1977L0249 — FI — 01.01.1986 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 22 päivänä maaliskuuta 1977,
asianajajien palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamisesta
(77/249/ETY)
(EYVL L 78, 26.3.1977, s. 17)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►A1Kreikan liittymisasiakirja (*) L 291 17 19.11.1979
►A2Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirja L 302 23 15.11.1985
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 22 päivänä maaliskuuta 1977,
asianajajien palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttä-
misen helpottamisesta
(77/249/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 57 ja 66 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
sekä katsoo, ettäkaikki kansalaisuuteen tai asuinpaikkaa koskeviin vaatimuksiin perus-
tuvat palvelujen tarjoamisen vapauteen kohdistuvat rajoitukset ovatperustamissopimuksen mukaisesti kiellettyjä siirtymäkauden päätyttyä,
tämä direktiivi koskee vain toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on help-
ottaa asianajajien toiminnan tehokasta harjoittamista palvelujentarjoamisen osalta; yksityiskohtaisemmat toimenpiteet ovat tarpeensijoittautumisoikeuden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi,
asianajajien palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaaksi toteuttami-
seksi vastaanottavien jäsenvaltioiden on tunnustettava asianajajiksi ne,jotka harjoittavat tätä ammattia jäsenvaltioissa, ja
koska tämä direktiivi koskee yksinomaan palvelujen tarjoamista eikä
siinä ole säännöksiä tutkintojen vastavuoroisesta tunnustamisesta,niiden, joihin tätä direktiiviä sovelletaan, on käytettävä sitä ammattini-
mikettä, jota käytetään jäsenvaltiossa, jossa hän on sijoittautunut,
jäljempänä ’jäsenvaltio, josta hän tulee’,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan jäljempänä säädetyin rajoituksin ja
ehdoin asianajajien toimintaan, jota harjoitetaan palveluja tarjoamalla.
Tämän direktiivin estämättä jäsenvaltiot voivat varata joillekin asiana-
jajaryhmille oikeuden laatia virallisia asiakirjoja, joilla annetaanvaltuudet kuolinpesän hallintoon tai joilla perustetaan tai siirretäänkiinteään omaisuuteen kohdistuvia oikeuksia.
2. ’Asianajajalla’ tarkoitetaan jokaista, joka saa harjoittaa ammatti-
toimintaa käyttäen jotakin seuraavista nimikkeistä:
Belgia: Avocat-Advocaat
Tanska: Advokat
Saksanliittotasavalta: Rechtsanwalt
Ranska: Avocat
Irlanti: Barrister
Solicitor
Italia: Avvocato
Luxemburg: Avocat-avoué1977L0249 — FI — 01.01.1986 — 002.001 — 2
(1) EYVL N:o C 103, 5.10.1972, s. 19 ja
EYVL N:o C 53, 8.3.1976, s. 33
(2) EYVL N:o C 36, 28.3.1970, s. 37 ja
EYVL N:o C 50, 4.3.1976, s., 17
▼B
Alankomaat: Advocaat
Yhdistynyt kuningaskunta: Advocate
BarristerSolicitor
Greece: ∆ικηγόρος
Espanja: Abogado
Portugali: Advogado.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on tunnustettava asianajajaksi 1 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetun toiminnan harjoittamista varten jokainen mainitun artiklan2 kohdassa tarkoitettu henkilö.
3 artikla
Edellä 1 artiklassa tarkoitetun henkilön on käytettävä sitä ammattinimi-
kettä, jota käytetään jäsenvaltiossa, josta hän tulee, ilmaistuna tuonvaltion kielellä tai jollakin tuon valtion kielistä viittauksin siihen
ammatilliseen järjestöön, johon hän kuuluu tai siihen tuomioistuimeen,
jossa hän tuon valtion lakien mukaan saa toimia.
4 artikla
1. Asiakkaan edustamiseen oikeudenkäynnissä tai viranomaisessa
liittyvää toimintaa harjoitetaan kussakin vastaanottavassa jäsenvaltiossanoudattaen siellä sijoittautuneita asianajajia koskevia ehtoja, lukuunottamatta vaatimuksia asumisesta tai ammatilliseen järjestöön kuulumi-sesta siellä.
2. Tällaista toimintaa harjoittavan asianajajan on noudatettava
vastaanottavan jäsenvaltion ammatillisia menettelytapasääntöjä, sanotunkuitenkaan rajoittamatta velvollisuuksia, joita hänellä on siinä valtiossa,
josta hän tulee.
3. Kun tällaista toimintaa harjoitetaan Yhdistyneessä kuningaskun-
nassa, ’vastaanottavan jäsenvaltion ammatillisilla
menettelytapasäännöillä’ tarkoitetaan toimistoasianajajiin (”solicitor”)
sovellettavia ammatillisia menettelytapasääntöjä, jollei tällainentoiminta kuulu oikeudenkäyntiasianajajille (”barrister” ja ”advocate”).Tällöin sovelletaan viimeksi mainittuihin sovellettavia ammatillisiamenettelytapasääntöjä. Irlannista oleviin oikeudenkäyntiasianajajiin(”barrister”) sovelletaan kuitenkin aina Yhdistyneessä kuningaskun-
nassa oikeudenkäyntiasianajajiin (”barrister” ja ”advocate”)
sovellettavia ammatillisia menettelytapasääntöjä.
Kun tällaista toimintaa harjoitetaan Irlannissa, ’vastaanottavan jäsenval-
tion ammatillisilla menettelytapasäännöillä’ tarkoitetaan, siltä osin kuin
ne koskevat asian suullista käsittelyä tuomioistuimessa, oikeudenkäyn-tiasianajajiin (”barrister”) sovellettavia ammatillisiamenettelytapasääntöjä. Kaikissa muissa tapauksissa sovelletaan toimis-toasianajajiin (”solicitor”) sovellettavia ammatillisiamenettelytapasääntöjä. Yhdistyneestä kuningaskunnasta oleviin oikeu-
denkäyntiasianajajiin (”barrister” ja ”advocate”) sovelletaan kuitenkin
aina niitä ammatillisia menettelytapasääntöjä, joita Irlannissa sovelle-taan oikeudenkäyntiasianajajiin (”barrister”).
4. Muuta kuin 1 kohdassa tarkoitettua toimintaa harjoittavaan asia-
najajaan sovelletaan niitä edellytyksiä ja ammatillisiamenettelytapasääntöjä, joita noudatetaan siinä jäsenvaltiossa, josta häntulee, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kaikkien niiden sääntöjennoudattamista, jotka koskevat tätä ammattia vastaanottavassa jäsenval-tiossa, ja etenkin niitä, jotka koskevat asianajajan toiminnan1977L0249 — FI — 01.01.1986 — 002.001 — 3
▼A1
▼A2
▼B
▼B
soveltumattomuutta muuhun tuossa valtiossa harjoitettavaan toimintaan,
salassapitovelvollisuutta, suhteita muihin asianajajiin, kieltoa edustaaasianosaisia, joiden edut ovat keskenään ristiriidassa, ja julkisuutta.
Viimeksi mainittuja sääntöjä sovelletaan ainoastaan, jos niitä voi
noudattaa asianajaja, joka ei ole vastaanottavasta jäsenvaltiosta ja siltäosin kuin niiden noudattaminen on tosiasiallisesti perusteltua asianaja-jien toiminnan asianmukaisen harjoittamisen, ammatin arvokkuuden jaedellä mainittujen soveltumattomuutta koskevien sääntöjen noudatta-
misen kannalta tässä valtiossa.
5 artikla
Asiakkaan edustamiseen oikeudenkäynnissä liittyvän toiminnan harjoit-
tamiseksi jäsenvaltio voi vaatia, että 1 artiklassa tarkoitetut asianajajat:
— paikallisten sääntöjen tai tapojen mukaisesti esitellään tuomiois-
tuimen puheenjohtajalle ja tarvittaessa asianomaisen asianajajienyhdistyksen puheenjohtajalle vastaanottavassa jäsenvaltiossa;
— työskentelevät yhdessä sellaisen asianajajan kanssa, joka toimii
kyseisessä tuomioistuimessa ja on tarvittaessa vastuussa tälle
tuomioistuimelle, taikka yhdessä tässä tuomioistuimessa toimivan
”avouén” tai ”procuratoren” kanssa.
6 artikla
Jäsenvaltio voi kieltää julkiseen tai yksityiseen yritykseen palvelussuh-
teessa olevia asianajajia harjoittamasta tuon yrityksen edustamiseenoikeudenkäynnissä liittyvää toimintaa, mikäli tuosta valtiosta olevatasianajajat eivät saa harjoittaa tällaista toimintaa.
7 artikla
1. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi
vaatia, että palveluja tarjoava henkilö osoittaa olevansa asianajaja.
2. Jos 4 artiklassa tarkoitettuja, vastaanottavassa jäsenvaltiossa
voimassa olevia velvollisuuksia laiminlyödään, vastaanottavan jäsen-
valtion toimivaltaisen viranomaisen on omia sääntöjään ja
menettelyjään noudattaen päätettävä tällaisen laiminlyönnin seuraamuk-sista, ja se voi tässä tarkoituksessa hankkia kaikki palveluja tarjoavaahenkilöä koskevat tarvittavat ammatilliset tiedot. Sen on annettavapäätös tiedoksi sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jostahenkilö tulee. Tietojen antaminen ei muuta tietojen luottamukselli-
suutta.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät toimenpiteet kahden vuoden kuluessa sen tiedoksi antami-
sesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisinakomissiolle.
9 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1977L0249 — FI — 01.01.1986 — 002.001 — 4