Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BNEUVOSTON DIREKTIIVI 93/16/ETY,
annettu 5 päivänä huhtikuuta 1993,
lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden
muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta
(EYVL L 165, 7.7.1993, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/50/EY annettu 6
päivänä lokakuuta 1997 L 291 35 24.10.1997
Muutettu:
"A1 Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.19951993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 1
NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/16/ETY,
annettu 5 päivänä huhtikuuta 1993,
lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa,
todistustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asia-
kirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta
EUROOP AN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 49 artiklan, 57 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan ensimmäisen
ja toisen virkkeen, sekä 66 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo, että
lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista
kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta
sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen
vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi 16 päivänä kesäkuuta
1975 annettua neuvoston direktiiviä 75/362/ETY (3) ja lääkärintointa
koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovitta-
misesta 16 päivänä kesäkuuta 1975 annettua neuvoston direktiiviä
75/363/ETY (4) on muutettu useita kertoja merkittävästi; näin ollen on
järkevyyden ja selvyyden vuoksi suotavaa yhtenäistää mainitut direktii-
vit; lisäksi on järkevää yhdistämällä mainitut direktiivit yhtenäiseksi
tekstiksi liittää niihin yleislääkärin erityiskoulutuksesta 15 päivänä
syyskuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/457/ETY (5).
perustamissopimuksen mukaan kaikenlainen kansalaisuuteen perustuva
syrjintä sijoittautumisen ja palvelujen tarjoamisen yhteydessä on kielletty
siirtymäkauden päätyttyä; kyseistä kansalaisuuteen perustuvan kohtelun
periaatetta sovelletaan erityisesti luvan myöntämisessä lääkärin ammatin
harjoittamiseen sekä ammatillisten järjestöjen tai toimielimien rekisteriin
merkitsemisessä tai niiden jäsenyydessä,
kuitenkin näyttää suotavalta saattaa voimaan tiettyjä säännöksiä, joilla
helpotetaan sijoittautumisoikeuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden
tehokasta käyttämistä lääkäreiden toiminnassa,
perustamissopimuksen mukaan jäsenvaltiot eivät saa myöntää minkään-
laista tukea, joka saattaisi vääristää sijoittautumisen edellytyksiä,
perustamissopimuksen 57 artiklan 1 kohdassa määrätään tutkintotodis-
tusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien
asiakirjojen vastavuoroista tunnustamista koskevien direktiivien antami-
sesta; tämän direktiivin tarkoituksena on sellaisten tutkintotodistusten,
todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen
tunnustaminen, jotka oikeuttavat aloittamaan ja harjoittamaan toimintaa
lääketieteen alalla, sekä erikoislääkärin tutkintotodistusten, todistusten ja
muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen tunnustaminen,
erikoislääkärin koulutuksen osalta koulutuksen antaman kelpoisuuden
vastavuoroinen tunnustaminen on suotavaa, jos tämä kelpoisuus antaa
oikeuden käyttää erikoislääkärinnimikettä, vaikkakaan se ei ole edelly-
tyksenä erikoislääkärin toiminnan aloittamiselle,!B
(1) EYVL N:o C 125, 18.5.1992, s. 170EYVL N:o C 72, 15.3.1993
(2) EYVL N:o C 98, 24.4.1992, s. 6.
(3) EYVL N:o L 167, 30.6.1975, s. 1.Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 90/658/ETY (EYVL N:o 353, 17.12.1990, s. 73).
(4) EYVL N:o L 167, 30.6.1975, s. 14.Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 90/658/ETY (EYVL N:o 353, 17.12.1990, s. 73).
(5) EYVL N:o L 267, 19.9.1986, s. 26.1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 2
jäsenvaltioiden lainsäädännön kehityksen vuoksi on tarpeellista tehdä
eräitä teknisiä muutoksia, erityisesti näiden ammattien tutkintotodis-
tusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta koskevien
asiakirjojen nimissä tai eräiden lääketieteen erikoisalojen nimikkeissä
tapahtuneiden muutosten, samoin kuin tiettyjen jäsenvaltioissa luotujen
uusien lääketieteen erikoisalojen tai tiettyjen aiempien lääketieteen
erikoisalojen käytöstä poistamisen huomioon ottamiseksi,
on suotavaa antaa säännöksiä saavutetuista oikeuksista ottaen huomioon
jäsenvaltioiden antamat tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodol-
lista kelpoisuutta koskevat asiakirjat, jotka ovat osoituksena ennen tämän
direktiivin täytäntöönpanoa alkaneesta koulutuksesta,
koska direktiivi tutkintotodistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta ei
välttämättä merkitse kyseisten tutkintotodistusten edellyttämän koulu-
tuksen vastaavuutta, muodollisen koulutustodistuksen kyseessä ollessa
tulee näiden pätevyystodistusten käyttö sallia vain sen jäsenvaltion
kielellä, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee,
helpottaakseen tämän direktiivin soveltamista, joka on kansallisten
viranomaisten tehtävä, jäsenvaltiot voivat määrätä, että tässä direktiivissä
tarkoitetut koulutusvaatimukset täyttävän henkilön on muodollisten
koulutustodistusten lisäksi esitettävä sen maan toimivaltaisen viran-
omaisen, josta hän on peräisin tai josta hän tulee, antama todistus siitä,
että kyseiset koulutustodistukset ovat sellaisia, joita tässä direktiivissä
tarkoitetaan,
tällä direktiivillä ei vaikuteta jäsenvaltioiden lakeihin, asetuksiin tai
hallinnollisiin määräyksiin, joissa kielletään liikeyrityksiä harjoittamasta
lääkärintointa tai joissa asetetaan niille tiettyjä tällaisen ammattitoimin-
nan harjoittamiseen liittyviä edellytyksiä,
palvelujen tarjoamisen yhteydessä vaatimus ammatillisten järjestöjen tai
toimielinten rekisteriin merkitsemisestä tai jäsenyydestä, joka liittyy
toiminnan kiinteään ja pysyvään luonteeseen, muodostaisi epäilemättä
harjoittamisen esteen henkilölle, joka aikoo tarjota palveluja tilapäisesti;
kyseinen vaatimus on tästä syystä kumottava; tällaisessa tapauksessa on
kuitenkin taattava ammatillinen valvonta, joka on mainittujen ammatil-
listen järjestöjen tai toimielinten tehtävänä; tästä syystä olisi perustamis-
sopimuksen 62 artiklan soveltaminen huomioon ottaen säädettävä, että
asianomainen voidaan velvoittaa esittämään vastaanottavan jäsenvaltion
toimivaltaiselle viranomaiselle palvelujen tarjoamista koskevat yksityis-
kohtaiset tiedot,
kun on kyse hyvän maineen ja nuhteettomuuden vaatimuksista, on
erotettava toisistaan vaatimukset, jotka on täytettävä ennen kuin
ryhdytään harjoittamaan ammattia, ja ne, jotka on täytettävä sitä
harjoitettaessa,
lääketieteen erikoisalojen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden
muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroiseksi tun-
nustamiseksi ja jäsenvaltioiden kaikkien ammattikuntaan kuuluvien
kansalaisten saattamiseksi yhdenvertaiseen asemaan yhteisössä on
tarpeen sovittaa yhteen lääketieteen erikoisalojen koulutusvaatimuksia;
tätä tarkoitusta varten tulee säätää tietyt vähimmäisvaatimukset erikois-
tumiskoulutukseen pääsemisestä, koulutuksen vähimmäiskestosta, ope-
tuksen antamistavasta ja -paikasta, sekä koulutuksen valvonnasta; nämä
vaatimukset koskevat vain niitä erikoisaloja, jotka ovat kaikille
jäsenvaltioille tai kahdelle tai useammalle jäsenvaltiolle yhteiset,
tämän toiminnan harjoittamista koskevien vaatimusten yhteensovittami-
nen tässä direktiivissä tarkoitetulla tavalla ei suinkaan estä myöhempää
yhteensovittamista,
tällä hetkellä tunnustetaan lähes yleismaailmallisesti se, että yleislääkäri
tarvitsee erityiskoulutusta voidakseen paremmin hoitaa tehtävänsä; tämä
tehtävä, joka perustuu suurelta osin lääkärin omaan potilaidensa
ympäristöä koskevaan tietämykseen, käsittää asianmukaisen hoidon
lisäksi myös sairauksien ehkäisyä ja potilaan yleisen terveydentilan
suojelemista koskevan neuvonnan,!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 3
tämän yleislääkärin erityiskoulutustarpeen on aiheuttanut pääasiassa
lääketieteen kehitys, joka on jatkuvasti kasvattanut välimatkaa yhtäältä
lääketieteellisen tutkimuksen ja opetuksen sekä toisaalta yleislääkärin
työn välillä ja synnyttänyt tilanteen, jossa yleislääkärin työn tärkeitä
osa-alueita ei enää pystytä opettamaan tyydyttävästi osana jäsenvaltioi-
den nykyistä lääketieteellistä peruskoulutusta,
potilaille koituvan hyödyn lisäksi on myös tunnustettu se, että parannettu
koulutus yleislääkärin erityistehtävään hyödyttäisi koko terveydenhuol-
tojärjestelmää erityisesti siksi, että erikoislääkäreiden, laboratorioiden ja
muiden erikoislaitosten ja -laitteiden käyttö tulisi nykyistä valikoivam-
maksi,
yleislääkärin koulutuksen parantaminen on omiaan myös lisäämään
yleislääkärin aseman arvostusta,
tämä muutos, joka näyttää vääjäämättömältä, on tapahtunut eri tahdissa
eri jäsenvaltioissa; on suotavaa huolehtia siitä, että erilaiset kehitys-
suunnat yhtyvät peräkkäisissä vaiheissa kuitenkin niin, ettei kehitystä
väkisin nopeuteta, pitäen tavoitteena asianmukaisen koulutuksen anta-
mista jokaiselle yleislääkärille, jotta yleislääkärin toiminnan erityis-
vaatimukset voidaan täyttää,
tämän uudistuksen toteuttamiseksi asteittain on tarpeen ottaa ensimmäi-
sessä vaiheessa jokaisessa jäsenvaltiossa käyttöön yleislääkärin erityis-
koulutus, joka täyttää vähimmäisvaatimukset laadun ja määrän suhteen
ja täydentää vähimmäisperuskoulutusta, joka yleislääkärin on hankitta-
vatämän direktiivin mukaisesti; on merkityksetöntä, hankitaanko yleis-
lääkärin erityiskoulutus osana kansallisten säännösten mukaista lää-
ketieteen peruskoulutusta vai siitä erillään; toisessa vaiheessa olisi
säädettävä, että yleislääkärin toimen harjoittaminen sosiaaliturvajärjes-
telmän piirissä edellyttää yleislääkärin erityiskoulutuksen suorittamista;
uudistuksen loppuun saattamiseksi on tehtävä uusia ehdotuksia,
tällä direktiivillä ei vaikuteta jäsenvaltioiden oikeuteen organisoida
kansallinen sosiaaliturvajärjestelmänsä tai määrätä, mitä toimintaa sen
piirissä harjoitetaan,
tämän direktiivin mukainen yleislääkärin erityiskoulutuksen suorittami-
sesta annettuja tutkintotodistuksia, todistuksia ja muita muodollista
kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja koskevien vähimmäisvaatimusten
yhteensovittaminen mahdollistaa sen, että jäsenvaltiot voivat vastavuo-
roisesti tunnustaa tällaiset tutkintotodistukset, todistukset ja muut
muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat,
vastaanottavalla jäsenvaltiolla ei ole tämän direktiivin mukaan oikeutta
vaatia yleislääkäreitä, joilla on toisessa jäsenvaltiossa myönnetty ja
tämän direktiivin mukaisesti tunnustettu tutkintotodistus, suorittamaan
lisäkoulutusta harjoittaakseen ammattiaan tämän jäsenvaltion sosiaa-
liturvajärjestelmän piirissä, vaikka tällaista koulutusta vaadittaisiinkin
sen alueella lääketieteen tutkintotodistuksen saaneilta; tätä tämän
direktiivin säännöstä sovelletaan yleislääkärin toiminnan harjoittamiseen
sosiaaliturvajärjestelmän piirissä 1 päivään tammikuuta 1995 saakka,
mistä päivästä lukien tämä direktiivi velvoittaa kaikkia jäsenvaltioita
asettamaan yleislääkärin erityiskoulutuksen edellytykseksi yleislääkärin
tehtävien hoitamiselle sosiaaliturvajärjestelmänsä piirissä; jos yleislää-
käri on sijoittautunut ennen tässä direktiivissä säädettyä määräaikaa,
hänellä on oltava saavutettu oikeus harjoittaa yleislääkärin ammattia
vastaanottavan jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän piirissä, vaikka hän
ei ole suorittanut yleislääkärin erikoistumiskoulutusta,
tässä direktiivissä tarkoitettuun yhteensovittamiseen kuuluu lääkärien
ammatillinen koulutus; useimmissa jäsenvaltioissa ei tällä hetkellä tehdä
eroa palkatussa työssä olevien ja itsenäisinä ammatinharjoittajina
toimivien lääkäreiden välillä; jäsenvaltiosta riippuen säännöksiä nuh-
teettomuudesta tai hyvästä maineesta, ammatillisesta valvonnasta sekä
ammattinimikkeiden käytöstä sovelletaan tai voidaan soveltaa sekä
palkatussa työssä oleviin että itsenäisinä ammatinharjoittajina toimiviin
henkilöihin; lääkärintoimi kaikissa jäsenvaltioissa edellyttää tutkintoto-
distusta, todistusta tai muuta muodollista kelpoisuutta osoittavaa
asiakirjaa lääketieteessä; mainittua toimintaa harjoitetaan sekä palkattu-
na työntekijänä että itsenäisenä ammatinharjoittajana tai samat henkilöt!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 4
voivat uransa aikana harjoittaa ammattiaan molemmilla tavoilla;
ammattihenkilöiden vapaan liikkuvuuden mahdollisimman tehokkaaksi
edistämiseksi yhteisön alueella näyttää tarpeelliselta ulottaa tämän
direktiivin soveltaminen koskemaan palkatussa työssä toimivia lää-
käreitä, ja
tämä direktiivi ei vaikuta niihin jäsenvaltioiden velvollisuuksiin, jotka
koskevat liitteessä III olevaan B osaan merkittyjä määräpäiviä direktii-
vien saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I OSASTO
SOVELTAMISALA
1 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan lääkärintoimeen, jota jäsenvaltioiden kansa-
laiset harjoittavat itsenäisenä ammatinharjoittajana tai palkattuna työn-
tekijänä.
II OSASTO
LÄÄKETIETEEN TUTKINTOTODISTUSTEN, TODISTUSTEN
JA MUIDEN MUODOLLISTA KELPOISUUTTA OSOITTA VIEN
ASIAKIRJOJEN V ASTA VUOROINEN TUNNUSTAMINEN
I LUKU
LÄÄKETIETEEN TUTKINTOTODISTUKSET, TODISTUKSET
JA MUUT MUODOLLISTA KELPOISUUTTA OSOITTA V AT
ASIAKIRJAT
2 artikla
Jokaisen jäsenvaltion on tunnustettava sellaiset tutkintotodistukset,
todistukset ja muut muodollisesta kelpoisuutta osoittavat asiakirjat, jotka
on annettu jäsenvaltioiden kansalaisille toisessa jäsenvaltiossa 23 artiklan
mukaisesti a jotka on mainittu 3 artiklassa, siten, että kyseinen
pätevyystodistus antaa jäsenvaltion alueella saman oikeuden lääkärin-
toimen aloittamiseen ja sen harjoittamiseen kuin jäsenvaltion itsensä
antamat pätevyystodistukset.
3 artikla
Edellä 2 artiklassa tarkoitetut tutkintotodistukset, todistukset ja muut
muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat ovat seuraavat:
a)Belgiassa:
”diplôme légal de docteur en médecine, chirurgie et accouche-
ments — Wettelijk diploma van doctor in de genees-, heel- en
verloskunde” (lakisääteinen lääkärin tutkintotodistus lääketieteessä,
kirurgiassa ja synnytysopissa), jonka antavat yliopistojen lääketie-
teelliset tiedekunnat, keskustutkintolautakunta tai valtion yliopis-
tokoulutuksen tutkintolautakunta;
b)Tanskassa:
”bevis for bestået lægevidenskabelig embedseksamen (kandidatek-
samen)”(lakisääteinen lääketieteen tutkintotodistus), jonka antaa
yliopiston lääketieteellinen tiedekunta, ja ”dokumentation for
gennemført praktisk uddannelse” (terveydenhuollon toimivaltaisten
viranomaisten antama todistus käytännön koulutuksesta);
c)Saksassa:
1. ”Zeugnis über die ärtzliche Staatsprüfung” (todistus lääketieteen
valtiontutkinnosta), jonka toimivaltaiset viranomaiset antavat, ja!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 5
”Zeugnis über die V orbereitungszeit als Medizinalassistent”
(todistus apulaislääkärinharjoittelujakson suorittamisesta), sikäli
kuin Saksan lainsäädäntö vielä vaatii tällaisen harjoittelun
lääketieteen opintojen lisäksi;
2. ”Zeugnis über die ärtzliche Staatsprüfung” (todistus lääketieteen
valtiontutkinnosta ja lääkärintoimen harjoittamisesta harjoitte-
lujakson aikana — ”Arzt im Praktikum”), jonka toimivaltaiset
viranomaiset ovat antaneet 30 päivän kesäkuuta 1988 jälkeen;
d)Kreikassa:
”Πτυ/khiί/omikronΙατρικής»( yliopistotutkinto lääketieteessä), jonka antaa:
— yliopiston lääketieteellinen tiedekunta tai— yliopiston terveystieteellisen tiedekunnan lääketieteen osasto;
e)Espanjassa:
”Titulo de Licenciado en Medicina y Cirugia” (Todistus yliopis-
totutkinnosta lääketieteessä ja kirurgiassa), jonka antaa opetus- ja
tiedeministeriö tai yliopiston rehtori;
f)Ranskassa:
1. ”diplôme d’État de docteur en médecine” (valtiollinen lääkärin
tutkintotodistus), jonka antavat yliopistojen lääketieteelliset
tiedekunnat, yliopistojen lääketieteellis-farmaseuttiset tiedekun-
nat tai yliopistot;
2. ”diplôme d’université de docteur en médecine” (yliopistollinen
lääkärin tutkintotodistus), sikäli kuin tämä tutkintotodistus
osoittaa suoritetuksi saman koulutusohjelman kuin valtiollista
lääkärin tutkintotodistusta varten säädetty koulutusohjelma;
g)Irlannissa:
”primary qualification” (todistus perustiedoista), joka annetaan
Irlannissa toimivaltaisen tutkintoelimen järjestämän pätevyyskokeen
suorittamisen jälkeen, ja tämän elimen antama harjoittelutodistus,
joka antaa haltijalle oikeuden tulla merkityksi lääkäriluetteloon
täysin laillistettuna lääkärinä ”fully registered medical practitioner”;
h)Italiassa:
”diploma di laurea in medicina e chirurgia” (tutkintotodistus
lääketieteessä ja kirurgiassa), jonka antaa yliopisto ja joka on
esitettävä yhdessä valtion tutkintokomission antaman ”diploma di
abilitazione all’esercizio della medicina e chirurgia” (lääketieteen ja
kirurgian harjoittamiseen oikeuttavan tutkintotodistuksen) kanssa;
i)Luxemburgissa:
”diplôme d’État de docteur en médecine, chirurgie et accouche-
ments” (valtiollinen lääkärin tutkintotodistus lääketieteessä, kirur-
giassa ja synnytysopissa), jonka antaa valtion tutkintolautakunta ja
vahvistaa opetusministeri, ja ”certificat de stage” (todistus käytän-
nön koulutuksesta), jonka vahvistaa kansanterveysministeri;
j)Alankomaissa:
”universitair getuigschrift van arts” (yliopistollinen todistus lääkärin
tutkinnosta)
k)Portugalissa:
”Carta de curso de licenciatura em medicina” (tutkintotodistus
lääketieteen opintojen suorittamisesta), jonka antaa yliopisto, ja
”Diploma comprovativo da concluso do internato geral” (tutkinto-
todistus yleisestä harjoittelujaksosta), jonka antaa terveysministeriön
toimivaltaiset viranomaiset;
l)Yhdistyneessä kuningaskunnassa:
”primary qualification” (peruspätevyystodistus), joka annetaan
Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivaltaisen tutkintoelimen jär-
jestämän pätevyystutkinnon suorittamisen jälkeen, ja tämän elimen
antama harjoittelutodistus, joka antaa haltijalle oikeuden tulla!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 6
merkityksi lääkäriluetteloon täysin laillistettuna lääkärinä (”fully
registered medical practitioner”);
m)Itävallassa:
yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan antama ”Doktor der gesam-
ten Heilkunde” (todistus lääketieteen tohtorin tutkinnosta) ja
toimivaltaisen viranomaisen antama ”Diplom über die spezifische
Ausbildung in der Allgemeinmedizin” (todistus erityiskoulutuksesta
yleislääketieteessä) tai ”Facharztdiplom” (todistus erikoislääkärin
tutkinnosta);
n)Suomessa:
yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan antama ”todistus lääketie-
teen lisensiaatin tutkinnosta — bevis om medicine licentiat examen”
ja toimivaltaisten terveysviranomaisten antama todistus käytännön
harjoittelusta;
o)Ruotsissa:
yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan antama ”läkarexamen”
(yliopistollinen tutkinto lääketieteessä) ja terveys- ja sosiaalihalli-
tuksen antama todistus käytännön harjoittelusta.
II LUKU
LÄÄKETIETEEN ERIKOISALOJEN TUTKINTOTODISTUK-
SET, TODISTUKSET JA MUUT MUODOLLISTA KELPOI-
SUUTTA OSOITTA V AT ASIAKIRJAT, JOTKA OV AT YHTEISET
KAIKILLE JÄSENV ALTIOILLE
4 artikla
Jokaisen jäsenvaltion on tunnustettava tutkintotodistukset, todistukset ja
muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat, jotka on annettu
jäsenvaltioiden kansalaisille toisessa jäsenvaltiossa 24, 25, 26 ja 29
artiklan mukaisestija jotka on mainittu 5 artiklassa, siten, että kyseinen
asiakirja antaa jäsenvaltion alueella saman oikeuden kuin jäsenvaltion
itsensä antamat asiakirjat.
5 artikla
1. Edellä 4 artiklassa tarkoitetut tutkintotodistukset, todistukset ja muut
muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat ovat sellaisia, jotka 2
kohdassa lueteltujen toimivaltaisten viranomaisten ja toimielinten
antamina vastaavat kyseisen erikoisalan koulutuksen osalta pätevyys-
todistuksia, jotka kaikki jäsenvaltiot tunnustavat ja jotka on lueteltu 3
kohdassa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimivaltaisten viranomaisten tai
toimielinten antamat tutkintotodistukset, todistukset tai muut muodollis-
ta kelpoisuutta osoittavat asiakirjat ovat seuraavat:
Belgiassa:
”le titre d’agrégation en qualité de médecin spécialiste — erkenningstitel
van specialist” (muodollinen todistus erikoislääkärin pätevyydestä),
jonka antaa kansanterveydestä vastuussa oleva ministeri;
Tanskassa:”bevis for tilladelse til at betegne sig som speciallæge” (todistus
oikeudesta erikoislääkärin ammattinimikkeeseen), jonka toimivaltaiset
terveysviranomaiset antavat;
Saksassa:
”Fachärztliche Anerkennung” (erikoislääkärin tunnustettu todistus),
jonka antaa ”Landesärztekammer” (asianomaisen osavaltion, ”Land”,
lääkärilautakunnat);!B
!A1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 7
Kreikassa:
”Τίτλ/omikronςΙατρικήςΕιδικ/omikronacuteτητας»( muodollinen todistus erikoislääkärin
pätevyydestä), jonka antaa ” Ν/omikronµαρ/khiίες»( prefektuuri);
Espanjassa:”Título de Especialista” (muodollinen todistus erikoistumisesta), jonka
antaa opetus- ja terveysministeriö;
Ranskassa:
— ”le certificat d’études spéciales de médecine” (lääketieteen erikois-
tumisopintojen todistus), jonka yliopistojen lääketieteelliset tiede-
kunnat, lääketieteellis-farmaseuttiset tiedekunnat tai yliopistot anta-
vat;
— ”Ordre des médecins” -neuvoston antamat erikoislääkärin pätevyys-
todistukset;
— ”le certificat d’études spéciales de médecine” (lääketieteen erikois-
tumisopintojen todistus), jonka antavat yliopistojen lääketieteelliset
tiedekunnat tai lääketieteellis-farmaseuttiset tiedekunnat, tai vas-
taavat todistukset, jotka on annettu opetusministerin antaman
asetuksen mukaisesti;
— ”le diplôme d’études spécialisées de médecine” (lääketieteen
erikoistumisopintojen tutkintotodistus), jonka yliopistot antavat;
Irlannissa:”Certificate of specialist doctor” (erikoislääkärin todistus), jonka
kansanterveysministerin tähän tarkoitukseen hyväksymä toimivaltainen
viranomainen antaa;
Italiassa:”diploma di medico specialista” (erikoislääkärin tutkintotodistus), jonka
antaa yliopiston rehtori;
Luxemburgissa:”certificat de médecin spécialiste” (erikoislääkärin todistus), jonka
kansanterveysministeri antaa lääketieteellisen tiedekunnan esityksestä;
Alankomaissa:
— ”Getuigschrift van erkenning en inschrijving in het Specialis-
tenregister” (todistus hyväksymisestä ja merkitsemisestä erikois-
lääkärirekisteriin), jonka antaa ”Specialisten-Registratiecommissie
(SRC)” (erikoislääkärien rekisteröintikomissio),
— ”Getuigschrift van erkenning en inschrijving in het Register van
Sociaal-Geneeskundigen” (todistus hyväksymisestä ja merkitsemi-
sestä sosiaalilääketieteen lääkäreiden rekisteriin), jonka antaa
”Sociaal-Geneeskundigen Registratie-Commissie (SGRC)” (sosiaa-
lilääketieteen lääkäreiden rekisteröintikomissio);
Portugalissa:”Grau de Assistente” (apulaistaso), jonka antavat terveysministeriön
toimivaltaiset viranomaiset, tai ”Título de Especialista” (muodollinen
todistus erikoislääkärin pätevyydestä), jonka antaa lääkäreiden ammatti-
kuntajärjestö
Yhdistyneessä kuningaskunnassa:”Certificate of completion of specialist training” (todistus erikoistumis-
koulutuksen suorittamisesta), jonka antaa tähän tarkoitukseen hyväksytty
toimivaltainen viranomainen;
Itävallassa:
toimivaltaisen viranomaisen antama ”Facharztdiplom” (todistus erikois-
lääkärin tutkinnosta);
Suomessa:toimivaltaisten viranomaisten antama ”todistus erikoislääkärin tutkin-
nosta — betyg över specialläkarexamen”;!B
!A11993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 8
Ruotsissa:
terveys- ja sosiaalihallituksen antama ”bevis om specialistkompetens
som läkare utfärdat av socialstyrelsen” (todistus erikoislääkärin pätevyy-
destä).
3. Jäsenvaltioissa tällä hetkellä käytettävät nimikkeet, jotka vastaavat
kysymyksessä olevaa erikoistumiskoulutusta, ovat seuraavat:
—anestesiologia:
Belgia: anesthésiologie / anesthesiologie
Tanska: anæstesiologi
Saksa: Anästhesiologie
Kreikka: αναισθησι/omikronλ/omikronγία
Espanja: anestesiología y reanimación
Ranska: anesthésiologie-réanimation chirurgicale
Irlanti: anaesthetics
Italia: anestesia e rianimazione
Luxemburg: anesthésie-réanimation
Alankomaat: anesthesiologie
Portugali: anestesiologia
Yhdistynyt
kuningaskunta:anaesthetics
Itävalta: Anästhesiologie und Intensivmedizin
Suomi: anestesiologia / anestesiologi
Ruotsi: anestesi och intensivvård
—kirurgia:
Belgia: chirurgie / heelkunde
Tanska: kirurgi eller kirurgiske sygdommeSaksa: Chirurgie
Kreikka: /khiειρ/omikronυργική
Espanja: cirugía general y del aparato digestivo
Ranska: chirurgie générale
Irlanti: general surgery
Italia: chirurgia generale
Luxemburg: chirurgie générale
Alankomaat: heelkunde
Portugali: cirurgia geralYhdistynyt
kuningaskunta:general surgery
Itävalta: Chirurgie
Suomi: kirurgia / kirurgi
Ruotsi: kirurgi
—neurokirurgia:
Belgia: neurochirurgie / neurochirurgie
Tanska: neurokirurgi eller kirurgiske nervesygdomme
Saksa: Neurochirurgie
Kreikka: νευρ/omikron/khiειρ/omikronυργική
Espanja: neurocirugía
Ranska: neurochirurgie
Irlanti: neurological surgeryItalia: neurochirurgia
Luxemburg: neurochirurgie
Alankomaat: neurochirurgie
Portugali: neurocirurgia!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 9
Yhdistynyt
kuningaskunta:neurological surgery
Itävalta: Neurochirurgie
Suomi: neurokirurgia / neurokirurgi
Ruotsi: neurokirurgi
—naistentaudit ja synnytykset:
Belgia: gynécologie-obstétrique /
gynaecologie-verloskunde
Tanska: gynækologi og obstetrik eller kvindesygdomme
og fødselshjælp
Saksa: Frauenheilkunde und Geburtshilfe
Kreikka: µαιευτική-γυναικ/omikronλ/omikronγία
Espanja: obstetricía y ginecología
Ranska: gynécologie-obstétrique
Irlanti: obstetrics and gynaecology
Italia: ostetricia e ginecologiaLuxemburg: gynécologie-obstétrique
Alankomaat: verloskunde en gynaecologie
Portugali: ginecologia e obstetricia
Yhdistynyt
kuningaskunta:obstetrics and gynaecology
Itävalta: Frauenheilkunde und Geburtshilfe
Suomi: naistentaudit ja synnytykset / kvinnosjukdomar
och förlossningar
Ruotsi: obstetrik och gynekologi
—sisätaudit:
Belgia: médicine interne / inwendige geneeskunde
Tanska: intern medicin eller medicinske sygdomme
Saksa: Innere Medizin
Kreikka: παθ/omikronλ/omikronγία
Espanja: medicina interna
Ranska: médecine interne
Irlanti: general (internal) medicineItalia: medicina interna
Luxemburg: maladies internes
Alankomaat: inwendige geneeskunde
Portugali: medicina interna
Yhdistynyt
kuningaskunta:general medicine
Itävalta: Innere Medizin
Suomi: sisätaudit / inremedicinRuotsi: internmedicin
—silmätaudit:
Belgia: ophtalmologie / oftalmologie
Tanska: oftalmologi eller øjensygdomme
Saksa: AugenheilkundeKreikka: /omikronφθαλµ/omikronλ/omikronγία
Espanja: oftalmología
Ranska: ophtalmologie
Irlanti: opthalmology
Italia: oculistica
Luxemburg: ophtalmologie
Alankomaat: oogheelkunde!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 10
Portugali: oftalmologia
Yhdistynyt
kuningaskunta:ophtalmology
Itävalta: Augenheilkunde und Optometrie
Suomi: silmätaudit / ögonsjukdomar
Ruotsi: ögonsjukdomar (oftalmologi)
—korva-, nenä- ja kurkkutaudit:
Belgia: oto-rhino-laryngologie / otorhinolaryngologie
Tanska: oto-rhino-laryngologi eller
øre-næse-halssygdomme
Saksa: Hals-, Nasen-, Ohrenheilkunde
Kreikka: ωτ/omikronριν/omikronλαρυγγ/omikronλ/omikronγία
Espanja: otorrinolaringología
Ranska: oto-rhino-laryngologie
Irlanti: otolaryngology
Italia: otorinolaringoiatriaLuxemburg: oto-rhino-laryngologie
Alankomaat: keel-, neus- en oorheelkunde
Portugali: otorrinolaringologia
Yhdistynyt
kuningaskunta:otolaryngology
Itävalta: Hals-, Nasen- und Ohrenkrankheiten
Suomi: korva-, nenä- ja kurkkutaudit / öron-, näs- och
strupsjukdomar
Ruotsi: öron-, näs- och halssjukdomar
(oto-rhino-laryngologi)
—lastentaudit:
Belgia: pédiatrie / kindergeneeskunde
Tanska: pædiatri eller børnesygdomme
Saksa: Kinderheilkunde
Kreikka: παιδιατρική
Espanja: pediatría y sus áreas específicas
Ranska: pédiatrieIrlanti: paediatrics
Italia: pediatria
Luxemburg: pédiatrie
Alankomaat: kindergeneeskunde
Portugali: pediatria
Yhdistynyt
kuningaskunta:paediatrics
Itävalta: Kinder- und Jugendheilkunde
Suomi: lastentaudit / barnsjukdomar
Ruotsi: barn- och ungdomsmedicin
—keuhkosairaudet:
Belgia: pneumologie / pneumologie
Tanska: medicinske lungesygdommeSaksa: Lungen- und Bronchialheilkunde
Kreikka: φυµατι/omikronλ/omikronγία-πνευµ/omikronν/omikronλ/omikronγία
Espanja: neumologia
Ranska: pneumologie
Irlanti: respiratory medicine
Italia: tisiologia e malattie dell’apparato respiratorio
Luxemburg: pneumo-phtisiologie!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 11
Alankomaat: longziekten en tuberculose
Portugali: pneumologia
Yhdistynyt
kuningaskunta:respiratory medicine
Itävalta: Lungenkrankheiten
Suomi: keuhkosairaudet / lungsjukdomar
Ruotsi: lungsjukdomar (pneumonologi)
—urologia:
Belgia: urologie / urologie
Tanska: urologi ejenes kirurgiske sygdomme
Saksa: Urologie
Kreikka: /omikronυρ/omikronλ/omikronγία
Espanja: urología
Ranska: chirurgie urologiqueIrlanti: urology
Italia: urologia
Luxemburg: urologie
Alankomaat: urologie
Portugali: urologia
Yhdistynyt
kuningaskunta:urology
Itävalta: Urologie
Suomi: urologia / urologi
Ruotsi: urologi
—ortopedia ja traumatologia:
Belgia: orthopédie / orthopedie
Tanska: ortopædisk kirurgi
Saksa: Orthopädie
Kreikka: /omikronρθ/omikronπεδική
Espanja: traumatología y cirugía ortopédica
Ranska: chirurgie orthopédique et traumatologie
Irlanti: orthopaedic surgery
Italia: ortopedia e traumatologia
Luxemburg: orthopédie
Alankomaat: orthopedie
Portugali: ortopedia
Yhdistynyt
kuningaskunta:orthopaedic surgery
Itävalta: Orthopädie und Orthopädische Chirurgie
Suomi: ortopedia ja traumatologia / ortopedi och
traumatologi
Ruotsi: ortopedi!B
!A1
!B
!A1
!B
!A11993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 12
—patologia:
Belgia: anatomie pathologique / pathologische anatomie
Tanska: patologisk anatomi og histologi eller
vævsundersøgelse
Saksa: Pathologie
Kreikka: παθ/omikronλ/omikronγικήανατ/omikronµική
Espanja: anatomía patológicaRanska: anatomie et cytologie pathologique
Irlanti: morbid anatomy and histopathology
Italia: anatomia patologica
Luxemburg: anatomie pathologique
Alankomaat: pathologische anatomie
Portugali: anatomia pathológica
Yhdistynyt
kuningaskunta:morbid anatomy and histopathology
Itävalta: Pathologie
Suomi: patologia / patologi
Ruotsi: klinisk patologi
—neurologia:
Belgia: neurologie / neurologie
Tanska: neuromedicin eller medicinske nervesygdomme
Saksa: Neurologie
Kreikka: νευρ/omikronλ/omikronγία
Espanja: neurología
Ranska: neurologie
Irlanti: neurologyItalia: neurologia
Luxemburg: neurologie
Alankomaat: neurologie
Portugali: neurologia
Yhdistynyt
kuningaskunta:neurology
Itävalta: Neurologie
Suomi: neurologia / neurologi
Ruotsi: neurologi
—psykiatria:
Belgia: psychiatrie / psychiatrie
Tanska: psykiatriSaksa: Psychiatrie
Kreikka: ψυ/khiιατρική
Espanja: psiquiatría
Ranska: psychiatrie
Irlanti: psychiatry
Italia: psichiatria
Luxemburg: psychiatrie
Alankomaat: psychiatrie
Portugali: psiquiatriaYhdistynyt
kuningaskunta:psychiatry
Itävalta: Psychiatrie
Suomi: psykiatria / psykiatri
Ruotsi: psykiatri!B
!A1
!B
!A1
!B
!A11993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 13
!M1
4. Edellä 3 kohdassa olevaa nimikkeiden luetteloa muutetaan 44 a
artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 14
III LUKU
LÄÄKETIETEEN ERIKOISALOJEN TUTKINTOTODISTUK-
SET, TODISTUKSET JA MUUT MUODOLLISTA KELPOI-
SUUTTA OSOITTA V AT ASIAKIRJAT, JOTKA OV AT KAHDELLE
TAI USEAMMALLE JÄSENV ALTIOLLE YHTEISET
6 artikla
Jokaisen jäsenvaltion, jonka laeissa, asetuksissa tai hallinnollisissa
määräyksissä on asiaa koskevia säännöksiä, on tunnustettava sellaiset
tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoit-
tavat asiakirjat, jotkaon annettu jäsenvaltioiden kansalaisille toisessa
jäsenvaltiossa 24, 25, 27 ja 29 artiklan mukaisesti ja jotka on mainittu 7
artiklassa, siten, että kyseinen pätevyystodistus antaa jäsenvaltion
alueella samat oikeudet kuin jäsenvaltion itsensä antamat pätevyystodis-
tukset.
7 artikla
1. Edellä 6 artiklassa tarkoitetut tutkintotodistukset, todistukset ja muut
muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat vastaavat, jos ne ovat 5
artiklan 2 kohdassa lueteltujen toimivaltaisten viranomaisten ja toimi-
elinten antamia, kyseisen erikoisalan koulutuksen osalta tämän artiklan 2
kohdassa lueteltuja nimikkeitä niiden jäsenvaltioiden osalta, joissa
tällaista koulutusta annetaan.
2. Jäsenvaltioissa tällä hetkellä käytettävät nimikkeet, jotka vastaavat
kyseistä erikoistumiskoulutusta, ovat seuraavat:
—kliininen biologia:
Belgia: biologie clinique / klinische biologie
Espanja: análisis clínicos
Ranska: biologie médicale
Italia: patologia diagnostica di laboratorioPortugali: patologia clinica
Itävalta: Medizinische Biologie
—hematologiset laboratoriotutkimukset:
Tanska: klinisk blodtypeserologi
Ranska: hématologie
Luxemburg: hématologie bioserologique
Portugali: hematologia clinica
Suomi: hematologiset laboratoriotutkimukset /
hematologiska laboratorieundersökningar
—kliininen mikrobiologia:
Tanska: klinisk mikrobiologi
Saksa: Mikrobiologie und Infektionsepidemiologie
Kreikka: µικρ/omikron/betatwoι/omikronλ/omikronγία
Espanja: microbiología y parasitología
Irlanti: microbiology
Italia: microbiologia
Luxemburg: microbiologieAlankomaat: medische microbiologie
Yhdistynyt
kuningaskunta:medical microbiology
Itävalta: Hygiene und Mikrobiologie
Suomi: kliininen mikrobiologia / klinisk mikrobiologi
Ruotsi: klinisk bakteriologi!B
!A1
!B
!A1
!B
!A11993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 15
—kliininen kemia:
Tanska: klinisk kemi
Espanja: bioquímica clínica
Irlanti: chemical pathology
Luxemburg: chimie biologiqueAlankomaat: klinische chemie
Yhdistynyt
kuningaskunta:chemical pathology
Itävalta: Medizinische und Chemische Labordiagnostik
Suomi: kliininen kemia / klinisk kemi
Ruotsi: klinisk kemi
—immunologia:
Espanja: immunología
Irlanti: clinical immunology
Yhdistynyt
kuningaskunta:immunology
Itävalta: Immunologie
Suomi: immunologia / immunologi
Ruotsi: klinisk immunologi
—plastiikkakirurgia:
Belgia: chirurgie plastique / plastische heelkunde
Tanska: plastikkirurgi
Kreikka: πλαστική/khiειρ/omikronυργική
Espanja: cirugía plástica y reparadora
Ranska: chirurgie plastique, reconstructrice et esthétique
Irlanti: plastic surgeryItalia: chirurgia plastica
Luxemburg: chirurgie plastique
Alankomaat: plastishe chirurgie
Portugali: chirurgia plástica e reconstrutica
Yhdistynyt
kuningaskunta:plastic surgery
Itävalta: Plastische Chirurgie
Suomi: plastiikkakirurgia / plastikkirurgi
Ruotsi: plastikkirurgi
—thoraxkirurgia:
Belgia: chirurgie thoracique / heelkunde op de thorax
Tanska: thoraxkirurgi eller brysthulens kirurgiske
sygdomme
Kreikka: /khiειρ/omikronυργικήθώρακ/omikronς
Espanja: cirugía torácicaRanska: chirurgie thoracique et cardio-vasculaire
Irlanti: thoracic surgery
Italia: chirurgia toracica
Luxemburg: chirurgie thoracique
Alankomaat: cardio-pulmonale chirurgie
Portugali: cirurgia cárdio-torácica
Yhdistynyt
kuningaskunta:thoracic surgery
Suomi: thorax- ja verisuonikirurgia / thorax- och
kärlkirurgiafi,
Ruotsi: thoraxkirurgi!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B
!A11993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 16
—lastenkirurgia:
Kreikka: /khiειρ/omikronυργικήπαίδων
Espanja: cirugía pediátrica
Ranska: chirurgie infantile
Irlanti: paediatric surgery
Italia: chirurgia pediatrica
Luxemburg: chirurgie pédiatrique
Portugali: cirurgia pediátrica
Yhdistynyt
kuningaskunta:paediatric surgery
Itävalta: Kinderchirurgie
Suomi: lastenkirurgia / barnkirurgi
Ruotsi: barn- och ungdomskirurgi
—verisuonikirurgia:
Belgia: chirurgie des vaisseaux / bloedvatenheelkunde
Espanja: angiología cirugía vascular
Ranska: chirurgie vasculaire
Italia: chirurgia vascolare
Luxemburg: chirurgie cardio-vasculaire
Portugali: cirurgia vascular
—kardiologia:
Belgia: cardiologie / cardiologie
Tanska: cardiologi eller hjerte- og kredsløbssygdomme
Kreikka: καρδι/omikronλ/omikronγία
Espanja: cardiología
Ranska: pathologie cardio-vasculaire
Irlanti: cardiology
Italia: cardiologia
Luxemburg: cardiologie et angiologie
Alankomaat: cardiologie
Portugali: cardiologia
Yhdistynyt
kuningaskunta:cardio-vascular diseases
Suomi: kardiologia / kardiologi,
Ruotsi: kardiologi
—gastroenterologia:
Belgia: gastro-entérologie / gastro-enterologie
Tanska: medicinsk gastroenterologi eller medicinske
mave-tarmsygdomme
Kreikka: γαστρεντερ/omikronλ/omikronγία
Espanja: aparato digestivo
Ranska: gastro-entérologie et hépatologie
Irlanti: gastroenterology
Italia: malattie dell’apparato digerente, della nutrizione
e del ricambio
Luxemburg: gastro-entérologie
Alankomaat: gastro-enterologiePortugali: gastrenterologia
Yhdistynyt
kuningaskunta:gastroenterology
Suomi: gastroenterologia / gastroenterologi
Ruotsi: medicinsk gastro-enterologi och hepatologi!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 17
—reumatologia:
Belgia: rhumatologie / reumatologie
Tanska: reumatologi
Kreikka: ρευµατ/omikronλ/omikronγία
Espanja: reumatologíaRanska: rhumatologie
Irlanti: rheumatology
Italia: reumatologia
Luxemburg: rhumatologie
Alankomaat: reumatologie
Portugali: reumatologia
Yhdistynyt
kuningaskunta:rheumatology
Suomi: reumatologia / reumatologi
Ruotsi: reumatologi
—kliininen hematologia:
Kreikka: αιµατ/omikronλ/omikronγία
Espanja: hematología y hemoterapía
Irlanti: haematology
Italia: ematologiaLuxemburg: hématologie
Portugali: imuno-hemoterapia
Yhdistynyt
kuningaskunta:haematology
Suomi: kliininen hematologia / klinisk hematologi
Ruotsi: hematologi
—endokrinologia:
Kreikka: ενδικριν/omikronλ/omikronγία
Espanja: endocrinología y nutrición
Ranska: endocrinologie, maladies métaboliques
Irlanti: endocrinology and diabetes mellitus
Italia: endocrinologia
Luxemburg: endocrinologie, maladies du métabolisme et de
la nutrition
Portugali: endocrinologia-nutriçãoYhdistynyt
kuningaskunta:endocrinology and diabetes mellitus
Suomi: endokrinologia / endokrinologi
Ruotsi: endokrinologi
—fysiatria:
Belgia: médecine physique / fysische geneeskunde
Tanska: fysiurgi og rehabilitering
Kreikka: φυσικήιατρικήκαιαπ/omikronκατάσταση
Espanja: rehabilitación
Ranska: rééducation et réadaptation fonctionnelles
Italia: fisioterapia
Alankomaat: revalidatie
Luxemburg: rééducation et réadaptation fonctionnelles
Portugali: fisiatria
Itävalta: Physikalische Medizin
Suomi: fysiatria / fysiatri!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B
!A11993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 18
Ruotsi: rehabiliteringsmedicin
—suun sairaudet:
Espanja: estomatología
Ranska: stomatologie
Italia: odontostomatologia
Luxemburg: stomatologiePortugali: estomatologia
—hermo- ja mielitaudit:
Belgia: neuropsychiatrie / neuropsychiatrie
Saksa: Nervenheilkunde (Neurologie und Psychiatrie)
Kreikka: νευρ/omikronλ/omikronγία-ψυ/khiιατρική
Ranska: neuropsychiatrie
Italia: neuropsichiatria
Luxemburg: neuropsychiatrie
Alankomaat: zenuw- en zielsziekten
—iho- ja sukupuolitaudit:
Belgia: dermato-vénéréologie / dermato-venereologie
Tanska: dermato-venerologi eller hud- og
kønssygdomme
Saksa: Dermatologie und Venerologie
Kreikka: δερµατ/omikronλ/omikronγία-αφρ/omikronδισι/omikronλ/omikronγία
Espanja: dermatología médico-cuirúrgica y venereología
Ranska: dermatologie et vénéréologie
Italia: dermatologia e venerologia
Luxemburg: dermato-vénéréologieAlankomaat: dermatologie en venerologie
Portugali: dermatovenereologia
Itävalta: Haut- und Geschlechtskrankheiten
Suomi: iho- ja sukupuolitaudit / hud- och
könssjukdomar
Ruotsi: hud- och könssjukdomar
—ihotaudit:
Irlanti: dermatology
Yhdistynyt
kuningaskunta:dermatology
—sukupuolitaudit:
Irlanti: venereology
Yhdistynyt
kuningaskunta:venereology
—radiologia:
Saksa: Radiologie
Kreikka: ακτιν/omikronλ/omikronγία-ραδι/omikronλ/omikronγία
Espanja: electrorradiologíaRanska: électroradiologie
Italia: radiologia
Luxemburg: électroradiologie
Alankomaat: radiologie
Portugali: radiologia
—diagnostinen radiologia:
Belgia: radiodiagnostic / röntgendiagnose
Tanska: diagnostik radiologi eller røntgenundersøgelse
Saksa: Radiologische Diagnostik!A1
!B
!A1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 19
Kreikka: ακτιν/omikronδιαγνωστική
Espanja: radiodiagnóstico
Ranska: radiodiagnostic et imagerie médicale
Irlanti: diagnostic radiology
Luxemburg: radiodiagnostic
Alankomaat: radiodiagnostiek
Portugali: radiodiagnóstico
Yhdistynyt
kuningaskunta:diagnostic radiology
Itävalta: Medizinische Radiologie — Diagnostik,
Suomi: radiologia / radiologi
Ruotsi: medicinsk radiologi!B
!A11993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 20
—syöpätaudit ja sädehoito:
Belgia: radio- radiumthérapie / radio- en radiumtherapie
Tanska: terapeutisk radiologi eller strålebehandling
Saksa: StrahlentherapieKreikka: ακτιν/omikronθεραπευτική
Espanja: oncología radioterápica
Ranska: oncologie, option radiothérapie
Irlanti: radiotherapy
Luxemburg: radiothérapie
Alankomaat: radiothérapie
Portugali: radioterapia
Yhdistynyt
kuningaskunta:radiotherapy
Itävalta: Strahlentherapie — Radio-onkologie,
Suomi: syöpätaudit ja sädehoito / cancersjukdomar och
radioterapi
Ruotsi: onkologi
—troppinen lääketiede:
Tanska: tropemedicin
Irlanti: tropical medicine
Italia: medicina tropicale
Portugali: medicina tropical
Yhdistynyt
kuningaskunta:tropical medicine
—lastenpsykiatria:
Tanska: børnepsykiatri
Saksa: Kinder- und Jugendpsychiatrie
Kreikka: παιδ/omikronψυ/khiιατρική
Ranska: pédo-psychiatrie
Irlanti: child and adolescent psychiatry
Italia: neuropsichiatria infantile
Luxemburg: psychiatrie infantile
Portugali: pedopsiquiatria
Yhdistynyt
kuningaskunta:child and adolescent psychiatry
Suomi: lasten psykiatria / barnspsykiatri
Ruotsi: barn- och ungdomspsykiatri
—geriatria:
Espanja: geriatría
Irlanti: geriatrics
Alankomaat: klinische geriatrieYhdistynyt
kuningaskunta:geriatrics
Suomi: geriatria / geriatri
Ruotsi: geriatrik
—nefrologia:
Tanska: nefrologi eller medicinske nyresygdomme
Kreikka: νεφρ/omikronλ/omikronγία
Espanja: nefrología
Ranska: néphrologie!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 21
Irlanti: nephrology
Italia: nefrologia
Luxemburg: néphrologie
Portugali: nefrologia
Yhdistynyt
kuningaskunta:renal diseases
Suomi: nefrologia / nefrologi
Ruotsi: medicinska njursjukdomar (nefrologi)
—infektiosairaudet:
Irlanti: communicable diseases
Italia: malattie infettive
Yhdistynyt
kuningaskunta:communicable diseases
Suomi: infektiosairaudet / infektionssjukdomar
Ruotsi: infektionssjukdomar
—”terveydenhuolto” (kansanterveys):
Ranska: santé publique et médecine sociale
Irlanti: community medicine
Yhdistynyt
kuningaskunta:community medicine
Itävalta: Sozialmedizin
Suomi: terveydenhuolto — hälsovård
—kliininen farmakologie:
Saksa: Pharmakologie
Espanja: farmacología clínica
Irlanti: clinical pharmacology and therapeutics
Yhdistynyt
kuningaskunta:clinical pharmacology and therapeutics
Itävalta: Pharmakologie und Toxikologie
Suomi: kliininen farmakologia / klinisk farmakologi
Ruotsi: klinisk farmakologi
—työterveyshuolto:
Tanska: samfundsmedicin/arbejdsmedicin
Saksa: Arbeitsmedizin
Kreikka: ιατρικήτηςεργασίας
Ranska: médecine du travail
Irlanti: occupational medicine
Italia: medicine del lavoro
Alankomaat: arbeids- en bedrijfsgeneeskunde
Portugali: medicina do trabalho
Yhdistynyt
kuningaskunta:occupational medicine
Itävalta: Arbeits- und Betriebsmedizin
Suomi: työterveyshuolto / företagshälsovård
Ruotsi: yrkes- och miljömedicin!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 22
—allergologia:
Kreikka: αλλεργι/omikronλ/omikronγία
Espanja: alergología
Italia: allergologia ed immunologia clinica
Alankomaat: allergologie
Portugali: imunoalergologia
Suomi: allergologia / allergologi
Ruotsi: allergisjukdomar
—gastroenterologinen kirurgia:
Belgia: chirurgie abdominale / heelkunde op het
abdomen
Tanska: kirurgisk gastroenterologi eller kirurgiske
mave-tarmsygdomme
Espanja: cirurgía del aparato digestivo
Ranska: chirurgie viscérale
Italia: chirurgia dell’apparato digerente
Suomi: gastroenterologia / gastroenterologi
—isotooppitutkimukset:
Belgia: médecine nucléaire / nucleaire geneeskunde
Saksa: Nuklearmedizin
Kreikka: πυρηνικήιατρική
Espanja: medicina nuclear
Ranska: médicine nucléaire
Italia: medicina nucleare
Alankomaat: nucleaire geneeskunde
Portugali: medicina nuclear
Yhdistynyt
kuningaskunta:nuclear medicine
Itävalta: Nuklearmedizin
Suomi: isotooppitutkimukset / isotopundersökningar
—leukakirurgia (lääketieteen peruskoulutus):
Espanja: cirugía oral y maxilofacial
Ranska: chirurgie maxillo-faciale et stomatologie
Italia: chirurgia maxillo-facciale
—hammas-, suu- ja leukakirurgia:
Belgia: stomatologie, chirurgie orale et maxillo-faciale /
stomatologie, orale en maxillo-faciale chirurgie
Saksa: Zahn-, Mund-, Kiefer- und Gesichtschirurgie
Irlanti: oral and maxillo-facial surgery
Yhdistynyt
kuningaskunta:oral and maxillo-facial surgery
Suomi: leukakirurgia / käkkirurgi
3. Edellä 2 kohdassa olevaa nimikkeiden luetteloa muutetaan 44 a
artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!B
!A1
!M1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 23
8 artikla
1. Jos jäsenvaltioiden kansalaiset, jotka haluavat saada sellaisen
erikoislääkärin tutkintotodistuksen, todistuksen tai muun muodollista
kelpoisuutta osoittavan asiakirjan, jota ei ole mainittu 4 ja 6 artiklassa tai
jota, vaikka se on mainittu 6 artiklassa, ei anneta siinä jäsenvaltiossa,
josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, vastaanottava
jäsenvaltio voi vaatia, että heidän on täytettävä sen omien lakien,
asetusten tai hallinnollisten määräysten mukaiset kyseistä erikoisalaa
koskevat koulutusvaatimukset.
2. Vastaanottavan jäsenvaltion on kuitenkin otettava huomioon joko
kokonaan tai osittain 1 kohdassa tarkoitettujen kansalaisten suorittamat
koulutusjaksot, joista sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, josta
ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, ovat antaneet heille
tutkintotodistuksen, todistuksen tai muun muodollista kelpoisuutta
osoittavan asiakirjan edellyttäen, että koulutusjaksot vastaavat vastaan-
ottavassa jäsenvaltiossa vaadittavia kyseisen erikoistumiskoulutuksen
koulutusjaksoja.
3. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten tai toimi-
elinten on tutkittuaan asianomaisen erikoistumiskoulutuksen sisällön ja
pituuden niille toimitettujen tutkintotodistusten, todistusten ja muiden
muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen perusteella ilmoitettava
hänelle vaadittavan lisäkoulutuksen pituus ja alat, jotka sen on katettava.
IV LUKU
SAA VUTETUT OIKEUDET
9 artikla
1. Rajoittamatta 3 kohdan säännösten soveltamista, jäsenvaltioiden on
tunnustettava riittäväksi todisteeksi niiden jäsenvaltioiden kansalaisten
osalta, joiden tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista
kelpoisuutta lääketieteessä osoittavat asiakirjat eivät täytä kaikkia 23
artiklassa koulutukselle säädettyjä vähimmäisvaatimuksia, sellaiset
kyseisissä jäsenvaltioissa annetut tutkintotodistukset, todistukset ja muut
muodollista kelpoisuutta lääketieteessä osoittavat asiakirjat, jotka on
annettu koulutuksesta, joka on alkanut ennen:
— 1 päivää tammikuuta 1986 Espanjan ja Portugalin osalta,
— 1 päivää tammikuuta 1981 Kreikan osalta,— 20 päivää joulukuuta 1976 muiden jäsenvaltioiden osalta,
— liittymispäivä Itävallan, Ruotsin ja Suomen osalta,
ja joiden liitteenä on todistus siitä, että asianomaiset ovat tosiasiallisesti
ja luvallisesti harjoittaneet mainittua toimintaa ainakin kolme peräkkäis-
tä vuotta todistuksen antamista edeltäneiden viiden vuoden aikana.
2. Rajoittamatta 4 kohdan soveltamista, jäsenvaltioiden on tunnus-
tettava riittäväksi todisteeksi niiden jäsenvaltioiden kansalaisten osalta,
joiden erikoislääkärin tutkintotodistukset, todistukset tai muut muodol-
lista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat eivät täytä kaikkia 24—27
artiklassa koulutukselle säädettyjä vähimmäisvaatimuksia, erikoislää-
kärin tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta
osoittavat asiakirjat, jotka jäsenvaltiot ovat antaneet koulutuksesta, joka
on alkanut ennen:
— tammikuun 1 päivää 1986 Espanjan ja Portugalin osalta,
— tammikuun 1 päivää 1981 Kreikan osalta,
— joulukuun 20 päivää 1976 muiden jäsenvaltioiden osalta,
— liittymispäivä Itävallan, Ruotsin ja Suomen osalta.!B
!A1
!B
!A11993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 24
Jäsenvaltio voi kuitenkin vaatia, että tutkintotodistusten, todistusten ja
muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen liitteenä on sen
jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten tai toimielinten, josta ulko-
maan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, antama todistus, joka
osoittaa asianomaisen hoitaneen kysymyksessä olevia tehtäviä erikois-
lääkärinä ajan, joka on kaksi kertaa niin pitkä kuin sen jäsenvaltion, josta
ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, erikoislääkärikou-
lutuksen keston ja III osastossa mainitun vähimmäiskoulutusjakson
keston erotus, sikäli kuin nämä jaksot eivät ole yhtä pitkiä kuin 26 ja 27
artiklassa säädetty koulutuksen vähimmäiskesto.
Jos kuitenkin vastaanottava jäsenvaltio ennen tämän direktiivin täytän-
töönpanoa vaatii koulutukselta vähimmäiskestoa, joka on lyhyempi kuin
26 ja 27 artiklassa tarkoitettu kesto, ensimmäisessä alakohdassa mainittu
erotus voidaan määritellä vain suhteessa kyseisen valtion säätämään
koulutuksen vähimmäiskestoon.
3. Jos jäsenvaltioiden kansalaisten lääketieteen tutkintotodistukset,
todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat todis-
tavat, että koulutus on hankittu entisen Saksan demokraattisen tasavallan
alueella ja kyseinen koulutus ei vastaa kaikkia 23 artiklassa säädettyjä
koulutuksen vähimmäisvaatimuksia, muiden jäsenvaltioiden kuin Saksan
on tunnustettava kyseiset tutkintotodistukset, todistukset ja muut
muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat riittäväksi todisteeksi, jos
— ne on annettu koulutuksesta, joka on alkanut ennen Saksan
yhdistymistä,
— ne antavat haltijalleen oikeuden harjoittaa lääkärintointa koko
Saksan alueella samoin edellytyksin kuin Saksan toimivaltaisten
viranomaisten antamat ja 3 artiklan c alakohdan 1 ja 2 alakohdassa
tarkoitetut asiakirjat,
ja
— niiden liitteenä on Saksan toimivaltaisen viranomaisen antama
todistus, jonka mukaan kyseiset kansalaiset ovat tosiasiallisesti ja
luvallisesti harjoittaneet kyseistä toimintaa Saksassa vähintään
kolme peräkkäistä vuotta todistuksen antamista edeltäneiden viiden
vuoden aikana.
4. Jos jäsenvaltioiden kansalaisten erikoislääketieteen tutkintotodis-
tukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat
todistavat, että koulutus on hankittu entisen Saksan demokraattisen
tasavallan alueella ja kyseinen koulutus ei vastaa 24—27 artiklassa
säädettyjä koulutuksen vähimmäisvaatimuksia, muiden jäsenvaltioiden
kuin Saksan on tunnustettava kyseiset tutkintotodistukset, todistukset ja
muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat riittäväksi todisteeksi,
jos ne
— on annettu koulutuksesta, joka on alkanut ennen 3 päivää huhtikuuta
1992,
ja
— antavat mahdollisuuden harjoittaa toimintaa erikoislääkärinä koko
Saksan alueella samoin edellytyksin kuin Saksan toimivaltaisten
viranomaisten antamat ja 5 ja 7 artiklassa tarkoitetut asiakirjat.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vaatia, että näiden tutkintotodistusten,
todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen
liitteenä on Saksan toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen antama
todistus, jonka mukaan niiden haltijat ovat harjoittaneet kyseistä
toimintaa erikoislääkäreinä vähintään kaksi kertaa sen ajan, joka on
Saksan alueella saadun erikoiskoulutuksen ja III osastossa tarkoitetun
vähimmäiskoulutusajan erotus silloin, kun ne eivät täytä 26 ja 27
artiklassa säädettyjä koulutuksen kestoa koskevia vähimmäisvaatimuk-
sia.
5. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi sellaisten
jäsenvaltioiden kansalaisilta, joiden lääketieteen tai erikoislääketieteen
tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoit-
tavat asiakirjat eivät ole yhdenmukaisia 3, 5 tai 7 artiklassa säädettyjen
kyseisessä jäsenvaltiossa vaadittujen nimikkeiden kanssa, näiden jäsen-!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 25
valtioiden antamat tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista
kelpoisuutta osoittavat asiakirjat, kun niiden liitteenä on vastaavuus-
todistus, jonka ovat allekirjoittaneet toimivaltaiset viranomaiset tai
toimielimet. Tämän todistuksen on osoitettava, että lääketieteen tai
erikoislääketieteen tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista
kelpoisuutta osoittavat asiakirjat on annettu III osaston määräysten
mukaisesta koulutuksesta, johon viitataan tapauksen mukaan 2, 4 tai 6
artiklassa, ja että jäsenvaltio, joka on antanut kyseiset asiakirjat,
rinnastaa ne tapauksen mukaan 3, 5 tai 7 artiklassa tarkoitettuihin
asiakirjoihin.
6. Niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat kumonneet laeissa, asetuksissa tai
hallinnollisissa määräyksissä olevat säännökset hermo- ja mielitautien,
radiologian, thoraxkirurgian, verisuonikirurgian, gastroenterologisen
kirurgian, hematologisen laboratoriotutkimuksen, fysiatrian tai trooppi-
sen lääketieteen tutkintotodistusten, todistusten tai muiden muodollista
kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen antamisesta ja ovat toteuttaneet
saavutettuja oikeuksia koskevat toimenpiteet omien kansalaistensa
hyväksi, on annettava jäsenvaltioiden kansalaisille oikeus saada näistä
toimenpiteistä koituva etu, jos näiden hermo- ja mielitautien, radiolo-
gian, thoraxkirurgian, verisuonikirurgian, gastroenterologisen kirurgian,
hematologisen laboratoriotutkimuksen, fysiatrian tai trooppisen lääketie-
teen tutkintotodistukset, todistukset tai muut muodollista kelpoisuutta
osoittavat asiakirjat täyttävät joko tämän artiklan 2 kohdassa tai 24, 25 ja
27 artiklassa säädetyt asiaa koskevat edellytykset ja niiltä osin kuin nämä
tutkintotodistukset, todistukset tai muut muodollista kelpoisuutta osoit-
tavat asiakirjat on annettu ennen päivää, josta alkaen vastaanottava
jäsenvaltio ei enää anna kyseessä olevaa erikoisalaa koskevia tutkinto-
todistuksia, todistuksia tai muita muodollista kelpoisuutta osoittavia
asiakirjoja.
7. Päivät, joista alkaen kyseessä olevat jäsenvaltiot ovat kumonneet
laeissa, asetuksissa tai hallinnollisissa määräyksissä olevat säännökset 6
kohdassa tarkoitetuista tutkintotodistuksista, todistuksista ja muista
muodollista kelpoisuutta osoittavista asiakirjoista, ovat liitteessä II.
V LUKU
TUTKINTONIMIKKEEN KÄYTTÖ
10 artikla
1. Vastaanottavien jäsenvaltioiden on huolehdittava, että 2, 4, 6 ja 9
artiklan edellytykset täyttävillä jäsenvaltioiden kansalaisilla on oikeus
käyttää säädettyä tutkintonimikettä tai tarvittaessa sen lyhennettä, joka
on käytössä siinä jäsenvaltiossa, josta he ovat peräisin tai josta he tulevat,
tämän valtion kielellä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 19 artiklan
soveltamista. Vastaanottavat jäsenvaltiot voivat vaatia, että nimikkeen
jäljessä on mainittava sen antaneen laitoksen tai tutkintolautakunnan
nimi ja sijaintipaikka.
2. Jos siinä jäsenvaltiossa, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai
josta hän tulee, käytetty tutkintonimike saattaa vastaanottavassa
jäsenvaltiossa sekaantua nimikkeeseen, joka tässä valtiossa edellyttää
asianomaiselta lisäkoulutusta, jota kyseinen henkilö ei ole suorittanut,
vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia häntä käyttämään siinä jäsenvaltios-
sa, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee, hankittua tutkintonimi-
kettä sopivassa muodossa, jonka vastaanottava jäsenvaltio määrää.!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 26
VI LUKU
SÄÄNNÖKSET, JOTKA HELPOTTA V AT SIJOITTAUTUMISOI-
KEUDEN JA PAL VELUJEN TARJOAMISEN V APAUDEN TEHO-
KASTA KÄYTTÄMISTÄ LÄÄKÄREIDEN TOIMINNASSAA
A. Erityissäännöksiä sijoittautumisoikeudesta
11 artikla
1. Vastaanottavan jäsenvaltion, joka vaatii lääkärintointa ensi kertaa
aloittavilta kansalaisiltaan todistusta hyvästä maineesta tai nuhteetto-
muudesta, on muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta hyväksyttävä tästä
riittäväksi todisteeksi sellaiset todistukset, jotka osoittavat, että kyseessä
olevassa jäsenvaltiossa kyseistä toimintaa ensi kertaa aloittavilta
edellytetyt vaatimukset hyvästä maineesta ja nuhteettomuudesta täytty-
vät, ja jotka on antanut sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen,
josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee.
2. Jos jäsenvaltio, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, ei vaadi tässä tarkoitettua toimintaa ensi kertaa aloittavilta
henkilöiltä todistusta hyvästä maineesta tai nuhteettomuudesta, vastaan-
ottava jäsenvaltio voi vaatia otteen sen jäsenvaltion rikosrekisteristä, josta
ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, tai, jollei tällaista
ole, vastaavan asiakirjan, jonka on antanut sen jäsenvaltion toimivaltai-
nen oikeus- tai hallintoviranomainen, josta ulkomaan kansalainen on
peräisin tai josta hän tulee.
3. Jos vastaanottavalla jäsenvaltiolla on yksityiskohtaisia tietoja
vakavasta seikasta, joka on tapahtunut sen alueen ulkopuolella ennen
kuin kyseinen henkilö perusti toimipaikan tähän jäsenvaltioon ja joka
todennäköisesti vaikuttaisi kyseisen toiminnan aloittamiseen sen alueel-
la, se voi ilmoittaa asiasta jäsenvaltiolle, josta ulkomaan kansalainen on
peräisin tai josta hän tulee.
Sen jäsenvaltion, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, on tarkistettava tietojen todenperäisyys. Sen viranomaisten on
päätettävä tarvittavien tutkimusten laadusta ja laajuudesta ja ilmoitettava
vastaanottavalle jäsenvaltiolle kaikista toimenpiteistä, joihin ne tämän
mukaisesti ryhtyvät antamiensa todistusten tai asiakirjojen suhteen.
4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että annettuja tietoja käsitellään
salassa pidettävinä.
12 artikla
1. Jos vastaanottavassa jäsenvaltiossa on voimassa laissa, asetuksessa
tai hallinnollisessa määräyksessä olevia säännöksiä hyvän maineen tai
nuhteettomuuden vaatimuksista, mukaan lukien säännökset kurinpitotoi-
mista lääkärintoimen harjoittamiseen liittyvän vakavan ammatillisen
väärinkäytöksen tai rikostuomion varalta, sen jäsenvaltion, josta ulko-
maan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, on toimitettava
vastaanottavalle jäsenvaltiolle kaikki tarpeelliset tiedot ammatillisista tai
hallinnollisista kurinpitotoimista, joihin asianomaisen suhteen on
ryhdytty, tai rangaistuksista, joihin asianomainen on tuomittu ammatti-
aan harjoittaessaan siinä jäsenvaltiossa, josta hän on peräisin tai tullut.
2. Jos vastaanottavalla jäsenvaltiolla on yksityiskohtaisia tietoja
vakavasta seikasta, joka on tapahtunut sen alueen ulkopuolella ennen
kuin kyseinen henkilö perusti toimipaikan tähän valtioon ja joka
todennäköisesti vaikuttaisi tässä tarkoitetun toiminnan harjoittamiseen
sen alueella, se voi ilmoittaa asiasta jäsenvaltiolle, josta ulkomaan
kansalainen on peräisin tai josta hän tulee.
Sen jäsenvaltion, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, on tarkistettava tietojen todenperäisyys. Sen viranomaisten on
päätettävä tarvittavien tutkimusten laadusta ja laajuudesta ja ilmoitettava
vastaanottavalle jäsenvaltiolle kaikista toimenpiteistä, joihin he tämän
johdosta ryhtyvät 1 kohdan mukaisesti annettujen tietojen suhteen.!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 27
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että annettuja tietoja käsitellään
salassa pidettävinä.
13 artikla
Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka ryhtyvät
harjoittamaan lääkärintointa tai harjoittavat sitä, todistusta fyysisestä ja
henkisestä terveydestä, tuon valtion on hyväksyttävä siitä riittäväksi
todisteeksi sellaisen asiakirjan esittäminen, joka vaaditaan siinä jäsen-
valtiossa, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee..
Jos jäsenvaltio, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, ei aseta tällaisia vaatimuksia niille, jotka ryhtyvät harjoittamaan tai
harjoittavat kyseistä toimintaa, vastaanottavan jäsenvaltion on hyväksyt-
tävä tällaiselta kansalaiselta kyseisen valtion toimivaltaisen viranomaisen
antama todistus, joka vastaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa annettuja
todistuksia..
14 artikla
Edellä 11, 12, ja 13 artiklassa tarkoitetut asiakirjat eivät niitä esitettäessä
saa olla kolmea kuukautta vanhempia.
15 artikla
1. Asianomaisen oikeutta ryhtyä harjoittamaan lääkärintointa koskeva,
11, 12 ja 13 artiklan mukainen menettely on saatettava päätökseen
mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluessa
kaikkien asianomaista koskevien asiakirjojen esittämisestä; tämä ei
koske viivytystä, joka johtuu tämän menettelyn päätyttyä tehdystä
muutoksenhausta.
2. Edellä 11 artiklan 3 kohdassa ja 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa
tapauksissa pyyntö tutkia asia uudelleen siirtää 1 kohdassa tarkoitettua
määräaikaa.
Jäsenvaltion, jonka puoleen asiassa käännytään, on annettava vastauk-
sensa kolmen kuukauden kuluessa.
Vastauksen saatuaan tai määräajan päätyttyä vastaanottavan jäsenvaltion
on jatkettava 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
16 artikla
Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka ryhtyvät
harjoittamaan lääkärin ammattia tai harjoittavat sitä, että he vannovat
valan tai antavat juhlallisen vakuutuksen, ja kyseisen valan tai vakuu-
tuksen kaava ei sovellu muiden jäsenvaltioiden kansalaisten käytettä-
väksi, kyseisen jäsenvaltion on huolehdittava, että asianomaiselle on
tarjottavissa sopiva ja vastaava valan tai vakuutuksen kaava.
B. Erityissäännöksiä palvelujen tarjoamisesta
17 artikla
1. Jos jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka aloittavat tai
harjoittavat lääkärintointa, ammatillisen järjestön tai toimielimen anta-
maa toimilupaa, jäsenyyttä tai rekisteriin merkitsemistä, kyseisen
jäsenvaltion on vapautettava jäsenvaltioiden kansalaiset tästä vaatimuk-
sesta palvelujen tarjoamisen osalta.
Asianomaisen on tarjottava palveluja samoin oikeuksin ja velvollisuuk-
sin kuin vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisten; häneen on erityisesti
sovellettava tässä jäsenvaltiossa voimassa olevia ammatillisia tai
hallinnollisia menettelytapasääntöjä.!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 28
Tätä varten ja 2 kohdassa mainitun palvelujen tarjoamista koskevan
ilmoituksen lisäksi jäsenvaltiot voivat vaatia joko ilman eri toimenpiteitä
tapahtuvaa väliaikaista rekisteröintiä tai muodollista jäsenyyttä amma-
tillisessa järjestössä tai toimielimessä tai vaihtoehtoisesti rekisteriin
merkitsemistä mahdollistaakseen alueellaan voimassa olevien ammatil-
listen menettelytapasäännösten täytäntöönpanon edellyttäen, että täl-
lainen rekisteröinti tai jäsenyys ei viivytä tai millään tavoin vaikeuta
palvelujen tarjoamista eikä myöskään aiheuta palveluja tarjoavalle
henkilölle lisäkustannuksia.
Jos vastaanottava jäsenvaltio toteuttaa toisessa alakohdassa tarkoitetun
toimenpiteen tai saa tietoonsa seikkoja, jotka ovat näiden säännösten
vastaisia, sen on ilmoitettava asiasta viipymättä sille jäsenvaltiolle, johon
kyseinen henkilö on sijoittautunut.
2. Vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia asianomaista antamaan toimi-
valtaisille viranomaisille ennakolta ilmoituksen palvelujen tarjoamisesta,
jos siihen liittyy väliaikainen oleskelu kyseisen valtion alueella.
Kiireellisissä tapauksissa tämä ilmoitus voidaan antaa mahdollisimman
pian palvelujen tarjoamisen jälkeen.
3. Vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia 1 ja 2 kohdan mukaisesti
asianomaiselta asiakirjat, jotka sisältävät seuraavat tiedot:
— 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen,
— todistuksen siitä, että asianomainen harjoittaa laillisesti tässä
tarkoitettua toimintaa siinä jäsenvaltiossa, johon hän on sijoittautu-
nut,
— todistuksen siitä, että asianomaisella on jokin niistä tutkintotodis-
tuksista, todistuksista tai muista muodollista kelpoisuutta osoittavista
asiakirjoista, jotka tarvitaan kyseisten palvelujen tarjoamiseen ja
joita tarkoitetaan tässä direktiivissä.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat eivät niitä esitettäessä saa
olla kahtatoista kuukautta vanhempia.
5. Jos jäsenvaltio kokonaan tai osittain kieltää väliaikaisesti tai
pysyvästi kansalaiseltaan tai toisen jäsenvaltion kansalaiselta, joka on
sijoittautunut sen alueelle, lääkärintoimen harjoittamisen, sen on
tarvittaessa huolehdittava siitä, että 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa
tarkoitettu todistus peruutetaan väliaikaisesti tai pysyvästi.
18 artikla
Jos vakuutuslaitosten välillä tehtävän sosiaaliturvajärjestelmien perus-
teella vakuutetuille henkilöille annettuja palveluja koskevan tiliselvityk-
sen vuoksi vastaanottava jäsenvaltio vaatii julkisen sosiaaliturvalaitoksen
rekisteriin merkitsemistä, tämän jäsenvaltion on vapautettava toiseen
jäsenvaltioon sijoittautuneet jäsenvaltioiden kansalaiset tästä vaatimuk-
sesta, jos palvelujen tarjoamiseen liittyy kyseisen henkilön matkus-
tamista.
Kyseisen henkilön on kuitenkin tehtävä tälle laitokselle ilmoitus
tarjotuista palveluista etukäteen tai kiireellisissä tapauksissa niiden
tarjoamisen jälkeen.
C. Säännökset, jotka koskevat sekä sijoittautumisoikeutta että
palvelujen tarjoamisen vapautta
19 artikla
Jos lääkärintoimeen liittyvän ammattinimikkeen käyttö on vastaan-
ottavassa jäsenvaltiossa säännelty, toisten jäsenvaltioiden kansalaisten,
jotka täyttävät 2 artiklassa ja 9 artiklan 1, 3 ja 5 kohdassa säädetyt
edellytykset, on käytettävä vastaanottavan jäsenvaltion ammattinimiket-
tä, joka siinä valtiossa vastaa näitä kelpoisuusvaatimuksia, ja sen
lyhennettä.!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 29
Edellä ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös erikoislääkärin ammat-
tinimikkeiden käyttöön, sikäli kuin niitä käyttävät 4 ja 6 artiklassa ja 9
artiklan 2, 4, 5 ja 6 kohdassa säädetyt edellytykset täyttävät henkilöt.
20 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta asian-
omaiset voivat saada tietoa vastaanottavan jäsenvaltion terveydenhuoltoa
ja sosiaaliturvaa kosk evasta lainsäädä nnöstä ja tarvittaessa siellä
noudatettavasta ammattietiikasta.
Tätä varten jäsenvaltiot voivat perustaa tiedotuskeskuksia, joista asian-
omaiset voivat saada tarvitsemansa tiedot. Vastaanottavat jäsenvaltiot
voivat edellyttää, että sijoittautuvat henkilöt ottavat yhteyttä näihin
keskuksiin.
2. Jäsenvaltiot voivat perustaa 1 kohdassa tarkoitettuja keskuksia niiden
toimivaltaisten viranomaisten tai toimielimien yhteyteen, jotka ne ovat
nimenneet.
3. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa huolehdittava siitä, että asianomaiset
sekä oman etunsa että potilaittensa edun vuoksi hankkivat sellaisen
kielitaidon kuin heidän ammattinsa harjoittaminen vastaanottavassa
jäsenvaltiossa edellyttää.
21 artikla
Jos jäsenvaltiot asettavat omille kansalaisilleen vaatimuksen, jonka
mukaan sosiaaliturvajärjestelmään kuuluvaksi lääkäriksi nimittämisen
edellytyksenä on valmistavan harjoittelujakson suorittaminen, ne voivat
asettaa saman edellytyksen muiden jäsenvaltioiden kansalaisille viiden
vuoden ajan 20 päivästä kesäkuuta 1975 alkaen. Harjoittelujakso ei
kuitenkaan saa olla kuutta kuukautta pidempi.
22 artikla
Jos epäilyyn on perusteltua aihetta, vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia
toisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista todistamaan oikeaksi
toisessa jäsenvaltiossa annetut tutkintotodistukset, todistukset ja muut
muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat, joita tarkoitetaan II osaston
I-IV luvussa, sekä vahvistamaan sen, että asianomainen täyttää kaikki III
osastossa säädetyt koulutusvaatimukset.
III OSASTO
LÄÄKÄRINTOINTA KOSKEVIEN LAKIEN, ASETUSTEN JA
HALLINNOLLISTEN MÄÄRÄYSTEN YHTEENSOVITTAMI-
SESTA
23 artikla
1. Jäsenvaltioiden on vaadittava henkilöiltä, jotka ryhtyvät harjoitta-
maan lääkärintointa tai harjoittavat sitä, että heillä on 3 artiklassa
tarkoitettu tutkintotodistus, todistus tai muu sellainen muodollista
kelpoisuutta osoittava asiakirja lääketieteessä, joka takaa, että asian-
omainen on koulutuksensa aikana saanut:
a) riittävät tiedot lääketieteen perustana olevista tieteenaloista ja hyvät
tiedot tieteellisistä menetelmistä, mukaan lukien biologisten toimin-
tojen arvioimisen periaatteet, tieteellisesti todistettujen asioiden
arviointi ja tietojen analysointi;
b) riittävät tiedot terveen ja sairaan ihmisen rakenteesta, toiminnoista ja
käyttäytymisestä sekä ihmisen terveydentilan ja fyysisen ja sosiaa-
lisen ympäristön välisestä yhteydestä;
c) riittävät tiedot kliinisissä oppiaineissa ja menetelmissä selkeän
käsityksen muodostamiseksi psyykkisistä ja fyysisistä sairauksista
sekä riittävät lääketieteelliset tiedot sairauksien ennaltaehkäisyn,
diagnosoinnin ja hoidon sekä ihmisen lisääntymisen kannalta;!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 30
d) soveltuvan, sairaalassa asianmukaisessa valvonnassa hankitun klii-
nisen kokemuksen.
2. Tällaisen lääketieteellisen koulutusajan on käsitettävä vähintään
kuusi vuotta tai 5 500 tuntia teoreettista ja käytännöllistä opetusta
yliopistossa tai yliopiston valvonnassa.
3. Kyseiseen koulutukseen hyväksymisen edellytyksenä on, että
hakijalla on tutkintotodistus tai todistus, jonka perusteella hänellä on
oikeus tulla hyväksytyksi jäsenvaltion yliopistoihin kyseiselle opinto-
alalle.
4. Jos henkilö on aloittanut opintonsa ennen 1 päivää tammikuuta 1972,
2 kohdassa tarkoitettu koulutus voi sisältää kuusi kuukautta kestävän
täysipäiväisen yliopistotasoisen käytännön koulutuksen toimivaltaisten
viranomaisten valvonnassa.
5. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden mahdollisuutta myöntää
omalla alueellaan säännöstensä mukaisesti lääkärintoimen harjoittamisen
aloittamista tai sen harjoittamista koskevia helpotuksia henkilöille, joilla
on tutkintotodistus, todistus tai muu muodollista kelpoisuutta osoittava
asiakirja, jota ei ole suoritettu jäsenvaltiossa.
24 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että lääketieteen erikoisalojen
tutkintotodistuksen, todistuksen tai muun muodollista kelpoisuutta
osoittavan asiakirjan antamiseen johtava koulutus täyttää vähintään
seuraavat vaatimukset:
a) sen edellytyksenä on kuuden vuoden opintojen suorittaminen 23
artiklassa mainitun koulutusohjelman puitteissa; kun kyse on
hammas-, suu- ja leukakirurgian erikoislääkärin tutkintotodistuksen,
todistuksen tai muun muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan
antamiseen johtavasta koulutuksesta (lääketieteen ja hammaslää-
kärin peruskoulutus), sen edellytyksenä on lisäksi hammaslääkärin-
tointa koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten
yhteensovittamisesta 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neuvoston
direktiivin 78/687/ETY 1 artiklassa tarkoitetun hammaslääkärinkou-
lutuksen suorittaminen (1);
b) se käsittää teoreettista ja käytännöllistä opetusta;c) se suoritetaan täysipäiväisenä opiskeluna toimivaltaisten viran-
omaisten tai toimielinten valvonnassa liitteessä I olevan 1 kohdan
mukaisesti;
d) se suoritetaan yliopistollisessa laitoksessa, opetussairaalassa tai
tarvittaessa toimivaltaisten viranomaisten tai toimielinten tätä
tarkoitusta varten hyväksymässä terveydenhuollon yksikössä;
e) se sisältää erikoistumiskoulutukseen osallistuvan lääkärin henkilö-
kohtaisen osallistumisen kyseisten laitosten toimintaan ja tehtäviin.
2. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että saadakseen lääketieteen
erikoisalojen tutkintotodistuksen, todistuksen tai muun muodollista
kelpoisuutta osoittavan asiakirjan asianomaisella on oltava jokin 23
artiklassa tarkoitetuista tutkintotodistuksista, todistuksista tai muista
muodollista kelpoisuutta osoittavista asiakirjoista; kun kyse on hammas-,
suu- ja leukakirurgian erikoislääkärin tutkintotodistuksen, todistuksen tai
muun muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan antamisesta (lää-
ketieteen ja hammaslääkärin peruskoulutus), sen edellytyksenä on
lisäksi, että asianomaisella on jokin direktiivin 78/687/ETY 1 artiklassa
tarkoitetuista hammaslääkärin tutkintotodistuksista, todistuksista tai
muista muodollista kelpoisuutta osoittavista asiakirjoista.!B
(1) EYVL N:o L 233, 24.8.1978, s. 101993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 31
25 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat, tämän kuitenkaan rajoittamatta 24 artiklan 1
kohdan c alakohdassa säädetyn täysipäiväisen opiskelun periaatteen
soveltamista ja kunnes neuvosto tekee 3 kohdan mukaisen päätöksen,
hyväksyä osa-aikaisen erikoistumiskoulutuksen toimivaltaisten kansal-
listen viranomaisten hyväksymillä edellytyksillä, jos täysipäiväinen
koulutus ei olisi yksilöllisten perusteltujen syiden vuoksi mahdollista.
2. Osa-aikaista opetusta on annettava liitteessä I olevan 2 kohdan
mukaisesti ja sen on laadultaan vastattava täysipäiväisen koulutuksen
tasoa. Osa-aikaisuus tai palkallinen yksityisvastaanoton pitäminen ei saa
alentaa koulutuksen tasoa.
Erikoistumiskoulutuksen kokonaiskesto ei saa lyhentyä silloin, kun
koulutus järjestetään osa-aikaisesti.
3. Neuvosto päättää viimeistään 25 päivänä tammikuuta 1989 tilanteen
uudelleenarvioinnin perusteella komission ehdotuksesta ja ottaen
asianmukaisesti huomioon sen, että osa-aikaisen koulutuksen olisi
edelleen oltava mahdollista tietyissä erikoisalakohtaisesti myöhemmin
päätettävissä tapauksissa, onko 1 ja 2 kohdan säännökset pidettävä
voimassa vai onko niitä muutettava.
Ennen 1 päivää tammikuuta 1983 alkanut osa-aikainen erikoislääkäri-
koulutus voidaan suorittaa loppuun niiden määräysten mukaisesti, jotka
olivat voimassa ennen mainittua päivää.
26 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että jäljempänä lueteltujen erikois-
tumiskoulutuskurssien vähimmäispituus on seuraava:
Ensimmäinen ryhmä (viisi vuotta):
—kirurgia
— neurokirurgia— sisätaudit— urologia— ortopedia ja traumatologia
Toinen ryhmä (neljä vuotta):
— naistentaudit ja synnytykset— lastentaudit— keuhkosairaudet— patologia— neurologia
— psykiatria
Kolmas ryhmä (kolme vuotta):
— anestesiologia— silmätaudit— korva-, nenä- ja kurkkutaudit
Tässä artiklassa mainittujen erikoistumiskoulutusten vähimmäispituuk-
sien luetteloa muutetaan 44 a artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
27 artikla
Niiden jäsenvaltioiden, joiden laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa
määräyksissä on tätä alaa koskevia säännöksiä, on huolehdittava, että
jäljempänä lueteltujen erikoistumiskoulutuskurssien vähimmäispituus on
vähintään seuraava:
Ensimmäinen ryhmä (viisi vuotta):
— plastiikkakirurgia!B
!M1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 32
— thoraxkirurgia
— verisuonikirurgia
— hermo- ja mielitaudit
— lastenkirurgia
— gastroenterologinen kirurgia— hammas-, suu- ja leukakirurgia (lääketieteen peruskoulutus)
Toinen ryhmä (neljä vuotta):
— kardiologia
— gastroenterologia
— reumatologia
— kliininen biologia
— radiologia— diagnostinen radiologia
— syöpätaudit ja sädehoito
— trooppinen lääketiede— kliininen farmakologia
— lastenpsykiatria
— kliininen mikrobiologia— työterveyshuolto
— kliininen kemia
— immunologia— ihotaudit
— sukupuolitaudit
— geriatria
— nefrologia
— infektiosairaudet— ”terveydenhuolto” (kansanterveys)
— hematologiset laboratoriotutkimukset
— isotooppitutkimukset— hammas-, suu- ja leukakirurgia (lääketieteen ja hammaslääkärin
peruskoulutus)
Kolmas ryhmä (kolme vuotta):
— kliininen hematologia— endokrinologia
— fysiatria
— suun sairaudet— iho- ja sukupuolitaudit
— allergologia
Tässä artiklassa mainittujen erikoistumiskoulutusten vähimmäispituuk-
sien luetteloa muutetaan 44 a artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
28 artikla
Siirtymäkauden toimenpiteenä ja poiketen siitä, mitä 24 artiklan 1
kohdan c alakohdassa ja 25 artiklassa säädetään, ne jäsenvaltiot, joiden
laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä säädetään osa-aikai-
sesta erikoistumiskoulutuksesta 20 päivänä kesäkuuta 1975, voivat
edelleenkin soveltaa näitä säännöksiä hakijoihin, jotka ovat aloittaneet
erikoistumiskoulutuksensa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1983.
Vastaanottavilla jäsenvaltioilla on oikeus vaatia, että edellä olevan
alakohdan perusteella etua saavat henkilöt esittävät tutkintotodistusten,
todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen
lisäksi todistuksen, että asianomainen on tosiasiallisesti ja luvallisesti!B
!M1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 33
toiminut kyseisen alan erikoislääkärinä vähintään kolme peräkkäistä
vuotta kyseisen todistuksen myöntämistä edeltävien viiden vuoden
aikana.
29 artikla
Siirtymäkauden toimenpiteenä ja huolimatta siitä, mitä 24 artiklan 2
kohdassa säädetään:
a) Luxemburgin ja ainoastaan sellaisten Luxemburgin tutkintotodis-
tusten osalta, jotka kuuluvat Luxemburgin vuonna 1939 annetun
akateemisten ja yliopistollisten tutkintojen myöntämistä koskevan
lain soveltamisalaan, erikoislääkärin todistuksen myöntämisen
ainoana edellytyksenä on Luxemburgin valtiollisen tutkintolauta-
kunnan myöntämä lääketieteen, kirurgian ja synnytysopin tutkinto-
todistus;
b) Tanskan ja ainoastaan sellaisten Tanskan laissa vaadittujen lää-
ketieteen tutkintotodistuksien osalta, jotka on myöntänyt tans-
kalaisen yliopiston lääketieteellinen tiedekunta sisäministeriön 14
päivänä toukokuuta 1970 antaman asetuksen mukaisesti, erikois-
lääkärin todistuksen myöntämisen ainoana edellytyksenä ovat
yllämainitut tutkintotodistukset.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettuja tutkintotodistuksia voidaan
myöntää niille hakijoille, jotka ovat aloittaneet opintonsa ennen 20
päivää joulukuuta 1976.
IV OSASTO
YLEISLÄÄKÄRIN KOULUTUS
30 artikla
Jäsenvaltion, jonka alueella toteutetaan 23 artiklassa tarkoitettua
koulutusohjelmaa kokonaisuudessaan, on järjestettävä vähintään 31 ja
32 artiklassa säädetyt vaatimukset täyttävä yleislääkärin erityiskoulutus
niin, että ensimmäiset koulutusohjelman suorittamisen jälkeen myönne-
tyt tutkintotodistukset, todistukset tai muut muodollista kelpoisuutta
osoittavat asiakirjat myönnetään viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1990.
31 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun yleislääkärin erityiskoulutuksen on
täytettävä seuraavat vähimmäisvaatimukset:
a) sen pääsyvaatimuksena on 23 artiklassa tarkoitetun koulutusohjel-
man mukaisesti hyväksyttävästi suoritetut vähintään kuuden vuoden
opinnot;
b) opiskelu kestää vähintään kaksi vuotta, on kokopäiväistä ja tapahtuu
toimivaltaisten viranomaisten tai toimielinten valvonnassa;
c) se on pikemminkin käytännöllistä kuin teoreettista; käytännön
opetusta annetaan yhtäältä vähintään kuuden kuukauden ajan
hyväksytyssä sairaalassa tai klinikassa, jossa on asianmukaiset
laitteet ja palvelut, ja toisaalta vähintään kuuden kuukauden ajan
yleislääkärin vastaanotolla tai hyväksytyssä terveydenhuollon lai-
toksessa, jossa lääkärit huolehtivat perusterveydenhuollosta; se tulee
suorittaa yhteistyössä muiden yleislääkärin työhön suuntautuneiden
terveydenhuollon laitosten tai toimintayksiköiden kanssa; noudat-
taen kuitenkin edellä mainittuja vähimmäisaikoja, käytännön ope-
tusta voidaan antaa korkeintaan kuuden kuukauden ajan muussa
hyväksytyssä yleislääkärin työhön suuntautuneessa terveydenhuol-
lon laitoksessa tai yksikössä;
d) sen tulee sisältää harjoittelijan henkilökohtaista osallistumista niiden
henkilöiden ammattitoimintaan ja velvollisuuksiin, joiden kanssa
hän työskentelee.!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 34
2. Jäsenvaltioilla on oikeus lykätä 1 kohdan c alakohdassa olevien
vähimmäiskestoa koskevien säännösten soveltamista enintään 1 päivään
tammikuuta 1995.
3. Jäsenvaltioiden tulee pitää jotakin 3 artiklassa mainituista tutkinto-
todistuksista, todistuksista tai muista muodollista kelpoisuutta osoitta-
vista asiakirjoista edellytyksenä yleislääkärin erityiskoulutuksen jälkeen
myönnettävien tutkintotodistusten, todistusten tai muiden muodollista
kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen myöntämiselle.
32 artikla
Jos 22 päivänä syyskuuta 1986 jäsenvaltiossa annetaan yleislääkärin
koulutusta, jonka yleislääkäri hankkii saamalla kokemusta omalla
vastaanotollaan laillistetun ohjaajan valvonnassa, tämä jäsenvaltio voi
säilyttää tällaisen koulutuksen kokeiluluontoisena edellyttäen, että:
— se on 31 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan ja 3 kohdan mukaista;
— se on kestoltaan kaksi kertaa niin pitkä kuin 31 artiklan 1 kohdan b
alakohdassa säädetyn ajan ja tämän artiklan kolmannessa luetelma-
kohdassa mainittujen aikojen summan erotus;
— se sisältää harjoittelujaksot hyväksytyssä sairaalassa tai klinikassa,
jossa on asianmukaiset laitteet ja palvelut, ja hyväksytyllä yleis-
lääkärin vastaanotolla tai terveydenhuollon laitoksessa, jossa lääkärit
huolehtivat perusterveydenhuollosta; 1 päivästä tammikuuta 1995
lukien kummankin harjoittelujakson pituus on vähintään kuusi
kuukautta.
33 artikla
Saatujen kokemusten perusteella ja ottaen huomioon yleislääkärin
koulutuksen kehityksen komissio antaa viimeistään 1 päivänä tammi-
kuuta 1996 neuvostolle kertomuksen 31 ja 32 artiklan soveltamisesta ja
tekee soveltuvia ehdotuksia yleislääkäreiden koulutuksen yhdenmukais-
tamisen edistämiseksi.
Neuvosto ratkaisee nämä ehdotukset perustamissopimuksessa määrätyn
menettelyn mukaisesti 1 päivään tammikuuta 1997 mennessä:
34 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä yleislääkärin erityiskoulutuksen täysi-
päiväisen opiskelun lisäksi myös osa-aikaisen opiskelun, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta 31 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ilmaistun
täysipäiväisen opiskelun periaatetta ja sikäli kuin tällainen opiskelu
täyttää seuraavat edellytykset:
— koulutuksen kokonaiskesto ei saa lyhentyä sen vuoksi, että se
suoritetaan osa-aikaisesti;
— osa-aikaisen opiskelun viikoittainen kesto ei saa olla vähemmän kuin
60 prosenttia viikoittaisen täysipäiväisen opiskelun kestosta;
— osa-aikaisen opiskelun tulee sisältää tietty määrä täysipäiväisiä
koulutusjaksoja sekä sairaalassa tai klinikassa suoritettavan harjoit-
telun yhteydessä että sellaisenharjoittelun yhteydessä, joka suorite-
taan hyväksytyllä yleislääkärin vastaanotolla tai terveydenhuollon
laitoksessa, jossa lääkärit huolehtivat perusterveydenhuollosta.
Näiden täysipäiväisten opintojaksojen tulee määrältään ja kestoltaan
olla sellaisia, että ne valmentavat riittävästi yleislääkärin ammatin
tehokkaaseen harjoittamiseen.
2. Osa-aikaisen opiskelun on oltava laadultaan täysipäiväistä opiskelua
vastaava. Sen on johdettava 30 artiklassa tarkoitetun tutkintotodistuksen,
todistuksen tai muun muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan
myöntämiseen.!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 35
35 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat tunnustamistaan saavutetuista oikeuksista huoli-
matta myöntää 30 artiklassa tarkoitetun tutkintotodistuksen, todistuksen
tai muun muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan yleislääkärille,
joka ei ole suorittanut 31 ja 32 artiklassa tarkoitettua koulutusta, mutta
jolla on jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten myöntämä tutkinto-
todistus, todistus tai muu muodollista kelpoisuutta osoittava asiakirja,
joka osoittaa hänen suorittaneen jonkin muun lisäkoulutusohjelman;
jäsenvaltiot voivat kuitenkin myöntää tällaisen tutkintotodistuksen,
todistuksen tai muun muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan vain,
jos se todistaa taidoista, jotka ovat samantasoisia kuin 31 ja 32 artiklassa
mainitun koulutuksen suorittamisen jälkeen saadut taidot.
2. Antaessaan 1 kohdan mukaisia säännöksiä jäsenvaltioiden on
määriteltävä, kuinka hakijan jo suorittama lisäkoulutus ja hänen
ammattikokemuksensa voidaan ottaa huomioon 31 ja 32 artiklassa
mainitun koulutuksen sijasta.
Jäsenvaltiot voivat antaa 30 artiklassa tarkoitetun tutkintotodistuksen,
todistuksen tai muun muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan vain,
jos hakija on suorittanut vähintään kuuden kuukauden yleislääkärin
harjoittelun 31 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti yleislääkärin
vastaanotolla tai terveydenhuollon laitoksessa, jossa lääkärit huolehtivat
perusterveydenhuollosta.
36 artikla
1. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1995 alkaen asetettava
edellytykseksi yleislääkärin ammatin harjoittamiselle sen kansallisen
sosiaaliturvajärjestelmän piirissä 30 artiklassa tarkoitettu tutkintotodis-
tus, todistus tai muu muodollista kelpoisuutta osoittava asiakirja, jollei
saavutettuja oikeuksia koskevista säännöksistä muuta johdu.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin myöntää vapautuksen tämän edellytyksen
täyttämisestä henkilöille, jotka parhaillaan suorittavat yleislääketieteen
erityiskoulutusta.
2. Jäsenvaltioiden on määriteltävä tunnustamansa saavutetut oikeudet.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin tunnustettava oikeus harjoittaa yleislääkärin
ammattia kansallisen sosiaaliturvajärjestelmänsä piirissä ilman 30
artiklassa tarkoitettua tutkintotodistusta, todistusta tai muuta muodollista
kelpoisuutta osoittavaa asiakirjaa kaikkien niiden lääkäreiden osalta,
joilla on 31 päivänä joulukuuta 1994 tällainen oikeus 1—20 artiklan
perusteella ja jotka ovat kyseiseen päivään mennessä sijoittautuneet
ammattiaan varten niiden alueelle 2 artiklan tai 9 artiklan 1 kohdan
mukaisesti.
3. Jäsenvaltiot voivat soveltaa 1 kohtaa ennen 1 päivää tammikuuta
1995 edellyttäen, että kuka tahansa toisessa jäsenvaltiossa 23 artiklassa
tarkoitetun koulutuksen suorittanut lääkäri voi sijoittautua ammattiaan
varten sen alueelle 31 päivään joulukuuta 1994 saakka ja harjoittaa
ammattiaan sen kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän piirissä 2 artiklan
tai 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
4. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pyynnöstä annetta-
va todistus, joka antaa lääkärille, jolla on 2 kohdan nojalla saavutettuja
oikeuksia, oikeuden harjoittaa yleislääkärin ammattia kyseisen jäsenval-
tion kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän piirissä ilman 30 artiklassa
tarkoitettua tutkintotodistusta, todistusta tai muuta muodollista kelpoi-
suutta osoittavaa asiakirjaa.
5. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei kuitenkaan rajoita kaikkien jäsenval-
tioiden mahdollisuutta myöntää oikeus omien säännöstensä mukaisesti ja
omalla alueellaan harjoittaa yleislääkärin ammattia sosiaaliturvajärjes-
telmän piirissä niille henkilöille, joilla ei ole jäsenvaltiossa myönnettyä
lääkärin tutkintotodistusta tai yleislääkärin erityiskoulutuksen tutkinto-
todistusta, todistusta tai muuta muodollista kelpoisuutta osoittavaa
asiakirjaa, mutta joilla on yhteisöön kuulumattomassa maassa myönnetty
jommankumman koulutuksen perusteella tutkintotodistus, todistus tai
muu muodollista kelpoisuutta osoittava asiakirja.!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 36
37 artikla
1. Yleislääkärin ammatin harjoittamista varten jokaisen jäsenvaltion on
tunnustettava kansallisen sosiaaliturvajärjestelmänsä mukaisesti toisten
jäsenvaltioiden kansalaisille 31, 32, 34 ja 35 artiklan mukaisesti antamat
30 artiklassa tarkoitetut tutkintotodistukset, todistukset tai muut
muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat.
2. Jäsenvaltioiden on tunnustettava toisten jäsenvaltioiden kansalaisille
antamat 36 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut todistukset ja pidettävä niitä
omalla alueellaan samanarvoisina kuin sen itsensä antamia tutkintotodis-
tuksia, todistuksia ja muita muodollista kelpoisuutta osoittavia asiakir-
joja, jotka oikeuttavat niiden haltijan harjoittamaan yleislääkärin
ammattia sen kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän piirissä.
38 artikla
Niillä jäsenvaltioiden kansalaisilla, joille jokin jäsenvaltio on antanut 30
artiklassa tai 36 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun tutkintotodistuksen,
todistuksen tai muun muodollistakelpoisuutta osoittavan asiakirjan, on
oltava oikeus käyttää vastaanottavassa jäsenvaltiossa siinä valtiossa
käytössä olevaa ammattinimikettä ja sen lyhennettä.
39 artikla
1. Vastaanottavien jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että jäsenval-
tioiden kansalaisilla, joita tarkoitetaan 37 artiklassa, on oikeus käyttää
lainmukaista tutkintonimikettä tai tarvittaessa sen lyhennettä, joka on
käytössä siinä jäsenvaltiossa, josta he ovat peräisin tai josta he tulevat,
tämän valtion kielellä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 38
artiklan soveltamista. Vastaanottavat jäsenvaltiot voivat vaatia, että
nimikkeen jäljessä on mainittava sen myöntäneen laitoksen tai
tutkintolautakunnan nimi ja sijaintipaikka.
2. Jos siinä jäsenvaltiossa, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai
josta hän tulee, käytetty tutkintonimike saattaa vastaanottavassa
jäsenvaltiossa aiheuttaa sekaannuksen nimikkeen kanssa, joka tässä
valtiossa edellyttää asianomaiselta lisäkoulutusta, jota kyseinen henkilö
ei ole suorittanut, vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia häntä käyttämään
siinä jäsenvaltiossa, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee,
hankittua tutkintonimikettä sopivassa muodossa, jonka vastaanottava
jäsenvaltio määrää.
40 artikla
Saadun kokemuksen perusteella ja ottaen huomioon yleislääkärin
koulutuksen kehityksen komissio antaa neuvostolle 1 päivään tammi-
kuuta 1997 mennessä kertomuksen tämän osaston soveltamisesta ja tekee
tarvittaessa asianmukaiset ehdotukset tavoitteena asianmukaisen koulu-
tuksen antaminen kaikille yleislääkäreille yleislääkärin toiminnan
erityisvaatimusten täyttämiseksi. Neuvosto ratkaisee ehdotukset perus-
tamissopimuksessa määrätyn menettelyn mukaisesti.
41 artikla
Jäsenvaltion annettua komissiolle 30 artiklan mukaisesti tiedoksi
toteuttamiensa toimenpiteiden voimaantulopäivämäärän, komissio jul-
kaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä asianmukaisen tiedo-
tuksen, jossa ilmoitetaan tämän jäsenvaltion kyseessä olevan tutkintoto-
distuksen, todistuksen tai muun muodollista kelpoisuutta osoittavan
asiakirjan nimi ja tarvittaessa ammattinimike.!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 37
V OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
42 artikla
Jäsenvaltioiden on nimettävä ne viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat
toimivaltaisia antamaan ja ottamaan vastaan tutkintotodistuksia, todis-
tuksia ja muita muodollista kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja sekä tässä
direktiivissä tarkoitettuja asiakirjoja ja tietoja, sekä ilmoitettava tästä
muille jäsenvaltioille ja komissiolle viipymättä.
43 artikla
Jos jäsenvaltiolla on huomattavia ongelmia tämän direktiivin soveltami-
sessa tietyillä aloilla, komissio tutkii näitä ongelmia yhdessä kyseisen
valtion kanssa ja pyytää asiasta lausunnon terveydenhuollon ylempien
viranhaltijoiden komitealta, joka on asetettu päätöksellä 75/365/ETY (1).
Komissio tekee tarvittaessa neuvostolle asianmukaiset ehdotukset.
44 artikla
Liitteessä III olevaan A osassa luetellut direktiivit kumotaan, tämän
kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvollisuuksia siltä osin, kuin
kyse on liitteessä III olevassa B osassa luetelluista päivistä direktiivien
saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän
direktiiviin, ja niitä luetaan liitteeseen IV merkityn vastaavuustaulukon
mukaisesti.
44 a artikla
1. Kun viitataan tämän artiklan menettelyihin, komissiota avustaa
neuvoston päätöksellä 75/365/ETY (2) perustettu terveydenhuollon
ylempien viranhaltijoiden komitea.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa
ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kii-
reellisyyden mukaan.
Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on
oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan.
Komission on, niin suurelta osalta kuin mahdollista, otettava huomioon
komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu
huomioon.
3. Komission edustaja toimittaa komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,
jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto
annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden pää-
tösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee
komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien
äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja
ei osallistu äänestykseen.
Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos
toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komis-
sio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle.
Siinä tapauksessa noudatetaan seuraavaa:
a) komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden soveltamista kahdella
kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä;!B
(1) EYVL N:o L 167, 30.6.1975, s. 19.
(2) EYVL L 167, 30.6.1975, s. 19, päätös sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna päätöksellä 80/157/ETY (EYVL L 33, 11.2.1980, s. 15).!M11993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 38
b) neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin a alakohdassa
tarkoitetun ajan kuluessa.
45 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.!M1
!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 39
LIITE I
Täysipäiväisen ja osa-aikaisen erikoislääkärinkoulutuksen ominaisuudet,
joihin viitataan 24 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 25 artiklassa
1. Täysipäiväinen erikoislääkärinkoulutus
Tällainen koulutus tulee suorittaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksy-
missä erityistehtävissä.
Siihen tulee kuulua osallistuminen kaikkiin lääketieteellisiin tehtäviin sillä
osastolla, jossa harjoittelu suoritetaan, päivystys mukaan lukien, niin ettäerikoistuvan lääkärin kaikki ammatinharjoittamiseen käyttämät tavallisentyöviikon tunnit koko vuoden aikana käytetään tähän käytännölliseen ja
teoreettiseen koulutukseen toimivaltaisten viranomaisten vahvistamalla
tavalla. Näistä tehtävistä maksetaan asianmukainen palkka.
Koulutus voidaan keskeyttää seuraavista syistä: asevelvollisuus, komen-
nus, raskaus tai sairaus. Minkään keskeytyksen ei kuitenkaan tule lyhentää
koulutuksen kokonaiskestoa.
2. Osa-aikainen erikoislääkärinkoulutus
Tämän koulutuksen tulee täyttää samat vaatimukset kuin täysipäiväinen
koulutus, josta se poikkeaa ainoastaan siinä, että lääketieteellisiin tehtäviin
osallistumisen aikaa voidaan lyhentää niin, että se on vähintään puolet 1kohdan toisessa alakohdassa säädetystä ajasta.
Toimivaltaisten viranomaisten tulee huolehtia siitä, että osa-aikaisen
erikoislääkärikoulutuksen kokonaiskesto ja laatu eivät alita täysipäiväisen
koulutuksen kestoa ja laatua.
Tällaisesta osa-aikaisesta koulutuksesta maksetaan asianmukainen palkka.!
B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 40
LIITE II
Edellä 9 artiklan 7 kohdassa tarkoitetut päivät, joista alkaen tietyt jäsenvaltiot ovat kumonneet laeissa, asetuksissa
tai hallinnollisissa määräyksissä olevat säännökset tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista
kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen antamisesta
BELGIA
Thoraxkirurgia: 1 päivä tammikuuta 1983
Verisuonikirurgia: 1 päivä tammikuuta 1983
Hermo- ja mielitaudit: 1 päivä elokuuta 1987, lukuun ottamatta henkilöitä, jotka ovat aloittaneet
koulutuksen ennen kyseistä päivää.
Gastroenterologinen kirurgia: 1 päivä tammikuuta 1983
TANSKA
Hematologiset laboratoriotutki-
mukset:1 päivä tammikuuta 1983, lukuun ottamatta henkilöitä, jotka ovat aloittaneet
koulutuksen ennen tätä päivää ja jotka ovatsuorittaneet sen loppuun ennen vuoden 1988päättymistä.
Fysiatria: 1 päivä tammikuuta 1983, lukuun ottamatta henkilöitä, jotka ovat aloittaneet
koulutuksen ennen tätä päivää ja jotka ovatsuorittaneet sen loppuun ennen vuoden 1988
päättymistä.
Trooppinen lääketiede: 1 päivä elokuuta 1987, lukuun ottamatta henkilöitä, jotka ovat aloittaneet
koulutuksen ennen kyseistä päivää.
RANSKA
Radiologia: 3 päivä joulukuuta 1987
Hermo- ja mielitaudit: 31 päivä joulukuuta 1971
LUXEMBURG
Radiologia: tutkintotodistuksia, todistuksia ja muita muodollista kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja
ei enää anneta koulutuksesta, joka on aloitettu 5 päivän maaliskuuta 1982 jälkeen
Hermo- ja mielitaudit: tutkintotodistuksia, todistuksia ja muita muodollista kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja
ei enää anneta koulutuksesta, joka on aloitettu 5 päivän maaliskuuta 1982 jälkeen
ALANKOMAAT
Radiologia: 8 päivä heinäkuuta 1984
Hermo- ja mielitaudit: 9 päivä heinäkuuta 1984!
B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 41
LIITE III
A osa
Luettelo kumotuista direktiiveistä
(viittaus 44 artiklassa)
1. Direktiivi 75/362/ETY
2. Direktiivi 75/363/ETY
ja niiden perättäiset muutokset
— direktiivi 81/1057/ETY: vain kumottujen direktiivien 75/362/ETY
ja 75/363/ETY säännöksiin 1 artiklassa
tehtyjen viittausten osalta
— direktiivi 82/76/ETY
— direktiivi 89/594/ETY: vain 1—9 artikla
— direktiivi 90/658/ETY: vain 1 artiklan 1 ja 2 kohta ja 2 artikla
3. Direktiivi 86/457/ETY
B osa
Määräajat direktiivien saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä
(viittaus 44 artiklassa)
DirektiiviMääräpäivä kansallisen
lainsäädännön osaksi saat-
tamiselle
75/362/ETY (EYVL N:o L 167, 30.6.1975, s. 1) 20 päivä joulukuuta 1976
(*)
81/1057/ETY (EYVL N:o L 385, 31.12.1981, s. 25) 30 päivä kesäkuuta 1982
75/363/ETY (EYVL N:o L 167, 30.6.1975, s. 14) 20 päivä joulukuuta 1976
82/76/ETY (EYVL N:o L 43, 15.2.1982, s. 21) 31 päivä joulukuuta 1982
89/594/ETY (EYVL N:o L 341, 23.11.1989, s. 19) 8 päivä toukokuuta 1991
90/658/ETY (EYVL N:o L 353, 17.12.1990, s. 73) 1 päivä heinäkuuta 1991
86/457/ETY (EYVL N:o L 267, 19.9.1986, s. 36) 1 päivä tammikuuta 1985!B
(*) Kreikan osalta 1 päivä tammikuuta 1981, Espanjan ja Portugalin osalta 1
päivä tammikuuta 1986.1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 42
LIITE IV
Vastaavuustaulukko
Tämä direktiiviDirektiivi
75/362/ETYDirektiivi
75/363/ETYDirektiivi
86/457/ETYDirektiivi
81/1057/ETYDirektiivi
89/594/ETYDirektiivi
82/76/ETY
1 artikla 1 ja 24 artikla
2 artikla 2 artikla
3 artikla 3 artikla
4 artikla 4 artikla
5 artikla 5 artikla
6 artikla 6 artikla
7 artikla 7 artikla
8 artikla 8 artikla
9 artiklan 1
kohta9 artiklan 1
kohta1 artikla
9 artiklan 2
kohta9 artiklan 2
kohta1 artikla
9 artiklan 3
kohta9 a artiklan 1
kohta
9 artiklan 4
kohta9 a artiklan 2
kohta
9 artiklan 5
kohta9 artiklan 3
kohta
9 artiklan 6
kohta9 artiklan 1
kohta
9 artiklan 7
kohta9 artiklan 2
kohta
10 artikla 10 artikla
11 artikla 11 artikla
12 artikla 12 artikla
13 artikla 13 artikla
14 artikla 14 artikla
15 artikla 15 artikla
16 artikla 15 a artikla
17 artikla 16 artikla
18 artikla 17 artikla
19 artikla 18 artikla
20 artikla 20 artikla
21 artikla 21 artikla
22 artikla 22 artikla
23 artikla 1 artikla
24 artikla 2 artikla
25 artiklan 1
kohta3 artiklan 1
kohta
25 artiklan 2
kohta3 artiklan 2
kohta
25 artiklan 3
kohdan
ensimmäinenalakohta3 artiklan 3
kohdan
ensimmäinenalakohta
25 artiklan 3
kohdan toinenalakohta14 artikla
26 artikla 4 artikla
27 artikla 5 artikla
28 artikla 7 artikla
29 artikla 8 artikla
30 artikla 1 artikla
31 artikla 2 artiklan 1, 2, 3
kohta
32 artikla 3 artikla
33 artikla 4 artikla
34 artikla 5 artikla
35 artikla 6 artikla
36 artikla 7 artikla
37 artikla 8 artikla
38 artikla 9 artikla!
B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 43
Tämä direktiiviDirektiivi
75/362/ETYDirektiivi
75/363/ETYDirektiivi
86/457/ETYDirektiivi
81/1057/ETYDirektiivi
89/594/ETYDirektiivi
82/76/ETY
39 artikla 10 artikla
40 artikla 11 artikla
41 artikla 12 artikla 2 kohta
42 artikla 23 artikla 2 artikla 4 kohta
43 artikla 26 artikla 10 artikla
44 artikla
45 artikla 27 artikla
Liite I Liite
Liite II Liite!B1993L0016 — FI — 25.10.1997 — 002.001 — 44