1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1408/71,
annettu 14 päivänä kesäkuuta 1971,
sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin,
itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä (8) (9) (10) (11)
(EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2)
(Konsolidoitu versio — EYVL N:o L 28, 30.1.1997, s. 1 (*))
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston asetus (EY) N:o 1290/97, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1997 L 176 1 4.7.1997
►M2Neuvoston asetus (EY) N:o 1223/98, annettu 4 päivänä kesäkuuta 1998 L 168 1 13.6.1998
►M3Neuvoston asetus (EY) N:o 1606/98, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1998 L 209 1 25.7.1998
►M4Neuvoston asetus (EY) N:o 307/1999, annettu 8 päivänä helmikuuta 1999 L 38 1 12.2.1999
►M5Neuvoston asetus (EY) N:o 1399/1999, annettu 29 päivänä huhtikuuta
1999 L 164 1 30.6.1999
►M6Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1386/2001, annettu 5
päivänä kesäkuuta 2001 L 187 1 10.7.2001
(*) Ks. lisäys.
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1408/71,
annettu 14 päivänä kesäkuuta 1971,
sosiaaliturvajärjestelmän soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin
palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
heidän perheenjäseniinsä (8) (9) (10) (11)
(Konsolidoitu versio — EYVL N:o L 28, 30.1.1997, s. 1 (*))
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 51 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, että
kansallisten sosiaaliturvalainsäädäntöjen yhteensovittamissäännöt ovat
osa henkilöiden vapaan liikkuvuuden periaatetta, ja niillä on tämänvuoksi myötävaikutettava heidän elämäntasonsa ja työolojensa para-ntumiseen;
henkilöiden vapaa liikkuvuus, joka on yksi yhteisön perusteista, koskee
sekä palkattuja työntekijöitä osana työntekijöiden vapaata liikkuvuutta
että itsenäisiä ammatinhajjoittajia (SIC! ammatinharjoittajia) osana
sijoittautumisoikeutta ja vapaata palvelujen tarjoamista,
niiden merkittävien erojen vuoksi, joita kansallisissa lainsäädännöissä on
niiden henkilöllisen ulottuvuuden osalta, on suotavaa luoda periaate,jonka mukaan asetusta sovelletaan kaikkiin niihin jäsenvaltioiden
kansalaisiin, jotka ovat vakuutettuja palkattujen työntekijöiden tai
itsenäisten ammatinhajoittajien sosiaaliturvajärjestelmissä taikka palk-katyön tai ammatin harjoittamisen perusteella,
olisi kunnioitettava sosiaaliturva-alan kansallisten lainsäädäntöjen
ominaispiirteitä ja laadittava ainoastaan yhteensovittamisjärjestelmä,
tämän yhteensovittamisen yhteydessä yhteisössä olisi taattava eri
jäsenvaltioiden työntekijöiden sekä heidän oikeudenomistajiensa jajälkeenjääneidensä yhdenvertainen kohtelu erilaisten kansallistenlainsäädäntöjen osalta,
yhteensovittamissäännöillä on taattava yhteisön alueella liikkuville
työntekijölle ja itsenäisille ammatinharjoittajille sekä heidän oikeude-
nomistajilleen ja jälkeenjääneilleen saavutettujen ja saavutettavien
oikeuksien ja etujen säilyminen,
nämä tavoitteet on saavutettava erityisesti laskemalla yhteen kaikki
kaudet, jotka otetaan huomioon eri kansallisissa lainsäädännöissä, kunon kyse oikeuden saamisesta etuuksiin ja tämän oikeuden säilyttämisestä
sekä etuuksien laskemisesta, samoin kuin antamalla etuuksia asetuksen
kattamille eri henkilöryhmille riippumatta heidän asuinpaikastaanyhteisössä,
yhteisön alueella liikkuvat tyäntekijät ja itsenäiset ammatinharjoittajat
olisi saatettava yhden jäasenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän alaisuuteensiten, että vältetään tapaukseen soveltuvien kansallisten lainsäädäntöjen
päällekkäisyys ja tästä aiheutuvat ongelmat,
tapaukset joissa henkilöön, sovellettaisiin samanaikaisesti kahden
jäsenvaltion lainsäädäntöä poikkeuksena yleisestä säännöstä, ontärkeää rajoittaa määrältään ja soveltamisalaltaan niin vähäisiksi kuinmahdollista,1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 2
(*) Ks. lisäys.
▼B
jäsenvaltion alueella toimivien kaikkien työntekijöiden ja ammatinhar-
joittajien yhdenvertaisen kohtelun takaamiseksi parhaalla mahdollisellatavalla on aiheellista määrätä, että noudatetaan pääsääntöisesti sen
jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka alueella kyseinen henkilö työskentelee
tai harjoittaa ammattia,
tästä pääsäännöstä olisi poikettava erityisissä tilanteissa, joissa on
perusteltua käyttää muuta sovellettavan lainsäädännön määräytymisper-
ustetta,
tietyt kansallisessa lainsäädännössä tarkoitetut etuudet saattavat sama-
naikaisesti kuulua sekä sosiaaliturvan että sosiaalihuollon alaantällaisten lakien soveltamisalaan kuuluvien hekilöryhmien, niiden
päämäärien ja niiden soveltamistapojen vuokosi ja että asetukseen tulisi
sisältyä kyseisten etuuksien erityislaadun huomioon ottava yhteensovit-tamisjärjestelmä, jotta siirtotyöläisten etuja suojellaanperustamissopimuksen mukaisesti,
tällaiset etuudet olisi myönnettävä tämän asetuksen soveltamisalaan
kuuluvien henkilöiden osalta ainoastaan näiden henkilöiden tai heidänperheenjäsentensä asuinmaan lainsäädännön mukaisesti laskemallatarpeen mukaan yhteen muissa jäsenvaltioissa täyttyneet asumiskaudetja syrjimättä kansallisuuden perusteella,
rajatyöntekijöiden ja kausityöntekijöiden osalta olisi heidän erityinen
tilanteensa huomioon ottaen säädettävä erityisistä säännöistä, etenkinsiltä osin kuin on kyse sairaudesta ja työttömyydestä,
sairaus- ja äitiysetuuksien osalta on tärkeää varmistaa niiden henkilöiden
suoja, jotka asuvat tai oleskelevat muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisenvaltion alueella,
eläkkeeseen oikeutettujen ja eläkettä hakevien sekä heidän perheenjä-
sentensä erityinen asema edellyttää kyseiseen tilanteeseen sovitettuja
sairausvakuutussäännöksiä,
työkyvyttömyysetuuksien osalta on tärkeää laatia yhteensovittamisjär-
jestelmä, jossa otetaan huomioon kansallisten lainsäädäntöjen
erityispiirteet; tämän vuoksi on tarpeen erottaa toisistaan lainsäädännöt,
joiden mukaan työkyvyttömyysetuuksien määrä ei määräydy vakuutus-jaksojen keston mukaan, ja toisaalta lainsäädännöt, joissa etuudetmääräytyvät kyseisen keston mukaan,
jäsenvaltioiden järjestelmien välisten erojen vuoksi on tarpeen vahvistaa
yhteensovittamista koskevat säännöt, joita sovelletaan työkyvyttö-myyden asteen vaikeutuessa,
olisi laadittava vanhuusetuuksien ja jälkeenjääneiden etuuksien
korvausjärjestelmä, kun työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on
ollut yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön alainen,
olisi säädettävä eläkkeen määrän laskemisesta yhteenlasku- ja suhteelli-
suusmenetelmällä ja säätää tästä takeet yhteisön oikeudessa, jos
kansallisen lainsäädännön soveltaminen, mukaan lukien pienentämistä,
keskeyttämistä tai peruuttamista koskevien sääntöjen soveltaminen,johtaisi epäedullisempaan tulokseen kuin edellä mainittu menetelmä,
siirtotyöläisten ja heidän jälkeenjääneidensä suojelemiseksi etuuksien
pienentämistä, keskeyttämistä ja peruuttamista koskevien kansallisten
lainsäädäntöjen säännösten liian ankaralta soveltamiselta on tarpeellistaliittää mukaan säänökset (SIC! säännökset), joissa säädetään tarkastinäiden kansallisten säänösten soveltamisesta,
työtapaturmista ja työperäisistä sairaukisista (SIC! sairauksista) johtu-
vien etuuksien osalta on suojelun varmistamiseksi tärkeää säätää niidenhenkilöiden asemasta, jotka asuvat tai oleskelevat muun jäsenvaltionkuin toimivaltaisen valtion alueella,
olisi annettava säännöksiä kuolemantapauksen johdosta annettavista
avustuksista,
työvoiman liikkuvuuden mahdollistamiseksi parhaissa mahdollisissa
olosuhteissa on tarpeen varmistaa täydellisempi yhteensovittaminen1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 3
▼B
kaikkien jäsenvaltioiden vakuutusjärjestelmien ja työttömyystuen,
välillä,
tämä huomioon ottaen ja työn etsimisen helpottamiseksi eri jäsenval-
tioissa olisi ennen muuta myönnettävä yksityiselle työntekijälle etukäyttää rajoitetun ajan sen jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyjätyöttömyysetuuksia, jonka lainsäädännön alainen hän on viimeksi ollut,
perhe-etuuksiin sovellettavan lainsäädännön määräytymisen kannalta
työskentelyperuste varmistaa yhdenvertaisen kohtelun kaikkien niidentyöntekijöiden välillä, joihin sovelletaan samaa lainsäädäntöä,
etuuksien perusteettoman kertymisen välttämiseksi on säädettävä
ensisijaisuussäännöistä sen varalta, että oikeuksia perhe-etuuksiin kertyy
toimivaltaisen valtion lainsäädännön ja perheenjäsenten asuinvaltion
lainsäädännön perustella,
kansallisten järjestelmien erityinen ja toisistaan poikkeava luonne
huomioon ottaen olisi vahvistettava kansallisten järjestelmien yhteenso-
vittamista koskevat erityiset säännöt, joissa määrätään eläkkeisiin
oikeutettujen huollettavina olevien lasten sekä orpojen perusteelaannettavista etuuksista,
on tarpeen perustaa hallintotoimikunta, jossa on kunkin jäsenvaltion
hallituksen edustaja; tämän toimikunnan tehtävänä on erityisesti
käsitellä kaikki tämän asetuksen säännöksistä johtuvat hallinnolliset ja
tulkinnaliset kysymykset sekä edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä,
on suotavaa koota työntekijöiden ja työnanatajien edustajat neuvoa-
antavaan komiteaan, joka tutkii hallintotoimikunnan käsittelemiä
kysmyksiä (SIC! kysymyksiä), ja
on tarpeen antaa kansallisten lainsäädäntöjen ominaispiirteitä vastaavia
ertiyisiä säännöksiä, jotta helpotetaan yhteensovittamista koskeviensääntöjen soveltamista,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ
1 artikla (10) (15)
Määritelmät
Tässä asetuksessa:
a) 'palkatulla työntekijällä' ja 'itsenäisellä ammatinharjoittajalla'
tarkoitetaan:
i) henkilöä, joka on pakollisen tai valinnaisen jatkuvan vakuu-
tuksen perusteella vakuutettu yhden tai useamman palkattujen
työntekijöiden tai itsenäisten ammatinharjoittajien sosiaalitur-
vajärjestelmän taikka virkamiesten erityisjärjestelmän kattamanvakuutustapahtuman varalta,
ii) henkilöä, joka on pakollisesti vakuutettu yhden tai useamman
tässä asetuksessa tarkoitetun sosiaaliturvan alan kattamanvakuutustapahtuman varalta sosiaaliturvajärjestelmässä, jokakoskee kaikkia asukkaita tai koko työssäolevaa väestöä, joställainen henkilö:
— voidaan määrittää palkatuksi työntekijäksi tai itsenäiseksi
ammatinharjoittajaksi sen perusteella, kuinka tällainenjärjestelmä on hallinnollisesti järjestetty tai rahoitettu, tai
— jollei tällaista perustetta ole, on vakuutettu joidenkin
muiden liitteessä I eriteltyjen vakuutustapahtumien varaltapalkattujen työntekijöiden tai itsenäisten ammatinharjoitta-jien järjestelmässä, tai iii alakohdassa tarkoitetussajärjestelmässä joko pakollisen tai valinnaisen jatkuvanvakuutuksen perusteella, tai jollei kyseisessä jäsenvaltiossa1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 4
▼M3
▼B
▼B
ole sellaista järjestelmää, vastaa liitteessä I olevaa
määritelmää;
iii) henkilöä, joka on pakollisesti vakuutettu tässä asetuksessa
tarkoitettujen alojen kattaman useamman vakuutustapahtuman
varalta tavallisessa sosiaaliturvajärjestelmässä, joka kattaa koko
maaseutuväestön liitteessä I säädettyjen perusteiden mukaisesti;
iv) henkilöä, joka on vapaaehtoisesti vakuutettu yhden tai
useamman tässä asetuksessa tarkoitetun alan kattaman vakuu-tustapahtuman varalta jäsenvaltion palkattuja työntekijöitä taiitsenäisiä ammatinharjoittajia tai kaikkia asukkaita tai tiettyjäasukasryhmiä koskevassa sosiaaliturvajärjestelmässä:
— jos tällainen henkilö toimii palkattuna työntekijänä tai
itsenäisenä ammatinharjoittajana, tai
— jos tällainen henkilö on aiemmin ollut pakollisesti vakuu-
tettu saman vakuutustapahtuman varalta saman jäsenvaltionpalkattuja työntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia
koskevassa järjestelmässä;
b) 'rajatyöntekijällä' tarkoitetaan palkattua työntekijää tai itsenäistä
ammatinharjoittajaa, joka harjoittaa ammattiaan jäsenvaltionalueella ja asuu toisen jäsenvaltion alueella, johon hän palaa
säännönmukaisesti päivittäin tai vähintään kerran viikossa;
kuitenkin rajatyöntekijä, jonka se yritys, jossa hän tavallisestitoimii tai joka tarjoaa palveluita muualla saman tai toisenjäsenvaltion alueella, on lähettänyt muualle saman tai toisenjäsenvaltion alueella, säilyttää rajatyöntekijän aseman sen ajan,joka on enintään neljä kuukautta, vaikka hän ei voi tänä aikana
palata päivittäin tai vähintään kerran viikossa asuinpaikalleen;
c) 'kausityöntekijällä' tarkoitetaan palkattua työntekijää, joka mennee
(SIC! menee) muun kuin sen jäsenvaltion alueelle, jossa hän asuu,
työskennelläkseen siellä kausiluontoisesti tämän valtion yrityksen
tai työnantajan palveluksessa ajan, joka ei missään tapauksessa saaylittää kahdeksaa kuukautta, ja joka oleskelee sanotun valtionalueella työskentelynsä ajan; kausiluontoisella työllä tarkoitetaantyötä, joka on riippuvainen kausien peräkkäisyydestä ja toistuuitsestään joka vuosi;
c a) 'opiskelijalla' tarkoitetaan henkilöä, joka ei ole tässä asetuksessa
tarkoitettu palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja tai
heidän perheenjäsenensä taikka jälkeenjääneensä ja joka harjoittaa
jäsenvaltion viranomaisten virallisesti tunnustamaan pätevyyteenjohtavia opintoja tai saa tällaista ammatillista koulutusta sekä onvakuutettu yleisen sosiaaliturvajärjestelmän tai opiskelijoihinsovellettavan erityisen sosiaaliturvajärjestelmän puitteissa,
d) 'pakolaisella' tarkoitetaan Genevessä 28 päivänä heinäkuuta 1951
allekirjoitetun pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen
1 artiklassa tarkoitettua henkilöä;
e) 'valtiottomalla henkilöllä' tarkoitetaan New Yorkissa 28 päivänä
syyskuuta 1954 allekirjoitetun valtiottomien henkilöiden oikeusa-semaa koskevan yleissopimuksen 1 artiklassa tarkoitettua henkilöä;
f) i) 'perheenjäsenellä' tarkoitetaan henkilöä, joka määritellään tai
tunnustetaan perheenjäseneksi tai osoitetaan talouteen kuulu-vaksi jäseneksi lainsäädännössä, jonka perusteella etuudetannetaan, tai tapauksissa, joita tarkoitetaan 22 artiklan 1 kohdan
a alakohdassa ja 31 artiklassa, sen jäsenvaltion lainsäädännössä,
jonka alueella tällainen henkilö asuu; kuitenkin jos sanotussalainsäädännössä perheenjäseneksi tai talouteen kuuluvaksihenkilöksi katsotaan vain henkilö, joka asuu samassa taloudessakuin►
M4palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja
tai opiskelija ◄, tämä edellytys katsotaan täyteyksi, jos se,
jonka etua asia koskee, on pääasiallisesti riippuvainen tästähenkilöstä. ►
M1Jos jäsenvaltion lainsäädännön perusteella ei
perheenjäseniä voida erottaa muista sellaisista henkilöistä, joihinlainsäädäntöä sovelletaan, käsite 'perheenjäsen' ymmärretäänliitteen I merkityksessä; ◄1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 5
▼M4
▼B
▼B
ii) kuitenkin, jos kysymys on sellaisista työkyvyttömille annetta-
vista etuuksista, jotka jäsenvaltio myöntää kaikille vaaditutedellytykset täyttäville kansalaisilleen, 'perheenjäsenellä' tarkoi-
tetaan ainakin ►
M4palkatun työntekijän tai itsenäisen
ammatinharjoittajan tai opiskelijan ◄puolisoa ja alaikäisiä
lapsia, samoin kuin tällaisen, henkilön huollettavina olevia täysi-ikäisiä lapsia;
g) 'jälkeenjääneellä' tarkoitetaan sen lainsäädännön mukaan
jälkeenjääneeksi määriteltyä tai tunnustettua henkilöä, jonka
perusteella etuudet myönnetään; jos kuitenkin sanotussa
lainsäädännössä jälkeenjääneeksi katsotaan vain henkilö, joka asuisamassa taloudessa vainajan kanssa, tämä edellytys katsotaantäytetyksi, jos tällainen henkilö oli pääasiallisesti riippuvainenvainajasta;
h) 'asumisella' tarkoitetaan vakinaista oleskelua;
i) 'oleskelulla' tarkoitetaan tilapäistä oleskelua;j) 'lainsäädännöllä' tarkoitetaan jokaisen jäsenvaltion osalta lakeja,
asetuksia ja muita määräyksiä sekä kaikkia muita täytäntöönpano-
toimenpiteitä, nykyisiä tai tulevia, jotka liittyvät 4 artiklan 1 ja 2kohdassa tarkoitettuihin sosiaaliturvan aloihin tai järjestelmiin, tai 4artiklan 2 a kohdassa tarkoitetuista maksuihin perustumattomistaerityisetuuksista.
Käsitteeseen eivät sisälly nykyiset tai tulevat työmarkkinasopi-
musten määräykset riippumatta siitä, onko ne saatettu voimaan
viranomaisten päätöksillä, jotka tekevät niistä pakollisia tai
laajentavat niiden soveltamisalaa. Kuitenkin jos tällaisilla määräyk-sillä:
i) vaikutetaan edellisessä alakohdassa tarkoitettuihin lakeihin tai
asetuksiin perustuvan pakollisen vakuutuksen voimaan saattami-seen; tai
ii) muodostetaan järjestelmä, jonka hallinnosta vastaa sama laitos
kuin se, joka vastaa edellisessä alakohdassa tarkoitetuilla laeillaja asetuksilla muodostettujen järjestelmien hallinnosta,
käsitteen rajoitus voidaan milloin tahansa poistaa kyseisen
jäsenvaltion julistuksella, jossa eritellään tämänkaltaiset järjes-telmät, joihin tätä asetusta sovelletaan. Tällainen julistus annetaantiedoksi ja julkaistaan 97 artiklan säännösten mukaisesti.
Edellisen alakohdan säännöksistä ei seuraa, että sellaiset järjes-
telmät, joihin sovelletaan asetusta N:o 3, suljettaisiin tämän
asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
Käsitteen 'lainsäädäntö' alaan eivät myöskään kuulu sellaisia
itsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmiä koskevatsäännökset, joiden muodostaminen on jätetty asianomaisten henki-löiden oman aloitteen varaan tai joita sovelletaan vain osassakyseisen jäsenvaltion aluetta, riippumatta siitä, ovatko viranomaiset
päättäneet tehdä ne pakollisiksi tai laajentaa niiden soveltamisalaa.
Kyseiset erityisjärjestelmät eritellään liitteessä II;
j a) 'virkamiesten erityisjärjestelmällä' tarkoitetaan sosiaaliturvajärjes-
telmää, joka poikkeaa kyseisen jäsenvaltion yleisestä palkattuihintyöntekijöihin sovellettavasta sosiaaliturvajärjestelmästä ja jonkapiiriin kaikki virkamiehet tai virkamiehiin rinnastettavat henkilöt taitietyt virkamiesryhmät suoraan kuuluvat,
k) 'sosiaaliturvasopimuksella' tarkoitetaan kaikkia kahden- tai
monenvälisiä järjestelyjä, jotka sitovat tai tulevat sitomaan kahtatai useampaa jäsenvaltiota yksinomaisesti ja kaikkia muita
monenvälisiä järjestelyjä, jotka sitovat tai tulevat sitomaan ainakin
kahta jäsenvaltiota ja yhtä tai useampia muita valtioita sosiaali-turvan alalla kaikkien 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa määriteltyjenalojen ja järjestelmien tai sellaisen osan suhteen, yhdessäkaikenlaisten sopimusten kanssa, jotka on tehty mainittujenjärjestelyjen perusteella;1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 6
▼M3
▼B
▼B
l) 'toimivaltaisella viranomaisella' tarkoitetaan kunkin jäsenvaltion
osalta ministeriä, ministereitä tai muuta vastaavaa viranomaista,joka on vastuussa sosiaaliturvajärjestelmistä koko kyseisen valtion
alueella tai osassa sitä;
m) 'hallintotoimikunnnnalla' tarkoitetaan 80 artiklassa tarkoitettua
toimikuntaa;
n) 'laitoksella' tarkoitetaan kunkin jäsenvaltion osalta toimielintä tai
viranomaista, joka on vastuussa koko lainsäädännön tai sen osanhallinnosta;
o) 'toimivaltaisella laitoksella' tarkoitetaan:
i) laitosta, jossa se, jonka etua asia koskee, on vakuutettu
hakiessaan etuutta;
ii) laitosta, josta sillä, jonka etua asia koskee, on oikeus tai olisi
oikeus etuuksiin, jos hän tai hänen perheenjäsenensä asuisivat
sen jäsenvaltion alueella, jossa laitos sijaitsee;
iii) laitosta, jonka kysymyksessä olevan jäsenvaltion toimivaltainen
viranomainen nimeää, tai
iv) sellaisten järjestelmien kohdalla, joissa on kysymys työnantajan
vastuusta 4 artiklan 1 kohdan etuuksiin nähden, joko työnan-tajaa tai asiaan liittyvää vakuuttajaa, tai jos sellaista ei ole,
kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämää
toimielintä tai viranomaista;
p) 'asuinpaikan laitoksella' ja 'oleskelupaikan laitoksella' tarkoitetaan
vastaavasti laitosta, joka on toimivaltainen antamaan etuudetpaikassa, jossa se, jonka etua asia koskee, asuu, ja laitosta, jokaon toimivaltainen antamaan etuudet paikassa, jossa se, jonka etua
asia koskee, oleskelee, tämän laitoksen soveltaman lainsäädännön
mukaisesti, tai jos tällaista laitosta ei ole, laitosta, jonka kyseisenjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen nimeää;
q) 'toimivaltaisella valtiolla' tarkoitetaan jäsenvaltiota, jonka alueella
toimivaltainen laitos sijaitsee;
r) 'vakuutuskausilla' tarkoitetaan maksukausia tai työskentelykausia
tai itsenäisen ammatinharjoittamisen kausia, sen mukaan kuin ne on
määritelty tai tunnustettu vakuutuskausiksi siinä lainsäädännössä,jonka mukaan ne on täytetty tai niitä pidetään täytettyinä, ja kaikkiakausia, joita käsitellään sellaisina, jos niitä pidetään sanotunlainsäädännön mukaan vakuutuskausia vastaavina. ►
M3Myös
virkamiesten erityisjärjestelmän piirissä täyttyneitä kausia pidetään
vakuutuskausina; ◄
s) 'työskentelykausilla' ja 'itsenäisen ammatinharjoittamisen kausilla'
tarkoitetaan kausia, jotka on sellaisiksi määritelty tai tunnustettusiinä lainsäädännössä, jonka mukaan ne on täytetty, ja kaikkiakausia, joita käsitellään sellaisina, jos niitä pidetään sanotun
lainsäädännön mukaan työskentelykausia tai itsenäisen ammatin-
harjoittamisen kausia vastaavina. ►
M3Myös virkamiesten
erityisjärjestelmän piirissä täyttyneitä kausia pidetäänvakuutuskausina; ◄
s a) 'asumiskausilla' tarkoitetaan kausia, jotka on määritelty tai tunnus-
tettu sellaisiksi siinä lainsäädännössä, jonka mukaan ne ovat
täyttyneet tai niitä pidetään täyttyneinä;
t) 'etuuksilla' ja 'eläkkeellä' tarkoitetaan kaikkia etuuksia ja eläkkeitä,
mukaan lukien kaikki niiden osat, jotka maksetaan julkisistavaroista, arvon säilyttäviä korotuksia ja lisäavustuksia, joihinsovelletaan III osaston säännöksiä, kuten myös kertasuoritteisiaetuuksia, jotka maksetaan eläkkeiden yhteydessä, ja maksujen
palauttamisen muodossa annettavia rahasuorituksia;
u) i) 'perhe-etuuksilla' tarkoitetaan kaikkia luontois- tai rahaetuuksia,
jotka on tarkoitettu korvaamaan perhekustannuksia 4 artiklan 1kohdan h alakohdassa tarkoitetun lainsäädännön mukaisesti,lukuun ottamatta liitteessä II mainittuja erityisiä syntymä- tai
adoptioavustuksia;
ii) 'perheavustuksilla' tarkoitetaan yksinomaan perheenjäsenten
lukumäärän ja tapauksen mukaan iän perusteella määräajoinsuoritettavia rahaetuuksia;1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 7
▼B
v) 'kuolemantapauksen johdosta annettavilla avustuksilla' tarkoitetaan
kaikkia kertasuorituksia kuolemantapauksen yhteydessä, lukuunottamatta kertasuoritteisia etuuksia, joita tarkoitetaan t alakohdassa.
2 artikla
Asetuksen soveltamisalaan kuuluvat henkilöt
1. Tätä asetusta sovelletaan palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin
ammatinharjoittajiin ja opiskelijoihin, jotka kuuluvat tai ovat kuuluneetyhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön piiriin ja jotka ovat
jäsenvaltion kansalaisia tai jotka ovat valtiottomia henkilöitä tai
pakolaisia, jotka asuvat jäsenvaltion alueella, sekä heidän perheenjäse-niinsä tai jälkeenjääneisiinsä.
2. Tätä asetusta sovelletaan yhden tai useamman jäsenvaltion
lainsäädännön alaisina olleiden palkattujen työntekijöiden, itsenäisten
ammatinharjoittajien ja opiskelijoiden jälkeenjääneisiin riippumattakyseisten henkilöiden kansalaisuudesta, jos heidän jälkeenjääneensäovat jäsenvaltion kansalaisia taikka valtiottomia henkilöitä tai pako-laisia, jotka asuvat jäsenvaltion alueella.
3 artikla
Yhdenvertainen kohtelu
1. Jollei tämän asetukseen erityisistä säänöksistä muuta johdu,
jäsenvaltion alueella asuvat henkilöt, joihin tätä asetusta sovelletaan,ovat jäsenvaltion lainsäädännön mukaan samojen velvoitteiden alaisia janauttivat samoja etuja kuin tämän valtion kansalaiset.
2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan oikeuteen valita sosiaali-
turvalaitosten toimielinten jäsenet tai osallistua heidän nimittämiseensä,mutta niillä ei ole vaikutusta jäsenvaltion säännöksin, jotka koskevat
asianomaisten henkilöiden kelpoisuutta tai nimitystapaa näihin toimie-
limiin.
3. Jollei liitteen III säänöksistä muuta johdu, 7 artiklan 2 kohdan c
alakohdan mukaisesti voimaan jäävien sosiaaliturvasopimusten
määräyksiä ja 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtyjen sopimusten
määräyksiä sovelletaan kaikkiin henkilöihin, joihin tätä asetustasovelletaan.
4 artikla (10)
Asiallinen ulottuvuus
1. Tätä asetusta sovelletaan kaikkeen lainsäädäntöön, joka koskee
seuraavia sosiaaliturvan aloja:
a) sairaus- ja äitiysetuuksia;
b) työkyvyttömyysetuuksia, mukaan lukien ne joiden tarkoituksena on
ansiokyvyn ylläpitämien tai parantamien (SIC! ylläpitäminen ja
parantaminen);
c) vanhuusetuuksia;
d) jälkeenjääneiden etuuksia;
e) työtapaturma- ja ammattitautietuuksia;
f) kuolemantapauksen johdosta annettavia avustuksia;
g) työttömyysetuuksia;
h) perhe-etuuksia.
2. Tätä asetusta sovelletaan kaikiin (SIC! kaikkiin) yleisiin ja
erityisiin sosiaaliturvajärjestelmiin riippumatta siitä, ovatko nemaksuihin perustuvia vai maksuihin perustumattomia, sekä järjestelmiin,
jotka koskevat työnantajan tai laivanvarustajan vastuuta, kun kysymys
on 1 kohdassa tarkoitetuista etuuksista.
2 a. Tätä asetusta sovelletaan maksuihin perustumattomiin erityise-
tuuksiin, jotka annetaan muun kuin 1 kohdassa tarkoitetun1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 8
▼M4
▼B
▼B
lainsäädännön tai järjestelmän perusteella, tai jotka on suljettu 4 kohdan
nojalla soveltamisalan ulkopuolelle, jos tällaiset etuudet on tarkoitettu:
a) antamaan lisä-, korvaavaa tai täydentävää turvaa sellaista tapahtumaa
vastaan, joka kuuluu 1 kohdan a-h alakohdassa tarkoitettuihin
sosiaaliturvan aloihin; tai
b) vain vammaisten erityistä suojelemista varten.
2 b. Tätä asetusta ei sovelleta niihin jäsenvaltion lainsäädännön
maksuihin perustumattomia erityisetuuksia koskeviin säännöksin, joita
tarkoitetaan liitteessä II olevassa III jaksossa ja joita sovelletaan vain
osassa valtion aluetta.
3. Tämän asetuksen III osaston säännökset eivät kuitenkaan vaikuta
jäsenvaltion säännöksiin, jotka koskevat laivanvarustajan vastuuta.
4. Tätä asetusta ei sovelleta sosiaalihuoltoon ja lääkinnälliseen
huoltoon, sodan tai sen seurauksien uhrien etuusjärjestelmiin
►M3 ◄.
5 artikla (10)
Jäsenvaltioiden julistukset tämän asetuksen soveltamisalasta
Jäsenvaltioiden on täsmennettävä 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu
lainsäädäntö ja järjestelmät, 4 artiklan 2 a kohdassa tarkoitetutmaksuihin perustumattomat erityisetuudet, 50 artiklassa tarkoitetutvähimmäisetuudet ja 77 ja 78 artiklassa tarkoitetut etuudet julistuksilla,
jotka annetaan tiedoksi ja julkaistaan 97 artiklan mukaisesti.
6 artikla
Tämän asetuksen korvaamat sosiaaliturvasopimukset
Jollei 7 ja 8 artiklan sekä 46 artiklan 4 kohdan säännöksistä muuta
johdu, tällä asetuksella korvataan sen soveltamisalaan kuuluvienhenkilöiden ja asioiden osalta kaikkien sosiaaliturvasopimusten
määräykset, jotka sitovat;
a) yksinomaan kahta tai useampaa jäsenvaltiota; tai
b) ainakin kahta jäsenvaltiota ja yhtä tai useampaa muuta valtiota, jos
kysymyksessä olevien tapausten ratkaiseminen ei koske viimeksimainittujen valtioiden laitoksia.
7 artikla (7)
Kansainväliset määräykset, joihin tämä asetus ei vaikuta
1. Tällä asetuksella ei vaikuteta velvoitteisiin, jotka syntyvät:
a) kansainvälisen työjärjestön sopimuksista, jotka yhden tai useamman
jäsenvaltion ratifioitua ne ovat tulleet voimaan; ja
b) Euroopan neuvoston jäsenvaltioiden 11 päivänä joulukuuta 1953
tekemistä Euroopan väliaikaisista sosiaaliturvasopimuksista.
2. Sen estämättä, mitä 6 artiklassa säädetään, sovelletaan edelleen:
a) Reinin laivurien sosiaaliturvaa koskevien 27 päivänä heinäkuuta
1950 ja 30 päivänä marraskuuta 1979 tehtyjen sopimustenmääräykset;
b) kansainvälisen kuljetusliikenteen työntekijöiden sosiaaliturvaa
koskevan 9 päivänä heinäkuuta 1956 tehdyn Euroopan sopimuksenmääräyksiä, ja
c) liitteessä III lueteltujen sosiaaliturvasopimusten määräyksiä.
8 artikla
Sopimusten tekeminen jäsenvaltioiden välillä
1. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio voivat tarpeen mukaan
tehdä toistensa kanssa sopimuksia, jotka ovat tämän asetuksenperiaatteiden ja hengen mukaisia.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 9
▼B
2. Kukin jäsenvaltio antaa 97 artiklan 1 kohdan säännösten
mukaisesti tiedoksi kaikki toisen jäsenvaltion kanssa 1 kohdansäännösten mukaisesti tehdyt sopimukset.
9 artikla
Vapaaehtoinen tai valinnainen jatkuva vakuutus
1. Jäsenvaltion säännöksiä, joiden mukaan vapaaehtoisen tai valin-
naisen jatkuvan vakuutuksen edellytyksenä on asuminen tämän valtionalueella, ei sovelleta henkilöihin, jotka asuvat toisen jäsenvaltionalueella, edellyttäen, että he ovat joskus heidän ollessaan aiemmin
työelämässä olleet palkattuina työntekijöinä tai itsenäisinä ammatinhar-
joittajina ensiksi mainitun valtion lainsäädännön alaisia.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan vapaaehtoisen tai valin-
naisen jatkuvan vakuutuksen edellytyksenä on vakuutuskausientäyttyminen, vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, on otettava huomioon tarvittavassa
määrin ikään kuin ne olisi täytetty ensiksi mainitun valtionlainsäädännön mukaan.
9 a artikla (7)
Viitekauden pidentäminen
Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuutta koskevan oikeuden
tunnustaminen edellyttää vähimmäisvakuutuskauden täyttymistä tiettynä
aikana ennen vakuutustapahtumaa, jota vastaan vakuutus on otettu(viitekausi), ja jos edellä mainittu lainsäädäntö edellyttää, että kaudet,joiden aikana etuuksia on myönnetty tämän jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, tai kaudet, jotka on tarkoitettu lasten kasvattamiseen tämänjäsenvaltion alueella, johtavat viitekauden pidentäminen, kaudet, joiden
aikana työkyvyttömyyseläkkeitä tai vanhuuseläkkeitä tai sairause-
tuuksia, työttömyysetuuksia tai työtapaturmaetuuksia (lukuun ottamattaeläkkeitä) on myönnetty toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jakaudet, jotka on tarkoitettu lasten kasvattamiseen toisen jäsenvaltionalueella, johtavat samoin edellä sanotun viitekauden pidentämiseen.
10 artikla
Asumista koskevasta edellytyksestä luopuminen — Pakollisen vakuutuksen
vaikutus maksujen palauttamiseen
1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, työkyvyttömyys-, vanhuus-
tai jälkeenjääneiden rahaetuuksia, työtapaturma- tai ammattitautieläk-keitä ja kuolemantapauksen johdosta annettavia avustuksia, joihin on
saavutettu oikeus yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, ei saa vähentää, muuttaa, keskeyttää, peruuttaa tai takavar-ikoida sen vuoksi, että etuuden saaja asuu muun jäsenvaltion alueellakuin sen, jossa maksamisesta vastuussa oleva laitos sijaitsee.
Edellä olevaa alakohtaa sovelletaan myös kertasuoritteisiin etuuksiin,
jotka myönnetään leskeneläkkeesen oikeutetun jälkeenjääneen puolisonavioituessa uudelleen.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan maksujen palauttamisen
edellytyksenä on, että se, jonka etua asia koskee, on lakannut olemasta
pakollisesti vakuutettu, tätä edellytystä ei katsota täyttyneeksi niin kauankuin se, jonka etua asia koskee, on pakollisesti vakuutettu►
M4 ◄toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
10 a artikla (10)
Maksuihin perustumattomat erityisetuudet
1. Sen estämättä, mitä 10 artiklassa ja III osastossa säädetään,
henkilöille, joihin tätä asetusta sovelletaan, myönnetään 4 artiklan 2 a
kohdassa tarkoitettuja maksuihin perustumattomia rahallisia erityise-tuuksia yksinomaan sen jäsenvaltion alueella ja kyseisen jäsenvaltionlainsäädännön mukaisesti, jonka alueella he asuvat, edellyttäen ettänämä etuudet on lueteltu liitteessä II a. Etuudet myöntää asuinpaikanlaitos omalla kustannuksellaan.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 10
▼B
2. Sen jäsenvaltion vakuutuslaitos, jonka lainsäädännön mukaan 1
kohdassa tarkoitettua etuutta koskevan oikeuden saavuttamiseksiedellytetään työskentely-, yrittäjä- tai asumiskausien täyttymistä, ottaa
tarpeellisessa määrin huomioon työskentely-, yrittäjä- ja asumiskaudet,
jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion alueella, ikään kuin ne olisivatensiksi mainitun jäsenvaltion alueella täyttyneitä kausia.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan 1 kohdassa tarkoitetun
lisänä myönnettävän etuuden saavuttamiseksi edellytetään jonkin 4
artiklan 1 kohdan a-h alakohdassa mainitun etuuden saamista, eikä
sovellettavan lainsäädännön mukaan tällaisen etuuden suorittamiseenole velvollisuutta, toisen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla myönnettyävastaavaa etuutta pidetään ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännönmukaan myönnettynä etuutena, kun kysymys on oikeudesta lisään.
4. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan 1 kohdassa tarkoitetun
vammais- tai työkyvyttömyysetuuden saamiseksi edellytetään, että
vammaisuus tai työkyvyttömyys todettiin ensimmäisen kerran tämänjäsenvaltion alueella, tämä edellytys katsotaan täyttyneeksi, josvammaisuus tai työkyvyttömyys todettiin ensimmäisen kerran jonkintoisen jäsenvaltion alueella.
11 artikla
Etuuksien arvon säilyttäminen
Jäsenvaltion lainsäädännössä määrättyjä arvon säilyttämistä koskevia
sääntöjä sovelletaan tämän lainsäädännön mukaan suoritettaviin etuuk-siin ottaen huomioon tämän asetuksen säännökset.
12 artikla (9) (11)
Etuuksien päällekkäisyyden estäminen
1. Tällä asetuksella ei anneta eikä pysytetä oikeutta useisiin
samanlaisiin etuuksiin yhden ja saman pakollisen vakuutuskaudenperusteella. Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta työkyvyttömyyden,
vanhuuden, kuoleman (eläkkeet) eikä ammattitaudin perusteella suor-
itettuihin etuuksiin, jotka kahden tai useamman jäsenvaltion laitoksetovat myöntäneet 41 artiklan, 43 artiklan 2 ja 3 kohdan, 46, 50 ja 51artiklan tai 60 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.
2. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, etuuksien pienentämistä,
keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia jäsenvaltion lainsäädännön
säännöksiä voidaan soveltaa muiden sosiaaliturvaetuuksien ollessa
päällekkäisiä tai muun tulon vuoksi, vaikka tällaiset etuudet saavutettiintoisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai tällainen tulo ansaittiintoisen jäsenvaltion alueella.
3. Jäsenvaltion säännöksiä etuuden vähentämiseksi, keskeyttämiseksi
tai peruuttamiseksi tapauksessa, jonka työkyvyttömyysetuuksia tai
ennenaikaisia vanhuusetuuksia saava henkilö harjoittaa ammatillista
toimintaa, voidaan soveltaa tällaisen henkilön vahingoksi, vaikka hänharjoittaa toimintaansa toisen jäsenvaltion alueella.
4. Alankomaiden lainsäädännön mukaan maksettavaa työkyvyttö-
myyseläkettä voidaan sellaisessa tapauksessa, jossa alankomaalainen
laitos on velvollinen 57 artiklan 5 kohdan tai 60 artiklan 2 kohdan b
alakohdan säännösten mukaan osallistumaan myös toisen jäsenvaltionlainsäädännön mukaisesti myönnettyjen ammattitaudin korvaustenkustannusten korvaamiseen, vähentää sellaisen toisen jäsenvaltionlaitoksen maksamalla määrällä, joka on vastuussa ammattitaudinkorvauksen myöntämisestä.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 11
▼B
II OSASTO
SOVELLETTAVA LAINSÄÄDÄNTÖ
13 artikla (9)
Yleiset säännöt
1. Jollei 14 c tai 14 f artiklasta muuta johdu, henkilöt, joihin tätä
asetusta sovelletaan, ovat vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön alaisia.
Tämä lainsäädäntö määrätään tämän osaston säännösten mukaisesti.
2. Jollei 14-17 artiklasta muuta johdu:
a) jäsenvaltion alueella työskentelevä henkilö on tämän valtion
lainsäädännön alainen, vaikka hän asuu toisen jäsenvaltion alueellaja vaikka hänen työnantajanaan toimivan yrityksen tai yksityisen
henkilön kotipaikka on toisen jäsenvaltion alueella;
b) jäsenvaltion alueella itsenäisenä ammatinharjoittajana toimiva
henkilö on tämän jäsenvaltion lainsäädännön alainen, vaikka hän
asuu toisen jäsenvaltion alueella;
c) jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla aluksella työskentelevä henkilö
on tämän valtion lainsäädännön alainen;
d) virkamiehet ja sellaisina pidettävät henkilöt ovat sen jäsenvaltion
lainsäädännön alaisia, johon heidän työnantajanaan toimiva hallintokuuluu;
e) jäsenvaltion asevoimien palvelukseen tai siviilipalvelukseen kutsuttu
tai uudelleen kutsuttu henkilö on tämän valtion lainsäädännönalainen. Jos tämän lainsäädännön mukaan oikeus riippuu vakuutus-kausien täyttymisestä ennen tällaiseen ase- tai siviilipalvelukseenastumista tai siitä vapautumisen jälkeen, minkä tahansa muun
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutuskaudet
otetaan huomioon tarpeellisessa määrin, samalla tavoin, kuin jos neolisivat ensiksi mainitun valtion lainsäädännön mukaan täyttyneitävakuutuskausia. Asevoimien palvelukseen tai siviilipalvelukseenkutsuttu tai uudelleen kutsuttu palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja säilyttää palkatun työntekijän tai itsenäisen
ammatinharjoittajan aseman;
f) henkilö, johon jäsenvaltion lainsäädäntöä lakataan soveltamasta
ilman, että toisen jäsenvaltion lainsäädäntö tulee sovellettavaksi
häneen jonkin tämän kohdan edellä olevassa alakohdassa säädetyn
säännön mukaisesti taikka jonkin artikloissa 14-17 säädetyn poik-keuksen tai erityissäännöksen perusteella, kuuluu sen jäsenvaltionlainsäädännön piiriin, jonka alueella hän asuu, yksinomaan tämänlainsäädännön määräysten mukaisesti.
14 artikla
Palkatussa työssä olevia muita henkilöitä kuin merimiehiä koskevat
erityissäännöt
Edellä 13 artiklan 2 kohdan a alakohdassa olevaa sääntöä sovelletaan
ottaen huomioon seuraavat poikkeukset ja olot:
1) a) Jäsenvaltion alueella toimivan yrityksen palveluksessa tavallisesti
työskentelevään henkilöön, jonka tämä yritys lähettää toisenjäsenvaltion alueelle suorittamaan siellä työtä tämän yrityksenpalveluksessa, sovelletaan edelleen ensiksi mainitun jäsenvaltionlainsäädäntöä edellyttäen, että tämän työskentelyn arvioitu kesto
ei ole enempää kuin 12 kuukautta ja että häntä ei lähetetä
korvaamaan toista työntekijää, jonka komennus on päättynyt.
b) Jos tehtävän työn kesto ennalta arvaamattomista syistä on alun
perin arvioitua pidempi ja on pidempi kuin 12 kuukautta, ensiksi
mainitun valtion lainsäädäntöä sovelletaan edelleen työn päätty-miseen saakka edellyttäen, että sen jäsenvaltion toimivaltainenviranomainen, jonka alueelle kysymyksessä oleva henkilö onlähetetty, tai tämän viranomaisen nimeämä toimielin, antaa siihensuostumuksensa; tällaista suostumusta on pyydettävä ennen1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 12
▼M3
▼B
▼B
alkuperäisen 12 kuukauden kauden päättymistä. Tällaista suostu-
musta ei kuitenkaan voida antaa kaudeksi, joka on pidempi kuin12 kuukautta.
2) Kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tavallisesti työskente-
levään henkilöön sovelletaan seuraavalla tavalla määrättyälainsäädäntöä:
a) Matkustavan tai lentävän henkilökunnan jäsen yrityksessä, joka
toisen lukuun tai omaan lukuunsa harjoittaa kansainvälistä
liikennettä kuljettaen matkustajia tai tavaraa rautateitse, maan-
teitse, lentoteitse tai sisävesitse ja jolla on kotipaikka jäsenvaltionalueella, on viimeksi mainitun valtion lainsäädännön alainenseuraavin rajoituksin:
i) jos kysymyksessä olevalla yrityksellä on sivutoimipaikka tai
pysyvä edustusto muun jäsenvaltion alueella kuin sen, missäsillä on kotipaikka, tällaisen sivutoimipaikan tai pysyvänedustuston palveluksessa oleva henkilö on sen jäsenvaltionlainsäädännön alainen, jonka alueella tällainen sivutoimi-paikka tai pysyvä edustusto sijaitsee; tai
ii) jos henkilö pääasiallisesti työskentelee sen jäsenvaltion
alueella, jossa hän asuu, hän on tämän valtion lainsäädännön
alainen, vaikka yrityksen, jonka palveluksessa hän on,
kotipaikka ei ole tällä alueella eikä sillä ole siellä sivutoimi-paikkaa eikä pysyvää edustustoa;
b) Muu kuin a alakohdassa tarkoitettu henkilö on
i) sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän
asuu, jos hän harjoittaa toimintaansa osittain tällä alueella taijos hän työskentelee useille yrityksille tai useille työnantajille,joiden kotipaikat ovat eri jäsenvaltioiden alueella; tai
ii) sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hänet
työllistävän yrityksen tai henkilön kotipaikka sijaitsee, jos hänei asu minkään sellaisen jäsenvaltion alueella, joissa hän
harjoittaa toimintaansa.
3) Henkilöön, joka työskentelee jäsenvaltion alueella sellaisessa yrityk-
sessä, jonka kotipaikka on toisen jäsenvaltion alueella ja joka toimiinäiden valtioiden yhteisen rajan kummallakin puolella, sovelletaan
sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka alueella yrityksen kotipaikka
on.
14 a artikla
Muita itsenäisiä ammatinharjoittajia kuin merenkulkijoita koskevat
erityissäännöt
Edellä 13 artiklan 2 kohdan b alakohtaa sovelletaan ottaen huomioon
seuraavat poikkeukset ja olot:
1) a) Jäsenvaltion alueella tavallisesti toimivaan itsenäiseen ammatin-
harjoittajaan, joka suorittaa työnsä toisen jäsenvaltion alueella,sovelletaan edelleen ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädäntöäedellyttäen, että työn arvioitu kesto ei ole enempää kuin 12kuukautta.
b) Jos tehtävän työn kesto ennatta (SIC! ennalta) arvaamattomista
syistä on alunperin arvioitua pidempi ja pidempi kuin 12kuukautta, ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädäntöä sovelletaanedelleen tällaisen työn päättymisen saakka edellyttäen, että senjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jonka alueelle se, jonka
etua asia koskee, on tullut kysymyksessä olevaa työtä tekemään,
tai tämän viranomaisen nimeämä toimielin, antaa siihen suostu-muksensa; tällaista suostumusta on pyydettävä ennen alkuperäisen12 kuukauden kauden päättymistä. Tällaista suostumusta eikuitenkaan voida antaa kaudeksi, joka on pidempi kuin 12kuukautta.
2) Tavallisesti kahden tai useamman jäsenvaltion alueella toimiva
itsenäinen ammatinharjoittaja on sen jäsenvaltion lainsäädännönalainen, jonka alueella hän asuu, jos hän harjoittaa osaa toiminnas-taan tämän jäsenvaltion alueella. Jos hän ei harjoita toimintaansa1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 13
▼B
lainkaan sen jäsenvaltion alueella, jossa hän asuu, hän on sen
jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän harjoittaapääosaa toiminnastaan. Perusteet pääasiallisen toiminnan määrittä-
miseksi säädetään 98 artiklassa tarkoitetussa asetuksessa.
3) Henkilö, joka toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana yrityksessä,
jonka kotipaikka on jäsenvaltion alueella ja joka toimii kummallakin
puolella kahden jäsenvaltion välistä rajaa, on sen jäsenvaltionlainsäädännön alainen, jonka alueella yrityksellä on kotipaikka.
4) Jos sen lainsäädännön mukaan, jonka alainen henkilön pitäisi 2 tai 3
kohdan mukaisesti olla, tällaisella henkilöllä ei ole mahdollisuuttaedes vapaaehtoisella perusteella liittyä eläkejärjestelmään, se, jonkaetua asia koskee, on sellaisen toisen jäsenvaltion lainsäädännönalainen, jota sovellettaisiin häneen riippumatta näistä nimenomaisista
säännöksistä tai määräyksistä, tai jos tällä tavalla häneen sovellettai-
siin kahta tai useampaa lainsäädäntöä, sen lainsäädännön alainen,joka määräytyy kyseisten jäsenvaltioiden tai niiden toimivaltaistenviranomaisten yhteisellä sopimuksella.
14 b artikla
Merenkulkijoihin sovellettavat erityisäännöt (SIC! erityissäännöt)
Edellä 13 artiklan 2 kohdan c alakohdassa olevaa sääntöä sovelletaan
ottaen huomioon seuraavat poikkeukset ja seikat:
1) Jäsenvaltion alueella toimivassa yrityksessä tai jäsenvaltion lippua
käyttävällä aluksella tavallisesti työskentelevä henkilö, jonka tämäyritys on lähettänyt toisen valtion lippua käyttävälle alukselle
suorittamaan siellä työtä tälle yritykselle, on 14 artiklan 1 kohdassa
säädetyin edellytyksin edelleen ensiksi mainitun jäsenvaltionlainsäädännön alainen.
2) Henkilö, joka tavallisesti toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana
joko jäsenvaltion alueella tai jäsenvaltion lippua käyttävällä aluksellaja joka harjoittaa toimintaa omaan lukuunsa toisen jäsenvaltionlippua käyttävällä aluksella, on 14 a artiklan 1 kohdassa säädetyinedellytyksin edelleen ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännön
alainen.
3) Henkilö, joka ei normaalisti työskentele merellä ja joka työskentelee
jäsenvaltion aluevesillä tai satamassa toisen jäsenvaltion lippua näillä
aluevesillä tai tässä satamassa käyttävällä aluksella, mutta ei ole
tämän aluksen miehistön jäsen, on ensiksi mainitun jäsenvaltionlainsäädännön alainen.
4) Jäsenvaltion lippua käyttävällä aluksella työskentelevä henkilö, jonka
työstä maksaa korvauksen yritys tai henkilö, jonka kotipaikka ontoisen jäsenvaltion alueella, on viimeksi mainitun valtionlainsäädännön alainen, jos hän asuu tämän valtion alueella;
korvauksen maksava yritys tai henkilö katsotaan työnantajaksi
mainittua lainsäädäntöä sovellettaessa.
14 c artikla (5)
Samanaikaisesti yhdenjäsenvaltion alueella palkatussatyössä olevia ja toisen
jäsenvaltion alueella itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivia henkilöltä
koskevat erityissäännökset
Henkilö, joka samanaikaisesti on palkatussa työssä jäsenvaltion alueella
ja toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana toisen jäsenvaltion alueella,on:
a) jollei b alakohdasta muuta johdu, sen jäsenvaltion lainsäädännön
alainen, jonka alueella hän toimii palkatussa työssä tai jos hänharjoittaa tällaista toimintaa kahden tai useamman jäsenvaltionalueella, 14 artiklan 2 tai 3 kohdan säännösten mukaisestimääräytyvän lainsäädännön alainen;
b) liitteessä VII mainituissa tapauksissa:
— sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän toimii
palkatussa työssä, jolloin tämä lainsäädäntö määräytyy 14 artiklan2 tai 3 kohdan säännösten mukaisesti, jos hän harjoittaa tällaistatoimintaa kahden tai useamman jäsenvaltion alueella, ja1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 14
▼B
— sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän toimii
itsenäisenä ammatinharjoittajana, jolloin tämä lainsäädäntömääräytyy 14 a artiklan 2, 3 tai 4 kohdan mukaisesti, jos hän
harjoittaa tällaista toimintaa kahden tai useamman jäsenvaltion
alueella.
14 d artikla (5)
Erinäisiä säännöksiä
1. Edellä 14 artiklan 2 ja 3 kohdassa, 14 a artiklan, 2, 3 ja 4 kohdassa,
14 c artiklan a alakohdassa ja 14 e artiklassa tarkoitettua henkilöä
kohdellaan sen lainsäädännön soveltamisen osalta, joka määräytyy
näiden säännösten mukaisesti, niin kuin hän harjoittaisi kaikkeaammatillista toimintaansa kyseisen jäsenvaltion alueella.
2. Edellä 14 c artiklan b alakohdassa tarkoitettua henkilöä kohdellaan
määritettäessä itsenäiseltä ammatinharjoittajalta perittävien maksujen
määrää sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alueella hän
toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana, niin kuin hän toimisi palkatussatyössään kyseisen jäsenvaltion alueella.
3. Sen jäsenvaltion säännöksiä, jonka mukaan ammatillista toimintaa
harjoittava eläkkeen saaja ei ole pakollisesti vakuutettu tällaisentoiminnan osalta, sovelletaan myös eläkkeen saajaan, jonka oikeuseläkkeeseen on saavutettu toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti,
jollei se, jonka etua asia koskee, nimenomaisesti pyydä saada kuulua
järjestelmään tekemällä hakemuksen ensiksi mainitun jäsenvaltiontoimivaltaisen viranomaisen nimeämälle ja 98 artiklassa tarkoitetunasetuksen liitteessä 10 mainitulle laitokselle.
14 e artikla
Sellaisia henkilöitä koskevat erityissäännöt, jotka on vakuutettu virka-
miesten erityisjärjestelmässä ja jotka samanaikaisesti työskentelevät
palkattuina työntekijöinä ja/tai itsenäisinä ammatinharjoittajina yhden tai
useamman muun jäsenvaltion alueella
Henkilö, joka työskentelee samanaikaisesti virkamiehenä tai häneen
rinnastettavana henkilönä ja on vakuutettu virkamiesten erityisjärjes-telmässä yhdessä jäsenvaltiossa ja joka työskentelee työntekijänä ja/tai
palkattuna työntekijänä yhden tai useamman muun jäsenvaltion alueella,
on sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jossa hän on vakuutettunavirkamiesten erityisjärjestelmässä.
14 f artikla
Sellaisia henkilöitä koskevat erityissäännöt, jotka työskentelevät samanai-
kaisesti useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa ja jotka on vakuutettu
erityisjärjestelmässä yhdessä näistä valtioista
Henkilö, joka työskentelee samanaikaisesti kahdessa tai useammassa
jäsenvaltiossa virkamiehenä tai häneen rinnastettavana henkilönä ja on
vakuutettu virkamiesten erityisjärjestelmässä ainakin yhdessä kyseisistä
jäsenvaltioista, on kunkin kyseessä olevan jäsenvaltion lainsäädännönalainen.
15 artikla
Vapasehtoista (SIC! Vapaaehtoista) tai valinnaista jatkuvaa vakuutusta
koskevat säännöt
1. Edellä 13-14 d artiklaa ei sovelleta vapaaehtoiseen vakuutukseen
tai valinnaiseen jatkuvaan vakuutukseen, jollei jonkin 4 artiklassatarkoitetun alan osalta jossakin jäsenvaltiossa ole ainoastaan vapaaeh-toinen vakuutusjärjestelmä.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 15
▼M3
▼B
▼M3
▼B
▼B
2. Jos kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön soveltami-
sesta seuraa vakuutuksen päällekkäisyys:
— pakollisen vakuutusjärjestelmän ja yhden tai useamman vapaaeh-
toisen tai valinnaisen jatkuvan vakuutusjärjestelmän välillä se, jonkaetua asia koskee, kuuluu yksinomaan pakolliseen vakuutusjärjes-
telmään, tai
— kahden tai useamman vapaaehtoisen tai valinnaisen jatkuvan
vakuutusjärjestelmän välillä se, jonka etua asia koskee, voi liittyävain vapaaehtoiseen tai valinnaiseen jatkuvaan vakuutusjärjes-telmään, jonka hän on valinnut.
3. Kuitenkin, kun kysymys on työkyvyttömyydestä, vanhuudesta ja
kuolemantapauksesta (eläkkeet), se, jonka etua asia koskee, voi liittyäjäsenvaltion vapaaehtoisen tai valinnaiseen jatkuvaan vakuutusjärjes-telmään, vaikka häneen sovelletaan pakollisesti toisen jäsenvaltion
lainsäädäntöä niiltä osin kuin ensiksi mainittu jäsenvaltion nimenomai-
sesti tai epäsuorasti hyväksyy tällaisen päällekkäisyyden.
16 artikla
Diplomaattisten tai konsuliedustustojen palveluksessa olevia henkilöitä ja
Euroopan yhteisöjen avustavaa henkilökuntaa koskevat erityissäännöt
1. Edellä 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan säännöksiä sovelletaan
henkilöihin, jotka työskentelevät diplomaattisissa tai konsuliedustus-toissa ja tällaisen edustuston virkamiesten henkilökohtaisinapalvelijoina.
2. Kuitenkin sellaiset 1 kohdassa tarkoitetut työntekijät, jotka ovat
valtuuttavan tai lähettävän jäsenvaltion kansalaisia, voivat valita,sovelletaanko heihin tämän valtion lainsäädäntöä. Tällainen valintaoi-keus voidaan uudistaa jokaisen kalenterivuoden päättyessä, eikä sillä oletakautuvaa vaikutusta.
3. Euroopan yhteisöjen avustava henkilökunta voi valita, sovelle-
taanko heihin sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka alueella hetyöskentelevät, sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jota heihin viimeksisovellettiin, tai sen valtion lainsäädäntöä, jonka kansalaisia he ovat, kunkysymys on muista kuin sellaisiin perheavustuksiin liittyvistä
säännöksistä, joiden myöntäminen määräytyy tällaiseen henkilökuntaan
sovellettavien työskentelyehtojen mukaisesti. Tämä valintaoikeus, jotavoidaan käyttää vain kerran, tulee voimaan työsuhteen alkamispäivästä.
17 artikla (9)
Poikkeukset 13-16 artiklaan
Kaksi tai useampi jäsenvaltio, näiden valtioiden toimivaltaiset virano-
maiset tai näiden viranomaisten nimeämät toimielimet voivat yhteisellä
sopimuksella määrätä poikkeuksista 13-16 artiklan määräyksiin tiettyjen
henkilöryhmien tai tiettyjen henkilöiden eduksi.
17 a artikla (9)
Kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan eläkettä saavia
henkilöltä (SIC! henkilöitä) koskevat erityissäännökset
Henkilö, joka saa eläkettä yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai
eläkkeitä kahden tai useamman jäsenvaltion alueella, voi pyynnöstääntulla suljetuksi viimeksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännön piiristäedellyttäen, että hän ei kuulu tämän lainsäädännön piiriin ammatillisentoiminnan vuoksi.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 16
▼B
III OSASTO
ERI ETUUSRYHMIÄ KOSKEVIA ERITYISSÄÄNNÖKSIÄ
1 LUKU
SAIRAUS JA ÄITIYS
1j a k s o
Yhteisiä säännöksiä
18 artikla
Vakuutus-, työskentely- tai asumiskausien yhteenlaskeminen
1. Sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön
mukaan etuuksia koskevan oikeuden saavuttamiseksi, säilyttämiseksi
tai takaisinsaamiseksi edellytetään vakuutus-, työskentely- tai asumis-
kausien täyttymistä, ottaa tarpeellisessa määrin huomioon vakuutus-,työskentely- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltionlainsäädännön mukaan, ikään kuin nämä kaudet olisivat täyttyneet sensoveltaman lainsäädännön mukaan.
2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan kausityöntekijöihin myös
sellaisten ennen vakuutuksen katkeamista olevien kausien osalta, jotka
ylittävät toimivaltaisen valtion lainsäädännön salliman kauden, edel-lyttäen kuitenkin, että se, jonka etua asia koskee, ei ole lakannutolemasta vakuutettu yli neljän kuukauden ajaksi.
2j a k s o
Palkatut työntekijät ja itsenäiset ammatinharjoittajat sekä heidän
perheenjäsenensä
19 artikla
Asuminen muusaa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa — Yleisiä
sääntöjä
1. Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka asuu
muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella ja joka täyttää
toimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetetut edellytykset etuuksien
saamiseksi ottaen tarpeen mukaan huomioon 18 artiklan säännökset, saaasuinvaltiossaan:
a) toimivaltaisen laitoksen puolesta luontoisetuudet asuinpaikan laitok-
sesta tämän laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaisesti ikäänkuin hänet olisi vakuutettu siinä; ja
b) rahaetuudet toimivaltaisesta laitoksesta sen soveltaman
lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen laitoksen jaasuinpaikan laitoksen välisellä sopimuksella tällaiset etuudet voidaanmaksaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksi mainitun puolesta,
toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti perheenjäse-
niin, jotka asuvat muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella,sikäli kuin heillä ei ole oikeutta tällaisiin etuuksiin sen valtionlainsäädännön mukaan, jonka alueella he asuvat.
Jos perheenjäsenet asuvat sellaisen jäsenvaltion alueella, jonka
lainsäädännön mukaan oikeus saada luontoisetuuksia ei edellytä
vakuutusta tai työskentelyä, heidän saamiaan luontoisetuuksia pidetäänsen laitoksen puolesta suoritettuina, jossa palkattu työntekijä taiitsenäinen ammatinharjoittaja on vakuutettu, paitsi jos puoliso tailapsista huolehtiva henkilö harjoittaa ammattia mainitun jäsenvaltionalueella.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 17
▼B
20 artikla
Rajatyöntekijät ja heidän perheenjäsenensä — Erityissääntöjä
Rajatyöntekijä voi myös saada etuuksia toimivaltaisen valtion alueella.
Tällaiset etuudet antaa toimivaltainen laitos tämän valtion lainsäädännön
mukaisesti, niin kuin se, jonka etua asia koskee, asuisi tässä valtiossa.
Hänen perheenjäsenensä voivat saada etuuksia samoin edellytyksin;kuitenkin tällaisten etuuksien saaminen, kiireellisiä tapauksia lukuunottamatta, edellyttää kyseisten valtioiden tai näiden valtioiden toimi-valtaisten viranomaisten välistä sopimusta tai, jollei sellaista ole,toimivaltaisen laitoksen etukäteen antamaa valtuutusta.
21 artikla
Toimivaltaisessa valtiossa oleskelu tai asuinpalkan muuttaminen sinne
1. Edellä 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu palkattu työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja, joka oleskelee toimivaltaisen valtionalueelle, saa etuudet tämän valtion lainsäädännön mukaisesti ikään
kuin hän asuisi siellä, vaikka hän on jo saanut etuuksia samasta sairaus-
tai äitiystapauksesta ennen oleskeluaan.
2. Edellä 1 kohta sovelletaan vastaavasti 19 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin perheenjäseniin.
Kuitenkin jos viimeksi mainitut henkilöt asuvat muun jäsenvaltion
alueella kuin sen, jonka alueella palkattu työntekijä tai itsenäinenammatinharjoittaja asuu, luontoisetuudet antaa oleskelupaikan laitosniiden, joiden etua asia koskee, asuinpaikan laitoksen puolesta.
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta rajatyöntekijöihin ja heidän
perheenjäseniinsä.
4. Palkattu työntekijä ja itsenäinen ammatinharjoittaja sekä hänen 19
artiklassa tarkoitetut perheenjäsenensä, jotka muuttavat toimivaltaisenvaltion alueelle asumaan, saavat etuudet tämän valtion lainsäädännön
mukaan, vaikka he ovat jo saaneet etuuksia samasta sairaus- tai
äitiystapauksesta ennen asuinpaikan muuttamista.
22 artikla
Oleskelu toimivaltaisen valtion ulkopuolella — Paluu tai asuinpaikan
muuttaminen toiseen jäsenvaltioon sairauden tai äitiyteen aikana — Tarve
mennä toiseen jäsenvaltioon tarkoituksena saada asianmukaista hoitoa
1. Palkatulla työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, joka
täyttää toimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetetut edellytyksetoikeuden saamiseksi etuuksiin, ottaen tarpeen mukaan huomioon 18artiklan säännökset; ja:
a) jonka tila tekee välttämättömäksi välittömät etuudet toisen jäsenval-
tion alueella oleskelun aikana;
b) joka, sen jälkeen kun hän on saanut oikeuden toimivaltaiselta
laitokselta veloitettaviin etuuksiin, on saanut tältä laitokselta luvan
palata sen jäsenvaltion alueelle, jossa hän asuu, tai muuttaaasuinpaikkansa toisen jäsenvaltion alueelle; taikka
c) jolle toimivaltainen laitos on antanut luvan mennä toisen jäsenvaltion
alueelle saamaan siellä hänen tilansa kannalta aiheellista hoitoa,
on oikeus: (SIC!)
i) toimivaltaisen laitoksen puolesta annettaviin luontoisetuuksiin oles-
kelu- tai asuinpaikan laitoksesta, sen soveltaman lainsäädännön
mukaisesti, ikään kuin hänet olisi vakuutettu siinä; sen kaudenpituus, jonka aikana etuuksia annetaan, määrätään kuitenkintoimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti;
ii) rahaetuuksiin toimivaltaisesta laitoksesta sen soveltaman
lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen laitoksen jaoleskelu- tai asuinpaikan laitoksen välisellä sopimuksella tällaisetetuudet voidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksimainitun puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 18
▼B
2. Edellä 1 kohdan b alakohdan mukaisesti vaadittu lupa voidaan
evätä vain, jos osoitetaan, että sen, jonka alueella se, jonka etua asiakoskee, liikkuminen olisi hänen terveydentilansa tai sairaanhoidon
saamisen kannalta vahingollista.
Edellä 1 kohdan c alakohdan mukaisesti vaadittua lupaa ei voida evätä,
jos kysymyksessä oleva hoito kuuluu sen jäsenvaltion lainsäädännössäsäädettyjen etuuksien joukkoon, jonka etua asia koskee, asuu, ja joshänelle ei ole voitu antaa tällaista hoitoa siinä ajassa kuin on tavallisestivälttämätöntä kyseisen hoidon saamiseksi jäsenvaltiossa, jossa hän asuu,
ottaen huomioon hänen senhetkinen terveydentilansa ja todennäköinen
taudinkulku.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti palkatun
työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan perheenjäseniin.
Kuitenkin, kun 1 kohdan a ja c alakohdan i alakohtaa sovelletaan 19
artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin perheenjäseniin, jotka asuvat muunjäsenvaltion alueella kuin sen, jonka alueella palkattu työntekijä taiitsenäinen ammatinharjoittaja asuu:
a) luontoisetuudet annetaan sen jäsenvaltion laitoksen puolesta, jossa
perhe asuu, oleskelupaikan, laitoksesta sen soveltaman lainsäädännön
mukaisesti, niin kuin työntekijä tai yrittäjä olisi vakuutettu siinä.
Kausi, jolta etuuksia annetaan, määrätään kuitenkin sen jäsenvaltionlainsäädännön mukaan, jonka alueella perheenjäsenet asuvat; ja
b) edellä 1 kohdan c alakohdassa vaadittu lupa annetaan sen jäsenval-
tion laitoksesta, jonka alueella perheenjäsenet asuvat.
4. Se, että 1 kohdan säännöksiä sovelletaan palkattuun työntekijään
tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan, ei vaikuta hänen perheenjäsentensä
oikeuteen saada etuuksia.
22 a artikla (14)
Erityisiin henkilöryhmiin sovellettavat erityiset säännöt
Tämän asetuksen 2 artiklan rajoittamatta 22 artiklan 1 kohdan a ja c
alakohtaa sovelletaan henkilöihin, jotka ovat jonkin jäsenvaltionkansalaisia ja vakuutettuja jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti,ja heidän kanssaan asuviin perheenjäseniin.
22 b artikla (13) (15)
Toimintaa harjoitetaan muussa kuin toimivaltaisessa jäsenvaltiossa —
Oleskelu valtiossa, jossa toimintaa harjoitetaan
Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, jota 13 artiklan 2
kohdan d alakohdan, 14 artiklan, 14 a artiklan, 14 b artiklan, 14 cartiklan a kohdan tai 17 artiklan säännökset koskevat, sekä hänenmukanaan seuraavat perheenjäsenet saavat etuuksia 22 artiklan 1 kohdana alakohdan säännösten mukaisesti kaikissa tilanteissa, joissa he
tarvitsevat etuuksia oleskellessaan sen jäsenvaltion alueella, jossa
työntekijä tai ammatinharjoittaja harjoittaa ammattiaan tai jonka lipunalla purjehtivalla laivalla työntekijä tai ammatinharjoittaja harjoittaaammattiaan.
23 artikla (A)
Rahaetuuksien laskeminen
1. Toimivaltainen laitos jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön mukaan
edellytetään, että rahaetuuksien laskemisen on perustuttava keskimää-
räisiin ansioihin, määrää tällaiset keskimääräiset ansiot yksinomaisestisellaisten ansioiden perusteella, jotka on vahvistettu maksetuiksiasianomaisen lainsäädännön mukaan täytettyjen kausien aikana.
2. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka lainsäädännön
mukaan edellytetään, että rahaetuuksien laskemisen on perustuttavavakioansioihin, on otettava huomioon yksinomaan vakioansiot tai1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 19
▼M4
▼B
▼B
tarpeen mukaan vakioansioiden keskimäärä niiltä kausilta, jotka on
täytetty sanotun lainsäädännön mukaan.
3. Sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön
mukaan rahaetuuksien määrä vaihtelee perheenjäsenten lukumääränmukaan, ottaa myös huomioon asianomaisen henkilön perheenjäsenet,jotka asuvat toisen jäsenvaltion alueella, niin kuin he asuisivattoimivaltaisen valtion alueella.
24 artikla
Merkittävät luontoisetuudet
1. Jos jäsenvaltion laitos on tunnustanut palkatun työntekijän tai
itsenäisen ammatinharjoittajan tai heidän perheenjäsentensä oikeudenproteeseihin, merkittäviin apuvälineisiin tai muihin merkittäviin luon-toisetuuksiin ennen kuin hänet vakuutetaan toisen jäsenvaltion
laitoksessa, asianomainen palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatin-
harjoittaja saa tällaiset etuudet ensiksi mainitun laitoksenkustannuksella, vaikka ne myönnetään sen jälkeen, kun hänet vakuute-taan toisessa laitoksessa.
2. Hallintotoimikunta laatii luettelon etuuksista, joihin 1 kohdan
säännöksiä sovelletaan.
3j a k s o
Työttömät ja heidän perheenjäsenensä
25 artikla
1. Työtön, joka aikaisemmin oli palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja ja johon 69 artiklan 1 kohdan tai 71 artiklan 1kohdan b alakohdan ii alakohdan toisen virkkeen säännöksiä sovelletaan
ja joka täyttää toimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetetut edelly-
tykset oikeuden saamiseksi luontois- ja rahaetuuksiin, ottaen tarvittaessahuomioon 18 artiklan säännökset, saa 69 artiklan 1 kohdan calakohdassa säädetyn ajan:
a) luontoisetuuksia, jotka toimivaltaisen laitoksen puolesta antaa laitos
siinä jäsenvaltiossa, jossa hän etsii työtä, sen lainsäädännönmukaisesti, jota viimeksi mainittu laitos soveltaa, niin kuin hänetolisi vakuutettu siinä; ja
b) rahaetuuksia, jotka toimivaltainen laitos myöntää siihen sovelletun
lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen laitoksen ja senjäsenvaltion laitoksen, jossa työtön hakee työtä, välisellä sopimuk-
sella etuudet voidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksi
mainitun laitoksen puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännönmukaisesti. Työttömyysetuuksia 69 artiklan 1 kohdan mukaisesti eimyönnetä ajalta, jolta suoritetaan rahaetuuksia.
2. Kokonaan työtön, joka aikaisemmin oli työssä ja johon 71 artiklan
1 kohdan a alakohdan ii alakohdan tai 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan
ii alakohdan ensimmäisen virkkeen säännöksiä sovelletaan, saa luontois-ja raha-etuudet sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonkaalueella hän asuu, niin kuin hän olisi ollut tämän lainsäädännön alainenhänen viimeisen työskentelynsä aikana ottaen tarvittaessa huomioon 18
artiklan säännökset; tällaisten etuuksien kustannuksista vastaa asuinval-
tion laitos.
3. Jos työtön täyttää sen jäsenvaltion lainsäädännössä asetetut
edellytykset, joka on vastuussa työttömyysetuuksien kustannuksista,
sairaus- ja äitiysetuuksia koskevan oikeuden osalta ottaen tarvittaessa
huomioon 18 artiklan säännökset, hänen perheenjäsenensä saavat nämäetuudet riippumatta siitä, minkä jäsenvaltion alueella he asuvat taioleskelevat. Tällaiset etuudet myönnetään:
i) kun kysymys on luontoisetuuksista, asuin- tai oleskelupaikkakunnan
laitoksesta sen soveltaman lainsäädännön mukaisesti sen jäsenvaltiontoimivaltaisen laitoksen puolesta, joka on vastuussa työttömyyse-tuuksien kustannuksista; tai1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 20
▼B
ii) kun kysymys on rahaetuuksista, sen jäsenvaltion toimivaltaiselta
laitokselta, joka on vastuussa työttömyysetuuksien kustannuksista,sen soveltaman lainsäädännön mukaisesti.
4. Ylivoimaisen esteen sattuessa toimivaltainen laitos voi pidentää 1
kohdassa vahvistettua määräaikaa tämän laitoksen soveltamassalainsäädännössä vahvistetuin rajoituksin, edellä sanotun kuitenkaanrajoittamatta sen jäsenvaltion lainsäädännön soveltamista, jossa sallitaan
sairausetuuksien suorittaminen pidemmältä kaudelta.
25 a artikla (14)
Kokonaan työttöminä olevien henkilöiden vastuulla olevat maksut
Luontois- ja rahaetuuksia 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille
työttömille myöntävä laitos, joka on jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännönmukaisesti määrätään työttömien vastuulla olevien maksujen vähentä-
misestä sairaus- ja äitiysetuuksien kattamiseksi, saa suorittaa niiden
vähentämisen sen lainsäädännön määräysten mukaisesti.
4j a k s o
Eläkkeenhakijat ja heidän perheenjäsenensä
26 artikla
Oikeus luontoisetuuksiin tapauksissa, joissa oikeus viimeksi toimivaltaisena
olleesta laitoksesta saataviin etuuksiin lakkaa
1. Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, hänen
perheenjäsenensä tai hänen jälkeenjääneensä, jonka oikeus luontoise-
tuuksiin viimeksi toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaanlakkaa eläkehakemuksen käsittelyn aikana, saa siitä huolimatta tällaisetetuudet seuraavin edellytyksin: luontoisetuudet annetaan sen jäsenval-tion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella ne, joiden etua asia
koskee, asuvat, edellyttäen, että heillä on oikeus tällaisiin etuuksiin
tämän lainsäädännön mukaan, jos he asuisivat tuon valtion alueella,ottaen tarvittaessa huomioon 18 artiklan säännökset.
2. Eläkkeenhakijan, jolla on oikeus luontoisetuuksiin sellaisen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, joka velvoittaa asianomaisen
henkilön maksamaan sairausvakuutusmaksuja eläkehakemuksen käsit-
telyn aikana, oikeus luontoisetuuksiin lakkaa sitä kuukautta seuraavantoisen kuukauden päättyessä, jolta hän ei ole maksanut maksuja.
3. Edellä 1 kohdan säännösten mukaisesti annetut luontoisetuudet
kustantaa se laitos, joka on kerännyt maksut 2 kohdan säännösten
mukaisesti; jos 2 kohdan säännösten mukaan mitään maksuja ei tarvitsemaksaa, laitos, joka on vastuussa luontoisetuuksien kustannuksistaeläkkeen myöntämisen jälkeen 28 artiklan säännösten mukaisesti,palauttaa myönnettyjen etuuksien määrän asuinpaikan laitokselle.
5j a k s o
Eläkeläiset ja heidän perheenjäsenensä
27 artikla
Usean valtion lainsäädännön mukaan maksettavat eläkkeet, jos oikeus
etuuksiin on asuinmaassa
Eläkeläinen, jolla on oikeus eläkkeisiin kahden tai useamman jäsenval-
tion lainsäädännön mukaan, joista yhden jäsenvaltion alueella hän asuu,ja jolla on oikeus etuuksiin viimeksi mainitun jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan ottaen tarvittaessa huomioon 18 artiklan
säännökset ja liitteen VI määräykset, saa yhdessä perheenjäsentensäkanssa tällaiset etuudet asuinpaikan laitoksesta ja tämän laitoksenkustannuksella, niin kuin se, jonka etua asia koskee, olisi eläkeläinen,jonka eläke maksettaisiin yksinomaan viimeksi mainitun jäsenvaltionlainsäädännön mukaan.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 21
▼B
28 artikla
Yhden tai useamman valtion lainsäädännön mukaan maksettavat eläkkeet
tapauksissa, joissa ei ole oikeutta etuuksiin asuinmaassa
1. Eläkeläinen, jolla on oikeus eläkkeeseen yhden jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan tai eläkkeisiin kahden tai useamman jäsenvaltionlainsäädännön mukaan ja jolla ei ole oikeuta etuuksiin sen jäsenvaltion
lain säädännön mukaan, jonka alueella hän asuu, saa siitä huolimatta
sellaiset etuudet itselleen ja perheenjäsenilleen sikäli kuin hänellä olisi,ottaen tarvittaessa huomioon 18 artiklan säännökset ja liitteen VImääräykset, ollut oikeus niihin sen jäsenvaltion tai ainakin yhdeneläkkeiden suhteen toimivaltaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,
jos hän asui sellaisen valtion alueella. Etuudet annetaan seuraavien
edellytysten mukaan:
a) luontoisetuudet annetaan 2 kohdassa tarkoitetun laitoksen puolesta
asuinvaltion laitoksesta, niin kuin kysymyksessä oleva henkilö olisieläkeläinen sen valtion lainsäädännön mukaan, jonka alueella hänasuu, ja hänellä olisi oikeus sellaisiin etuuksiin;
b) rahaetuudet annetaan tarvittaessa 2 kohdan sääntöjen mukaisesti
määrätystä toimivaltaisesta laitoksesta sen soveltaman lainsäädännönmukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen laitoksen ja asuinpaikanlaitoksen välisellä sopimuksella tällaiset etuudet voidaan antaa
viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksi mainitun puolesta toimival-
taisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa luontoisetuuksien
kustannuksista vastaa laitos, joka määrätään seuraavien sääntöjenmukaisesti:
a) jos eläkeläisellä on oikeus mainittuihin etuuksiin yhden ainoan
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, kustannuksista vastaa tämän
valtion toimivaltainen laitos, tai
b) jos eläkeläisellä on oikeus mainittuihin etuuksiin kahden tai
useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, niitä koskevatkustannukset kuuluvat sen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen
vastattavaksi, jonka lainsäädännön alainen eläkeläinen on ollut
pisimmän ajan; jos tämän säännön soveltaminen johtaa siihen, ettäuseampi laitos olisi vastuussa etuuksien kustannuksista, kustannuk-sista vastaa se laitos, joka soveltaa sitä lainsäädäntöä, jonka alaineneläkeläinen on viimeksi ollut.
28 a artikla
Yhden tai useamman muun jäsenvaltion kuin asuinvaltion lainsäädännön
mukaan maksettavat eläkkeet, kuin (SIC! kun) oikeus etuuksiin on viimeksi
mainitussa maassa
Niissä tapauksissa, joissa eläkkeensaaja, jolla on oikeus eläkkeeseen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai eläkkeisiin kahden tai useammanjäsenvaltion lainsäädännön mukaan, asuu sellaisen jäsenvaltion alueella,jonka lainsäädännön mukaan oikeus saada luontoisetuuksia ei edellytä
vakuuttamista tai työskentelyä, eikä oikeutta eläkkeeseen ole, hänelle tai
hänen perheenjäsenilleen annettujen luontoisetuuksien kustannuksistavastaa yhden sellaisen jäsenvaltion laitos, joka on toimivaltaineneläkkeiden osalta ja joka määrätään 28 artiklan 2 kohdassa vahvistet-tujen sääntöjen mukaisesti, siihen määrään asti, johon eläkeläisellä jahänen perheenjäsenillään olisi ollut oikeus tällaisiin etuuksiin sanotun
laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan, jos he asuisivat sen
jäsenvaltion alueella, jossa tämä laitos sijaitsee.
29 artikla
Perheenjäsenten asuminen muussa kuin siinä valtiossa, jossa eläkeläinen
asuu — Asuinpaikan muuttaminen valtioon, jossa eläkeläinen asuu
1. Jos sellaisen eläkeläisen perheenjäsenet, jolla on oikeus eläkkee-
seen yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai eläkkeisiin kahden taiuseamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, asuvat muun kuin senjäsenvaltion alueella, jossa eläkeläinen asuu, he saavat, jos eläkeläiselläon oikeus etuuksiin yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, etuudet1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 22
▼B
niin kuin eläkeläinen asuisi samalla alueella kuin he. Etuudet annetaan
seuraavin edellytyksin:
a) luontoisetuudet antaa perheenjäsenten asuinpaikan laitos tämän
laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaisesti ja kustannuksistavastaa laitos, joka määräytyy 27 artiklan tai 28 artiklan 2 kohdansäännösten mukaisesti; jos asuinpaikka sijaitsee toimivaltaisessavaltiossa, toimivaltainen laitos antaa luontoisetuudet ja vastaa
kustannuksista;
b) rahaetuudet antaa tarvittaessa toimivaltainen laitos, joka määräytyy
27 artiklan tai 28 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti, sen
soveltaman lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen
laitoksen ja perheenjäsenten asuinpaikan laitoksen välisellä sopi-muksella tällaiset etuudet voidaan antaa viimeksi mainitustalaitoksesta ensiksi mainitun puolesta toimivaltaisen valtionlainsäädännön mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut perheenjäsenet, jotka muuttavat
asuinpaikkansa jäsenvaltioon, jossa eläkeläinen asuu, saavat:
a) luontoisetuudet tämän valtion lainsäädännön mukaisesti, vaikka he
olisivat jo saaneet etuuksia saman sairaus- tai äitiystapauksenperusteella ennen muuttamistaan;
b) tarvittaessa rahaetuudet toimivaltaisesta laitoksesta, joka määräytyy
27 artiklan tai 28 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti, sensoveltaman lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisenlaitoksen ja eläkeläisen asuinpaikan laitoksen välisellä sopimuksellatällaiset etuudet voidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksi
mainitun puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
30 artikla
Merkittävät luontoisetuudet
Edellä 24 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti eläkeläisiin.
31 artikla
Eläkeläisen tai perheenjäsenten oleskelu muussakuin siinä valtiossa, jossa he
asuvat
Eläkeläinen, jolla on oikeus eläkkeeseen tai eläkkeisiin yhden valtion
lainsäädännön mukaan tai eläkkeisiin kahden tai useamman jäsenvaltionlainsäädännön mukaan ja jolla on oikeus etuuksiin yhden tällaisenvaltion lainsäädännön mukaan, saa yhdessä perheenjäsentensä kanssa
oleskellessaan muun kuin sen jäsenvaltion alueella, jossa he asuvat:
a) luontoisetuudet oleskelupaikan laitoksesta sen soveltaman
lainsäädännön määräysten mukaisesti ►
M2eläkeläisten tai
perheenjäsenten ◄asuinpaikan laitoksen kustannuksella;
b) tarvittaessa rahaetuudet toimivaltaisesta laitoksesta, joka määräytyy
27 artiklan tai 28 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti, sensoveltaman lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisenlaitoksen ja oleskelupaikan laitoksen välisen sopimuksen perusteellanämä etuudet voidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksimainitun puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
32 artikla (15)
.....1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 23
▼M2
▼B
▼B
33 artikla (7)
Eläkeläisten maksamat maksut
1. Jäsenvaltion laitoksella, joka on vastuussa eläkkeen maksamisesta
ja joka soveltaa lainsäädäntöä, jonka mukaan eläkkeitä vähennetäänsairauden ja äitiyden vuoksi perittävien maksujen osalta, on oikeus tehdätällaiset vähennykset laskettuina kyseisen lainsäädännön mukaan
tällaisesta laitoksesta maksettavasta eläkkeestä siihen määrän saakka,
johon etuuksia koskevat kustannukset ovat 27, 28, 28 a, 29, 31 ja 32artiklan mukaisesti sanotun jäsenvaltion laitoksen vastuulla.
2. Jos 28 a artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa etuuksien saavutta-
minen sairauden ja äitiyden osalta edellyttää maksujen tai vastaaviensuoritusten maksamista asumisen perusteella sen jäsenvaltionlainsäädännön mukaan, jonka alueella kyseinen eläkeläinen asuu, näitämaksuja ei makseta.
34 artikla
Yleisiä säännöksiä
1. Edellä 28, 28 a, 28 ja 31 artiklaa sovellettaessa eläkeläinen, joka
saa kahta tai useampaa eläkettä yhden ainoan jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, katsotaan näiden säännösten mukaisesti eläkeläiseksi, jolla onoikeus saada eläkettä yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
2. Edellä 27-33 artiklaa ei sovelleta eläkeläiseen tai hänen
perheenjäseniinsä, joilla on oikeus etuuksiin jäsenvaltion lainsäädännönmukaan sen perusteella, että he harjoittavat ammatillista toimintaa.Tällaisessa tapauksessa se, jonka etua asia koskee, täytäntöönpantaessa
tätä lukua, katsotaan palkatuksi työntekijäksi tai itsenäiseksi ammatin-
harjoittajaksi tai sellaisen perheenjäseneksi.
5a jakso
Opiskelevat tai ammatillista koulutusta saavat henkilöt ja heidän
perheenjäsenensä
34 a artikla
Opiskelijoita ja heidän perheenjäseniään koskevat erityissäännökset
Asetuksen 18 ja 19 artiklan, 22 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan, 22
artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, 22 artiklan 3 kohdan, 23 ja 24
artiklan sekä 6 ja 7 jakson säännöksiä sovelletaan tarvittaessa vastaavasti
opiskelijoihin ja heidän perheenjäseniinsä.
34 b artikla
Yleiset säännökset
Asetuksen 22 artiklan 1 ja 3 kohdassa sekä 34a artiklassa tarkoitettu
henkilö, joka oleskelee muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessavaltiossa sellaisen opiskelun tai ammatillisen koulutuksen vuoksi, joka
johtaa jonkin jäsenvaltion viranomaisten virallisesti hyväksymään
tutkintoon, sekä oleskelun aikana hänen mukanaan seuraavat perheenjä-senet kuuluvat 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan,kaikissa sellaisissa olosuhteissa, jotka edellyttävät etuuksien saamistaoleskeltaessa sen jäsenvaltion alueella, jossa henkilö opiskelee tai onkoulutuksessa.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 24
▼M4
▼B
6j a k s o
Erinäisiä säännöksiä
35 artikla
Järjestelmä, jota sovelletaan, kun oleskelu- tai asuinmaassa on useita
järjestelmiä — Aikaisempi sairaus — Enimmäisaika, jolta etuuksia
myönnetään
1. Jollei 2 kohdasta muuta johdu ja jos oleskelu- tai asuinvaltion
lainsäädännössä on useita sairaus- tai äitiysvakuutusjärjestelmiä, 19artiklan, 21 artiklan 1 kohdan, 22, 25 ja 26 artiklan, 28 artiklan 1kohdan, 29 artiklan 1 kohdan tai 31 artiklan nojalla sovellettavatsäännökset ovat niittä järjestelmiä koskevia säännöksiä, jotka koskevatruumiillisen työn tekijöitä terästeollisuudessa. Jos kuitenkin mainitussa
lainsäädännössä on erityisjärjestelmä kaivoksissa ja vastaavanlaisissa
yrityksissä työskenteleville, tällaisen järjestelmän säännöksiä sovelle-taan tähän työntekijäryhmään ja heidän perheenjäseniinsä edellyttäen,että oleskelu- tai asuinpaikan laitos, johon hakemus tehdään, ontoimivaltainen tällaisen järjestelmän soveltamisessa.
2. Jos oleskelu- tai asuinpaikan lainsäädännössä on yksi tai useampia
erityisjärjestelmiä, jotka kattavat kaikki tai useimmat itsenäisten
ammatinharjoittajien ammattiryhmät ja jotka myöntävät pienempiäluontoisetuuksia kuin palkatuille työntekijöille myönnettävät, on niihin,joiden etua asia koskee ja heidän perheenjäseniinsä 19 artiklan 1 kohdana alakohdassa ja 2 kohdassa, 22 artiklan 1 kohdan i alakohdassa ja 3
kohdassa, 28 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 31 artiklan a
alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovellettava niitä säännöksiä,jotka kuuluvat 98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessamäärättyyn järjestelmään tai järjestelmiin:
a) jos se, jonka etua asia koskee, on toimivaltaisessa valtiossa
vakuutettu itsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmässä,joka myös myöntää pienempiä luontoisetuuksia kuin ne, jotka
myönnetään palkatuille työntekijöille, tai
b) jos yhtä tai useampaa eläkettä saavalla henkilöllä on toimivaltaisen
jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden eläkelainsäädännön mukaan oikeusvain luontoisetuuksiin, jotka annetaan itsenäisten ammatinharjoitta-
jien erityisjärjestelmästä, joka myös antaa pienempiä
luontoisetuuksia kuin ne, jotka myönnetään palkatuille työntekijöille.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan myönnettävät etuudet
riippuvat sairauden alkuperästä, tätä edellytystä ►
M4ei sovelleta
henkilöihin ◄, joihin tätä asetusta sovelletaan, riippumatta jäsenval-
tiosta, jonka alueella he asuvat.
4. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä on etuuksien myöntämiselle
vahvistettu enimmäiskausi, tätä lainsäädäntöä soveltava laitos voitarvittaessa ottaa huomioon kaudet, joilta etuuksia on jo annettu toisenjäsenvaltion laitoksesta saman sairauden tai äitiyden vuoksi.
7j a k s o
Korvaukset laitosten kesken
36 artikla (15)
1. Jäsenvaltion laitoksen tämän luvun säännösten nojalla toisen
jäsenvaltion laitoksen puolesta antamat luontoisetuudet korvataantäysimääräisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut korvaukset määrätään ja suoritetaan
98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa säädetyn menet-
telyn mukaisesti, joko osoittamalla todelliset kustannukset taikertasuorituksiin pohjautuen.
Viimeksi mainitussa tapauksessa kertasuoritusten on oltava sellaisia, että
kustannusten korvaus on niin lähellä todellisia kustannuksia kuinmahdollista.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 25
▼B
3. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden valtioiden
toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista tavoista kustannustenkorvaamiseksi tai voivat luopua kaikesta korvaamisesta niiden toimi-
valtaan kuuluvien laitosten välillä.
2 LUKU (11)
TYÖKYVYTTÖMYYS
1j a k s o
Palkatut työntekijät tai itsenäiset ammatinharjoittajat, jotka ovat
yksinomaan sellaisen lainsäädännön alaisia, jonka mukaan työky-
vyttömyysetuuksien määrä on riippumaton vakuutuskausien
kestosta
37 artikla (11)
Yleisiä säännöksiä
1. Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka on
peräkkäin tai vuorottain ollut kahden tai useamman jäsenvaltionlainsäädennön alainen ja jonka osalta vakuutuskaudet ovat täyttyneetyksinomaan sellaisen lainsäädännön mukaan, jossa työkyvyttömyyse-tuuksien määrä on riippumaton vakuutuskausien kestosta, saa etuudet 39artiklan säännösten mukaisesti. Tämä artikla ei vaikuta lasten perusteella
eläkkeeseen maksettaviin korotuksiin tai lisiin, jotka myönnetään 8
luvun säännösten mukaisesti.
2. Liitteessä IV olevassa A osassa luetellaan jokaisen jäsenvaltion
osalta, jota asia koskee, niiden alueella voimassa oleva, 1 kohdassa
tarkoitetun tyyppinen lainsäädäntö.
38 artikla (11)
Sen lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien
huomioon ottaminen, jonka alainen palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja on etuuksia koskevan oikeuden ansaitsemisesta, säilyttä-
misestä tai takaisinsaamisesta määrättäessä
1. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään muun kuin 2 tai 3
kohdassa tarkoitettuun erityisjärjestelmään kuuluvaa etuutta koskevanoikeuden saavuttamiseksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi, että
vakuutus- tai asumiskaudet täyttyvät, tämän jäsenvaltion toimivaltaisen
laitoksen on otettava huomioon tarpeellisessa määrin ne vakuutus- taiasumiskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaan joko yleisessä järjestelmässä tai erityisjärjestelmässä ja jokopalkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana. Se ottaa
huomioon nämä kaudet ikään kuin ne olisivat sen soveltaman
lainsäädännön mukaan täyttyneitä kausia.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tiettyjen ettuksien (SIC!
etuuksien) myöntämisen edellytyksenä on, että vakuutuskaudet täyttyvät
vain ammatissa, joka kuuluu palkattujen työntekijöiden erityisjärjes-
telmään tai tapauksen mukaan erityisen työn piiriin, muidenjäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan täyttyneet kaudet otetaanhuomioon näitä etuuksia myönnettäessä vain, jos ne ovat täyttyneetvastaavassa järjestelmässä tai, jollei tällaista ole, samassa ammatissa tai
tapauksen mukaan samassa työssä.
Jos, sen jälkeen kun näin täyttyneet kaudet on otettu huomioon se, jonka
etua asia koskee, ei täytä näiden etuuksien saamiseksi asetettujaedellytyksiä, nämä kaudet otetaan huomioon myönnettäessä etuuksia
yleisestä järjestelmästä tai, jos tällaista ei ole, järjestelmästä, jota
sovelletaan ruumiillisen työn tekijään tai toimihenkilöön tapauksenmukaan edellyttäen, että se, jonka etua asia koskee, on ollut vakuutettujommassakummassa näistä järjestelmistä.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tiettyjen etuuksien myöntä-
minen riippuu siitä, että vakuutuskaudet ovat täyttyneet vain ammatissa,joka kuuluu itsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmään, nuidenjäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan täyttyneet kaudet otetaanhuomioon myönnettäessä tällaisia etuuksia vain, jos ne ovat täyttyneet1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 26
▼B
vastaavassa järjestelmässä tai, jollei tällaista ole, samassa ammatissa.
Liitteessä IV olevassa B osassa luetellaan jokaisen jäsenvaltion osalta,jota asia koskee, tässä kohdassa tarkoitetun tyyppiset itsenäisiin
ammatinharjoittajiin sovellettavat järjestelmät.
Jos sen jälkeen kun tässä kohdassa tarkoitetut kaudet on otettu
huomioon, se, jonka etua asia koskee, ei täytä näiden etuuksien
saamiseksi asetettuja edellytyksiä, nämä kaudet otetaan huomioonmyönnettäessä etuuksia yleisestä järjestelmästä tai, jollei tällaista ole,järjestelmästä, jota sovelletaan ruumiillisen työn tekijään tai toimihen-kilöön tapauksen mukaan edellyttäen, että se, jonka etua asia koskee on
ollut vakuutettu jommassakummassa näistä järjestelmistä.
39 artikla (11) (14)
Etuuksien myöntäminen
1. Sen jäsenvaltion vakuutuslaitos, jonka lainsäädäntöä sovellettiin
silloin, kun työkyvyttömyyteen johtanut kykenemättömyys tehdä työtäilmaantui, määrää tämän lainsäädännön mukaisesti, täyttääkö kysymyk-
sessä oleva henkilö edellytykset oikeuden saamiseksi etuuksiin, ottaen
tarvittaessa huomioon 38 artiklan.
2. Henkilö, joka täyttää 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset, saa
etuudet yksinomaan mainitusta vakuutuslaitoksesta sen soveltaman
lainsäädännön mukaisesti.
3. Henkilö, jolla ei 1 kohdan mukaan ole oikeutta etuuksiin, saa
etuudet, joihin hänellä vielä on oikeus toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, ottaen tarvittaessa huomioon 38 artikla.
4. Jos 2 tai 3 kohdassa tarkoitetun lainsäädännön mukaan edelly-
tetään, että etuuksien määrää määrättäessä on otettava huomioon muutperheenjäsenet kuin lapset, toimivaltaisen vakuutuslaitoksen on otettavamyös huomioon asianomaisen henkilön perheenjäsenet, jotka asuvattoisen jäsenvaltion alueella, niin kuin he asuisivat toimivaltaisen valtion
alueella.
5. Jos 2 tai 3 kohdassa tarkoitetussa lainsäädännössä säädetään
etuuksien pienetämisestä, keskeyttämisestä tai peruuttamisesta niiden
olessa päällekkäisiä muun tulon tai 46 a artiklan 2 kohdassatarkoitettujen erilaisten etuuksien kanssa, 46 a artiklan 3 kohtaa ja 46c artiklan 5 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin.
6. Kokonaan työtön työntekijä, johon sovelletaan 71 artiklan 1
kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 71 artiklan 1 kohdan b alakohdan iiensimmäisen virkkeen säännöksiä, saa työkyvyttömyysetuudet senjäsenvaltion toimivaltaisesta litoksesta, jonka alueella hän asuu ja sen
soveltaman lainsäädännön mukaisesti, niin kuin hän olisi ollut tämän
lainsäädännön alainen viimeisen työskentelynsä aikana, ottaen tarvit-taessa huomioon 38 artikla ja/tai 25 artiklan 2 kohta. Asuinmaan laitosvastaa näiden etuuksien maksamisesta.
Jos kyseinen latios soventaa lainsäädäntöä, jossa määrätään työttömien
vastuulla olevien maksujen vähentämisestä työkyvyttömyysetuuksienkattamiseksi, sille annetaan lupa suorittaa vähentäminen lainsäädäntönsämääräysten mukaisesti.
Jos tämän vakuutuslaitoksen soveltamassa lainsäädännössä edellytetään
etuuksien laskemisen perustumista palkkaan tai pakkioon, vakuutuslai-
toksen on otettava huomioon palkat tai palkkiot, jotka on saatu
viimeisestä työskentelymaasta ja asuinmaasta soveltamansalainsäädännön mukaisesti. Jos mitään palkkaa tai palkkiota ei ole saatuasuinmaasta, toimivaltainen vakuutuslaitos vittaa tarpeen mukaan ja senlainsäädännön säännösten mukaisesti palkkoihin, jotka saatiin viimei-sessä työskentelymaassa.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 27
▼B
2j a k s o
Palkatut työntekijät tai itsenäiset ammatinharjoittajat, jotka ovat
joko yksinomaan sellaisen lainsäädännön alaisia, jonka mukaantyökyvyttömyysetuuden määrä riippuu vakuutus- tai asumiskausienkestosta, tai tällaisen ja 1jaksossa tarkoitetun lainsäädännön alaisia
40 artikla (11)
Yleisiä säännöksiä
1. Palkattu työnteikijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka on
peräkkäin tai vuorottain ollut kahden tai useamman jäsenvaltionsellaisen lainsäädännön alainen, joista ainakin yksi ei ole 37 artiklan 1kohdassa tarkoitettua tyyppiä, saa etuudet 2 luvun säännösten mukaan,joita sovelletaan soveltuvin osin ottaen huomioon 4 kohdan säännökset.
2. Kuitenkin henkilö, joka kärsii sellaisesta työkyvyttömyydestä
johtuvasta kykenemättömyydestä työhön, jonka hän on saanut ollessaanliitteessä IV olevassa A osassa luetellun lainsäädännön alainen, saa
etuudet 37 artiklan 1 kohdan mukaisesti seuraavin edellytyksin:
— hän täyttää, ottaen tarvittaessa huomioon 38 artikla, tässä
lainsäädännössä tai muissa samaa tyyppiä olevissa lainsäädännöissäsäädetyt edellytykset ilman, että sellaisten lainsäädäntöjen mukaantäyttyneitä vakuutuskausia, joita ei ole lueteltu liitteessä IV olevassaA osassa, otetaan huomioon ja
— hän ei täytä edellytyksiä oikeuden saamiseksi etuuksiin sellaisen
lainsäädännön mukaan, jota ei ole lueteltu liitteessä IV olevassa Aosassa, ja
— hän ei hae vanhuusetuuksia ottaen huomioon 44 artiklan 2 kohdan
toinen virke.
3. a) Oikeuden määräämiseksi etuuksiin liitteessä IV olevassa A osassa
luetellun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jossa työkyvyttö-myysetuuksien myöntämiseksi edellytetään, että se, jonka etuaasia koskee, on tiettynä aikana sairauden perusteella saanutrahaetuuksia tai ollut kykenemätön työhön, ja jos palkattu
työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka on ollut tämän
lainsäädännön alainen, kärsii sellaisesta työkyvyttömyydestäjohtuvasta kykenemättömyydestä työhön, jonka hän on saanutollessaan toisen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, on otettavahuomioon rajoittamatta kuitenkaan 37 artiklan 1 kohdan sovelta-mista:
i) jokainen kausi, jonka aikana hän on tämän työhön kyke-
nemättömyyden osalta toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaan saanut sairauden perusteella rahaetuuksia tai niidensijasta edelleen saanut palkkaansa;
ii) jokainen kausi, jonka aikana han on saanut sen työkyvyttö-
myyden osalta, joka seurasi tätä kykenemättömyyttä työhön,tämän 2 luvun ja jäljempänä olevan 3 luvun mukaista etuuttatoisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,
niin kuin kyseessä olisi kausi, jonka aikana sairauden perusteella
annettavia rahaetuuksia olisi maksettu hänelle ensiksi mainitunjäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai jonka aikana hän olikykenemätön työhön tämän lainsäädännön mukaan.
b) Oikeuden työkyvyttömyysetuuksiin ensiksi mainitun jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan on oltava saavutettu joko tämän
lainsäädännön alkuperäisen sairauskorvauksen kauden päätty-misen jälkeen tai tämän lainsäädännön vaatiman alkuperäisentyökyvyttömyyden kauden päättymisen jälkeen ja aikaisintaan:
i) päivänä, jolloin oikeus a alakohdan ii alakohdassa tarkoitet-
tuihin etuuksiin saavutetaan toisen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, tai
ii) päivänä, joka seuraa viimeistä päivää, jolta sillä, jonka etua
asia koskee, on sairauden perusteella oikeus rahaetuuteentoisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 28
▼B
4. Jäsenvaltion laitoksen tekemä päätös, joka koskee hakijan
työkyvyttömyyden astetta, sitoo kyseisen toisen jäsenvaltion laitostaedellyttäen, että näiden valtioiden lainsäädäntöjen keskinäinen vastaa-
vuus työkyvyttömyysasteen edellytysten osalta on tunnustettu liitteessä
V.
3j a k s o
Työkyvyttömyyden paheneminen
41 artikla (11)
1. Sellaisen työkyvyttömyyden pahentuessa, josta palkattu työntekijä
tai itsenäinen ammatinharjoittaja saa etuuksia yhden ainoan jäsenvaltionlainsäädännön mukaan, sovelletaan seuraavia säännöksiä:
a) jos se, jonka etua asia koskee, ei ole ollut toisen jäsenvaltion
lainsäädännön alainen sinä aikana, kun hän on saanut etuuksia,
ensiksi mainitun valtion toimivaltainen laitos myöntää etuudet sensovetaman lainsäädännön mukaisesti ottaen pahenemisen huomioon;
b) jos se, jonka etua asia koskee, on ollut yhden tai useamman muun
jäsenvaltion lainsäädännön alainen sinä aikana, kun hän on saanutetuuksia, etuudet myönnetään hänelle ottaen paheneminen huomioon37 artiklan 1 kohdassa tai 40 artiklan 1 tai 2 kohdassa tarkoitettujen
säännösten mukaisesti tapauksen mukaan;
c) jos b alakohdan säännösten mukaan maksettavan etuuden tai
maksettavien etuuksien kokonaismäärä on pienempi kuin sen etuuden
määrä, jonka asianomainen henkilö sai aikaisemmin suorituksestavastanneen laitoksen kustannuksella, tämä laitos maksaa hänellelisän, joka on suuruudeltaan sanottujen määrien välinen erotus;
d) jos b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa alkuperäisestä työky-
vyttömyydestä vastuussa oleva laitos on Alankomaiden laitos ja jos:
i) sairaus, joka aiheutti pahenemisen, on sama, joka aiheutti
etuuksien myöntämisen Alankomaiden lainsäädännön mukaan;
ii) tämä sairaus on ammattitauti sen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, jonka lainsäädännön alainen hän viimeksi oli, ja senperusteella hänellä on oikeus 60 artiklan 1 kohdan b alakohdassatarkoitettua lisää koskevaan suoritukseen; ja
iii) lainsäädäntö, jonka tai lainsäädännöt, joiden alainen se, jonka
etua asia koskee, oli sinä aikana, jona hän on saanut etuuksia, on
jokin liitteessä IV olevassa A osassa lueteltu lainsäädäntö,
Alankomaiden laitos jatkaa alkuperäisen etuuden suorittamista sen
jälkeen, kun paheneminen ilmenee, ja viimeisen sellaisen jäsenval-
tion lainsäädännön mukainen etuus, jonka alainen se, jonka etua asia
koskee, oli, vähennetään Alankomaiden etuuden määrällä;
e) jos b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa sillä, jonka etua asia
koskee, ei ole oikeutta etuuksiin, toisen jäsenvaltion laitos myöntääetuudet tämän valtion lainsäädännön mukaisesti ottaen huomioonpahenemisen ja tarpeen mukaan 38 artiklan.
2. Niissä tapauksissa, joissa työkyvyttömyys, josta palkattu työntekijä
tai itsenäinen ammatinharjoittaja saa etuuksia kahden tai useammanjäsenvaltion lainsäädännön mukaan, pahenee, etuudet myönnetäänhänelle, ottaen paheneminen huomioon, 40 artiklan 1 kohdan säännöstenmukaisesti.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 29
▼B
4j a k s o
Etuuksien antamisen jatkaminen keskeyttämisen tai peruuttamisen
jälkeen — Työkyvyttömyysetuuksien muuttaminen vanhuusetuuk-siksi — Niiden etuuksien uudelleen laskeminen, jotka on myönnetty
39 artiklan mukaan
42 artikla (11)
Vastuussa olevan laitoksen määrääminen etuuksien suorittamiseksi, kun
työkyvyttömyysetuuksia aletaan suorittaa uudelleen
1. Jos etuuksien antaminen on aloitettava uudelleen niiden keskeyttä-
misen jälkeen, siitä on vastuussa se laitos tai ne laitokset, joka oli tai
jotka olivat vastuussa etuuksien suorittamisesta niiden keskeyttämisenaikana, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 43 artiklan soveltamista.
2. Jos etuuksien peruuttamisen jälkeen sen, jonka etua asia koskee,
tila oikeuttaa etuuksien myöntämiseen uudelleen, ne myönnetääntapauksen mukaan 37 artiklan 1 kodassa (SIC! kohdassa) tai 40 artiklan1 tai 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten mukaan.
43 artikla (11)
Työkyvyttömyysetuuksien muuttaminen vanhuusetuuksiksi — Niiden etuuk-
sien uudelleen laskeminen, jotka on myönnetty 39 artiklan mukaan
1. Työkyvyttömyysetuudet muutetaan tarvittaessa vanhuusetuuksiksi
siinä lainsäädännössä tai niissä lainsäädännöissä säädetyin edellytyksin,jonka tai joiden mukaan ne on myönnetty, ja 3 luvun säännösten
mukaisesti.
2. Työkyvyttömyysetuuksien suorittamisesta jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan vastaava laitos jatkaa sellaisten työkyvyttömyy-setuuksien suorittamista työkyvyttömyysetuutta saavalle henkilölle,joihin tällä on oikeus yhden tai useamman jäsenvaltion soveltamanlainsäädännön mukaan, jos tämä voi 49 artiklan säännösten mukaisestihakea vanhuusetuutta toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, kunnes
1 kohdan säännökset tulevat sovellettaviksi tämän laitoksen osalta tai
kunnes se, jonka etua asia koskee, täyttää tarvittavat edellytyksetetuuksien saamiseksi.
3. Jos 39 artiklan mukaisesti jäsenvaltion lainsäädännön nojalla
myönnetyt työkyvyttömyysetuudet on muutettu vanhuusetuuksiksi jajos se, jonka etua asia koskee, ei vielä täytä edellytyksiä, joita vaaditaan
yhden tai useamman kansallisen lainsäädännön mukaan näiden etuuk-
sien saamiseksi, asianomainen henkilö saa tästä jäsenvaltiosta tai näistäjäsenvaltioista muuttamispäivästä alkaen 3 luvun säännösten mukaisestimyönnettäviä työkyvyttömyysetuuksia, ikään kuin tätä lukua olisisovellettava silloin, kun työkyvyttömyyteen johtanut kykenemättömyystehdä työtä ilmeni, kunnes se, jonka etua asia koskee, täyttää
vanhuusetuutta koskevan oikeuden saamisen edellytykset, joista on
säädetty kyseessä olevassa kansallisessa lainsäädännössä tai muissalainsäädännöissä, tai jos tällaista muuttamista ei tehdä, niin kauan kuinhänellä on oikeus työkyvyttömyysetuuksiin kyseessä olevanlainsäädännön tai lainsäädäntöjen nojalla.
4. Työkyvyttömyysetuudet, jotka on myönnetty 39 artiklan mukai-
sesti, myönnetään uudelleen 3 luvun säännösten mukaisesti heti, kun
etuutta saava henkilö täyttää työkyyttömyysetuuksia (SIC! työkyvyttö-myysetuuksia) koskevan oikeuden saamisen edellytykset sellaisenlainsäädännön nojalla, jota ei ole lueteltu liitteessä IV olevassa Aosassa, tai kun hän saa vanhuusetuuksia toisen jäsenvaltionlainsäädännön nojalla.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 30
▼M3
5j a k s o
Virkamiesten erityisjärjestelmään kuuluvat henkilöt
43 a artikla
1. Asetuksen 37 artiklan, 38 artiklan 1 kohdan ja 39 artiklan sekä 2, 3
ja 4 jakson säännöksiä sovelletaan vastaavasti virkamiesten erityisjär-
jestelmään kuuluviin henkilöihin.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan virkamiesten erityisjärjes-
telmän mukaisten etuuksien saaminen, suorittaminen, säilyttäminen tai
palauttaminen kuitenkin voi tapahtua vain sillä edellytyksellä, että
kaikki vakuutuskaudet ovat täyttäneet kyseisen jäsenvaltion yhden taiuseamman virkamiesten erityisjärjestelmän piirissä tai että ne kyseisenjäsenvaltion lainsäädännössä katsotaan tällaisia kausia vastaaviksi,otetaan huomioon vain ne kaudet, jotka voidaan kyseisen jäsenvaltionlainsäädännön mukaan tunnustaa.
Jos näillä edellytyksillä täyttyneet kaudet on otettu huomioon, eikä
henkilö täytä kyseisten etuuksien saamiseksi vaadittavia edellytyksiä,kaudet otetaan huomioon myönnettäessä yleisen järjestelmän mukaisiaetuuksia tai, jos sellaista ei ole, tapauksien mukaan ruumiillisen työn tai
toimistotyön tekijöihin sovellettavan järjestelmän mukaisia etuuksia
myönnettäessä.
3. Jos jonkin jäsenvaltion lainsäädännössä etuudet lasketaan viite-
kauden aikana ansaitun viimeisen palkan tai palkkojen perusteella,
kyseisen valtion toimivaltaisen laitoksen on etuuksia laskiessaan
otettava huomioon ainoastaan ne asianmukaisesti uudelleenarvioidutpalkat, jotka on ansaittu kautena tai kausina, joina asianomaiseenhenkilöön on sovellettu kyseistä lainsäädäntöä.
3 LUKU (11)
VANHUUS JA KUOLEMA (ELÄKKEET)
44 artikla (11)
Yleisiä säännöksiä etuuksien myöntämisestä, kun palkattu työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja on ollut kahden tai useamman jäsenvaltion
lainsäädännön alainen
1. Palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan, joka on
ollut kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön alainen, tai hänenjälkeenjääneensä oikeudet etuuksiin muodostuvat tämän luvunsäännösten mukaisesti.
2. Jollei 49 artiklasta muuta johdu ja kun etuuden myöntämistä
koskeva hakemus on toimitettu, sen myöntämisessä on otettavahuomioon kaikki lainsäädännöt, joiden alainen palkattu työntekijä taiitsenäinen ammatinharjoittaja on ollut. Tästä säännöstä poiketaan, jos se,jonka etua asia koskee, nimenomaisesti pyytää sellaisen vanhuu-
seläkkeen myöntämisen siirtämistä, johon hänellä olisi oikeus yhden
tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
3. Tätä lukua ei sovelleta lasten osalta suoritettaviin eläkkeiden
korotuksiin tai lisiin eikä sellaisiin orvoneläkkeisiin, jotka myönnetään 8luvun säännösten mukaisesti.
45 artikla (11) (14)
Sellaisten lainsäädäntöjen mukaan täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien
huomioon ottaminen etuuksiakoskevien oikeuksien saavuttamiseksi, säilyttä-
miseksi tai takaisinsaamiseksi, joiden alainen palkattu työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja on ollut
1. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuuksia koskevan
oikeuden saavuttamiseksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi järjes-telmässä, joka ei ole 2 tai 3 kohdan mukainen erityisjärjestelmä,edellytetään vakuutus- tai asumiskausien täyttymistä, tämän jäsenvaltion1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 31
▼B
▼M5
▼B
▼B
toimivaltainen vakuutuslaitos ottaa huomioon tarpeellisessa määrin
muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutus- taiasumiskaudet, olivatpa ne täyttyneet yleisessä järjestelmässä tai
erityisjärjestelmässä ja joko palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä
ammatinharjoittajana. Nämä kaudet otetaan huomioon ikään kuin neolisivat sovellettavan lainsäädännön mukaisesti täyttyneitä kausia.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tiettyjen etuuksien myöntä-
minen riippuu siitä, että vakuutuskaudet ovat täyttyneet vain palkattujentyöntekijöiden erityisjärjestelmään kuuluvassa ammatissa tai tapauksestariippuen tietyssä työssä, muiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan
täyttyneet kaudet otetaan huomioon myönnettäessä tällaisia etuuksia
vain, jos ne ovat täyttyneet vastaavassa järjestelmässä tai, jos tällaista eiole, samassa ammatissa tai tarvittaessa samassa työssä. Jos näintäyttyneet kaudet huomioon ottaen se, jonka etua asia koskee, ei täytänäiden etuuksien saamiseksi asetettuja edellytyksiä, nämä kaudet otetaanhuomioon myönnettäessä etuuksia yleisestä järjestelmästä tai, jollei
tällaista ole, tapauksen mukaan ruumiillisen työntekijöihin tai toimi-
henkilöihin sovellettavasta järjestelmästä, edellyttäen että se, jonka etuaasia koskee, on vakuutettu jommassakummassa näistä järjestelmistä.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tiettyjen etuuksien myöntä-
misen edellytyksenä on, että vakuutuskaudet ovat täyttyneet vainitsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmään kuuluvassa amma-tissa, toisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan täyttyneet kaudetotetaan huomioon myönnettäessä tällaisia etuuksia vain, jos ne ovat
täyttyneet vastaavassa järjestelmässä tai, jollei sellaista ole, samassa
ammatissa. Tässä kohdassa tarkoitetut itsenäisten ammatinharjoittajienerityisjärjestelmät luetellaan jokaisen jäsenvaltion osalta liitteessä IVolevassa B osassa. Jos tässä kohdassa tarkoitetut kaudet huomioonottaen se, jonka etua asia koskee, ei täytä näiden etuuksien saamiseksiasetettuja edellytyksiä, nämä kaudet otetaan huomioon myönnettäessä
etuuksia yleisestä järjestelmästä tai, jollei sellaista ole, tapauksen
mukaan ruumiillisen työn tekijöihin tai toimihenkilöihin sovellettavastajärjestelmästä edellyttäen, että asianomainen henkilö on myös ollutvakuutettu jommassakummassa näistä järjestelmistä.
4. Vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet jäsenvaltion erityisjärjes-
telmässä, otetaan huomioon yleisessä järjestelmässä tai jos sellaista eiole, tapauksen mukaan toisen jäsenvaltion ruumiillisiin työntekijöihin tai
toimihenkilöihin sovellettavassa järjestelmässä, kun kysymys on
etuuksia koskevan oikeuden saavuttamisesta, säilyttämisestä tai takai-sinsaamisesta edellyttäen, että se, jonka etua asia koskee, on ollutvakuutettu jommassakummassa näistä järjestelmistä, vaikka nämäkaudet on jo otettu huomioon viimeksi mainitun valtion 2 kohdassa tai3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetussa järjestelmässä.
5. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuutta koskevan oikeuden
saavuttamisen, säilyttämisen tai takaisinsaamisen edellytyksenä on, että
se, jonka etua asia koskee, on vakuutettu riskin toteutumishetkellä, tämä
edellytys katsotaan täytetyksi, kun on kyse toisen jäsenvaltionlainsäädännön mukaisesta vakuutuksesta, kunkin kysymyksessä olevanjäsenvaltion liitteessä VI määräämän menettelyn mukaisesti.
6. Sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka alueella palkattu
työntekijä asuu, ottaa huomioon täyden työttömyyden kauden ja senaikana 71 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan tai b alakohdan iialakohdan ensimmäisen virkkeen mukaan myönnetyt etuudet sovelta-
mansa lainsäädännön mukaan niin kuin palkattu työntekijä olisi ollut
tämän lainsäädännön alainen viimeisen työpaikkansa aikana.
Jos kyseinen laitos soveltaa lainsäädäntöä, jossa määrätään työttömien
vastuulla olevien maksujen vähentämisestä vanhuuseläkkeiden ja
kuolemantapauksen vuoksi myönnettävien eläkkeiden kattamiseksi, silleannetaan lupa suorittaa vähentäminen lainsäädäntönsä määräystenmukaisesti.
Jos täyden työttömyyden kausi sen henkilön asuinmaassa, jonka etua
asia koskee, voidaan ottaa huomioon vain, jos vakuutusmaksukaudetovat täyttyneet tässä maassa, tämä edellytys katsotaan täyttyneeksi, josvakuutusmaksukaudet ovat täyttyneet toisessa jäsenvaltiossa.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 32
▼B
46 artikla (11)
Etuuksien myöntäminen
1. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan vaaditut edellytykset
etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi ovat täyttyneet ilman, että 45artiklan tai 40 artiklan 3 kohdan säännösten soveltaminen on
välttämätöntä, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) toimivaltainen laitos laskee sille kuuluvan etuuden määrän:
i) yhtäältä ainoastaan sen soveltaman lainsäädännön säännösten
mukaan;
ii) toisaalta soveltaen 2 kohdan säännöksiä;
b) toimivaltainen laitos voi kuitenkin luopua a kohdan ii alakohdan
mukaisesta laskemisesta, jos tämän laskemisen tulos, ottamattahuomioon eroja, jotka syntyvät pyöreiden lukujen käyttämisestä, onsama tai pienempi kuin sen laskennan tulos, joka suoritetaan akohdan i alakohdan säännösten mukaan, niiltä osin kuin tämä laitosei sovella lainsäädäntöä, joka sisältää 46 b ja 46 c artiklassa
tarkoitettuja sääntöjä päällekkäisyyden estämiseksi, tai jos edellä
mainittu laitos soveltaa lainsäädäntöä, joka sisältää 46 c artiklassatarkoitettuja päällekkäisyyttä koskevia sääntöjä edellyttäen, ettäsanottu lainsäädäntö määrää, että erilaiset etuudet on otettavahuomioon vain tämän lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutus-
tai asumiskausien suhteessa tässä lainsäädännössä vaadittuihin
vakuutus- tai asumiskausiin, jotta täysi oikeus etuuksiin myönnettäi-siin.
Liitteessä IV olevassa C osassa luetellaan kunkin kysymyksessä
olevan jäsenvaltion osalta tapaukset, joissa kaksi laskutapaa voisijohtaa tällaiseen tulokseen.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön vaatimat edellytykset oikeudesta
etuuksiin eivät täyty, ellei oteta huomioon 45 artiklan ja/tai 40 artiklan 3
kohdan säännöksiä, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) toimivaltainen laitos laskee sen etuuden teoreettisen määrän, jota
kysymyksessä oleva henkilö voisi hakea, jos kaikki vakuutus- tai
asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet niiden jäsenvaltioidenlainsäädäntöjen mukaan, joiden alainen palkattu työntekijä taiitsenäinen ammatinharjoittaja on, olisivat täyttyneet kyseisessäjäsenvaltiossa ja sen soveltaman lainsäädännön mukaan etuudenmyöntämispäivänä. Jos tämän lainsäädännön mukaan etuuden määrä
on riippumaton täyttyneiden vakuutuskausien kestosta, määrää
pidetään tässä a alakohdassa tarkoitettuna teoreettisena määränä;
b) toimivaltainen laitos määrää sen jälkeen etuuden todellisen määrän a
alakohdassa tarkoitetun teoreettisen määrän perusteella ja tämänlaitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan ennen riskin toteutu-
mista täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien keston suhteessa
niiden vakuutus- tai asumiskausien kokonaispituuteen, jotka ovattäyttyneet kaikissa kyseessä olevissa jäsenvaltioissa ennen riskintoteutumista.
3. Sillä, jonka etua asia koskee, on oikeus 1 ja 2 kohdan säännösten
mukaan laskettuun korkeimpaan määrään kunkin jäsenvaltion toimival-taiselta laitokselta tämän rajoittamatta niiden pienentämistä,keskeyttämistä tai peruuttamista koskevien säännösten soveltamista,
joista säädetään etuuden myöntävässä lainsäädännössä.
Jos edellä mainittuja säännöksiä sovelletaan, vertailu tehdään sovelta-
misen jälkeen jäävien määrien kesken.
4. Jos työkyvyttömyys-, vanhuus- tai jälkeenjääneiden eläkkeiden
osalta kahden tai useamman jäsenvaltion toimivaltaisten laitosten
maksettavien etuuksien kokonaismäärä 6 artiklan b alakohdassatarkoitettujen monenvälisten sosiaaliturvasopimusten säännösten mukai-sesti on pienempi kuin se kokonaismäärä, joka maksettaisiin 1-3 kohdanmukaan tällaisista jäsenvaltioista, asianomaisen henkilön eduksi sovel-letaan tämän luvun säännöksiä.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 33
▼B
46 a artikla (11)
Työkyvyttömyyden, vanhuuden tai jälkeenjääneisyyden perusteella jäsen-
valtioiden lainsäädännön mukaisesti myönnettyjen etuuksien pienentämistä,
keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia yleisiä säännöksiä
1. Tässä luvussa samanlaisten etuuksien päällekkäisyydellä tarkoite-
taan: kaikkien sellaisten työkyvyttömyys-, vanhuus- ja jälkeenjääneidenetuuksien päällekkäisyyttä, jotka on laskettu tai myönnetty samanhenkilön osalta täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien perusteella.
2. Tässä luvussa erilaisten etuuksien päällekkäissyydellä (SIC!
päällekkäisyydellä) tarkoitetaan kaikkien sellaisten etuuksien päällek-käisyyttä, joiden ei voida katsoa olevan 1 kohdan mukaan samanlaisia.
3. Seuraavia sääntöjä sovelletaan sellaisten pienentämistä, keskeyttä-
mistä tai peruuttamista koskevien säännösten soveltamiseen, joista
säädetään jäsenvaltion lainsäädännössä työkyvyttömyys-, vanhuus- tai
jälkeenjääneen etuuden ollessa päällekkäinen samanlaisen etuuden,erilaisen etuuden tai muun tulon kanssa:
a) Etuudet, jotka on ansaittu toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,
tai toisessa jäsenvaltiossa ansaittu muu tulo otetaan huomioon vain,jos ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään ulko-mailla ansaittujen etuuksien tai tulon huomioonottamisesta;
b) huomioon otetaan toisesta jäsenvaltiosta myönnettävien etuuksien
määrä ennen verojen, sosiaaliturvamaksujen ja muiden henkilök-
ohtaisten pidätysten vähentämistä;
c) huomioon ei oteta niiden toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan
ansaittujen etuuksien määrää, jotka on myönnetty vapaaehtoisenvakuutuksen tai jatkuvan valinnaisen vakuutuksen perusteella;
d) jos pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia
säännöksiä sovelletaan vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön nojallasiksi, että se, jonka etua asia koskee, saa samanlaisia tai erilaisia
etuuksia toisten jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan tai muiden
jäsenvaltioiden alueella ansaittua muuta tuloa, ensiksi mainitunjäsenvaltion lainsäädännön mukaan maksettavaa etuutta voidaanalentaa vain muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan makset-tavien etuuksien tai niiden alueella ansaitun tulon määrällä.
46 b artikla (11)
Erityissäännöksiä, joita sovelletaan samanlaisten etuuksien ollessa päällek-
käisiä kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan
1. Jäsenvaltion lainsäädännön säännöksiä, jotka koskevat etuuksien
pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista, ei sovelleta etuuteen,jotka on laskettu 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti.
2. Jäsenvaltion lainsäädännön säännöksiä, jotka koskevat etuuksien
pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista, sovelletaan 46 artiklan
1 kohdan a alakohdan i alakohdan säännösten mukaisesti laskettuun
etuuteen ainoastaan, jos kysymyksessä oleva etuus on:
a) joko etuus, jota tarkoitetaan liitteessä IV olevassa D osassa ja jonka
määrä on riippumaton täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien
kestosta;
tai
b) etuus, jonka määrä lasketaan täyttyneeksi katsotun riskin toteutu-
mispäivän ja myöhemmän päivän välisen laskennallisen kaudenperusteella. Viimeksi mainitussa tapauksessa sanottuja säännöksiäsovelletaan tällaisen etuuden ollessa päällekkäinen:
i) joko samanlaisen etuuden kanssa, paitsi jos kahden tai useamman
jäsenvaltion välillä on tehty sopimus, jonka tarkoituksena on estääsaman laskennallisen kauden huomioon ottaminen kahdesti taiuseammin;
ii) tai a alakohdassa tarkoitetun etuuden kanssa.
Etuudet, joita tarkoitetaan a ja b alakohdassa, luetellaan liitteessä IV
olevassa D osassa.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 34
▼B
46 c artikla (11)
Erityissäännöksiä, joita sovelletaan yhden tai useamman 46 a artiklan 1
kohdassa tarkoitetun etuuden ollessa päällekkäinen yhden tai useamman
erilaisen etuuden tai muun tulon kanssa, jos asia koskee kahta tai useampaa
jäsenvaltiota
1. Jos erilaisten etuuksien tai muun tulon saaminen johtaa kahden tai
useamman sellaisen etuuden pienentämiseen, keskeyttämiseen taiperuuttamiseen, joita tarkoitetaan 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan i
alakohdassa, määrät, joita ei maksettaisi sovellettaessa ankarasti
etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskeviakyseisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen säännöksiä, jaetaan niidenetuuksien lukumäärällä, joita pienentäminen, keskeyttäminen tai peruut-taminen koskee.
2. Jos kyseessä on 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettu etuus,
otetaan huomioon muista jäsenvaltioista saatava erilainen etuus taierilaiset etuudet tai muu tulo ja kaikki muut jäsenvaltion
lainsäädännössä säädetyt tekijät pienentämistä, keskeyttämistä tai
peruuttamista koskevia säännöksiä sovellettaessa 46 artiklan 2 kohdanb alakohdassa tarkoitettujen vakuutus- tai asumiskausien välisessäsuhteessa ja käytetään mainitun etuuden laskemiseksi.
3. Jos erilaisten etuuksien tai muun tulon saaminen hohtaa (SIC!
johtaa) yhden tai useamman 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan ialakohdan i alakohdassa 2 kohdassa tarkoitetun etuuden pienentämiseen,keskeyttämiseen tai peruuttamiseen, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) jos kyse on 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa
tarkoitetusta etuudesta tai etuuksista, määrät, joita ei maksettaisisovellettaessa ankarasti etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä taiperuuttamista koskevia kyseisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjensäännöksiä, jaetaan niiden etuuksien lukumäärällä, joihin pienentä-
minen, keskeyttäminen tai peruuttaminen kohdistuu;
b) jos kyse on 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettavista etuuksista,
pienentäminen, keskeyttäminen tai peruuttaminen tehdään 2 kohdanmukaisesti.
4. Jos 1 kohdan ja 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa
jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään, että pienentämistä, keskeyttä-mistä tai peruuttamista koskevia säännöksiä sovellettaessa otetaanhuomioon erilaiset etuudet tai muu tulo ja kaikki muut erät suhteessa46 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin vakuutuskausiin,mainituissa kohdissa säädetty jakaminen ei koske tätä jäsenvaltiota.
5. Kaikkia edellä mainittuja säännöksiä sovelletaan soveltuvilta osin,
jos yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään, ettäoikeutta etuuteen ei voida saavuttaa silloin kun se, jonka etua asia
koskee, saa toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaista erilaista etuutta
tai muuta tuloa.
47 artikla (11)
Täydentäviä säännöksiä etuuksien laskemiseksi
1. Asetuksen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun teoreettisen ja pro
rata -määrän laskemiseksi sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) jos niiden vakuutus- ja asumiskausien kokonaiskesto, jotka ovat
täyttyneet ennen riskin toteutumista kaikkien kyseessä olevien
jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan, on pidempi kuin enimmäi-saika, joka vaaditaan yhden näiden valtioiden lainsäädännön mukaantäyden etuuden saamiseksi, tämän valtion toimivaltainen laitos ottaahuomioon tämän enimmäisajan täyttyneiden kausien kokonaispi-
tuuden ajasta. Tämä laskutapa ei saa aiheuttaa kyseessä olevalle
laitokselle suurempaa maksuvelvollisuutta kuin sen soveltamanlainsäädännön mukainen täyden edun määrä. Tätä säännöstä eisovelleta etuuksiin, joiden määrä on riippumaton vakuutuksenkestosta;
b) päällekkäisten kausien huomioon ottamisesta säädetään 98 artiklassa
tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa;1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 35
▼B
c) jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuudet lasketaan keskimää-
räisten ansioiden, keskimääräisten maksujen tai keskimääräisenkorotuksen perusteella tai perustuen siihen suhteeseen, joka oli
vakuutuskausien aikana hakijan bruttoansioiden ja keskimääräisten
kaikkien muiden vakuutettujen henkilöiden kuin oppisopimuksenperusteella työskentelevien henkilöiden bruttoansioiden välillä,tällaiset keskimääräiset luvut tai suhteet määrää tämän valtiontoimivaltainen laitos yksinomaan sanotun valtion lainsäädännön
mukaan täyttyneiden vakuutuskausien perusteella tai ainoastaan
asianomaisen henkilön näiden kausien aikana saamien bruttoan-sioiden perusteella;
d) jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuudet lasketaan ansioiden,
maksujen tai korotusten määrän perusteella, tämän valtion toimival-
tainen laitos määrää ansiot, maksut ja korotukset, jotka on otettavahuomioon toisen valtion lainsäädännön mukaan täyttyneidenvakuutus- tai asumiskausien osalta sellaisten keskimääräistenansioiden, maksujen tai korotusten perusteella, jotka on rekisteröitysen soveltaman lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutuskausien
osalta;
e) jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuudet lasketaan vakioan-
sioiden tai kiinteän määrän perusteella, tämän valtion toimivaltainenlaitos pitää vakioansioita tai kiinteää määrää, joka sen on otettava
huomioon toisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan täytty-
neiden vakuutus- tai asumiskausien osalta, yhtäläisinä niidenvakioansioiden tai kiinteiden määrien tai tapauksen mukaanvakioansioiden tai kiinteiden määrien keskiarvon kanssa, jotkavastaavat sen soveltaman lainsäädännön mukaan täyttyneitä vakuu-
tuskausia;
f) jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuudet lasketaan joidenkin
kausien osalta ansioiden määrän perusteella ja toisten kausien osaltavakioansioiden tai kiinteiden määrien perusteella, tämän valtiontoimivaltainen laitos ottaa toisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen
mukaan täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien osalta huomioon
ansiot tai kiinteät määrät, jotka määrätään edellä olevien d tai ealakohdan säännösten mukaisesti, tai tarvittaessa näiden ansioiden taikiinteiden määrien keskiarvon; jos etuudet lasketaan vakioansioidentai kiinteiden määrien perusteella kaikkien sen soveltaman
lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutus- tai asumiskausien
osalta, yhtäläisinä sellaisten laskennallisten ansioiden kanssa, jotkavastaavat vakioansioita tai kiinteää määrää;
g) jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuudet lasketaan keskimää-
räisten vakuutusmaksujen perusteella, tämän valtion toimivaltainen
laitos määrää tämän keskimääräisen luvun yksinomaan sanotunvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutuskausien perus-teella.
2. Jäsenvaltion lainsäädännön säännöksiä, jotka koskevat etuuksien
laskemisessa huomioon otettavien tekijöiden rahanarvon säilyttämistä,sovelletaan 1 kohdan mukaisesti tietyissä tapauksissa tekijöihin, jotka
tämän valtion toimivaltaisen laitoksen tulee ottaa huomioon, kun
kysymys on muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan täyttyneistävakuutus- tai asumiskausista.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuuksien määrä määrätään
ottaen huomioon muut perheenjäsenet kuin lapset, tämän valtiontoimivaltainen laitos ottaa myös huomioon asianomaisen henkilön ne
perheenjäsenet, jotka asuvat toisen jäsenvaltion alueella, niin kuin he
asuisivat toimivaltaisen valtion alueella.
4. Jos jäsenvaltion toimivaltaisen vakuutuslaitoksen soveltaman
lainsäädännön mukaan on palkka otettava huomioon etuuksia lasket-taessa, jos on sovellettu 45 artiklan 6 kohdan ensimmäistä ja toistaalakohtaa, ja jos tässä jäsenvaltiossa eläkkeitä myönnettäessä otetaan
huomioon vain 71 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohtaa tai
71 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan ensimmäistä virkettäsoveltaen hyvitetyt täyden työttömyyden kaudet, tämän jäsenvaltiontoimivaltainen laitos myöntää eläkkeen soveltamansa lainsäädännönmukaisesti sen palkan perusteella, jota se käytti viitepalkkanamyöntäessään mainitut työttömyysetuudet.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 36
▼B
48 artikla (11)
Alle vuoden pituiset vakuutus- tai asumiskaudet
1. Sen estämättä mitä 46 artiklan 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltion
laitos ei ole velvollinen myöntämään etuuksia sen soveltamanlainsäädännön mukaan täyttyneiden sellaisten kausien osalta, jotka on
otettava huomioon riskin toteutumishetkellä, jos:
— sanottujen kausien kesto ei ole yhtä vuotta,
ja
— jos tämän lainsäädännön mukaan oikeutta etuuteen ei saavuteta vain
näiden kausien perusteella.
2. Jokaisen muun jäsenvaltion toimivaltainen laitos ottaa huomioon 1
kohdassa tarkoitetut kaudet soveltaessaan 46 artiklan 2 kohtaa, lukuun
ottamatta b alakohdan säännöksiä.
3. Jos 1 kohdan säännösten soveltamisen tuloksena olisi vapautus
kaikille kyseisten jäsenvaltioiden laitoksille velvoitteistaan, etuudetmyönnetään yksinomaan viimeisen sellaisen valtion lainsäädännönmukaan, jonka mukaiset edellytykset täyttyvät, niin kuin kaikki
täyttyneet ja 45 artiklan 1-4 kohdan säännösten mukaan huomioon
otetut vakuutus- ja asumiskaudet olisivat täyttyneet tämän valtionlainsäädännön mukaan.
49 artikla (11) (15)
Etuuksien laskeminen, kun se, jonka etua asia koskee, ei samanaikaisesti
täytä kaikkien niiden lainsäädäntöjen mukaisia edellytyksiä, joiden mukaan
vakuutus- tai asumiskaudet ovat täyttyneet, tai kun hän on nimenomaisesti
pyytänyt vanhuusetuuksien myöntämisen siirtämistä
1. Jos se, jonka etua asia koskee, ei tiettynä hetkenä täytä kaikkien
jäsenvaltioiden sellaisten lainsäädäntöjen mukaisia etuuden myöntä-misen edellytyksiä, joiden alainen hän on ollut, ottaen tarvittaessahuomioon 45 artikla tai 40 artiklan 3 kohta, vaan täyttää näistä vainyhden tai useamman lainsäädännön mukaiset edellytykset, sovelletaanseuraavia säännöksiä:
a) jokainen sellaista lainsäädäntöä soveltavista toimivaltaisista laitok-
sista, jonka mukaiset edellytykset täytetään, laskee sen maksettavaksikuuluvan etuuden määrän 46 artiklan mukaisesti;
b) kuitenkin:
i) jos se, jonka etua asia koskee, täyttää ainakin kahden
lainsäädännön mukaiset edellytykset ottamatta huomioon sell-aisten lainsäädäntöjen mukaisesti täyttyneitä vakuutus- taiasumiskausia, joiden edellytyksiä ei täytetä, näitä kausia ei otetahuomioon 46 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa, ellei näiden kausien
huomioon ottaminen anna aihetta suuremman etuuden määräämi-
seen;
ii) jos asianomainen täyttää vain yhden lainsäädännön vaatimukset,
ilman että on tarvetta vedota vakuutus- tai asumiskausiinsellaisissa maissa, joiden lainsäädäntöjen ehdot eivät täyty,maksettavan etuuden määrä lasketaan 46 artiklan 1 kohdan a
alakohdan i alakohdan perusteella vain sen lainsäädännön
mukaisesti, jonka ehdot täyttyvät ja ottaen huomioon vain senlainsäädännön mukaiset kaudet, ellei niiden lainsäädäntöjen,joiden ehdot eivät täyty, alaisten kausien huomioon ottaminenanna aihetta suuremman etuuden määräämiseen 46 artiklan 1kohdan a alakohdan ii alakohdan perusteella.
Tämän kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, jos se, jonka etua asia
koskee, on nimenomaisesti pyytänyt vanhuusetuuksien myöntämisensiirtämistä 44 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen säännösten mukaisesti.
2. Etuus tai etuudet, jotka on myönnetty yhden tai useamman
kyseeseen tulevan lainsäädännön mukaan 1 kohdassa tarkoitetussatapauksessa, lasketaan ilman eri toimenpiteitä uudelleen 46 artiklanmukaisesti sikäli kuin yhdessä tai useammassa muussa sellaisessalainsäädännössä säädetyt edellytykset, joiden alainen henkilö on ollut,täyttyvät, ja siten kuin ne olisivat täyttyneet, ottaen huomioon tarpeen1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 37
▼B
mukaan 45 artikla ja ottaen tarpeen mukaan uudelleen huomioon 1
kohta. Tätä kohtaa sovelletaan vastaavasti, kun henkilö pyytää yhden taiuseamman jäsenvaltion lainsäädännön nojalla saavutettujen vanhuuse-
tujen myöntämistä, jota oli siihen saakka lykätty 44 artiklan 2 kohdan
toisen virkkeen mukaisesti.
3. Uudelleen laskeminen tehdään ilman eri toimenpiteitä 1 kohdan
mukaisesti ja noudattaen, mitä 40 artiklan 2 kohdassa säädetään, kunyhdessä tai useammassa kyseeseen tulevassa lainsäädännössä säädetytedellytykset eivät enää täyty.
50 artikla (11)
Lisän myöntäminen, kun eri jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan
maksettavien etuuksien kokonaismäärä ei yllä vähimmäismäärään sen
valtion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella etuuden saaja asuu
Sellaiselle etuuksien saajalle, johon tätä lukua sovelletaan, ei voida siinä
valtiossa, jonka alueella hän asuu ja jonka lainsäädännön mukaistaetuutta hänelle maksetaan, myöntää etuutta, joka on pienempi kuinsanotun lainsäädännön mukainen vähimmäisetuus sellaiselta vakuutus-tai asumiskaudelta, joka on yhtä pitkä kuin kaikki suoritusta varten
huomioon otetut vakuutuskaudet edeltävien artiklojen säännösten
mukaisesti. Tämän valtion toimivaltainen laitos maksaa hänelletarvittaessa koko hänen asuinaikansa ajan sen alueella lisän, joka onyhtä suuri kuin tämän luvun mukaisesti maksettavien etuuksienkokonaismäärän ja vähimmäisetuuden määrän erotus.
51 artikla (11)
Etuuksien arvon säilyttäminen ja uudelleen laskeminen
1. Jos elinkustannusten nousun tai ansiotason muutosten tai muiden
tarkistusta vaativien seikkojen vuoksi kyseeseen tulevien valtioiden
etuuksia muutetaan kiinteällä prosenttimäärällä tai muulla määrällä,tällaista prosenttimäärää tai määrää on sovellettava sellaisenaanetuuksiin, jotka määrätytyvät (SIC! määräytyvät) 46 artiklan mukaisestiilman, että uudelleenlaskemista tuon artiklan mukaisesti tarvitaan.
2. Toisaalta jos etuuksien määräytymistapaa tai laskemissääntöjä
muutettaisiin, uudelleenlaskeminen tehdään 46 artiklan mukaisesti.
51 a artikla
Virkamiesten erityisjärjestelmään kuuluvat henkilöt
1. Asetuksen 44 artiklan, 45 artiklan 1, 5 ja 6 kohdan sekä 46-51
artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti virkamiesten erityisjärjes-telmään kuuluviin henkilöihin.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan virkamiesten erityisjärjes-
telmän mukaisten etuuksien saaminen, suorittaminen, säilyttäminen tai
palauttaminen kuitenkin voi tapahtua vain sillä edellytyksellä, ettäkaikki vakuutuskaudet ovat täyttyneet kyseisen jäsenvaltion yhden taiuseamman virkamiesten erityisjärjestelmän piirissä tai että ne kyseisenjäsenvaltion lainsäädännössä katsotaan tällaisia kausia vastaaviksi,otetaan huomioon vain ne kaudet, jotka voidaan kyseisen jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan tunnustaa.
Jos näillä edellytyksillä täyttyneet kaudet on otettu huomioon, eikä
henkilö täytä kyseisten etuuksien saamiseksi vaadittavia edellytyksiä,kaudet otetaan huomioon myönnettäessä yleisen järjestelmän mukaisiaetuuksia tai, jos sellaista ei ole, tapauksen mukaan ruumiillisen työn taitoimistotyön tekijöihin sovellettavan järjestelmän mukaisia etuuksia
myönnettäessä.
3. Jos jonkin jäsenvaltion lainsäädännössä etuudet lasketaan viite-
kauden aikana ansaitun viimeisen palkan tai palkkojen perusteella,kyseisen valtion toimivaltaisen laitoksen on etuuksia laskiessaanotettava huomioon ainoastaan ne asianmukaiset uudelleenarvioidutpalkat, jotka on ansaittu kautena tai kausina, joina asianomaiseenhenkilöön on sovellettu kyseistä lainsäädäntöä.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 38
▼M3
▼B
4 LUKU
TYÖTAPATURMAT JA AMMATTITAUDIT
1j a k s o
Oikeus etuuksiin
52 artikla
Asuminen muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa — Yleisiä
sääntöjä
Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, jolle sattuu
työtapaturma tai joka saa ammattitaudin ja joka asuu muun jäsenvaltionkuin toimivaltaisen valtion alueella, saa siinä valtiossa, jossa hän asuu:
a) luontoisetuudet, jotka annetaan toimivaltaisen laitoksen puolesta
asuinpaikan laitoksesta sen soveltaman lainsäädännön mukaisesti,niin kuin hänet olisi vakuutettu siinä; ja
b) ahaetuudet (SIC! rahaetuudet), jotka myöntää toimivaltainen laitos
soveltamansa lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisenlaitoksen ja asuinpaikan laitoksen välisellä sopimuksella nämäetuudet voidaan antaa viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksimainitun laitoksen puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännön
mukaisesti.
53 artikla
Rajatyöntekijät — Erityissääntö
Rajatyöntekijä voi myös saada etuuksia toimivaltaisen valtion alueella.
Tällaiset etuudet antaa toimivaltainen laitos tämän valtion lainsäädännön
mukaisesti niin kuin se, jonka etua asia koskee, asuisi siellä.
54 artikla
Oleskelu toimivaltaisessa valtiossa tai asuinpaikan muuttaminen sinne
1. Edellä 52 artiklassa tarkoitettu palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja, joka oleskelee toimivaltaisen valtion alueella, saa
etuuksia tämän valtion lainsäädännön mukaisesti, vaikka hän on josaanut etuuksia ennen oleskeluaan. Tätä säännöstä ei kuitenkaansovelleta rajatyöntekijään.
2. Edellä 52 artiklassa tarkoitettu palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja, joka muuttaa asuinpaikkansa toimivaltaisen valtionalueelle, saa etuuksia tämän valtion lainsäädännön mukaisesti, vaikka
hän on jo saanut etuuksia ennen asuinpaikkansa muuttoa.
55 artikla
Oleskelu toimivaltaisen valtion ulkopuolella — Paluu tai asuinpaikan
muuttaminen toiseen jäsenvaltioon tapaturman sattumisen tai ammatti-
taudin saamisen jälkeen — Tarve mennä toiseen jäsenvaltioon tarkoituksena
saada asianmukaista hoitoa
1. Palkatulla työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, jolle
sattuu työtapaturma tai joka saa ammattitaudin ja:
a) joka oleskelee muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella;
b) joka sen jälkeen, kun on saanut oikeuden etuuksiin toimivaltaisen
laitoksen kustannuksella, saa tältä laitokselta luvan palata senjäsenvaltion alueelle, jossa hän asuu, tai muuttaa asuinpaikkansa
toisen jäsenvaltion alueelle;
c) joka saa toimivaltaiselta laitokselta luvan mennä toisen jäsenvaltion
alueelle tarkoituksenaan saada siellä tilansa vaatimaa hoitoa,
on oikeus:
i) luontoisetuuksiin, jotka antaa toimivaltaisen laitoksen puolesta
oleskelu- tai asuinpaikan laitos tämän laitoksen soveltamanlainsäädännön mukaisesti, niin kuin hänet olisi vakuutettu siinä;1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 39
▼B
aika, jolta etuudet annetaan, määrätään kuitenkin toimivaltaisen
valtion lainsäädännön mukaan;
ii) rahaetuuksiin, jotka antaa toimivaltainen laitos sen soveltaman
lainsäädännön mukaisesti. Kuitenkin toimivaltaisen laitoksen ja
oleskelu- tai asuinpaikan laitoksen välisellä sopimuksella nämä
etuudet voidaan myöntää viimeksi mainitusta laitoksesta ensiksimainitun laitoksen puolesta toimivaltaisen valtion lainsäädännönmukaisesti.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdan mukaan vaadittava lupa voidaan
evätä vain, jos todetaan, että sen, jonka etua asia koskee, liikkuminenolisi haitallista hänen terveydentilansa tai annettavan sairaanhoidon
kannalta.
Edellä 1 kohdan c alakohdan mukaan vaadittavaa lupaa ei saa evätä, jos
kyseistä hoitoa ei voida antaa sille, jonka etua asia koskee, senjäsenvaltion alueella, jossa hän asuu.
56 artikla
Tapaturmat matkan aikana
Tapaturma matkan aikana, joka sattuu muun jäsenvaltion kuin
toimivaltaisen valtion alueella, katsotaan tapahtuneeksi toimivaltaisen
valtion alueella.
57 artikla (7)
Ammattitautietuudet, jos kyseinen henkilö on ollut alttiina samalle riskille
useassa jäsenvaltiossa
1. Kun henkilö, joka on saanut ammattitaudin, on kahden tai
useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan harjoittanut toimintaa,
joka luonteensa vuoksi on todennäköisesti aiheuttanut tämän taudin,etuudet, jotka hän tai hänen jälkeenjääneensä voivat hakea, myönnetäänyksinomaan viimeisen sellaisen valtion lainsäädännön mukaan, jonkamukaiset edellytykset täyttyvät, ottaen huomioon, kun siihen on aihetta,
2-5 kohdan säännökset.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuuksien myöntämiseksi
ammattitaudien perusteella edellytetään, että kysymyksessä oleva tautiensin todettiin sen alueella, tällainen edellytys katsotaan täytetyksi, jostauti ensiksi todettiin toisen jäsenvaltion alueella.
3. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuuksien myöntämiseksi
ammattitaudin perusteella edellytetään, että kysymyksessä oleva tauti
ensin todettiin tietyn määräajan kuluessa viimeisen sellaisen toiminnan
lakkaamisesta, joka todennäköisesti on saattanut aiheuttaa tällaisentaudin, tämän valtion toimivaltainen laitos tutkiessaan aikaa, jonatällaista toimintaa harjoitettiin, ottaa huomioon tarpeellisessa määrinsamanlaisen toiminnan, jota harjoitettiin muiden jäsenvaltioidenlainsäädännön mukaan, niin kuin sitä olisi harjoitettu ensiksi mainitun
valtion lainsäädännön mukaan.
4. Jos jäsenvaltion lainsäädännön mukaan etuuksien myöntämiseksi
ammattitaudin perusteella edellytetään, että toimintaa, joka todennäköi-sesti aiheuttaa kyseisen ammattitaudin, on harjoitettu tietty aika, valtiontoimivaltainen laitos ottaa huomioon tarpeellisessa määrin kaudet,joiden aikana tällaista toimintaa harjoitettiin muiden jäsenvaltioiden
lainsäädännön mukaan, ikään kuin sitä olisi harjoitettu ensiksi mainitun
valtion lainsäädännön mukaan.
5. Sklerogeenisen pneumokonioosin kohdalla rahaetuuksien kustan-
nukset, mukaan lukien eläkkeet, jaetaan niiden jäsenvaltioidentoimivaltaisten laitosten kesken, joiden alueella kyseinen henkilöharjoitti taudin todennäköisesti aiheuttavaa toimintaa. Tämä jako
suoritetaan sen suhteen perustella, joka 45 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettujen kunkin valtion lainsäädännön mukaan täyttyneidenvanhuusvakuutuksen kausien tai asumiskausien pituudella on sellaistenvanhuusvakuutuksen kausien tai asumiskausien kokonaispituuteen, jotkaovat täyttyneet kaikkien valtioiden lainsäädäntöjen mukaan päivänä,jolloin etuudet alkoivat.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 40
▼B
6. Neuvosto määrää yksimielisesti komission ehdotuksesta ammatti-
taudit, joihin 5 kohdan säännösten soveltamista laajennetaan.
58 artikla
Rahaetuuksien laskeminen
1. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön
mukaan edellytetään, että rahaetuuksien laskeminen perustuu keskimää-räisiin ansioihin, määrää tällaisen keskimääräisen ansion yksinomaan
ottaen huomioon ansiot, jotka on vahvistettu maksetuiksi sanotun
lainsäädännön mukaan täyttyneiden kausien aikana.
2. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön
mukaan edellytetään, että rahaetuuksien laskeminen perustuu vakioan-
sioihin, ottaa huomioon yksinomaan vakioansiot tai tietyissä tapauksissakeskimääräiset vakioansiot sanotun lainsäädännön mukaisesti täytty-neiltä kausilta.
3. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka
lainsäädännön mukaan edellytetään, että rahaetuuksien määrä vaihteleeperheenjäsenten lukumäärän mukaan, on otettava huomioon myös sen,jonka etua asia koskee, perheenjäsenet, jotka asuvat toisen jäsenvaltionalueella, niin kuin he asuisivat toimivaltaisen valtion alueella.
59 artikla
Sellaisen henkilön kuljetuskustannukset,jolle on sattunut tapaturma tai joka
kärsii ammattiaudista
1. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännössä
säädetään sellaisen henkilön, jolle on sattunut työtapaturma tai jokakärsii ammattitaudista, kuljettamisesta joko hänen asuinpaikkaansa taisairaalaan aiheutuneiden kustannusten korvaamisesta, vastaa tällaisistakuljetuskustannuksista vastaavaan paikkaan sen toisen jäsenvaltion
alueella, jossa henkilö asuu, edellyttäen, että tämä laitos antaa ennakolta
luvan sellaiseen kuljettamiseen ottaen asianmukaisesti huomioon syyt,joiden vuoksi se on perusteltua. Tällaista lupaa ei vaadita rajatyöntekijänkohdalla.
2. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännössä
säädetään työtapaturmassa kuolleen henkilön ruumiin kuljettamisestahautauspaikalle aiheutuneiden kustannusten korvaamisesta, vastaa sensoveltaman lainsäädännön mukaan tällaisista kuljetuskustannuksistavastaavaan paikkaan sen toisen jäsenvaltion alueella, jossa henkilö
asui tapaturman sattuessa.
2j a k s o
Sellaisen ammattitaudin paheneminen, josta etuutta on myönnetty
60 artikla (7) (11)
1. Mikäli sellainen ammattitauti, josta palkattu työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja on saanut tai saa etuutta jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan, pahenee, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) jos se, jonka etua asia koskee, ei etuuksien saamisen aikana ole
työskennellyt toisen jäsenvaltion alueella ammatissa, joka saattaisi
aiheuttaa tai pahentaa kyseistä tautia, ensiksi mainitun jäsenvaltiontoimivaltainen laitos vastaa etuuksien kustannuksista soveltamansalainsäädännön mukaisesti ottaen pahenemisen huomioon;
b) jos se, jonka etua asia koskee, etuuksien saamisen aikana on
harjoittanut sellaista toimintaa toisen jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivaltainen laitos vastaa
etuuksien kustannuksista soveltamansa lainsäädännön mukaisesti
ottamatta pahenemista huomioon. Toisen jäsenvaltion toimivaltainenlaitos myöntää sille, jonka etua asia koskee, lisän, joka vastaapahenemisen jälkeen maksettavan etuuden määrän ja sen etuudenmäärän, jollaisena etuus olisi katsottu asianmukaiseksi ennenpahenemista, välistä erotusta, soveltamansa lainsäädännön mukai-1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 41
▼B
sesti, niin kuin kysymyksessä oleva tauti olisi puhjennut tämän
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan;
c) jos b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa palkatulla työntekijällä
tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, joka kärsii sklerogeenisesta
pneumokonioosista tai 57 artiklan 6 kohdan mukaan määrätystätaudista, ei ole oikeutta etuuksiin toiseksi mainitun jäsenvaltionlainsäädännön mukaan, ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivaltainenlaitos vastaa etuuksien antamisesta sen soveltaman lainsäädännönmukaisesti ottaen huomioon taudin pahenemisen. Toiseksi mainitun
jäsenvaltion toimivaltainen laitos vastaa kuitenkin kustannuksista sen
erotuksen osalta, joka on ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaisenlaitoksen maksettavien rahaetuuksien määrän, mukaan lukieneläkkeet ja ottaen huomioon taudin paheneminen, ja sen määränvälillä, joka vastaa etuuksia, jotka olisivat olleet asianmukaisia ennen
taudin pahenemista;
d) pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia jäsenvaltion
lainsäädännön säännöksiä ei sovelleta edunsaajiin, jotka saavatkahden jäsenvaltion laitosten myöntämiä etuuksia b alakohdanmukaisesti.
2. Niissä tapauksissa, joissa ammattitauti, joka antaa aiheen 57
artiklan 5 kohdan säännösten soveltamiseen, pahenee, sovelletaanseuraavia säännöksiä:
a) toimivaltainen laitos, joka on myöntänyt etuudet 57 artiklan 1 kohdan
säännösten mukaisesti, vastaa etuuksien suorittamisesta soveltamansalainsäädännön mukaan ottaen taudin pahenemisen huomioon; ja
b) rahaetuuksien, mukaan lukien eläkkeet, kustannukset jaetaan edel-
leen niiden laitosten välillä, jotka ovat jakaneet aiempien etuuksien
kustannukset 57 artiklan 5 kohdan säännösten mukaisesti. Jos henkilö
on kuitenkin jälleen harjoittanut toimintaa, joka on saattanutaiheuttaa tai pahentaa kyseistä ammattitautia joko sellaisen jäsenval-tion lainsäädännön mukaan, jossa hän oli jo harjoittanutsamantyyppistä toimintaa, tai toisen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, sellaisen valtion toimivaltainen laitos vastaa sen etuuksien
määrän, jossa on otettu huomioon taudin paheneminen, ja ennenpahenemista maksettavan etuuksien määrän välisestä kustannustenmäärän erotuksesta.
3j a k s o
Erinäisiä säännöksiä
61 artikla
Säännöt, joiden mukaan otetaan huomioon tiettyjen lainsäädäntöjen
erityispiirteet
1. Jos sellaisen jäsenvaltion alueella, jossa se, jonka etua asia koskee,
sattuu olemaan, ei ole vakuutusta työtapaturmien tai ammattitautienvaralta, tai jos tällainen vakuutus on olemassa mutta ei ole luontoise-tuuksien antamisesta vastuussa olevaa laitosta, nämä etuudet antaa
oleskelu- tai asuinpaikan laitos, joka on vastuussa luontoisetuuksien
antamisesta sairaustapauksissa.
2. Jos toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaan edellytetään
täysin ilmaisten luontoisetuuksien antamiseksi, että on käytettävä
työnantajan järjestämiä sairaanhoitopalveluja, luontoisetuudet, jotkaannetaan 52 artiklassa ja 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissatapauksissa, katsotaan annetuiksi tällaisista sairaanhoitopalveluista.
3. Jos toimivaltaisen valtion lainsäädäntöön kuuluu työnantajan
velvollisuuksia koskeva järjestelmä, luontoisetuudet, jotka annetaan 52artiklassa ja 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, katsotaanannetuiksi toimivaltaisen laitoksen pyynnöstä.
4. Jos toimivaltaisen valtion järjestelmä työtapaturmien korvaami-
sessa ei ole luonteeltaan pakollista vakuutusta, luontoisetuudet antaasuoraan työnantaja tai kyseinen vakuuttaja.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 42
▼B
5. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään nimenomaisesti tai
muutoin, että työtapaturmat tai ammattitaudit, jotka ovat sattuneet taijotka on todettu aiemmin, otetaan huomioon arvioitaessa työkyvyttö-
myyden astetta vahvistettaessa oikeutta etuuteen tai määrättäessä
etuuden määrää, tämän jäsenvaltion toimivaltainen laitos ottaa myöshuomioon työtapaturmat ja ammattitaudit, jotka ovat sattuneet tai jotkaon todettu aiemmin toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, niin kuinne olisivat sattuneet tai ne olisi todettu sen soveltaman lainsäädännön
mukaan.
6. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään nimenomaisesti tai
muutoin, että työtapaturmat tai ammattitaudit, jotka ovat sattuneet tai
jotka on todettu peräkkäisesti, otetaan huomioon arvioitaessa työky-vyttömyyden astetta vahvistettaessa oikeutta etujen tai määrättäessätällaisen etuuden määrää, tämän jäsenvaltion toimivaltainen laitos ottaahuomioon myös työtapaturmat tai ammattitaudit, jotka ovat sattuneet taijotka on todettu peräkkäisesti toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan,
niin kuin ne olisivat sattuneet tai ne olisi todettu sen soveltaman
lainsäädännön mukaan, mutta vain jos:
1) mitään korvausta ei ole suoritettu sellaisen työtapaturman tai
ammattitaudin osalta, joka oli sattunut tai todettu aikaisemmin sensoveltaman lainsäädännön mukaan; ja
2) mitään korvausta ei ole suoritettu sellaisen toisen jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan, jossa tapaturma tai ammattitauti sattui tai
todettiin peräkkäisesti, kun on otettu huomioon 5 kohdan säännökset
tämän työtapaturman tai ammattitaudin osalta.
62 artikla
Sovellettava järjestelmä, jos oleskelu- tai asuinmassa (SIC! asuinmaassa) on
useita järjestelmiä — Etuuksien enimmäiskesto
1. Jos oleskelu- tai asuinmaan lainsäädännössä on useita vakuutusjär-
jestelmiä, 52 artiklan tai 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihinpalkattuihin työntekijöihin tai itsenäisiin ammatinharjoittajiin sovelle-taan terästeollisuuden ruumiillisen työn tekijöiden järjestelmän
säännöksiä. Kuitenkin jos tuohon lainsäädäntöön kuulu erityisjärjes-
telmä kaivostyöntekijöille tai vastaavien yritysten työntekijöille, tämänjärjestelmän säännöksiä sovelletaan tähän työntekijäryhmään, josoleskelu- tai asuinpaikan laitos, johon he toimittavat hakemuksensa,on toimivaltainen soveltamaan tätä järjestelmää.
2. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään enimmäisaika, jolta
etuuksia voidaan myöntää, tätä lainsäädäntöä soveltava laitos saa ottaahuomioon ajan, jolta etuuksia on jo suoritettu toisen jäsenvaltion
laitoksesta.
4j a k s o
Laitosten väliset korvaukset
63 artikla
1. Toimivaltaisen laitoksen on korvattava niiden luontoisetuuksien
määrä, jotka on sen puolesta annettu 52 artiklan ja 55 artiklan 1 kohdansäännösten mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut korvaukset määrätään ja suoritetaan
98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa säädetyn menet-telyn mukaisesti todellisten kustannusten mukaan.
3. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai tällaisten valtioiden
toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista korvaustavoista tailuopua korvauksista jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvien laitostenvälillä.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 43
▼M4
5j a k s o
Opiskelijat
63 a artikla
Tämän luvun 1—4 jakson säännöksiä sovelletaan vastaavasti opiskeli-
joihin."
5 LUKU
KUOLEMANTAPAUKSEN JOHDOSTA ANNETTAVAT AVUSTUKSET
64 artikla
Vakuutus- tai asumiskausien yhteenlaskeminen
Toimivaltaisen laitoksen siinä jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön
mukaan edellytetään kuolemantapauksen johdosta annettavaa avustusta
koskevan oikeuden saamiseksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksivakuutus- tai asumiskausien täyttymistä, on otettava huomioon tarpeel-lisessä määrin vakuutus- ja asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet muidenjäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan, niin kuin ne olisivat täyttyneetsen soveltaman lainsäädännön mukaan.
65 artikla
Oikeus avustuksiin kuoleman tapahtuessa tai jos etuuteen oikeutettu henkilö
asuu muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
1. Jos palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, eläke-
läinen tai eläkkeenhakija tai hänen perheenjäsenensä kuolee muun
jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, kuoleman katsotaan
tapahtuneen toimivaltaisen valtion alueella.
2. Toimivaltainen laitos on velvollinen myöntämään soveltamansa
lainsäädännön mukaan maksettavat kuolemantapauksen johdosta annet-
tavat avustukset, vaikka edunsaaja asuu muun jäsenvaltion kuin
toimivaltaisen valtion alueella.
3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan myös, kun kuolema
aiheutuu työtapaturmasta tai ammattitaudista.
66 artikla
Etuuksien antaminen sellaisen eläkelaisen kuollessa, joka oli asunut muussa
jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka laitos oli vastuussa luontolaetuuksien (SIC!
luontoisetuuksien) antamisesta
Jos eläkeläinen, jolla oli oikeus eläkkeeseen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan tai eläkkeisiin kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännönmukaan, kuollessaan asui muun jäsenvaltion alueella kuin sen, jonkalaitos oli velvollinen antamaan hänelle luontoisetuudet 28 artiklansäännösten mukaan, tämän laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan
maksettavat kuolemantapauksen johdosta annettavat avustukset anne-
taan tästä laitoksesta sen omalla kustannuksella, niin kuin eläkeläinenolisi asunut tämän laitoksen jäsenvaltion alueella kuolinhetkellään.
Edellä olevan alakohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti eläkeläisen
perheenjäseniin.
66 a artikla
Opiskelijat
Edellä 64—66 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti opiskelijoihin
ja heidän perheenjäseniinsä.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 44
▼B
▼M4
▼B
6 LUKU
TYÖTTÖMYYSETUUDET
1j a k s o
Yhteisiä säännöksiä
67 artikla
Vakuutus- tai työskentelykausien yhteenlaskeminen
1. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka
lainsäädännön mukaan edellytetään etuuksia koskevan oikeuden saami-
seksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi vakuutuskausien
täyttymistä, on otettava huomioon tarpeellisessä (SIC! tarpeellisessa)määrin vakuutus- tai työskentelykaudet, jotka ovat täyttyneet palkattunatyöntekijänä toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, niin kuin neolisivat sen soveltaman lainsäädännön mukaan täyttyneitä vakuutus-kausia edellyttäen kuitenkin, että työskentelykaudet olisi laskettu
vakuutuskausiksi, jos ne olisivat täyttyneet tämän lainsäädännön
mukaan.
2. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka
lainsäädännön mukaan edellytetään etuuksia koskevan oikeuden saami-
seksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi työskentelykausien
täyttymistä, on otettava huomioon tarpeellisessä (SIC! tarpeellisessa)määrin vakuutus- tai työskentelykaudet, jotka ovat täyttyneet palkattunatyöntekijänä toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, niin kuin neolisivat sen soveltaman lainsäädännön mukaan täyttyneitä työskentely-kausia.
3. Lukuun ottamatta 71 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa
ja b alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuja tapauksia, 1 ja 2 kohdansäännösten soveltaminen edellyttää, että sen osalta, jonka etua asiakoskee, olisivat viimeksi täyttyneet:
— 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa vakuutuskaudet ja
— 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa työskentelykaudet
sen lainsäädännön mukaisesti, jonka mukaan etuuksia haetaan.
4. Jos sen kauden pituus, joksi ajaksi etuuksia voidaan myöntää,
riippuu vakuutus- tai työskentelykausien pituudesta, 1 tai 2 kohdansäännöksiä sovelletaan kunkin tapauksen mukaisesti.
68 artikla
Etuuksien laskeminen
1. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka
lainsäädännön mukaan edellytetään, että etuuksien laskemisen on
perustuttava aiempien ansioiden määrään, on otettava huomioon
yksinomaan ansiot, jotka se, jonka etua asia koskee, on saanutviimeisestä työskentelystään tämän valtion alueella. Kuitenkin jos se,jonka etua asia koskee, on työskennellyt viimeksi tällä alueellavähemmän kuin neljä viikkoa, etuudet lasketaan sellaisten normaalian-sioiden perusteella, jotka vastaavat ansioita työttömän asuin- tai
oleskelupaikalla vastaavassa tai samanlaisessa työssä kuin hänen
viimeinen työnsä toisen jäsenvaltion alueella.
2. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka
lainsäädännön mukaan edellytetään, että etuuksien määrä vaihtelee
perheenjäsenten lukumäärän mukaan, on otettava huomioon myös sen,
jonka etua asia koskee, perheenjäsenet, jotka asuvat toisen jäsenvaltionalueella, niin kuin he asuisivat toimivaltaisen valtion alueella. Tätäsäännöstä ei sovelleta, jos perheenjäsenten asuinmaassa toisellahenkilöllä on oikeus työttömyysetuuksiin, joiden laskemisessaperheenjäsenet otetaan huomioon.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 45
▼B
2j a k s o
Muuhun jäsenvaltioon kuin toimivaltaiseen valtioon lähtevät
työttömät
69 artikla
Etuutta koskevan oikeuden säilyttämisen edellytykset ja rajoitukset
1. Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka on
kokonaan työtön ja täyttää jäsenvaltion lainsäädännön mukaisetedellytykset oikeudesta etuuksiin ja joka lähtee yhteen tai useampaanmuuhun jäsenvaltioon hakeakseen siellä työtä, säilyttää oikeutensa
tällaisiin etuuksiin seuraavin edellytyksin ja rajoituksin:
a) ennen lähtöään hänet on täytynyt rekisteröidä työn hakijana, ja hänen
täytyy pysyä toimivaltaisen valtion työvoimaviranomaistenkäytettävänä vähintään neljän viikon ajan työttömäksi tulemisenjälkeen. Kuitenkin toimivaltaiset viranomaiset tai laitokset voivatantaa luvan hänen lähtöönsä ennen tällaisen ajan päättymistä;
b) hänen täytyy rekisteröityä työn hakijana jokaisen sellaisen jäsenval-
tion työvoimaviranomaisissa, joihin hän lähtee, ja kuulua niiden
valvontamenettelyn alaisuuteen. Tämä edellytys katsotaan täytetyksiajalta ennen rekisteröitymistä, jos se, jonka etua asia koskee,rekisteröityy seitsemän päivän kuluessa siitä päivästä, jolloin hänlakkasi olemasta työvoimaviranomaisten käytettävissä valtiossa, josta
hän lähti. Poikkeuksellisissa tapauksissa toimivaltaiset viranomaiset
tai laitokset voivat jatkaa tätä aikaa;
c) oikeus etuuksiin jatkuu kolmen kuukauden enimmäisajan siitä
päivästä, jona se, jonka etua asia koskee, lakkasi olemastalähtövaltionsa työvoimaviranomaisten käytettävissä edellyttäen, että
etuuksien kokonaiskesto ei ylitä niiden etuuksien kestoa, joihin
hänellä oli oikeus tämän valtion lainsäädännön mukaan. Kausityön-tekijän kohdalla tämä kesto voidaan kuitenkin rajoittaa sen kaudenjäljellä olevaan aikaan, jona hän työskentelee.
2. Jos se, jonka etua asia koskee, palaa toimivaltaiseen valtioon ennen
sen kauden loppumista, jonka aikana hänellä on oikeus etuuksiin 1kohdan c alakohdan säännösten mukaisesti, hänellä on edelleen oikeusetuuksiin tämän valtion lainsäädännön mukaan; hän menettää kaikki
oikeudet etuuksiin toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaan, jos hän
ei palaa sinne ennen tämän kauden päättymistä. Poikkeuksellisissatapauksissa toimivaltaiset viranomaiset tai laitokset voivat jatkaa tätämääräaikaa.
3. Edellä 1 kohdan säännöksiä voidaan soveltaa vain kerran kahden
työskentelykauden välissä.
4. Jos toimivaltainen valtio on Belgia, työtön, joka palaa sinne 1
kohdan c alakohdassa säädetyn kolmen kuukauden määräajan päätty-misen jälkeen, ei saa uudelleen oikeutta etuuksiin tässä maassa ennen
kuin hän on työskennellyt siellä vähintään kolme kuukautta.
70 artikla
Etuuksien ja korvauksien suorittaminen
1. Edellä 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa etuudet
antaa kunkin sellaisen valtion laitos, johon työtön lähtee hakeakseen
työtä.
Sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädäntöä palk-
attuun työntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan sovellettiinhänen viimeisen työskentelynsä aikana, on velvollinen korvaamaantällaisten etuuksien määrän.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut korvaukset määrätään ja suoritetaan
98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa säädetyn menet-telyn mukaisesti todellisten kustannusten mukaan tai kertasuorituksina.
3. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden valtioiden
toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista korvausten tai suor-1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 46
▼B
itusten tavoista tai voivat luopua kaikista niiden toimivaltaan kuuluvien
laitosten välillä suoritettavista korvauksista.
3j a k s o
Työttömät, jotka viimeisen työskentelynsä aikana asuivat muussa
jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
71 artikla
1. Työtön, joka aiemmin oli työssä ja joka viimeisen työskentelynsä
aikana asui muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, saa
etuudet seuraavien säännösten mukaisesti:
a) i) rajatyöntekijä, joka on osittain tai ajoittain työttömänä hänet
työllistävästä yrityksestä, saa etuudet toimivaltaisen valtion
lainsäädännön mukaisesti, niin kuin hän asuisi tämän valtionalueella; nämä etuudet antaa toimivaltainen laitos;
ii) rajatyöntekijä, joka on kokonaan työtön, saa etuudet sen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella hän asuu,niin kuin hän olisi ollut tämän lainsäädännön alainen viimeksityöskennellessään; nämä etuudet antaa asuinpaikan laitos omallakustannuksellaan; sekä
b) i) muu palkattu työntekijä kuin rajatyöntekijä, joka on osittain,
ajoittain tai kokonaan työtön ja joka asettuu työnantajansa tai
työvoimaviranomaisten käytettäväksi toimivaltaisen valtionalueella, saa etuudet tämän valtion lainsäädännön mukaisesti,niin kuin hän asuisi sen alueella; nämä etuudet antaa toimival-tainen laitos;
ii) muu palkattu työntekijä kuin rajatyöntekijä, joka on kokonaan
työtön ja joka asettuu työvoimaviranomaisten käytettäväksityönsaantia varten sen jäsenvaltion alueella, jossa hän asuu, taijoka palaa tälle alueelle, saa etuudet tämän valtion lainsäädännön
mukaisesti, niin kuin hän olisi viimeksi työskennellyt siellä;
asuinpaikan laitos antaa tällaiset etuudet omalla kustannuksellaan.Kuitenkin jos tällainen palkattu työntekijä on saanut oikeudenetuuksiin sen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen kustannuksella,jonka lainsäädännön alainen hän viimeksi oli, hän saa etuudet 69
artiklan säännösten mukaan. Etuuksien saaminen sen valtion
lainsäädännön mukaan, jossa hän asuu, keskeytetään siksi ajaksi,jona työtön voi 69 artiklan säännösten mukaan hakea etuuksia senlainsäädännön mukaan, jonka alainen hän viimeksi oli.
2. Työtön ei saa hakea etuuksia sen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, jonka alueella hän asuu, siltä ajalta, jolta hänellä on oikeusetuuksiin 1 kohdan a alakohdan i alakohdan tai b alakohdan i alakohdansäännösten mukaan.
4j a k s o
Virkamiesten erityisjärjestelmään kuuluvat henkilöt
71 a artikla
1. Tämän luvun 1 ja 2 jakson säännöksiä sovelletaan vastaavasti
erityiseen virkamiesten työttömyysjärjestelmään kuuluviin henkilöihin.
2. Tämän luvun 3 jakson säännöksiä ei sovelleta erityiseen
virkamiesten työttömyysjärjestelmään kuuluviin henkilöihin. Työtön,
joka kuuluu erityiseen virkamiesten työttömyysjärjestelmään, on osittain
tai kokonaan työttömänä ja on viimeisen työskentelynsä aikana asunutmuun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, saa etuudettoimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti niin kuin hän asuisikyseisen valtion alueella; nämä etuudet antaa toimivaltainen laitosomalla kustannuksellaan.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 47
▼M3
▼B
7 LUKU (8)
PERHE-ETUUDET
72 artikla (8)
Vakuutus-, työskentely- tai itsenäisen ammatinharjoittamisen kausien
yhteenlaskeminen
Jos jäsenvaltion lainsäädännössä edellytetään etuuksia koskevan
oikeuden saamiseksi, että vakuutus-, työskentely- tai itsenäisen amma-tinharjoittamisen kaudet ovat täyttyneet, tämän valtion toimivaltainenlaitos ottaa huomioon tarpeellisessa määrin vakuutus-, työskentely- tai
itsenäisen ammatinharjoittamisen kaudet, jotka ovat täyttyneet toisen
jäsenvaltion alueella, niin kuin ne olisivat sen soveltaman lainsäädännönmukaan täyttyneitä kausia.
72 a artikla (9) (14)
Työntekijät, jotka ovat tulleet täysin työttömiksi
Työntekijä, joka on tullut täysin työttömäksi ja johon sovelletaan 71
artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan tai b alakohdan ii alakohdan
ensimmäistä virkettä, saa perheenjäseniään varten, jotka asuvat samanjäsenvaltion alueella kuin hän, perhe-etuuksia tämän valtionlainsäädännön mukaisesti, niin kuin hän olisi ollut tämän lainsäädännönalainen viimeisen työskentelynsä aikana, ottaen aiheellisella tavalla
huomioon 72 artiklan määräykset. Näitä etuuksia annetaan asuinpaikan
vakuutuslaitoksesta ja sen kustannuksella.
Jos kyseinen laitos soveltaa lainsäädäntöä, jossa määrätään työttömien
vastuulla olevien maksujen vähentämisestä perhe-etuuksien kattami-
seksi, sille annetaan lupa suorittaa vähentäminen lainsäädäntönsämääräysten mukaisesti.
73 artikla (8)
Palkatut työntekijät tai itsenäiset ammatinharjoittajat, joiden perheenjä-
senet asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa
Palkatulla työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla, johon
sovelletaan jäsenvaltion lainsäädäntöä, on toisessa jäsenvaltiossaasuvien perheenjäsentensä osalta oikeus perhe-etuuksiin, joistasäädetään ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä, niin kuin he
asuisivat tässä valtiossa, jollei liitteen VI säännöksistä muuta johdu.
74 artikla (8)
Työttömät, joiden perheenjäsenet asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin
toimivaltaisessa valtiossa
Työttömällä, joka oli aiemmin palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja ja joka saa työttömyysetuuksia jäsenvaltionlainsäädännön mukaan, on toisessa jäsenvaltiossa asuvien perheenjäsen-tensä osalta oikeus perhe-etuuksiin joista säädetään ensiksi mainitunjäsenvaltion lainsäädännössä, niin kuin he asuisivat tässä valtiossa, jolleiliitteen VI säännöksistä muuta johdu.
75 artikla (8)
Etuuksien antaminen
1. Perhe-etuuksia annetaan 73 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa sen
valtion toimivaltaisesta laitoksesta, jonka lainsäädäntöä palkattuuntyöntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan sovelletaan, ja 74artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa sen valtion toimivaltaisesta laitok-
sesta, jonka lainsäädännön mukaan työtön, joka aiemmin oli palkattu
työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, saa työttömyysetuuksia. Neannetaan tällaisten laitosten soveltamien säännösten mukaan riippumattasiitä, asuuko tai oleskeleeko luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jollesellaisia etuuksia maksetaan, toimivaltaisen valtion tai toisen jäsenval-tion alueella tai onko sillä siinä toimipaikka.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 48
▼B
2. Kuitenkin jos henkilö, jolle annettaisiin perhe-etuuksia perheenjä-
sentensä ylläpitoa varten, ei käytä niitä, toimivaltainen laitos vapautuulaillisista velvollisuuksistaan antamalla sanottuja etuuksia luonnolliselle
henkilölle tai oikeushenkilölle, joka tosiasiallisesti huolehtii perheenjä-
senistä, heidän asuinpaikkansa laitoksen toimiston tai heidänasuinvaltionsa toimivaltaisen viranomaisen tätä tarkoitusta vartennimenneen laitoksen tai toimielimen pyynnöstä ja kautta.
3. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio voivat sopia 8 artiklan
säännösten mukaisesti, että toimivaltainen laitos antaa yhden taiuseamman tällaisen valtion lainsäädännön mukaiset perhe-etuudet
luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, joka tosiasiallisesti
huolehtii perheenjäsenistä, joko suoraan tai heidän asuinpaikkansalaitoksen toimiston kautta.
76 artikla (8)
Ensisijaisuussäännöt tilanteessa, jossa toimivaltaisen valtion lainsäädännön
mukainen ja perheenjäsenten asuinvaltion lainsäädännön mukainen oikeus
perhe-eläkkeeseen on päällekkäinen
1. Jos samana aikana samaa perheenjäsentä varten ja ammatin
harjoittamisen perusteella voidaan perhe-etuuksia suorittaa sen jäsenval-
tion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella perheenjäsenet asuvat,oikeus perhe-etuuksiin, jotka olisi tarvittaessa 73 tai 74 artiklan mukaanmaksettava toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, keskeytetäänmäärään, josta säädetään ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännössä.
2. Jos etuuksia ei haeta jäsenvaltiossa, jonka alueella perheenjäsenet
asuvat, toisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos voi soveltaa 1 kohdan
säännöksiä, niin kuin etuudet olisi myönnetty ensiksi mainitussa
jäsenvaltiossa.
76 a artikla
Opiskelijat
Edellä 72 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti opiskelijoihin.
8 LUKU
ETUUDET ELÄKELÄISTEN HUOLLETTAVILLE LAPSILLE JA
ORVOILLE
77 artikla
Eläkeläisten huollettavat lapset
1. Ilmaisulla 'etuudet' tarkoitetaan tässä artiklassa perheavustuksia
henkilöille, jotka saavat vanhuus-, työkyvyttömyys- tai tapaturma- tai
ammattitautieläkettä ja tällaisiin eläkkeisiin maksettavia korotuksia tailisiä tällaisten eläkeläisten lasten suhteen, poikkeuksena lisät, jotkamyönnetään työtapaturma- ja ammattitautivakuutusjärjestelmistä.
2. Etuudet myönnetään seuraavien sääntöjen mukaisesti riippumatta
jäsenvaltiosta, jonka alueella eläkeläinen tai lapset asuvat:
a) eläkeläiselle, joka saa eläkettä vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, joka onvastuussa eläkkeestä;
b) eläkeläiselle, joka saa eläkettä useamman kuin yhden jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan:
i) sen valtion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella hän asuu,
edellyttäen, että tarvittaessa huomioon ottaen 79 artiklan 1 kohdana alakohdan säännökset oikeus yhteen 1 kohdassa tarkoitetuistaetuuksista on saavutettu tämän valtion lainsäädännön mukaan; tai
ii) muissa tapauksissa sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti,
jonka alainen hän on ollut pisimmän ajan, edellyttäen, ettätarvittaessa huomioon ottaen 79 artiklan 1 kohdan a alakohdansäännökset oikeus yhteen 1 kohdassa tarkoitetuista etuuksista on1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 49
▼M4
▼B
▼B
saavutettu tämän lainsäädännön mukaan; jos mitään oikeutta
etuuteen ei ole saavutettu tämän lainsäädännön mukaan, edelly-tykset tällaisen oikeuden saamiseksi muiden kysymyksessä
olevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan tutkitaan alene-
vassa järjestyksessä sellaisten vakuutus- tai asumiskausienpituuden mukaan, jotka ovat täyttyneet näiden jäsenvaltioidenlainsäädännön mukaisesti.
78 artikla
Orvot
1. Ilmaisulla ’etuudet’ tarkoitetaan tässä artiklassa perheavustuksia ja
tietyissä tapauksissa orpojen lisä- tai erityisavustuksia.
2. Orvon etuudet myönnetään seuraavien sääntöjen mukaisesti
riippumatta jäsenvaltiosta, jonka alueella orpo tai hänestä tosiasiallisesti
huolehtiva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö asuu;
a) sellaisen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan, joka
on vain yhden jäsenvaltion lainsäädännön alainen, orvolle tämänvaltion lainsäädännön mukaisesti;
b) sellaisen kuolleen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinhar-
joittajan orvolle, joka on usean jäsenvaltion lainsäädännön alainen;
i) sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonka alueella orpo
asuu, edellyttäen, että ottaen tarvittaessa huomioon 79 artiklan 1kohdan a alakohdan säännökset oikeus yhteen 1 kohdassatarkoitetuista etuuksista on saavutettu tämän valtion
lainsäädännön mukaan; tai
ii) muissa tapauksissa sen valtion lainsäädännön mukaisesti, jonka
alainen vainaja oli pisimmän ajan, edellyttäen, että ottaen
tarvittaessa huomioon 79 artiklan 1 kohdan a alakohdan
säännökset oikeus yhteen 1 kohdassa tarkoitetuista etuuksista onsaavutettu tämän lainsäädännön mukaan; jos mitään oikeutta eiole saavutettu tämän lainsäädännön mukaan, edellytykset tällaisenoikeuden saavuttamiselle muiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen
mukaan tutkitaan alenevassa järjestyksessä sellaisten vakuutus- tai
asumiskausien pituuden mukaan, jotka ovat täyttyneet näidenjäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti.
Kuitenkin sen jäsenvaltion lainsäädäntö, jota sovelletaan 77 artiklassa
tarkoitettujen etuuksien suorittamiseen eläkeläisen lapselle, jää sovel-lettavaksi mainitun eläkeläisen kuoleman jälkeen hänen orvoilleensuoritettavien etuuksien suorittamisen osalta.
78 a artikla
Orvoneläkkeitä, lukuun ottamatta työtapaturmia tai ammattitauteja
koskevista vakuutusjärjestelmistä myönnettyjä, pidetään 78 artiklan 1
kohdassa tarkoitettuina ”etuuksina”, jos vainaja oli jonakin ajankohtana
ollut sellaisen järjestelmän piirissä, josta maksetaan vain perheavus-tuksia tai orpojen lisä- tai erityisavustuksia. Nämä järjestelmät luetellaanliitteessä VIII.
79 artikla (7)
Eläkeläisten huollettavien lapsien ja orpojen etuuksia koskevia yhteisiä
säännöksiä
1. Edellä ►M577, 78 ja 78 a ◄artiklassa tarkoitetut etuudet
annetaan sen lainsäädännön mukaisesti, joka määräytyy noidenartiklojen säännöksiä soveltamalla, laitoksesta, joka on vastuussatämän lainsäädännön soveltamisesta, ja sen kustannuksella, niin kuineläkeläiseen tai vainajaan olisi sovellettu vain toimivaltaisen valtionlainsäädäntöä.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 50
▼M5
▼B
▼M5
▼B
▼B
Kuitenkin:
a) jos tämän lainsäädännön mukaisesti edellytetään, että etuuksia
koskevan oikeuden saaminen, säilyttäminen tai takaisinsaaminen
riippuu vakuutus-, työskentely-, itsenäisen ammatinharjoittamisen tai
asumiskausien pituudesta, tällainen pituus määrätään ottaen tarvit-taessa huomioon 45 artiklan säännökset tai 72 artiklan säännökset;
b) jos tämän lainsäädännön mukaan edellytetään, että etuuksien määrä
on laskettava eläkkeen määrän perusteella tai että se riippuu
vakuutuskausien pituudesta, näiden etuuksien määrä lasketaanteoreettisen määrän perusteella, joka määrätään 46 artiklan 2 kohdansäännösten mukaisesti.
2. Tapauksessa, jossa 77 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii
alakohdassa ja 78 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohdassa
vahvistettujen sääntöjen soveltamisesta seuraisi, että useampi jäsenvaltio
olisi toimivaltainen kausien pituuden ollessa sama, ►
M577, 78 tai 78
a◄artiklassa tarkoitetut etuudet myönnetään kussakin tapauksessa sen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jota eläkeläiseen tai vainajaanviimeksi sovellettiin.
3. Oikeus etuuksiin pelkästään kansallisen lainsäädännön mukaan tai
2 kohdan ja ►
M577, 78 ja 78 a ◄artiklan säännösten perusteella
keskeytetään, jos lapset saavat oikeuden perhe-etuuksiin tai perheavus-tuksiin jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ammatillisen tai kaupallisentoiminnan harjoittamisen vuoksi. Tällaisessa tapauksessa niitä, joidenetua asia koskee, pidetään palkatun työntekijän tai itsenäisen amma-
tinharjoittajan perheenjäseninä.
79 a artikla
Virkamiesten erityisjärjestelmän mukaisiin etuuksiin oikeutetuille orvoille
maksettavia etuuksia koskevat säännökset
1. Sen estämättä, mitä ►M578 a artiklassa ◄säädetään, virka-
miesten erityisjärjestelmästä myönnetyt lapseneläkkeet lasketaan 3luvun säännösten mukaisesti.
2. Jos 1 kohdan tapauksessa vakuutuskaudet, kaudet palkattuna
työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana tai asumiskaudet ovat
täyttyneet myös yleisen järjestelmän mukaan, tämän yleisen järjestelmän
mukaiset etuudet maksetaan 8 luvun säännösten mukaisesti ►
M5,
jollei 44 artiklan 3 kohdasta muuta johdu ◄. Virkamiesten erityisjär-
jestelmän säännösten mukaan täyttyneet vakuutuskaudet taityöskentelykaudet palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinhar-
joittajana tai kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä tällaisia kausia
vastaaviksi katsotut kaudet otetaan tarvittaessa huomioon tämän yleisenjärjestelmän säännösten mukaisen etuuksia koskevan oikeuden saami-seksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi.
IV OSASTO
SIIRTOTYÖLÄISTEN SOSIAALITURVAN HALLINTOTOIMI-
KUNTA
80 artikla
Kokoonpano ja toiminta
1. Komission yhteyteen perustetaan siirtotyöläisten sosiaaliturvan
hallintotoimikunta, jäljempänä 'hallintotoimikunta', jossa on jäsenval-tioiden hallitusten edustajat tarvittaessa asiaa tuntevien neuvonantajien
avustamina. Komission edustaja osallistuu hallintotoimikunnan kokouk-
siin neuvoa-antavassa ominaisuudessa.
2. Hallintotoimikuntaa avustaa teknisissä kysymyksissä Kansainvä-
linen työjärjestö, Euroopan yhteisön ja Kansainvälisen työjärjestönvälillä tätä varten tehtyjen sopimusten mukaisesti.
3. Hallintotoimikunnan jäsenet sopivat yhdessä toimikunnan
säännöistä.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 51
▼M3
▼B
▼B
Jäljempänä 81 artiklan a alakohdassa tarkoitetut tulkintakysymyksiä
koskevat päätökset tehdään yksimielisesti. Päätökset on julkistettavatarvittavalla tavalla.
4. Komissio huolehtii hallintotoimikunnan sihteeristötehtävistä.
81 artikla
Hallintotoimikunnan tehtävät
Hallintotoimikunnan tehtävänä on:
a) käsitellä kaikkia hallinnollisia kysymyksiä ja tulkintakysymyksiä,
jotka johtuvat tämän asetuksen ja myöhempien asetusten
säännöksistä tai mistä tahansa sopimuksesta, joka on tehty näiden
alalta, tämän rajoittamatta kyseisten viranomaisten, laitosten taihenkilöiden oikeutta turvautua kansallisessa lainsäädännössä, tässäasetuksessa ja perustamissopimuksessa säädettyyn tai määrättyynmenettelyyn tai tuomiovaltaan;
b) huolehtia jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, laitosten ja
tuomioistuimien pyynnöstä tämän asetuksen soveltamiseen liittyvienkaikkien asiakirjojen kääntämisestä sekä erityisesti sellaisten hake-
musten kääntämisestä, joita ovat toimittaneet henkilöt, joilla saattaa
olla oikeus etuuksiin tämän asetuksen säännösten mukaan;
c) edistää ja kehittää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sosiaaliturva-
asioissa, erityisesti kun kysymyksessä ovat yhteisten etujen mukaiset
terveydelliset ja sosiaaliset toimenpiteet;
d) edistää ja kehittää jäsenvaltioiden yhteistyötä uudenaikaistamalla
tiedonvaihdossa tarvittavia menettelyjä, erityisesti mukauttamallatoimielinten välinen tiedonkulku telemaattiseen tiedonvaihtoonottaen huomioon tietojenkäsittelyn kehitys kussakin jäsenvaltiossa.
Tämän uudenaikaistamisen tarkoituksena on ennen kaikkea nopeuttaa
etuuksien myöntämistä;
e) kerätä tilitystä laadittaessa huomioon otettavat tiedot jäsenvaltioiden
laitoksille syntyneistä tämän asetuksen säännösten mukaisistakustannuksista ja hyväksyä sanottujen vakuutuslaitosten välinen
vuosittainen tilitys;
f) harjoittaa muuta toimintaa, joka kuuluu sen toimivaltaan tämän
asetuksen ja myöhempien asetusten säännösten tai minkä tahansa
niiden mukaisesti tehdyn sopimuksen määräysten mukaan;
g) tehdä komissiolle ehdotuksia muiden asetusten valmistelemiseksi ja
tämän asetuksen ja muiden asetusten uudistamiseksi.
V OSASTO
SIIRTOTYÖLÄISTEN SOSIAALITURVAN NEUVOA-ANTAVA
KOMITEA
82 artikla (B)
Perustaminen, kokoonpano ja toiminta
1. Perustetaan siirtotyöläisten sosiaaliturvan neuvoa-antava komitea,
jäljempänä 'neuvoa-antava komitea', jossa on 90 jäsentä kaikista
jäsenvaltioista:
a) kaksi hallituksen edustajaa, joista ainakin toisen on oltava hallinto-
toimikunnan jäsen;
b) kaksi työntekijäjärjestöjen edustajaa;
c) kaksi työnantajajärjestöjen edustajaa.
Kutakin edellä mainittua ryhmää varten nimitetään varajäsen jokaisesta
jäsenvaltiosta.
2. Neuvoa-antavan komitean jäsenet ja heidän varajäsenensä nimittää
neuvosto, joka pyrkii työntekijäjärjestöjen ja työnantajajärjestöjen1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 52
▼M1
▼B
▼B
edustajia valitessaan saaman komiteaan tasapuolisen edustuksen niiltä
eri aloilta, joiden edusta on kysymys.
Neuvosto julkaisee luettelon jäsenistä ja heidän varajäsenistään Euroo-
pan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
3. Jäsenten ja heidän varajäsentensä toimikausi on kaksi vuotta.
Heidät voidaan nimittää uudelleen. Heidän toimikautensa päätyttyäjäsenet ja varajäsenet hoitavat tehtäviään, kunnes heidän tilalleen on
nimitetty uudet henkilöt tai heidät on nimitetty uudelleen.
4. Neuvoa-antavan komitean puheenjohtajana toimii komission
edustaja. Puheenjohtaja ei osallistu äänestyksiin.
5. Neuvoa-antava komitea kokoontuu joka vuosi vähintään kerran.
Sen kutsuu koolle puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai kirjalli-
sesta hakemuksesta, jonka on tehnyt vähintään kolmasosa jäsenistä.Tällaiseen hakemukseen on sisällyttävä täsmällinen ehdotus asialistaksi.
6. Puheenjohtajansa ehdotuksesta neuvoa-antava komitea voi poik-
keuksellisesti päättää kuulla keitä tahansa sellaisia henkilöitä taijärjestöjen edustajia, joilla on laaja kokemus sosiaaliturva-asioista.Lisäksi komitea saa teknistä apua Kansainväliseltä työjärjestöltä samoinedellytyksin kuin hallintotoimikunta sen sopimuksen mukaisesti, joka on
tehty Euroopan yhteisön ja Kansainvälisen työjärjestön välillä.
7. Neuvoa-antavan komitean lausunnot ja ehdotukset on perusteltava.
Niistä päätetään ehdottomalla enemmistöllä annetuista äänistä.
Komitea laatii enemmistöpäätöksellä työjärjestyksensä, jonka neuvosto
hyväksyy komission lausunnon perusteella.
8. Komissio huolehtii neuvoa-antavan komitean sihteeristötehtävistä.
83 artikla
Neuvoa-antavan komitean tehtävät
Neuvoa-antavan komitean toimivaltaan kuuluu Euroopan yhteisöjen
komission tai hallintotoimikunnan pyynnöstä tai omasta aloitteestaan:
a) tarkastella yleisiä kysymyksiä tai periaatteellisia kysymyksiä ja
ongelmia, jotka johtuvat perustamissopimuksen 51 artiklanmääräysten mukaisesti annettujen asetusten soveltamisesta;
b) laatia lausuntoja hallintotoimikunnalle ja ehdotuksia asetusten
muuttamiseksi.
VI OSASTO
ERINÄISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ
84 artikla (7)
Toimivaltaisten viranomaisten yhteistyö
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset toimittavat toisilleen
kaikkea tietoa, joka koskee:
a) tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi toteutettuja toimenpiteitä;
b) sellaisia muutoksia jäsenvaltioiden lainsäädäntöön, jotka saattavat
vaikuttaa tämän asetuksen täytäntöönpanoon.
2. Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi jäsenvaltioiden virano-
maiset ja laitokset antavat apuaan niin kuin ne panisivat täytäntöön
oman valtionsa lainsäädäntöä. Mainittujen viranomaisten ja laitostenantama hallinnollinen apu on pääsääntöisesti maksutonta. Kuitenkinjäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia, että tietytkustannukset korvataan.
3. Jäsenvaltioiden viranomaiset ja laitokset voivat tätä asetusta
täytäntöön pantaessa olla suoraan yhteydessä toisiinsa ja niihin, joidenetua asia koskee, tai heidän edustajiinsa.
4. Jäsenvaltion viranomaiset, laitokset ja tuomioistuimet eivät saa
jättää tutkimatta niille toimitettuja hakemuksia tai muita asiakirjoja sillä1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 53
▼B
perusteella, että ne on kirjoitettu toisen jäsenvaltion virallisella kielellä.
Niiden on tarpeen mukaan nojauduttava 81 artiklan b alakohdansäännöksiin.
5. a) Jos tämän asetuksen mukaan tai 98 artiklassa tarkoitetun
täytäntöönpanoasetuksen mukaan jäsenvaltion viranomaiset tai
laitokset toimittavat henkilötietoja toisen jäsenvaltion viranomai-sille tai laitoksille, toimittaminen tapahtuu sen jäsenvaltiontietosuojaa koskevan lainsäädännön mukaan, joka antaa tiedot.
Kaikki myöhemmät siirrot sekä tietojen varastointi, muuttaminen
ja hävittäminen tapahtuu vastaanottavan jäsenvaltion tietosuojaa
koskevan lainsäädännön mukaan.
b) Henkilötietojen käyttäminen muuhun kuin sosiaaliturvan tarkoi-
tuksiin edellyttää kyseisen henkilön suostumusta tai sen ontapahduttava muiden kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen
takuiden mukaisesti.
85 artikla
Veroista vapauttaminen tai niiden alentaminen — Oikeaksi todistamisesta
vapauttaminen
1. Kaikki jäsenvaltion lainsäädännössä säädetyt vapautukset veroista,
leimaveroista, notariaatti- tai rekisteröintimaksuista tai niiden alenta-minen tämän valtion lainsäädännön soveltamiseksi tarvittavien
todistusten tai asiakirjojen osalta, on ulotettava samanlaisiin asiakir-
joihin, jotka vaaditaan toisen jäsenvaltion lainsäädännön tai tämänasetuksen soveltamiseksi.
2. Selvitykset, asiakirjat ja todistukset, joita vaaditaan tämän
asetuksen soveltamiseksi, vapautetaan velvoitteesta, jonka mukaandiplomaattisten tai konsuliviranomaisten on todistettava ne oikeaksi.
3. Toisen jäsenvaltion viranomainen tai laitos ei voi hylätä sähköistä
viestiä, jonka jokin laitos lähettää tämän asetuksen ja sen täytäntöönpa-
noasetuksen säännösten mukaisesti, siksi että se on vastaanotettu
sähköisesti, kun vastaanottava laitos on ilmoittanut kykenevänsäottamaan vastaan sähköisiä viestejä. Tällaisten viestien jäljennösten jatallenteiden oletetaan olevan alkuperäisen asiakirjan moitteettomia jaoikeellisia toisintoja tai esittävän tiedon, johon asiakirjassa viitataan,
jollei toisin todisteta.
Sähköistä viestiä pidetään pätevänä, jos tietokonejärjestelmässä, johon
kyseinen viesti on tallennettu, on tarvittavat turvamekanismit kyseisen
tallenteen muuttamisen tai edelleen viestittämisen tai siihen käsiksipääsyn estämiseksi. Tallennettu tieto on millä hetkellä hyvänsä voitavatulostaa heti luettavassa muodossa. Kun jokin sosiaaliturvalaitos lähettääsähköisen viestin toiselle sosiaaliturvalaitokselle, toteutetaan aiheellisia
turvatoimenpiteitä yhteisön asianomaisten säännösten mukaisesti.
86 artikla (14)
Hakemukset, ilmoitukset tai valitukset, jotka on toimitettu muun jäsenval-
tion kuin toimivaltaisen valtion viranomaiselle, laitokselle tai
tuomioistuimelle
1. Hakemukset, ilmoitukset tai valitukset, jotka on toimitettava
jäsenvaltion lainsäädännön vaatimusten mukaan tietyssä ajassa tämän
valtion viranomaiselle, laitokselle tai tuomioistuimelle, katsotaanjätetyksi määräajan kuluessa, jos ne on toimitettu samassa ajassa toisenjäsenvaltion vastaavalle viranomaiselle, laitokselle tai tuomioistuimelle.Tällaisessa tapauksessa viranomainen, laitos tai tuomioistuin, joka
vastaanottaa hakemuksen, ilmoituksen tai valituksen, toimittaa sen
viipymättä ensiksi mainitun valtion toimivaltaiselle viranomaiselle,laitokselle tai tuomioistuimelle joko suoraan tai kyseisen jäsenvaltiontoimivaltaisten viranomaisten kautta. Päivämäärä, jona tällaiset hake-mukset, ilmoitukset tai valitukset on toimitettu toisen valtionviranomaiselle, laitokselle tai tuomioistuimelle, katsotaan1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 54
▼M1
▼B
▼B
päivämääräksi, jolloin ne on toimitettu toimivaltaiselle viranomaiselle,
laitokselle tai tuomioistuimelle.
2. Jos jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti hakemuksen
tekemiseen oikeutettu henkilö on jättänyt tähän jäsenvaltioon perhe-etuuksia koskevan hakemuksen ja jos kyseinen jäsenvaltio ei oleensisijaisesti toimivaltainen, päivää, jona ensimmäinen hakemus tehtiin,
pidetään päivänä, jolloin hakemus jätettiin toimivaltaiselle viranomai-
selle, laitokselle tai tuomioistuimelle, jos tämän valtion lainsäädännönmukaisesti hakemuksen tekemiseen oikeutettu henkilö jättää uudenhakemuksen ensisijaisesti toimivaltaisessa jäsenvaltiossa. Tämä toinenhakemus on jätettävä enintään vuosi ensimmäisen hakemuksen hylkää-
minen ilmoittamisesta tai etuuksien maksamisen keskeyttämisestä
ensimmäisessä jäsenvaltiossa.
87 artikla
Lääkärintarkastukset
1. Jäsenvaltion lainsäädännön mukaan edellytetyt lääkärintarkas-
tukset voi tehdä toimivaltaisen laitoksen pyynnöstä toisen jäsenvaltionalueella sen henkilön, jolla on oikeus etuuksiin, oleskelu- tai asuinpaikanlaitos, edellytyksin, joista on säädetty 98 artiklassa tarkoitetussatäytäntöönpanoasetuksessa tai, jos tällaisia ei ole, edellytyksin, joista
on sovittu kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten
välillä.
2. Lääkärintarkastukset, jotka tehdään 1 kohdassa säädetyin edelly-
tyksin, katsotaan tehdyiksi toimivaltaisen valtion alueella.
88 artikla
Jäsenvaltiosta toiseen tämän asetuksen perustella maksettavien rahasum-
mien siirtäminen
Tarvittaessa rahansiirrot, jotka tehdään tämän asetuksen mukaisesti,
toteutetaan kyseisten valtioiden välillä siirron ajankohtana voimassaolevien asia (SIC! asiaa) koskevien sopimusten mukaisesti. Jolleisellaisia sopimuksia kahden jäsenvaltion välillä ole voimassa, sanottujen
valtioiden toimivaltaiset viranomaiset tai kansainvälisistä maksusuor-
ituksista vastuussa olevat viranomaiset määräävät keskinäisellasopimuksella tarvittavista toimenpiteistä tällaisten siirtojen suorittami-seksi.
89 artikla
Erityismääräykset tiettyjen lainsäädäntöjen täytäntöön panemiseksi
Erityismääräykset tiettyjen jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen täytäntöön
panemiseksi ovat liitteessä VI.
90 artikla (8)
......
91 artikla
Sellaisilta työnantajilta tai yrityksiltä perittävät maksut, jotka eivät ole
sijoittautuneet toimivaltaiseen valtioon
Työnantaja ei ole velvollinen maksamaan korotettuja maksuja sen
vuoksi, että hänen kotipaikkansa tai yrityksen kotipaikka on muunjäsenvaltion kuin toimivaltaisen jäsenvaltion alueella.
92 artikla
Maksujen periminen
1. Jäsenvaltion laitokselle maksettavat maksut voidaan periä toisen
jäsenvaltion alueella viimeksi mainitun valtion vastaavalle laitoksellemaksettavien maksujen perimisessä noudatettavien hallinnollistenmenettelyjen ja sovellettavien takuiden ja etuoikeuksien mukaisesti.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 55
▼B
2. Yksityiskohtaiset säännökset 1 kohdan säännösten täytäntöön
panemiseksi annetaan tarvittaessa 98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöön-panoasetuksessa tai jäsenvaltioiden välisellä sopimuksella. Tällainen
täytäntöönpanomenettely voi myös kattaa maksun pakkoperintämenet-
telyn.
93 artikla
Etuuksista vastuussa olevien vakuutuslaitosten oikeudet vastuussa olevia
kolmansia osapuolia kohtaan
1. Jos henkilö saa etuuksia jäsenvaltion lainsäädännön mukaan
tapaturmasta, joka oli seurausta toisen valtion alueella sattuneestatapahtumasta, kaikki etuuksista vastuussa olevan laitoksen oikeudetkolmatta osapuolta vastaan, joka joutuu suorittamaan korvaustatapaturmasta, määrätään seuraavien sääntöjen mukaisesti:
a) jos etuuksista vastuussa oleva laitos sai sen soveltaman
lainsäädännön perusteella oikeudet, jotka etuuden saajalla on
kolmatta osapuolta vastaan, tällainen takautumisoikeus tunnustetaan
kaikissa jäsenvaltioissa;
b) jos mainitulla laitoksella on välittömiä oikeuksia kolmatta osapuolta
vastaan, kaikki jäsenvaltiot tunnustavat tällaiset oikeudet.
2. Jos henkilö saa etuuksia jäsenvaltion lainsäädännön mukaan toisen
jäsenvaltion alueella sattuneesta tapaturmasta, mainitun lainsäädännönsäännöksiä, jotka määrittävät, missä tapauksissa työnantajat tai heidänpalveluksessaan olevat henkilöt vapautuvat vahingonkorvausvastuusta,sovelletaan mainittuun henkilöön tai toimivaltaiseen laitokseen.
Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan myös etuudesta vastuussa
olevan laitoksen kaikiin oikeuksiin työnantajaan tai hänen palvelukses-
saan oleviin henkilöihin nähden niissä tapauksissa, joissa heitä ei ole
vapautettu vastuusta.
3. Jos 36 artiklan 3 kohdan ja/tai 63 artiklan 3 kohdan säännösten
mukaisesti kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio taikka näiden
valtioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet sopimuksenlainsäädäntönsä alaisten laitosten välisistä korvauksista luopumiseksi,kaikki oikeudet, jotka syntyvät vastuussa olevaa kolmatta osapuoltavastaan, määrätään seuraavien sääntöjen mukaisesti:
a) jos oleskelu- tai asuinpaikan jäsenvaltion laitos myöntää etuuksia
henkilölle sen alueella sattuneen tapaturman johdosta, tämänjäsenvaltion sanotun laitoksen on huolehdittava jäsenvaltion sovel-
taman lainsäädännön mukaisesti takautumisoikeudesta tai suorista
toimenpiteistä kolmatta osapuolta vastaan, joka on vastuussatapaturma koskevan korvauksen maksamisesta;
b) edellä a alakohtaa sovellettaessa:
i) etuuksia saava henkilö katsotaan vakuutetuksi oleskelu- tai
asuinpaikan vakuutuslaitoksessa, ja
ii) tämä laitos katsotaan velallisena olevaksi laitokseksi;
c) edellä 1 ja 2 kohdan säännöksien sovellettavuus jatkuu kaikkien
sellaisten etuuksien osalta, joita tässä kohdassa tarkoitettu korvauk-sista luopumista koskeva sopimus ei koske.
VII OSASTO
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
94 artikla (7) (8) (11) (12)
Palkattuja työntekijöitä koskevia siirtymäsäännöksiä
1. Tämän asetuksen mukaan ei saavuteta oikeuksia ajalta ennen 1
päivää lokakuuta 1972 tai ennen päivää, jolloin sitä alettiin soveltaa senjäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tai osassa kyseisen valtion
aluetta.
2. Kaikki vakuutuskaudet ja tapauksesta riippuen kaikki työskentely-
tai asumiskaudet, jotka on täytetty jäsenvaltion lainsäädännön mukaan1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 56
▼B
ennen 1 päivää lokakuuta 1972 tai ennen päivää, jolloin asetusta alettiin
soveltaa tämän jäsenvaltion alueella, tai osassa kyseisen valtion aluetta,otetaan huomioon määrättäessä saavutettuja oikeuksia tämän asetuksen
säännösten mukaisesti.
3. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, oikeus saavutetaan
asetuksen (ETY) N:o 1248/92 mukaan, vaikka se liittyy vakuutusta-pahtumaan, joka on sattunut ennen 1 päivää kesäkuuta 1992.
4. Kaikki etuudet, joita ei ollut myönnetty tai joiden suorittaminen oli
keskeytetty asianomaisen henkilön kansalaisuuden tai asuinpaikanvuoksi, myönnetään tai palautetaan asianomaisen henkilön hakemuk-sesta 1 päivästä lokakuuta 1972 alkaen tai siitä päivästä alkaen, jolloin
sen jäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tai osassa kyseisen valtion
aluetta, asetusta alettiin soveltaa edellyttäen, että aiemmin määrätytoikeudet eivät johtaneet kertasuoritukseen.
5. Sellaisen henkilön oikeuksia, jolle myönnettiin eläke ennen 1
päivää lokakuuta 1972 tai ennen päivää, jolloin sen jäsenvaltion alueella,jota asia koskee, tai osassa kyseisen valtion aluetta, asetusta alettiinsoveltaa, voidaan asianomaisen henkilön hakemuksesta muuttaa ottaen
huomioon tämän asetuksen säännökset. Tätä säännöstä sovelletaan myös
muihin 78 artiklassa tarkoitettuihin etuuksiin.
6. Jos 4 tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahden vuoden
kuluessa 1 päivästä lokakuuta 1972 tai siitä päivästä, jona tätä asetustaalettiin soveltaa sen jäsenvaltion alueella, jota asia koskee, asetuksenmukaan saavutetut oikeudet tulevat voimaan siitä alkaen, eikä jäsenval-tion oikeuksien menettämistä tai rajoittamista koskevia säännöksiä
sovelleta henkilöön, jonka etua asia koskee.
Tätä säännöstä noudatetaan myös sovelletaessa tätä asetusta Saksan
liittotasavaltaan 3 päivänä lokakuuta 1990 liitetyillä alueilla, jos 4 tai 5kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahden vuoden kuluessa 1päivästä kesäkuuta 1992.
7. Jos 4 tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään sen jälkeen, kun
kaksi vuotta on kulunut 1 päivästä lokakuuta 1972 tai siitä päivästä,jolloin sen jäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tätä asetusta alettiin
soveltaa, oikeudet, joita ei ole lakkautettu tai jotka eivät ole aikaan
sidottuja, tulevat voimaan sinä päivänä, jona hakemus tehtiin, paitsi josjäsenvaltion lainsäädännön soveltaminen on asianomaiselle edulli-sempaa.
Tätä säännöstä noudatetaan myös sovellettaessa tätä asetusta Saksan
liitotasavaltaan (SIC! liittotasavaltaan) 3 päivänä lokakuuta 1990liitetyillä alueilla, jos 4 tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään
kahden vuoden kuluessa 1 päivästä kesäkuuta 1992.
8. Sklerogeenisen pneumokonioosin kohdalla 57 artiklan 5 kohtaa
sovelletaan rahaetuuksiin sellaisen ammattitaudin osalta, jonka kustan-nuksia ei voida jakaa niiden laitosten kesken, joita asia koskee, ennen 1päivää lokakuuta 1972, sen vuoksi ettei laitosten kesken ole tehtysopimusta.
9. Perheavustusten, joita Ranskassa työskentelevä palkattu työntekijä
tai Ranskan lainsäädännön mukaista työttömyysavustusta saava
työttömänä oleva palkattu työntekijä saa toisessa jäsenvaltiossa asuvia
perheenjäseniään varten 15 päivänä marraskuuta 1989, maksamistajatketaan määrältään tänä päivämääränä sovellettavien rajoitustenmukaisina ja tuolloin sovellettavien menettelyjen mukaan, niin kauankuin niiden määrä ylittää niiden etuuksien määrän, jotka annettaisiin 16päivän marraskuuta 1989 jälkeen ja niin kauan kuin kyseisiin
henkilöihin sovelletaan Ranskan lainsäädäntöä. Huomioon ei oteta
keskeytyksiä, jotka kestävät vähemmän kuin yhden kuukauden, eikätyöttömyys- tai sairauskausia.
Tämän kohdan täytäntöönpanomenettelystä ja erityisesti näiden etuuk-
sien kustannusten jakamisesta määrätään kyseisten jäsenvaltioiden tainiiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisellä sopimuksella hallin-totoimikunnan annettua lausunnon.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 57
▼B
10. Sellaisten henkilöiden oikeuksia, joille myönnettiin eläke ennen
45 artiklan 6 kohdan voimaantuloa, voidaan asianosaisen hakemuksestatarkistaa ottaen huomioon 45 artiklan 6 kohdan säännökset.
95 artikla (6) (12)
Itsenäisiä ammatinharjoittajia koskevia siirtymäsäännöksiä
1. Tämän asetuksen mukaan ei saavuteta oikeuksia kaudelta ennen 1
päivää heinäkuuta 1982 tai ennen sen täytäntöönpanoa kyseisenjäsenvaltion alueella, tai osassa tämän valtion aluetta.
2. Kaikki vakuutuskaudet ja tapauksen mukaan kaikki työskentely-,
itsenäisen ammatinharjoittamisen tai asumiskaudet, jotka on täytettyjonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ennen 1 päivää heinäkuuta1982 tai ennen tämän asetuksen täytäntöönpanoa kyseisen jäsenvaltionalueella, tai osassa tämän valtion aluetta otetaan huomioon määrättäessätämän asetuksen mukaan saavutetuista oikeuksista.
3. Jollei 1 kohdasta muuta johdu, oikeus saavutetaan tämän asetuksen
mukaan, vaikka se liittyy vakuutustapahtumaan, joka sattui ennen 1päivää heinäkuuta 1982 tai ennen tämän asetuksen täytäntöönpanoa sen
jäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tai osassa tämän valtion aluetta.
4. Kaikki etuudet, joita ei ollut myönnetty tai jotka oli keskeytetty
kyseisen henkilön kansalaisuuden tai asuinpaikan vuoksi, myönnetään
tai palautetaan sen henkilön hakemuksesta, jota asia koskee, 1 päivästä
heinäkuuta 1982 tai tämän asetuksen täytäntöönpanosta alkaen senjäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tai osassa tämän valtion aluettaedellyttäen, etä aiemmin määrätyt oikeudet eivät johtaneet kertasuor-itukseen.
5. Oikeudet henkilölle, jolle eläke on myönnetty ennen 1 päivää
heinäkuuta 1982 tai ennen tämän asetuksen täytäntöönpanoa senjäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tai osassa tämän valtion aluettavoidaan asianomaisen henkilön hakemuksesta tarkistaa ottaen huomioon
tämä asetuksen säännökset. Tätä säännöstä sovelletaan myös muihin
78 artiklassa tarkoitettuihin etuuksiin.
6. Jos 4 tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus toimitetaan kahden
vuoden kuluessa 1 päivästä heinäkuuta 1982 tai tämän asetuksen
täytäntöönpanosta sen jäsenvaltion alueella, jota asia koskee, tämänasetuksen mukaan saavutetut oikeudet tulevat voimaan tästä päivästä, jajäsenvaltion säännöksiä, jotka koskevat oikeuksien lakkauttamista tairajoittamista, ei sovelleta asianomaisten henkilöiden vahingoksi.
Tätä säännöstä noudatetaan myös sovellettaessa tätä asetusta Saksan
lütotasavaltaan 3 päivänä lokakuuta 1990 liitettyihin alueisiin, jos 4 tai 5kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahden vuoden kuluessa 1
päivästä kesäkuuta 1992.
7. Jos 4 tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus toimitetaan sen jälkeen,
kun on kulunut kaksi vuotta 1 päivästä heinäkuuta 1982 tai tämän
asetuksen täytäntööpanosta kyseisen jäsenvaltion alueella, oikeudet,
joita ei ole lakkautettu tai rajoitettu, tulevat voimaan siitä päivästä, jonahakemus toimitettiin, paitsi jos jäsenvaltion edullisempia säännöksiä onsovellettava.
Tätä säännöstä noudatetaan myös sovellettaessa tätä asetusta Saksan
liitotasavaltaan 3 päivänä lokakuuta 1990 liitettyihin alueisiin, jos 4 tai 5kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahden vuoden kuluessa 1päivästä kesäkuuta 1992.
95 (SIC! 95 a) artikla (11)
Asetuksen (ETY) N:o 1248/92 (1)soveltamista koskevia siirtymäsäännöksiä
1. Asetuksen (ETY) N:o 1248/92 nojalla ei saavuteta oikeuksia ajalta
ennen 1 päivää kesäkuuta 1992.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 58
(1) EYVL N:o L 136, 19.5.1992, s. 7.
▼B
2. Kaikki jäsenvaltion vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat
täyttyneet jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ennen 1 päivää kesäkuuta1992, otetaan huomioon määrättäessä asetuksen (ETY) N:o 1248/92
säännösten mukaisesti saavutettuja oikeuksia.
3. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, oikeus saavutetaan
asetuksen (ETY) N:o 1248/92 mukaan, vaikka se liittyy tapahtumaan,joka on sattunut ennen 1 päivää kesäkuuta 1992.
4. Sellaisten henkilöiden oikeuksia, joille myönnettiin eläke ennen 1
päivää kesäkuuta 1992, voidaan asianosaisen hakemuksesta muuttaa
ottaen huomioon asetuksen (ETY) N:o 1248/92 säännökset.
5. Jos 4 kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään kahden vuoden
kuluessa 1 päivästä kesäkuuta 1992, asetuksen (ETY) N:o 1248/92mukaan saavutetut oikeudet tulevat voimaan siitä päivästä alkaen, eikä
jäsenvaltion oikeuksien menettämistä tai rajoittamista koskevia
säännöksiä sovelleta henkilöön, jonka etua asia koskee.
6. Jos 4 kohdassa tarkoitettu hakemus tehdään myöhemmin kuin
kahden vuoden kuluttua 1 päivästä kesäkuuta 1992, oikeudet, joita ei olelakkautettu tai jotka eivät ole aikaan sidottuja, tulevat voimaan sinäpäivänä, jona hakemus tehtiin, jollei jäsenvaltion lainsäädännön
asianomaiselle edullisemmista säännöksistä muuta johdu.
95 b artikla (12 (SC! 14))
Siirtymäsäännöksetasetuksen(ETY)N:o1247/92 (1)täytäntöönpanoavarten
1. Asetuksessa (ETY) N:o 1247/92 ei anneta mitään oikeuksia ajalle
ennen 1 päivää kesäkuuta 1992.
2. Asumiskaudet tai kaudet, jotka palkattu työntekijä tai itsenäinen
ammatinharjoittaja on työskennellyt jäsenvaltion alueella ennen 1 päivääkesäkuuta 1992, otetaan huomioon määritettäessä asetuksen (ETY) N:o1247/92 säännösten mukaisesti saatuja oikeuksia.
3. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, oikeus saavutetaan
asetuksen (ETY) N:o 1247/92 mukaan, vaikka se liittyy vakuutusta-pahtumaan, joka on sattunut ennen 1 päivää kesäkuuta 1992.
4. Kaikki maksuihin perustumattomat erityisetuudet, joita ei ole
myönnetty tai joiden maksaminen on keskeytetty asianomaisen henkilön
kansalaisuuden vuoksi, myönnetään tai palautetaan 1 päivästä kesäkuuta
1992 asianomaisen pyynnöstä, jolleivät aikaisemmat oikeudet oleantaneet aihetta kertakorvauksen maksamiseen.
5. Eläkettä ennen 1 päivää kesäkuuta 1992 saaneiden henkilöiden
oikeudet voidaan tarkistaa heidän pyynnöstään, ottaen huomioonasetuksen (ETY) N:o 1247/92 säännökset.
6. Jos 4 kohdassa tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus jätetään kahden
vuoden määräajassa 1 päivästä kesäkuuta 1992 lukien, asetuksen (ETY)N:o 1247/92 mukaisesti saavutetut oikeudet ovat voimassa kyseisestäpäivämäärästä alkaen, eikä minkään jäsenvaltion lainsäädännön oikeuk-sien menettämistä tai vanhentumista koskevia säännöksiä voida soveltaa
asianomaista vastaan.
7. Jos 4 kohdassa tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus jätetään 1
päivästä kesäkuuta 1992 alkaneen kahden vuoden määräajan päätty-misen jälkeen, oikeudet, joita ei ole menetetty tai jotka eivät ole aikaansidottuja, ovat voimassa hakemuksen päivämäärästä alkaen, jolleijäsenvaltioiden lainsäädännössä ole asiasta edullisempia säännöksiä.
8. Asetuksen (ETY) N:o 1247/92 1 artiklan soveltaminen ei saa
johtaa siihen, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset laitokset poistaisivatennen 1 päivää kesäkuuta 1992 asetuksen (ETY) N:o 1408/71 III osastonmukaisesti myönnetyt etuudet, joihin sovelletaan tämän viimeksimainitun asetuksen 10 artiklaa.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 59
(1) EYVL N:o L 136, 19.5.1992, s. 1.
▼B
9. Asetuksen (ETY) N:o 1247/92 1 artiklan soveltaminen ei saa
johtaa sellaisen hakemuksen hylkäämiseen, jolla haetaan eläkkeentäydennykseksi myönnettyä maksuihin perustumatonta erityisetuutta ja
jonka tekee henkilö, joka täytti kyseisen etuuden myöntämistä koskevat
edellytykset ennen 1 päivää kesäkuuta 1992, vaikka kyseinen henkilöasuisi muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, edellyttäenettä hakemus etuuden saamiseksi on tehty viiden vuoden määräajassa 1päivästä kesäkuuta 1992.
10. Edellä 1 kohdan säännöksistä huolimatta kaikki maksuihin
perustumattomat erityisetuudet, jotka on myönnetty eläkkeen täyden-nykseksi ja joita ei ole myönnetty tai joiden maksaminen on keskeytettysen vuoksi, että asianomainen asuu muun jäsenvaltion kuin toimival-taisen valtion alueella, myönnetään tai palautetaan asianomaisen
pyynnöstä 1 päivästä kesäkuuta 1992 alkaen, jolloin se tulee
ensimmäisessä tapauksessa voimaan sinä päivänä, jona etuus olisipitänyt myöntää, ja toisessa tapauksessa päivänä, jona etuuden saaminenon keskeytetty.
11. Jos asetuksen (ETY) N:o 1408/71 artiklan 2 a kohdassa
tarkoitetut maksuihin perustumattomat erityisetuudet voidaan samana
kautena ja saman henkilön osalta kyseisen asetuksen 10 a artiklan
mukaisesti myöntää sen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen toimestajonka alueella tämä henkilö asuu, ja tämän artiklan 1 ja 10 kohdanmukaisesti toisen jäsenvaltion laitoksen toimesta, asianomainen voikerätä kyseisiä etuuksia ainoastaan suurimman erityisetuuden määrän
rajoissa, jota hänellä olisi mahdollisuus vaatia jonkin kyseeseen tulevan
lainsäädännön mukaisesti.
12. Siirtotyöläisten sosiaaliturvan hallintotoimikunta päättää 11
kohdan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, erityisestiniistä, jotka koskevat kyseisessä kohdassa tarkoitettujen etuuksien osaltaniitä vähentämistä, keskeyttämistä tai poistamista koskevia lausekkeita,
joista määrätään yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännössä, sekä
täydentävistä tasausmääristä, ja tarvittaessa määritys tehdään asiano-maisten jäsenvaltioiden yhteisellä suostumuksella tai toimivaltaistenviranomaisten suostumuksella.
95 c artikla
Asetusta (EY) N:o 1606/98 koskevat siirtymäsäännökset
1. Asetuksessa (EY) N:o 1606/98 (1) ei anneta mitään oikeuksia
ajalle ennen 25 lokakuuta 1998.
2. Kaikki ennen 25 lokakuuta 1998 jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan täyttyneet vakuutuskaudet ja tarvittaessa työskentelykaudet,kaudet itsenäisenä ammatinharjoittajana tai asumiskaudet otetaanhuomioon määritettäessä asetuksen (EY) N:o 1606/98 säännösten
mukaisesti saavutettuja oikeuksia.
3. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, oikeus saavutetaan
asetuksen (EY) N:o 1606/98 nojalla, vaikka se liittyy vakuutustapahtu-maan, joka on sattunut ennen 25 lokakuuta 1998.
4. Kaikki etuudet, joita ei ole myönnetty tai joiden maksaminen on
keskeytetty asianomaisen henkilön kansalaisuuden tai asuinpaikan
vuoksi, myönnetään tai palautetaan asianomaisen pyynnöstä 25lokakuuta 1998 jolleivät ne oikeudet, joiden johdosta etuuksia onaiemmin suoritettu, ole antaneet aihetta kertakorvauksen maksamiseen.
5. Sellaisten henkilöiden oikeudet, joille on myönnetty eläke ennen
25 lokakuuta 1998, voidaan heidän pyynnöstään tarkistaa, ottaen
huomioon asetuksen (EY) N:o 1606/98 säännökset. Tätä säännöstä
sovelletaan myös muihin 78 ja 79 artiklassa mainittuihin etuuksiin,mikäli siihen sovelletaan 78 ja 79 a artiklaa.
6. Jos 4 tai 5 kohdassa tarkoitettu pyyntö jätetään kahden vuoden
kuluessa 25 päivästä lokakuuta 1998, asetuksen (EY) N:o 1606/981971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 60
(1) EYVL L 209, 25.7.1998, s. 1▼M3
▼M3
mukaisesti saadut oikeudet ovat voimassa kyseisestä päivämäärästä, eikä
kyseiseen henkilöön voida soveltaa oikeuksien menettämistä tairaukeamista koskevaa minkään jäsenvaltion lainsäädäntöä.
7. Jos 4 tai 5 kohdassa tarkoitettu hakemus jätetään 25 päivänä
lokakuuta 1998 alkaneen kahden vuoden määräajan päättymisen jälkeen,
oikeudet, joita ei ole menetetty tai jotka eivät ole rauenneet, ovatvoimassa hakemuksen päivämäärästä alkaen, jollei jäsenvaltioidenlainsäädännössä ole asiasta edullisempia säännöksiä.
95 d artikla
Opiskelijoihin sovellettavat siirtymäsäännökset
1. Tässä asetuksessa ei anneta mitään oikeuksia opiskelijoille tai
opiskelijan perheenjäsenille tai jälkeenjääneille ajalla ennen 1. touko-kuuta 1999.
2. Kaikki ennen 1. toukokuuta 1999 jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan täyttyneet vakuutuskaudet ja tarvittaessa työskentelykaudet,kaudet itsenäisenä ammatinharjoittajana tai asumiskaudet otetaanhuomioon määritettäessä tämän asetuksen säännösten mukaisesti saatuja
oikeuksia.
3. Jollei 1 kohdan säännöksistä muuta johdu, oikeus saavutetaan
tämän asetuksen nojalla, vaikka se liittyy vakuutustapahtumaan, joka onsattunut ennen 1. toukokuuta 1999.
4. Kaikki etuudet, joita ei ole myönnetty tai joiden maksaminen on
keskeytetty asianomaisen henkilön kansalaisuuden tai asuinpaikanvuoksi, myönnetään tai palautetaan asianomaisen pyynnöstä 1 päivästä
toukokuuta 1999, jolleivät aikaisemmat oikeudet ole antaneet aihetta
kertakorvauksen maksamiseen.
5. Jos 4 kohdassa tarkoitettu pyyntö jätetään kahden vuoden kuluessa
1 päivästä toukokuuta 1999, tämän asetuksen mukaisesti saaadutopiskelijan tai opiskelijan perheenjäsenen tai jälkeenjääneiden oikeudetovat voimassa kyseisestä päivämäärästä, eikä kyseiseen henkilöön voidasoveltaa minkään jäsenvaltion oikeuksien menettämistä tai raukeamista
koskevaa lainsäädäntöä.
6. Jos 4 kohdassa tarkoitettu hakemus jätetään 1 päivästä toukokuuta
1999 alkaneen kahden vuoden määräajan päättymisen jälkeen, asetuksenmukaisesti saadut oikeudet, joita ei ole menetetty tai jotka eivät olerauenneet, ovat voimassa hakemuksen päivämäärästä alkaen, jolleijäsenvaltioiden lainsäädännössä ole asiasta edullisempia säännöksiä.
95 e artikla
Siirtymäsäännökset asetuksen (EY) N:o 1399/1999 soveltamiseksi (1)
1. Asetusta (EY) N:o 1399/1999 sovelletaan orvon oikeuksiin, jos se
vanhemmista, jonka perusteella orvolla on niihin oikeus, on kuollut 1.syyskuuta 1999 jälkeen.
2. Kaikki ennen 1. syyskuuta 1999 jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan täyttyneet vakuutuskaudet ja asumiskaudet otetaan huomioonmääritettäessä asetuksen (EY) N:o 1399/1999 säännösten mukaisesti
saavutettuja oikeuksia.
3. Sellaisten orpojen oikeudet, joiden vanhemmista se, jonka
perusteella orvolla on niihin oikeus, on kuollut ennen 1. syyskuuta1999 voidaan heidän pyynnöstään tarkistaa asetuksen (EY) N:o 1399/1999 säännösten mukaisesti.
4. Jos 3 kohdassa tarkoitettu pyyntö jätetään kahden vuoden kuluessa
syyskuun 1. päivästä 1999 asetuksen (EY) N:o 1399/1999 mukaisestisaadut oikeudet ovat voimassa kyseisestä päivämäärästä, eikä kyseisiin1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 61
(1) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 1.▼M4
▼M5
▼M5
henkilöihin voida soveltaa oikeuksien menettämistä tai raukeamista
koskevaa minkään jäsenvaltion lainsäädäntöä.
5. Jos 3 kohdassa tarkoitettu pyyntö jätetään 1. syyskuuta 1999
alkaneen kahden vuoden määräajan päättymisen jälkeen, oikeudet, joita
ei ole menetetty tai jotka eivät ole rauenneet, ovat voimassa hakemuksenpäivämäärästä alkaen, jollei jäsenvaltioiden lainsäädännössä ole asiastaedullisempia säännöksiä.
96 artikla
Laitosten välisiä korvauksia koskevat sopimukset
Edellä 36 artiklan 3 kohdan, 63 artiklan 3 kohdan ja 70 artiklan 3
kohdan mukaisesti ennen 1 päivää heinäkuuta 1982 tehtyjä sopimuksia
sovelletaan vastaavasti henkilöihin, joihin tämän asetuksen soveltami-salaa laajennettiin mainittuna päivänä, paitsi jos sopimuspuolena olevajäsenvaltio vastustaa sitä.
Tämä vastustus otetaan huomioon vain, jos tämän jäsenvaltion
toimivaltainen viranomainen toimittaa sitä kirjallisen ilmoituksen sen
toisen jäsenvaltion, jota asia koskee, tai jäsenvaltioiden toimivaltaiselle
viranomaiselle ennen 1 päivää lokakuuta 1983. Jäljennös tästäilmoituksesta on toimitettava hallintotoimikunnalle.
97 artikla
Tiedoksi antaminen tiettyjen määräysten mukaisesti
1. Edellä 1 artiklan j alakohdassa, 5 artiklassa ja 8 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetut tiedoksiannot osoitetaan neuvoston puheenjohtajalle. Niissäon mainittava kysymyksessä olevien lakien ja järjestelmien voimaantu-
lopäivä tai 1 artiklan j alakohdassa tarkoitettujen tiedoksiantojen osalta
päivä, josta alkaen tätä asetusta sovelletaan jäsenvaltioiden ilmoituksissamainittuihin järjestelmiin.
2. Edellä 1 kohdan määräysten mukaisesti vastaanotetut tiedok-
siannot julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
98 artikla
Täytäntöönpanoasetus
Tämän asetuksen täytäntöön panemisessa noudatettavat menettelyt
vahvistetaan toisessa asetuksessa.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 62
▼B
▼B
LIITTE (SIC! LIITE) I (A) (B) (8) (9) (13) (14) (15)
ASETUKSEN HENKILÖLLINEN ULOTTUVUUS
I.Palkatut työntekijät ja/tai itsenäiset ammatinharjoittajat (asetuksen 1
artiklan 2 alakohdan ii ja iii alakohta)
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
1. Henkilöä, joka toimii palkattuna työntekijänä ja johon tämän vuoksi
sovelletaan:
a) työtapaturma- ja ammattitautilainsäädäntöä 1 päivää syyskuuta
1977 edeltävältä ajalta;
b) työntekijöiden lisäeläkelainsäädäntöä (arbejdsmarkedets tillægspen-
sion, ATP) 1 päivästä syyskuuta 1977 alkaen, pidetään asetuksen 1
artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna palkattuna
työntekijänä.
2. Henkilöä, jolla sairauden tai äitiyden johdosta on oikeus päivärahae-
tuuksia koskevan lain perusteella tällaisiin etuuksiin muun ansiotulon
kuin palkan perusteella, pidetään asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii
alakohdassa tarkoitettuna itsenäisenä ammatinharjoittajana.
C. SAKSA
Jos toimivaltainen laitos, joka myöntää perhe-etuuksia asetuksen III
osaston 7 luvun mukaisesti, on saksalainen laitos, asetuksen 1 artiklan a
alakohdan ii alakohdan mukaan:
a) palkatulla työntekijällä tarkoitetaan henkilöä, joka on pakollisesti
vakuutettu työttömyyden varalta, tai henkilöä, joka tällaisen vakuu-
tuksen perusteeella saa sairausvakuutuksen nojalla rahaetuuksia tai
niihin verrattavia etuuksia ►M5tai vakinaista virkamiestä, jonka
virkamiesaseman mukainen palkka on vähintään sellaisen palkan
suuruinen, jonka perusteella palkatulla työntekijällä on pakollinen
työttömyysvakuutus ◄;
b) itsenäisellä ammatinharjoittajalla tarkoitetaan henkilöä, joka harjoittaa
itsenäisesti ammattia ja on velvollinen:
— ottaman vanhuusvakuutuksen itsenäisten ammatinharjoittajien
järjestelmästä tai maksamaan siihen maksuja,
taikka
— ottamaaan pakollisen eläkevakuutuksen.
D. ESPANJA
Ei mitään.
E. RANSKA
Jos Ranskan laitos on toimivaltainen laitos myöntämään perhe-etuuksia
asetuksen III osaston 7 luvun mukaisesti:
1. "palkatulla työntekijällä" asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdan
mukaan tarkoitetaan henkilöä, joka on pakollisesti vakuutettu sosiaa-
liturvajärjestelmässä sosiaaliturvalain L 311-2 artiklan mukaisesti ja
joka täyttää työtä tai palkkausta kokevat sosiaalituvalain (SIC!
sosiaaliturvalain) L 313-1 artiklassa säädetyt vähimmäisedellytykset,
jotta saataisiin rahaetuuksia sairausvakuutuksen, äitiys- tai työky-
vyytömyysturvan mukaan, tai henkilöä, joka saa näitä rahaetuuksia;
2. "itsenäisellä ammatinharjoittajalla" asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii
alakohdan mukaan tarkoitetaan henkilöä, joka harjoittaa itsenäisesti
ammattitoimintaa ja jota vaaditaan ottamaan vakuutus ja maksamaan
vanhuusetuusmaksuja itsenäisten ammatinharjoittajien järjestelmään.
F. KREIKKA
1. Henkilöä, joka on vakuutettu OGA-järjestelmässä ja joka toimii
yksinomaan palkattuna työntekijänä tai johon sovelletaan tai on
sovellettu toisen jäsenvaltion lainsäädäntöä ja joka näin ollen on tai
on ollut "palkattu työntekijä" asetuksen 1 artiklan a alakohdan mukaan,
pidetään asetuksen 1 artiklan a alakohdan iii alakohdassa tarkoitettuna
palkattuna työntekijänä.
2. Kansallisten perheavustusten myötämisen osalta asetuksen 1 artiklan a
alakohdan i ja iii alakohdassa mainittuja henkilöitä pidetään asetuksen
1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuina palkattuina
työntekijöinä.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 63
▼B
G. IRLANTI
1. Henkilöä, joka on pakollisesti tai vapaaehtoisesti vakuutettu
►M2vuoden 1993 (yhdistetyn) sosiaalihuoltolain [Social Welfare
(Consolidation) Act 1993] 9, 21 ja 49 jakson ◄säännösten mukaan,
pidetään asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna
palkattuna työntekijänä.
2. Henkilöä, joka on pakollisesti tai vapaaehtoisesti vakuutettu
►M2vuoden 1993 (yhdistetyn) sosiaalihuoltolain [Social Welfare
(Consolidation) Act 1993] 17 ja 21 jakson ◄säännösten mukaisesti,
pidetään asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna
palkattuna työntekijänä.
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Henkilöä, joka harjoittaa ammattia ilman työsopimusta, pidetään
asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna itsenäisenä
ammatinharjoittajana.
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Henkilöä, joka on työeläkejärjestelmää koskevassa lainsäädännössä
tarkoitettu palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, pidetäänvastaavasti asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna
palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana.
N. RUOTSI
Henkilöä, joka on työtapaturmavakuutuslainsäädännössä tarkoitettu palk-
attu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, pidetään vaataavasti
asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna palkattuna
työtekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Henkilöä, joka on "palkattuna työntekijänä ansaitseva" (employed earner)
tai "itsenäisenä ammatinharjoittajana ansaitseva" (self-employed earner)
Ison-Britannien tai Pohjois-Irlannin lainsäädännön mukaan, pidetään
asetuksen 1 artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna palkattuna
työntekijänä (employed earner) tai itsenäisenä ammatinharjoittajana.
Henkilöä, jonka osalta maksetaan maksuja "palkattuna työntekijänä"
(employed earner) tai "itsenäisenä ammatinharjoittajana" (self-employed
earner) Gibraltarin lainsäädännön mukaisesti, pidetään asetuksen 1
artiklan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna palkattuna työntekijänä
tai itsenäisenä ammatinharjoittajana.
II.Perheenjäsenet (asetuksen 1 artiklan f alakohdan toinen virke)
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
Sen määrittämiseksi, onko henkilöllä oikeus luontoisetuuksiin sairaus- tai
äitiystapauksissa asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 31
artiklan mukaisesti, ilmaisulla "perheenjäsen" tarkoitetaan:
1) palkatun työntekijän, itsenäisen ammatinharjoittajan tai muun
henkilön, joka on edunsaaja asetuksen mukaisesti, puolisoa sikäli
kuin puoliso ei ole itse henkilökohtaisesti edunsaaja asetuksen
mukaisesti, tai
2) alle 18-vuotiasta lasta, joka on sellaisen henkilön huollettavana, joka
on edunsaaja asetuksen mukaan.
C. SAKSA
Ei mitään.
D. ESPANJA
Ei mitään.
E. RANSKA1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 64
▼M1
▼M1
Määriteltäessä oikeutta perheavustuksiin tai perhe-etuuksiin käsitteellä
'perheenjäsen' tarkoitetaan kaikkia sosiaaliturvalain L 512-3 artiklassa
mainittuja henkilöitä.
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Oikeuden määrittämiseksi sairautta ja äitiyttä koskeviin luontaisetuuksiin
asetuksen mukaisesti ilmaisulla "perheenjäsen" tarkoitetaan kaikkia
henkilöitä, joiden katsotaan olevan palkatun työntekijän tai itsenäisen
ammatinharjoittajan huollettavina vuosien 1947 ja 1970 välisenä aikana
annettujen terveyttä koskevien lakien mukaisesti (Health Act 1947-1970).
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Ei mitään.
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Määrättäessä oikeudesta luontoisetuuksiin asetuksen III osaaton 1 luvun
säännösten nojalla "perheenjäsenellä" tarkoitetaan puolisoa tai lasta siten,
kuin sairausvakuutuslaissa on määritelty.
N. RUOTSI
Määrättäessä oikeudesta luontoisetuuksiin asetuksen III osaaton 1 luvun
säännösten nojalla "perheenjäsenellä" tarkoitetaan puolisoa tai alle 18-
vuotiasta lasta.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Oikeuden määrittämiseksi luontaisetuuksiin ilmaisulla "perheenjäsen"
tarkoitetaan:
1. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin lainsäädännön osalta:
1) puoliaoa, (SIC! puolisoa,) jos
a) kyseinen hekilö, riippumatta siitä, onko hän palkattu työntekijä
vai itsenäinen ammatinharjoittaja tai asetuksen mukainen
edunsaaja,
i) joka asuu puolisonsa kanssa tai
ii) osallistuu puolison toimeentulon hankkimiseen,
ja
b) puoliso ei
i) saa ansioita palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä amma-
tinharjoittajana tai tuloa asetuksen mukaisena edunsaajana
tai
ii) saa sosiaaliturvaetuutta tai eläkettä, joka perustuu puolison
omaan vakuutukseen;
2) henkilöä, jolla on huollettavanaan lapsi, jos
a) palkattu työntekijä, itsenäinen ammatinharjoittaja tai asetuksen
mukainen edunsaja
i) asuu kyseisen henkilön kanssa aviomiehenä tai -vaimona tai
ii) osallistuu kyseisen henkilön toimeentulon hankkimiseen,
ja
b) kyseinen henkilö ei
i) saa ansioita palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä amma-
tinharjoittajana tai tuloa asetuksen mukaisena edunsaajana
tai
ii) saa sosiaaliturvaetuutta tai eläkettä, joka perustuu puolison
omaan vakuutukseen;1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 65
▼B
▼B
3) lasta josta henkilö, palkattu työntekijä, itsenäinen ammatinharjoit-
taja tai muu asetuksen mukainen edunsaaja saa tai voi saada lasta
koskevaa etuutta.
2. Gibraltarin lainsäädännön osalta:
kaikkia henkilöitä, jotka katsotaan huollettaviksi vuonna 1973 annetun
Group Practice Scheme Ordinance -asetuksen mukaisesti.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 66
▼B
LIITE II (A) (B) (8) (9) (13) (15)
(Asetuksen 1 artiklan j ja u alakohta)
I.Sellaisia itsenäisiä ammatinharjoittajia koskevat erityisjärjestelmät,
jotka on suljettu asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle 1artiklan j
alakohdan neljännen alakohdan nojalla
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
Ei mitään.
C. SAKSA
Osavaltioiden (Länder) lainsäädännön mukaan perustetut vakuutus- ja
eläkelaitokset (Versicherungs- und Versorgungswerke) lääkäreitä,
hammasiääkäreitä, eläinlääkäreitä, apteekkareita, asianajajia ja neuvo-
nantajia, patenttiasiamiehiä (Patentanwalte), julkisia notaareja,
tilintarkastajia (Wirtschaftsprüfer), verokonsultteja ja -neuvojia (Steuer-
bevollmächtigte), luotseja (Seelotsen) ja arkkitehteja varten ja muut
vakuutus- ja eläkelaitokset, erityisesti huoltorahastot (Fürsorgeeinrich-
tungen) sekä laajennettu palkkionjakojärjestelmä (erweiterte
Honorarverteilung).
D. ESPANJA
1. Itsenäiset ammatinharjoittajat, joita tarkoitetaan yleisen sosiaaliturva-
lain (kuninkaallinen lain tasoinen asetus 1/94, annettu 20 päivänä
kesäkuuta 1994) tarkistetun tekstin 10 artiklan 2 kohdan c alakohdassa
ja 20 päivänä elokuuta 1970 annetussa asetuksessa n:o 2530/1970,
joka sääntelee sellaisten itsenäisten ammattioppilaitoksissa toimivien
ammatinharjoittajien erityisjärjestelmää, jotka liittyvät ammattioppi-
laitoksensa perustamaan keskinäiseen vakuutusjärjestelmään sen
sijaan, että he liittyisivät itsenäisten ammatinharjoittajien erityiseen
sosiaaliturvajärjestelmään.
2. Sosiaalijärjestelmät tai luonteeltaan sosiaalihuoltoa ja/tai -apua olevat
järjestelmät, joita hallinnoiviin laitoksiin ei sovelleta 6 päivänä
joulukuuta 1941 annettua yleistä sosiaaliturvalakia.
E. RANSKA
1. Itsenäiset ammatinharjoittajat maatalousalan ulkopuolella:
a) Itsenäisten ammatinharjoittajien vanhuusvakuutuksen lisäeläkejär-
jestelmät ja työkyvyttömyys- ja
kuolemanvaravakuutusjärjestelmät, joista on säädetty sosiaalitur-
valain (Code de la securité sociale) L 658, L 659, L663-11, L 663-
12, L682 ja L 683-1 artiklassa.
b) Lisäetuudet, joita tarkoitetaan 12 päivänä heinäkuuta 1966 annetun
lain N:o 66.509 9 artiklassa.
2. Itsenäiset maatalousyrittäjät:
Vakuutuslajit, joista on säädetty maatalouslain (Code rural) 1049 ja
1234.19 artiklassa ja jotka koskevat itsenäisten maatalousyrittäjien
osalta yhtäältä sairautta, äitiyttä ja vanhuutta sekä toisaalta työtapa-
turmia ja ammattitauteja.
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Ei mitään.
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Ei mitään.
K. ITÄVALTA
Lääkärien, eläinlääkärien, lakimiesten ja insinöörien (Ziviltechniker)
vakuutus- ja eläkelaitokset (Versicherungs- und Versorgungswerke),1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 67
▼M1
▼B
▼B
'erityisesti sosialihuoltorahastot (SIC! sosiaalihuoltorahastot) (Fürsor-
geeinrichtungen) ja laajennettu tulonsiirtojärjestelmä (erweiterte
Honorarverteilung).
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Ei mitään.
N. RUOTSI
Ei mitään.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
II.Erityiset syntymä- tai adoptionvastukset (SIC! adoptioavustukset), jotka
eivät kuulu asetuksen soveltamisalaan 1artiklan a kohdan 1alakohdan
mukaisesti
A. BELGIA
a) Syntymäavustus,
b) Adoptiosvustus. (SIC! Adoptioavustus.)
B. TANSKA
Ei mitään.
C. SAKSA
Ei mitään.
D. ESPANJA
Ei mitään.
E. RANSKA
a) Enintään kolmikuukautista pientä lasta koskeva avustus;
b) Adoptioavustus.
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Ei mitään.
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
a) Syntymää edeltävä avustus;
b) Synnytysavustus.
J. ALANKOMAAT
Ei mitään.
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Äitiyspakkaus tai kertasuoritteinen äitiysavustus äitiysavustuslain nojalla.
N. RUOTSI
Ei mitään.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
III.Maksuihin perustamattomat (SIC! perustumattomat) 4 artiklan 2 b
kohdan mukaiset erityisetuudet, jotka eivät kuulu asetuksen soveltami-
salaan
A. BELGIA
Ei mitään.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 68
▼M2
▼B
▼B
B. TANSKA
Ei mitään.
C. SAKSA
a) Etuudet, jotka myönnetään osavaltioiden ("Länder") lainsäädännön
mukaan työkyvyttömmille (SIC! työkyvyttömille), erityisesti sokeille.
b) Eläkkeiden yhdenmukaistamisesta 28 päivänä kesäkuuta 1990
annetun lain nojalla suoritettu sosiaalituki.
D. ESPANJA
Ei mitään.
E. RANSKA
Ei mitään.
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Ei mitään.
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Ei mitään.
K. ITÄVALTA
Bundesländerin lainsäädännön nojalla vammaisille tai hoidon tarpeessa
oleville myönnettävät etuudet.
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Ei mitään.
N. RUOTSI
Ei mitään.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 69
▼B
LIITE II a (B) (10) (12) (13) (14) (15)
MAKSUIHIN PERUSTAMATTOMAT ERITYISETUUDET
(Asetuksen 10 a artikla)
A. BELGIA
a) Vammaisille myönnettävät avustukset (27 päivänä helmikuuta 1987
annettu laki).
b) Vanhuksille taattu toimeentulo (1 päivänä huhtikuuta 1969 annettu laki).
c) Taatut perhe-etuudet (20 päivänä heinäkuuta 1971 annettu laki).
B. TANSKA
a) Eläkkeensaajien asumiskulut (laki yksilöllisestä asumistuesta, kodifioitu
lailla N:o 204 29 päivänä maaliskuuta 1995).
b) Kiinteä kuntoutusetuus, joka myönnetään sosiaalihuoltoa koskevan lain
mukaisesti kuntoutushoitoa saavien henkilöiden elatukseen.
c) Uusi tilapäinen etuus työttömälle, joka on työskennellyt 12 kuukautta
"joustotyösuhteessa" (ledighedsydelse). (10 päivänä kesäkuuta 1997
annettu laki N:o 455).
C. SAKSA
Ei mitään.
D. ESPANJA
a) Vammaisten sosiaalista sopeuttamista koskevan lain nojalla annetut
etuudet (7 päivänä huhtikuuta 1982 annettu laki N:o 13/82).
b) Vanhusten ja työhön kykenemättömien vammaisten avustamiseksi annetut
etuudet (24 päivänä heinäkuuta 1981 annettu kuninkaallinen asetus N:o
2620/81).
c) Yleisen sosiaaliturvalain tarkistetun tekstin (hyväksytty lain tasoisella
asetuksella n:o 1/1994 20 päivänä kesäkuuta 1994) 38 artiklan 1 kohdan c
ja d alakohdassa tarkoitetut vakuutusmaksuista riippumattomat työky-
vyttömyyseläkkeet, vanhuuseläkkeet ja huollettavista lapsista saatavat
perhe-etuudet.
E. RANSKA
a) Lisäavustus kansallisesta avustusrahastosta (30 päivänä kesäkuuta 1956
annettu laki).
b) Vammaisten aikuisten avustus (30 päivänä kesäkuuta 1975 annettu laki).
c) Erityisavustus (10 päivänä heinäkuuta 1952 annettu laki).
F. KREIKKA
a) Erityisetuudet vanhuksille (laki N:o 1296/82).
b) Sellaisten työssäkäymättömien äitien lapsiavustus, joiden aviomiehet on
kutsuttu asepalveluun (laki N:o 1483/84, 23 artiklan 1 kohta).
c) Sellaisten työssäkäymättömien äitien lapsiavustus, joiden aviomiehet ovat
vankilassa (laki N:o 1483/84, 23 artiklan 2 kohta).
d) Avustus henkilöille, jotka kärsivät synnynnäisestä hemolyyttisestä
anemiasta (laki N:o 2362/1995, yleinen ministeriön päätös G4a/F.167/
2073/82 ja yleinen ministeriön päätös P47/F.222/225 oik. 4711/94);
e) Kuuromykkien avustus (poikkeuslaki N:o 421/37, yleinen ministeriön
päätös D8b423/73, yleinen ministeriön päätös G4/F/11.2/oik.1929/82 ja
yleinen ministeriön päätös G4/F.422/oik. 1142/85);
f) Vaikeavammaisten avustus (säädös 162/73) (yleinen ministeriön päätös
G4a/F.225/oik.161).
g) Kouristustautisten avustus (säädös N:o 162/73, yleinen ministeriön päätös
G4a/F.224/oik. 1434/84);1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 70
▼M2
▼B
▼M1
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
h) Vakavasta henkisestä kyvyttömyydestä kärsivien henkilöiden avustus
(säädös N:o 162/73, yleinen ministeriön päätös G4/F.12/oik. 1930/82,
yleinen ministeriön päätös G4b/F.423/oik. 1167/84 ja yleinen ministeriön
päätös G4b/F.423/oik.82/oik.529/85);
i) Sokeiden avustus (laki N:o 958/79).
G. IRLANTI
a) Työttömyyskorvaus [Social Welfare (Consolidation) Act 1993, III osa, 2
luku].
b) Vanhuus- ja sokeaineläkkeet (maksuihin perustumattomat) [Social
Welfare (Consolidation) Act 1993, III osa, 4 ja 5 luku].
c) Lesken- ja orvoneläkkeet (maksuihin perustumattomat) [Social Welfare
(Consolidation) Act 1993, III osa, 6 luku].
d) Yhden vanhemman perheen avustus (Social Welfare Act 1993, III osa, 9
luku).
e) Huoltajan avustus (Social Welfare Act 1993, III osa, 10 luku).
f) Perheen tulolisä (Social Welfare Act 1993, V osa).
g) Vammaisavustus (Social Welfare Act 1996, IV osa).
h) Liikkumisavustus (Health Act 1970, 61 jakso).
i) Ylläpitoavustus tartuntatautisille (Health Act 1947, 5 ja 44 (5) jakso).
j) Kotihoidon avustus (Health Act 1970, 61 jakso).
k) Sokean huoltoavustus (Blind persons Act 1920, 49 luku).
l) Vammaisen kuntoutusavustus (Health Act 1970, 68, 69 ja 72 jakso).
H. ITALIA
a) Sosiaalieläkkeet toimeentuloa vailla oleville henkilöille (30 päivänä
huhtikuuta 1969 annettu laki N:o 153).
b) Etuudet siiviilivammaisille tai -työkyvyttömille (30 päivänä maaliskuuta
1974 annettu laki N:o 118, 11 päivänä helmikuuta 1980 annettu laki N:o
18 ja 23 päivänä marraskuuta 1988 annettu laki N:o 508).
c) Eläkkeet ja avustukset kuuroille ja mykille (26 päivänä toukokuuta 1970
annettu laki N:o 381 ja 23 päivänä marraskuuta 1988 annettu laki N:o
508).
d) Eläkkeet ja avustukset sokeille siviileille (27 päivänä toukokuuta 1970
annettu laki N:o 382 ja 23 päivänä marraskuuta 1988 annettu laki N:o
508).
e) Peruseläkettä täydentävät etuudet (4 päivänä huhtikuuta 1952 annettu laki
N:o 218, 11 päivänä marraskuuta 1983 annettu laki N:o 638 ja 29 päivänä
joulukuuta 1990 annettu laki N:o 407).
f) Vammaisavustuksia täydentävät etuudet (12 päivänä kesäkuuta 1984
annettu laki N:o 222).
g) Työkyvyttömyyseläkkeitä saavien kuukausiavustukset jatkuvaa henkilök-
ohtaista apua varten (12 päivänä kesäkuuta 1984 annettu laki N:o 222).
h) Sosiaaliavustus (8 päivänä elokuuta 1995 annettu laki N:o 335).
I. LUXEMBURG
a) Erityinen vaikeavammaisuusavustus (16 päivänä huhtikuuta 1979 annettu
laki).
b) Äitiysavustus (30 päivänä huhtikuuta 1980 annettu laki).
J. ALANKOMAAT
►M2Laki nuorten vammaisten työkyvyttömyyskorvauksista (24 päivänä
huhtikuuta 1997 annettu laki). ◄
K. ITÄVALTA
a) Korvauslisä (yleisestä sosiaalivakuutuksesta 9 päivänä syykuuta [SIC!
syyskuuta] 1955 annettu liittovaltion laki — ASVG, kaupan alalla
työskentelevien henkilöiden sosiaalivakuutuksesta 11 päivänä lokakuuta
1978 annettu liittovaltion laki — GSVG ja maanviljelijöiden sosiaaliva-
kuutuksesta 11 päivänä lokakuuta 1978 annettu liittovaltion laki —
BSVG).1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 71
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
b) Itävallan liittovaltion huoltoavustuslain (Bundespflegegeldgesetz)
mukainen huoltoavustus (Pflegegeld), lukuun ottamatta liikennevakuutus-
laitosten myöntämiä huoltoavustuksia, jos vamma on aiheutunut
työtapaturmasta tai ammattitandista (SIC! ammattitaudista).
L. PORTUGALI
a) Maksuihin perustumaton perheavustus lapsille ja nuorille ja siihen liittyvä
vammasta maksettava lisäosa (27 päivänä toukokuuta 1980 annettu säädös
N:o 160/80 sellaisena kuin se on muutettuna 30 päivänä toukokuuta 1997
annetulla säädöksellä N:o 133-C/97).
b) Maksuihin perustumaton avustus erityisoppilaitoksessa opiskelua varten
(27 päivänä toukokuuta 1980 annettu säädös N:o 160/80 sellaisena kuin se
on muutettuna 30 päivänä toukokuuta 1997 annetulla säädöksellä N:o
133-C/97).
c) Maksuihin perustumaton orvoneläke (27 päivänä toukokuuta 1980 annettu
säädös N:o 160/80 sellaisena kuin se on muutettuna 30 päivänä
toukokuuta 1997 annetulla säädöksellä N:o 133-C/97).
d) Maksuihin perustumaton valtion vanhuus- ja työkyvyttömyyseläke (13
päivänä lokakuuta 1980 annettu säädös N:o 464/80).
e) Maksuihin perustumaton avustus ulkopuolisen antamasta hoidosta (27
päivänä toukokuuta 1980 annettu säädös N:o 160/80 sellaisena kuin se on
muutettuna 30 päivänä toukokuuta 1997 annetulla säädöksellä N:o 133-C/
97).
f) Maksuihin perustumaton leskeneläke (11 päivänä marraskuuta 1981
annettu sääntelyasetus N:o 52/81).
M. SUOMI
a) Lapsen hoitotuki (Laki lapsen hoitotuesta, 444/69).
b) Vammaistuki (Vammaistukilaki, 124/88).
c) Eläkkeensaajien asumistuki (Eläkkeensaajien asumistukilaki, 591/78).
d) Työmarkkinatuki (Laki työmarkkinatuesta, 1542/93).
N. RUOTSI
a) Eläkkeellä oleville maksettava asumistuki (laki 1994:308).
b) Vammaiskorvaukset muille kuin eläkkeensaajille (laki 1962: 381, painettu
uudelleen 1982: 120).
c) Vammaisten lasten huoltoavustukset (laki 1962: 381, painettu uudelleen
1982: 120).
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) ...
b) Työkyvyttömän hoitoavustus [vuoden 1975 sosiaaliturvalaki, annettu 20
päivänä maaliskuuta 1975, 37 jakso, ja vuoden 1975 sosiaaliturvalaki
(Pohjois-Irlanti), annettu 20 päivänä maaliskuuta 1975, 37 jakso].
c) Verohelpotus työntekijöille, joilla on huollettavanaan perhe (vuoden 1992
Social Security Contributions and Benefits Act, 123 jakson 1 kohdan b
alakohta, ja vuoden 1992 Social Security Contributions and Benefits
(Northern Ireland) Act, 122 jakson 1 kohdan b alakohta, sekä vuoden 1999
Tax Credits Act).
d) Hoitoavustus [vuoden 1975 sosiaaliturvalaki, annettu 20 päivänä maalis-
kuuta 1975, 35 jakso, ja vuoden 1975 sosiaaliturvalaki (Pohjois-Irlanti),
annettu 20 päivänä maaliskuuta 1975, 35 jakso].
e) Toimeentulotuki [vuoden 1986 sosiaaliturvalaki, annettu 25 päivänä
heinäkuuta 1986, 20-22 ja 23 jaksot ja vuoden 1986 sosiaaliturva-asetus
(Pohjois-Irlanti), annettu 5 päivänä marraskuuta 1986, 21-24 jakso.
f) Vammaisen elämisavustus [vuoden 1991 vammaisen elämisavustus- ja
vammaisen työskentelyavustuslaki, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1991, 1
jakso, ja vuoden 1991 vammaisen elämisavustus- ja vammaisen
työskentelyavustusasetus (Pohjois-Irlanti), annettu 24 päivänä heinäkuuta
1991, 3 jakso].1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 72
▼M5
▼B
▼M2
▼B
▼M1
▼B
▼M6
▼B
▼M6
g) Vammaisen verohelpotus (vuoden 1992 Social Security Contributions and
Benefits Act, 123 jakson 1 kohdan c alakohta, ja vuoden 1992 Social
Security Contributions and Benefits (Northern Ireland) Act, 122 jakson 1
kohdan c alakohta, sekä vuoden 1999 Tax Credits Act).
h) Tulosidonnaiset työnhakutuet [Jobseekers Act 1995, 28.6.1995, osastot
1(2)(d)(ii) ja 3, ja Jobseekers (Northern Ireland) Order 1995, 18.10.1995,
artiklat 3(2)(d)(ii) ja 5].1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 73
▼B
▼B
LIITE III (A) (B) (6) (7) (12) (14) (15)
SELLAISTEN SOSIAALITURVASOPIMUSTEN MÄÄRÄYKSET, JOTKA
JÄÄVÄT SOVELLETTAVIKSISEN ESTÄMÄTTÄ, MITÄ ASETUKSEN 6
ARTIKLASSA SÄÄDETÄÄN — SELLAISTEN SOSIAALITURVASOPI-
MUSTEN MÄÄRÄYKSET, JOITA EI SOVELLETA KAIKKIIN
HENKILÖIHIN, JOIHIN ASETUSTA SOVELLETAAN
(Asetuksen 7 artiklan 2 kohdan c alakohta ja 3 artiklan 3 kohta)
Yleiset huomautukset
1. Niiltä osin kuin tämän liitteen määräykset sisältävät viittauksia muiden
sopimusten määräyksiin, nämä viittaukset korvataan viittauksilla tämän
asetuksen vastaaviin säännöksiin, jollei kysymyksessä olevien sopimusten
määräyksiä ole lueteltu tässä liitteessä.
2. Sellaisessa sosiaaltiturvasopimuksessa olevaa irtisanomislauseketta, jonka
jotkut määräykset on lueteltu tässä liitteessä sovelletaan edelleen noiden
määräysten osalta.
A.Sosiaaliturvasopimusten määräykset, jotka jäävät sovellettaviksi sen
estämättä, mitä asetukseen 6 artiklassa säädetään (asetuksen 7 artiklan
2 kohdan c alakohta).
1. BELGIA — TANSKA
Ei sopimusta.
2. BELGIA — SAKSA
a) Yleiseen sopimukseen 7 päivältä joulukuuta 1957 liittyvä
päätöspöytäkirja samalta päivältä, 3 ja 4 artikla sellaisina kuin ne
ovat lisäpöytäkirjassa 10 päivältä marraskuuta 1960.
b) Yleiseen sopimukseen 7 päivältä joulukuuta 1957 Littyvä (SIC!
liittyvä) lisäsopimus N:o 3 samalta päivältä sellaisena kuin se on
lisäpöytäkirjassa 10 päivältä marraskuuta 1960 (eläkkeiden maksa-
minen ajalta ennen yleisen sopimuksen voimaantuloa).
3. BELGIA — ESPANJA
Ei mitään.
4. BELGIA — RANSKA
a) Yleiseen sopimukseen 17 päivältä tammikuuta 1948 liittyvä
lisäsopimus samalta päivältä, 13, 16 ja 23 artikla (työntekijät
kaivoksissa ja vastaavissa yrityksissä).
b) Kirjeenvaihto 27 päivältä helmikuuta 1953 (17 päivänä tammikuuta
1948 tehdyn yleisen sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan soveltaminen).
c) Kirjeenvaihto 29 päivältä heinäkuuta 1953 vanhojen työntekijöiden
avustuksista.
5. BELGIA — KREIKKA
Yleinen sopimus 1 päivältä huhtikuuta 1958, 15 artiklan 2 kohta, 35
artiklan 2 kohta ja 37 artikla.
6. BELGIA — IRLANTI
Ei sopimusta.
7. BELGIA — ITALIA
Sopimus 30 päivältä huhtikuuta 1948, 29 artikla.
8. BELGIA — LUXEMBURG
Lokakuun 27 päivänä 1971 tehdyn sopimuksen 2 ja 4 artikla
(merentakaisia alueita koskeva sosiaaliturva).
9. BELGIA — ALANKOMAAT
Helmikuun 4 päivänä 1969 tehdyn sopimuksen 2 ja 4 artikla
(työskentely merentakaisilla alueilla).
10. BELGIA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 4 päivänä huhtikuuta 1977 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan III kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
11. BELGIA — PORTUGALI1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 74
▼B
Tammikuun 13 päivänä 1965 tehdyn sopimuksen 1 ja 5 artikla (Belgian
Kongossa ja Ruanda-Urundassa työskentelevien sosiaaliturva). 18
päivänä kesäkuuta 1982 päivätyllä kirjeenvaihdolla tehdyn sopimuksen
mukaisessa sanamuodossa.
12. BELGIA — SUOMI
Ei sopimusta.
13. BELGIA — RUOTSI
Ei sopimusta.
14. BELGIA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
15. TANSKA — SAKSA
a) Sosiaalivakuutuksia koskevaan sopimukseen 14 päivältä elokuuta
1953 liittyvä päätöspöytäkirja, 15 kohta.
b) Edellä mainittuun sopimuksen liittyvä lisäsopimus 14 päivältä
elokuuta 1953.
16. TANSKA — ESPANJA
Ei sopimusta.
17. TANSKA — RANSKA
Ei mitään.
18. TANSKA — KREIKKA
Ei sopimusta.
19. TANSKA — IRLANTI
Ei sopimusta.
20. TANSKA — ITALIA
Ei sopimusta.
21. TANSKA — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
22. TANSKA — ALANKOMAAT
Ei sopimusta.
23. TANSKA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 16 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan I kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
24. TANSKA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
25. TANSKA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen
sopimuksen 10 artikla.
26. TANSKA — RUOTSI
Sosiaaliturvaasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen
sopimuksen 10 artikla.
27. TANSKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
28. SAKSA — ESPANJA
Sosiaaliturvasopimuksen, joka on tehty 4 päivänä joulukuuta 1973, 4
artiklan 1 kohta ja 45 artiklan 2 kohta.
29. SAKSA — RANSKA
a) Yleinen sopimus 10 päivältä heinäkuuta 1950, 11 artiklan 1 kohta, 16
artikla (toinen kohta) ja 19 artikla.
b) Yleiseen sopimukseen 10 päivältä heinäkuuta 1950 liittyvä lisäso-
pimus N:o 1 samalta päivältä, 9 artikla (työntekijät kaivokissa [SIC!
kaivoksissa] ja vastaavissa yrityksissä).
c) Yleiseen sopimukseen 10 päivältä heinäkuuta 1950 liittyvä lisäso-
pimus N:o 4 samalta päivältä sellaisena kuin se on lisätyssä jaksossa
N:o 2 18 päivältä kesäkuuta 1955.
d) Lisätty jakso N:o 2 18 päivältä kesäkuuta 1955, I ja III osasto.
e) Yleiseen sopimukseen 10 päivältä heinäkuuta 1950 liittyvä yleinen
pöytäkirja samalta päivältä, 6, 7 ja 8 kohta.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 75
▼B
f) Sopimus 20 päivältä joulukuuta 1963, II, III ja IV osasto
(sosiaaliturva Saarissa).
30. SAKSA — KREIKKA
a) Yleinen sopimus 25 päivältä huhtikuuta 1961, 5 artiklan 2 kohta.
b) Työttömyysvakuutusta koskeva sopimus 31 päivältä toukokuuta
1961, 8 artiklan 1 kohta, 2 kohdan b alakohta ja 3 kohta ja 9-11
artikla sekä I ja IV luku niiltä osin kuin ne koskevat näitä artikloja,
yhdessä 14 päivänä kesäkuuta 1980 pöytäkirjaan tehdyn huomau-
tuksen kansa.
c) Pöytäkirja, joka tehtiin 7 päivänä lokakuuta 1991 ja joka on
yhteydessä 6 päivänä heinäkuuta 1984 Saksan demokraattisen
tasavallan hallituksen ja Kreikan tasavallan välillä tehtyyn tiettyjen
eläkeongelmien ratkaisemista koskevaan sopimukseen.
31. SAKSA — IRLANTI
Ei sopimusta.
32. SAKSA — ITALIA
a) Sopimus 5 päivältä toukokuuta 1953, 3 artiklan 2 kohta, 23 artiklan 2
kohta, 26 artikla ja 36 artiklan 3 kohta (sosiaalivakuutus).
b) Sopimukseen 5 päivältä toukokuuta 1953 liittyvä lisäsopimus 12
päivältä toukokuuta 1953 (eläkkeiden maksaminen ajalta ennen
sopimuksen voimaantuloa).
33. SAKSA — LUXEMBURG
Sopimus 11 päivältä heinäkuuta 1959, 4, 5, 6 ja 7 artikla (Ausgle-
ichsvertrag) (Saksan ja Luxemburgin välisen kiistan ratkaisu).
34. SAKSA — ALANKOMAAT
a) Sopimus 29 päivältä maaliskuuta 1951, 3 artiklan 2 kohta.
b) Sopimukseen 29 päivältä maaliskuuta 1951 liittyvä lisäsopimus N:o
4 21 päivältä joulukuuta 1956, 2 ja 3 artikla (hollantilaisten
työntekijöiden 13 päivän toukokuuta 1940 ja 1 päivän syyskuuta
1945 välisensä aikana saamien Saksan sosiaalivakuutusjärjestelmän
mukaisten oikeuksien järjestäminen).
35. SAKSA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 22 päivänä joulukuuta 1966 tehdyn sopimuksen 41
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 10 päivänä huhtikuuta
1969 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1, 29 päivänä maaliskuuta 1974
tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2 ja 29 päivänä elokuuta 1980 tehdyllä
lisäsopimuksella N:o 3.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 3 kohdan c ja d alakohta, 17
kohta, 20 kohdan a alakohta ja 21 kohta.
c) Mainitun sopimuksen 3 artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
d) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 3 kohdan g alakohta
kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
e) Sopimuksen 4 artiklan 1 kohta Saksan lainsäädännön osalta, jonka
mukaan tapaturmat (ja ammattitaudit), jotka tapahtuvat Saksan
liittotasavallan alueen ulkopuolella, ja kaudet, jotka ovat täyttyneet
kyseisen alueen ulkopuolella, eivät johda etuuksien maksamiseen tai
johtavat etuuksien maksamiseen vain tietyin edellytyksin, kun niihin
oikeutetut asuvat Saksan liittotasavallan alueen ulkopuolella, ja
kaudet, jotka ovat täyttyneet kyseisen alueen ulkopuolella, eivät
johda etuuksien maksamiseen tai johtavat etuuksien maksamiseen
vain tietyin edellytyksin, kun niihin oikeutetut asuvat Saksanliitotasavallan alueen ulkopuolella tapauksissa, joissa:
i) etuus on jo maksettu tai nostettavissa 1 päivänä tammikuuta
1994,
ii) edunsaaja on asettunut vakinaisesti asumaan Itävaltaan ennen
tammikuun 1 päivää 1994, ja eläke tai tapaturmavakuutukseen
perustuvan eläkkeen maksaminen alkaa ennen 31 päivää
joulukuuta 1994;
(SIC!) tämä koskee myös jonkin muun, alkuperäisen eläkkeen
korvaavan eläkkeen kertymiskausia, leskeneläke mukaan luettuna,
kun kertymiskaudet seuraavat toisiaan yhtäjaksoisesti.
f) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 19 kohdan b alakohta.
Sovellettaessa tämän määräyksen 3 kohdan c alakohtaa toimival-
taisen laitoksen huomioon ottaman määrän ei tule ylittää määrää,
joka on maksettava niiden vastaavien kansien osalta, jotka kyseisen
laitoksen osa korvattava.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 76
▼B
g) Mainitun sopimuksen 10 päivänä huhtikuuta 1969 tehdyssä lisäso-
pimuksessa N:o 1 oleva 2 artikla.
h) Työttömyysvakuutuksesta 19 päivänä heinäkuuta 1978 tehdyn
sopimuksen 1 artiklan 5 kohta ja 8 artikla.
i) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 10 kohta.
36. SAKSA — PORTUGALI
Sopimus 6 päivältä marraskuuta 1964, 5 artiklan 2 kohta.
37. SAKSA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 28 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyn sopimuksen 4
artikla.
38. SAKSA — RUOTSI
a) Sosiaaliturvasta 27 päivänä helmikuuta 1976 tehdyn sopimuksen 4
artiklan 2 kohta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 8 kohdan a alakohta.
39. SAKSA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) Sosiaaliturvasopimus 20 päivältä huhtikuuta 1960, 3 artiklan 1 ja 6
kohta ja 7 artiklan 2-6 kohta.
b) Sosiaaliturvasopimukseen 20 päivältä huhtikuuta 1960 liittyvä
päätöspöytäkirja, 2-7 artikla.
c) Työttömyysvakuutusta koskeva sopimus 20 päivältä huhtikuuta
1960, 2 artiklan 5 kohta ja 5 artiklan 2-6 kohta.
40. ESPANJA — RANSKA
Ei mitään.
41. ESPANJA — KREIKKA
Ei sopimusta.
42. ESPANJA — IRLANTI
Ei sopimusta.
43. ESPANJA — ITALIA
Sosiaaliturvasopimus 30 päivältä lokakuuta 1979, 5 artikla, 18 artiklan 1
kohdan c alakohta ja 23 artikla.
44. ESPANJA — LUXEMBURG
a) Sopimus 8 päivältä toukokuuta 1969, 5 artiklan 2 kohta.
b) Sopimuksen 8 päivältä toukokuuta 1969 soveltamiseksi itsenäisiin
ammatinharjoittajiin tehty hallinnollinen sopimus 27 päivältä
kesäkuuta, 1 artikla.
45. ESPANJA — ALANKOMAAT
Sosiaaliturvasopimus 5 päivältä helmikuuta 1974, 23 artiklan 2 kohta.
46. ESPANJA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 6 päivänä marraskuuta 1981 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
47. ESPANJA — PORTUGALI
Yleinen sopimus 11 päivältä kesäkuuta 1969, 4 artiklan 2 kohta, 16
artiklan 2 kohta ja 22 artikla.
48. ESPANJA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 19 päivänä joulukuuta 1985 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta.
49. ESPANJA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 29 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta ja 16 artikla.
50. ESPANJA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
51. RANSKA — KREIKKA
Yleinen sopimus 19 päivältä huhtikuuta 1958, 16 artikla 4 alakohta ja 30
artikla.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 77
▼M5
▼B
▼B
52. RANSKA — ITALIA (SIC! IRLANTI)
Ei sopimusta.
53. RANSKA — ITALIA
a) Yleinen sopimus 31 päivältä maaliskuuta 1948, 29 ja 24 artikla.
b) Kirjeenvaihto 3 päivältä maaliskuuta 1956 (sairausetuudet maata-
loudessa työskenteleville kausityöntekijöille).
54. RANSKA — LUXEMBURG
Yleiseen sopimukseen 7 päivältä tammikuuta 1949 liittyvä lisäsopimus
samalta päivältä 11 ja 14 artikla (työntekijät kaivoksissa ja vastaavissa
yrityksissä).
55. RANSKA-ALANKOMAAT
Yleiseen sopimukseen 7 päivältä tammikuuta 1950 liittyvä lisäsopimus
1 päivältä kesäkuuta 1954, 11 artikla (työntekijät kaivoksissa ja
vastaavissa yrityksissä).
56. RANSKA — ITÄVALTA
Ei mitään.
57. RANSKA — PORTUGALI
Ei mitään.
58. RANSKA — SUOMI
Ei sopimusta.
59. RANSKA — RUOTSI
Ei mitään.
60. RANSKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Kirjeenvaihto 27 ja 30 päivältä heinäkuuta 1970, joka koskee sellaisten
opettajien asemaa Yhdistyneen kuningaskunnan sosiaaliturvan suhteen,
jotka tilapäisesti harjoittavat ammattiaan Ranskassa 2 päivänä maalis-
kuuta 1948 tehdyn kulttuurisopimuksen perusteella.
61. KREIKKA — IRLANTI
Ei sopimusta.
62. KREIKKA — ITALIA
Ei sopimusta.
63. KREIKKA — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
64. KREIKKA — ALANKOMAAT
Yhteinen sopimus 13 päivältä syyskuuta 1966, 4 artiklan 2 kohta.
65. KREIKKA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 14 päivänä joulukuuta 1979 tehdyn sopimuksen 4
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 21 päivänä touko-
kuuta 1986 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvien
osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
66. KREIKKA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
67. KREIKKA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 11 päivänä maaliskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta ja 21 artikla.
68. KREIKKA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 5 päivänä toukokuuta 1978 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta ja 23 artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna
14 päivänä syyskuuta 1984 tehdyllä lisäsopimuksella.
69. KREIKKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei sopimusta.
70. IRLANTI — ITALIA
Ei sopimusta.
71. IRLANTI — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
72. IRLANTI — ALANKOMAAT1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 78
▼B
Ei sopimusta.
73. IRLANTI — ITÄVALTA
Sosiaaliturvasta 30 päivänä syyskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 4 artikla
kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
74. IRLANTI — PORTUGALI
Ei sopimusta.
75. IRLANTI — SUOMI
Ei sopimusta.
76. IRLANTI — RUOTSI
Ei sopimusta.
77. IRLANTI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Sosiaaliturvasopimus 14 päivältä syyskuuta 1971, 8 artikla.
78. ITALIA — LUXEMBURG
Yleinen sopimus 29 päivältä toukokuuta 1951, 18 artiklan 2 kohta ja 24
artikla.
79. ITALIA — ALANKOMAAT
Yleinen sopimus 28 päivältä lokakuuta 1952, 21 artiklan 2 kohta.
80. ITALIA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 21 päivänä tammikuuta 1981 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 3 kohta ja 9 artiklan 2 kohta.
b) Mainitun sopimuksen 4 artikla ja sen päätöspöytäkirjan 2 kohta
kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
81. ITALIA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
82. ITALIA — SUOMI
Ei sopimusta.
83. ITALIA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 25 päivänä syyskuuta 1979 tehdyn sopimuksen 20
artikla.
84. ITALIA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
85. LUXEMBURG — ALANKOMAAT
Ei mitään.
86. LUXEMBURG — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 21 päivänä joulukuuta 1971 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 16 päivänä
toukokuuta 1973 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1 ja 9 päivänä
lokakuuta 1978 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2.
b) Mainitun sopimuksen 3 artiklan 2 kohta kolmannessa valtiossa
asuvien osalta.
c) Mainitum sopimuksen päätöspöytäkirjan III kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
87. LUXEMBURG — PORTUGALI
Sopimus 12 päivältä helmikuuta 1965, 3 artiklan 2 kohta.
88. LUXEMBURG — SUOMI
Sosiaaliturvasta 15 päivänä syyskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta.
89. LUXEMBURG — RUOTSI
a) Sosiaaliturvasta 21 päivänä helmikuuta 1985 tehdyn sopimuksen 4
artikla ja 29 artiklan 1 kohta kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen 30 artikla.
90. LUXEMBURG — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
91. ALANKOMAAT — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 7 päivänä maaliskuuta 1974 tehdyn sopimuksen 3
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 5 päivänä marraskuuta
1980 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvien
osalta.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 79
▼B
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
92. ALANKOMAAT — PORTUGALI
Sopimus 19 päivältä heinäkuuta 1979, 5 artiklan 2 kohta ja 31 artikla.
93. ALANKOMAAT — SUOMI
Ei sopimusta.
94. ALANKOMAAT — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 2 päivänä heinäkuuta 1976 tehdyn sopimuksen 4 artikla
ja 24 artiklan 3 kohta kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
95. ALANKOMAAT — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
96. ITÄVALTA — PORTUGALI
Ei mitään.
97. ITÄVALTA — SUOMI
a) Sosiaaliturvasta 11 päivänä joulukuuta 1985 tehdyn sopimuksen 4
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 9 päivänä maaliskuuta
1993 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvien
osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
98. ITÄVALTA-RUOTSI
Sosiaaliturvasta 21 päivänä maaliskuuta 1996 tehty sopimus.
99. ITÄVALTA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) Sosiaaliturvasta 22 päivänä heinäkuuta 1980 tehdyn sopimuksen 3
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 9 päivänä joulukuuta
1985 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1 ja 13 päivänä lokakuuta 1992
tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2, kolmannessa valtiossa asuvien
osalta.
b) Mainitun sopimuksen luontoisetuuksia koskeva pöytäkirjaa lukuun
ottamatta 2 artiklan 3 kohtaa niiden henkilöiden osalta, jotka eivät
voi hakea hoitoa asetuksen III osastoon 1 luvun mukaisesti.
100. PORTUGALI — SUOMI
Ei sopimusta.
101. PORTUGALI — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 25 päivänä lokakuuta 1978 tehdyn sopimuksen 6 artikla.
102. PORTUGALI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) Sairaanhoitoa koskeva pöytäkirja 15 päivältä marraskuuta 1978, 2
artiklan 1 kohta.
b) Kun kysymys on portugalilaisista palkatuista työntekijöistä ja
kaudesta 22 päivästä lokakuuta 1987 alkaen Espanjan ja Portugalin
liittymisasiakirjan 220 artiklan 1 kohdassa määrätyn siirtymäkauden
loppuun: sosiaaliturvasopimuksen, joka on tehty 15 päivänä
marraskuuta 1978, 26 artikla sellaisena kuin se on muutettuna
kirjeenvaihdolla 28 päivältä syyskuuta 1987.
103. SUOMI — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen
sopimuksen 10 artikla.
104. SUOMI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
105. RUOTSI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Sosiaaliturvasta 29 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn sopimuksen 4
artiklan 3 kohta.
B.Sopimusmääräykset, joita ei sovelleta kaikkiin henkilöihin, joihin
asetusta sovelletaan (Asetuksen 3 artiklan 3 kohta)
1. BELGIA — TANSKA
Ei sopimusta.
2 ......3. BELGIA — ESPANJA1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 80
▼M2
▼B
▼B
Ei mitään.
4. BELGIA — RANSKA
a) Kirjeenvaihto 29 päivältä heinäkuuta 1953 vanhojen työntekijöiden
avustuksista.
b) Kirjeenvaihto 27 päivältä helmikuuta 1953 (17 päivänä tammikuuta
1948 tehdyn yleisen sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan soveltaminen).
5. BELGIA — KREIKKA
Ei mitään.
6. BELGIA — IRLANTI
Ei mitään.
7. BELGIA — ITALIA
Ei mitään.
8. BELGIA — LUXEMBURG
Lokakuun 27 päivänä 1971 tehdyn sopimuksen 2 ja 4 artikla
(sosiaaliturva merentakaisilla alueilla).
9. BELGIA — ALANKOMAAT
Helmikuun 4 päivänä 1969 tehdyn sopimuksen 2 ja 4 artikla
(työskentely merentakaisilla alueilla).
10. BELGIA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 4 päivänä huhtikuuta 1977 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan III kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
11. BELGIA — PORTUGALI
Tammikuun 13 päivänä 1965 tehdyn sopimuksen 1 ja 5 artikla (Belgian
Kongossa ja Ruanda-Urundissa työskentelevien sosiaaliturva), 18
päivänä kesäkuuta 1982 päivätyllä kirjeenvaihdolla tehdyn sopimuksen
mukaisessa sanamuodossa.
12. BELGIA — SUOMI
Ei sopimusta.
13. BELGIA — RUOTSI
Ei sopimusta.
14. BELGIA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
15. TANSKA — SAKSA
a) Sosiaalivakuutuksia koskevaan sopimukseen 14 päivältä elokuuta
1953 liittyvä päätöspöytäkirja, 15 kohta.
b) Edellä mainittuun sopimukseen liittyvä lisäsopimus 14 päivältä
elokuuta 1953.
16. TANSKA — ESPANJA
Ei sopimusta.
17. TANSKA — RANSKA
Ei mitään.
18. TANSKA — KREIKKA
Ei sopimusta.
19. TANSKA — IRLANTI
Ei sopimusta.
20. TANSKA — ITALIA
Ei sopimusta.
21. TANSKA — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
22. TANSKA — ALANKOMAAT
Ei sopimusta.
23. TANSKA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 16 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan I kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 81
▼B
24. TANSKA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
25. TANSKA — SUOMI
Ei mitään.
26. TANSKA — RUOTSI
Ei mitään.
27. TANSKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
28. SAKSA — ESPANJA
Sosiaaliturvasopimuksen, joka on tehty 4 päivänä joulukuuta 1973, 4
artiklan 1 kohta ja 45 artiklan 2 kohta.
29. SAKSA — RANSKA
a) Yleinen sopimus 10 päivältä heinäkuuta 1950, 16 artikla (2 kohta) ja
19 artikla.
b) Yleiseen sopimukseen 10 päivältä heinäkuuta 1950 liittyvä lisäso-
pimus N:o 4 samalta päivältä sellaisena kuin se on lisätyssä jaksossa
N:o 2 18 päivältä kesäkuuta 1955.
c) Lisätty jakso N:o 2 18 päivältä kesäkuuta 1955, I ja III osasto.
d) Yleiseen sopimukseen 10 päivältä heinäkuuta 1950 liittyvä yleinen
pöytäkirja samalta päivältä, 6, 7 ja 8 kohta.
e) Sopimus 20 päivältä joulukuuta 1963, II, III ja IV osasto
(sosiaaliturva Saarissa).
30. SAKSA — KREIKKA
Pöytäkirja, joka tehtiin 7 päivänä lokakuuta 1991 ja joka liity 6 päivänä
heinäkuuta 1984 Saksan demokraattisen tasavallan hallituksen ja
Kreikan tasavallan välillä tehtyyn tiettyien eläkeongelmien ratkaisemista
koskevaan sopimukseen.
31. SAKSA — IRLANTI
Ei sopimusta.
32. SAKSA — ITALIA
a) Sopimus 5 päivältä toukokuuta 1953, 3 artiklan 2 kohta ja 26 artikla
(sosiaalivakuutus).
b) Sopimukseen 5 päivältä toukokuuta 1953 liittyvä lisäsopimus 12
päivältä toukokuuta 1953 (eläkkeiden maksaminen ajalta ennen
sopimuksen voimaantuloa).
33. SAKSA — LUXEMBURG
Sopimus 11 päivältä heinäkuuta 1959, 4, 5, 6 ja 7 artikla (Saksan ja
Luxemburgin välisen kiistan ratkaisu).
34. SAKSA — ALANKOMAAT
a) Sopimus 29 päivältä maaliskuuta 1951, 3 artiklan 2 kohta.
b) Sopimukseen 29 päivältä maaliskuuta 1951 liittyvä lisäsopimus N:o
4 21 päivältä joulukuuta 1956, 2 ja 3 artikla (hollantilaisten
työntekijöiden 13 päivän toukokuuta 1940 ja 1 päivän syyskuuta
1945 välisenä aikana saamien Saksan sosiaalivakuutusjärjestelmän
mukaisten oikeuksien järjestäminen).
35. SAKSA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 22 päivänä joulukuuta 1966 tehdyn sopimuksen 41
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 10 päivänä huhtikuuta
1969 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1, 29 päivänä maaliskuuta 1974
tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2 ja 29 päivänä elokuuta 1980 tehdyllä
lisäsopimuksella N:o 3.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 20 kohdan a alakohta.
c) Mainitun sopimuksen 3 artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
d) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 3 kohdan g alakohta.
e) Sopimuksen 4 artiklan 1 kohta Saksan lainsäädännön osalta, jonka
mukaan tapaturmat (ja ammattitaudit), jotka tapahtuvat Saksan
liittotasavallan alueen ulkopuolella, ja kaudet, jotka ovat täyttyneet
kyseisen alueen ulkopuolella, eivät johda etuuksien maksamiseen tai
johtavat etuuksien maksamiseen vain tietyin edellytyksin, kun niihin1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 82
▼B
oikeutetut asuvat Saksan liittotasavallan alueen ulkopuolella tapauk-
sissa, joissa:
i) etuus on jo maksettu tai nostettavissa 1 päivänä tammikuuta
1994.
ii) edunsaaja on asettunut vakinaisesti asumaan Itävaltaan ennen
tammikuun 1 päivää 1994 ja eläke- tai tapatumavakuutukseen
perustuvan eläkkeen maksaminen alkaa ennen 31 päivää
joulukuuta 1994;
tämä koskee myös jonkin muun, alkuperäisen eläkkeen korvaavan
eläkkeen kertymiskausia, leskeneläke mukaan luettuna, kun kerty-
miskaudet seuraavat toisiaan yhtäjaksoisesti.
f) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan 19 kohdan b alakohta.
Sovellettaessa tämän määräyksen 3 kohdan c alakohtaa toimival-
taisen laitoksen huomioon ottama määrää, joka on maksettava niiden
vastaavien kausien osalta, jotka kyseisen laitoksen on korvattava.
36. SAKSA — PORTUGALI
Sopimus 6 päivältä marraskuuta 1964, 5 artiklan 2 kohta.
37. SAKSA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 28 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyn sopimuksen 4
artikla.
38. SAKSA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 27 päivänä helmikuuta 1976 tehdyn sopimuksen 4
artiklan 2 kohta.
39. SAKSA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) Sosiaaliturvasopimus 20 päivältä huhtikuuta 1960, 3 artiklan 1 ja 6
kohta ja 7 artiklan 2-6 kohta.
b) Työttömyysvakuutusta koskeva sopimus 20 päivältä huhtikuuta
1960, 2 artiklan 5 kohta ja 5 artiklan 2-6 kohta.
c) Työttömyysvakuutusta koskeva sopimus 20 päivältä huhtikuuta
1960, 2 artiklan 5 kohta ja 5 artiklan 2-6 kohta.
40. ESPANJA — RANSKA
Ei mitään.
41. ESPANJA — KREIKKA
Ei sopimusta.
42. ESPANJA — IRLANTI
Ei sopimusta.
43. ESPANJA — ITALIA
Sosiaaliturvasopimus 30 päivältä lokakuuta 1979, 5 artikla, 18 artiklan 1
kohdan c alakohta ja 23 artikla.
44. ESPANJA — LUXEMBURG
a) Sopimus 8 päivältä toukokuuta 1969, 5 artiklan 2 kohta.
b) Sopimuksen 8 päivältä toukokuuta 1969 soveltamiseksi itsenäisiin
ammatinharjoittajiin tehty hallinnollinen sopimus 27 päivältä
kesäkuuta, 1 artikla.
45. ESPANJA — ALANKOMAAT
Sosiaaliturvasopimus 5 päivältä helmikuuta 1974, 23 artiklan 2 kohta.
46. ESPANJA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 6 päivänä marraskuuta 1981 tehdyn sopimuksen 4
artikla kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
47. ESPANJA — PORTUGALI
Yleinen sopimus 11 päivältä kesäkuuta 1969, 4 artiklan 2 kohta, 16
artiklan 2 kohta ja 22 artikla.
48. ESPANJA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 19 päivänä joulukuuta 1985 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta.
49. ESPANJA — RUOTSI1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 83
▼M5
▼B
▼B
Sosiaaliturvasta 4 päivänä helmikuuta 1983 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta ja 16 artikla.
50. ESPANJA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
51. RANSKA — KREIKKA
Ei mitään.
52. RANSKA — IRLANTI
Ei sopimusta.
53. RANSKA — ITALIA
Yleinen sopimus 31 päivältä maaliskuuta 1948, 20 ja 24 artikla.
54. RANSKA — LUXEMBURG
Ei mitään.
55. RANSKA — ALANKOMAAT
Ei mitään.
56. RANSKA — ITÄVALTA
Ei mitään.
57. RANSKA — PORTUGALI
Ei mitään.
58. RANSKA — SUOMI
Ei sopimusta.
59. RANSKA — RUOTSI
Ei mitään.
60. RANSKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Kirjeenvaihto 27 ja 30 päivältä heinäkuuta 1970, joka koskee sellaisten
opettajien asemaa Yhdistyneen kuningaskunnan sosiaaliturvan suhteen,
jotka tilapäisesti harjoittavat ammattiaan Ranskassa 2 päivänä maalis-
kuuta 1948 tehdyn kulttuurisopimuksen perusteella.
61. KREIKKA — IRLANTI
Ei sopimusta.
62. KREIKKA — ITALIA
Ei sopimusta.
63. KREIKKA — LUXEMBURG
Ei sopimusta.
64. KREIKKA — ALANKOMAAT
Ei mitään.
65. KREIKKA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 14 päivänä joulukuuta 1979 tehdyn sopimuksen 4
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 21 päivänä touko-
kuuta 1986 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvien
osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
66. KREIKKA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
67. KREIKKA — SUOMI
Sosiaaliturvasta 11 päivänä maaliskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta.
68. KREIKKA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 5 päivänä toukokuuta 1978 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 14 päivänä
syyskuuta 1984 tehdyllä lisäsopimuksella.
69. KREIKKA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei sopimusta.
70. IRLANTI — ITALIA
Ei sopimusta.
71. IRLANTI — LUXEMBURG
Ei sopimusta.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 84
▼B
72. IRLANTI — ALANKOMAAT
Ei sopimusta.
73. IRLANTI — ITÄVALTA
Sosiaaliturvasta 30 päivänä syyskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 4 artikla
kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
74. IRLANTI — PORTUGALI
Ei sopimusta.
75. IRLANTI — SUOMI
Ei sopimusta.
76. IRLANTI — RUOTSI
Ei sopimusta.
77. IRLANTI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
78. ITALIA — LUXEMBURG
Ei mitään.
79. ITALIA — ALANKOMAAT
Ei mitään.
80. ITALIA — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 21 päivänä tammikuuta 1981 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 3 kohta ja 9 artiklan 2 kohta.
b) Mainitun sopimuksen 4 artikla ja sen päätöspöytäkirjan 2 kohta
kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
81. ITALIA — PORTUGALI
Ei sopimusta.
82. ITALIA — SUOMI
Ei sopimusta.
83. ITALIA — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 25 päivänä syyskuuta 1979 tehdyn sopimuksen 20
artikla.
84. ITALIA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
85. LUXEMBURG — ALANKOMAAT
Ei mitään.
86. LUXEMBURG — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 21 päivänä joulukuuta 1971 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 16 päivänä
toukokuuta 1973 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1 ja 9 päivänä
lokakuuta 1978 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2.
b) Mainitun sopimuksen 3 artiklan 2 kohta kolmannessa valtiossa
asuvien osalta.
c) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan III kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
87. LUXEMBURG — PORTUGALI
Sopimus 12 päivältä helmikuuta 1965, 3 artiklan 2 kohta.
88. LUXEMBURG — SUOMI
Sosiaaliturvasta 15 päivänä syyskuuta 1988 tehdyn sopimuksen 5
artiklan 2 kohta.
89. LUXEMBURG — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 21 päivänä helmikuuta 1985 tehdyn sopimuksen 4
artikla ja 29 artiklan 1 kohta kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
90. LUXEMBURG — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTAA (SIC!
KUNINGASKUNTA)
Ei mitään.
91. ALANKOMAAT — ITÄVALTA
a) Sosiaaliturvasta 7 päivänä maaliskuuta 1974 tehdyn sopimuksen 3
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 5 päivänä marraskuuta
1980 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvien
osalta.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 85
▼B
b) Mainitun sopimuksen päätöspöytäkirjan II kohta kolmannessa
valtiossa asuvien osalta.
92. ALANKOMAAT — PORTUGALI
Sopimus 19 päivältä heinäkuuta 1979, 5 artiklan 2 kohta.
93. ALANKOMAAT — SUOMI
Ei sopimusta.
94. ALANKOMAAT — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 2 päivänä heinäkuuta 1976 tehdyn sopimuksen 4 artikla
ja 24 artiklan 3 kohta kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
95. ALANKOMAAT — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
96. ITÄVALTA — PORTUGALI
Ei mitään.
97. ITÄVALTA — SUOMI
a) Sosiaaliturvasta 11 päivänä joulukuuta 1985 tehdyn sopimuksen 4
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 9 päivänä maaliskuuta
1993 tehdyllä lisäsopimuksella, kolmannessa valtiossa asuvien
osalta.
b) Mainitun sopimuksen päätösäpöytäkirjan (SIC! päätöspöytäkirjan) II
kohta kolmannessa valtiossa asuvien osalta.
98. ITÄVALTA-RUOTSI
Sosiaaliturvasta 21 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn sopimuksen 5
artikla.
99. ITÄVALTA — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a) Sosiaaliturvasta 22 päivänä heinäkuuta 1980 tehdyn sopimuksen 3
artikla, sellaisena kuin sopimus on muutettuna 9 päivänä joulukuuta
1985 tehdyllä lisäsopimuksella N:o 1 ja 13 päivänä lokakuuta 1992
tehdyllä lisäsopimuksella N:o 2, kolmannessa valtiossa asuvien
osalta.
b) Mainitun sopimuksen luontoisetuuksia koskeva pöytäkirjan lukuun
ottamatta 2 artiklan 3 kohtaa niiden henkilöiden osalta, jotka eivät
voi hakea hoitoa asetuksen III osaston I luvun mukaisesti.
100. PORTUGALI — SUOMI
Ei sopimusta.
101. PORTUGALI — RUOTSI
Sosiaaliturvasta 25 päivänä lokakuuta 1978 tehdyn sopimuksen 6 artikla.
102. PORTUGALI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Sairaanhoitoa koskeva pöytäkirja 15 päivältä marraskuuta 1978, 2
artiklan 1 kohta.
103. SUOMI — RUOTSI
Ei mitään.
104. SUOMI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
105. RUOTSI — YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Sosiaaliturvasta 29 päivänä kesäkuuta 1987 tehdyn sopimuksen 4
artiklan 3 kohta.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 86
▼M2
▼B
▼B
LIITE IV (B) (11) (13) (15)
(Asetuksen 37 artiklan 2 kohta, 38 artiklan 3 kohta, 45 artiklan 3 kohta, 46
artiklan 1 kohdan b alakohta ja 46 b artiklan 2 kohta)
A.Asetuksen 37 artiklan 1kohdassa tarkoitetut lainsäädännöt, joiden
mukaan työkyvyttömyysetuuksien määrä on riippumaton vakuutuskau-
sien kestosta
A. BELGIA
a) Yleistä työkyvyttömyyseläkejärjestelmää, erityistä kaivostyöläisten
työkyvyttömyyseläkejärjestelmää, erityistä kauppamerenkulun meri-
miesten eläkejärjestelmää koskeva lainsäädäntö.
b) Yrittäjäin työkyvyttömyyseläkejärjestelmää koskeva lainsäädäntö.
c) Merentakaisia alueita koskevaan sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvaa
työkyvyttömyyttä ja Belgian Kongossa ja Ruanda-Urundissa aiemmin
työskennelleiden työkyvyttömyysjärjestelmää koskeva lainsäädäntö.
B. TANSKA
Ei mitään.
C. SAKSA
Ei mitään.
D. ESPANJA
Yleisen järjestelmän ja erityisjärjestelmien mukaista työkyvyttömyysva-
kuutusta koskeva lainsäädäntö, lukuun ottamatta virkamiehiä, asevoimia
ja oikeushallintoa koskevia erityisjärjestelmiä.
E. RANSKA
1.Palkatut työntekijät:
Työkyvyttömyysvakuutusta koskeva lainsäädäntö lukuun ottamatta
kaivostyöntekijöiden sosiaaliturva- järjestelmän työkyvyttömyysva-
kuutusta koskevaa lainsäädäntöä.
2.Itsenäiset ammatinharjoittajat:
Maatalousyrittäjien työkyvyttömyysvakuutusta koskeva lainsäädäntö.
F. KREIKKA
Maatalouden vakuutusjärjestelmää koskeva lainsäädäntö.
G. IRLANTI
Vuoden 1993 (yhdistetyn) sosiaalihuoltolain [Social Welfare (Consolida-
tion) Act 1993] II osan 15 luku.
H. ITALIA
Ei mitään.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
a) Laki työkyvyttömyysvakuutuksesta 18 päivältä helmikuuta 1966
mutoksineen (SIC! muutoksineen).
b) Laki itsenäisten ammatinharjoittajien työkyvyttömyysvakuutuksesta
(WAZ) 24 päivältä huhtikuuta 1997 muutoksineen.
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Vammaisina syntyneille tai nuorena vammautuneille myönnettävä
kansaneläke (kansaneläkelaki 547/93).
N. RUOTSI1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 87
▼M3
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
Ei mitään.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
a)Iso-Britannia:
Vuoden 1975 sosiaaliturvalain (Social Security Act 1975) 15 ja 36
jakso.
Vuoden 1975 sosiaaliturvaeläkelain (Social Security Pensions Act
1975) 14, 15 ja 16 jakso.
b)Pohjois-Irlanti:
Vuoden 1975 sosiaaliturvalain (Pohjois-Irlanti) [Social Security
(Northern Ireland) Act 1975] 15 ja 36 jakso.
Vuoden 1975 sosiaaliturvaeläkepäätöksen (Pohjois-Irlanti) [Social
Security Pensions (Northern Ireland) Order 1975] 16, 17 ja 18 artikla.
B.Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 38 artiklan 3 kohdan ja 45 artiklan 3
kohdassa tarkoitetut itsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmät
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
Ei mitään.
C. SAKSA
Maanviljelijöiden vanhuusvakuutus (Alterssicherung für Landwirte).
D. ESPANJA
Sellaisten merenkulun alalla työskentelevien itsenäisten ammatinharjoit-
tajien eläkeiän alentamisjärjestelmä, jotka harjoittavat 23 päivänä
heinäkuuta 1970 annetussa kuninkaallisessa asetuksessa N:o 230 g
(SIC! 2309) tarkoitettua toimintaa.
E. RANSKA
Ei mitään.
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Ei mitään.
H. ITALIA
Seuraavien alojen eläkevakuutusjärjestelmät (Assicurazione pensioni
per):
— lääkärit (medici),
— farmaseutit (farmacisti),
— eläinlääkärit (veterinari),
— kätilöt (ostetriche),
— insinöörit ja arkkitehdit (ingegneri ed architetti),
— maanmittaajat (geometri),
— asianajajat ja oikeusavustajat (avvocati e procuratori),
— taloustieteilijät (dottori commercialisti),
— tilintarkastajat ja teollisuusasiantuntijat (ragionieri e periti commer-
ciali),
— työvoima-asiantuntijat (consulenti del lavoro),
— notaarit (notai),
— tulliedustajat (spedizionieri doganali).
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Ei mitään.
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
Ei mitään.
M. SUOMI
Ei mitään.
N. RUOTSI1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 88
▼B
Ei mitään.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Ei mitään.
C.Asetuksen 46 artiklan 1kohdan b alakohdassa tarkoitetut tapaukset,
joissa etuuden laskemisesta 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti voidaan
luopua
A. BELGIA
Ei mitään.
B. TANSKA
Sosiaalieläkelaissa tarkoitettuja eläkkeitä koskevat hakemukset, lukuun
ottamatta liitteessä IV olevassa D jaksossa lueteltuja eläkkeitä.
C. SAKSA
Ei mitään.
D. ESPANJA
Ei mitään.
E. RANSKA
Kaikki työntekijöiden lisäeläkejärjestelmän mukaisia eläke-etuuksia tai
jälkeenjääneiden etuuksia koskevat hakemukset, lukuun ottamatta siviili-
ilmailualan lentohenkilökunnan lisäeläkejärjestelmän mukaisia vanhuu-
seläkkeitä tai jälkeenjääneen puolison eläkkeitä koskevia hakemuksia.
F. KREIKKA
Ei mitään.
G. IRLANTI
Vanhuuseläkkeitä, maksuihin perustuvia vanhuuseläkkeitä, maksuihin
perustuvia leskeneläkkeitä koskevat hakemukset.
H. ITALIA
Työkyvyttömyys-, vanhuus- ja jälkeenjääneiden eläkkeet, jotka koskevat
palkattuja työntekijöitä ja seuraavia itsenäisten ammatinharjoittajien
ryhmiä: varsinaista maanviljelyä harjoittavat maanviljelijät, vuokravilje-
lijät, maanviljelijät, käsityöläiset ja kaupallisen alan edustajat.
I. LUXEMBURG
Ei mitään.
J. ALANKOMAAT
Yleisestä vanhuusvakuutuksesta 31 päivänä toukokuuta 1956 annetun lain
mukaisia vanhuuseläkkeitä koskevat hakemukset.
K. ITÄVALTA
Ei mitään.
L. PORTUGALI
Työkyvyttömyys-, vanhus- ja leskeneläkkeitä koskevat hakemukset.
M. SUOMI
Ei mitään.
N. RUOTSI
Vanhuuseläkkeitä ja lisäeläkkeitä koskevat hakemukset, lukuun ottamatta
liitteessä IV olevassa D osassa mainittuja eläkkeitä.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
Kaikki vanhuus- ja leskeneläkehakemukset, jotka ratkaistaan soveltaen
asetuksen III osaston 3 luvun määräyksiä lukuun ottamatta hakemuksia,
joissa (joiden osalta):
a) 6 päivänä huhtikuuta 1975 tai sen jälkeen alkavan verovuoden aikana
i) asianomainen on täyttänyt Yhdistyneen kuningaskunnan ja jonkin
toisen jäsenvaltion lainsäädännön vakuutus-, työskentely- tai
asumiskausia koskevat vaatimukset, ja
ii) yhtä (tai useampaa) i alakohdassa tarkoitetuista verovuosista ei
pidetä huomioon otettavana vuotena Yhdistyneen kuningaskunnan
lainsäädännön mukaan;1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 89
▼M6
▼B
▼M2
▼B
▼B
b) vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet Yhdistyneessä kuningaskunnassa
5 päivää heinäkuuta 1948 edeltävien kausien osalta voimassa olleen
lainsäädännön mukaisesti, otetaan huomioon asetuksen 46 artiklan 2
kohdan mukaisissa laskelmissa sovellettaessa jonkin toisen jäsenval-
tion lainsäädännön mukaisia vakuutus-, työskentely- ja asumiskausia.
D.Asetuksen 46 b artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut etuudet ja
sopimukset
1.Asetuksen 46 b artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut etuudet, joiden
määrä on rippumaton täytettyjen vakuutus- tai asumiskausien pituudesta:
a) työkyvyttömyysetuudet, joita tarkoitetaan tämän liitteen A osassa
luetelluissa lainsäädännöissä;
b) sellaisen henkilön 10 vuoden asumisella ansaitsema täysi Tanskan
kansaneläkkeen vanhuuseläke, jolle eläke on myönnetty viimeistään 1
päivänä lokakuuta 1989;
c) Espanjan hautausavustukset ja jälkeenjääneiden eläkkeet, jotka on
myönnetty yleisissä ja erityisissä järjestelmissä;
d) Ranskan yleisen sosiaaliturvajärjestelmän tai maatalousalan palkattujen
työntekijöiden järjestelmän leskille annettavan vakuutuksen mukainen
leskien avustus;
e) Ranskan yleisen sosiaaliturvajärjestelmän tai maatalouden palkattujen
työntekijöiden järjestelmän mukainen leskien työkyvyttömyyseläke, jos
se on laskettu kuolleen puolison työkyvyttömyyseläkkeen perusteella ja
maksettu 46 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti;
f) yleisestä perhe-eläkkeestä 21 päivänä joulukuuta 1995 annetun lain
mukainen Alankomaiden perhe-eläke.
g) Suomen 8 päivänä kesäkuuta 1956 annetun kansaneläkelain mukaisesti
määräytyvät ja kansaneläkelain (547/93) siirtymämääräysten mukai-
sesti myönnettävät kansaneläkkeet ►M5ja 17 päivänä tammikuuta
1969 annetun perhe-eläkelain mukaisen orvoneläkkeen
täydennysmäärä ◄;
h) ennen 1 päivää tammikuuta 1993 sovelletun Ruotsin peruseläke-
lainsäädännön mukaisesti myönnettävä täysi peruseläke sekä kyseisestä
ajankohdasta sovellettavaa lainsäädäntöä koskevien siirtymämääräysten
mukaisesti myönnettävä täyseläke.
2.Asetuksen 46 b artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut etuudet, joiden
suuruus määrätään sellaisen laskennallisen kauden perusteella, joka
katsotaan täytetyksi riskin toteutumispäivän ja myöhemmän päivämäärän
välillä:
a) Tanskan varhaiseläkkeet, joiden määrä määrätään ennen 1 päivää
lokakuuta 1984 voimassa olleen lainsäädännön mukaan;
b) Saksan työkyvyttömyys- ja jälkeenjääneiden eläkkeet, joihin otetaan
huomioon lisäkausi, ja Saksan vanhuuseläkkeet, joihin otetaan
huomioon jo ansaittu lisäkausi;
c) Italian täyden työkyvyttömyyden eläkkeet (inabilità);
d) Luxemburgin työkyvyttömyys- ja jälkeenjääneiden eläkkeet;
e) Suomen työeläkkeet, joihin otetaan huomioon kansallisen
lainsäädännön mukaisesti tulevat ajanjaksot;
f) Ruotsin työkyvyttömyys- ja jälkeenjääneiden eläkkeet, joihin otetaan
huomioon hyvitetty vakuutus- kausi sekä Ruotsin vanhuuseläkkeet,
joihin otetaan huomioon jo ansaitut hyvityskaudet.
3.Asetuksen 46 b artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdassa tarkoitetut
sopimukset, joiden tarkoituksena on estää saman laskennallisen kauden
huomioon ottaminen kahdesti tai useammin:
Sosiaaliturvasta 28 päivänä huhtikuuta 1997 Saksan liittotasavallan jaSuomen tasavallan välillä tehty sopimus.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 90
▼M2
▼B
▼M1
▼M5
LIITE V (15)
JÄSENVALTIOIDEN LAINSÄÄDÄNTÖJEN VASTAAVUUS TYÖKYVYTTÖMYYDEN ASTETTA KOSKEVIEN EDELLYTYSTEN SUHTEEN
(Asetuksen 40 artiklan 4 kohta)
BELGIA
JäsenvaltiotJäsenvaltioiden sellaisten laitosten soveltamat järjes-
telmät, jotka ovat tehneet työkyvyttömyyden astetta
koskevan päätöksenBelgian laitosten soveltamat järjestelmät, joita päätös sitoo vastaavuustapauksissa
Yleinen järjestelmäKaivostyöntekijoiden järjestelmä
Merenkulkijoiden järjes-
telmäOSSOM
Yleinen työkyvyttömyysAmmatillinen työkyvyttö-
myys
RANSKA 1. Yleinen järjestelmä
— Ryhmä III (huolletavat) (SIC! huollettavat)/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150VastaavuusVastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta
— Ryhmä II— Ryhmä I
2. Maatalouden järjestelmä
— täysi yleinen työkyvyttömyys/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta— kahden kolmasosan yleinen työkyvyttö-
myys
— huollettavat
3. Kaivostyöntekijoiden (SIC! Kaivostyönteki-
jöiden) järjestelmä
— osittainen, yleinen työkyvyttömyys/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta— huollettavat
— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Vastaavuus Vastaavuus (SIC! Ei
vastaavuutta)Ei vastaavuutta
4. Merenkulkijoiden järjestelmä
— yleinen työkyyttömyys/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta— huollettavat
—ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
ITALIA 1. Yleinen järjestelmä
— työkyvyttömyys; ruumiillisen työn tekijät/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Ei vastaavuutta Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta— työkyvyttömyys; toimihenkilöt
2. Merenkulkijoiden järjestelmä
— kelpaamattomuus merenkulkuun Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta▼B1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 91
JäsenvaltiotJäsenvaltioiden sellaisten laitosten soveltamat järjes-
telmät, jotka ovat tehneet työkyvyttömyyden astetta
koskevan päätöksenBelgian laitosten soveltamat järjestelmät, joita päätös sitoo vastaavuustapauksissa
Yleinen järjestelmäKaivostyöntekijoiden järjestelmä
Merenkulkijoiden järjes-
telmäOSSOM
Yleinen työkyvyttömyysAmmatillinen työkyvyttö-
myys
LUXEMBURG Työkyvyttömyys; ruumiillisen työn tekijät/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuuttaTyökyvyttömyys; toimihenkilöt▼B1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 92
RANSKA
JäsenvaltiotJäsenvaltioiden sellaisten
laitosten soveltamat järjes-
telmät, jotka ovat tehneet
työkyvyttömyyden astetta
koskevan päätöksenRanskan laitosten soveltamat järjestelmät, joita vastaavuustapauksissa päätös koskee
Yleinen järjestelmä Maatalouden järjestelmä Kaivostyöntekijäin järjestelmä Merenkulkijoiden järjestelmä
Ryhmä I Ryhmä IIRyhmä III
(huollet-
tavat)2/3 työky-
vyttömyysTäysi
työky-vyttö-
myysHuollettavat2/3 yleinen
työkyvyttö-
myysHuollettavatAmmatil-
linen työky-
vyttömyys2/3 yleinen
työkyvyttö-
myysTäysi
ammatil-
linen työky-
vyttömyysHuollettavat
BELGIA 1. Yleinen järjestelmä Vastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi vastaa-
vuutta
2. Kaivostyöntekijäin
järjestelmä
— osittainen yleinen
työkyvyttömyysVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi vastaa-
vuutta
— ammatillinen
työkyvyttömyysEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuus (2)
3. Merenkulkijoiden
järjestelmäVastaa-
vuus (1)Ei
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuus (1)Ei
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuus (1)Ei
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi vastaa-
vuutta
ITALIA 1. Yleinen järjestelmä
— työkyvyttmöyys
(SIC! työkyvyttö-
myys) - ruumiillisen
työn tekijätVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi vastaa-
vuutta
— työkyvyttömyys -
ruumiillisen työn
tekijät (SIC! toimi-
henkilöt)Vastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi vastaa-
vuutta
2. Merenkulkijoiden
järjestelmä
— sopimattomuus
merenkulkuunEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi vastaa-
vuutta▼B1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 93
JäsenvaltiotJäsenvaltioiden sellaisten
laitosten soveltamat järjes-
telmät, jotka ovat tehneet
työkyvyttömyyden astetta
koskevan päätöksenRanskan laitosten soveltamat järjestelmät, joita vastaavuustapauksissa päätös koskee
Yleinen järjestelmä Maatalouden järjestelmä Kaivostyöntekijäin järjestelmä Merenkulkijoiden järjestelmä
Ryhmä I Ryhmä IIRyhmä III
(huollet-
tavat)2/3 työky-
vyttömyysTäysi
työky-vyttö-
myysHuollettavat2/3 yleinen
työkyvyttö-
myysHuollettavatAmmatil-
linen työky-
vyttömyys2/3 yleinen
työkyvyttö-
myysTäysi
ammatil-
linen työky-
vyttömyysHuollettavat
LUXEM-
BURGTyökyvyttömyys —
ruumiillisen työn tekijätVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaVastaa-
vuusEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi vastaa-
vuutta
Työkyvyttömyys —
toimihenkilötEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi
vastaa-
vuuttaEi vastaa-
vuutta
(1) Siltä osin kuin belgialaisen laitoksen toteama työkyvyttömyys on yleistä työkyvyttömyytä (SIC! työkyvyttömyyttä).
(2) Ainoastaan jos belgialainen laitos on todenuut, että työntekijä on sopimaton työhön maan alla tai maan päällä.▼B1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 94
ITALIA
JäsenvaltiotJäsenvaltioiden sellaisten laitosten soveltamat järjestelmät, jotka ovat
tehneet työkyvyttömyyden astetta koskevan päätöksenItalian laitosten soveltamat järjestelmät, joita päätös sitoo vastaavuustapauksessa
Yleinen järjestelmäMerenkulkijoiden järjestelmä
Työkyvyttömyys merenkulkuunRuumiillisen työn tekijät Toimihenkilöt
BELGIA 1. Yleinen järjestelmä Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
2. Kaivostyöntekijöiden järjestelmä
— osittainen yleinen työkyvyttömyys Vastaavuus Vastaavuus Ei vastaavuutta— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
3. Merenkulkijoiden järjestelmä Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
RANSKA 1. Yleinen järjestelmä
— ryhmä III (huollettavat)/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Vastaavuus/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Vastaavuus/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Ei vastaavuutta — ryhmä II
— ryhmä I
2. Maatalouden järjestelmä
— täysi yleinen työkyvyttömyys/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Vastaavuus/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Vastaavuus/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Ei vastaavuutta — osittainen yleinen työkyvyttömyys
— huollettavat
3. Kaivostyöntekijöiden järjestelmä
— osittainen yleinen työkyvyttömyys/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Vastaavuus/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Vastaavuus/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Ei vastaavuutta— huollettavat
— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
4. Merenkulkijoiden järjestelmä
— osittainen yleinen työkyvyttömyys/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Ei vastaavuutta/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Ei vastaavuutta/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Ei vastaavuutta— huollettavat
— ammatillinen työkyvyttömyys▼B1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 95
LUXEMBURG
JäsenvaltiotJäsenvaltioiden sellaisten laitosten soveltamat järjestelmät, jotka ovat tehneet työkyvyttö-
myyden astetta koskevan päätöksenLuxemburgin laitosten soveltamat järjestelmät, joita vastaavuustapauksessa päätös sitoo
Työkyvyttömyys — ruumiillisen työn
tekijätTyökyvyttömyys — toimihenkilöt
BELGIA 1. Yleinen järjestelmä Vastaavuus Vastaavuus
2. Kaivostyöntekijöiden järjestelmä
— osittainen yleinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
3. Merenkulkijoiden järjestelmä Vastaavuus (1) Vastaavuus (1)
RANSKA 1. Yleinen järjestelmä
— Ryhmä III (huollettavat)/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Vastaavuus/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Vastaavuus — Ryhmä II
— Ryhmä I
2. Maatalouden järjestelmä
— täysi yleinen työkyvyttömyys/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Vastaavuus/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Vastaavuus — 2/3 yleinen työkyvyttömyys
— huollettavat
3. Kaivostyöntekijöiden järjestelmä
— 2/3 yleinen työkyvyttömyys/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Vastaavuus/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Vastaavuus— huollettavat
— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
4. Merenkulkijoiden järjestelmä
— osittainen yleinen työkyvyttömyys/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Vastaavuus/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150Vastaavuus— huollettavat
— ammatillinen työkyvyttömyys Ei vastaavuutta Ei vastaavuutta
(1) Siltä osin kuin belgialaisen laitoksen toteama työkyvyttömyys on yleistä työkyvyttömyyttä.▼B1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 96
▼B
LIITE VI (A) (B) (2) (7) (8) (9) (11) (12) (13) (14) (15)
ERITYISMÄÄRÄYKSET TIETTYJEN JÄSENVALTIOIDEN
LAINSÄÄDÄNTÖJEN SOVELTAMISEKSI
(Asetuksen 89 artikla)
A. BELGIA
1. Henkilöt, joiden oikeus sairausvakuutuksen luontoisetuuksiin perustuu
Belgian itsenäisten ammatinharjoittajien pakollisen sairaus- ja työky-
vyttömyysvakuutusjärjestelmän säännöksiin tai määräyksiin, saavat
oikeudet asetuksen III osaston 1 luvun säännösten mukaisesti, mukaan
lukien 35 artiklan 1 kohta, seuraavin edellytyksin:
a) Nissä tapauksissa, joissa se, jonka etua asia koskee, asuu tilapäisesti
muun jäsenvaltion kuin Belgian alueella, hänellä on oikeus:
i) luontoisetuuksiin, joista säädetään tilapäisen asuinpaikan jäsenval-
tion lainsäädännössä, kun kysymys on sairaalahoidosta;
ii) korvauksiin muista luontoisetuuksista, joista säädetään Belgian
järjestelmän mukaan, toimivaltaisesta belgialaisesta laitoksesta,
siihen määrään saakka kuin tilapäisen asuinpaikan jäsenvaltion
lainsäädännössä säädetään;
b) Niissä tapauksissa, joissa se, jonka etua asia koskee, asuu vakinaisesti
muun jäsenvaltion kuin Belgian alueella, hänellä on oikeus luontoi-
setuuksiin, joista säädetään sen jäsenvaltion lainsäädännössä, jonka
alueella hän asuu, edellyttäen, että hän maksaa asianomaiselle
belgialaiselle laitokselle asiaankuuluvan Belgian säännöksissä
säädetyn lisämaksun.
2. Belgian toimivaltaisen laitoksen soveltaessa asetuksen III osaston 7 ja 8
luvun säännöksiä lasta pidetään kasvatettuna siinä jäsenvaltiossa, jonka
alueella hän asuu.
3. Asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovellettaessa Belgian
lainsäädännön mukaan ennen 1 päivää tammikuuta 1945 täytettyjä
vanhuusvakuutuskausia pidetään myös yleisessä työkyvytömyysjärjes-
telmässä ja merimiesten järjestelmässä Belgian lainsäädännön mukaan
täytettyinä vakuutuskausina.
4. Asetuksen 40 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii alakohdan säännöksiä
sovellettaessa otetaan huomioon vain kaudet, joina palkattu työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja on ollut Belgian lainsäädännön mukaan
työkyvytön.
5. Asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovellettaessa Belgian
lainsäädännön mukaan ennen itsenäisten ammatinharjoittajien työky-
vyttömyyslainsäädännön voimaantuloa itsenäisenä ammatinharjoittajanatäytetyt vanhuusvakuutuskaudet katsotaan viimeksi mainitun lainsäännön
mukaan täyttyneiksi kausiksi.
6. Jotta määrättäisiin, ovatko Belgian lainsäädännössä asetetut vaatimukset
työttömyysetuuksia koskevasta oikeudesta täytetyt, otetaan huomioon
vain päivät palkatussa työssä; kuitenkin huomioon otetaan päivät, jotka
on hyväksytty vastaaviksi sanotun lainsäädännön mukaan vain niiltä osin,
kuin niitä edeltäneet työpäivät olivat päiviä palkatussa työssä.
7. Asetuksen 72 artiklan ja 79 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännöksiä
sovelletaessa otetaan huomioon työskentelykaudet tai vakuutuskaudet,
jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jos
oikeus etuuksiin Belgian lainsäädännön mukaan edellyttää tietyn
aiemman kauden osalta, että edellytykset oikeudesta perhe-etuuksiin
palkattujen työntekijöiden järjestelmässä täyttyvät.
8. Sovelletaessa asetuksen (ETY) N:o 1408/71 14 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa
14 c artiklan a alakohtaa ja 14 d artiklaa viitevuoden liiketulot, jotka ovat
pohjana määrättäessä vakuutusmaksuja itsenäisten ammatinharjoittajien
sosiaalijärjestelyn perusteella, lasketaan käyttäen apuna keskimääräistä
vuosittaista kurssia sitä vuotta varten, jonka aikana tämä tulo saatiin.
Muuntokurssi on niiden vuosittaisten muuttamiskurssien keskimäärä,
jotka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä asetuksen
(ETY) N:o 574/72 107 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
9. Laskettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua työttömyy-
seläkkeen teoreettista määrää Belgian toimivaltainen laitos ottaa
perustaksi tulon, jonka se, jonka etua asia koskee, on ansainnut viimeksi
harjoittamassaan ammatissa.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 97
▼B
10. Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka ei ole enää
Belgiassa vakuutettu Belgian sairaus- tai työkyvyttömyyslainsäädännön
nojalla, jonka mukaan etuutta koskevan oikeuden saamisen edellytyksenä
on, että asianosainen on riskin toteutumishetkellä vakuutettu, katsotaan
asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä sovellettaessa edelleen
vakuutetuksi riskin toteutumishetkellä, jos hän on vakuutettu toisen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan saman riskin varalta.
11. Jos sillä, jonka etua asia koskee, on asetuksen 45 artiklan mukaan oikeus
Belgian työkyvyttömyysetuuteen, tämä etuus myönnetään asetuksen 46
artiklan 2 kohdan määräämien sääntöjen mukaisesti:
a) pakollisen sairaus- ja työkyvyttömyysvakuutusjärjestelmän perusta-
misesta ja järjestämisestä 9 päivänä elokuuta 1963 annetun lain
säännösten mukaisesti, jos se, jonka etua asia koskee, oli työky-
vyttömyyden alkamishetkellä vakuutettu saman riskin varalta toisen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan asetuksen 1 artiklan a kohdan
tarkoittamana palkattuna työntekijänä;
b) itsenäisten ammatinharjoittajien työkyvyttömyysvakuutusjärjes-
telmästä 20 päivänä heinäkuuta 1971 annetun kuninkaallisen
asetuksen säännösten mukaisesti, jos se, jonka etua asia koskee, oli
työkyvyttömyyden alkamishetkellä asetuksen 1 artiklan a kohdan
tarkoittama itsenäinen ammatinharjoittaja.
12. Tietyistä sotilaseläkkeiden mukautuksista sekä ilmaisen lääkärinhoidon
ja reseptilääkkeiden myöntämisestä rauhan aikana vammautuneille
varusmiehille 9 päivänä maaliskuuta 1953 annetun lain 1 artiklassa
tarkoitettu vahinkotapahtuma vastaa tämän asetuksen III osaston 4
luvussa tarkoitettua työtapaturmaa tai ammattitautia.
B. TANSKA
2. Henkilöt, joilla on asetuksen III osaston I luvun säännösten nojalla oikeus
luontoisetuuksiin oleskellessaan tai asuessaan Tanskassa, saavat kyseisiä
etuuksia samoin edellytyksin kuin Tanskan julkista terveydenhuoltoa
koskevan lain (lov om offentlig sygesikring) mukaisesti luokassa 1
vakuutetut henkilöt. Henkilöt, jotka sijoittautuvat Tanskaan ja jotka
hyväksytään Tanskan sairausvakuutusjärjestelmään, voivat kuitenkin niin
halutessaan vakuuttaa itsensä luokassa 2 samoin edellytyksin kuin
tanskalaiset vakuutetut.
3. a) Tanskan lainsäädännön sosiaalieläkettä koskevia säännöksiä, joiden
mukaan oikeus eläkkeeseen edellyttää hakijan asumista Tanskassa, ei
sovelleta palkattuihin työntekijöihin tai itsenäisiin ammatinharjoitta-
jiin tai heidän jälkeenjääneisiinsä, jotka asuvat muun jäsenvaltion
kuin Tanskan alueella.
b) Rajatyöntekijän tai kausityöntekijän osalta Tanskassa täyttyneet
työskentely- tai itsenäisen ammatinharjoittamisen kaudet katsotaan
eläkettä laskettaessa jälkeenjääneen puolison osalta Tanskassa
täyttyneiksi asumiskausiksi niiltä osin kuin jälkeenjäänyt puoliso oli
näiden kausien aikana avioliitossa rajatyöntekijän tai kausityöntekijan
kansa ilman, että he asuivat erillään yhteisestä kodistaan tai
tosiasiallisesti erossa yhteensopimattomuuden vuoksi, ja edellyttäen,
että näiden kausien aikana puoliso asui toisen jäsenvaltion alueella.
c) Muun palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan kuin
rajatyöntekijän tai kausityöntekijän osalta Tanskassa ennen 1 päivää
tammikuuta 1984 täyttyneitä työskentely- tai itsenäisen ammatinhar-
joittamisen kausia pidetään eläkettä laskettaessa jälkeenjääneen
puolison osalta Tanskassa täyttyneinä asumiskausina niiltä osin kuin
jälkeenjäänyt puoliso oli näiden kausien aikana avioliitossa palkatun
työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan kanssa ilman, että he
asuivat erillään yhteisestä kodistaan tai tosiasiallisesti erossa yhteen-
sopimattomuuden vuoksi, ja edellyttäen, että puoliso asui näiden
kausien aikana toisen jäsenvaltion alueella.
d) Edellä b ja c alakohdan mukaan huomioon otettavia kausia ei oteta
huomioon, jos ne ovat päällekkäisiä kyseisen henkilön toisen
jäsenvaltion pakollista vakuutusta koskevan lainsäädännön mukaan
eläkettä laskettaessa huomioon otettujen kausien kanssa tai sellaisten
kausien kanssa, joiden aikana kyseinen henkilö sai eläkettä tällaisen
lainsäädännön mukaan.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 98
▼M3
▼B
▼M2
▼M1
▼B
▼B
Nämä kaudet otetaan kuitenkin huomioon, jos mainitun eläkkeen
vuosittainen määrä on vähemmän kuin puolet sosiaalieläkkeen
perusmäärästä.
4. Tämän asetuksen säännökset eivät vaikuta Tanskan lain 7 päivänä
kesäkuuta 1972 annettujen siirtymäsäännösten soveltamiseen, jotka
koskevat Tanskan sellaisten kansalaisten eläkeoikeuksia, jotka ovat
tosiasiallisesti asuneet välittömästi ennen hakemuksen jättöpäivää
Tanskassa tietyn ajan. Kuitenkin eläke myönnetään sellaisille jäsenval-
tioiden kansalaisille, jotka ovat tosiasiallisesti asuneet Tanskassa vuoden
ajan välittömästi ennen hakemuksen jättöpäivää samoin edellytyksin,
jotka koskevat Tanskan kansalaisia.
5. a) Kaudet, joina muun jäsenvaltion kuin Tanskan alueella asuva
rajatyöntekijä on harjoittanut ammatillista tai kaupallista toimintaa.
Tanskassa, katsotaan Tanskan lainsäädäntöä sovellettaessa asumis-
kausiksi. Samaa sovelletaan kausiin, joina rajatyöntekijä on
komennettu muuhun jäsenvaltioon kuin Tanskan tai tarjoaa siellä
palveluja.
b) Kaudet, joina muun jäsenvaltion kuin Tanskan alueella asuva
kausityöntekijä on harjoittanut ammattiaan Tanskassa. Katsotaan
Tanskan lainsäädäntöä sovellettaessa asumiskausiksi. Samaa sovelle-
taan kausiin, joina kausityöntekijä on komennettu toisen jäsenvaltion
kuin Tanskan alueelle.
6. Määrättäessä, täyttyvätkö edellytykset oikeudesta sairaus- tai äitiyspäivä-
rahoihin 20 päivänä joulukuuta 1989 sairaus- tai
äitiyspäivärahaetuuksista annetun lain mukaan sellaisissa tapauksissa,
joissa asianomaiseen henkilöön ei ole sovellettu Tanskan lainsäädäntöä
kaikkina niinä kausina, joita tarkoitetaan edellä mainitussa laissa:
a) otetaan huomioon muun jäsenvaltion kuin Tanskan lainsäädännön
mukaan täyttyneet vakuutus- tai työskentelykaudet sanottujen tarkas-
telujaksojen kuluessa, jos asianomainen henkilö ei ole ollut Tanskan
lainsäädännön alainen, niin kuin nuo kaudet olisivat täyttyneet
viimeksi mainitun lainsäädännön mukaan;
ja
b) huomioon otettujen kausien aikana itsenäisen ammatinharjoittajan tai
palkatun työntekijän (viimeksi mainitun osalta siinä määrin kuin
päivärajoja ei voida laskea palkkion perusteella) katsotaan saaneen
sellaisen keskimääräisen palkkion tai ansiotulon, joka vastaa suur-
uudeltaan mainittuna viitejaksona Tanskan lainsäädännön mukaan
täyttyneiden kausien aikana päivärahojen laskemisen perusteeksi
otettua määrää.
7. Asetuksen 46 a artiklan 3 kohdan d alakohtaa ja 46 c artiklan 1 ja 3
kohtaa ja täytäntöönpanoasetuksen 7 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta
Tanskan lainsäädännön mukaisesti myönnettäviin eläkkeisiin.
8. Asetuksen 67 artiklan säännöksiä sovellettaessa Tanskassa vakuutettujen
itsenäisten ammatinharjoittajien työttömyysetuudet lasketaan Tanskan
lainsäädännön mukaisesti.
9. Jos tanskalaisen vanhuuseläkkeen tai varhaiseläkkeen saajalla on myös
oikeus toisen, jäsenvaltion myöntämään jälkeenjääneen eläkkeeseen.
Näitä eläkkeitä pidetään Tanskan lainsäädäntöä sovellettaessa asetuksen
46 a artiklan 1 kohdan tarkoittamina samanlaisina etuuksina edellyttäen
kuitenkin, että sen henkilön osalta, jonka vakuutus- tai asumiskausia
käytetään perustana jälkeenjääneen eläkkeen laskemisessa, on täyttynyt
asumiskausia Tanskassa.
10. Sellaisen henkilön osalta, joka kuuluu virkamiesten erityisjärjestelmän
piiriin, joka asuu Tanskassa ja
a) johon ei sovelleta III osaston 1 luvun 2 ja 7 jakson säännöksiä, ja
b) joka ei ole oikeutettu eläkkeeseen Tanskassa,
toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää maksua Tanskassa suoritettujen
luontaisetujen kustannuksista silloin, kun luontoisedut kuuluvat kyseenä
olevan erityisjärjestelmän ja/tai sitä täydentävän henkilökohtaisen
vakuutuksen piiriin. Säännöstä sovelletaan myös tällaisen henkilön
puolisoon ja alle 18-vuotiaisiin lapsiin.
C. SAKSA
1. Asetuksen 10 artiklan säännökset eivät vaikuta säännöksiin, joiden
mukaan tapaturmat (ja ammattitaudit), jotka sattuvat Saksan liittotasa-1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 99
▼M3
▼B
▼B
vallan ulkopuolella, ja kaudet, jotka ovat täyttyneet tämän alueen
ulkopuolella, eivät anna aihetta etuuksien maksamiseen tai antavat aiheen
etuuksien maksamiseen vain tietyin edellytyksin, jos niihin oikeutetut
asuvat Saksan liittotasavallan alueen ulkopuolella.
2. a) Vakiokausi (pauschale Anrechnungszeit) määritetään ottaen
huomioon vain Saksan kaudet.
b) Otettaessa huomioon Saksan eläkejaksoja kaivostyöntekijäin eläke-
vakuutusta laskettaessa sovelletaan vain Saksan lainsäädäntöä.
c) Otettaessa huomioon Saksan korvaavia eläkejaksoja (Ersatzzeiten)
sovelletaan vain Saksan lainsäädäntöä.
3. Jos sosiaaliturvaa koskevan myöhemmän asetuksen soveltaminen
aiheuttaa poikkeuksellisia kustannuksia tietyille sairausvakuutuslaitok-
sille, kyseiset kustannukset voidaan kokonaisuudessaan tai osittain
korvata. Saksan yhteyselin 'Sairausvakuutus — ulkomaalaiset' (Kran-
kenversicherung-Ausland), Bonn, päättää kyseisistä korvauksista yhdessä
muiden sairauskassojen keskusliittojen kanssa. Korvausten täytäntöönpa-
noon tarvittavat varat kerätään kaikilta sairausvakuutuslaitoksilta
suhteessa edellisen vuoden keskimääräiseen jäsenmäärään
►M5 ◄.
4. Sosiaalivakuutuslain VI kirjan 7 artiklaa sovelletaan muiden jäsenval-
tioiden kansalaisiin sekä valtiottomiin henkilöihin ja pakolaisiin, jotka
asuvat muiden jäsenvaltioiden alueella, seuraavien menettelysääntöjen
mukaisesti.
Jos yleiset edellytykset täyttyvät, vapaaehtoiset maksut voidaan maksaa
Saksan eläkevakuutusjärjestelmään:
a) jos asianomaisella henkilöllä on koti- tai asuinpaikka Saksan
liittotasavallan alueella;
b) jos asianomaisella henkilöllä on koti- tai asuinpaikka toisen
jäsenvaltion alueella ja hän on milloin tahansa aikaisemmin kuulunut
pakollisesti tai vapaaehtoisesti Saksan eläkevakuutusjärjestelmään;
c) jos asianomainen henkilö on toisen jäsenvaltion kansalainen ja
hänellä on koti- tai asuinpaikka kolmannen valtion alueella ja hän
on maksanut maksuja Saksan eläkevakuutuksen vähintään 60
kuukautta tai hänellä oli oikeus vapaaehtoiseen vakuutukseen
sosiaalivakuutuslain VI kirjan 232 artiklan perusteella, eikä hän ole
pakollisesti tai vapaaehtoisesti vakuutettu muun jäsenvaltion
lainsäädännön mukaisesti.
5 .......6 .......
7 .......
8 .......9. Jos sellaisten luontoisetuuksien kustannukset, jotka muiden jäsenval-
tioiden toimivaltaisessa laitoksessa vakuutettujen eläkeläisten tai heidän
perheenjäsentensä asuinpaikan saksalainen laitos on myöntänyt, korva-
taan kuukausittaisten kertasuoritusten perusteella, tällaisia eläkeläisten
sairausvakuutuksen kustannuksia käsitellään kustannusten taloudelliseksi
tasaamiseksi laitosten kesken Saksan sairausvakuutusjärjestelmän kustan-
nuksina eläkeläisille. Kertasuorituksia, jotka on korvattu saksalaisille
asuinpaikan laitoksille muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisista laitoksista,
pidetään saatavina, jotka on otettava huomioon edellä mainitussa
taloudellisessa tasaamisessa.
10. Itsenäisten ammatinharjoittajien työttömyyskorvauksen ("Arbeitslosen-
hilfe") myöntämistä varten edellytetään, että asianomainen henkilö on
ennen ilmoittautumistaan työttömäksi työskennellyt ainakin vuoden
pääsiallisesti itsenäisenä ammatinharjoittajana Saksan liittotasavallan
alueella eikä ole vain lähtenyt tästä työstä tilapäisesti.
11. Toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutuskaudet
maanviljelijöiden erityisessä vanhuuseläkevakuutusjärjestelmässä tai, jos
tällaista järjestelmää ei ole, maanviljelijöinä yleisessä järjestelmässä
otetaan huomioon täytettäessä edellytyksiä vaaditun vakuutuksen vähim-mäispituuden osalta henkilöllä, joka osallistuu maksujen maksamiseen
maanviljelijöiden vanhuusvakuutuslain (Gesetz über die Alterssicherung
der Landwirte - GAL) 27 artiklan mukaan, edellyttäen aina, että:
a) ilmoitus, johon velvollisuus maksujen maksamisesta perustuu, on
jätetty määrätyssä ajassa;
ja1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 100
▼M1
▼B
▼B
b) ennen ilmoituksen jättämistä se, jonka etua asia koskee, on viimeksi
maksanut maksuja Saksan liittotasavallan alueella maanviljelijöiden
vanhuuseläkejärjestelmälle.
12. Toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täytetyt pakollisen vakuu-
tuksen kaudet joko käsityöläisten erityisjärjestelmässä tai, jollei tällaista
järjestelmää ole, itsenäisten ammatinharjoittajien erityisjärjestelmässä tai
yleisessä järjestelmässä otetaan huomioon laskettaessa vaadittavaa
pakollisen vakuutuksen 18:aa vuotta, jotta saataisiin oikeus vetäytyä
pakollisesta käsityöläisyrittäjien eläkevakuutusjärjestelmästä.
13. Sovellettaessa Saksan lainsäädäntöä pakollisesta eläkeläisten sairausva-
kuutuksesta siten kuin määrätään sosiaalivakuutussäädöksen (Fünftes
Buch Sozialgesetzbuch - SGB V) V osan 5 artiklan 1 kohdan 11
alakohdassa ja sairausvakuutuksen uudistuslain (Gesundheitsreformge-
setz) 56 artiklassa, vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet
toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan aikana, jona kysymyksessä
olevalla henkilöllä oli oikeus sairaanhoitoetuuksiin, otetaan huomioon
tarpeellisessa määrin vakuutuskausina, jotka ovat täyttyneet Saksan
lainsäädännön mukaan edellyttäen, että ne eivät ole päällekkäisiä tämän
lainsäädännön mukaan täyttyneiden vakuutuskausien kanssa.
14. Rahaetuuksien myöntämiseksi Saksan sosiaalivakuutussäädöksen V osan
(SGB V) 47 artiklan 1 kohdan perusteella ja Saksan sosiaalivakuutuslain
(Reichsversicherungsordnung - RVO) 200 artiklan 2 kohdan ja 561
artiklan 1 kohdan perusteella Saksan vakuutuslaitokset määräävät netto
korvauksen, joka otetaan huomioon etuuksia laskettaessa, niin kuin
vakuutettu asuisi Saksan liittotasavallassa.
15. Kreikkalaiset opettajat, joilla on virkamiehen asema ja jotka sen
perusteella, että he ovat opettaneet saksalaissa kouluissa, ovat suoritta-
neet maksuja Saksan pakolliseen eläkevakuutusjärjestelmään ja
erityiseen Kreikan virkamiesjärjestelmään ja joiden kuuluminen pakolli-
seen Saksan vakuutuksen päättyi 31 päivän joulukuuta 1978 jälkeen,
voivat pyynnöstä saada takaisin pakolliset eläkevakuutusmaksut sosiaa-
liturvalain VI kirjan 210 artiklan mukaisesti. Maksunpalautushakemukset
on esitettävä tämän määräyksen voimaanastumista seuraavan kalenter-
ivuoden aikana. Asianomainen voi esittää vaatimuksensa myös kuuden
kalenterikuukauden kuluessa siitä, kun hän lakkasi olemasta pakollisen
vakuutuksen piirissä.
Sosiaaliturvalain VI kirjan 210 artiklan 6 kohtaa sovelletaan vain niiden
kausien osalta, joina maksettiin pakollisia maksuja eläkevakuutusjärjes-
telmään erityisen Kreikan virkamiesjärjestelmän lisäksi, ja välittömästi
niitä maksukausia seuraavien kausien osalta, joina suoritettiin näitä
pakollisia maksuja.
1 6 .......17. Myönnettäessä etuuksia läheistä huolenpitoa tarvitseville henkilöille
saksalaisen sosiaalivakuutussäädöksen V osan (SGB V) 53 ja seuraavien
artiklojen mukaan asuinpaikan vakuutuslaitos ottaa avun antamiseksi
sairaanhoitoetuuksien muodossa huomioon vakuutus-, työskentely- tai
asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, niin kuin ne olisivat tämän vakuutuslaitoksen soveltaman
lainsäädännön mukaan täyttyneitä kausia.
18. Henkilöllä, joka saa eläkettä sekä Saksan lainsäädännön että toisen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, katsotaan asetuksen 27 artiklaa
sovellettaessa olevan oikeus sairauden ja äitiyden perusteella annettaviin
sairaanhoitoetuuksiin, jos Saksan sosiaalivakuutussäädöksen (SGB V) V
osan 8 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan mukaan tämä henkilö on suljettu
pois pakollisesta sairausvakuutuksesta (Krankenversicherung).
19. Vakuutuskausi lapsen hoitamista varten Saksan lainsäädännön mukaan
on pätevä myös sellaisen kauden osalta, jonka aikana kysymyksessä
oleva työntekijä hoiti lasta toisessa jäsenvaltiossa edellyttäen, että tämä
henkilö ei voinut harjoittaa ammattitoimintaa äitien suojelulain
(Mutterschutzgesetz) 6 artiklan 1 kohdan perusteella tai otti vanhem-
painlomaa liittovaltion lastenhoitoavustuslain
(Bundeserziehungsgeldgesetz) 15 artiklan mukaan, eikä työskennellyt
missään vähäisemmässä (geringfügig) työssä SGB IV:n 8 artiklan
mukaisesti.
20. Kun sovelletaan 31 päivänä joulukuuta 1991 voimassa olleen Saksan
eläkelain säännöksiä, liitteen VI säännöksiä sovelletaan niin ikään siinä
muodossa, missä ne olivat voimassa 31 päivänä joulukuuta 1991.
21. a) Asetuksen III osaston 1 luvun 2-7 jaksoa ei luontoisetuuksien osalta
sovelleta henkilöihin, joilla on oikeus virkamiesten tai heihin
rinnastettavien henkilöiden järjestelmän mukaisiin luontoisetuuksiin,
kun näitä henkilöitä ei ole vakuutettu lakisääteisen sairausvakuu-
tusjärjestelmän mukaisesti.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 101
▼M3
▼M3
b) Jos virkamiesten järjestelmään kuuluva henkilö kuitenkin asuu
jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön mukaan
— oikeus saada luontoisetuuksia ei edellytä vakuutusta tai työsken-
telyä, ja
— oikeutta eläkkeeseen ei ole,
hänen sairausvakuutuslaitoksensa kehottaa häntä ilmoittamaan
asuinjäsenvaltion asianmukaisille viranomaisille, että hän ei halua
käyttää asuinjäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaista oikeut-
taan luontoisetuuksiin. Tarvittaessa tämä voidaan tehdä viittaamalla
asetuksen 17 a artiklaan.
22. Sen estämättä, mitä edellä 21 kohdassa säädetään luontoisetuuksista,
katsotaan, että asetuksen 27 artiklan säännöksiä sovelletaan henkilöön,
jolla on oikeus sekä Beamtenversorgungsrechtin mukaiseen eläkkeeseen
että toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaiseen eläkkeeseen.
23. III osaston 4 lukua ei sovelleta henkilöihin, joilla on oikeus virkamiesten
tai heihin verrattavien henkilöiden tapaturmavakuutukseen kuuluviin
luontoisetuuksiin.
D. ESPANJA
1. Se että henkilön on asetuksen 1 artiklan a alakohdan iv alakohdan
mukaisesti pitänyt työskennellä työntekijänä tai itsenäisenä ammatinhar-
joittajana tai olla aiemmin pakollisesti vakuutettuna saman riskin varalta
samassa jäsenvaltiossa työntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia
varten perustetussa järjestelmässä, ei koske henkilöitä, jotka ovat 6
päivänä helmikuuta 1985 annetun kuninkaallisen asetuksen n:o 317/1985
säännösten mukaisesti vapaaehtoisesti liittyneet yleiseen sosiaaliturvajär-
jestelmään hallitustenvälisen kansainvälisen järjestön virkamiehenä tai
työntekijänä.
2. Joulukuun 7 päivänä 1979 annetussa kuninkaallisessa asetuksessa n:o
2805/79 säädettyjä vapaaehtoista yleiseen sosiaaliturvajärjestelmään
liittymistä koskevia etuuksia laajennetaan tasa-arvoisen kohtelun periaat-
teen mukaisesti käsittämään yhteisön alueella asuvat muiden
jäsenvaltioiden kansalaiset, pakolaiset ja valtiottomat henkilöt, jotka
eivät enää ole pakollisesti vakuutettuina Espanjan sosiaaliturvajärjes-
telmässä siirryttyään kansainvälisen järjestön palvelukseen.
3. a) Kaikissa Espanjan sosiaaliturvajärjestelmissä, lukuun ottamatta virka-
miesten, asevoimien ja oikeushallinnon järjestelmää, palkatun
työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan katsotaan olevan vielä
vakuutettu riskin toteutumishetkellä asetuksen III osaston 3 luvun
säännöksiä sovellettaessa, jos hän on vakuutettu toisen jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan riskin toteutumishetkellä, tai jos näin ei ole,
siinä tapauksessa, että hänellä on saman riskin osalta oikeus etuuteen
toisen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla. Viimeksi mainittu edellytys
katsotaan kuitenkin täyttyneeksi 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa
tapauksessa.
b) Asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä sovellettaessa vuodet, joina
työntekijä ei ole eläkkeeseen oikeuttavassa iässä tai pakollisessa
eläkeiässä siten kuin niistä säädetään valtion eläkkeensaajia koskevan
lain konsolidoidun tekstin 31 artiklan 4 kohdassa, otetaan huomioon
palveluksessa olemisena ainoastaan, jos sen riskin toteutumishetkellä,
jonka perusteella työkyvyttömyys- tai perhe-eläkkeet maksetaan,
etuudensaaja kuului Espanjan virkamiesten erityisjärjestelmään tai
harjoitti toimintaa, jonka perusteella myönnetään kyseisen järjestelmän
mukainen kohtelu.
4. a) Asetuksen 47 artiklan mukaisesti Espanjan teoreettinen etuus lasketaan
niiden vakuutetun tosiasiallisten maksujen perusteella, jotka kuuluvat
viimeisen vakuutusmaksun espanjalaiseen sosiaaliturvaan maksamista
välittömästi edeltäneille vuosille.
b) Saatua eläkkeen määrää korotetaan lisien määrällä ja rahanarvon
muutoksilla, jotka samanluontoisten eläkkeiden osalta lasketaan
jokaista laskemisen jälkeistä vuotta kohden.
5. Toisissa jäsenvaltioissa täyttyneitä kausia, jotka on laskettava virka-
miesten, asevoimien ja oikeushallinnon erityisjärjestelmän mukaan,1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 102
▼B
▼M1
▼M3
▼B
▼M2
▼M3
▼M3
käsitellään asetuksen 47 artiklaa sovellettaessa samalla tavalla kuin
ajallisesti viimeisimpiä Espanjan valtion virkamiehien täyttyneitä kausia.
6. Virkamiesten, asevoimien ja oikeushallinnon järjestelmässä ilmauksella
acto de servicio (virassa sattunut tapahtuma) tarkoitetaan työtapaturmia ja
ammattitauteja asetuksen III osaston 4 luvun säännösten merkityksessä ja
näiden säännösten täytäntöönpanoa varten.
7. a) Asetuksen III osaston 1 luvun 2-7 jaksoa ei luontoisetuuksien osalta
sovelleta virkamiesten, asevoimien ja oikeushallinnon erityisjärjes-
telmän etuudensaajiin, jotka kuuluvat Espanjan Mutualismo
administrativo -järjestelmään.
b) Jos johonkin näistä järjestelmistä kuuluva henkilö kuitenkin asuu
jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön mukaan
— oikeus saada luontoisetuuksia ei edellytetä vakuutusta tai työsken-
telyä, ja
— oikeutta eläkkeeseen ei ole,
hänen sairausvakuutuslaitoksensa kehottaa häntä ilmoittamaan asuinjä-
senvaltion asianmukaisille viranomaisille, että hän ei halua käyttää
asuinjäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaista oikeuttaan luon-
toisetuuksiin. Tarvittaessa tämä voidaan tehdä viittaamalla asetuksen
17 a artiklaan.
8. Sen estämättä, mitä edellä 7 kohdassa säädetään luontoisetuuksista,
katsotaan, että asetuksen 27 artiklan säännöksiä sovelletaan henkilöön,
jolla on oikeus sekä virkamiesten, asevoimien ja oikeushallinnon
erityisjärjestelmän mukaiseen eläkkeeseen että toisen jäsenvaltion
lainsäädännön mukaiseen eläkkeeseen;
9. Espanjan opiskelijoiden erityisjärjestelmä (Seguro Escolar) ei perustu
etuuksien myötämisen osalta vakuutus-, työskentely- ja asumiskausien
täyttymiseen siten kuin ne määritellään asetuksen 1 artiklan r, s ja s a
alakohdassa. Tämän vuoksi Espanjan laitokset eivät voi antaa asiaankuu-
luvia todistuksia kausien yhdistämistä varten.
Espanjan opiskelijoiden erityisjärjestelmää sovelletaan kuitenkin opiske-
lijoihin, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalaisia ja jotka opiskelevat
Espanjassa, samoin edellytyksin kuin opiskelijoihin, jotka ovat Espanjan
kansalaisia.
E. RANSKA
1. a) Avustus vanhemmille palkatuille työntekijöille ja avustus vanhemmille
itsenäisille ammatinharjoittajille sekä maataloudenvanhuusavustus
myönnetään Ranskan lainsäädännön mukaan ranskalaisille työnteki-
jöille asetettujen edellytysten mukaisesti kaikille palkatuille
työntekijöille tai itsenäisille ammatinharjoittajille, jotka ovat muiden
jäsenvaltioiden kansalaisia ja jotka hakemuksensa tekemisen aikana
asuvat Ranskan alueella.
b) Samaa sovelletaan pakolaisiin ja valtiottomiin henkilöihin.
c) Asetuksen säännöksillä ei vaikuteta Ranskan lainsäädännön
säännöksiin, joiden mukaan vain työskentelykaudet palkattuna työnte-
kijänä tai kaudet, joita pidetään sellaisina, tai tapauksen mukaan
työskentelykaudet itsenäisenä ammatinharjoittajana ranskan tasavallan
Euroopassa olevilla alueilla ja merentakaisilla alueilla (Guadeloupe,
Guayana, Martinique ja Réunion), otetaan huomioon tarkasteltaessa
vanhemmille työntekijöille annettavaa avustusta koskevan oikeuden
saavuttamista.
2. Erityisavustus ja kasautuva korvaus, jotka annetaan kaivosten sosiaali-
turvaa koskevan erityisen lainsäädännön mukaan, annetaan vain
työntekijöille, jotka työskentelevät Ranskan kaivoksissa.
3. Lakia 10 päivältä heinäkuuta 1965 N:o 65-555, jolla myönnetään Ranskan
kansalaisille ulkomailla ammatillista tai kaupallista toimintaa harjoittaville
tai harjoittaneille oikeus liittyä vapaaehtoiseen vanhuusvakuutusjärjes-
telmään, sovelletaan toisten jäsenvaltioiden kansalaisiin seuraavin
edellytyksin:
— ammatillista toimintaa, joka antaa perusteen vapaaehtoiseen vakuutuk-
seen Ranskan järjestelmässä, ei voida eikä ole voitu harjoittaa
Ranskan, alueella tai sen jäsenvaltion alueella, jonka kansalainen
palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on.
— palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan on hakemusta
tehdessään joko osoitettava että hän on asunut Ranskassa vähintään 10
vuotta yhdenjaksoisesti, tai että hän on jatkuvasti ollut samanpituisen1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 103
▼M4
▼B
▼B
ajan Ranskan lainsäädännön alainen pakollisesti tai valinnaisella
pohjalla.
Edellä mainitut edellytykset ovat voimassa myös sovellettaessa muiden
jäsenvaltioiden kansalaisiin säännöksiä, joiden mukaan Ranskan ulkopuo-
lella ammatillista toimintaansa harjoittava ranskalainen palkattu työntekijä
voi vapaaehtoisesti liittyä Ranskan työntekijöiden lisäeläkejärjestelmään
joko suoraan tai työnantajansa välityksellä.
4. Henkilöllä, johon sovelletaan Ranskan lainsäädäntöä asetuksen 14 artiklan
1 kohdan tai 14 a artiklan 1 kohdan mukaan, on oikeus seuraaviin perhe-
etuuksiin mukanaan seuraavien perheenjäsenten osalta sen jäsenvaltion
alueella, jossa hän hajoittaa ammattia:
a) pienten lasten avustus, jota annetaan kolmen kuukauden ikään saakka;
b) perhe-etuuksiin, jotka annetaan asetuksen 73 artiklan mukaisesti.
5. Laskettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua
teoreettista määrää perus- tai lisäjärjestelmissä, joissa vanhuuseläkkeetlasketaan eläkepisteiden perusteella, toimivaltainen laitos ottaa huomioon
muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti täyttyneen jokaisen
vakuutusvuoden osalta vakuutuspisteiden lukumäärän, joka on laskettu
jakamalla toimivaltaisen laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaisesti
kertyneiden vakuutuspisteiden lukumäärä näitä pisteitä vastaavien vuosien
lukumäärällä.
6. a) Rajatyöntekijällä, joka harjoittaa toimintaa palkattuna työntekijänä
muun jäsenvaltion kuin Ranskan alueella ja joka asuu Ranskan Haut-
Rhinin, Bas-Rhinin ja Mosellen alueilla, on oikeus näillä alueilla
luontoisetuuksiin, jotka myönnetään paikallisesta Alsace-Lorrainen,
järjestelmästä 12 päivänä kesäkuuta 1946 annetun lain N:o 46-1428 ja
25 päivänä syyskuuta 1967 annetun lain N:o 67-814 perusteella
asetuksen 19 artiklan mukaisesti.
b) Näitä säännöksiä sovelletaan vastaavasti henkilöihin, jotka saavat
oikeuden etuuksiin asetuksen 25 artiklan 2 ja 3 kohdan ja 28 ja 29
artiklan mukaan.
7. Sen estämättä, mitä asetuksen 73 ja 74 artiklassa säädetään, asumisavus-
tukset, lasten kotihoidonavustus, laillistetun perhepäivähoitajan
palkkaamista varten myönnettävä perheavustus ja vanhempien lastenkas-
vatusavustus myönnetään ainoastaan kyseisille henkilöille ja heidän
perheenjäsenilleen, jotka asuvat Ranskan alueella.
8. Palkatun työntekijän, joka ei enää ole Ranskan yleisen sosiaaliturvajärjes-
telmän leskeysvakuutusta koskevan lainsäädännön tai maatalouden
palkattujen työntekijöiden järjestelmän alainen, katsotaan asetuksen III
osaston 3 luvun säännöksiä sovellettaessa säilyttävän tämän lainsäädännön
mukaisen vakuutetun henkilön asemansa riskin toteutumishetkellä, jos
henkilö on vakuutettu työntekijänä toisen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan riskin toteutumishetkellä tai, jollei näin ole, jos hänellä on oikeus
jälkeenjääneen etuuteen toisen jäsenvaltion työntekijöitä koskevan
lainsäädännön nojalla. Tämä edellytys katsotaan kuitenkin täyttyneeksi
48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
9. Asetuksen III osaston 3 luvussa tarkoitettuihin palkattuihin työntekijöihin
tai entisiin palkattuihin työntekijöihin sovellettavan Ranskan
lainsäädännön katsotaan kattavan sekä vanhuuseläkevakuutuksen perusjär-
jestelmän (tai perusjärjestelmät) että lisäeläkejärjestelmän (tai
lisäjärjestelmät), johon (joihin) kyseinen henkilö on kuulunut.
F. KREIKKA
1 .......
2. Lakia N:o 1469/84, joka koskee Kreikan kansalaisten ja kreikkalaista
alkuperää olevien ulkomaiden kansalaisten vapaaehtoista liittymistä
eläkevakuutusjärjestelmään, sovelletaan muiden jäsenvaltioiden kansalai-
siin, valtiottomiin henkilöihin ja pakolaisiin, jotka asuvat jäsenvaltioiden
alueella toisen alakohdan mukaisesti.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 104
▼M6
▼B
▼M6
▼B
▼M2
▼B
▼M6
▼B
▼B
Jos tämän lain muut edellytykset on täytetty, maksut voidaan suorittaa:
a) jos kyseisellä henkilöllä on kotipaikka tai hän asuu jäsenvaltion
alueella ja on aikaisemmin kuulunut pakollisesti Kreikan eläkevakuu-
tusjärjestelmään;
tai
b) riippumatta koti- tai asuinpaikasta, jos kyseinen henkilö on joko
aikaisemmin asunut Kreikassa 10 vuotta, joko yhtäjaksoisesti tai
keskeytyksin tai häneen on aikaisemmin sovellettu Kreikan
lainsäädäntöä joko pakollisesti tai vapaaehtoisesti, 1 500 päivän ajan.
3. Sen estämättä, mitä OGA:n soveltamassa asiaa koskevassa
lainsäädännössä säädetään, kaudet, jotka lasketaan eläkekausiksi työtapa-
turmaan tai ammattitautiin perustuvaa eläkettä varten jäsenvaltion näitä
riskejä erityisesti koskevan lainsäädännön mukaisesti, ja jotka ovat
yhteneväisiä Kreikassa maatalousalla täyttyneiden työskentelykausien
kanssa, katsotaan tämän asetuksen 1 artiklan r kohdassa tarkoitetuiksi
vakuutuskausiksi OGA:n soveltaman lainsäädännön mukaisesti.
4. Kreikan lainsäädännössä asetuksen 49 artiklan 2 kohdan soveltaminen
edellyttää, että mainitussa artiklassa tarkoitettu uusi laskeminen ei ole
asianomaisen henkilön etujen vastainen.
5. Kun Kreikan ylimääräisen eläkesäätiön ( επικουρικά ταµεία)
säännöksissä määrätään mahdollisuudesta tunnustaa pakolliset eläkeva-
kuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet Kreikan lakisääteisenperusvakuutuksen eläkevakuutuslaitoksissa ( κύριας ασφάλισης), näitä
säännöksiä sovelletaan myös niihin pakollisiin eläkevakuutuskausiin, jotka
ovat täyttyneet minkä tahansa jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti
tämän asetuksen soveltamisalalla.
6. Työntekijöitä, jotka kuuluivat 31 päivään joulukuuta 1992 saakka muun
jäsenvaltion kuin Kreikan pakolliseen eläkevakuutusjärjestelmään
(lainsäädännön mukainen perusjärjestelmä) ja jotka kuuluvat Kreikan
pakolliseen sosiaaliturvaan ensimmäisen kerran 1 päivän tammikuuta 1993
jälkeen, pidetään "aikaisemmin vakuutettuina henkilöinä" lain N:o 2084/
92 määräysten mukaisesti.
7. Virassa tai eläkkeellä olevat virkamiehet, sellaisina pidettävät sekä heidän
perheenjäsenensä, jotka kuuluvat sairaanhoidon erityisjärjestelmään,
voivat saada luontoisetuuksia sairauden ja äitiyden osalta äkillisissä
tapauksissa oleskellessaan toisen jäsenvaltion alueella tai kun he menevät
sinne saadakseen terveydentilaansa soveltuvaa hoitoa Kreikan toimival-
taisen laitoksen etukäteen antamalla valtuutuksella, tämän asetuksen 22
artiklan 1 kohdan a ja c alakohdassa ja 3 kohdassa ja 31 artiklan a
alakohdassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti, samoin edellytyksinkuin Kreikan sosiaaliturvalainsäädännön (lakisääteiset järjestelmät) piiriin
kuuluvat työntekijät ja itsenäiset ammatinharjoittajat.
8. Asetuksen 22 b artiklaa sovelletaan vastaavasti kaikkiin virkamiehiiin,
sellaisina pidettäviin sekä heidän perheisiinsä, jotka kuuluvat Kreikan
sairaanhoidon erityisjärjestelmään.
7. (SIC! 9.) Sellaisiin virkamiehiin ja heihin verrattaviin henkilöihin, jotka
on otettu palvelukseen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1982,
sovelletaan vastaavasti asetuksen III osaston 2 ja 3 luvun säännöksiä,
jos asianomaiset henkilöt ovat täyttäneet vakuutuskausia toisessa jäsen-
valtiossa joko virkamiesten tai heihin verrattavien henkilöiden erityisen
eläkejärjestelmän mukaan tai yleisen järjestelmän mukaan sillä edelly-
tyksellä, että asianomaiset henkilöt ovat työskennelleet virkamiehinä tai
heihin verrattavina henkilöinä Kreikan lainsäädännön mukaisesti.
8. (SIC! 10.) 43 a artiklan 2 kohdan ja 51 a artiklan 2 kohdan säännösten
soveltaminen silloin, kun eläkeoikeuksia ei ole saatu virkamiesten tai
heihin rinnastettavien henkilöiden erityisjärjestelmästä, ei vaikuta Kreikan
lainsäädännön soveltamiseen (siviili- ja sotilaseläkelaki), kun kyseessä on
vakuutusjaksojen siirtäminen virkamiesten erityisjärjestelmästä työnteki-
jöiden yleiseen vakuutusjärjestelmään suorittamalla edellytetty maksu.
G. IRLANTI
1. Irlannissa asuvilla tai oleskelevilla palkatuilla työntekijöillä tai itsenäi-
sillä ammatinharjoittajilla, työttömillä, eläkkeenhakijoilla ja eläkeläisillä
yhdessä heidän perheenjäsentensä kanssa, joita tarkoitetaan asetuksen 19
artiklan 1 kohdassa, 22 artiklan 1 ja 3 kohdassa, 25 artiklan 1 ja 3
kohdassa, 26 artiklan 1 kohdassa, 28 a, 29 ja 31 artiklassa, on oikeus
saada ilmaiseksi kaikkea sairaanhoitoa, josta säädetään Irlannin1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 105
▼M1
▼M3
▼B
▼B
lainsäädännössä, jos tämän hoidan kustannukset maksetaan muun
jäsenvaltion kuin Irlannin laitoksesta.
2. Irlannissa asuvan tai oleskelevan palkatun työntekijän tai itsenäisen
ammatinharjoittajan perheenjäsenillä, jotka kuuluvat muun jäsenvaltion
kuin Irlannin lainsäädännön piiriin ja jotka täyttävät tämän lainsäädännön
mukaiset edellytykset oikeudesta etuuksiin kun huomioon on otettu
tarpeen mukaan asetuksen 18 artikla, on oikeus saada ilmaiseksi kaikkea
sairaanhoitoa, josta säädetään Irlannin lainsäädännössä.
Tällaisten etuuksien kustannukset maksetaan laitoksesta, jossa palkattu
työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on vakuutettu.
Kuitenkin jos palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan
puoliso tai henkilö, joka huolehtii lapsista, harjoitta ammatillista
toimintaa Irlannissa, perheenjäsenten etuudet jäävät Irlannin laitoksen
maksettaviksi siinä laajuudessa kuin oikeus tällaisiin etuuksiin
myönnetään yksinomaan Irlannin lainsäädännön mukaan.
3. Jos palkattu työntekijä, johon sovelletaan Irlannin lainsäädäntöä, on
työskentelynsä kuluessa lähtenyt jäsenvaltion alueelta mennäkseen toisen
jäsenvaltion alueelle ja hänelle sattuu tapaturma ennen sinne saapumis-
taan, hänen oikeutensa etuuksiin sanotun tapaturman osalta määrätään:
a) niin kuin tämä tapaturma olisi sattunut Irlannin alueella,
ja
b) ottamatta huomioon hänen poissaoloaan Irlannin alueelta
määrättäessä siitä, oliko hän työskentelynsä perusteella vakuutettu
sanotun lainsäädännön mukan (SIC! mukaan).
4 .......
5. Laskettaessa ansioita Irlannin lainsäädännön mukaisten sairaus- tai
työttömyysetuuksien myöntämistä varten otetaan asetuksen 23 artiklan
1 kohdasta ja 68 artiklan 1 kohdasta poiketen palkatun työntekijän
jokaiselta työviikolta, jona hän on jonkin toisen jäsenvaltion
lainsäädännön mukaisesti ollut palkatussa työssä kyseisen ajanjakson
aikana, huomioon määrä, joka vastaa mies- tai vastaavasti naispuolisen
työntekijän keskimääräistä viikkoansiota tuona vuonna.
6. Sovelletaessa 40 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii alakohdan säännöksiä
otetaan huomioon ainoastaan kaudet, joiden aikana palkattu työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja oli kykenemätön työhön Irlannin
lainsäädännön mukaan.
7. Asetuksen 44 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovellettaessa palkatun
työntekijän katsotaan nimenomaisesti pyytäneen lykkäystä vanhuu-
seläkkeen myöntämisen, johon hänellä olisi oikeus Irlannin
lainsäädännön mukaan, jos eläkkeelle siirtymisen ollessa edellytyksenä
vanhuuseläkkeen saamiseksi hän ei ole siirtynyt eläkkeelle.
8 .......9. Irlantiin kolmen sellaisen kuukauden kauden jälkeen palaavalla
työttömällä, jolta hän edelleen sai etuuksia Irlannin lainsäädännön
mukaan sovellettaessa asetuksen 69 artiklan 1 kohtaa, on oikeus hakea
työttömyysetuuksia sen estämättä, mitä 69 artiklan 2 kohdassa säädetään,
jos hän täyttää edellä mainitussa lainsäädännössä olevat edellytykset.
10. Vakuutuskautta, joka on täyttynyt Irlannin lainsäädännön mukaan
asetuksen 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisesti:
i) ei saa ottaa huomioon tämän säännöksen mukaisesti Irlannin
lainsäädännön mukaan täytettynä vakuutuskautena sovellettaessa
asetuksen III osastoa;
ii) eikä se tee Irlantia asianomaiseksi valtioksi asetuksen 18 artiklan, 38
artiklan tai 39 artiklan 1 kohdan mukaan myönnettävien etuuksien
osalta.
11. Oikeus yksinomaan Irlannin lainsäädännön mukaiseen perheen tulolisään
keskeytetään, kun saman ajanjakson aikana ja saman perheenjäsenen
osalta perhe-etuuksia suoritetaan pelkästään Yhdistyneen kuningas-
kunnan lainsäädännön nojalla tai asetuksen 73, 74, 77, 78 tai 78a
artiklan mukaisesti näiden etuuksien määrään asti.
H. ITALIA
Ei mitään.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 106
▼M2
▼B
▼M5
▼B
▼B
I. LUXEMBURG
1. Riippumatta asetuksen 94 artiklan 2 kohdassa säädetystä, vakuutuskaudet
tai sellaisina pidettävät kaudet, jotka on täytetty Luxemburgin työky-
vyttömyys-, vanhuus- tai kuolemantapauksen eläkevakuutuksen mukaan
joko ennen 1 päivänä tammikuuta 1946 tai ennen aiempaa päivämäärää,
josta on määrätty kahdenvälisessä sopimuksessa, otetaan huomioon
sovellettaessa tätä lainsäädäntöä vain, jos kysymyksessä oleva henkilö
osoittaa, että hän on täyttänyt kuuden kuukauden vakuutuksen Luxem-
burgin järjestelmässä kysymyksessä olevan päivämäärän jälkeen. Jos
useampia kahdenvälisiä sopimuksia sovelletaan, vakuutuskaudet tai sell-
aisina pidettävät kaudet otetaan huomioon aikaisintaan näistä
päivämääristä alkaen.
2. Sellaisten palkattujen työntekijöiden tai itsenäisten ammatinharjoittajien
osalta, jotka eivät asu Luxemburgin alueella, Luxemburgin lainsäädännön
mukaan täytettyjä vakuutuskausia pidetään 1 päivästä lokakuuta 1972
alkaen asumiskausina myönnettäessä Luxemburgin eläkkeiden kiinteää
osaa.
3. Asetuksen 22 artiklan 2 kohdan toinen alakohta ei vaikuta Luxemburgin
lainsäädännön säännöksin, jotka koskevat sairauskassan antamaa lupaa,
jonka mukaan hoidon antamista ulkomailla ei voida evätä, jos vaadittua
hoitoa ei voida antaa Luxemburgissa.
4. Sellaisen vakuutuskauden huomioon ottamiseksi, josta säädetään sosiaa-
livakuutussäädöksen (Code des Assurances Sociales) 171 artiklan 2
kohdassa, Luxemburgin vakuutuslaitos tunnustaa vakuutuskaudet, jotka
kysymyksessä olevan henkilön osalta ovat täyttyneet muiden jäsenval-
tioiden lainsäädännön mukaan, niin kuin ne olisivat sen soveltaman
lainsäädännön mukaan täyttyneitä kausia. Tämän säännöksen sovelta-
minen edellyttää, että kysymyksessä olevan henkilön osalta
vakuutuskausia on viimeksi täyttynyt Luxemburgin lainsäädännön
mukaan.
5. Sellaisen virkamiehen osalta, joka ei ole Luxemburgin lainsäädännön
alainen palveluksesta lähtiessään, eläkkeen laskentaperusteena käytetään
viimeisintä palkkaa, joka asianomaisella henkilöllä on ollut tämän
lähtiessä Luxemburgin valtion palveluksesta, siten että palkka vahviste-
taan eläkkeen erääntymisajankohtana voimassa olevan lainsäädännön
mukaisesti.
6. Siirryttäessä Luxemburgin lakisääteisestä järjestelmästä virkamiesten tai
heihin verrattavien henkilöiden erityisjärjestelmään toisessa jäsenvaltiossa,
lakkaa takautuvaa vakuutusta koskeva Luxemburgin lainsäädännön
soveltaminen.
7. Luxemburgin lakisääteisessä järjestelmässä kausien hyväksyminen
perustuu ainoastaan Luxemburgissa täyttyneisiin kausiin.
8. Henkilöt, jotka kuuluvat Luxemburgin suurherttuakunnan sairausvakuu-
tusjärjestelmään ja jotka harjoittavat opintoja toisessa jäsenvaltiossa, on
opiskelijoina vapautettu velvollisuudesta liittyä opiskelumaansa
lainsäädännön mukaiseen sairausvakuutusjärjestelmään.
J. ALANKOMAAT
1.Vakuutus sairaanhoitokustannuksien varalta
a) Kun kysymys on oikeudesta luontoisetuuksiin Alankomaiden
lainsäädännön mukaan, täytäntöönpantaessa III osaston 1 luvun
säännöksiä henkilöillä, joilla on oikeus luontoisetuuksiin, tarkoitetaan
henkilöitä, jotka ovat vakuutettuja tai rinnakkaisvakuutettuja vakuu-
tusjärjestelmässä, jota sairausvakuutuskassoista annettu Alankomaiden
laki koskee.
b )......
c) Asetuksen 27-34 artiklaa sovellettaessa seuraavia eläkkeitä pidetään
niiden säännösten mukaan maksettavina eläkkeinä, jotka mainitaan
Alankomaiden kuningaskunnan asetuksen 5 artiklan mukaan antaman
ilmoituksen b alakohdassa (työkyvyttömyys) ja c alakohdassa
(vanhuus):
— eläkkeet, jotka on myönnetty virkamiehiä ja heidän jälkeenjää-
neitään koskevasta uudesta järjestelmästä 6 päivänä tammikuuta
1966 annetun lain (Staatsblad 6) mukaan (Alankomaiden virka-
mieseläkelaki) (Algemene burgerlijke pensioenwet),1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 107
▼M3
▼M4
▼B
▼B
— eläkkeet, jotka on myönnetty sotilashenkilöitä ja heidän jälkeenjää-
neitään koskevasta uudesta järjestelmästä 6 päivänä lokakuuta 1966
annetun lain (Staatsblad 445) mukaan (sotilaseläkelaki) (Algemene
militaire pensioenwet),
— eläkkeet, jotka on myönnetty NV Nederlandse spoorwegen
(Alankomaiden rautatieyhtiö) -yhtiön työntekijöitä ja heidän
jälkeenjääneitään koskevasta uudesta järjestelmästä 15 päivänä
helmikuuta 1967 annetun lain (Staatsblad 138) mukaan (rautatie-
eläkelaki) (Spoorwegpensioenwet).
— eläkkeet, jotka on myönnetty työskentelyedellytyksistä Alanko-
maiden rautatieyhtiössä annetun asetuksen mukaan (Reglement
Dienstvoorwaarden Nederlandse Spoorwegen) (RDV 1964 NS), tai
— eläke-etuudet, jotka annetaan ennen 65 ikävuoden täyttämistä
sellaisen eläkejärjestelmän mukaan, jossa tarkoituksena on antaa
vanhuusavustusta työntekijöille ja entisille työntekijöille, tai
varhaiseläkkeet, jotka annetaan jäsenvaltion laatimien säännösten
mukaisesti tai yhteisellä varhaiseläkkeistä tehdyllä sopimuksella tai
sellaisen sopimuksen mukaan, tai sairauskassojen neuvoston
vahvistamien säännösten mukaisesti.
d) Ne 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut, Alankomaissa asuvat perheenjä-
senet, sekä se palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja ja
hänen perheenjäsenensä, joita tarkoitetaan 2 artiklan 1 kohdan b
alakohdassa ja 3 kohdassa yhdessä 25 ja 26 artiklan 1 kohdan b
alakohdan kanssa, joilla on toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan
oikeus avustuksiin, eivät ole vakuutettuja erityisiä sairaanhoitokustan-
nuksia koskevan yleisen lain (Algemene Welt Bijzondere
Ziektekosten) mukaan.
2.Alankomaiden yleistä vanhuusvakuutusta koskevan lainsäädännön sovel-
taminen
a) Vähennystä, jota tarkoitetaan AOV:n 13 artiklan 1 kohdassa, ei
sovelleta sellaisilta kalenterivuosilta tai niiden osilta ennen 1 päivää
tammikuuta 1957, joiden aikana etuuden saaja, joka ei täytä
edellytyksiä saada tällaiset vuodet käsitellyksi vakuutuskausina, asui
Alankomaiden alueella 15-65 ikävuoden välillä, tai jonka aikana
asuessaan toisen jäsenvaltion alueella hän harjoitti toimintaa työnte-
kijänä Alankomaissa työnantajalle, jonka kotipaikka oli tässä maassa.
Poiketen siitä, mitä AOW:n 7 artiklassa säädetään, henkilöillä, jotka
asuivat tai työskentelivät edellä mainittujen edellytysten mukaisesti
vain ennen 1 päivää tammikuuta 1957, katsotaan myös olevan oikeus
eläkkeeseen.
b) Vähentämistä, jota tarkoitetaan AOW:n 13 artiklan 1 kohdassa, ei
sovelleta 2 päivää elokuuta 1989 edeltäviin kalenterivuosiin tai
kalenterivuoden osiin, joiden aikana naimisissa oleva tai naimisissa
ollut henkilö ei viidentoista ja seitsemänkymmenenviiden ikävuotensavälisenä aikana ollut vakuutettu edellä mainitun lainsäädännön
mukaan, vaikka hän asui muun jäsenvaltion kuin Alankomaiden
alueella, jos nämä kalenterivuodet tai kalenterivuosien osat ovat
päällekkäisiä yhtäältä niiden vakuutuskausien kanssa, jotka hänen
puolisonsa osalta ovat täyttyneet tämän lainsäädännön mukaan
edellyttäen, että he ovat olleet naimisissa keskenään näiden kausien
ajan ja toisaalta a alakohdan mukaan huomioon olettavien kalenter-
ivuosien tai kalenterivuoden osien kanssa.
Poiketen siitä, mitä AOW:n 7 artiklassa säädetään, tätä henkilöä
pidetään etuudensaajana.
c) Vähentämistä, jota tarkoitetaan AOW:n 13 artiklan 2 kohdassa, ei
sovelleta 1 päivää tammikuuta 1957 edeltäviin kalenterivuosiin tai
kalenterivuoden osiin, joiden aikana sellaisen etuudensaajan puoliso,
joka ei täytä näiden vuosien rinnastamiselle vakuutuskausiin asetettuja
edellytyksiä, asui Alankomaissa viidentoista ja kuudenkymmenen-
viiden ikävuotensa välisenä aikana, tai joiden aikana hän on toisen
jäsenvaltion alueella asuen harjoittanut palkattua työtä Alankomaissa
Alankomaihin sijoittuneelle työnantajalle.
d) Vähentämistä, jota tarkoitetaan AOW:n 13 artiklan 2 kohdassa, ei
sovelleta 2 päivää elokuuta 1989 edeltäviin kalenterivuosiin taikalenterivuoden osiin, joiden aikana etuudensaajan puoliso asui
viidentoista ja kuudenkymmenenviiden ikävuotensa välisenä aikana
muussa jäsenvaltiossa kuin Alankomaissa, eikä ollut edellä mainitun
lainsäädännön mukaan vakuutettu, jos nämä kalenterivuodet tai
kalenterivuosien osat ovat päällekkäisiä yhtäältä niiden vakuutuskau-
sien kanssa, jotka etuudensaajan osalta ovat täyttyneet tämän
lainsäädännön mukaan edellyttäen, että he ovat olleet naimisissa
keskenään näiden kausien ajan ja toisaalta a alakohdan mukaan
huomioon otettavien kalenterivuosien tai kalenterivuoden osien kanssa.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 108
▼B
e) Edellä a, b, c ja d alakohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovelletaan
vain, jos kysymyksessä oleva henkilö on asunut kuuden vuoden ajan
yhden tai useamman jäsenvaltion alueella täytettyään 59 vuotta ja niin
kauan kuin tämä henkilö asuu yhden tällaisen jäsenvaltion alueella.
f)►M2Poiketen yleisen vanhuusvakuutuslain (AOW) 45 artiklan 1
kohdan ja yleistä perhe-eläkettä koskevan lain (ANW) 63 artiklan 1
kohdan säännöksistä palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinhar-
joittajan puolisolle, joka kuuluu pakolliseen vakuutusjärjestelmään ja
joka asuu muussa jäsenvaltiossa kuin Alankomaissa, annetaan lupa
ottaa vapaaehtoinen vakuutus tämän lainsäädännön mukaan, mutta vain
2 päivän elokuuta 1989 jälkeisiä kausia varten, joiden aikana palkattu
työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on tai oli pakollisesti
vakuutettu edellä mainitun lainsäädännön mukaan. Tämä lupa lakkaa
päivänä, jolloin palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan
pakollinen vakuutus päättyy. ◄
Edellä mainittu lupa ei kuitenkaan lakkaa, jos palkatun työntekijän tai
itsenäisen ammatinharjoittajan pakollinen vakuutus päättyy hänen
kuolemansa vuoksi ja jos hänen leskensä saa vain Alankomaiden
►M2yleistä perhe-eläkettä koskevan lainsäädännön ◄mukaista
eläkettä.
Kaikissa tapauksissa lupa vapaaehtoisen vakuutuksen osalta lakkaa
päivänä, jolloin vapaaehtoisesti vakuutettu henkilö saavuttaa 65
vuoden iän.
Maksut sellaisen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoit-
tajan puolisoa varten, joka on pakollisesti vakuutettu Alankomaiden
yleistä vanhuusvakuutusta (AOW) koskevan lainsäädännön ja Alanko-
maiden ►M2yleistä perhe-eläkettä koskevan lainsäädännön ◄
mukaan, vahvistetaan niiden säännösten mukaisesti, jotka koskevat
pakollisen vakuutuksen vakuutusmaksujen määräämistä ja jotka
edellyttävät, että hänen tulonsa katsotaan saaduksi Alankomaissa.
Pakollisesti vakuutettuna 2 päivänä elokuuta 1989 tai sen jälkeen
olevan palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan puolisoavarten määrätään maksut niiden säännösten mukaisesti, jotka koskevat
vapaaehtoisen vakuutuksen vakuutusmaksujen määräämistä Alanko-
maiden yleistä vanhuusvakuutusta koskevan lainsäädännön ja
Alankomaiden ►
M2yleistäperhe-eläkettä koskevanlainsäädännön ◄
mukaan.
g) Lupa, jota tarkoitetaan f alakohdassa, annetaan vain jos työntekijän tai
yrittäjän puoliso ilmoitti Sociale Verzekeringsbank -nimiselle pankille
vuoden kuluessa pakollisen vakuutuskauden alkamisesta aikomukses-
taan ottaa vapaaehtoinen vakuutus.
Sellaisen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan
puolisoa varten, joka oli pakollisisti (SIC! pakollisesti) vakuutettu
välittömästi ennen tai 2 päivää elokuuta 1989, vuoden kausi alkaa 2
päivänä elokuuta 1989.
Sellaisen palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan
muualla kuin Alankomaissa asuva puoliso, johon sovelletaan asetuksen
14 artiklan 1 kohtaa, 14 artiklan 1 kohtaa tai 17 artiklaa, ei voi käyttää
hyväkseen f alakohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettua mahdolli-
suutta, jos kyseisellä puolisolla yksinomaan Alankomaiden
lainsäädännön mukaisesti on tai on ollut oikeus ottaa vapaaehtoinen
vakuutus.
h) Mitä a, b, c, d ja f alakohdassa säädetään, ei sovelleta kausiin, jotka
ovat päällekkäisiä niiden kausien kanssa, jotka voidaan ottaa huomioon
laskettaessa oikeutta eläkkeeseen muun jäsenvaltion kuin Alanko-
maiden vanhuusvakuutusta koskevan lainsäädännön mukaan, eikä
myöskään kausiin, joiden aikana kyseinen henkilö on saanut vanhuu-
seläkettä sellaisen lainsäädännön mukaan.
i) Sovellettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohtaa vain sellaiset vakuutus-
kaudet, jotka ovat Alankomaiden yleisen vanhuusvakuutuslain (AOW)
mukaan täyttyneet sen jälkeen kun asianomainen täytti 15 vuotta,
otetaan huomioon vakuutuskausina.
3.Alankomaiden yleistä perhe-eläkettä koskevan lainsäädännön sovelta-
minen.
a) Palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan, joka ei enää
ole Alankomaiden yleistä perhe-eläkettä koskevan lainsäädännön
alainen, katsotaan asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä sovellet-
taessa olevan vakuutettu riskin toteutumishetkellä tämän lainsäädännön
mukaan, jos hän on vakuutettu saman riskin varalta toisen jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan, tai, jos näin ei ole, siinä tapauksessa, että hänen
oikeutensa jälkeenjääneen etuuteen perustuu toisen jäsenvaltion1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 109
▼M2
▼M2
lainsäädäntöön. Viimeksi mainittu edellytys katsotaan kuitenkin
täyttyneeksi 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
b) Jos a alakohtaa sovellettaessa leskellä on Alankomaiden yleistä perhe-
eläkettä koskevan lainsäädännön mukaan oikeus leskeneläkkeeseen,
tämä eläke lasketaan asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten
mukaisesti.
Näitä säännöksiä sovellettaessa kaudet ennen 1 päivää lokakuuta 1959,
joiden aikana palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja asui
Alankomaiden alueella 15 vuotta täytettyään, tai jona aikana, asuessan
(SIC! asuessaan) toisen jäsenvaltion alueella, hän harjoitti toimintaa
palkattuna työntekijänä Alankomaissa sellaisen työnantajan palveluk-
sessa, jolla oli toimipaikka tässä valtiossa, otetaan myös huomioon
vakuutuskausina, jotka ovat täyttyneet Alankomaiden edellä mainitun
lainsäädännön mukaan.
c) Kausia, jotka otetaan huomioon b alakohdan säännösten mukaan, ei
oteta huomioon, jos ne ovat päällekkäisiä sellaisten vakuutuskausien
kanssa, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion jälkeenjääneiden
eläkkeitä koskevan lainsäädännön mukaan.
d) Sovellettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohtaa vain sellaiset vakuutus-
kaudet, jotka ovat Alankomaiden lainsäädännön mukaisesti täyttyneet
15 ikävuoden jälkeen, otetaan huomioon vakuutuskausina.
4.Työkyvyttömyyttä koskevan Alankomaiden lainsäädännön soveltaminen.
a) Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka ei enää ole
vakuutettu 18 päivänä helmikuuta 1966 annetun työkyvyttömyysva-
kuutuslain (WAO) tai 11 päivänä joulukuuta 1975 annetun
työkyvyttömyyslain (AAW) ►M2tai 24 päivänä huhtikuuta 1997
annetun itsenäisten ammatinharjoittajien työkyvyttömyysvakuutusta
koskevan lain ◄mukaan, katsotaan edelleen vakuutetuksi riskin
toteutumishetkellä asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä sovellet-
taessa, jos hän on vakuutettu saman riskin varalta toisen jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan tai, jollei näin ole, siinä tapauksessa että
asianosaisella on oikeus etuuteen toisen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan saman riskin osalta. Viimeksi mainittu edellytys katsotaan
kuitenkin täyttyneeksi 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
b) Jos tämän kohdan a alakohtaa sovellettaessa sillä, jonka etua asia
koskee, on oikeus Alankomaiden työkyvyttömyysetuuteen, tämä etuus
myönnetään asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti:
i) edellä mainitun 18 päivänä helmikuuta 1966 annetun lain (WAO)
säännösten mukaisesti, jos henkilö silloin kun kykenemättömyys
työhön ilmeni oli vakuutettu saman riskin varalta toisen jäsenval-
tion lainsäädännön mukaan asetuksen 1 artiklan a kohdan
mukaisena palkattuna työntekijänä;
ii) edellä mainitun ►M224 päivänä huhtikuuta 1997 annetun
itsenäisten ammatinharjoittajien työkyvyttömyysvakuutusta
koskevan lain ◄säännösten mukaisesti, jos henkilö silloin, kun
kykenemättömyys työhön ilmeni:
— oli vakuutettu riskin varalta toisen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan, mutta ei asetuksen 1 artiklan a kohdan mukaisena
työntekijänä, tai
— ei ollut vakuutettu riskin varalta toisen jäsenvaltion
lainsäädännön mukaan, mutta voi hakea etuuksia toisen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.
►M2 ◄
c) Edellä mainitun 18 päivänä helmikuuta 1966 annetun lain (WAO) tai
►M224 päivänä huhtikuuta 1997 annetun itsenäisten ammatinhar-
joittajien työkyvyttömyysvakuutusta koskevan lain ◄mukaisesti
myönnettäviä etuuksia laskettaessa Alankomaiden laitosten on otettava
huomioon:
— ansiotyön kaudet tai vastaavat kaudet, jotka ovat täyttyneet
Alankomaissa ennen 1 päivää heinäkuuta 1967.
— vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet edellä mainitun 18 päivänä
helmikuuta 1966 annetun lain (WAO) mukaan.
— vakuutuskaudet, jotka asianomaisen henkilön osalta ovat täyttyneet
sen jälkeen kun hän on saavuttanut 15 vuoden iän edellä mainitun
11 päivänä joulukuuta 1975 annetun lain (AAW) mukaan, jos ne
eivät ole päällekkäisiä niiden vakuutuskausien kanssa, jotka ovat1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 110
▼B
▼M2
▼B
▼B
täyttyneet edellä mainitun 18 päivänä helmikuuta 1966 annetun lain
(WAO) mukaan. Soveltaessaan asetuksen 40 artiklan 1 kohtaa.
— vakuutuskaudet, jotka ovat täyttyneet 24 päivänä huhtikuuta 1997
annetun itsenäisten ammatinharjoittajien työkyvyttömyysvakuu-
tusta koskevan lain (WAZ) mukaan.
d) Soveltaessaan asetuksen 40 artiklan 1 kohtaa viranomaiset eivät
laskiessaan Alankomaiden työkyvyttömyysetuutta ota huomioon etuu-
densaajalle lisiä koskevan lain nojalla mahdollisesti myönnettävää
lisää. Tätä lisää koskeva oikeus ja lisän määrä lasketaan vain lisiä
koskevan lain säännösten perusteella.
5.Alankomaiden perheavustuksia koskevan lainsäädännön soveltaminen
a) Palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, johon Alanko-
maiden perhe-etuuksia koskevaa lainsäädäntöä sovelletaan
vuosineljänneksen ajan ja joka oli tämän vuosineljänneksen ensim-
mäisenä päivänä toisen jäsenvaltion vastaavan lainsäädännön alainen,
katsotaan vakuutetuksi tästä ensimmäisestä päivästä Alankomaiden
lain mukaan.
b) Perhe-etuuksien määrä, jota sellainen työntekijä tai yrittäjä voi hakea,
jonka katsotaan a alakohdan mukaisesti olevan vakuutettu Alanko-
maiden perhe-etuuksia koskevan lainsäädännön mukaan, vahvistetaan
niiden yksityiskohtaisten säännösten mukaisesti, joista on säädetty
asetuksen 98 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa.
6.Tiettyjen siirtymäsäännösten soveltaminen
Edellä 45 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta kun arvioidaan oikeuden saamista
etuuksiin siirtymäsäännösten mukaan yleistä vanhuusvakuutusta (46
artikla), yleistä leskien ja orpojen vakuutusta ja yleistä työkyvyttömyys-
vakuutusta koskevassa lainsäädännössä.
7. Asetuksen II osaston soveltaminen rajavastuuyhtiön johtaja-pääosakkaa-
seen (directeur-grootaandeelhouder):
Henkilön, joka Alankomaissa harjoittaa toimintaa muuten kuin työsuh-
teessa sellaisen rajavastuuyhtiön nimissä, jossa hänellä on Alankomaiden
lainsäädännön mukaisesti ”huomattava osuus” (ts. vähintään 50 %:n osuus
äänistä), pidetään asetuksen II osaston säännöksiä sovellettaessa palk-
attuna työntekijänä.
K. ITÄVALTA
1. Asetusta sovellettaessa pysyy siirtosumman maksamisella tapahtuvasta
vakuutuskausien siirtämisestä annettu Itävallan lainsäädäntö voimassa
vaihdettaessa yleisestä järjestelmästä virkamiesten erityisjärjestelmään.
2. Sovellettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännöksiä ei Itävallan
lainsäädännön mukaisia maksujen korotuksia lisävakuutusta ja kaivos-
työntekijöiden lisäetuuta varten oteta huomioon. Näissä tapauksissa
asetuksen 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettua määrää korotetaan
lisävakuutuksen ja kaivostyöntekijöiden lisäetuuden maksujen korotuk-
silla.
3. Sovellettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännöksiä pidetään
Itävallan lainsäädäntöä sovellettaessa eläkkeen kannalta olennaista
päivää (Stichtag) päivänä, jolloin riski toteutuu.
4. Asetuksen säännösten soveltaminen ei vähennä mitään Itävallan
lainsäädännön nojalla annettavaa etuutta koskevaa oikeutta sellaisten
henkilöiden osalta, joiden sosiaaliturvatilanne on kärsinyt poliittisten tai
uskonnollisten syiden tai heidän syntyperäänsä koskevien syiden vuoksi.
5. Asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sovelletaan myös henkilöihin,
jotka kuuluvat sairausvakuutuksen piiriin erityisuhrien suojelua koskevan
Itävallan lainsäädännön (Versorgungsgesetze) mukaisesti.
6. Asetusta sovellettaessa asevoimille annettavaa apua koskevan lain
(Heeresversorgungsgesetz - HVG) mukaisia etuuksia käsitellään työtapa-
turmiin ja ammattitauteihin liittyvinä etuuksina.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 111
▼M2
▼B
▼M5
▼B
▼M3
▼B
▼M2
▼M3
▼M6
7. Erityisavustuksesta 30 päivänä marraskuuta 1973 annetun lain (”Sonder-
unter-stützungsgesetz”) mukaista erityisavustusta pidetään tätä asetusta
sovellettaessa vanhuuseläkkeenä.
L. PORTUGALI
Sellaisten henkilöiden osalta, jotka kuuluvat virkamiesten tai sellaisina
pidettävien henkilöiden erityisjärjestelmään ja jotka eivät enää työskentele
Portugalin hallinnossa, kun he jäävät eläkkeelle tai kun heidän eläkeoikeu-
tensa määritetään, otetaan eläkettä laskettaessa huomioon kyseiseltä
hallinnolta viimeksi saatu palkka.
M. SUOMI
1. Sen määräämiseksi, olisiko eläketapahtuman sattumisen ja eläkeiän
välinen kausi (tuleva aika) otettava huomioon laskettaessa suomalaisen
työeläkkeen määrää, otetaan toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisetvakuutus- tai asumiskaudet huomioon Suomessa asumista koskevaa
edellytystä varten.
2. Jos palkattu työskentely tai itsenäinen ammatin harjoittaminen Suomessa
on lakannut ja vakuutustapahtuma sattuu palkatun työskentelyn tai
itsenäisen ammatin harjoittamisen aikana toisessa jäsenvaltiossa ja jos
eläke ei Suomen työeläkelainsäädännön mukaan enää käsitä vakuutusta-
pahtuman sattumisen ja eläkeiän välistä kautta (tuleva aika), otetaan toisen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaiset vakuutuskaudet huomioon tulevan
ajan vaatimusta varten niin kuin ne olisivat vakuutuskausia Suomessa.
3. Kun Suomessa oleva laitos Suomen lainsäädännön mukaisesti maksaa
korotuksen etuutta koskevan hakemuksen käsittelyn viivästymisen vuoksi,
katsotaan hakemus, joka on kyseistä korotusta koskevan suomalaisen
lainsäädännön soveltamista varten jätetty toisen jäsenvaltion laitokselle,
jätetyksi päivänä, jolloin kyseinen hakemus tarvittavine liitteineen saapuu
Suomessa olevalle toimivaltaiselle laitokselle.
4. Palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan, joka ei enää ole
vakuutettu kansaneläkejärjestelmän mukaan, katsotaan tämän asetuksen
III osaston 3 luvun säännöksiä sovellettaessa säilyttävän vakuutetun
henkilön asemansa, jos hän riskin toteutumishetkellä on vakuutettu toisen
jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tai, jos näin ei ole, hänellä on saman
riskin osalta oikeus eläkkeeseen toisen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaan. Viimeksi mainittu vaatimus katsotaan kuitenkin täyttyneeksi 48
artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
5. Tapauksissa, joissa virkamiesten erityisjärjestelmään kuuluva henkilö asuu
Suomessa ja
a) asetuksen III osaston 1 luvun 2-7 jakson säännöksiä ei sovelleta eikä
b) henkilöllä ole oikeutta eläkkeeseen Suomesta,
henkilö vastaa hänelle tai hänen perheenjäsenelleen Suomessa annettujen
luontoisetuuksien kustannuksista siinä laajuudessa kuin ne korvataan
virkamiesten erityisjärjestelmästä ja sitä täydentävästä henkilökohtaisesta
vakuutusjärjestelystä.
N. RUOTSI
1. Määritettäessä asetuksen 72 artiklan mukaisesti henkilön oikeutta
vanhempainetuuteen katsotaan toisessa jäsenvaltiossa täyttyneiden vakuu-
tuskausien perustuvan samaan keskimääräiseen ansioon kuin niiden
Ruotsissa täyttyneiden vakuutuskausien, joiden kanssa ne lasketaan
yhteen.
2. Asetuksen säännöksiä vakuutus- tai asumiskausien yhteenlaskemisesta ei
sovelleta Ruotsin lainsäädännön siirtymäsäännöksiin, jotka koskevat
sellaisten henkilöiden oikeutta edullisempaan peruseläkkeen laskemiseen,
jotka ovat asuneet Ruotsissa tietyn ajan ennen hakemuksen jättämispäivää.
3. Päätettäessä oikeudesta sellaiseen työkyvyttömyys- tai jälkeenjääneen
eläkkeeseen, joka perustuu osittain tuleviin otettuihin vakuutuskausiin,
henkilön katsotaan täyttävän Ruotsin lainsäädännön vakuutus- ja tulovaa-1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 112
▼M3
▼B
▼M2
▼M3
▼B
▼M6
▼B
▼B
timukset, jos hän kuuluu palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä amma-
tinharjoittajana toisen jäsenvaltion vakuutus- tai asumisjärjestelmän
soveltamisalaan.
4. Pienten lasten hoitamisvuosia pidetään Ruotsin lainsäädännössä säädet-
tyjen edellytysten mukaisesti vakuutuskausina lisäeläkettä varten, vaikka
asianomainen lapsi ja henkilö asuvat sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa,
johon tätä asetusta sovelletaan, jos lapsesta huolehtiva henkilö on
vanhempainlomalla lain oikeudesta lapsen hoitovapaaseen mukaan.
5. Virkamiesten erityisjärjestelmän piiriin kuuluvan henkilön, joka asuu
Ruotsissa ja
a) johon ei sovelleta III osaston 1 luvun 2-7 jaksoa ja
b) joka ei ole oikeutettu eläkkeeseen Ruotsissa,
on maksettava Ruotsissa saadusta lääkärinhoidosta niiden taksojen mukai-
sesti, joita Ruotsin lainsäädännön mukaan sovelletaan ulkomaalaisiin, mikäli
annettu hoito kuuluu kyseessä olevan erityisjärjestelmän ja/tai sitä
täydentävän henkilökohtaisen vakuutusjärjestelyn piiriin. Tätä sovelletaan
myös kyseessä olevan henkilön puolisoon ja alle 18-vuotiaisiin lapsiin.
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
1. Jos henkilö, joka pysyvästi asuu Gibraltarilla tai jota on vaadittu sen
jälkeen, kun hän viimeksi saapui Gibraltarille, maksamaan maksuja
Gibraltarin lainsäädännön mukaan palkattuna työntekijänä, hakee
työkyvyttömyyden, äitiyden tai työttömyyden johdosta vapautusta
maksujen maksamisesta tietyltä ajalta ja pyytää maksujen hyvittämistä
hänelle tuolta ajalta, pidetään hänen hakemustaan varten kaikkia
kausia, joina tämä henkilö on työskennellyt muun jäsenvaltion kuin
Yhdistyneen kuningaskunnan alueella kautena, jona hän on työsken-
nellyt Gibraltarilla ja joina hän on maksanut vakuutusmaksuja
palkattuna työntekijänä Gibraltarin lainsäädännön mukaan.
2. Jos Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan henkilöllä voi
olla oikeus vanhuuseläkkeeseen, jos
a) entisen puolison maksut otetaan huomioon ikään kuin ne olisivat
tämän henkilön omia maksuja
tai
b) tämän henkilön puoliso tai entinen puoliso täyttää asianmukaiset
maksuedellytykset,
jolloin kaikissa tapaukissa edellytetään, että puoliso tai entinen puoliso
on tai oli palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittajia, johon
oli sovellettu kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädäntöä,
asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä sovelletaan määrättäessä
oikeudesta etuuteen Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön
mukaan. Tässä tapauksessa viittauksia sanotussa 3 luvussa "vakuutus-
kausiin" pidetään viittauksena vakuutuskausiin, jotka ovat täyttyneet:
i) puolison tai entisen puolison osalta, jos hakemuksen tekee
avioliitossa oleva nainen, mies, joka on jäänyt leskeksi, tai henkilö,
jonka avioliitto on päätynyt muutoin kuin puolison kuoleman
vuoksi,
tai
ii) entisen puolison osalta, jos hakemuksen tekee leski, joka ei saa
jälkeenjääneen etuutta välittömästi ennen eläkeiän saavuttamista tai
joka saa vain ikään suhteutettua leskeneläkettä, joka on laskettu
asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti.
3. a) Jos Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan annettava
työttömyysetuus maksetaan henkilölle asetuksen 71 artiklan 1
kohdan a alakohdan ii alakohdan tai b alakohdan ii alakohdan
mukaisesti, täytettäessä Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön
asettamia edellytyksiä lapsietuuteen (child benefit) Isossa-Britan-
niassa tai tapauksen mukaan Pohjois-Irlanissa (SIC! Pohjois-
Irlannissa) olon ajalta, vakuutus-, työskentely- tai itsenäisen
ammatinharjoittamisen kaudet, jotka tämän henkilön osalta ovat
täyttäneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, katsotaan
Isossa-Britanniassa tai tapauksesta riippuen Pohjois-Irlannissa olon
kausiksi.
b) Jos asetuksen II osaston mukaisesti, lukuun ottamatta 13 artiklan 2
kohdan f alakohtaa Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöä
sovelletaan palkattuun työntekijän tai itsenäiseen ammatinharjoitta-1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 113
▼M3
▼B
▼B
jaan, joka ei tätä Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön
asettamia edellytyksiä lapsietuuteen (child benefit), kun on
kysymys:
i) oleskelusta Isossa-Britanniassa tai tapauksen mukaan Prohjois-
Irlannissa (SIC! Pohjois-Irlannissa), hänen katsotaan tällaisen
edellytyksen täyttämiseksi olleen tällä tavoin siellä;
ii) vakuutus-, työskentely- tai itsenäisen ammatinharjoittamisen
kaudet Isossa-Britanniassa tai tapauksen mukaan Pohjois-
Irlannissa, jotka sanottu työntekijä on täyttänyt toisen jäsenval-
tion lainsäädännön mukaan, katsotaan tällaisen edellytyksen
täyttämiseksi Isossa-Britanniassa tai tapauksen mukaan Pohjois-
Irlanissa olon kausiksi.
c) Perheavustuksia (family allowances) koskevien Gibraltarin
lainsäädännön mukaisten hakemusten osalta edellä olevia a ja b
alakohdan määräyksiä sovelletaan vastaavasti.
4. Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan myönnettyä
leskeneläkettä käsitellään asetuksen 3 luvun mukaan jälkeenjääneen
eläkkeenä.
5. Sovelletaessa 10 a artiklan 2 kohtaa oikeudesta hoitoavustuksiin,
työkyvyttömän hoitamisavustukseen ja työkyvyttömän elatusavustuk-
seen säänteleviin säännöksin työskentely-, itsenäisen
ammatinharjoittamisen tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet muun
jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan alueella, otetaan
huomion siinä määrin kuin on tarpeellista, jotta oleskelua Yhdisty-
neessä kuningaskunnassa koskevat edellytykset täyttyvät, ennen päivää,
jolloin oikeus kyseessä olevaan avustukseen saavutetaan.
6. Jos palkattu työntekijä, joka on Yhdistyneen kuningaskunnan
lainsäädännön alainen, joutuu tapaturman uhriksi matkan aikana
lähdettyään työskentelynsä kuluessa jäsenvaltion alueelta toisen
jäsenvaltion alueelle mutta ennen sinne saapumistaan, hänen oikeu-
tensa etuuksiin tämän tapaturman osalta määrätään:
a) niin kuin tapartuma olisi sattunut Yhdistyneen kuningaskunnan
alueella,
ja
b) määrättäessä, oliko hän palkatussa työssä oleva (employed earner)
Ison-Britannian lainsäädännön tai Pohjois-Irlannin lainsäädännön
mukaan vai palkattu työntekijä (employed person) Gibraltarin
lainsäädännön mukaan, ottamatta huomioon hänen poissaoloaan
noilta alueilta.
7. Asetusta ei sovelleta niihin Yhdistyneen kuningaskunnan
lainsäädännön säännöksin, joiden tarkoituksena on saattaa voimaan
mikä tahansa sosiaaliturvasopimus, joka on tehty yhdistyneen kunin-
gaskunnan ja kolmannen valtion välillä.
8. Sovelletaessa asetuksen III osaston 3 luvun säännöksiä huomioon ei
oteta portaittaisia maksuja, jotka vakuutettu henkilö on maksanut
Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan, eikä portaittaisia
vanhuusetuuksia, jotka maksetaan tämän lainsäädännön mukaan.
Portaittaisten etuuksien määrä lisätään Yhdistyneen kuningaskunnan
lainsäädännön mukaisen etuuden määrään siten kuin ne on määrätty
sanotun kuvun mukaisesti. Näiden kahden määrän kokonaismäärä
muodostaa etuuden, jonka asianomainen henkilö saa.
9 .......
10. Sovelletaessa maksuihin perustumatonta sosiaalivakuutusetuus- ja
työttömyysvakuutusasetusta (Gibraltar) katsotaan henkilöiden, joihin
tätä asetusta sovelletaan, olevan Gibraltarilla vakinaisesti asuvia, jos he
asuvat jäsenvaltion alueella.
11. Tämän asetuksen 27, 28, 28 a, 29, 30 ja 31 artiklan mukaisesti
ainoastaan tämän asetuksen 95 b artiklan 8 kohdan perusteella
Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella maksettavat etuudet katso-
taan työkyvyttömyysetuisuuksiksi.
12. Asetuksen 10 artiklan 1 kohdan säännöksiä sovelletaessa Yhdistyneen
kuningaskunnan lainsäädännön mukaisia edunsaajia, jotka oleskelevat
toisen jäsenvaltion alueella, kohdellaan tämän oleskelun aikana niin
kuin he asuisivat tämän toisen jäsenvaltion alueella.
13.1. Ansiotekijän lukemiseksi, määrättäessä oikeudesta etuuksiin Yhdis-
tyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan, jollei 15 kohdasta
muuta johdu, jokainen viikko, jonka aikana työntekijä tai yrittäjä on
kuulunut muun jäsenvaltion lainsäädännön piiriin ja joka alkoi1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 114
▼M1
▼B
▼B
asianmukaisena tuloverotusvuonna Yhdistyneen kuningaskunnan
lainsäädännön mukaan, otetaan huomioon seuraavalla tavalla:
a) Kaudet 6 päivän huhtikuuta 1975 ja 5 päivän huhtikuuta 1987
välisenä aikana:
i) jokaista työntekijänä täyttynyttä vakuutus-, työskentely- tai
asumisviikkoa kohden kysymyksessä olevan henkilön katsotaan
maksaneen vakuutusmaksuja ansiotyöntekijänä sellaisten
ansioiden perusteella, jotka ovat määrältään 2/3 tämän viikon
ylemmästä ansiorajasta;
ii) jokaista yrittäjänä täyttynyttä vakuutus-, yrittäjä- tai asumis-
viikkoa kohden kysymyksessä olevan henkilön katsotaan
maksaneen 2 luokan vakuutusmaksuja yrittäjänä.
b) Kaudet 6 päivästä huhtikuuta 1987 alkaen:
i) jokaista vakuutus-, työskentely- tai asumisviikkoa kohden
kysymyksessä olevan henkilön katsotaan saaneen ja maksaneen
vakuutusmaksuja ansiotyöntekijänä viikottaisista ansioista, jotka
ovat määrältään 2/3 tämän viikon ylemmästä ansiorajasta;
ii) jokaista vakuutus-, yrittäjä- tai asumisviikkoa varten yrittäjänä
kysymyksessä olevan henkilön katsotaan maksaneen 2 luokan
vakuutusmaksuja yrittäjänä.
c) Jokaista täyttä viikkoa kohden, jonka aikana hänen, osaltaan
vakuutus-, työskentely- tai asumiskautena pidettävä kausi on
täyttynyt, kysymyksessä olevalla henkilöllä katsotaan olevan
hänelle laskettuja vakuutusmaksuja tai ansioita tapauksesta riip-
puen, mutta vain vaadittavaan määrään tuomaan hänen
kokonaisansiotekijänä tätä vuotta varten tasolle, jota edellytetään
tänä verovuonna hyväksilaskettavaa vuotta varten Yhdistyneen
kuningaskunnan vakuutusmaksujen tai ansioiden hyväksilukemista
koskevan lainsäädännön mukaan.
13.2. Asetuksen 46 artiklan 2 kohdan b alakohtaa sovellettaessa:
a) jos jonakin tuloverotusvuonna, joka alkaa 6 päivänä huhtikuuta
1975 tai sen jälkeen, työntekijän vakuutus-, työskentely- tai
asumiskausia on täyttynyt yksinomaan muussa jäsenvaltiossa kuin
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 1 kohdan a alakohdan ialakohdan tai 1 kohdan b alakohdan i alakohdan soveltamisesta
seuraa, että tänä vuonna hyväksi luettavan vuoden saamiseksi
Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan sovellettaessa
asetuksen 46 artiklan 2 kohdan a alakohtaa hänen katsotaan olleen
vakuutettuna 52 viikkoa tuon vuoden aikana toisessa jäsenvaltiossa,
b) jos mitään tuloverovuotta, joka alkaa 6 päivänä huhtikuuta 1975 tai
sen jälkeen, ei lasketa vaatimukset täyttäväksi vuodeksi Yhdis-
tyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan sovellettaessa
asetuksen 46 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, kaikki vakuutus-,
työskentely- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet tuona vuonna,
jätetään ottamatta huomioon.
13.3. Muutettaessa ansiotekijä vakuutuskaudeksi jaetaan saavutettu ansio-
tekijä kyseisenä tuloverotusvuonna Yhdistyneen kuningaskunnan
lainsäädännön mukaan tämän vuoden alemmalla ansiorajalla. Tulos
ilmaistaan kokonaislukuna ja kaikki jäljelle jäävät osat jäävät
huomiotta. Näin lasketun luvun katsotaan osoittavan niiden vakuutus-
viikkojen määrän, jotka ovat täytetyt Yhdistyneen kuningaskunnan
lainsäädännön mukaan tuon vuoden aikana edellyttäen, että tällainen
luku ei ole suurempi kuin niiden viikkojen määrä, joiden aikana se,
jonka etua asia koskee, tuona vuonna kuului tämän lainsäädännön
piiriin.
14. Sovelletaessa 40 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii alakohdan säännöksiä
huomioon otetaan vain kaudet, joiden aikana palkattu työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja on ollut kykenemätön työhön Yhdis-
tyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan.
15.1. Laskettaessa asetuksen 46 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan
teoreettista määrää sen eläkkeen osan osalta, joka sisältää Yhdistyneen
kuningaskunnan lainsäädännön mukaisen lisäosan:
a) ilmauksella "ansiot", "maksut" tai "korotukset" asetuksen 47
artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetaan ansiotekijöiden
ylimääriä siten kuin on säädetty vuoden 1975 sosiaaliturvaeläk-
elaissa (Social Security Pensions Act 1975) tai tietyissä tapauksissa
vuoden 1975 sosiaaliturvaeläkesäännössä (Pohjois-Irlanti) [Social
Security Pensions (Nothern Ireland) Order 1975];
b) ylimäärien keskimäärä ansiotekijässä lasketaan asetuksen 47
artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti kuten on edellä a
alakohdassa säädetty jakamalla Yhdistyneen kuningaskunnan1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 115
▼B
lainsäädännön mukaan kertyneet kasautuneet ylimäärät tulovero-
tusvuosien lukumäärällä Yhdistyneen kuningaskunnan
lainsäädännön mukaan (lukien osittaiset tuloverotusvuodet), jotka
ovat täytyneet tämän lainsäädännön mukaan 6 päivän huhtikuuta
1978 jälkeen ja jotka ovat sattuneet kysymyksessä olevan
vakuutuskauden aikana.
15.2. Ilmauksella "vakuutus- tai asumiskaudet" asetuksen 46 artiklan 2
kohdassa tarkoitetaan määrättäessä sitä osa eläkkeestä, joka sisältää
Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaisen lisäosan, sell-
aista vakuutus- tai asumiskautta, joka on täyttynyt 6 päivän huhtikuuta
1978 jälkeen.
16. Työttömällä, joka palaa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 3 kuukauden
kauden jälkeen, jonka aikana hän sai etuuksia Yhdistyneen kuningas-
kunnan lainsäädännön mukaan asetuksen 69 artiklan 1 kohdan
mukaisesti, on poikkeuksena 69 artiklan 2 kohdasta edelleen oikeus
työttömyysetuuksiin, jos hän täyttää edellä mainitussa lainsäädännössä
olevat edellytykset.
17. Kun kysymys on oikeudesta vakavasti vammaisen avustukseen,
työntekijää tai yrittäjää, joka on tai on ollut Yhdistyneen kuningas-
kunnan lainsäädännön alainen asetuksen II osaston mukaisesti, lukuun
ottamatta 13 artiklan 2 kohdan f alakohtaa:
a) käsitellään koko ajan, jonka aikana hän palkattuna työntekijänä tai
itsenäisenä ammatinharjoittajana oli Yhdistyneen kuningaskunnan
lainsäädännön alainen oleskellessaan tai asuessaan toisessa jäsen-
valtiossa, niin kuin hän olisi oleskellut tai asunut Yhdistyneessä
kuningaskunnassa;
b) hänellä on oikeus saada palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä
ammatinharjoittajana toisen jäsenvaltion alueella täyttyneitä vakuu-
tuskausia käsitellyiksi tämän lainsäädännön mukaisina
Yhdistyneessä kuningaskunnassa olemisen tai asumisen kausina.
18. Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön alaisena olemisen kautta
ei asetuksen 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisesti:
i) oteta huomioon tämän määräyksen mukaisesti Yhdistyneen kunin-
gaskunnan lainsäädännön piiriin kuulumisen kautena asetuksen III
osastoa sovellettaessa,
eikä
ii) se tee Yhdistyneestä kuningaskunnasta toimivaltaista valtiota
myönnettäessä etuuksia, joita tarkoitetaan asetuksen 18 artiklassa,
38 artiklassa tai 39 artiklan 1 kohdassa.
19. Jollei yksittäisten jäsenvaltioiden välillä tehdyistä sopimuksista muuta
johdu, lakkaa Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntö olemasta
asetuksen 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan ja toimeenpanoasetuksen
10 b artiklan mukaan kolmannen päivän jälkeen sovellettavissa
henkilöön, joka aiemmin oli Yhdistyneen kuningaskunnan
lainsäädännön alainen palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä amma-
tinharjoittajana:
a) päivästä, jolloin 13 artiklan 2 kohdan f alakodassa tarkoitettu
asuminen siirtyi toiseen jäsenvaltioon;
b) sellaisen pysyvän tai tilapäisen työskentely- tai itsenäisen amma-
tinharjoittamisen lakkaamisen päivistä, jonka aikana tämä henkilö
oli Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön alainen;
c) kaikkien niiden kausien viimeisestä päivästä, jolta saatiin Yhdis-
tyneen kuningaskunnan sairaus- tai äitiysetuutta (mukaan lukien
sairaanhoitoetuudet, joissa Yhdistynyt kuningaskunta on toimival-
tainen valtio) tai työttömyysetuutta, joka:
i) alkoi ennen muuttamispäivää toiseen jäsenvaltioon tai, jos
myöhemmin,
ii) välittömästi seuraten työskentelyä tai yrittäjätoimintaa toisessa
jäsenvaltiossa sinä aikana, kun henkilö oli yhdistyneen kunin-
gaskunnan lainsäädännön alainen.
20. Se seikka, että henkilö on tullut toisen jäsenvaltion lainsäädännön
alaiseksi asetuksen 13 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaan,
toimeenpanoasetuksen 10 b artiklan ja edellä olevan 19 kohdan
mukaisesti, ei estä:
a) että Yhdistynyt kuningaskunta soveltaa toimivalaisena (SIC!
toimivaltaisena) valtiona häneen säännöksiä, jotka koskevat palk-
attuja työntekijöitä tai itsenäisiä ammatinharjoittajia asetuksen III
osaston 1 luvun ja 2 luvun 1 jakson tai 40 artiklan 2 kohdan
mukaan, jos hän jää palkatuksi työntekijäksi tai itsenäiseksi1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 116
▼B
ammatinharjoittajaksi ja oli viimeksi sellaisena vakuutettu Yhdis-
tyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan;
b) että häntä käsitellään palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä
ammatinharjoittajana asetuksen III osaston 7 ja 8 luvun mukaan
tai toimeenpanoasetuksen 10 tai 10 a artiklan mukaan edellyttäen,
että Yhdistyneen kuningaskunnan etuutta III osaston 1 luvun
mukaan maksetaan hänelle a kohdan mukaisesti.
21. Opiskelijoiden tai opiskelijan perheenjäsenen tai jälkeenjääneiden
osalta asetuksen 10 a artiklan 2 kohtaa ei sovelleta etuuksiin, jotka
on tarkoitettu yksinomaan vammaisten erityistä suojelemista varten.
21. Oikeus yksinomaan Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön
mukaiseen perheavustukseen keskeytetään, kun saman ajanjakson
aikana ja saman perheenjäsenen osalta perhe-etuuksia suoritetaan
pelkästään Irlannin lainsäädännön nojalla tai asetuksen 73, 74, 77, 78
tai 78 a artiklan mukaisesti näiden etuuksien määrään asti.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 117
▼M4
▼M5
▼B
LIITE VII (B) (2) (5) (6) (15)
(SIC!) TAPAUKSET, JOISSA HENKILÖÖN SOVELLETAAN SAMANAI-
KAISESTI KAHDEN JÄSENVALTION LAINSÄÄDÄNTÖÄ
(SIC!) (Asetuksen 14 c artiklan 1 kohdan b alakohta)
1. Itsenäinen ammatinharjoittaminen Belgiassa ja työskentely palkattuna
työntekijänä toisessa jäsenvaltiossa.
2. Jos Tanskassa asuva henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Tanskassa ja
palkutta työntekijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
3. Maanviljelijöiden tapaturma- ja eläkevakuutusjärjestelmän osalta: jos henkilö
on itsenäinen maataloudenharjoittaja Saksassa ja palkattu työntekijä missä
tahansa muussa jäsenvaltiossa..
4. Jos Espanjassa asuva henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Espanjassa ja
palkattu työntekijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
5. Jos henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Ranskassa ja palkattu työntekijä
missä tahansa muussa jäsenvaltiossa Luxemburgia lukuun ottamatta.
6. Jos henkilö on itsenäinen maataloudenharjoittaja Ranskassa ja palkattu
työntekijä Luxemburgissa.
7. Itsenäisten ammatinharjoittajien eläkevakuutusjärjestelmän osalta: jos
henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Kreikassa ja palkattu työntekijä
missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
8. Jos henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Italiassa ja palkattu työntekijä
missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
10. Jos henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Portugalissa ja palkattu
työntekijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
11. Jos Suomessa asuva henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Suomessa ja
palkattu työntekijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
12. Jos Ruotsissa asuva henkilö on itsenäinen ammatinharjoittaja Ruotsissa ja
palkattu työntekijä missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 118
▼M5
▼B
▼M5
LIITE VIII
(Asetuksen 78 a artikla)
JÄRJESTELMÄT, JOTKA KOSKEVAT VAIN PERHEAVUSTUKSIATAI
ORPOJEN LISÄ- TAI ERITYISAVUSTUKSIA
A. BELGIA
a) Perheavustukset, joista säädetään palkattujen työntekijöiden perheavus-
tuksia koskevissa yhteensovitetuissa laeissa.
b) Perhe-etuudet, joista säädetään itsenäisten ammatinharjoittajien perhe-
etuuksia koskevassa lainsäädännössä.
c) Perhe-etuudet, joista säädetään Belgian Kongossa ja Ruanda-Urundissa
palvelleita entisiä toimihenkilöitä koskevassa järjestelmässä.
B. TANSKA
”Erityiset perheavustukset sekä tavanomainen ja ylimääräinen perheavustus
maksetaan, mikäli huoltajuus on yksinhuoltajalla.Lisäksi annetaan lapsiper-
heavustus kaikille alle 18-vuotiaille Tanskassa asuville lapsille, jos huoltajalla
on Tanskan lainsäädännön mukaan täysi verovelvollisuus.”.
C. SAKSA
Ei mitään
D. ESPANJA
Ei mitään
E. RANSKA
Koko perussosiaaliturvajärjestelmä lukuun ottamatta muita palkattujen
työntekijöiden erityisjärjestelmiä (virkamiehet, valtion työntekijät, meri-
miehet, notaarin apulaiset, EDF-GDF:n, SNCF:n ja RATP:n toimihenkilöt,
Oopperan ja Comédie francaisen henkilöstö jne.) kuin kaivostyöntekijöiden
järjestelmää.
F. KREIKKA
Ei mitään
G. IRLANTI
Lapsilisä, orvon (maksuihin perustuva) avustus ja lesken eläkkeen korotukset,
jotka maksetaan vuoden 1993 (konsolisoidun) sosiaaliturvalain (Social
Welfare (Consolidation) Act 1993) ja sitä muuttaneen lainsäänönnön
vaatimukset täyttävien lasten osalta.
H. ITALIA
Ei mitään
I. LUXEMBURG
Ei mitään
J. ALANKOMAAT
Ei mitään
K. ITÄVALTA
Ei mitään
L. PORTUGALI
Ei mitään
M. SUOMI
Ei mitään1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 119
▼M5
N. RUOTSI
Ei mitään
O. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
”1.Iso-Britannia ja Pohjois-Irlanti
Vuoden 1992 Social Security Contributions and Benefits Act (sosiaali-
turvamaksut ja -etuudet) ja vuoden 1992 Social Security Contributionsand Benefits (Pohjois-Irlanti) Act -lakien säännökset, jotka koskevat
lapsilisää (mukaan lukien mahdollisesti korkeammat korvaukset yksin-
huoltajille); eläkeläisille maksettavat huoltajuusavustukset ja holhoojan
avustus.”.
2.Gibraltar
Vuoden 1957 sosiaaliturva-asetuksen (Open Long-Term Benefits Scheme,
avoin pitkän aikavälin etuusjärjestelmä) ja vuoden 1996 sosiaaliturva-
asetuksen (Closed Long-Term Benefits Scheme, suljettu pitkän aikavälin
etuusjärjestelmä) säännökset, jotka koskevat eläkeläisille maksettavia
huoltajuuskorotuksia ja holhoojan avustusta.1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 120
▼B
Lisäys
MUUTOSSÄÄDÖKSET
A. Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjat (EYVL N:o L 302, 15.11.1985, s.
23)
B. Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjat (EYVL N:o C 241,
29.8.1994, s. 1) mukautettuina neuvoston päätöksellä 95/1/EY (EYVL N:o
L 1, 1. 1. 1995, s. 1)
1. Saatettu ajan tasalle neuvoston 2 päivänä kesäkuuta 1983 antamalla
asetuksella (ETY) N:o 2001/83 (EYVL N:o L 230, 22.8.1983, s. 6)
2. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1660/85, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1985,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palk-
attuihin työntekijöhin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän
perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen
(ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY)
N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o L 160, 20.6.1985, s. 1; espanjankie-
linen teksti: DO Edición especial, 1985 (05.V4), s. 142; portugalinkielinen
teksti: JO Edição Especial, 1985 (05.F4), s. 142; ruotsinkielinen teksti: EGT,
specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 61; suomenkielinen teksti: EYVL:n
erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 61]
3. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1661/85, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1985,
yhteisön siirtotyöläisten sosiaaliturvaa koskevien sääntöjen teknisestä
mukauttamisesta Grönlannin osalta [EYVL N:o L 160, 20.6.1985, s. 7;
espanjankielinen teksti: DO Edición especial, 1985 (05.V4), s. 148;
portugalinkielinen teksti: JO Edição Especial, 1985 (05.F4), s. 148;
ruotsinkielinen teksti: EGT, Specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 67;
suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 67]
4. Komission asetus (ETY) N:o 513/86, annettu 26 päivänä helmikuuta 1986,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!
liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöön-
panomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72 liitteiden 1, 4, 5 ja 6
muuttamisesta [EYVL N:o L 51, 28.2.1986, s. 44; ruotsinkielinen teksti: EGT
specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 73; suomenkielinen teksti: EYVL:n
erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 73]
5. Neuvoston asetus (ETY) N:o 3811/86 annettu 11 päivänä joulukuuta 1986,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!
liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o: 1408/71 täytäntöön-
panomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta
[EYVL N:o L 355, 16.12.1986, s. 5; ruotsinkielinen teksti: EGT,
specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 86; suomenkielinen teksti: EYVL:n
erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 86]
6. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1305/89, annettu 11 päivänä toukokuuta 1989,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palk-
attuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän
perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen
(ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY)
N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o 131, 13.5.1989, s. 1; ruotsinkielinen
teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 143; suomenkielinen
teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 143]
7. Neuvoston asetus (ETY) N:o 2332/89, annettu 18 päivänä heinäkuuta 1989,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!
liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä
asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen
(ETY) N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o L 224, 2.8.1989, s. 1;
ruotsinkielinen teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 154;
suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 154]
8. Neuvoston asetus (ETY) N:o 3427/89, annettu 30 päivänä lokakuuta 1989,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!
liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä
asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen
(ETY) N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o L 331, 16.11.1989, s. 1;
ruotsinkielinen teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (04), s. 165;
suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (04), s. 165]
9. Neuvoston asetus (ETY) N:o 2195/91 annettu 25 päivänä kesäkuuta 1991,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!
liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 121
▼B
heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä
asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen
(ETY) N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o L 206, 29.7.1991, s. 2;
ruotsinkielinen teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (05), s. 46;
suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 46]
10. Nevoston asetus (ETY) N:o 1247/92, annettu 30 päivänä huhtikuuta 1992,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palk-
attuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän
perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 muuttamisesta
[EYVL N:o L 136, 19.5.1992, s. 1; ruotsinkielinen teksti: EGT, Specia-
lutgåva 1994, område 05 (05), s. 124; suomenkielinen teksti: EYVL:n
erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 124]
11. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1248/92 annettu 30 päivänä huhtikuuta 1992,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!
liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä
asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen
(ETY) N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o L 136, 19.5.1992, s. 7;
ruotsinkielinen teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (05), s. 130;
suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 130]
12. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1249/92, annettu 30 päivänä huhtikuuta 1992,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palk-
attuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän
perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen
(ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY)
N:o 574/72 muuttamisesta [EYVL N:o L 136, 19.5.1992, s. 28; ruotsinkie-
linen teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (05), s. 151;
suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (05), s. 151]
13. Neuvoston asetus (ETY) N:o 1945/93, annettu 30 päivänä keskäkuuta 1992,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön aluella liikkuviin palk-
attuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän
perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71, asetuksen (ETY)
N:o 1408/71 täytäntööpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 574/
72, sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 muuttamisesta annetun asetuksen
(ETY) N:o 1247/92 muuttamisesta [EYVL N:o L 181, 23.7.1993, s. 1;
ruotsinkielinen teksti: EGT, specialutgåva 1994, område 05 (06), s. 63;
suomenkielinen teksti: EYVL:n erityispainos 1994, alue 05 (06), s. 63)
14. Neuvoston asetus (EY) N:o 3095/95, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!
liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71, asetuksen
(ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY)
N:o 574/72, asetuksen (ETY) N:o 1408/71 muuttamisesta annetun asetuksen
(ETY) N:o 1247/92 sekä asetuksen (ETY) N:o 1247/92 muuttamisesta
annetun asetuksen (ETY) N:o 1945/93 muuttamisesta (EYVL N:o L 335,
30.12.1995, s. 1)
15. Neuvoston asetus (EY) N:o 3096/95, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikuviin (SIC!
liikkuviin) palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja
heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä
asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen
(ETY) N:o 547/72 muuttamisesta (EYVL N:o L 335, 30.12.1995, s.10)
16. Neuvoston asetus (EY) N:o 118/97, annettu 2 päivänä joulukuuta 1996,
sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palk-
attuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän
perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen
(ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun asetuksen (ETY)
N:o 547/72 muuttamisesta ja saattamisesta ajan tasalle (EYVL N:o L 28,
30.1.1997, s.1)1971R1408 — FI — 01.09.2001 — 002.001 — 122