2004R0725 — FI — 20.04.2009 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 725/2004, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2004, alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYV L 129, 29.4.2004, p.6)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 725/2004,

annettu 31 päivänä maaliskuuta 2004,

alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 1 ), ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä ( 2 ), sekä katsovat seuraavaa: (1) Laittomat tahalliset teot ja erityisesti terrorismi ovat Euroopan unionin perustana oleviin demokratian ja vapauden ihanteisiin ja rauhanarvoihin kohdistuvia uhkia. (2) Olisi jatkuvasti taattava Euroopan yhteisön merenkulun ja sitä käyttävien kansalaisten sekä ympäristön turvallisuus laittomien tahallisten tekojen varalta, joita ovat muun muassa terrorismi, merirosvous ja vastaavat teot. (3) Kuljetettaessa lastia, joka sisältää erityisen vaarallisia aineita, kuten kemiallisia ja radioaktiivisia aineita, voivat lastiin kohdistetut laittomat tahalliset teot aiheuttaa seurauksiltaan hyvin vakavan vaaran unionin kansalaisille ja ympäristölle. (4) Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) diplomaattikonferenssi hyväksyi 12 päivänä joulukuuta 2002 muutoksia ihmishengen turvallisuudesta merellä tehtyyn vuoden 1974 yleissopimukseen (SOLAS-yleissopimus) sekä alusten ja satamarakenteiden kansainvälisen turvasäännöstön (ISPS-säännöstö). Nämä välineet, joiden tarkoituksena on parantaa kansainvälisessä kauppamerenkulussa käytettävien alusten ja niiden käyttämien satamarakenteiden turvatoimia, sisältävät pakottavia määräyksiä, joista joidenkin soveltamisala yhteisössä olisi täsmennettävä, sekä suosituksia, joista jotkin olisi tehtävä pakottaviksi yhteisössä. (5) Johdanto-osan 2 kappaleessa tarkoitettu turvatavoite olisi saavutettava hyväksymällä tarvittavat toimenpiteet merenkulkupolitiikan alalla siten, että määritetään yhteiset normit IMO:n diplomaattikonferenssin 12 päivänä joulukuuta 2002 hyväksymien määräysten tulkintaa, täytäntöönpanoa ja seurantaa varten yhteisössä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioiden lainsäädäntöön kansallisten turvatoimien alalla tai toimenpiteisiin, jotka voidaan toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston nojalla. Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta yksityiskohtaisten täytäntöönpanotoimenpiteiden vahvistamista varten. (6) Tässä asetuksessa otetaan huomioon perusoikeudet ja periaatteet, jotka on tunnustettu erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. (7) Kansainvälisessä merenkulussa käytettävien alusten ja niitä palvelevien satamarakenteiden lisäksi olisi lujitettava kansallisessa liikenteessä yhteisön sisällä käytettyjen alusten ja niitä palvelevien satamarakenteiden turvatoimia erityisesti matkustaja-alusten osalta tässä liikenteessä vaaralle alttiiksi joutuvien ihmisten määrän vuoksi. (8) ISPS-säännöstön B-osa sisältää joukon suosituksia, joiden soveltaminen olisi tehtävä pakolliseksi yhteisössä, jotta johdanto-osan 2 kappaleessa tarkoitettuun turvatavoitteeseen pyrittäessä voidaan edetä yhdenmukaisesti. (9) Yhteisön sisäisen lähimerenkulun edistäminen on tunnustettu ja välttämätön tavoite, jonka edistämiseksi jäsenvaltioita olisi kehotettava IMO:n SOLAS-yleissopimuksen merenkulun turvatoimia tehostavia erityismääräyksiä käsittävän 11 säännön huomioon ottaen tekemään sopimuksia turvajärjestelyistä yhteisön sisäisten kiinteiden reittien säännölliselle meriliikenteelle, jossa käytetään siihen liittyviä erityisiä satamarakenteita ilman, että tämä vaarantaa tavoitellun yleisen turvatason. (10) Kaikkien tässä asetuksessa vahvistettujen turvasääntöjen soveltaminen satamarakenteisiin satamissa, jotka palvelevat kansainvälistä merenkulkua vain satunnaisesti, saattaa olla kohtuutonta. Jäsenvaltioiden olisi tekemiensä turva-arviointien perusteella määriteltävä kyseiset satamat ja korvaavat toimenpiteet, joilla taataan riittävä suojataso. (11) Jäsenvaltioiden olisi seurattava tiukasti, että alukset, jotka aikovat tulla yhteisön satamaan, tulivatpa ne mistä tahansa, noudattavat turvasääntöjä. Asianomaisen jäsenvaltion olisi nimitettävä ”toimivaltainen merenkulun turvaviranomainen”, jonka tehtävänä on sovittaa yhteen, toteuttaa ja valvoa tässä asetuksessa vahvistettujen turvamääräysten soveltamista alusten ja satamarakenteiden osalta. Tämän viranomaisen olisi vaadittava jokaista satamaan pääsyä pyytävää alusta antamaan etukäteen tiedot sen kansainvälisestä turvatodistuksesta ja sen toiminnan nykyisestä ja aiemmasta turvatasosta sekä kaikki muut turvallisuutta koskevat käytännöt tiedot. (12) Jäsenvaltioiden olisi sallittava myöntää poikkeuksia johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetusta tietojen järjestelmällisestä toimittamisesta yhteisön sisäisten tai kansallisten säännöllisten merenkulkupalvelujen osalta edellyttäen, että näitä reittejä liikennöivät yhtiöt voivat jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä milloin tahansa antaa nämä tiedot. (13) Satamien turvatarkastuksista voivat huolehtia jäsenvaltioiden toimivaltaiset merenkulun turvaviranomaiset, mutta kansainvälisen turvatodistuksen osalta myös alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetussa neuvoston direktiivissä 95/21/EY ( 3 ) säädetystä satamavaltion suorittamasta valvonnasta huolehtivat tarkastajat. Näin ollen olisi säädettävä, että kyseiset viranomaiset täydentävät toisiaan, jos ne ovat erillisiä. (14) Turvatoimien toteuttamiseen osallistuvien osapuolten määrän johdosta kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä yksi toimivaltainen viranomainen, joka vastaa kansallisella tasolla merenkulun turvatoimien toteuttamisen yhteensovittamisesta ja valvonnasta. Johdanto-osan 2 kappaleessa tarkoitetun turvatavoitteen saavuttamiseksi jäsenvaltioiden olisi osoitettava toimintaan tarvittavat voimavarat ja laadittava kansallinen suunnitelma tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi ja erityisesti vahvistamalla tiettyjen toimenpiteiden aikaistettu toteuttamisaikataulu 12 päivänä joulukuuta 2002 pidetyn IMO:n diplomaattikonferenssin hyväksymän päätöslauselman 6 mukaisesti. Kunkin kansallisen järjestelmän täytäntöönpanon valvonnan tehokkuutta olisi seurattava komission valvonnassa toteutettavin tarkastuksin. (15) Tämän politiikan mukaisten toimenpiteiden tehokas ja yhdenmukainen soveltaminen nostaa esiin tärkeitä sen rahoitukseen liittyviä kysymyksiä. Lisäturvatoimien rahoittaminen ei saisi vääristää kilpailua. Tämän vuoksi komission olisi välittömästi toteutettava tutkimus (jonka tarkoituksena on tarkastella erityisesti sitä, kuinka rahoitus jakautuu viranomaisten ja alan toimijoiden välillä, sanotun vaikuttamatta jäsenvaltioiden ja Euroopan yhteisön välisen toimivallan jakautumiseen) ja toimitettava sen tulokset ja mahdolliset ehdotukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle. (16) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY ( 4 ) mukaisesti. Olisi määriteltävä menettely, jonka mukaisesti tätä asetusta mukautetaan, jotta saadun kokemuksen perusteella voitaisiin tehdä pakottaviksi myös muita ISPS-säännöstön B-osan määräyksiä joita ei ole alun perin tehty pakottaviksi tällä asetuksella. (17) Koska tämän asetuksen tavoitteita, jotka ovat tarvittavien toimenpiteiden vahvistaminen ja toteuttaminen merenkulkupolitiikan alalla, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin ja ne voidaan näin ollen tämän asetuksen eurooppalaisen ulottuvuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen, sekä katsovat seuraavaa: OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:







1 artikla

Tavoitteet

1. Tämän asetuksen ensisijaisena tavoitteena on vahvistaa ja toteuttaa yhteisön toimenpiteet, joiden tarkoituksena on parantaa kansainvälisessä kaupassa ja kansallisessa liikenteessä käytettyjen alusten ja niihin liittyvien satamarakenteiden turvatoimia laittomien tahallisten tekojen varalta.

2. Asetuksen tavoitteena on lisäksi tarjota perusta sille, että Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) diplomaattikonferenssin 12 päivänä joulukuuta 2002 hyväksymiä merenkulun turvatoimia tehostavia erityismääräyksiä, joilla on muutettu ihmishengen turvallisuudesta merellä tehtyä vuoden 1974 yleissopimusta (SOLAS-yleissopimus) ja luodaan ISPS-säännöstö (International Ship and Port Facility Security Code), voidaan tulkita ja panna täytäntöön yhdenmukaisesti sekä valvoa niiden täytäntöönpanoa yhteisössä.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

1) ”merenkulun turvatoimia tehostavilla SOLAS-yleissopimuksen erityismääräyksillä” tämän asetuksen liitteessä I olevia muutoksia, joilla lisätään IMO:n SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna, liitteeseen uusi XI-2 luku,

2) ”ISPS-säännöstöllä” IMO:n alusten ja satamarakenteiden kansainvälistä turvasäännöstöä (ISPS-säännöstö), sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna,

3) ”ISPS-säännöstön A-osalla” tämän asetuksen liitteessä II olevaa ISPS-säännöstön A-osan muodostavaa johdanto-osaa ja pakollisia vaatimuksia, jotka koskevat SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on ajan tasalle saatettuna, XI-2 luvun määräyksiä,

4) ”ISPS-säännöstön B-osalla” tämän asetuksen liitteessä III olevia ISPS-säännöstön B-osan muodostavia suosituksia, jotka koskevat SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, XI-2 luvun sekä ISPS-säännöstön A-osan määräyksiä sellaisina, kuin ne ovat ajan tasalle saatettuina,

5) ”merenkulun turvatoimilla” sellaisten ennalta ehkäisevien toimenpiteiden kokonaisuutta, joiden tarkoituksena on suojella meriliikennettä ja satamarakenteita laittomien tahallisten tekojen uhalta,

6) ”merenkulun yhteysyksiköllä” viranomaista, jonka kukin jäsenvaltio nimeää toimimaan yhteyspisteenä komission ja muiden jäsenvaltioiden suuntaan sekä edistämään ja seuraamaan tässä asetuksessa säädettyjen merenkulun turvatoimien soveltamista ja antamaan sitä koskevia tietoja,

7) ”toimivaltaisella merenkulun turvaviranomaisella” viranomaista, jonka kukin jäsenvaltio nimeää sovittamaan yhteen, panemaan täytäntöön ja valvomaan tässä asetuksessa vahvistettujen turvatoimien toteuttamista alusten ja/tai yhden tai useampien satamarakenteiden osalta. Tämän viranomaisen toimivalta voi vaihdella sille osoitettujen tehtävien mukaisesti,

8) ”kansainvälisellä merenkululla” aluksella toteutettavaa merikuljetuspalvelua jäsenvaltion satamarakenteista kyseisen jäsenvaltion ulkopuolella sijaitseviin satamarakenteisiin tai päinvastoin,

9) ”kansallisella merenkululla” aluksella toteutettavaa kuljetuspalvelua, merialueilla jäsenvaltion satamarakenteen ja kyseisen jäsenvaltion saman satamarakenteen tai eri satamarakenteiden välillä,

10) 'säännöllisellä reitillä' merimatkojen sarjaa, joka on järjestetty siten, että tarjotaan yhteys kahden tai useamman satamarakenteen välillä a) joko julkaistun aikataulun mukaisesti, b) tai niin säännöllisesti tai tiheästi, että se muodostaa tunnistettavissa olevan järjestelmällisen sarjan,

11) ”satamarakenteella” paikkaa, jossa aluksen ja sataman vuorovaikutus tapahtuu; siihen kuuluvat soveltuvin osin ankkurointialueet, odotuspaikat ja sisääntuloväylät,

12) ”aluksen ja sataman vuorovaikutuksella” vuorovaikutusta, joka syntyy, kun alukseen vaikuttavat suoraan ja välittömästi toimet, jotka edellyttävät henkilöiden ja tavaroiden liikkumista tai satamapalvelujen suorittamista alukselle tai aluksesta,

13) ”laittomalla tahallisella teolla” tahallista tekoa, joka luonteensa tai asiayhteytensä vuoksi voi vahingoittaa kansainvälisessä tai kotimaan meriliikenteessä käytettyjä aluksia, niiden matkustajia tai lastia taikka niihin liittyviä satamarakenteita.

3 artikla

Yhteiset toimenpiteet ja soveltamisala

1. Kansainvälisen merenkulun osalta jäsenvaltioiden on 1 päivään heinäkuuta 2004 mennessä sovellettava kaikilta osin merenkulun turvatoimia tehostavia SOLAS-yleissopimuksen erityismääräyksiä sekä ISPS-säännöstön A-osaa niissä määrätyin edellytyksin ja niissä tarkoitettujen alusten, yhtiöiden ja satamarakenteiden osalta.

2. Kansallisen merenkulun osalta jäsenvaltioiden on 1 päivään heinäkuuta 2005 mennessä sovellettava merenkulun turvatoimia tehostavia SOLAS-yleissopimuksen erityismääräyksiä sekä ISPS-säännöstön A-osaa kansallisessa liikenteessä käytettäviin ja matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä 17 päivänä maaliskuuta 1998 annetussa neuvoston direktiivissä 98/18/EY ( 5 ) tarkoitettuihin A-luokan matkustaja-aluksiin sekä niiden yhtiöihin, sellaisina kuin ne on määritelty SOLAS-yleissopimuksen IX/1 säännössä, ja niitä palveleviin satamarakenteisiin.

3. Jäsenvaltioiden on pakollisen turvallisuusriskien arvioinnin jälkeen päätettävä, missä määrin ne 1 päivään heinäkuuta 2007 mennessä soveltavat tämän asetuksen säännöksiä muiden kuin 2 kohdassa tarkoitettujen kansallisessa liikenteessä käytettävien alusten eri luokkiin, niiden yhtiöihin ja niitä palveleviin satamarakenteisiin. Tällainen päätös ei saisi heikentää yleistä turvallisuustasoa.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä päätöksistä komissiolle silloin, kun ne tehdään, sekä annettava sille säännöllinen katsaus enintään viiden vuoden välein.

4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdissa edellytettyjä säännöksiä täytäntöön pannessaan jäsenvaltioiden on otettava täysimääräisesti huomioon ISPS-säännöstön B-osaan sisältyvät suositukset.

5. Jäsenvaltioiden on noudatettava ISPS-säännöstön B-osan seuraavien kohtien määräyksiä niin kuin ne olisivat pakottavia:

— 1.12 (alusten turvasuunnitelmien tarkistaminen),

— 1.16 (satamarakenteiden turva-arviointi),

— 4.1 (turvasuunnitelmien ja -arviointien luottamuksellisuuden suojaaminen),

— 4.4 (tunnustetut turvaorganisaatiot),

— 4.5 (tunnustettujen turvaorganisaatioiden vähimmäispätevyys),

— 4.8 (turvatason määrittäminen)

— 4.14, 4.15, 4.16 (satamarakenteiden turvasuunnitelmia koskevat yhteyspisteet ja tiedot),

— 4.18 (henkilöllisyystodistukset)

— 4.24 (sen jäsenvaltion suosittamien turvatoimenpiteiden toteuttaminen aluksilla, jonka aluevesillä alukset purjehtivat),

— 4.28 (alusten henkilöstö),

— 4.41 (tietojen toimittaminen, jos alukselta kielletään pääsy satamaan tai jos alus karkotetaan satamasta)

— 4.45 (niiden valtioiden alukset, jotka eivät ole yleissopimuksen osapuolia)

— 6.1 (yhtiön velvollisuus toimittaa aluksen päällikölle tiedot aluksen operaattoreista),

— 8.3—8.10 (aluksen turva-arviointia koskevat vähimmäisnormit),

— 9.2 (aluksen turvasuunnitelmaa koskevat vähimmäisnormit),

— 9.4 (tunnustettujen turvaorganisaatioiden riippumattomuus),

— 13.6 ja 13.7 (alusten miehistön sekä yhtiön turvapäälliköiden ja alusten turvapäälliköiden turvaharjoitusten tiheys),

— 15.3 ja 15.4 (satamarakenteiden turva-arviointia koskevat vähimmäisvaatimukset),

— 16.3 ja 16.8 (satamarakenteiden turvasuunnitelmaa koskevat vähimmäisvaatimukset),

— 18.5 ja 18.6 (niiden turvaharjoitusten tiheys, joita järjestetään satamarakenteita ja niiden turvapäälliköitä varten).

6. Poiketen siitä, mitä ISPS-säännöstön A-osan 15.4 kohdassa määrätään, ISPS-säännöstön B-osan 1.16 kohdassa määrättyjen satamarakenteita koskevien turva-arviointien säännöllinen tarkistus on tehtävä viimeistään viiden vuoden kuluttua arvioinnin suorittamisesta tai sen viimeisimmästä tarkistuksesta.

7. Tätä asetusta ei sovelleta sota-aluksiin, joukkojenkuljetusaluksiin, lastialuksiin, joiden bruttovetoisuus on alle 500, aluksiin, jotka eivät kulje konevoimalla, alkeellista rakennetta oleviin puualuksiin, kalastusaluksiin, eikä aluksiin, joilla ei harjoiteta kaupallista toimintaa.

8. Poiketen siitä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on varmistettava alusten ja satamarakenteiden turvasuunnitelmia hyväksyttäessä, että suunnitelmat sisältävät asianmukaiset määräykset sen varmistamiseksi, että niiden alusten turvatoimia, joihin tätä asetusta sovelletaan, ei heikennä mikään aluksen ja sataman vuorovaikutus tai alusten välinen toiminta tämän asetuksen soveltamisalaan kuulumattomien alusten kanssa.

4 artikla

Tietojen toimittaminen

1. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava IMO:lle, komissiolle ja muille jäsenvaltioille merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten 13 säännön (tietojen toimittaminen) nojalla vaadittavat tiedot.

2. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille ISPS-säännöstön B-osan 4.16 kohdassa tarkoitettujen yhteyshenkilöiden yhteystiedot sekä ISPS-säännöstön B-osan 4.41 kohdassa tarkoitetut tiedot siinä tapauksessa, että alus karkotetaan yhteisön satamasta tai siltä kielletään pääsy yhteisön satamaan.

3. Kunkin jäsenvaltion on laadittava satamarakenteita koskevien turva-arviointien perusteella luettelo asianomaisista satamarakenteista ja määriteltävä merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten 2 säännön 2 kohdan määräysten (soveltaminen kansainvälisiä reittejä satunnaisesti palveleviin satamarakenteisiin) soveltamiseksi vahvistettujen toimenpiteiden soveltamisala.

Kunkin jäsenvaltion on toimitettava mainittu luettelo muille jäsenvaltioille ja komissiolle viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2004. Komissiolle ja muille asianomaisille jäsenvaltioille on myös annettava riittävät tiedot toteutetuista toimenpiteistä.

5 artikla

Vaihtoehtoiset turvajärjestelyjä koskevat sopimukset tai vastaavat turvajärjestelyt

1. Tämän asetuksen soveltamiseksi merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten 11 sääntöä (muita turvajärjestelyjä koskevat sopimukset) voidaan soveltaa myös yhteisön sisäiseen kiinteiden reittien merenkulkuun, jossa käytetään siihen liittyviä satamarakenteita.

2. Tätä varten jäsenvaltiot voivat tehdä keskenään ja kukin omasta puolestaan mainitussa SOLAS-säännössä tarkoitettuja kahden- tai monenvälisiä sopimuksia. Jäsenvaltiot voivat erityisesti harkita sopimuksia yhteisön sisäisen lähimerenkulun edistämiseksi.

Asianomaisten jäsenvaltioiden on annettava sopimukset tiedoksi komissiolle ja toimitettava toimenpiteistä riittävän yksityiskohtaiset tiedot, jotta komissio voi harkita, vaarantavatko sopimukset niiden soveltamisalaan kuulumattomien muiden alusten tai satamarakenteiden turvatason. Mahdollisia suoraan kansalliseen turvallisuuteen liittyviä toimenpiteitä koskevat yksityiskohdat voidaan jättää pois komissiolle toimitettavasta ilmoituksesta.

Komissio tutkii, takaavatko sopimukset riittävän suojatason erityisesti edellä tarkoitetun SOLAS-säännön 11 sisältämän 2 kohdan vaatimusten osalta ja ovatko ne yhteisön oikeuden mukaisia ja sopusoinnussa sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kanssa. Jos sopimukset eivät ole näiden perusteiden mukaiset, komissio tekee neljän kuukauden kuluessa päätöksen 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen; tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on irtisanottava sopimukset tai mukautettava niitä vastaavasti.

3. Nämä sopimukset on tarkistettava merenkulun turvatoimia tehostavien erityismääräysten 11 säännön 4 kohdan mukaisesti vähintään viiden vuoden välein.

4. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa ja 3 kohdassa tarkoitettua kansallista merenkulkua ja satamarakenteita varten vastaavat turvajärjestelyt kuin merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten 12 säännössä (vastaavat turvajärjestelyt), edellyttäen että tällaiset turvajärjestelyt ovat vähintään yhtä tehokkaat kuin SOLAS-yleissopimuksen XI-2 luvussa esitetyt toimet ja ISPS-säännöstössä esitetyt asiaan liittyvät pakolliset määräykset.

Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle riittävän yksityiskohtaisesti näiden järjestelyjen hyväksymisestä ja niiden säännöllisistä tarkistuksista viimeistään viiden vuoden kuluttua niiden hyväksymisestä tai edellisestä tarkistamisesta.

Komissio tarkastaa näiden järjestelyjen soveltamisen edellytykset tämän asetuksen 9 artiklan 4, 5 ja 6 kohdan mukaisesti ja niissä määriteltyjä menettelyjä noudattaen.

6 artikla

Turvatoimiin liittyvien tietojen antaminen ennen jäsenvaltion satamaan saapumista

1. Kun alus, johon sovelletaan merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten ja ISPS-säännöstön vaatimuksia tai tämän asetuksen 3 artiklan vaatimuksia, ilmoittaa aikeestaan saapua jäsenvaltion satamaan, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen merenkulun turvaviranomaisen on vaadittava, että sille toimitetaan merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten 9 säännön 2.1 kohdassa (toisen sopimusvaltion satamaan aikovat alukset) tarkoitetut tiedot. Mainittu viranomainen analysoi tarvittavassa määrin toimitetut tiedot ja soveltaa tarpeen mukaan mainitun SOLAS-säännön 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava:

a) vähintään 24 tuntia etukäteen, tai

b) viimeistään silloin, kun alus lähtee edellisestä satamasta, jos matkan kesto on alle 24 tuntia, tai

c) jos käyntisatama ei ole tiedossa tai jos se muuttuu matkan aikana, heti kun käyntisatama tiedetään.

3. Kunkin merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten 1 säännön (määritelmät) 1.13 kohdassa määritellyn turvavälikohtauksen kohteena olevan aluksen osalta noudatetusta menettelystä on pidettävä kirjaa.

7 artikla

Vapautukset turvatoimiin liittyvien tietojen antamisesta ennen satamaan saapumista

1. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa alueellaan sijaitsevien satamarakenteiden väliset säännölliset reitit 6 artiklassa säädetystä vaatimuksesta, jos seuraavat ehdot täyttyvät:

a) edellä tarkoitettuja säännöllisiä reittejä liikennöivän yhtiön on laadittava luettelo asianomaisista aluksista ja pidettävä se ajan tasalla, sekä toimitettava se asianomaisen sataman toimivaltaiselle merenkulun turvaviranomaiselle,

b) kutakin tehtyä matkaa koskevat merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten 9 säännön 2.1 kohdassa tarkoitetut tiedot on voitava antaa toimivaltaisen merenkulun turvaviranomaisen käyttöön pyydettäessä. Yhtiön on luotava sisäinen järjestelmä, jolla varmistetaan mainittujen tietojen toimittaminen toimivaltaiselle merenkulun turvaviranomaiselle välittömästi niitä koskevan pyynnön vastaanottamisen jälkeen mihin vuorokauden aikaan tahansa.

2. Kun kansainvälistä säännöllistä reittiä liikennöidään kahden tai useamman jäsenvaltion välillä, mikä tahansa kyseisistä jäsenvaltioista voi pyytää muilta jäsenvaltioilta, että tälle reitille myönnetään vapautus 1 kohdassa säädettyjen ehtojen mukaisesti.

3. Jäsenvaltioiden on säännöllisesti tarkastettava, että 1 ja 2 kohdassa säädetyt ehdot täyttyvät. Jos yksikin näistä ehdoista ei enää täyty, jäsenvaltioiden on välittömästi peruutettava kyseistä yhtiötä koskeva vapautus.

4. Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo yhtiöistä ja aluksista, joille on myönnetty vapautus tämän artiklan mukaisesti, ja pidettävä luettelo ajan tasalla. Niiden on toimitettava luettelo ja siihen tehdyt muutokset komissiolle ja jäsenvaltioille, joita asia koskee.

5. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltio voi turvasyistä ja tapauskohtaisesti pyytää merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten 9 säännön 2.1 kohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamista ennen satamaan saapumista.

8 artikla

Turvatarkastukset jäsenvaltioiden satamissa

1. Merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten 9 säännön 1.1 kohdassa (alusten tarkastus satamassa) määritellyn todistuksen tarkastuksen suorittaa satamassa joko tämän asetuksen 2 artiklan 7 kohdassa määritelty toimivaltainen merenkulun turvaviranomainen tai direktiivin 95/21/EY 2 artiklan 5 kohdassa määritellyt tarkastajat.

2. Jos 1 kohdassa tarkoitetun todistusta koskevan tarkastuksen suorittavalla virkailijalla on selkeitä perusteita epäillä, että alus ei täytä merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten tai ISPS-säännöstön vaatimuksia, mutta kyseinen virkailija ei kuulu sellaiseen viranomaiseen, joka kyseisessä jäsenvaltiossa vastaa merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten 9 säännön 1.2 ja 1.3 kohdassa määrättyjen toimenpiteiden toteuttamisesta, hänen on siirrettävä asia välittömästi mainitun viranomaisen käsiteltäväksi.

9 artikla

Täytäntöönpano ja vaatimustenmukaisuuden valvonta

1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava hallinto- ja valvontatehtävistä, joita merenkulun turvatoimia tehostavien SOLAS-yleissopimuksen erityismääräysten ja ISPS-säännöstön vaatimukset edellyttävät. Niiden on varmistettava, että kaikki tarvittavat voimavarat osoitetaan ja annetaan tosiasiallisesti käyttöön tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanemiseksi.

2. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä 1 päivään heinäkuuta 2004 mennessä merenkulun turvatoimien yhteysyksikkö.

3. Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten kansallinen ohjelma.

4. Kuuden kuukauden kuluttua päivästä, josta alkaen asianomaisia 3 artiklassa tarkoitettuja asiaankuuluvia toimenpiteitä sovelletaan, komissio alkaa yhteistyössä 2 kohdassa tarkoitetun yhteysyksikön kanssa toteuttaa tarkastuksia, jotka kohdistuvat myös satamarakenteiden ja asianomaisten yhtiöiden sopivaan otokseen ja joilla seurataan, miten jäsenvaltiot soveltavat tätä asetusta. Näissä tarkastuksissa otetaan huomioon 2 kohdassa tarkoitetun yhteysyksikön toimittamat tiedot, mukaan lukien valvontaraportit. Tarkastusmenettelyt vahvistetaan 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

5. Virkamiesten, jotka komissio on valtuuttanut suorittamaan tarkastukset 4 kohdan mukaisesti, on ennen tehtävänsä suorittamista esitettävä komission antama valtakirja, jossa täsmennetään tarkastuksen sisältö ja tarkoitus sekä päivä, jona tarkastuksen on määrä alkaa. Komissio ilmoittaa tarkastuksista hyvissä ajoin asianomaisille jäsenvaltioille.

Asianomaisen jäsenvaltion on suostuttava tällaisiin tarkastuksiin ja varmistettava, että myös asianomaiset elimet tai henkilöt suostuvat näihin tarkastuksiin.

6. Komissio toimittaa tarkastuskertomukset asianomaiselle jäsenvaltiolle, jonka on ilmoitettava kolmen kuukauden kuluessa kertomuksen vastaanottamisesta riittävät tiedot toimenpiteistä, jotka on toteutettu mahdollisten puutteiden korjaamiseksi. Kertomus ja luettelo toteutetuista toimenpiteistä toimitetaan 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle.

10 artikla

Kansainvälisiin oikeudellisiin asiakirjoihin tehtyjen muutosten sisällyttäminen

1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettuja sovellettavia kansainvälisiä oikeudellisia asiakirjoja, joita sovelletaan 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ovat voimaan tulleet asiakirjat ja niihin tehdyt viimeisimmät muutokset, poikkeuksena muutokset, jotka on jätetty tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle 5 kohdassa säädetyn vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyn tuloksena.

▼M2

2. Komissio päättää 2 artiklassa tarkoitettuihin kansainvälisiin välineisiin tehtyjen, tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia kotimaanliikenteessä liikennöiviä aluksia ja niitä palvelevia satamarakenteita koskevien muutosten sisällyttämisestä tähän asetukseen, mikäli niissä on kyse SOLAS-yleissopimuksen ja ISPS-säännöstön määräysten teknisestä ajantasaistamisesta. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen; jos kyse on erittäin kiireellisestä tapauksesta, komissio voi käyttää 11 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä. Tämän artiklan 5 kohdassa säädettyä vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyä ei sovelleta näihin tapauksiin.

3. Komissio voi tämän asetuksen soveltamisalaa laajentamatta hyväksyä säännöksiä ISPS-säännöstön pakollisten määräysten soveltamista koskevien yhdenmukaisten menettelyjen määrittämiseksi. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

Jos on kyse erittäin kiireellisestä tapauksesta, komissio voi käyttää 11 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä.

▼B

4. Tämän asetuksen soveltamiseksi ja yhteisön merilainsäädännön ja kansainvälisten oikeudellisten asiakirjojen välisten ristiriitojen mahdollisuuden pienentämiseksi jäsenvaltiot ja komissio toimivat koordinointikokouksin ja/tai muulla asianmukaisella tavalla yhteistyössä määritelläkseen tarvittaessa yhteisen kannan tai lähestymistavan toimivaltaisilla kansainvälisillä foorumeilla.

5. Perustetaan vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettely, jotta kansainväliseen oikeudelliseen asiakirjaan tehty muutos voidaan jättää tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle ainoastaan, jos komission arvion mukaan on ilmeinen vaara, että muutos alentaa merenkulun turvatoimien tasoa tai on ristiriidassa yhteisön lainsäädännön kanssa.

Vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyä voidaan käyttää ainoastaan muutosten tekemiseksi tähän asetukseen aloilla, jotka nimenomaisesti kuuluvat 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn soveltamisalaan, ja yksinomaan komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan puitteissa.

6. Komissio, joka voi tarvittaessa toimia jonkin jäsenvaltion pyynnöstä, käynnistää vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyn 5 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa.

Kun kansainväliseen oikeudelliseen asiakirjaan on tehty muutos, komissio toimittaa viipymättä 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustetulle komitealle ehdotuksen toimenpiteiksi, joiden tarkoituksena on jättää kyseinen muutos tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

Vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettely ja soveltuvin osin päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaiset menettelyt on saatettava päätökseen viimeistään kuukautta ennen kyseisen muutoksen hiljaiselle hyväksymiselle kansainvälisesti asetetun määräajan päättymistä tai päivää, jona tämän muutoksen on tarkoitus tulla voimaan.

7. Jos 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu vaara on olemassa, jäsenvaltioiden on pidättäydyttävä tekemästä vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyn aikana aloitteita, joiden tarkoituksena on sisällyttää muutos kansalliseen lainsäädäntöön tai soveltaa kyseiseen kansainväliseen oikeudelliseen asiakirjaan tehtyä muutosta.

8. Kaikki 5 ja 6 kohdan mukaisesti yhteisön merilainsäädäntöön sisällytetyt, kansainvälisiin oikeudellisiin asiakirjoihin tehdyt muutokset julkaistaan asiasta tiedottamiseksi Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

▼M2

11 artikla

Komiteamenettely

1. Komissiota avustaa komitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetyksi määräajaksi vahvistetaan yksi kuukausi.

3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 6 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 6 artiklan b ja c alakohdassa säädetyiksi määräajoiksi vahvistetaan yksi kuukausi.

4. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

5. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1, 2, 4 ja 6 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

▼B

12 artikla

Luottamuksellisuus

Tätä asetusta sovellettaessa komissio toteuttaa menettelysääntöjensä muuttamisesta 29 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom ( 6 ) mukaisesti aiheelliset toimenpiteet varmistaakseen niiden tietojen luottamuksellisuuden, joihin sillä on oikeus tutustua tai joita jäsenvaltiot sille toimittavat.

Jäsenvaltioiden on toteutettava vastaavat toimenpiteet asiaa koskevan kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.

Turvatarkastuksia suorittaville tai tähän asetukseen liittyvää luottamuksellista tietoa käsitteleville henkilöille on tehtävä asianmukainen luotettavuusselvitys jäsenvaltiossa, jonka kansalaisia he ovat.

13 artikla

Tietojen jakelu

1. Edellä 4 artiklan 3 kohdassa, 5 artiklan 2 ja 4 kohdassa sekä 9 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut tarkastuskertomukset ja jäsenvaltioiden vastaukset ovat luottamuksellisia, eikä niitä julkaista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 ( 7 ) soveltamista. Ne saadaan antaa ainoastaan asianomaisten viranomaisten saataville, jotka saavat ilmoittaa niistä ainoastaan asianosaisille ja vain, mikäli se on näille välttämätöntä, ja arkaluonteisten tietojen jakelua koskevien sovellettavien kansallisen sääntöjen mukaisesti.

2. Jäsenvaltioiden on siinä määrin kuin on mahdollista ja sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti käsiteltävä luottamuksellisina ne tarkastuskertomuksista ja jäsenvaltioiden vastauksista ilmenevät tiedot, jotka liittyvät toiseen jäsenvaltioon.

3. Jollei ole selvää, julkistetaanko tarkastuskertomukset ja vastaukset, jäsenvaltiot tai komissio kuulevat asiasta kyseistä jäsenvaltiota.

14 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että otetaan käyttöön tämän asetuksen säännösten rikkomisesta johtuvat tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat seuraamukset.

15 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2004 lukuun ottamatta sen 3 artiklan 2 ja 3 kohdan ja 9 artiklan 4 kohdan säännöksiä, jotka tulevat voimaan näissä artikloissa säädettyinä päivinä ja joita sovelletaan niistä lukien.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE I

IHMISHENGEN TURVALLISUUDESTA MERELLÄ VUONNA 1974 TEHDYN YLEISSOPIMUKSEN LIITTEEN MUUTOKSET

”XI-2 LUKU MERENKULUN TURVATOIMIA TEHOSTAVAT ERITYISMÄÄRÄYKSET

1 sääntö Määritelmät

1 Ellei erikseen toisin mainita, tässä luvussa tarkoitetaan: .1 Irtolastialuksella IX/1.6 säännössä määriteltyä kiinteää irtolastia kuljettavaa alusta .2 Kemikaalisäiliöaluksella VII/8.2 säännössä määriteltyä kemikaalisäiliöalusta. .3 Kaasusäilöaluksella VII/11.2 säännössä määriteltyä kaasusäiliöalusta. .4 Suurnopeusaluksella X/1.2 säännössä määriteltyä alusta. .5 Rannikon edustalla olevalla liikkuvalla porausyksiköllä IX/1 säännössä määriteltyä mekaanisella kuljetuskoneistolla liikkuvaa rannikon edustalla olevaa porausyksikköä, joka ei ole kiinteästi toimipaikallaan. .6 Öljysäiliöaluksella II-1/2.12 säännössä määriteltyä öljysäiliöalusta. .7 Yhtiöllä IX/1 säännössä määriteltyä yhtiötä. .8 Aluksen ja sataman vuorovaikutuksella toimintoja, jotka tapahtuvat aluksen ja sataman toimiessa keskenään siten, että nämä toiminnot, joita ovat henkilöiden ja tavaroiden liikkuminen ja sataman palveluiden tarjonta alukselle tai alukselta, vaikuttavat suoraan ja välittömästi alukseen. .9 Satamarakenteella sopimushallituksen tai nimetyn viranomaisen määrittämää paikkaa, jossa aluksen ja sataman vuorovaikutus tapahtuu. Siihen kuuluvat ankkurointialueet, odotuspaikat ja sisääntuloväylät, soveltuvin osin. .10 Alusten välisellä toiminnalla mitä hyvänsä toimintaa, joka ei liity satamarakenteeseen, mutta jonka aikana siirretään ihmisiä tai tavaraa alukselta toiselle. .11 Nimetyllä viranomaisella sellaisia yhtä tai useampaa organisaatiota tai hallintoa, jonka sopimushallitus osoittaa vastaamaan satamarakenteiden turvatoimia ja sataman ja aluksen vuorovaikutusta koskevien määräysten toimeenpanosta satamarakenteen osalta. .12 ISPS-säännöstöllä alusten ja satamarakenteiden kansainvälistä turvasäännöstöä (International Code for the Security of Ships and of Port Facilities), joka koostuu A-osasta (jonka määräykset ovat pakollisia) ja B-osasta (jonka määräykset ovat suosituksia) ja jonka vuoden 1974 ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se voi olla muutettuna järjestön toimesta, sopimushallitusten konferenssi on 12 joulukuuta 2002 hyväksynyt 2 päätöslauselmassaan, edellyttäen että: .1 säännöstön A-osan muutokset on hyväksytty ja saatettu voimaan ja niillä on oikeusvaikutus tämänhetkisen yleissopimuksen VIII artiklan mukaisesti, joka koskee muuhun liitteeseen kuin I lukuun sovellettavia muutosmenettelyjä; ja .2 säännöstön B-osan muutokset on hyväksynyt meriturvallisuuskomitea työjärjestyksensä mukaisesti. .13 Turvavälikohtauksella sellaisia epäilyttäviä tekoja tai olosuhteita, jotka uhkaavat aluksen, mukaan lukien rannikon edustalla olevat liikkuvat porausyksiköt ja suurnopeusalukset, tai satamarakenteen taikka sataman ja aluksen vuorovaikutuksen taikka alusten välisen toiminnan turvallisuutta. .14 Turvatasolla sen riskin asteen määrittelyä, että turvavälikohtausta yritetään tai että se tapahtuu, .15 Turvailmoituksella aluksen ja joko satamarakenteen tai toisen aluksen, jonka kanssa se on vuorovaikutuksessa, yhteistä sopimusta, jossa täsmennetään turvatoimenpiteet, jotka kukin osapuoli toteuttaa. .16 Tunnustetulla turvaorganisaatiolla organisaatiota, jolla on asianmukainen pätevyys turva-asioissa ja asianmukainen asiantuntemus aluksen ja sataman toiminnoista ja joka on valtuutettu suorittamaan tässä luvussa tai ISPS-säännöstön A-osassa edellytetyn arvioinnin, tarkistuksen, hyväksymisen tai varmennuksen todistuskirjoin.

2 Jäljempänä 3—13 säännössä käytetty ilmaisu ’alus’ käsittää rannikon edustalla olevat liikkuvat porausyksiköt ja suurnopeusalukset.

3 Ilmaisu ’kaikki alukset’ tarkoittaa tässä luvussa kaikkia aluksia, joihin tätä lukua sovelletaan.

4 ’Sopimushallitus’ tarkoittaa 3, 4, 7, 10, 11, 12 ja 13 säännössä myös ’nimettyä viranomaista’.

2 sääntö Soveltamisala

1 Tätä lukua sovelletaan: .1 seuraaviin kansainvälisillä reiteillä liikennöiviin aluksiin: .1.1. matkustaja-alukset, mukaan lukien suurnopeusmatkustaja-alukset; .1.2. lastialukset, mukaan lukien suurnopeusalukset, joiden bruttovetoisuus on 500 tai enemmän; ja .1.3. rannikon edustalla olevat liikkuvat porausyksiköt; ja .2 näitä kansainvälisillä reiteillä liikennöiviä aluksia palveleviin satamarakenteisiin.

2 Sen estämättä, mitä 1.2 kohdassa määrätään, tulee sopimushallitusten päättää missä määrin tätä lukua ja muita ISPS-säännöstön A-osan asiaankuuluvia kohtia sovelletaan niiden alueella oleviin satamarakenteisiin, jotka siitä huolimatta, että ne ovat ensisijaisesti sellaisten alusten käytössä, jotka eivät liikennöi kansainvälisillä reiteillä, saattavat ajoittain joutua palvelemaan aluksia, jotka saapuvat kansainväliseltä matkalta tai ovat menossa sellaiselle. 2.1 Sopimushallitusten tulee perustaa 2 kohdassa tarkoitetut päätöksensä ISPS-säännöstön A-osan määräysten mukaisesti tehtyihin satamarakenteiden turva-arviointeihin. 2.2 Sopimushallituksen tekemillä 2 kohdassa tarkoitetuilla päätöksillä ei saa alentaa turvatasoa, joka on määrä saavuttaa tämän luvun tai ISPS-säännöstön A-osan määräysten avulla.

3 Tämä luku ei koske sota-aluksia, merivoimien tukilaivoja tai muita aluksia, jotka ovat sopimushallituksen omistuksessa tai käytössä ja jotka liikennöivät vain valtion palveluksessa muualla kuin kauppamerenkulussa.

4 Tämä luku ei rajoita kansainvälisestä oikeudesta johtuvia sopimusvaltioiden oikeuksia tai velvollisuuksia.

3 sääntö Sopimushallitusten turvavelvoitteet

1 Hallintojen tulee asettaa turvatasot ja varmistaa, että niiden lipun alla liikennöiville aluksille annetaan tietoa turvatasoista. Turvatason muuttuessa tulee tiedot turvatasosta päivittää tilanteen mukaisesti.

2 Sopimushallitusten tulee asettaa turvatasot, ja varmistaa että niiden alueella oleville satamarakenteille annetaan tietoa turvatasoista ja että aluksille annetaan tietoa turvatasoista ennen niiden saapumista sopimushallituksen alueella olevaan satamaan tai niiden ollessa satamassa. Turvatason muuttuessa tulee tiedot turvatasosta päivittää tilanteen mukaisesti.

4 sääntö Yhtiöihin ja aluksiin kohdistuvat vaatimukset

1 Yhtiöiden tulee noudattaa tämän luvun ja ISPS-säännöstön A-osan asiaankuuluvia vaatimuksia ottaen huomioon ISPS-säännöstön B-osassa annetut ohjeet.

2 Alusten tulee noudattaa asiaankuuluvia vaatimuksia, jotka annetaan tässä luvussa ja ISPS-säännöstön A-osassa, ottaen huomioon ISPS-säännöstön B-osassa annetut ohjeet, ja tämä vaatimuksenmukaisuus tulee tarkistaa ja varmentaa todistuskirjoin, kuten ISPS-säännöstön A-osassa määrätään.

3 Ennen saapumista sopimushallituksen alueella olevaan satamaan tai siellä jo ollessaan tulee aluksen noudattaa sopimushallituksen määräämän turvatason vaatimuksia, jos se on korkeampi kuin minkä hallinto on alukselle määrännyt.

4 Alusten tulee viipymättä noudattaa määräystä korkeammalle turvatasolle siirtymisestä.

5 Jos alus ei noudata tämän luvun tai ISPS-säännöstön A-osan määräyksiä tai ei pysty noudattamaan hallinnon tai toisen sopimushallituksen antamia ja kyseiseen alukseen sovellettavia turvatasovaatimuksia, tulee aluksen välittömästi ilmoittaa tästä asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle ennen aluksen ja sataman vuorovaikutusta tai ennen saapumista satamaan sen mukaan, kumpi tapahtuu aikaisemmin.

5 sääntö Yhtiöiden erityinen vastuu

Yhtiön tulee varmistaa, että aluksen päälliköllä on aluksella aina käytettävissään sellaista tietoa, jonka avulla sopimushallituksen asianmukaisesti valtuuttamat virkailijat voivat määrittää:

.1 kuka vastaa miehistön jäsenten tai muuten aluksella työskentelevien tai siellä olevien nimittämisestä aluksella suoritettaviin tehtäviin

.2 kuka vastaa aluksen toiminnasta; ja

.3 jos alus on rahdattu rahtaussopimuksen perusteella, ketkä ovat rahtaussopimuksen osapuolet.

6 sääntö Aluksen turvahälytysjärjestelmä

1 Seuraavilla aluksilla tulee kaikilla olla turvahälytysjärjestelmä: .1 1 päivänä heinäkuuta 2004 tai sen jälkeen rakennetuilla aluksilla; .2 ennen 1 päivää heinäkuuta 2004 rakennetuilla matkustaja-aluksilla, mukaan lukien suurnopeusmatkustaja-alukset, 1 päivää heinäkuuta 2004 seuraavaan ensimmäiseen radiolaitteiden katsastukseen mennessä; .3 öljysäiliöaluksilla, kemikaalisäiliöaluksilla, kaasusäiliöaluksilla, irtolastialuksilla ja suurnopeuslastialuksilla, joiden bruttovetoisuus on 500 tai yli ja jotka on rakennettu ennen 1 päivää heinäkuuta 2004, 1 päivää heinäkuuta 2004 seuraavaan ensimmäiseen radiolaitteiden katsastukseen mennessä; ja .4 muilla, bruttovetoisuudeltaan vähintään 500 olevalle lastialuksilla sekä rannikon edustalla olevilla liikkuvilla porausyksiköillä, jotka on rakennettu ennen 1 päivää heinäkuuta 2004, 1 päivää heinäkuuta 2006 seuraavaan ensimmäiseen radiolaitteiden katsastukseen mennessä.

2. Kun aluksen turvahälytysjärjestelmä aktivoidaan, se: .1 lähettää turvahälytyksen alukselta maihin hallinnon määräämälle toimivaltaiselle viranomaiselle, joka näissä olosuhteissa voi tarkoittaa yhtiötä, yksilöiden aluksen ja ilmoittaen sen sijainnin ja ilmaisten, että aluksen turvallisuus on uhattuna tai saatettu vaaraan; .2 ei lähetä turvahälytystä muille aluksille; .3 ei tee hälytystä aluksella; ja .4 jatkaa hälytystä, kunnes se kytketään pois päältä ja/tai palautetaan alkutilaan.

3 Aluksen turvahälytysjärjestelmän tulee: .1 olla käynnistettävissä aluksen komentosillalta ja vähintään yhdestä toisesta sijaintipaikasta; ja .2 vastata suorituskyvyltään vähintään järjestön hyväksymää tasoa.

4 Aluksen turvahälytysjärjestelmän aktivointipisteiden sijainti tulee suunnitella siten, ettei hälytystä voida tehdä tahattomasti.

5 Turvahälytysjärjestelmää koskevaa vaatimusta voidaan noudattaa luvun IV vaatimusten mukaisesti asennetuilla radiolaitteilla edellyttäen, että kaikki tämän säännön vaatimukset täyttyvät.

6 Hallinnon saadessa tiedon aluksen turvahälytyksestä tulee kyseisen hallinnon välittömästi antaa tieto yhdelle tai useammalle sopimusvaltiolle, jonka läheisyydessä alus paraikaa liikennöi.

7 Sopimushallituksen saadessa ilmoituksen aluksen turvahälytyksestä sellaiselta alukselta, joka ei liikennöi sen lipun alla, tulee kyseisen sopimushallituksen välittömästi tiedottaa asianomaiselle hallinnolle ja tarvittaessa sille sopimusvaltiolle tai niille sopimusvaltioille, joiden läheisyydessä alus parhaillaan liikennöi.

7 sääntö Aluksiin kohdistuvat uhat

1 Sopimushallitusten tulee asettaa turvatasot ja huolehtia siitä, että tieto turvatasoista saatetaan kaikille sen aluevesillä liikennöiville aluksille tai aluksille, jotka ovat ilmoittaneet aikeestaan tulla niiden aluevesille.

2 Sopimushallitusten tulee määrittää yhteyspiste, jonka kautta tällaiset alukset voivat pyytää neuvoa tai apua ja jolle tällaiset alukset voivat ilmoittaa mahdollisista muita aluksia, liikkumista tai viestintää koskevista turvaongelmista.

3 Kun hyökkäyksen uhka on havaittu, tulee asianomaisen sopimushallituksen antaa ohjeita asianomaisille aluksille ja niiden hallinnoille seuraavasta: .1 voimassa oleva turvataso, .2 mahdolliset turvatoimenpiteet, jotka asianomaisten alusten tulee toteuttaa hyökkäyksen uhalta suojautuakseen ISPS-säännöstön A-osan määräysten edellyttämällä tavalla, ja .3 tarvittaessa turvatoimenpiteet, joita rannikkosopimusvaltio on päättänyt toteuttaa.

8 sääntö Aluksen päällikön päätösvalta aluksen turvallisuuteen ja turvatoimiin liittyvissä asioissa

1 Yhtiö, rahtaaja tai kukaan muukaan henkilö ei saa estää aluksen päällikköä tekemästä ja toteuttamasta päätöksiä, jotka päällikön ammatillisen arvion mukaan ovat välttämättömiä aluksen turvallisuuden ja turvatoimien ylläpitämiseksi. Tämä käsittää myös pääsyn kieltämisen alukselle henkilöiltä (paitsi niiltä, jotka ovat sopimushallituksen asianmukaisesti valtuuttamia) tai heidän tavaroiltaan ja rahdin, mukaan lukien kontit tai muut suljetut lastausyksiköt, lastaamisen kieltämisen.

2 Jos aluksen päällikön ammatillisen arvion mukaan aluksella sovellettavat turvallisuuteen liittyvät vaatimukset ja turvatoimiin liittyvät vaatimukset ovat keskenään ristiriidassa aluksen toimintojen aikana, tulee aluksen päällikön ensisijaisesti taata aluksen turvallisuus. Sellaisissa tapauksissa aluksen päällikkö voi toteuttaa väliaikaisia turvatoimenpiteitä ja hänen tulee välittömästi tiedottaa niistä hallinnolle ja tarpeen mukaan sille sopimushallitukselle, jonka satamassa alus liikennöi tai johon se on matkalla. Tämän säännön mukaisten väliaikaisten turvatoimenpiteiden on oltava mahdollisimman hyvin suhteutettuja voimassa olevaan turvatasoon. Tällaisissa tapauksissa tulee hallinnon varmistaa, että tällaiset ristiriidat ratkaistaan ja niiden toistuminen ehkäistään mahdollisuuksien mukaan.

9 sääntö Valvontaan ja vaatimuksenmukaisuuteen tähtäävät toimenpiteet

1 Alusten valvonta satamassa 1.1 Tätä lukua sovellettaessa kaikki alukset, joihin sovelletaan tämän luvun sääntöjä, voidaan toisen sopimushallituksen satamassa ollessaan alistaa kyseisen hallituksen asianmukaisesti valtuuttamien virkailijoiden toteuttamalle valvonnalle, ja kyseiset virkailijat voivat olla samat kuin I/19 säännössä tarkoitettuja tehtäviä hoitavat virkailijat. Valvonta rajoittuu ainoastaan sen tarkastamiseen, että aluksella on ISPS-säännöstön A-osan määräysten mukainen aluksen kansainvälinen turvatodistus tai voimassa oleva väliaikainen aluksen kansainvälinen turvatodistus, joka sikäli kuin se on voimassa tulee hyväksyä, ellei ole ilmeisiä syitä uskoa, ettei alus noudata tämän luvun tai ISPS-säännöstön A-osan määräyksiä. 1.2 Jos selkeitä syitä tällaiseen epäilyyn on tai jos todistuskirjaa ei esitetä pyydettäessä, sopimushallituksen asianmukaisesti valtuuttamien virkailijoiden tulee ryhtyä aluksen suhteen valvontatoimenpiteisiin 1.3 kohdassa edellytetyllä tavalla. Tällaisten toimenpiteiden tulee olla oikeasuhteisia ISPS-säännöstön B-osassa annetut ohjeet huomioon ottaen. 1.3 Tällaisia valvontatoimenpiteitä ovat aluksen tarkastus, aluksen viivyttäminen tai aluksen pysäyttäminen, sen toiminnan rajoittaminen, mukaan lukien sen liikkuminen satamassa, tai aluksen karkottaminen satamasta. Tällaisiin toimenpiteisiin voi lisäksi tai niiden sijaan kuulua muita, vähäisempiä hallinnollisia tai korjaavia toimenpiteitä.

2 Alukset, jotka ovat aikeissa saapua toisen sopimushallituksen satamaan 2.1 Tämän luvun tarkoituksia varten sopimushallitus voi edellyttää, että sen satamiin pyrkivä alus antaa kyseisen hallituksen asianmukaisesti valtuuttamille virkailijoille ennen satamaan tuloa seuraavat tiedot sen varmistamiseksi, että alus noudattaa tämän luvun määräyksiä, sekä valvontatoimenpiteiden välttämiseksi: .1 ilmoitus siitä, että aluksella on voimassa oleva todistuskirja, ja sen antaneen viranomaisen nimi, .2 turvataso, jota alus paraikaa noudattaa, .3 turvataso, jota alus noudatti aikaisemmin sellaisessa satamassa, jossa sillä oli aluksen ja sataman vuorovaikutusta 2.3 kohdassa määritettynä aikana, .4 kaikki erityiset tai lisäturvatoimenpiteet, joita aluksella on toteutettu satamissa, joissa sillä on ollut aluksen ja sataman vuorovaikutusta 2.3 kohdassa määritettynä aikana, .5 ilmoitus siitä, että asiaankuuluvia aluksen turvatoimiin liittyviä menettelyjä ylläpidettiin mahdollisen alusten välisen toiminnan aikana 2.3 kohdassa määritettynä aikana, tai .6 muut turvatoimiin liittyvät käytännöt tiedot (mutta ei yksityiskohtaista tietoa aluksen turvasuunnitelmasta) ottaen huomioon ISPS-säännöstön B-osan ohjeet. Sopimushallituksen pyynnöstä aluksen tai yhtiön tulee vahvistaa yllä mainitut tiedot tavalla, jota sopimushallitus pitää hyväksyttävänä. 2.2 Kaikkien alusten, joihin tätä lukua sovelletaan, tulee aikoessaan mennä toisen sopimushallituksen satamaan antaa 2.1 kohdassa tarkoitetut tiedot, kun kyseisen hallituksen asianmukaisesti valtuuttamat virkailijat niitä pyytävät. Aluksen päällikkö voi kieltäytyä antamasta kyseisiä tietoja tietoisena siitä, että tämä saattaa johtaa satamaan pääsyn kieltämiseen. 2.3 Aluksen tulee säilyttää 2.1 kohdassa tarkoitettuja tietoja vähintään kymmeneltä viimeiseltä kerralta, joina se on käynyt satamarakenteessa. 2.4 Jos sen sataman sopimushallituksen asianmukaisesti valtuuttamat virkailijat, johon alus on matkalla, saatuaan 2.1 kohdassa mainitut tiedot epäilevät selkein perustein, että alus ei noudata tämän luvun tai ISPS-säännöstön A-osan vaatimuksia, tulee virkailijoiden pyrkiä luomaan yhteys aluksen ja hallinnon kanssa ja välillä niin, että vaatimustenmukaisuuden puutteet voidaan korjata. Jos tämä yhteys ei johda tilanteen korjaantumiseen tai jos kyseisillä virkailijoilla on selkeitä syitä muuten uskoa, että alus ei noudata tämän luvun tai ISPS-säännöstön A-osan määräyksiä, voivat kyseiset virkailijat ryhtyä aluksen suhteen toimenpiteisiin, jotka mainitaan 2.5 kohdassa. Näiden toimenpiteiden tulee olla oikeasuhteisia ottaen huomioon ISPS-säännöstön B-osassa annetut ohjeet. 2.5 Kyseisiä toimenpiteitä ovat: .1 vaatimus vaatimustenmukaisuuden puutteiden korjaamisesta; .2 vaatimus aluksen siirtymisestä kyseisen sopimushallituksen aluemerellä tai aluevesillä määritellylle alueelle, .3 aluksen tarkastaminen, jos alus on sen sopimushallituksen aluemerellä, jonka satamaan se pyrkii, tai .4 satamaan pääsyn kieltäminen. Ennen kyseisten toimenpiteiden käynnistämistä tulee sopimushallituksen ilmoittaa aikeesta alukselle. Tämän tiedon saatuaan voi aluksen päällikkö perua aikeensa saapua satamaan. Tällaisissa tapauksissa tätä sääntöä ei sovelleta.

3. Lisämääräykset 3.1 Seuraavissa tapauksissa: .1 otettaessa käyttöön voimakkaampia valvontatoimenpiteitä kuin hallinnollisia tai korjaavia toimenpiteitä, joihin viitataan 1.3 kohdassa; tai .2 otettaessa käyttöön mitä hyvänsä toimenpiteitä, joihin viitataan 2.5 kohdassa, sopimushallituksen asianmukaisesti valtuuttaman virkailijan tulee välittömästi tiedottaa hallinnolle kirjallisesti valvontatoimenpiteistä, joihin on ryhdytty, ja syyt niihin. Valvontatoimenpiteisiin ryhtyvän sopimushallituksen tulee myös ilmoittaa niistä kyseisen aluksen todistuskirjan myöntäneelle tunnustetulle turvaorganisaatiolle sekä järjestölle aina kun tällaisiin valvontatoimenpiteisiin on ryhdytty. 3.2 Jos satamaan pääsy kielletään tai jos alus karkotetaan satamasta, tulee satamavaltion viranomaisten tarpeen mukaan ilmoittaa asianomaiset seikat niiden tiedossa olevien satamien satamavaltioiden viranomaisille, joissa alus seuraavaksi käy, ja tarpeen mukaan rannikkovaltioille ottaen huomioon ohjeet, joita järjestö asiasta antaa. Tällaisten tiedonantojen luottamuksellisuus ja turvallisuus on taattava. 3.3. Edellä 2.4 ja 2.5 kohdan mukainen satamaan pääsyn kieltäminen tai 1.1—1.3 kohdan mukainen satamasta karkottaminen tulee toteuttaa ainoastaan, jos sopimushallituksen asianmukaisesti valtuuttamilla virkailijoilla on selkeitä perusteita uskoa, että alus aiheuttaa välittömän uhkan ihmisten tai alusten taikka muun omaisuuden turvallisuudelle, eikä uhkan poistamiseksi ole muita asianmukaisia keinoja. 3.4 Edellä 1.3 kohdassa tarkoitettuja valvontatoimenpiteitä ja 2.5 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä tulee tämän säännön nojalla käyttää ainoastaan niin kauan, että toimenpiteisiin johtaneet puutteet on korjattu sopimushallitusta tyydyttävällä tavalla, ottaen huomioon aluksen tai hallinnon mahdollisesti ehdottamat toimet. 3.5 Sopimushallitusten harjoittaessa 1 kohdan mukaista valvontaa tai toteuttaessa 2 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä: .1 tulee kaikin mahdollisin tavoin pyrkiä siihen, ettei alusta pysäytetä tai viivästytetä tarpeettomasti. Jos alus pysäytetään tai sitä viivästytetään tarpeettomasti kyseisten toimenpiteiden vuoksi, on aluksella oikeus hakea korvausta kärsimästään haitasta tai vahingosta, ja .2 hätätilanteiden tai humanitääristen ja turvasyiden edellyttämää pääsyä alukseen ei tule estää.

10 sääntö Satamarakenteita koskevat vaatimukset

1 Satamarakenteiden tulee täyttää asiaankuuluvat tämän luvun ja ISPS-säännöstön A-osan vaatimukset, ottaen huomioon ISPS-säännöstön B-osassa annetut ohjeet.

2 Sopimushallitusten, joiden alueella on satamarakenne tai satamarakenteita, joihin tätä sääntöä sovelletaan, tulee huolehtia siitä, että: .1 satamarakenteiden turva-arvioinnit laaditaan, tarkistetaan, hyväksytään ja toteutetaan ISPS-säännöstön A-osan määräysten mukaisesti, ja .2 satamarakenteiden turvasuunnitelmat laaditaan, tarkistetaan, hyväksytään ja toteutetaan ISPS-säännöstön A-osan määräysten mukaisesti.

3. Sopimushallitusten tulee määrittää ja antaa tiedoksi sataman turvasuunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet, joita eri turvatasot edellyttävät, mukaan lukien se, milloin turvailmoituksen tekemistä vaaditaan.

11 sääntö Vaihtoehtoiset turvasopimukset

1 Sopimushallitukset voivat toimeenpannessaan tämän luvun ja ISPS-säännöstön A-osan määräyksiä tehdä kirjallisia kahden- tai monenvälisiä sopimuksia muiden sopimushallitusten kanssa vaihtoehtoisista turvajärjestelyistä, jotka kattavat lyhyet kansainväliset merimatkat reittiliikenteessä kyseisten sopimushallitusten aluevesillä olevien satamarakenteiden välillä.

2 Tällaiset sopimukset eivät saa vaarantaa sellaisten alusten tai satamarakenteiden turvallisuutta, joita sopimus ei kata.

3 Tällaisen sopimuksen piiriin kuuluva alus ei saa suorittaa alusten välistä toimintaa sellaisen aluksen kanssa, jota sopimus ei kata.

4 Tällaiset sopimukset tulee tarkistaa määräajoin ottaen huomioon saatu kokemus sekä mahdolliset muutokset olosuhteissa tai arvioiduissa uhkissa, jotka kohdistuvat sopimuksen kattamiin aluksiin, satamarakenteisiin tai reitteihin.

12 sääntö Vastaavat turvajärjestelyt

1 Hallinto voi sallia jonkin tietyn lippunsa alla liikennöivän aluksen tai alusryhmän toteuttaa tässä luvussa tai ISPS-säännöstön A-osassa tarkoitettuja turvatoimenpiteitä vastaavia muita turvatoimenpiteitä, jos tällaiset vastaavat turvatoimenpiteet ovat vähintään yhtä tehokkaita kuin tässä luvussa tai ISPS-säännöstön A-osassa tarkoitetut. Hallinnon, joka sallii tällaiset turvatoimenpiteet, tulee tiedottaa niistä järjestölle yksityiskohtaisesti.

2 Toteuttaessaan tämän luvun ja ISPS-säännöstön A-osan määräyksiä sopimushallitus voi antaa jollekin tietylle alueellaan sijaitsevalle satamarakenteelle tai satamarakenteiden ryhmälle, johon 11 säännön mukaisesti tehtyä sopimusta ei sovelleta, luvan toteuttaa tässä luvussa tai ISPS-säännöstön A-osassa tarkoitettuja turvatoimenpiteitä vastaavia turvatoimenpiteitä, jos nämä turvatoimenpiteet ovat vähintään yhtä tehokkaita kuin tässä luvussa tai ISPS-säännöstön A-osassa tarkoitetut. Tällaiset turvatoimenpiteet sallivan sopimushallituksen tulee tiedottaa niistä järjestölle yksityiskohtaisesti.

13 sääntö Tiedonvälitys

1 Sopimushallitusten tulee viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2004 antaa järjestölle seuraavat tiedot ja antaa ne yhtiöiden ja alusten saataville: .1 alusten ja satamarakenteiden turvatoimista vastaavan yhden tai useamman kansallisen viranomaisensa nimen ja yhteystiedot; .2 alueellaan sijaitsevat kohteet, jotka hyväksytyt satamarakenteiden turvasuunnitelmat kattavat; .3 niiden henkilöiden nimet ja yhteystiedot, jotka on nimetty olemaan kaikkina aikoina käytettävissä 6.2.1 kohdassa tarkoitettujen alukselta maihin tehtävien turvahälytysten vastaanottamista ja niiden edellyttämiä toimia varten; .4 niiden henkilöiden nimet ja yhteystiedot, jotka on nimetty olemaan kaikkina aikoina käytettävissä 9.3.1 kohdassa tarkoitettuja valvonta- ja vaatimustenmukaisuustoimenpiteitä toteuttavien sopimusvaltioiden lähettämien tietojen vastaanottamista ja niiden edellyttämiä toimia varten; ja .5 niiden henkilöiden nimet ja yhteystiedot, jotka on nimetty olemaan kaikkina aikoina käytettävissä antamaan neuvoja tai apua aluksille ja joille alukset raportoivat kaikista 7.2 kohdassa tarkoitetuista turvaongelmista, ja sittemmin päivittää näitä tietoja sitä mukaa, kun muutoksia ilmenee. Järjestön tulee levittää kyseiset tiedot muille sopimushallituksille, jotta ne voivat tiedottaa niistä virkailijoilleen.

2 Sopimushallitusten tulee viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2004 välittää järjestölle niiden tunnustettujen turvaorganisaatioiden nimet ja yhteystiedot, jotka on valtuutettu toimimaan sopimushallituksen puolesta, sekä yksityiskohtaiset tiedot organisaation vastuusta ja valtuutusehdoista. Tämä tieto tulee päivittää aina, kun siihen liittyviä muutoksia tulee. Järjestön tulee levittää nämä tiedot muille sopimushallituksille, jotta ne voivat tiedottaa niistä virkailijoilleen.

3 Sopimushallitusten tulee viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2004 antaa järjestölle luettelo, josta käy ilmi niiden alueella olevien satamarakenteiden hyväksytyt turvasuunnitelmat, kunkin kyseisen turvasuunnitelman kattama alue tai alueet sekä vastaavat hyväksymispäivämäärät, ja ilmoittaa tämän jälkeen kaikista seuraavista muutoksista: .1 satamarakenteen hyväksytyn turvasuunnitelman kattaman yhden tai useamman alueen suunnitellut tai tehdyt muutokset. Tällöin toimitettavissa tiedoissa on mainittava turvasuunnitelman kattaman yhden tai useamman alueen muutokset ja se päivämäärä, jolloin muutokset tulevat voimaan tai toteutettiin, .2 jos hyväksytty satamarakenteen turvasuunnitelma, joka oli järjestölle aikaisemmin lähetetyssä luettelossa, aiotaan poistaa tai on poistettu. Tällöin toimitettavissa tiedoissa tulee mainita päivämäärä, jolloin poisto tapahtuu tai on tapahtunut. Tällainen tieto tulee toimittaa järjestölle niin pian kuin se on käytännössä mahdollista, ja .3 lisäykset hyväksyttyjen satamarakenteen turvasuunnitelmien luetteloon. Tällöin toimitettavissa tiedoissa tulee mainita suunnitelman kattama yksi tai useampi alue sekä hyväksymispäivämäärä.

4 Sopimushallitusten tulee 1 päivästä heinäkuuta 2004 alkaen viiden vuoden välein antaa järjestölle tiedoksi tarkistettu ja päivitetty sen alueella sijaitsevien satamarakenteiden hyväksyttyjen satamarakenteen turvasuunnitelmien luettelo, josta käy ilmi myös kunkin hyväksytyn satamarakenteen turvasuunnitelman kattama yksi tai useampi sijainti sekä vastaava hyväksymispäivämäärä (ja mahdollisten muutosten hyväksymispäivämäärä) ja joka ohittaa ja korvaa kaikki järjestölle aiemmin 3 kohdan mukaisesti annetut tiedot edellisten viiden vuoden ajalta.

5 Sopimushallitusten tulee tiedottaa järjestölle 11 säännön mukaisen sopimuksen tekemisestä. Tiedonannossa tulee mainita: .1 sopimuksen tehneiden sopimushallitusten nimet, .2 satamarakenteet ja reittiliikenne, jotka kuuluvat sopimuksen piiriin, .3 sopimuksen tarkistamisen tiheys tai määräajat, .4 sopimuksen voimaantulopäivä, ja .5 tiedot muiden sopimushallitusten kanssa käydyistä neuvotteluista tai konsultaatioista; ja sen jälkeen tulee järjestölle antaa niin pian kuin se käytännössä on mahdollista tieto sopimukseen tehdyistä muutoksista tai sopimuksen päättymisestä.

6 Sopimushallituksen, joka sallii 12 säännön mukaisesti vastaavan turvajärjestelyn sen lipun alla liikennöiville aluksille tai sen alueella oleville satamarakenteille, tulee ilmoittaa asiasta järjestölle yksityiskohtaisesti.

7 Järjestön tulee antaa 3 kohdassa edellytetyt tiedot muille sopimushallituksille pyydettäessä.”









LIITE II

”ALUSTEN JA SATAMARAKENTEIDEN KANSAINVÄLINEN TURVASÄÄNNÖSTÖ (ISPS-SÄÄNNÖSTÖ)

JOHDANTO-OSA

1. Joulukuussa 2002 Lontoossa pidetty merenkulun turvatoimia käsittelevä diplomaattikonferenssi hyväksyi ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehtyyn kansainväliseen yleissopimukseen liittyviä uusia sääntöjä sekä tämän säännöstön, joilla pyritään merenkulun turvallisuuden lisäämiseen. Nämä uudet vaatimukset luovat kansainvälisen kehyksen, jonka avulla alukset ja satamat voivat tehdä yhteistyötä havaitakseen ja ehkäistäkseen merenkulkualan turvallisuutta uhkaavia tekoja.

2. Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän traagisten tapahtumien seurauksena Kansainvälisen merenkulkujärjestön (jäljempänä ’järjestö’) kahdeskymmenestoinen täysistunto päätti marraskuussa 2001 yksimielisesti alusten ja satamien turvatoimien parantamiseen tähtäävien uusien toimenpiteiden laatimisesta. Toimenpiteet oli määrä hyväksyä joulukuussa 2002 järjestetyssä ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen sopimushallitusten konferenssissa (eli merenkulun turvatoimia käsittelevässä diplomaattikonferenssissa). Diplomaattikonferenssin valmistelutehtävä annettiin IMO:n meriturvallisuuskomitealle (MSC), ja sen työn tuli perustua ehdotuksiin, joita ovat esittäneet jäsenvaltiot, hallitusten väliset järjestöt sekä hallituksista riippumattomat järjestöt, joilla on neuvoa-antava asema järjestössä.

3. Meriturvallisuuskomitean ensimmäinen erityiskokous, joka pidettiin myös marraskuussa 2001, perusti merenkulun turvatoimia käsittelevän väliaikaisen työryhmän nopeuttamaan tarpeellisten turvatoimenpiteiden laatimista ja hyväksymistä. Merenkulun turvatoimia käsittelevän väliaikaisen työryhmän ensimmäinen kokous pidettiin helmikuussa 2002, ja sen tuloksista raportointiin ja niistä käytiin keskusteluja meriturvallisuuskomitean 75. istunnossa maaliskuussa 2002, jolloin perustettiin erityistyöryhmä pohtimaan esitettyjä ehdotuksia. Meriturvallisuuskomitean 75. istunto käsitteli työryhmän raporttia ja suositteli, että perustetaan toinen väliaikainen työryhmä, joka jatkaa edellisen työskentelyä. Uuden työryhmän kokous oli syyskuussa 2002. Meriturvallisuuskomitean 76. istunto puolestaan käsitteli syyskuussa 2002 kokoontuneen väliaikaisen työryhmän esityksiä sekä joulukuussa 2002 pidetyn 76. täysistunnon yhteydessä pidetyn erityistyöryhmän kokouksen tuloksia juuri ennen kansainvälistä diplomaattikonferenssia ja päätti, että ehdotettujen tekstien lopullisia versioita käsitellään diplomaattikonferenssissa.

4. Diplomaattikonferenssi, joka järjestettiin 9.—13. syyskuuta 2002, hyväksyi myös muutoksia ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen (SOLAS 74 -yleissopimuksen) voimassa oleviin säännöksiin. Muutoksilla on tarkoitus nopeuttaa automaattista tunnistusjärjestelmää (AIS) koskevan vaatimuksen täytäntöönpanoa. Konferenssi hyväksyi SOLAS 74 -yleissopimuksen XI–1 luvun uudet säännöt, jotka koskevat laivojen tunnusnumeroiden merkitsemistä ja jatkuvan informaatiotallenteen (Continuous Synopsis Record, CSR) pitämistä aluksella. Diplomaattikonferenssi hyväksyi myös eräitä konferenssin päätöslauselmia, jotka koskevat muun muassa tämän säännöstön täytäntöönpanoa ja tarkistamista, teknistä yhteistyötä sekä yhteistyötä Kansainvälisen työjärjestön ja Maailman tullijärjestön kanssa. Konferenssi totesi, että joitain merenkulun turvatoimia koskevia uusia sääntöjä saatetaan joutua tarkastelemaan uudelleen ja muuttamaan näiden kahden järjestön työn valmistuessa.

5. SOLAS 74 -yleissopimuksen XI-2 luvun ja tämän säännöstön määräyksiä sovelletaan aluksiin ja satamarakenteisiin. SOLAS 74 -yleissopimuksen laajentaminen satamarakenteisiin perustuu siihen, että SOLAS 74 -yleissopimuksen katsottiin olevan nopein keino varmistaa tarpeellisten turvatoimenpiteiden pikainen voimaantulo ja toteutus. Samalla päätettiin kuitenkin myös, että satamarakenteisiin liittyvät määräykset koskevat ainoastaan aluksen ja sataman vuorovaikutusta. Satama-alueiden turvallisuutta koskeva laajempi kysymys edellyttää Kansainvälisen merenkulkujärjestön ja Kansainvälisen työjärjestön laajempaa yhteistyötä. Samoin sovittiin, ettei määräysten tulisi koskea varsinaisia vastatoimia hyökkäyksen tapahtuessa tai toimenpiteitä, joita toteutetaan hyökkäyksen jälkeen.

6. Uusia sääntöjä laadittaessa huolehdittiin tarkasti siitä, että ne sopivat yhteen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan vuoden 1978 kansainvälisen yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, kansainvälisen turvallisuusjohtamissäännöstön (ISM-säännöstön) sekä katsastusta ja todistuskirjojen antamista koskevan yhdenmukaistetun järjestelmän kanssa.

7. Uudet säännöt merkitsevät merkittävää muutosta kansainvälisen merenkulkualan suhtautumisessa merenkulun turvatoimiin. Ne saattavat aiheuttaa huomattavan lisätaakan joillekin sopimushallituksille. Teknisellä yhteistyöllä on suuri merkitys, kun sopimushallituksia pyritään auttamaan uusien sääntöjen täytäntöön panemisessa.

8. Uusien sääntöjen täytäntöönpano edellyttää jatkuvaa ja tehokasta yhteistyötä ja yhteisymmärrystä kaikkien aluksista ja satamarakenteista vastaavien tai niitä käyttävien tahojen välillä, mukaan luettuina aluksen henkilökunta, sataman henkilökunta, matkustajat, lastien haltijat, alusten ja satamien hallinnot sekä kansalliset ja paikalliset viranomaiset, joilla on turvatoimiin liittyviä velvollisuuksia. Voimassa olevia käytäntöjä ja menettelyjä on tarkasteltava uudelleen ja muutettava, jolleivät ne takaa riittävää turvatasoa. Merenkulun turvatoimien parantaminen edellyttää varustamoilta ja satamilta sekä kansallisilta ja paikallisilta viranomaisilta uusien velvollisuuksien täyttämistä.

9. SOLAS 74 -yleissopimuksen XI-2 luvussa ja tämän säännöstön A-osassa annettuja turvamääräyksiä täytäntöön pantaessa olisi otettava huomioon tämän säännöstön B-osassa annetut ohjeet. Ohjeiden soveltaminen voi kuitenkin vaihdella satamarakenteen ja aluksen, sen liiketoiminnan ja/tai lastin luonteesta riippuen.

10. Tätä säännöstöä ei saa tulkita tai soveltaa tavalla, joka on ristiriidassa kansainvälisissä asiakirjoissa määriteltyjen perusoikeuksien ja -vapauksien kunnioittamisen kanssa. Tämä koskee erityisestä merenkulkijoihin ja pakolaisiin liittyviä asiakirjoja, mukaan luettuina Kansainvälisen työjärjestön julistus työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista sekä merenkulkijoita ja satamatyöntekijöitä koskevat kansainväliset normit.

11. Kansainvälisen meriliikenteen helpottamisesta vuonna 1965 tehdyssä yleissopimuksessa määrätään, että viranomaisten on sallittava ulkomaalaisten miehistön jäsenten pääsy maihin sillä aikaa kun alus, jolla he ovat tulleet, on satamassa, jos aluksen saapuessa satamaan on täytetty tarvittavat muodollisuudet eikä viranomaisilla ole syytä evätä maihin pääsyä yleiseen terveyteen, turvallisuuteen tai järjestykseen liittyvistä syistä. Näin ollen sopimushallitusten on alusten ja satamarakenteiden turvasuunnitelmia hyväksyessään kiinnitettävä asianmukaista huomiota siihen, että aluksen henkilökunta asuu ja työskentelee aluksella ja sillä on oltava mahdollisuus päästä maihin ja käyttää maissa olevia merenkulkijoille tarkoitettuja palveluja, muun muassa terveydenhoitopalveluja.

OSA A

IHMISHENGEN TURVALLISUUDESTA MERELLÄ VUONNA 1974 TEHDYN KANSAINVÄLISEN YLEISSOPIMUKSEN, SELLAISENA KUIN SE ON MUUTETTUNA, LIITTEESSÄ OLEVAN XI-2 LUVUN MÄÄRÄYKSIÄ KOSKEVAT PAKOLLISET VAATIMUKSET

1 YLEISTÄ

1.1 Johdanto

Alusten ja satamien kansainvälisen turvasäännöstön tämä osa sisältää pakollisia määräyksiä, joihin viitataan ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, XI-2 luvussa.

1.2 Tavoitteet

Tämän säännöstön tavoitteena on:

.1 luoda kansainvälinen kehys sopimushallitusten, kansallisten viranomaisten, paikallishallintojen sekä meriliikenne- ja satama-alojen väliselle yhteistyölle siten, että voidaan havaita turvauhat ja toteuttaa toimenpiteitä kansainvälisessä liikenteessä käytettäviin aluksiin tai satamarakenteisiin vaikuttavien turvavälikohtausten ehkäisemiseksi;

.2 määrittää sopimushallitusten, kansallisten viranomaisten, paikallishallintojen ja meriliikenne- ja satama-alojen merenkulun turvatoimiin liittyvät tehtävät ja velvollisuudet kansallisella ja kansainvälisellä tasolla;

.3 varmistaa turvatietojen varhainen ja tehokas keruu ja vaihto;

.4 luoda menettelytavat turva-arviointeja varten, jotta turvatason vaihtumisen edellyttämät suunnitelmat ja menettelyt ovat käytössä; ja

.5 varmistaa luottamus siihen, että riittävät ja oikeasuhteiset merenkulun turvatoimenpiteet on toteutettu.

1.3 Toiminnalliset vaatimukset

Tavoitteiden saavuttamiseksi tähän säännöstöön sisältyy joukko toiminnallisia vaatimuksia. Näihin vaatimuksiin sisältyvät muun muassa seuraavat, näihin kuitenkaan rajoittumatta:

.1 turvauhkia koskevien tietojen keruu ja arviointi ja näiden tietojen vaihto asianomaisten sopimushallitusten välillä;

.2 alusten ja satamarakenteiden tietoliikennekäytäntöjen ylläpidon vaatiminen;

.3 luvattoman pääsyn estäminen aluksille, satamarakenteisiin ja niiden rajoitetuille alueille;

.4 luvattomien aseiden, sytytysvälineiden ja räjähteiden tuonnin estäminen aluksille tai satamarakenteisiin;

.5 järjestelmän luominen hälytyksen antamiseksi turvallisuuden ollessa uhattuna tai turvavälikohtauksen sattuessa;

.6 turva-arviointeihin perustuvien turvasuunnitelmien vaatiminen aluksilta ja satamarakenteilta;

.7 koulutuksen ja turvaharjoitusten vaatiminen sen varmistamiseksi, että turvasuunnitelmat ja -menettelyt hallitaan.

2 MÄÄRITELMÄT

2.1 Tässä osassa, ellei erikseen toisin mainita: .1 Yleissopimus tarkoittaa ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna. .2 Sääntö tarkoittaa yleissopimuksen sääntöä. .3 Luku tarkoittaa yleissopimuksen lukua. .4 Aluksen turvasuunnitelma tarkoittaa suunnitelmaa, jolla varmistetaan toimenpiteiden toteuttaminen aluksella henkilöiden, lastin, lastinkuljetusyksiköiden, aluksen varastojen tai aluksen suojaamiseksi turvavälikohtauksen riskeiltä. .5 Satamarakenteen turvasuunnitelma tarkoittaa suunnitelmaa, jolla varmistetaan toimenpiteiden toteuttaminen satamarakenteen ja satamarakenteessa olevien alusten, henkilöiden, lastin, lastinkuljetusyksiköiden ja alusten varastojen suojaamiseksi turvavälikohtauksen riskeiltä. .6 Aluksen turvapäällikkö tarkoittaa aluksella olevaa aluksen päällikön alaisuudessa toimivaa henkilöä, jonka yhtiö on nimennyt vastaamaan aluksen turvatoimista, mukaan luettuina aluksen turvasuunnitelman toteuttaminen ja pitäminen ajan tasalla sekä yhteydenpito yhtiön turvapäällikköön ja satamien turvapäälliköihin. .7 Yhtiön turvapäällikkö tarkoittaa henkilöä, jonka yhtiö on nimennyt vastaamaan aluksen turva-arvioinnin suorittamisesta, aluksen turvasuunnitelman laatimisesta ja hyväksyttäväksi jättämisestä ja tämän jälkeen sen toteuttamisesta ja ajan tasalla pitämisestä sekä yhteydenpidosta satamarakenteiden turvapäälliköihin ja aluksen turvapäällikköön. .8 Satamarakenteen turvapäällikkö tarkoittaa henkilöä, joka on nimetty vastaamaan satamarakenteen turvasuunnitelman laatimisesta, toteuttamisesta, tarkistamisesta ja ajan tasalla pitämisestä sekä yhteydenpidosta alusten turvapäälliköihin ja yhtiöiden turvapäälliköihin. .9 Turvataso 1 tarkoittaa tasoa, jolla ylläpidetään jatkuvasti asianmukaisia suojaavia vähimmäisturvatoimenpiteitä. .10 Turvataso 2 tarkoittaa tasoa, jolla ylläpidetään tietyn aikaa asianmukaisia suojaavia lisäturvatoimenpiteitä turvavälikohtauksen kohonneen riskin vuoksi. .11 Turvataso 3 tarkoittaa tasoa, jolla ylläpidetään rajoitetun ajan suojaavia erityistoimenpiteitä, kun turvavälikohtaus on todennäköinen tai sen uhka on välitön, vaikka tarkkaa kohdetta ei välttämättä pystytä määrittämään.

2.2 Tässä säännöstössä käytetty ilmaisu ’alus’ tarkoittaa myös XI-2/1 säännössä määriteltyjä rannikon edustalla olevia liikkuvia porausyksiköitä ja suurnopeusaluksia.

2.3 Kun viitataan satamarakenteisiin, 14—18 kohdassa käytettyyn ilmaisuun ’sopimushallitus’ sisältyy myös viittaus ’nimettyyn viranomaiseen’.

2.4 Ilmauksilla, joita ei tässä osassa erikseen määritellä, on sama merkitys kuin niille on annettu I ja XI-2 luvussa.

3 SOVELTAMINEN

3.1 Tätä säännöstöä sovelletaan: .1 seuraaviin kansainvälisillä reiteillä liikennöiviin aluksiin: .1 matkustaja-alukset, mukaan luettuina suurnopeusmatkustaja-alukset; .2 lastialukset, mukaan luettuina suurnopeusalukset, joiden bruttovetoisuus on 500 tai enemmän; ja .3 rannikon edustalla olevat liikkuvat porausyksiköt; ja .2 näitä kansainvälisillä reiteillä liikennöiviä aluksia palveleviin satamarakenteisiin.

3.2 Sen estämättä, mitä 3.1.2 kohdassa määrätään, sopimushallitusten on päätettävä siitä, missä määrin säännöstön tätä osaa sovelletaan niiden alueella oleviin satamarakenteisiin, jotka siitä huolimatta, että ne ovat ensisijaisesti sellaisten alusten käytössä, jotka eivät liikennöi kansainvälisillä reiteillä, saattavat ajoittain palvella aluksia, jotka saapuvat kansainväliseltä matkalta tai ovat menossa sellaiselle. 3.2.1 Sopimushallitusten on perustettava 3.2 kohdassa tarkoitetut päätöksensä säännöstön tämän osan määräysten mukaisesti tehtyihin satamarakenteiden turva-arviointeihin. 3.2.2 Sopimushallituksen tekemillä, 3.2 kohdassa tarkoitetuilla päätöksillä ei saa alentaa turvatasoa, joka on määrä saavuttaa XI-2 luvun tai säännöstön tämän osan mukaisesti.

3.3 Tämä säännöstö ei koske sota-aluksia, merivoimien tukilaivoja tai muita aluksia, jotka ovat sopimushallituksen omistuksessa tai käytössä ja jotka liikennöivät vain valtion palveluksessa ei-kaupallisessa tarkoituksessa.

3.4 Tämän osan 5—13 kohtaa ja 19 kohtaa sovelletaan XI-2/4 säännössä määriteltyihin yhtiöihin ja aluksiin.

3.5 Tämän osan 5 ja 14—18 kohtaa sovelletaan XI-2/10 säännössä määriteltyihin satamarakenteisiin.

3.6 Tämä säännöstö ei rajoita kansainvälisestä oikeudesta johtuvia sopimusvaltioiden oikeuksia tai velvollisuuksia.

4 SOPIMUSHALLITUSTEN VELVOLLISUUDET

4.1 XI-2/3 ja XI-2/7 säännön mukaisesti sopimushallitusten on asetettava turvatasot ja annettava ohjeita turvavälikohtauksilta suojautumisesta. Korkeammat turvatasot tarkoittavat sitä, että turvavälikohtaus on todennäköisempi. Turvatasoa määriteltäessä on otettava huomioon muun muassa seuraavat tekijät: .1 kuinka luotettava uhasta saatu tieto on; .2 miltä osin uhasta saatu tieto on vahvistettavissa; .3 kuinka yksityiskohtaista tai välitöntä uhasta saatu tieto on; ja .4 mitkä ovat turvavälikohtauksen mahdolliset seuraukset.

4.2 Jos sopimushallitus asettaa turvatason 3, sen on annettava tarvittaessa asianmukaiset toimintaohjeet ja annettava turvatoimiin liittyviä tietoja niille aluksille ja satamarakenteille, joita turvauhka koskee.

4.3 Sopimushallitukset voivat siirtää joitakin XI-2 luvussa ja säännöstön tässä osassa tarkoitettuja turvatoimiin liittyviä tehtäviään tunnustetuille turvaorganisaatioille, seuraavia tehtäviä lukuun ottamatta: .1 sovellettavan turvatason asettaminen; .2 satamarakenteen turva-arvioinnin ja jo hyväksyttyyn arviointiin tehtävien muutosten hyväksyminen; .3 niiden satamarakenteiden määrittely, joiden on nimettävä satamarakenteen turvapäällikkö; .4 satamarakenteen turvasuunnitelman ja jo hyväksyttyyn suunnitelmaan tehtävien muutosten hyväksyminen; .5 määräysten noudattamisen valvontatoimenpiteiden toteuttaminen XI-2/9 säännön mukaisesti; .6 turvailmoitusta koskevien vaatimusten määrittely.

4.4 Sopimushallitusten on testattava siinä määrin kuin se katsoo tarpeelliseksi niiden alusten turvasuunnitelmien tai satamien turvasuunnitelmien tai tällaisiin suunnitelmiin tehtyjen muutosten tehokkuus, jotka ne ovat hyväksyneet tai jotka on alusten osalta hyväksytty niiden puolesta.

5. TURVAILMOITUS

5.1 Sopimushallitusten on määritettävä turvailmoituksen tarpeellisuus arvioimalla riski, jonka aluksen ja sataman vuorovaikutus tai alusten välinen toiminta aiheuttaa henkilöille, omaisuudelle tai ympäristölle.

5.2 Alus voi pyytää turvailmoituksen tekemistä kun: .1 aluksella on korkeampi turvataso kuin satamarakenteella tai toisella aluksella, jonka kanssa se on vuorovaikutuksessa; .2 sopimushallitukset ovat tehneet turvailmoituksia koskevan sopimuksen, joka koskee tiettyjä kansainvälisiä reittejä tai tiettyjä aluksia, jotka liikennöivät näillä reiteillä; .3 on ilmennyt turvauhka tai turvavälikohtaus, joka liittyy alukseen tai satamarakenteeseen; .4 alus on satamassa, jolla ei tarvitse olla ja jonka ei tarvitse toteuttaa hyväksyttyä satamarakenteen turvasuunnitelmaa; tai .5 alus suorittaa alusten välistä toimintaa toisen aluksen kanssa, jolla ei tarvitse olla ja jonka ei tarvitse toteuttaa hyväksyttyä aluksen turvasuunnitelmaa.

5.3 Kyseessä olevan satamarakenteen tai aluksen on vahvistettava vastaanottaneensa tämän kohdan nojalla tehdyt turvailmoituksen tekemistä koskevat pyynnöt.

5.4 Turvailmoituksen tekee: .1 aluksen puolesta aluksen päällikkö tai aluksen turvapäällikkö, ja tarvittaessa .2 satamarakenteen turvapäällikkö, tai jos sopimushallitus toisin päättää, mikä tahansa satamarakenteen puolesta toimiva elin, joka vastaa turvatoimista maalla.

5.5 Turvailmoituksessa on määriteltävä turvatoimia koskevat vaatimukset, jotka voidaan jakaa satamarakenteen ja aluksen (tai kahden aluksen) välillä, sekä molempien osapuolten velvollisuudet.

5.6 Sopimushallitusten on määriteltävä, ottaen huomioon XI-2/9.2.3 säännön määräykset, vähimmäisaika, jonka ajan niiden alueella sijaitsevien satamarakenteiden on säilytettävä turvailmoitukset.

5.7 Hallintojen on määriteltävä, ottaen huomioon XI-2/9.2.3 säännön määräykset, vähimmäisaika, jonka ajan niiden lipun alla purjehtivien alusten on säilytettävä turvailmoitukset.

6 YHTIÖN VELVOLLISUUDET

6.1 Yhtiön on varmistettava, että aluksen turvasuunnitelmassa korostetaan selkeästi aluksen päällikön määräysvaltaa. Yhtiön on vahvistettava aluksen turvasuunnitelmassa, että aluksen päälliköllä on ensisijainen määräysvalta ja vastuu turvallisuuteen ja turvatoimiin liittyvässä päätöksenteossa ja että aluksen päällikkö voi tarvittaessa pyytää yhtiön tai minkä tahansa sopimushallituksen apua.

6.2 Yhtiön on varmistettava, että yhtiön turvapäällikkö, aluksen päällikkö ja aluksen turvapäällikkö saavat riittävää tukea suorittaessaan tehtäviään ja velvollisuuksiaan XI-2 luvun ja säännöstön tämän osan mukaisesti.

7. ALUKSEN TURVATOIMET

7.1 Aluksen on toimittava sopimushallitusten asettamien turvatasojen mukaisesti jäljempänä esitetyllä tavalla.

7.2 Turvatasolla 1 on kaikilla aluksilla toteutettava asianmukaisten toimenpiteiden avulla seuraavat toimet turvavälikohtausten tunnistamiseksi ja ehkäisemiseksi, ottaen huomioon tämän säännöstön B-osan ohjeet: .1 kaikkien aluksen turvatoimiin liittyvien tehtävien toteuttamisen varmistaminen; .2 alukselle pääsyn valvonta; .3 alukselle tulevien henkilöiden ja heidän tavaroidensa tarkastus; .4 rajoitettujen alueiden valvonta sen varmistamiseksi, että niihin pääsevät vain henkilöt, joilla on asianmukainen lupa; .5 aluksen kannen ja alusta ympäröivien alueiden valvonta; .6 lastinkäsittelyn ja aluksen varastojen valvonta; ja .7 sen varmistaminen, että turvatoimia koskevat tiedot ovat helposti saatavilla.

7.3 Turvatasolla 2 toteutetaan aluksen turvasuunnitelmassa eritellyt suojaavat lisätoimenpiteet kunkin 7.2 kohdassa mainitun toimen osalta ottaen huomioon tämän säännöstön B-osan ohjeet.

7.4 Turvatasolla 3 toteutetaan aluksen turvasuunnitelmassa eritellyt suojaavat erityistoimenpiteet kunkin 7.2 kohdassa mainitun toimen osalta ottaen huomioon tämän säännöstön B-osan ohjeet.

7.5 Aina kun hallinto määrittää turvatasoksi 2 tai 3, aluksen on vahvistettava vastaanottaneensa turvatason muuttamista koskevat ohjeet.

7.6 Ennen sellaiseen sopimushallituksen alueella sijaitsevaan satamaan saapumista tai jo ollessaan satamassa, jonka turvataso on 2 tai 3, aluksen on ilmoitettava vastaanottaneensa nämä ohjeet ja vahvistettava satamarakenteen turvapäällikölle, että aluksella on alettu toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä ja menettelyjä, jotka on määritelty aluksen turvasuunnitelmassa ja turvatason 3 osalta sen sopimushallituksen antamissa ohjeissa, joka on asettanut turvatason 3. Aluksen on ilmoitettava kaikista toimenpiteiden toteuttamiseen liittyvistä mahdollisista vaikeuksista. Tällaisissa tapauksissa satamarakenteen turvapäällikön ja aluksen turvapäällikön on oltava yhteydessä keskenään ja koordinoitava asianmukaisia toimia.

7.7 Jos hallinto vaatii alusta asettamaan turvatason tai jos aluksella jo on turvataso, joka on korkeampi kuin sen sataman turvataso, johon alus on tulossa tai jossa se jo on, aluksen on ilmoitettava tästä viipymättä sen sopimushallituksen toimivaltaisille viranomaisille, jonka alueella satama sijaitsee, sekä satamarakenteen turvapäällikölle. 7.7.1 Tällaisissa tapauksissa aluksen turvapäällikön ja satamarakenteen turvapäällikön on oltava yhteydessä keskenään ja tarvittaessa koordinoitava asianmukaisia toimia.

7.8 Niiden hallintojen, jotka edellyttävät lippunsa alla purjehtivien alusten asettavan turvatason 2 tai 3 jonkin toisen sopimushallituksen satamassa, on ilmoitettava tästä välittömästi kyseiselle sopimushallitukselle.

7.9 Kun sopimushallitukset asettavat turvatasoja ja varmistavat turvatasoja koskevien tietojen välittämisen aluksille, jotka liikennöivät niiden aluemerellä tai ovat ilmoittaneet aikomuksestaan saapua niiden aluemerelle, näitä aluksia on kehotettava tarkkaavaisuuteen ja niitä on pyydettävä ilmoittamaan hallinnolleen ja läheisille rannikkovaltioille kaikki niiden tietoon tulleet seikat, jotka voivat vaikuttaa merenkulun turvatoimiin alueella. 7.9.1 Kun tällaisille aluksille ilmoitetaan sovellettavasta turvatasosta, sopimushallituksen on lisäksi, ottaen huomioon tämän säännöstön B-osan ohjeet, ilmoitettava aluksille turvatoimenpiteistä, jotka niiden on toteutettava, ja tarvittaessa toimenpiteistä, joita sopimushallitus on toteuttanut uhkan torjumiseksi.

8. ALUKSEN TURVA-ARVIOINTI

8.1 Aluksen turva-arviointi on oleellinen ja erottamaton osa aluksen turvasuunnitelman laatimis- ja päivitysprosessia.

8.2 Yhtiön turvapäällikön on varmistettava, että aluksen turva-arvioinnin tekijöillä on asianmukainen pätevyys arvioida aluksen turvatoimia tämän jakson mukaisesti, ottaen huomioon tämän säännöstön B-osassa annetut ohjeet.

8.3 Ellei 9.2.1 kohdassa toisin määrätä, tietyn aluksen turva-arvioinnin voi suorittaa tunnustettu turvaorganisaatio.

8.4 Aluksen turva-arviointiin on sisällyttävä aluksella tehtävä turvakatsastus ja vähintään seuraavat osatekijät: .1 olemassa olevien turvatoimenpiteiden, -menettelyjen ja -toimintojen määrittely; .2 niiden aluksella tapahtuvien toimintojen määrittely ja arviointi, joita on tärkeää suojella; .3 mahdollisten aluksella tapahtuviin toimintoihin kohdistuvien uhkien ja niiden todennäköisyyden määrittely, jotta turvatoimenpiteet voidaan vahvistaa ja asettaa tärkeysjärjestykseen; ja .4 heikkouksien tunnistaminen infrastruktuurissa, toimintaperiaatteissa ja menettelyissä, inhimilliset tekijät mukaan luettuina.

8.5 Yhtiön on dokumentoitava, arvioitava, hyväksyttävä ja säilytettävä aluksen turva-arviointi.

9 ALUKSEN TURVASUUNNITELMA

9.1 Jokaisella aluksella on oltava mukanaan hallinnon hyväksymä aluksen turvasuunnitelma. Suunnitelmassa on määriteltävä kaikkien säännöstön tässä osassa määriteltyjen kolmen turvatason edellyttämät toimenpiteet. 9.1.1 Ellei 9.2.1 kohdassa toisin määrätä, tietyn aluksen turvasuunnitelman voi laatia tunnustettu turvaorganisaatio.

9.2 Hallinto voi antaa alusten turvasuunnitelmien tai aiemmin hyväksyttyjen suunnitelmien muutosten arvioinnin ja hyväksymisen tunnustettujen turvaorganisaatioiden tehtäväksi. 9.2.1 Tällaisissa tapauksissa tunnustettu turvaorganisaatio, joka ottaa tehtäväkseen tietyn aluksen turvasuunnitelman tai sen muutosten tarkistamisen ja hyväksymisen, ei saa olla osallistunut aluksen turva-arvion eikä tarkistettavana olevan aluksen turvasuunnitelman tai sen muutosten laatimiseen.

9.3 Aluksen turvasuunnitelman tai aiemmin hyväksytyn turvasuunnitelman muutosten hyväksymistä koskevan hakemuksen mukana on toimitettava turva-arviointi, jonka pohjalta suunnitelma tai muutokset on laadittu.

9.4 Suunnitelmaa laadittaessa on otettava huomioon tämän säännöstön B-osan ohjeet, ja se on laadittava aluksen työkielellä tai -kielillä. Jos aluksella käytetään muuta kieltä kuin englantia, ranskaa tai espanjaa, suunnitelmaan on sisällyttävä käännös jollekin näistä kielistä. Suunnitelmassa on käsiteltävä vähintään seuraavia tekijöitä: .1 toimenpiteet, joilla estetään sellaisten aseiden, vaarallisten aineiden tai laitteiden tuominen alukseen, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ihmisiä, aluksia tai satamaa vastaan ja joiden hallussapidolle ei ole lupaa; .2 rajoitettujen alueiden määrittäminen ja toimenpiteet, joilla estetään luvaton pääsy näille alueille; .3 toimenpiteet, joilla estetään luvaton pääsy alukselle; .4 menettelyt, joita noudatetaan aluksen turvallisuuden ollessa uhattuna tai turvarikkomusten sattuessa, mukaan luettuina toimenpiteet, joilla taataan aluksen tai aluksen ja sataman vuorovaikutuksen välttämättömät toiminnot; .5 menettelyt ryhdyttäessä toimiin aluksen vastaanotettua turvaohjeita, joita sopimushallitukset voivat antaa turvatasolla 3; .6 evakuointimenettelyt turvallisuuden ollessa uhattuna tai turvarikkomusten sattuessa; .7 turvatoimista vastaavien aluksen henkilökunnan jäsenten tehtävät sekä muun henkilökunnan tehtävät, joihin liittyy turvanäkökohtia; .8 aluksen turvatoimien tarkastusmenettelyt; .9 menettelyt suunnitelmaan liittyvää koulutusta ja turvaharjoituksia varten; .10 menettelyt, joilla aluksen turvatoimet sovitetaan satamarakenteen turvatoimiin; .11 menettelyt suunnitelman määräaikaista arviointia ja ajan tasalle saattamista varten; .12 turvavälikohtausten ilmoitusmenettelyt; .13 aluksen turvapäällikön henkilötiedot; .14 yhtiön turvapäällikön henkilötiedot, myös ympärivuorokautiset yhteystiedot; .15 menettelyt, joilla varmistetaan aluksella olevien turvalaitteiden tarkastus, testaus, kalibrointi ja huolto; .16 aluksella olevien turvalaitteiden testaus ja -kalibrointitiheys; .17 niiden paikkojen määrittely, joissa on aluksen turvahälytysjärjestelmän aktivointipisteitä ( 8 ); ja .18 aluksen turvahälytysjärjestelmän käyttöön liittyvät menettelytavat, ohjeet ja muu ohjeistus, mukaan luettuina testaus, päälle kytkeminen, päältä pois kytkeminen ja palautus alkutilaan sekä virhehälytysten estäminen. 9.4.1 Henkilöstön, joka suorittaa suunnitelmassa määriteltyjen turvatoimien sisäisiä tarkastuksia tai arvioi suunnitelman toteuttamista, on oltava riippumatonta tarkastettaviin toimiin nähden, paitsi jos se ei ole käytännössä mahdollista yhtiön tai aluksen koon tai luonteen vuoksi.

9.5 Hallinto määrittää, millaiset muutokset hyväksyttyyn aluksen turvasuunnitelmaan tai hyväksytyssä suunnitelmassa määriteltyihin turvalaitteisiin voidaan toteuttaa ainoastaan siinä tapauksessa, että hallinto on hyväksynyt asiaa koskevat suunnitelman muutokset. Tällaisten muutosten on oltava vähintään yhtä tehokkaita kuin XI-2 luvussa ja säännöstön tässä osassa kuvatut toimenpiteet. 9.5.1 Aluksen turvasuunnitelmaan tai turvalaitteisiin tehdyt muutokset, jotka hallinto on nimenomaisesti hyväksynyt 9.5 kohdan mukaisesti, on dokumentoitava tavalla, josta käy selvästi ilmi tällainen hyväksyminen. Hyväksynnän on oltava saatavilla aluksella, ja se on esitettävä yhdessä aluksen kansainvälisen turvatodistuksen (tai väliaikaisen aluksen kansainvälisen turvatodistuksen) kanssa. Jos nämä muutokset ovat tilapäisiä, asiakirjoja ei tarvitse enää säilyttää aluksella sen jälkeen, kun aluksella on palattu käyttämään alkuperäisiä hyväksyttyjä toimenpiteitä tai laitteita.

9.6 Suunnitelman voi säilyttää sähköisessä muodossa. Tällöin sen suojaamiseksi on oltava menettelyjä, joilla estetään sen luvaton poistaminen, hävittäminen tai muuttaminen.

9.7 Suunnitelma on suojattava luvattomalta käytöltä tai paljastamiselta.

9.8 Viranomaiset, jotka sopimushallitus on virallisesti valtuuttanut tekemään XI-2/9 säännön mukaisia valvontaan ja vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen liittyviä toimenpiteitä, voivat tarkastaa alusten turvasuunnitelmat ainoastaan 9.8.1 kohdassa määritellyissä tilanteissa. 9.8.1 Jos sopimushallituksen valtuuttamalla viranomaisella on selkeitä perusteita epäillä, ettei alus noudata XI-2 luvun tai tämän säännöstön A-osan vaatimuksia, ja jos ainoa keino varmentaa tai korjata vaatimustenvastaisuus on aluksen turvasuunnitelman asiaa koskevien osien tarkastaminen, viranomaiselle annetaan poikkeuksellisesti rajoitettu mahdollisuus tutustua vaatimustenvastaisuuteen liittyviin turvasuunnitelman osiin, mutta ainoastaan aluksen sopimushallituksen tai aluksen päällikön suostumuksella. Säännöstön tämän osan 9.4 kohdan .2, .4, .5, .7, .15, .17 ja .18 alakohtaan liittyviä suunnitelman osia pidetään kuitenkin luottamuksellisina tietoina, eikä niitä voida tarkastaa, elleivät asianomaiset sopimushallitukset asiasta toisin sovi.

10 ASIAKIRJAT

10.1 Aluksella on säilytettävä tiedot seuraavista turvasuunnitelmassa käsitellyistä tekijöistä vähintään hallinnon määrittämän vähimmäisajan, ottaen huomioon XI-2/9.2.3 säännön määräykset: .1 koulutus ja turvaharjoitukset; .2 turvauhat sekä turvavälikohtaukset; .3 turvarikkomukset; .4 turvatason muutokset; .5 suoraan aluksen turvallisuuteen liittyvät tiedot, kuten erityiset uhat, jotka koskevat alusta tai satamarakenteita, joissa alus on tai on ollut; .6 sisäiset tarkastukset ja turvatoimien arvioinnit; .7 aluksen turva-arvioinnin määräaikainen uudelleentarkastelu; .8 aluksen turvasuunnitelman määräaikainen uudelleentarkastelu; .9 suunnitelmaan tehtävien muutosten toteuttaminen; ja .10 aluksella olevien turvalaitteiden huolto, kalibrointi ja testaus, mukaan luettuna aluksen turvahälytysjärjestelmän testaus.

10.2 Tiedot on merkittävä aluksen työkielellä tai -kielillä. Jos aluksella käytetään muuta kieltä kuin englantia, ranskaa tai espanjaa, tietoihin on liitettävä käännös jollakin näistä kielistä.

10.3 Tiedot voidaan säilyttää sähköisessä muodossa. Tällöin niiden suojaamiseksi on oltava menettelyjä, joilla estetään niiden luvaton poistaminen, hävittäminen tai muuttaminen.

10.4 Tiedot on suojattava luvattomalta käytöltä tai paljastamiselta.

11 YHTIÖN TURVAPÄÄLLIKKÖ

11.1 Yhtiön on nimettävä yhtiön turvapäällikkö. Yhtiön turvapäälliköksi nimetty henkilö voi toimia yhtiön turvapäällikkönä yhdelle tai useammalle alukselle, riippuen siitä, kuinka montaa tai minkä tyyppisiä aluksia yhtiö liikennöi, kuitenkin niin, että selkeästi määritellään, mistä aluksista tämä henkilö on vastuussa. Yhtiö voi, riippuen siitä, kuinka montaa ja minkä tyyppisiä aluksia se liikennöi, nimetä useita henkilöitä yhtiön turvapäälliköiksi, kuitenkin niin, että selkeästi määritellään, mistä aluksista kukin henkilö on vastuussa.

11.2 Niiden tehtävien ja velvollisuuksien lisäksi, jotka on määritelty muualla säännöstön tässä osassa, yhtiön turvapäällikön tehtäviin ja velvollisuuksiin sisältyvät seuraavat, näihin kuitenkaan rajoittumatta: .1 ohjeiden antaminen aluksiin todennäköisesti kohdistuvien uhkien tasosta asianmukaisten turva-arviointien ja muiden asiaa koskevien tietojen pohjalta; .2 alusten turva-arviointien suorittamisen varmistaminen; .3 sen varmistaminen, että aluksen turvasuunnitelma laaditaan ja jätetään hyväksyttäväksi ja että sitä toteutetaan ja pidetään ajan tasalla; .4 sen varmistaminen, että aluksen turvasuunnitelmaa muutetaan tarvittaessa puutteiden korjaamiseksi ja yksittäistä alusta koskevien turvavaatimusten täyttämiseksi; .5 turvatoimien sisäisten tarkastusten ja arviointien järjestäminen; .6 hallinnon tai tunnustetun turvaorganisaation tekemän aluksen alkutarkastuksen ja myöhempien tarkastusten järjestäminen; .7 sen varmistaminen, että sisäisissä tarkastuksissa, määräaikaisarvioinneissa, turvatarkastuksissa ja vaatimustenmukaisuustarkastuksissa havaitut puutteet ja vaatimustenvastaisuudet korjataan välittömästi; .8 turvatoimia koskevan tietoisuuden ja valmiuden parantaminen; .9 aluksen turvatoimista vastaavan henkilökunnan riittävän koulutuksen varmistaminen; .10 tehokkaan viestinnän ja yhteistyön varmistaminen aluksen turvapäällikön ja asianomaisten satamarakenteiden turvapäälliköiden välillä; .11 turvatoimia koskevien vaatimusten ja turvallisuusvaatimusten johdonmukaisuuden varmistaminen; .12 jos käytetään sisaraluksen tai aluskannan turvasuunnitelmia, sen varmistaminen, että kunkin aluksen suunnitelma perustuu juuri kyseistä alusta koskeviin tietoihin; ja .13 sen varmistaminen, että tiettyä alusta tai alusryhmää varten hyväksyttyjä vaihtoehtoisia tai vastaavia järjestelyjä toteutetaan ja pidetään ajan tasalla.

12 ALUKSEN TURVAPÄÄLLIKKÖ

12.1 Jokaiselle alukselle on nimettävä turvapäällikkö.

12.2 Niiden tehtävien ja velvollisuuksien lisäksi, jotka on määritelty muualla säännöstön tässä osassa, aluksen turvapäällikön tehtäviin ja velvollisuuksiin sisältyvät seuraavat, näihin kuitenkaan rajoittumatta: .1 aluksen säännöllisten turvatarkastusten järjestäminen sen varmistamiseksi, että asianmukaisia turvatoimenpiteitä pidetään yllä; .2 aluksen turvasuunnitelman pitäminen ajan tasalla ja sen toteuttamisen valvonta, suunnitelman mahdolliset muutokset mukaan luettuina; .3 lastinkäsittelyyn ja aluksen varastoihin liittyvien turvanäkökohtien koordinointi aluksen muun henkilökunnan ja asianomaisten satamarakenteiden turvapäälliköiden kanssa; .4 muutosten ehdottaminen aluksen turvasuunnitelmaan; .5 sisäisissä tarkastuksissa, määräaikaisarvioinneissa, turvatarkastuksissa ja vaatimustenmukaisuustarkastuksissa havaittujen puutteiden ja vaatimustenvastaisuuksien ilmoittaminen yhtiön turvapäällikölle ja korjaavien toimenpiteiden toteuttaminen; .6 turvatoimia koskevan tietoisuuden ja valmiuden parantaminen aluksella; .7 sen varmistaminen tarpeen mukaan, että aluksen henkilökunta on saanut riittävästi koulutusta; .8 kaikista turvavälikohtauksista ilmoittaminen; .9 aluksen turvasuunnitelman toteuttamisen koordinointi yhtiön turvapäällikön ja asianomaisen satamarakenteen turvapäällikön kanssa; ja .10 sen varmistaminen, että mahdollisia turvalaitteita käytetään, testataan, kalibroidaan ja huolletaan asianmukaisesti.

13 ALUKSEN TURVATOIMIIN LIITTYVÄ KOULUTUS JA TURVAHARJOITUKSET

13.1 Yhtiön turvapäälliköllä ja asianmukaisella maissa olevalla henkilökunnalla on oltava riittävät tiedot ja heidän on tullut saada koulutusta, ottaen huomioon tämän säännöstön B-osassa annetut ohjeet.

13.2 Aluksen turvapäälliköllä on oltava riittävät tiedot ja hänen on tullut saada koulutusta, ottaen huomioon tämän säännöstön B-osassa annetut ohjeet.

13.3 Aluksen henkilökunnan, jolle on annettu erityisiä turvatoimiin liittyviä tehtäviä ja velvollisuuksia, on ymmärrettävä aluksen turvatoimiin liittyvät velvollisuutensa, jotka on kuvattu aluksen turvasuunnitelmassa, ja sillä on oltava riittävät tiedot ja valmiudet sille annettujen tehtävien suorittamiseksi, ottaen huomioon tämän säännöstön B-osassa annetut ohjeet.

13.4 Aluksen turvasuunnitelman tehokkaan toteuttamisen varmistamiseksi on sopivin aikavälein järjestettävä turvaharjoituksia, ottaen huomioon alustyyppi, aluksen henkilökunnan muutokset, satamat, joissa alus käy, ja muut asiaankuuluvat näkökohdat, sekä ottaen huomioon tämän säännöstön B-osassa annetut ohjeet.

13.5 Yhtiön turvapäällikön on varmistettava alusten turvasuunnitelmien tehokas koordinointi ja toteuttaminen osallistumalla harjoituksiin sopivin aikavälein, ottaen huomioon tämän säännöstön B-osassa annetut ohjeet.

14 SATAMARAKENTEEN TURVATOIMET

14.1 Satamarakenteen on toimittava sen sopimushallituksen asettamien turvatasojen mukaisesti, jonka alueella satama sijaitsee. Turvatoimenpiteitä ja -menettelyjä on sovellettava satamarakenteessa siten, että niistä on mahdollisimman vähän haittaa tai ne aiheuttavat mahdollisimman vähän viivästymisiä matkustajille, alukselle, aluksen henkilökunnalle ja vierailijoille, tavaroille tai palveluille.

14.2 Turvatasolla 1 on kaikissa satamarakenteissa toteutettava asianmukaisten toimenpiteiden avulla seuraavat toimet turvavälikohtausten tunnistamiseksi ja ehkäisemiseksi, ottaen huomioon tämän säännöstön B-osan ohjeet: .1 kaikkien satamarakenteen turvatoimiin liittyvien tehtävien toteuttamisen varmistaminen; .2 satamarakenteeseen pääsyn valvonta; .3 satamarakenteen valvonta, mukaan luettuina ankkurointi- ja laituripaikat; .4 rajoitettujen alueiden valvonta sen varmistamiseksi, että niihin pääsevät vain henkilöt, joilla on asianmukainen lupa; .5 lastinkäsittelyn valvonta; .6 aluksen varastojen käsittelyn valvonta; ja .7 sen varmistaminen, että turvatoimia koskevat tiedot ovat helposti saatavilla.

14.3 Turvatasolla 2 toteutetaan satamarakenteen turvasuunnitelmassa eritellyt suojaavat lisätoimenpiteet kunkin 14.2 kohdassa mainitun toimen osalta ottaen huomioon tämän säännöstön B-osan ohjeet.

14.4 Turvatasolla 3 toteutetaan satamarakenteen turvasuunnitelmassa eritellyt suojaavat erityistoimenpiteet kunkin 14.2 kohdassa mainitun toimen osalta ottaen huomioon tämän säännöstön B-osan ohjeet. 14.4.1 Tämän lisäksi satamarakenteiden on turvatasolla 3 noudatettava kaikkia sen sopimushallituksen antamia turvatoimia koskevia ohjeita, jonka alueella satama sijaitsee.

14.5 Kun satamarakenteen turvapäällikkö saa tiedon, että aluksella on vaikeuksia noudattaa XI-2 luvun tai säännöstön tämän osan vaatimuksia tai toteuttaa aluksen turvasuunnitelmassa määriteltyjä asianmukaisia toimenpiteitä ja menettelyjä tai turvatason 3 osalta noudattaa sen sopimushallituksen antamia turvaohjeita, jonka alueella satama sijaitsee, satamarakenteen turvapäällikön ja aluksen turvapäällikön on oltava yhteydessä keskenään ja koordinoitava asianmukaisia toimia.

14.6 Kun satamarakenteen turvapäällikkö saa tiedon, että aluksen turvataso on korkeampi kuin satamarakenteen turvataso, satamarakenteen turvapäällikön on ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle ja oltava yhteydessä aluksen turvapäällikköön ja tarvittaessa koordinoitava asianmukaisia toimia.

15 SATAMARAKENTEEN TURVA-ARVIOINTI

15.1 Satamarakenteen turva-arviointi on oleellinen ja erottamaton osa satamarakenteen turvasuunnitel