiskohtainen.

2. Poikkeuksellisissa lisääntyneen riskin tilanteissa jäsenvaltio voi pyytää apua myös avustusvalmiuksien väliaikaisen ennakoivan sijoittamisen muodossa.

3. Saatuaan avunpyynnön komissio tarvittaessa ja viipymättä

a) toimittaa pyynnön edelleen muiden jäsenvaltioiden yhteyspisteille;

b) kerää yhdessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa tilannetta koskevia vahvistettuja tietoja ja jakaa ne jäsenvaltioille;

c) antaa apua pyytävää jäsenvaltiota kuullen suosituksia unionin mekanismin välityksellä toteutettavia avustustoimia varten paikan päällä todettujen tarpeiden ja mahdollisten 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ennalta laadittujen suunnitelmien perusteella, kehottaa jäsenvaltioita antamaan käyttöön tiettyjä valmiuksia ja edistää tarvittavien avustustoimien koordinointia; sekä

d) toteuttaa muita toimia avustustoimien koordinoinnin helpottamiseksi.

4. Jäsenvaltion, jolle avunpyyntö esitetään unionin mekanismin välityksellä, on viipymättä määritettävä, pystyykö se antamaan tarvittavaa apua, ja tiedotettava päätöksestään apua pyytävälle jäsenvaltiolle yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän kautta ilmoittamalla samalla sellaisen avun laajuuden, ehdot ja tarvittaessa kustannukset, jota se voi antaa. Hätäavun koordinointikeskus tiedottaa tästä jäsenvaltioille.

5. Apua pyytävä jäsenvaltio on vastuussa avustustoimien johtamisesta. Apua pyytävän jäsenvaltion viranomaisten on laadittava ohjeet ja tarvittaessa määritettävä yksiköille tai muille valmiuksille osoitettavien tehtävien rajat. Tehtävien suorittamisen yksityiskohdat ovat apua antavan jäsenvaltion nimittämän vastuuhenkilön vastuulla. Apua pyytävä jäsenvaltio voi myös pyytää asiantuntijaryhmän lähettämistä tukemaan suorittamaansa arviointia, helpottamaan jäsenvaltioiden ryhmien välistä koordinointia paikan päällä tai antamaan teknistä neuvontaa.

6. Apua pyytävän jäsenvaltion on toteutettava asianmukaiset toimet, joilla helpotetaan saapuvalle avulle annettavan isäntävaltion tuen saamista.

7. Tässä artiklassa tarkoitettu komission tehtävä ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan eikä niiden vastuuseen omista avustusryhmistään, yksiköistään ja muista tukeen liittyvistä valmiuksistaan, sotilaalliset valmiudet mukaan luettuina. Komission tarjoama tuki ei myöskään merkitse jäsenvaltioiden avustusryhmien, yksiköiden ja muun tuen komentoa ja valvontaa; tämä tuki annetaan käytettäväksi vapaaehtoisuuden pohjalta keskushallinnon tasolla ja paikan päällä suoritetun koordinoinnin mukaisesti.

16 artikla

Unionin ulkopuolella toteutettavien katastrofeja koskevien avustustoimien johdonmukaisuuden parantaminen

1. Kun unionin ulkopuolella tapahtuu tai uhkaa välittömästi tapahtua katastrofi, asianomainen maa voi pyytää apua hätäavun koordinointikeskuksen välityksellä. Apua voidaan pyytää myös Yhdistyneiden kansakuntien tai sen erityisjärjestöjen taikka alalla toimivan kansainvälisen järjestön välityksellä, tai ne voivat itse pyytää apua.

2. Tämän artiklan mukaiset avustustoimet voidaan toteuttaa joko itsenäisinä avustustoimina tai osallistumalla kansainvälisen järjestön johtamaan avustustoimeen. Unionin koordinointi yhdennetään täysin Yhdistyneiden kansakuntien humanitaaristen asiain koordinointitoimiston (Office for the Coordination of Humanitarian Affairs, jäljempänä 'OCHA') suorittaman yleisen koordinoinnin kanssa ja sen johtoasemaa kunnioittaen.

3. Komissio tukee avun toimittamisen johdonmukaisuutta toimin, joilla se:

a) pitää yllä vuoropuhelua jäsenvaltioiden yhteyspisteiden kanssa sen varmistamiseksi, että unionin mekanismin välityksellä annettavan unionin katastrofiavun panos on avustustoimien kokonaisuuden kannalta tehokas ja johdonmukainen, erityisesti

i) tiedottamalla jäsenvaltioille viipymättä kaikista avunpyynnöistä,

ii) tukemalla yhteistä tilanne- ja tarvearviointia, antamalla teknistä neuvontaa ja/tai edistämällä avun koordinointia paikan päällä olevan pelastuspalvelun asiantuntijaryhmän avulla,

iii) jakamalla asiaankuuluvat arvioinnit ja analyysit kaikkien asianomaisten toimijoiden kanssa,

iv) laatimalla yleiskatsauksen jäsenvaltioiden ja muiden toimijoiden tarjoamasta avusta,

v) antamalla tarvittavan avun muotoa koskevaa neuvontaa sen varmistamiseksi, että tarjottu apu vastaa tarvearviointeja, ja

vi) avustamalla avun toimittamiseen esimerkiksi kauttakulun ja tullin alalla liittyvien käytännön ongelmien ratkaisemisessa;

b) antaa välittömästi suosituksia, mahdollisuuksien mukaan yhteistyössä kyseisen maan kanssa, paikan päällä todettujen tarpeiden ja mahdollisten ennalta laadittujen suunnitelmien perusteella, kehottaa jäsenvaltioita antamaan käyttöön tiettyjä valmiuksia ja edistää pyydetyn avun koordinointia;

c) pitää yllä yhteyttä vahinkoa kärsineeseen maahan teknisten yksityiskohtien selvittämiseksi, joita voivat olla avun täsmällinen tarve, tarjousten hyväksyntä ja käytännön järjestelyt avun paikallisessa vastaanottamisessa ja jakelussa;

d) pitää yhteyttä OCHA:han tai tukee sitä ja tekee yhteistyötä avustustoimien kokonaisuuteen osallistuvien muiden asiaankuuluviin toimijoiden kanssa, jotta voidaan maksimoida avun yhteisvaikutus, etsiä toisiaan täydentäviä toimintoja ja välttää päällekkäisyyksiä ja puutteita; sekä

e) pitää yhteyttä kaikkiin asiaankuuluviin toimijoihin erityisesti unionin mekanismin puitteissa toteutetun avustustoimen lopetusvaiheessa, jotta sujuva tehtävien siirto helpottuu.

4. Komissio ilmoittaa mekanismin käyttöönoton yhteydessä asiasta Euroopan ulkosuhdehallinnolle, jotta pelastuspalveluoperaatio ja unionin yleiset suhteet vahinkoa kärsineeseen maahan olisivat johdonmukaisia, tämän kuitenkaan vaikuttamatta komission tehtävään sellaisena kuin se on määritelty 2 kohdassa ja ottaen huomioon unionin mekanismin kautta annettavan operatiivisen avun pakottavan kiireellisyyden. Komissio tiedottaa tästä jäsenvaltioille täysimääräisesti 3 kohdan mukaisesti.

5. Paikan päällä varmistetaan tarvittaessa yhteydenpito unionin edustustoon, jotta tämä voi helpottaa yhteyksiä vahinkoa kärsineen valtion hallitukseen. Tarvittaessa unionin edustusto antaa logistista tukea 3 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitetuille pelastuspalvelun asiantuntijaryhmille.

6. Jäsenvaltion, jolle esitetään avunpyyntö unionin mekanismin välityksellä, on viipymättä määritettävä, pystyykö se antamaan pyydettyä apua, ja ilmoitettava päätöksestään hätäavun koordinointikeskukselle yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän kautta ilmoittamalla sen avun laajuuden ja ehdot, jota se voi antaa. Hätäavun koordinointikeskus tiedottaa asiasta jäsenvaltioille.

7. Unionin mekanismia voidaan käyttää pelastuspalvelun tarjoamiseksi myös konsuliviranomaisten unionin kansalaisille antaman avun tukena kolmansissa maissa tapahtuvien katastrofien yhteydessä, jos asianomaisten jäsenvaltioiden konsuliviranomaiset sitä pyytävät.

8. Komissio voi avunpyynnön johdosta toteuttaa muita tarpeellisia tuki- ja täydennystoimia avun toimittamisen johdonmukaisuuden varmistamiseksi.

9. Unionin mekanismin välityksellä tapahtuva koordinointi ei vaikuta jäsenvaltioiden ja vahinkoa kärsineen maan kahdenvälisiin yhteyksiin eikä yhteistyöhön jäsenvaltioiden ja Yhdistyneiden kansakuntien ja muiden asianomaisten kansainvälisten järjestöjen välillä. Näitä kahdenvälisiä yhteyksiä voidaan käyttää myös edistämään unionin mekanismin välityksellä tapahtuvaa koordinointia.

10. Tässä artiklassa tarkoitettu komission tehtävä ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan eikä niiden vastuuseen omista avustusryhmistään, yksiköistään ja muusta tuesta, sotilaalliset valmiudet mukaan luettuina. Komission tarjoama tuki merkitse jäsenvaltioiden avustusryhmien, yksiköiden ja muun tuen komentoa ja valvontaa; tämä tuki annetaan käytettäväksi vapaaehtoisuuden pohjalta keskushallinnon tasolla ja paikan päällä suoritetun koordinoinnin mukaisesti.

11. On pyrittävä yhteisvaikutukseen muiden unionin välineiden kanssa ja erityisesti asetuksen (EY) N:o 1257/96 mukaisesti rahoitettujen toimien kanssa. Komissio varmistaa eri välineiden välisen koordinoinnin ja tarvittaessa sen, että jäsenvaltioiden pelastuspalvelutoimet, jotka vaikuttavat laajempaan humanitaariseen avustustoimintaan, rahoitetaan mahdollisimman pitkälle tämän päätöksen perusteella.

12. Aina kun unionin mekanismi otetaan käyttöön, katastrofiapua antavat jäsenvaltiot tiedottavat hätäavun koordinointikeskukselle kaikista toimistaan.

13. Unionin mekanismin välityksellä avustustoimintaan paikan päällä osallistuvat jäsenvaltioiden ryhmät ja yksiköt pitävät tiivistä yhteyttä hätäavun koordinointikeskukseen ja 3 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuihin paikan päällä oleviin asiantuntijaryhmiin.

17 artikla

Paikan päällä annettava tuki

1. Komissio voi valita, nimittää ja lähettää paikan päälle jäsenvaltioiden tarjoamista asiantuntijoista koostuvan asiantuntijaryhmän

a) unionin ulkopuolella tapahtuneen katastrofin yhteydessä 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuin tavoin;

b) unionissa tapahtuneen katastrofin yhteydessä 15 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuin tavoin;

c) ennaltaehkäisyyn liittyvää asiantuntemusta koskevan pyynnön perusteella 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti; tai

d) ennalta valmistautumiseen liittyvää asiantuntemusta koskevan pyynnön perusteella 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Komission ja unionin muiden yksiköiden asiantuntijoita voidaan ottaa mukaan ryhmään ryhmän tukemiseksi ja yhteydenpidon helpottamiseksi hätäavun koordinointikeskuksen kanssa. OCHA:n tai muiden kansainvälisten järjestöjen asiantuntijoita voidaan sisällyttää ryhmään yhteistyön tehostamiseksi ja yhteisten arviointien helpottamiseksi.

2. Asiantuntijoiden valinta- ja nimitysmenettely on seuraava:

a) jäsenvaltiot nimeävät omalla vastuullaan asiantuntijoita, joita voidaan asettaa käytettäviksi asiantuntijaryhmien jäseninä;

b) komissio valitsee asiantuntijat ja näiden ryhmien johtajat heidän pätevyytensä ja kokemuksensa perusteella, heillä oleva unionin mekanismia koskevan koulutuksen taso sekä unionin mekanismin puitteissa toteutetuista aiemmista tehtävistä ja muusta kansainvälisestä avustustoimista saatu kokemus mukaan luettuina. Valinta perustuu myös muihin arviointiperusteisiin, kuten kielitaitoon, jotta voidaan varmistaa, että ryhmällä on kokonaisuutena käytettävissä kussakin tilanteessa tarvittavat taidot; ja

c) komissio nimittää operaatioiden asiantuntijat ja ryhmien johtajat heidät nimenneiden jäsenvaltioiden suostumuksella.

3. Jos asiantuntijaryhmiä lähetetään paikan päälle, niiden on edistettävä jäsenvaltioiden avustusryhmien välistä koordinointia ja pidettävä yhteyttä apua pyytävän valtion toimivaltaisiin viranomaisiin 8 artiklan d alakohdassa säädetyn mukaisesti. Hätäavun koordinointikeskus pitää tiivistä yhteyttä asiantuntijaryhmiin ja antaa niille ohjausta sekä logistista tukea.

18 artikla

Kuljetus ja tarvikkeet

1. Sekä unionissa että sen ulkopuolella tapahtuvien katastrofien yhteydessä komissio voi tukea jäsenvaltioita tarvittavien tarvike- tai kuljetusvoimavarojen saamiseksi seuraavasti:

a) antamalla ja jakamalla tietoja tarvike- ja kuljetusvoimavaroista, joita jäsenvaltiot voivat antaa käytettäviksi, näiden tarvike- ja kuljetusvoimavarojen yhdistämisen helpottamiseksi;

b) avustamalla jäsenvaltioita sellaisten kuljetusvoimavarojen yksilöimisessä, joita voidaan saada muista lähteistä, kaupalliset markkinat mukaan luettuina, ja näiden voimavarojen käyttömahdollisuuksien helpottaminen; tai

c) avustamalla jäsenvaltioita sellaisten tarvikkeiden yksilöimisessä, joita voidaan saada muista lähteistä, kaupalliset markkinat mukaan luettuina.

2. Komissio voi täydentää jäsenvaltioiden tarjoamia kuljetusvoimavaroja tarjoamalla lisävoimavaroja, joita tarvitaan nopean avustustoiminnan varmistamiseksi katastrofeissa.







V

LUKU

RAHOITUSSÄÄNNÖKSET

19 artikla

Talousarviovarat

1. Rahoituspuitteet unionin mekanismin täytäntöönpanoa varten kaudella 2014–2020 ovat 368 428 000 euroa käypinä hintoina.

Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeesta 3 "Turvallisuus ja kansalaisuus" otetaan 223 776 000 euroa käypinä hintoina ja otsakkeesta 4 "Globaali Eurooppa" 144 652 000 euroa käypinä hintoina.

▼M1

Otsakkeesta 3 "Turvallisuus ja kansalaisuus" saaduista määrärahoista voidaan rahoittaa toimia, jotka Euroopan solidaarisuusjoukot panevat täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1475 ( 2 ) mukaisesti ja joilla edistetään yhtä tai useampaa unionin painopistettä pelastuspalvelun alalla. Nämä toimet pannaan täytäntöön ainoastaan asetuksen (EU) 2018/1475 mukaisesti siten, että tämän päätöksen erityisvaatimuksia ei sovelleta.

▼B

Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat luvan vuosittaisten määrärahojen käyttöön monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.

2. Määrärahat, jotka saadaan edunsaajien maksettua takaisin katastrofiaputoimiin myönnettyjä varoja, ovat asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetusta määrärahasta voidaan kattaa myös sellaisiin valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimiin liittyviä kuluja, joita tarvitaan unionin mekanismin hallinnoimiseen ja sen tavoitteiden saavuttamiseen.

Tällaiset kulut voivat koskea erityisesti tutkimuksia, asiantuntijakokouksia, tiedotus- ja viestintätoimia, myös unionin poliittisia painopisteitä koskevaa tiedotusta, siltä osin kuin ne liittyvät unionin mekanismin yleisiin tavoitteisiin, tietojen käsittelyyn ja vaihtoon keskittyviä tietoteknisiä verkostoja, myös niiden yhteen liittämistä alojen välisen tietojenvaihdon edistämiseksi tarkoitettuihin nykyisiin tai tuleviin järjestelmiin sekä niihin liittyviin laitteisiin, sekä kaikkia muita tekniseen tukeen ja hallinnolliseen apuun liittyviä kuluja, joita komissiolle aiheutuu ohjelman hallinnoinnista.

4. Edellä 1 kohdassa vahvistetut rahoituspuitteet jaetaan kaudella 2014–2020 liitteessä I esitettyjen prosenttiosuuksien ja periaatteiden mukaisesti.

5. Komissio tarkastelee liitteessä I esitettyä jaottelua 34 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun väliarviointikertomuksen tulosten perusteella. Siirretään komissiolle valta antaa tarvittaessa ja tämän arvion tulosten perusteella delegoituja säädöksiä 30 artiklan mukaisesti kunkin liitteessä I esitetyn luvun mukauttamiseksi yli 8 ja enintään 16 prosenttiyksiköllä. Nämä delegoidut säädökset annetaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2017.

6. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä, jos avustustoimiin käytettävissä olevien talousarviomäärärahojen tarkistus on erittäin kiireellisissä tapauksissa välttämätöntä, kunkin liitteessä I esitetyn luvun mukauttamiseksi yli 8 ja enintään 16 prosenttiyksikköä käytettävissä olevien talousarviomäärärahojen puitteissa ja 31 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.

20 artikla

Yleiset tukikelpoiset toimet

Seuraavat yleiset toimet voivat saada rahoitustukea katastrofien ennaltaehkäisyn, niihin varautumisen ja niitä koskevan tehokkaan avustustoiminnan tehostamiseksi:

a) osaamisen, parhaiden toimintatapojen ja tietojen jakamisen helpottamiseksi tehtävät tutkimukset, selvitykset, mallinnukset ja skenaarioiden laatiminen;

b) koulutus, harjoitukset, työpajat, henkilöstön ja asiantuntijoiden vaihto, verkostojen luominen, demonstraatiohankkeet sekä teknologian siirrot;

c) seuranta- ja arviointitoimet;

d) tiedottaminen, koulutus ja tietoisuuden lisääminen sekä niihin liittyvät tiedonjakamista koskevat toimet kansalaisten ottamiseksi mukaan unionissa tapahtuvien katastrofien ennaltaehkäisyyn ja niiden vaikutusten minimoimiseen ja unionin kansalaisten auttamiseksi suojautumaan entistä tehokkaammin ja kestävällä tavalla;

e) ohjelman perustaminen avustustoimista ja harjoituksista unionin mekanismin yhteydessä saatujen kokemusten keräämiseksi, myös ennaltaehkäisyn ja varautumisen kannalta merkittävillä aloilla, ja tämän ohjelman toteuttaminen; sekä

f) viestintätoimet ja toimenpiteet jäsenvaltioiden ja unionin pelastuspalvelutyötä koskevan tietoisuuden lisäämiseksi katastrofien ennaltaehkäisyn, niihin varautumisen ja niitä koskevan avustustoiminnan aloilla.

21 artikla

Tukikelpoiset ennaltaehkäisy- ja valmiustoimet

1. Seuraavat ennaltaehkäisy- ja varautumistoimet voivat saada rahoitustukea:

a) hankkeiden, tutkimusten, työpajojen, selvitysten ja 5 artiklassa tarkoitettujen toimien yhteisrahoitus;

b) 6 artiklan d alakohdassa ja 8 artiklan j alakohdassa tarkoitettujen vertaisarviointien yhteisrahoitus;

c) hätäavun koordinointikeskuksen tarjoamien toimintojen ylläpito 8 artiklan a alakohdan mukaisesti;

d) 8 artiklan d alakohdassa ja 17 artiklassa tarkoitettujen asiantuntijaryhmien kokoamisen ja lähettämisen valmistelu sekä varalla olevan kapasiteetin kehittäminen ja ylläpitäminen hyödyntämällä 8 artiklan f alakohdassa tarkoitettua jäsenvaltioiden koulutettujen asiantuntijoiden verkostoa;

e) yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän sekä sellaisten välineiden perustaminen ja ylläpitäminen, joiden avulla voidaan viestiä ja jakaa tietoja hätäavun koordinointikeskuksen ja jäsenvaltioiden yhteyspisteiden sekä muiden unionin mekanismin toimintaan osallistuvien tahojen välillä;

f) Euroopan etua palvelevien rajatylittävien havainto-, ennakkovaroitus- ja hälytysjärjestelmien kehittäminen, jotta nopeat avustustoimet ovat mahdollisia ja jotta edistetään kansallisten ennakkovaroitus- ja hälytysjärjestelmien välisiä yhteyksiä sekä niiden yhteyksiä hätäavun koordinointikeskukseen ja yhteiseen hätäviestintä- ja tietojärjestelmään. Näissä järjestelmissä on otettava huomioon olemassa olevat ja tulevat tieto-, seuranta- ja havaintolähteet ja -järjestelmät, joihin niiden olisi myös perustuttava;

g) unionin mekanismin puitteissa toteutettavien avustusoperaatioiden suunnittelu 10 artiklan mukaisesti;

h) 13 artiklassa kuvattujen varautumistoimien tukeminen;

i) 11 artiklassa tarkoitettujen eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien kehittäminen tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti;

j) eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien puutteiden tunnistaminen 12 artiklan mukaisesti ja jäsenvaltioiden tukeminen niiden pyrkiessä poistamaan näitä puutteita yhteisrahoittamalla uusia avustusvalmiuksia enintään 20 prosentilla tukikelpoisista kustannuksista edellyttäen, että:

i) uusien avustusvalmiuksien tarve on vahvistettu riskinarvioinneilla,

ii) 12 artiklassa säädetty puutteiden tunnistamisprosessi osoittaa, että nämä valmiudet eivät ole jäsenvaltioiden käytettävissä,

iii) jäsenvaltiot kehittävät nämä avustusvalmiudet joko yksin tai ryhmänä,

iv) nämä avustusvalmiudet annetaan vapaaehtoisen reservin käyttöön vähintään kahdeksi vuodeksi, ja

v) tällainen näiden valmiuksien yhteisrahoitus on kustannustehokasta.

Etusija annetaan tarvittaessa jäsenvaltioiden ryhmille, jotka tekevät yhteistyötä yhteisen riskin pohjalta;

k) logistiikkatuen saatavuuden varmistaminen 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille asiantuntijaryhmille;

l) jäsenvaltioiden välisen koordinoinnin helpottaminen sijoitettaessa ennakoivasti katastrofeja koskevia avustusvalmiuksia unionin sisällä 8 artiklan g alakohdan mukaisesti;

m) ennaltaehkäisy- ja valmiustoimenpiteitä koskevan neuvonnan tukeminen lähettämällä asiantuntijaryhmä paikan päälle jäsenvaltion, kolmannen maan, Yhdistyneiden kansakuntien tai jonkin sen erityisjärjestön pyynnöstä 5 artiklan 2 kohdassa ja 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun mukaisesti.

2. Edellä 1 kohdan i alakohdassa tarkoitettujen toimien tukikelpoisuus rajoittuu seuraaviin:

a) 11 artiklassa esitettyjen eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien perustamisesta ja hallinnosta sekä asiaan liittyvistä prosesseista unionin tasolla aiheutuvat kustannukset;

b) niistä pakollisista koulutus-, harjoitus- ja työpajatoimista aiheutuvat kustannukset, jotka ovat edellytyksenä jäsenvaltioiden avustusvalmiuksien hyväksymiselle eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien käyttöön, jäljempänä 'hyväksyntäkustannukset'. Hyväksyntäkustannukset voivat muodostua valmiuslajikohtaisesti määritetyistä yksikkökustannuksista tai kertasuorituksista ja kattaa enimmillään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

c) kertaluonteiset kustannukset, jotka aiheutuvat siitä, että jäsenvaltioiden avustusvalmiuksia parannetaan niiden yksinomaisen kansallisen käytön vaatimuksia vastaavasta tasosta valmius- ja saatavuustilaan, jotta niitä voidaan antaa käytettäviksi eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien osana, hyväksyntäprosessin kuluessa laadittujen vapaaehtoista reserviä koskevien laatuvaatimusten ja suositusten mukaisesti, jäljempänä 'mukauttamiskustannukset'. Mukauttamiskustannuksiin voi sisältyä kuluja, jotka liittyvät yksiköiden ja muiden avustusvalmiuksien yhteentoimivuuteen, riippumattomuuteen, omavaraisuuteen, siirrettävyyteen, pakkauksiin liittyviin ja muihin vastaaviin kustannuksiin sekä monikansallisten avustusvalmiuksien muodostamisesta aiheutuviin kustannuksiin (esimerkiksi työpajat, koulutus, yhteisten metodien, normien ja menettelyjen kehittäminen ja muut vastaava toimet) edellyttäen, että nämä kustannukset liittyvät nimenomaan siihen, että avustusvalmiudet ovat osa vapaaehtoista reserviä. Ne eivät saa koskea avustusvalmiuksien perustamiseen tarvittavien tarvikkeiden tai henkilöresurssien kustannuksia eikä ylläpito- tai käyttökustannuksia. Nämä mukauttamiskustannukset voivat muodostua valmiuslajikohtaisesti määritetyistä yksikkökustannuksista tai kertasuorituksista ja kattaa enimmillään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista edellyttäen, että tämä on enintään 30 prosenttia avustusvalmiuksien keskimääräisistä kehittämiskustannuksista; ja

d) poikkeuksellisiin katastrofeihin liittyvien väliaikaisten puutteiden korjaamiseksi tehtävien puitesopimusten, puitekumppanuussopimusten tai vastaavien järjestelyjen perustamisesta ja hallinnoinnista aiheutuvat kustannukset, useita riskejä kattava lähestymistapa huomioon ottaen.

Tämän kohdan d alakohdan mukainen rahoitus:

i) voi kattaa kustannukset tai maksut, jotka aiheutuvat sopimusten tai järjestelyjen laatimisesta, valmistelemisesta, neuvottelemisesta, tekemisestä ja hallinnoimisesta, sekä kustannukset, jotka aiheutuvat yhdenmukaistettujen operatiivisten menettelyjen ja harjoitusten kehittämisestä sen varmistamiseksi, että voimavaroja käytetään tehokkaasti. Tällainen rahoitus voi kattaa myös enintään 40 prosenttia kustannuksista, jotka aiheutuvat siitä, että varmistetaan näiden voimavarojen nopea käyttöön saaminen,

ii) ei saa kattaa kustannuksia, jotka aiheutuvat uusien avustusvalmiuksien ostamisesta tai kehittämisestä, eikä kustannuksia, jotka aiheutuvat näiden lisävalmiuksien käyttämisestä katastrofitilanteessa. Kustannukset, jotka aiheutuvat näiden lisävalmiuksien käytöstä katastrofitilanteessa, korvaa apua pyytänyt jäsenvaltio,

iii) saa olla enintään 10 prosenttia 19 artiklan 1 kohdassa säädetyistä rahoituspuitteista. Jos 10 prosentin enimmäisosuus saavutetaan ennen ohjelmasuunnittelukauden päättymistä ja unionin mekanismin asianmukainen toiminta sitä edellyttää, tätä 10 prosentin enimmäisosuutta voidaan täytäntöönpanosäädöksillä ylittää enintään 5 prosenttiyksiköllä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

22 artikla

Tukikelpoiset avustustoimet

Seuraavat avustustoimet voivat saada rahoitustukea:

a) 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiantuntijaryhmien lähettäminen yhdessä logistiikkatuen ja 8 artiklan d ja e kohdassa tarkoitettujen lähetettävien asiantuntijoiden kanssa;

b) jäsenvaltioiden tukeminen tarvikkeiden ja kuljetusresurssien käyttöön saamisessa 23 artiklassa tarkoitetulla tavalla katastrofin yhteydessä; ja

c) muiden tarpeellisten tukevien ja täydentävien avustustoimien toteuttaminen avunpyynnön johdosta avustustoimien koordinoinnin edistämiseksi mahdollisimman tehokkaalla tavalla.

23 artikla

Tarvikkeisiin ja kuljetusvoimavaroihin liittyvät tukikelpoiset toimet

1. Seuraavat toimet voivat saada rahoitustukea, jotta tarvikkeita ja kuljetusvoimavaroja voidaan saada käyttöön unionin mekanismin puitteissa:

a) tietojen antaminen ja jakaminen tarvike- ja kuljetusvoimavaroista, joita jäsenvaltiot päättävät antaa käyttöön, tällaisten tarvike- ja kuljetusvoimavarojenyhdistämisen helpottamiseksi;

b) jäsenvaltioiden avustaminen sellaisten kuljetusvoimavarojen yksilöimisessä, joita voidaan saada muista lähteistä, kaupalliset markkinat mukaan luettuina, ja näiden voimavarojen käyttömahdollisuuksien helpottaminen;

c) jäsenvaltioiden avustaminen sellaisten tarvikkeiden yksilöimisessä, joita voidaan saada muista lähteistä, kaupalliset markkinat mukaan luettuina; ja

d) kuljetusvoimavarojen rahoittaminen nopean avustustoiminnan varmistamiseksi katastrofien yhteydessä. Tällaiset toimet voivat saada rahoitustukea vain, jos seuraavat perusteet täyttyvät:

i) unionin mekanismin puitteissa on tehty avunpyyntö 15 ja 16 artiklan mukaisesti;

ii) tarvitaan lisää kuljetusresursseja tehokkaan katastrofiavun varmistamiseksi unionin mekanismin puitteissa;

iii) apu vastaa hätäavun koordinointikeskuksen yksilöimiä tarpeita, ja se toimitetaan teknisiä vaatimuksia, laatua, ajoitusta ja toimitustapoja koskevien hätäavun koordinointikeskuksen suositusten mukaisesti;

iv) apua pyytävä maa on hyväksynyt avun suoraan tai Yhdistyneiden kansakuntien tai jonkin sen erityisjärjestön tai asianmukaisen kansainvälisen järjestön kautta unionin mekanismin puitteissa; ja

v) apu täydentää kolmansien maiden katastrofeissa unionin yleistä humanitaarista avustustoimintaa.

2. Unionin osuus kuljetusvoimavaroihin annetusta rahoitustuesta voi olla enintään 55 prosenttia kaikista tukikelpoisista kustannuksista.

3. Unionin osuus kuljetukseen annetusta rahoitustuesta voi lisäksi olla enimmillään 85 prosenttia kaikista tukikelpoisista kustannuksista seuraavissa tilanteissa:

a) vapaaehtoisen reservin käyttöön 11 artiklan mukaisesti tarkoitettujen avustusvalmiuksien kuljetukseen liittyvät kustannukset; tai

b) apua tarvitaan kriittiseen tarpeeseen eikä sitä ole tai ei ole riittävällä tavalla saatavilla vapaaehtoisessa reservissä.

4. Kuljetusvoimavaroille annettava unionin rahoitustuki voi lisäksi kattaa enintään 100 prosenttia i, ii ja ii alakohdassa kuvatuista tukikelpoisista kokonaiskustannuksista, jos tämä on tarpeen jäsenvaltioiden avun yhdistämiseksi operatiivisesti tehokkaalla tavalla ja jos kustannukset liittyvät johonkin seuraavista:

i) lyhytaikainen varastokapasiteetin vuokraaminen jäsenvaltioiden avun väliaikaista säilyttämistä varten niiden koordinoidun kuljettamisen helpottamiseksi;

ii) jäsenvaltioiden avun uudelleen pakkaaminen käytettävissä olevan kuljetuskapasiteetin käyttämiseksi parhaalla mahdollisella tavalla tai erityisten operatiivisten vaatimusten täyttämiseksi; tai

iii) yhdistetyn avun paikallinen kuljetus koordinoidun toimittamisen varmistamiseksi apua pyytävässä maassa olevassa lopullisessa kohteessa.

Tämän kohdan mukainen unionin rahoitustuki saa olla enintään 75 000 euroa käypinä hintoina unionin mekanismin kutakin käynnistämistä kohden. Poikkeustapauksissa tämä enimmäismäärä voidaan täytäntöönpanosäädöksillä ylittää. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

5. Jos yhdistettyihin kuljetusoperaatioihin osallistuu useita jäsenvaltioita, yksi jäsenvaltio voi ottaa johtavan aseman ja pyytää unionin rahoitustukea koko operaatiolle.

6. Jos jäsenvaltio pyytää komissiota hankkimaan kuljetuspalveluja, komission on pyydettävä kustannusten osittaista takaisin maksamista 2, 3 ja 4 kohdassa säädettyjen rahoitusosuuksien mukaisesti.

7. Seuraaviin kustannuksiin voidaan myöntää tämän artiklan nojalla unionin rahoitustukea kuljetusvoimavaroja varten: kaikki kuljetusvoimavarojen liikkumiseen liittyvät kustannukset, mukaan lukien kaikkien palvelujen kustannukset, maksut, logistiikka- ja käsittelykustannukset, polttoaine- ja mahdolliset majoituskustannukset sekä muut epäsuorat kustannukset, kuten verot ja tullit sekä kauttakulkukustannukset.

24 artikla

Tuensaajat

Tämän päätöksen mukaista rahoitustukea voidaan antaa sekä yksityisoikeudellisille että julkisoikeudellisille oikeushenkilöille.

25 artikla

Rahoitustuen muodot ja täytäntöönpanomenettelyt

1. Komissio toteuttaa unionin rahoitustuen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.

2. Tämän päätöksen mukaista rahoitustukea voidaan antaa asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 säädetyissä muodoissa, erityisesti avustuksina, kulujen korvaamisena, julkisina hankintasopimuksina tai rahoitusosuuksina rahastoihin.

3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanoasetuksilla tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi vuotuisia työohjelmia, lukuun ottamatta IV luvun katastrofiaputoimiin kuuluvia toimia, joihin ei ole mahdollista myöntää varoja ennakolta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 31 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Vuotuisissa työohjelmissa esitetään tavoitteet, odotetut tulokset, täytäntöönpanomenetelmä sekä rahoituksen kokonaismäärä. Niihin sisältyy myös kuvaus rahoitettavista toimista, kullekin toimelle osoitettava ohjeellinen määrä ja alustava toteutusaikataulu. Vuotuisissa työohjelmissa kuvataan 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun rahoitustuen osalta kutakin siinä tarkoitettua maata koskevat toimet.

26 artikla

Unionin toimien täydentävyys ja johdonmukaisuus

1. Tämän päätöksen mukaista rahoitustukea saavat toimet eivät saa tukea muista unionin rahoitusvälineistä.

Komissio varmistaa, että tämän päätöksen mukaisen rahoitustuen hakijat ja edunsaajat antavat komissiolle tiedot muista lähteistä, myös unionin yleisestä talousarviosta, saatavasta rahoitustuesta ja vireillä olevista tällaista tukea koskevista hakemuksista.

2. Muiden unionin välineiden kanssa pyritään yhteisvaikutukseen ja täydentävyyteen. Humanitaarisiin kriiseihin vastaamiseksi kolmansissa maissa toteutettavien avustustoimien osalta komissio varmistaa, että tämän päätöksen mukaisesti rahoitetut toimet ovat johdonmukaisia asetuksen (EY) N:o 1257/96 mukaisesti rahoitettujen toimien kanssa ja täydentävät niitä.

3. Jos unionin mekanismin puitteissa annettu apu on osa unionin, varsinkin monimutkaisissa hätätilanteissa, harjoittamaa humanitaarista avustustoimintaa, tämän päätöksen mukaista rahoitustukea saavien toimien on perustuttava tunnistettuihin tarpeisiin ja oltava johdonmukaisia humanitaaristen periaatteiden sekä humanitaarista apua koskevassa eurooppalaisessa konsensuksessa tarkoitettujen pelastuspalvelujen ja sotilaallisten voimavarojen käyttöä koskevien periaatteiden kanssa.

27 artikla

Unionin taloudellisten etujen suojaaminen

1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän päätöksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.

2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet toimittaa kaikkien tämän päätöksen nojalla unionilta varoja saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikan päällä suoritettavia tarkastuksia.

3. Euroopan petostentorjuntavirasto, jäljempänä 'OLAF', voi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 883/2013 ( 3 ) ja neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 ( 4 ) olevien säännösten ja niissä säädettyjen menettelyjen mukaisesti suorittaa tutkimuksia, mukaan lukien paikan päällä suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, selvittääkseen, onko tämän päätöksen mukaisesti rahoitettuun avustussopimukseen tai -päätökseen taikka sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.

4. Tämän päätöksen täytäntöönpanon johdosta kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtyjen yhteistyösopimusten, sopimusten, avustussopimusten ja avustuspäätösten on sisällettävä määräyksiä, joissa komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille annetaan nimenomaisesti valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia kukin oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.







VI

LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

28 artikla

Kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt

1. Unionin mekanismin toimintaan voivat osallistua:

a) Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maat, jotka ovat Euroopan talousalueen (ETA) jäseniä, ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti ja muut Euroopan maat, jos sopimuksissa ja menettelyissä niin määrätään;

b) unioniin liittymässä olevat maat, ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat niitä koskevissa puitesopimuksissa ja assosiaationeuvoston päätöksissä tai vastaavissa järjestelyissä vahvistettujen, kyseisten maiden osallistumista unionin ohjelmiin koskevien yleisten periaatteiden ja ehtojen mukaisesti.

2. Edellä 20 artiklassa ja 21 artiklan 1 kohdan a, b, f ja h alakohdassa tarkoitettua rahoitustukea voidaan myöntää myös ehdokasmaille ja mahdollisille ehdokasmaille, jotka eivät osallistu unionin mekanismin toimintaan, sekä Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluville maille, siltä osin kun tällä rahoitustuella täydennetään myöhemmin annettavan liittymistä valmistelevan tukivälineen perustamista koskevan unionin säädöksen (IPA II) ja myöhemmin annettavan Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen perustamista koskevan unionin säädöksen nojalla käytettävissä olevaa rahoitusta.

3. Kansainväliset tai alueelliset järjestöt voivat tehdä yhteistyötä unionin mekanismin puitteissa toteutetuissa toimissa, jos asiaan kuuluvat näiden järjestöjen ja unionin väliset kahdenväliset tai monenväliset sopimukset sen mahdollistavat.

29 artikla

Toimivaltaiset viranomaiset

Jäsenvaltioiden on tämän päätöksen soveltamiseksi nimettävä toimivaltaiset viranomaiset sekä ilmoitettava nämä komissiolle.

30 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2. Siirretään komissiolle 31 päivään joulukuuta 2020 saakka 19 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.

3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 19 artiklan 5 ja 6 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5. Edellä 19 artiklan 5 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

31 artikla

Kiireellinen menettely

1. Tämän artiklan nojalla annetut delegoidut säädökset tulevat voimaan viipymättä, ja niitä sovelletaan niin kauan kuin niitä ei vastusteta 2 kohdan mukaisesti. Kun delegoitu säädös annetaan tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, esitetään samalla ne perusteet, joiden vuoksi sovelletaan kiireellistä menettelyä.

2. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat 30 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti vastustaa delegoitua säädöstä. Siinä tapauksessa komissio kumoaa säädöksen viipymättä sen jälkeen, kun Euroopan parlamentin tai neuvoston päätös vastustaa sitä on annettu sille tiedoksi.

32 artikla

Täytäntöönpanosäädökset

1. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä seuraavista kysymyksistä:

a) hätäavun koordinointikeskuksen ja jäsenvaltioiden yhteyspisteiden välinen vuorovaikutus 8 artiklan b alakohdan, 15 artiklan 3 kohdan ja 16 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti; unionissa tapahtuvia katastrofeja koskeviin avustustoimiin liittyvät operatiiviset menettelyt 15 artiklan mukaisesti sekä unionin ulkopuolella tapahtuvien osalta 16 artiklan mukaisesti, asiaankuuluvien kansainvälisen järjestöjen osoittaminen mukaan luettuna;

b) yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän osat sekä järjestelmän kautta tapahtuvan tietojenvaihdon organisointi 8 artiklan b alakohdan mukaisesti;

c) asiantuntijaryhmien lähettämisprosessi 17 artiklan mukaisesti;

d) yksiköiden, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden osoittaminen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti;

e) yksiköiden toiminnan ja yhteentoimivuuden operatiiviset vaatimukset 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti, niiden tehtävät, toimintakyky, tärkeimmät osatekijät, omavaraisuus ja lähettäminen mukaan luettuina;

f) eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien toiminnan edellyttämät valmiustavoitteet, laatu- ja yhteentoimivuusvaatimukset sekä hyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyt 11 artiklan mukaisesti sekä 21 artiklan 2 kohdassa säädetyt rahoitusjärjestelyt;

g) eurooppalaisissa hätäapuvalmiuksissa olevien puutteiden toteaminen ja poistaminen 12 artiklan mukaisesti;

h) koulutusohjelman, harjoituksia koskevan kehyksen ja saatujen kokemusten hyödyntämistä koskevan ohjelman organisointi 13 artiklan mukaisesti; ja

i) avun kuljettamiselle annettavan tuen organisointi 18 ja 23 artiklan mukaisesti.

2. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

33 artikla

Komiteamenettely

1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.

2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi ja sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.

34 artikla

Arviointi

1. Rahoitustukea saavien toimien toteutusta seurataan säännöllisesti, jotta niiden täytäntöönpanoa voidaan seurata.

2. Komissio arvioi tämän päätöksen soveltamista ja antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle

a) väliarviointikertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanossa saaduista tuloksista ja tämän päätöksen täytäntöönpanon laadullisista ja määrällisistä näkökohdista viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2017;

b) tiedonannon tämän päätöksen täytäntöönpanon jatkamisesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018; ja

c) jälkiarviointikertomuksen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2021.

Edellä a alakohdassa tarkoitettuun väliarviointikertomukseen ja b alakohdassa tarkoitettuun tiedonantoon liitetään tarvittaessa ehdotuksia tämän päätöksen muuttamiseksi.







VII

LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

35 artikla

Siirtymäsäännökset

1. Toimia, jotka on aloitettu ennen 1 päivää tammikuuta 2014 päätöksen 2007/162/EY, Euratom nojalla, hallinnoidaan tarvittaessa edelleen mainitun päätöksen mukaisesti.

2. Jäsenvaltioiden on kansallisella tasolla varmistettava moitteeton siirtyminen rahoitusvälineen puitteissa toteutetuista toimista tämän päätöksen säännösten mukaisesti toteutettaviin toimiin.

36 artikla

Kumoaminen

Kumotaan päätös 2007/162/EY, Euratom ja päätös 2007/779/EY, Euratom. Viittauksia kumottuihin päätöksiin pidetään viittauksina tähän päätökseen, ja ne on tulkittava tämän päätöksen liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

37 artikla

Voimaantulo

Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.

38 artikla

Osoitus

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.









LIITE I

Määrärahojen prosenttiosuudet 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun unionin mekanismin täytäntöönpanoa varten varatuista rahoituspuitteista

Ennaltaehkäisy : 20 % +/- 8 prosenttiyksikköä

Varautuminen : 50 % +/- 8 prosenttiyksikköä

Avustustoimet : 30 % +/- 8 prosenttiyksikköä

Periaatteet

Komissio antaa tämän päätöksen täytäntöönpanossa etusijan toimille, joille tässä päätöksessä on asetettu määräaika, ennen tämän määräajan päättymistä tavoitteena saada toimi toteutettua kyseisessä määräajassa.









LIITE II







Vastaavuustaulukko Neuvoston päätös 2007/162 EY, Euratom Neuvoston päätös 2007/779 EY, Euratom Tämä päätös 1 artiklan 1 kohta — 1 artiklan 2 kohta 1 artiklan 4 kohta 1 artiklan 3 kohta — 1 artiklan 4 kohta 1 artiklan 2 kohta 2 artiklan 2 kohta 1 artiklan 1 kohta — 1 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta 1 artiklan 2 kohta 1 artiklan 2 kohdan toinen alakohta 1 artiklan 5 kohta 2 artiklan 1 kohta 2 artiklan 1 kohdan a alakohta 2 artiklan 2 kohta 2 artiklan 1 kohdan b alakohta 2 artiklan 3 kohta 1 artiklan 6 kohta 2 artiklan 1 kohta — 2 artiklan 2 kohta 13 artiklan 1 kohdan a alakohta 2 artiklan 3 kohta 20 artiklan b alakohta 2 artiklan 4 kohta 8 artiklan d alakohta 2 artiklan 5 kohta 7 artikla ja 8 artiklan a alakohta 2 artiklan 6 kohta 8 artiklan b alakohta 2 artiklan 7 kohta 8 artiklan c alakohta 2 artiklan 8 kohta 18 artiklan 1 kohta 2 artiklan 9 kohta 18 artiklan 2 kohta 2 artiklan 10 kohta 16 artiklan 7 kohta 2 artiklan 11 kohta — 3 artikla 3 artikla 4 artikla 4 artiklan 1 kohta 20 artikla ja 21 artikla 4 artiklan 2 kohdan a alakohta 22 artiklan a alakohta 4 artiklan 2 kohdan b alakohta 22 artiklan b alakohta ja 23 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohta 4 artiklan 2 kohdan c alakohta 23 artiklan 1 kohdan d alakohta 4 artiklan 3 kohta 23 artiklan 2 ja 4 kohta 4 artiklan 4 kohta 32 artiklan 1 kohdan i alakohta 4 artiklan 1 kohta 9 artiklan 1 kohta 4 artiklan 2 kohta 9 artiklan 3 kohta 4 artiklan 3 kohta 9 artiklan 1 ja 2 kohta 4 artiklan 4 kohta 9 artiklan 4 kohta 4 artiklan 5 kohta 9 artiklan 5 kohta 4 artiklan 6 kohta 9 artiklan 6 kohta 4 artiklan 7 kohta 9 artiklan 9 kohta 4 artiklan 8 kohta 9 artiklan 7 kohta 5 artikla 24 artikla 5 artiklan 1 kohta 8 artiklan a alakohta 5 artiklan 2 kohta 8 artiklan b alakohta 5 artiklan 3 kohta 8 artiklan c alakohta 5 artiklan 4 kohta 8 artiklan d alakohta 5 artiklan 5 kohta 13 artiklan 1 kohdan a alakohta 5 artiklan 6 kohta — 5 artiklan 7 kohta 13 artiklan 1 kohdan d alakohta 5 artiklan 8 kohta 13 artiklan 1 kohdan f alakohta 5 artiklan 9 kohta 18 artikla 5 artiklan 10 kohta 8 artiklan e alakohta 5 artiklan 11 kohta 8 artiklan g alakohta 6 artiklan 1 kohta 25 artiklan 1 kohta 6 artiklan 2 kohta 25 artiklan 2 kohta 6 artiklan 3 kohta 25 artiklan 3 kohta, kolmas ja neljäs virke 6 artiklan 4 kohta — 6 artiklan 5 kohta 25 artiklan 3 kohta, ensimmäinen ja toinen virke 6 artiklan 6 kohta — 6 artikla 14 artikla 7 artikla 28 artiklan 1 kohta 7 artiklan 1 kohta 15 artiklan 1 kohta 7 artiklan 2 kohta 15 artiklan 3 kohta 7 artiklan 2 kohdan a alakohta 15 artiklan 3 kohdan a alakohta 7 artiklan 2 kohdan c alakohta 15 artiklan 3 kohdan b alakohta 7 artiklan 2 kohdan b alakohta 15 artiklan 3 kohdan c alakohta 7 artiklan 3 kohta, ensimmäinen ja kolmas virke 15 artiklan 4 kohta ja 16 artiklan 6 kohta 7 artiklan 4 kohta 15 artiklan 5 kohta 7 artiklan 5 kohta — 7 artiklan 6 kohta 17 artiklan 3 kohta, ensimmäinen virke 8 artikla 26 artikla 8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta 16 artiklan 1 kohta 8 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 16 artiklan 2 kohta, ensimmäinen virke 8 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta — 8 artiklan 1 kohdan neljäs alakohta — 8 artiklan 2 kohta 16 artiklan 4 kohta 8 artiklan 3 kohta — 8 artiklan 4 kohdan a alakohta 16 artiklan 3 kohdan a alakohta 8 artiklan 4 kohdan b alakohta 16 artiklan 3 kohdan c alakohta 8 artiklan 4 kohdan c alakohta 16 artiklan 3 kohdan d alakohta 8 artiklan 4 kohdan d alakohta 16 artiklan 3 kohdan e alakohta 8 artiklan 5 kohta 16 artiklan 8 kohta 8 artiklan 6 kohdan ensimmäinen alakohta 17 artiklan 1 kohta ja 17 artiklan 2 kohdan b alakohta 8 artiklan 6 kohdan toinen alakohta 17 artiklan 3 kohta, toinen virke 8 artiklan 7 kohdan ensimmäinen alakohta — 8 artiklan 7 kohdan toinen alakohta 16 artiklan 2 kohta, toinen virke 8 artiklan 7 kohdan kolmas alakohta 16 artiklan 9 kohta 8 artiklan 7 kohdan neljäs alakohta 16 artiklan 11 kohta 8 artiklan 7 kohdan viides alakohta — 8 artiklan 8 kohta 16 artiklan 10 kohta 8 artiklan 9 kohdan a alakohta 16 artiklan 12 kohta 8 artiklan 9 kohdan b alakohta 16 artiklan 13 kohta 9 artikla 16 artiklan 2 kohta 9 artikla 18 artikla 10 artikla 19 artiklan 3 kohta 10 artikla 28 artikla 11 artikla — 11 artikla 29 artikla 12 artiklan 1 kohta 27 artiklan 1 kohta 12 artiklan 2 kohta — 12 artiklan 3 kohta — 12 artiklan 4 kohta — 12 artiklan 5 kohta — 12 artiklan 1 kohta 32 artiklan 1 kohdan e alakohta 12 artiklan 2 kohta 32 artiklan 1 kohdan a alakohta 12 artiklan 3 kohta 32 artiklan 1 kohdan b alakohta 12 artiklan 4 kohta 32 artiklan 1 kohdan c alakohta 12 artiklan 5 kohta 32 artiklan 1 kohdan h alakohta 12 artiklan 6 kohta 32 artiklan 1 kohdan d alakohta 12 artiklan 7 kohta — 12 artiklan 8 kohta — 12 artiklan 9 kohta 32 artiklan 1 kohdan a alakohdan toinen osa 13 artikla 13 artikla 33 artikla 14 artikla 19 artikla 15 artikla 14 artikla 34 artikla 15 artikla 36 artikla 16 artikla 37 artikla, toinen virke 17 artikla 16 artikla 38 artiklan