1980L0154 — FI — 31.12.1980 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä tammikuuta 1980,
kätilön tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen
vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoa-
misen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi
(80/154/ETY)
(EYVL L 33, 11.2.1980, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 80/1273/ETY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1980 L 375 74 31.12.1980
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä tammikuuta 1980,
kätilön tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista
kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustami-sesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen
tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi
(80/154/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 49, 57 ja 66 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1)
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2)
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen mukaisesti kaikenlainen kansalaisuuteen perus-
tuva syrjintä liikkeen perustamisen ja palvelujen tarjoamisenyhteydessä on kielletty siirtymäkauden päätyttyä; kyseistä kansalaisuu-teen perustuvaa kohtelua koskevaa periaatetta sovelletaan erityisestimyönnettäessä lupa kätilön ammatin harjoittamiseen sekä ammatillisten
järjestöjen tai toimielimien rekisteriin merkitsemiseen tai niiden
jäsenyyteen,
kuitenkin näyttää suotavalta saattaa voimaan tiettyjä säännöksiä sijoit-
tautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaankäyttämisen helpottamiseksi kätilön toiminnassa,
perustamissopimuksen mukaisesti jäsenvaltiot eivät saa myöntää
minkäänlaista tukea, joka saattaisi vääristää sijoittautumisen edelly-
tyksiä,
perustamissopimuksen 57 artiklan 1 kohdassa määrätään, että annetaan
direktiivit tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoi-suutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta,
vaikuttaa suotavalta, että kätilöiden koulutusta koskevien vaatimusten
yhteensovittamisesta säädettäisiin samanaikaisesti tutkintotodistustenvastavuoroisen tunnustamisen kanssa; tällaisesta yhteensovittamisesta
säädetään direktiivissä 80/155/ETY(
4),
jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan kätilöntoimeen ryhtymiseksi ja
sen harjoittamiseksi asianomaiselta edellytetään kätilön tutkintotodis-tusta,
koska direktiivi tutkintotodistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta ei
välttämättä merkitse kyseisten tutkintotodistusten edellyttämän koulu-tuksen vastaavuutta, muodollisen koulutustodistuksen kyseessä ollessatulee näiden pätevyystodistusten käyttö sallia vain sen jäsenvaltion
kielellä, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee,
helpottaakseen kansallisten viranomaisten toimintaa tämän direktiivin
soveltamiseksi, jäsenvaltiot voivat määrätä, että tämän direktiivinkoulutusvaatimukset täyttävän henkilön on muodollisten koulutodis-tusten lisäksi esitettävä sen maan toimivaltaisen viranomaisen, jostahän on peräisin tai josta hän tulee, antama todistus siitä, että kyseiset
koulutustodistukset ovat sellaisia, joita tässä direktiivissä tarkoitetaan,
kun on kyse palvelujen tarjoamisesta, vaatimus ammatillisten
järjestöjen tai toimielinten rekisteriin merkitsemisestä tai jäsenyydestä,joka liittyy toiminnan kiinteään ja pysyvään harjoittamiseen, muodos-1980L0154 — FI — 31.12.1980 — 001.001 — 2
(1) EYVL N:o C 18, 12.2.1970, s. 1
(2) EYVL N:o C 101, 4.8.1970, s. 26
(3) EYVL N:o C 146, 11.12.1970, s. 17
(4) EYVL N:o L 33, 11.2.1980, s. 8
▼B
taisi epäilemättä toiminnan väliaikaisen harjoittamisen yhteydessä
esteen henkilölle, joka aikoo tarjota palveluja; kyseinen vaatimus ontästä syystä poistettava; tällaisessa tapauksessa on kuitenkin taattava
ammatillinen valvonta, joka on mainittujen ammatillisten järjestöjen
tai toimielinten tehtävänä; tästä syystä olisi, jollei perustamissopi-muksen 62 artiklasta muuta johdu, säädettävä, että asianomainenvoidaan velvoittaa esittämään vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltai-selle viranomaiselle palvelujen tarjoamista koskevat yksityiskohtaiset
tiedot,
kun on kyse hyvän maineen ja nuhteettomuuden vaatimuksista, on
erotettava toisistaan vaatimukset, jotka on täytettävä ennen kuin
ryhdytään harjoittamaan ammattia, ja ne, jotka on täytettävä sitä harjoi-
tettaessa, ja
palkatussa työssä toimivien kätilöiden suhteen työntekijöiden vapaasta
liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annettu
neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68(
1), ei sisällä erityisiä säännöksiä
nuhteettomuudesta tai hyvästä maineesta, ammatillisesta valvonnastaeikä ammattinimikkeiden käytöstä; jäsenvaltiosta riippuen tällaisiasäännöksiä sovelletaan tai voidaan soveltaa sekä palkatussa työssäoleviin että itsenäisinä ammatinharjoittajina toimiviin henkilöihin;
kätilöiden toiminta kaikissa jäsenvaltioissa edellyttää kätilön tutkintoto-
distusta, todistusta tai muuta muodollista kelpoisuutta osoittavaaasiakirjaa; mainittua toimintaa harjoitetaan sekä palkattuna työntekijänäettä itsenäisenä ammatinharjoittajana, tai samat henkilöt voivat uransaaikana harjoittaa ammattiaan molemmilla tavoilla; näiden ammattihen-
kilöiden vapaan liikkuvuuden edistämiseksi yhteisön alueella
mahdollisimman paljon näyttää tarpeelliselta ulottaa tämän direktiivinsoveltaminen koskemaan palkatussa työssä toimivia kätilöitä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
SOVELTAMISALA
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan kätilöntoimeen, sellaisena kuin jäsen-
valtiot sen määrittelevät, rajoittamatta kuitenkaan direktiivin 80/155/ETY 4 artiklan soveltamista, ja jota harjoittavat henkilöt, joilla on jokin
seuraavista ammattinimikkeistä:
Saksassa:
— ”Hebamme”Belgiassa:— ”accoucheuse/vroedvrouw””Tanskassa:”— ”jordemoder”Ranskassa:— ”sage-femme”Irlannissa:— ”midwife”Italiassa:— ”osterica”Luxemburgissa:— ”sage-femme”Alankomaissa:— ”verloskundige”1980L0154 — FI — 31.12.1980 — 001.001 — 3
(1) EYVL N:o L 257, 19.10.1968, s. 2
▼B
Yhdistyneessä kuningaskunnassa:
— ”midwife”
Kreikassa:
—”µαία”
II LUKU
KÄTILÖN TUTKINTOTODISTUKSET, TODISTUKSET JA
MUUT MUODOLLISTA PÄTEVYYTTÄ OSOITTAVAT ASIA-
KIRJAT
2artikla
1. Jäsenvaltioiden on tunnustettava 3 artiklassa tarkoitetut tutkintoto-
distukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavatasiakirjat, jotka on myönnetty jäsenvaltioiden kansalaisille toisessajäsenvaltiossa direktiivin 80/155/ETY 1 artiklan mukaisesti ja jotkaovat 3 ja 4 kohdassa mainitun koulutusohjelman vähimmäisvaatimusten
mukaisia ja täyttävät ainakin yhden seuraavista edellytyksistä:
— vähintään kolme vuotta kestävä täysipäiväinen kätilökoulutus:
— jonka pääsyvaatimuksena on tutkintotodistus, todistus tai muu
muodollista pätevyyttä osoittava asiakirja, joka antaa oikeudenaloittaa opinnot yliopistossa tai korkeakoulussa, tai jollei näinole, osoittaa, että hänellä on vastaavat tiedot, tai
— johon liittyy ammatin harjoittaminen, josta myönnetään tämän
direktiivin 4 artiklassa tarkoitettu todistus;
— vähintään kaksi vuotta kestävä tai 3 600 tuntia käsittävä täysipäi-
väinen kätilökoulutus, jonka edellytyksenä on direktiivin 77/452/
ETY(
1) 3 artiklassa mainittu yleissairaanhoidosta vastaavan sairaan-
hoitajan tutkintotodistus, todistus tai muu muodollista pätevyyttäosoittava asiakirja;
— vähintään 18 kuukautta kestävä tai 3 000 tuntia käsittävä täysipäi-
väinen kätilökoulutus, jonka edellytyksenä on direktiivin 77/452/
ETY 3 artiklassa mainittu yleissairaanhoidosta vastaavan sairaan-hoitajan tutkintotodistus, todistus tai muu muodollista pätevyyttäosoittava asiakirja ja jota seuraa kätilöntoimen harjoittaminen, jostaannetaan tämän direktiivin 4 artiklassa tarkoitettu todistus.
2. Jäsenvaltioiden on pidettävä tunnustamiaan tutkintotodistuksia,
todistuksia ja muita muodollista pätevyyttä osoittavia asiakirjoja alueel-laan samanarvoisina kuin niitä, joita se itse myöntää, siltä osin kun on
kyse kätilöntoimen aloittamisesta ja sen harjoittamisesta itsenäisenä
ammatinharjoittajana.
3 artikla
Edellä 2 artiklassa tarkoitetut tutkintotodistukset, todistukset ja muut
muodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat ovat seuraavat:
a)Saksassa:
— ”Hebammenprüfungszeugnis”, jonka valtion nimittämä tutkinto-
lautakunta antaa,
— Saksan liittotasavallan toimivaltaisten viranomaisten antamat
todistukset siitä, että 8 päivän toukokuuta 1945 jälkeen Saksan
demokraattisen tasavallan toimivaltaisten viranomaisten antamattutkintotodistukset tunnustetaan vastaaviksi edellä ensimmäisessäluetelmakohdassa mainittujen tutkintotodistusten kanssa;
b)Belgiassa:
”diplôme d'accoucheuse/vroedvrouwdiploma”, jonka valtion perus-
tamat tai hyväksymät koulut tai ”jury central” antaa;1980L0154 — FI — 31.12.1980 — 001.001 — 4
(1) EYVL N:o L 176, 15.7.1977, s. 1▼M1
▼B
▼B
c) Tanskassa:
”bevis for bestået jordemodereksamen”, jonka ”Danmarks Jordemo-
derskole” antaa;
d) Ranskassa:
”diplôme de sage-femme”, jonka valtio antaa;
e)Irlannissa:
”certificate in midwifery”, jonka ”An Bord Altranais” antaa:
f)Italiassa:
”diploma d'ostetrica”, jonka valtion hyväksymät koulut antavat;
g)Luxemburgissa:
”diplôme de sage-femme”, jonka terveysministeri antaa tutkintolau-
takunnan päätöksestä;
h)Alankomaissa:
”vroedvrouwdiploma”, jonka valtion nimittämä tutkintolautakunta
antaa;
i)Yhdistyneessä kuningaskunnassa:
todistus merkitsemisestä ”Roll of Midwives” -luetteloon, jonka
antaa Englannissa ja Walesissa ”Central Midwives Board forEngland and Wales”, Skotlannissa ”Central Midwives Board forScotland” ja Pohjois-Irlannissa ”Northern Ireland Council for Nursesand Midwives”;
j)Kreikassa:
—”πτυχίο µαίας ”, jonka todistaa oikeaksi sosiaaliministeriö
—”πτυχίο Ανωτέρας Σχολής Στερλεχών Υγείας και
Κονκννικής Προνοήας, Τµήµατος Μαιών ” jonka antaa
”KATEE”.
4 artikla
Edellä 2 artiklassa tarkoitetun todistuksen antavat sen jäsenvaltion
toimivaltaiset viranomaiset, josta ulkomaan kansalainen on peräisin taijosta hän tulee. Sen tulee osoittaa, että sen haltija on kätilönpätevyyden saatuaan harjoittanut tyydyttävästi kätilöntointa tätä tarkoi-
tusta varten hyväksytyssä sairaalassa tai muussa terveydenhuollon
laitoksessa seuraavan ajan:
— kaksi vuotta 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan
toisessa alaluetelmakohdassa tarkoitetussa tapauksessa,
— yhden vuoden 2 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa
tarkoitetussa tapauksessa.
III LUKU
NYKYINEN TILANNE
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on tunnustettava riittäväksi todisteeksi, jos jäsen-
valtioiden kansalaisten tutkintotodistukset, todistukset ja muutmuodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat eivät täytä kaikkia direk-
tiivin 80/155/ETY 1 artiklassa säädettyjä koulutuksen
vähimmäisvaatimuksia, sellaiset kyseisissä jäsenvaltioissa ennen tämändirektiivin tiedoksi antamista tai enintään kuusi vuotta sen tiedoksiantamisen jälkeen annetut kätilön tutkintotodistukset, todistukset jamuut muodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat, joiden liitteenä on
todistus, joka osoittaa kyseisten kansalaisten hoitaneen kysymyksessä
olevia tehtäviä tosiasiallisesti ja luvallisesti vähintään kolme vuottatodistuksen antamista edeltäneiden viiden vuoden aikana.
2. Jäsenvaltioiden tulee tunnustaa riittäväksi todisteeksi, jos jäsen-
valtioiden kansalaisten tutkintotodistukset, todistukset ja muutmuodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat täyttävät kaikki direktiivin1980L0154 — FI — 31.12.1980 — 001.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
80/155/ETY 1 artiklassa säädetyt koulutuksen vähimmäisvaatimukset,
mutta ne tulee tämän direktiivin 2 artiklan mukaan tunnustaa vain, josniiden liitteenä on todistus 4 artiklassa tarkoitetusta ammatin harjoitta-
misesta, sellaiset kyseisissä jäsenvaltioissa ennen tämän direktiivin
voimaantuloa annetut kätilön tutkintotodistukset, todistukset ja muutmuodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat, joiden liitteenä on todistus,joka osoittaa kyseisten kansalaisten hoitaneen kysymyksessä oleviatehtäviä tosiasiallisesti ja luvallisesti vähintään kaksi vuotta todistuksen
myöntämistä edeltäneiden viiden vuoden aikana.
IV LUKU
TUTKINTONIMIKKEEN KÄYTTÖ
6 artikla
1. Vastaanottavien jäsenvaltioiden on huolehdittava, että 2 ja 5
artiklan edellytykset täyttävillä jäsenvaltioiden kansalaisilla on oikeuskäyttää säädettyä tutkintonimikettä, jos se ei ole sama kuin ammattini-
mike, tai tarvittaessa sen lyhennettä, joka on käytössä siinä
jäsenvaltiossa, josta ovat he peräisin tai josta he tulevat, tämän valtionkielellä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklan sovelta-mista. Vastaanottavat jäsenvaltiot voivat vaatia, että nimikkeen jäljessäon mainittava sen antaneen laitoksen tai tutkintolautakunnan nimi ja
sijaintipaikka.
2. Jos siinä jäsenvaltiossa, josta ulkomaan kansalainen on peräisin
tai josta hän tulee, käytetty tutkintonimike saattaa vastaanottavassajäsenvaltiossa aiheuttaa sekaannuksen nimikkeeseen, joka tässävaltiossa edellyttää asianomaiselta lisäkoulutusta, jota kyseinen henkilöei ole suorittanut, vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia häntä käyttämään
siinä jäsenvaltiossa, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee,
hankittua tutkintonimikettä sopivassa muodossa, jonka vastaanottavajäsenvaltio määrää.
V LUKU
SÄÄNNÖKSET SIJOITTAUTUMISVAPAUDEN JA PALVE-
LUJEN TARJOAMISEN VAPAUDEN TEHOK KAAN
KÄYTTÄMISEN HELPOTTAMISEKSI KÄTILÖIDEN TOIMIN-
NASSA
A.Erityissäännöksiä sijoittautumisoikeudesta
7 artikla
1. Vastaanottavan jäsenvaltion, joka vaatii 1 artiklassa tarkoitettua
toimintaa ensi kertaa aloittavilta kansalaisiltaan todistetta hyvästä main-eesta tai nuhteettomuudesta, on muiden jäsenvaltioiden kansalaisiltahyväksyttävä tästä riittäväksi todisteeksi sellaiset todistukset, jotka
osoittavat, että vaatimukset hyvästä maineesta ja nuhteettomuudesta
täyttyvät ja jotka on antanut sen jäsenvaltion toimivaltainen virano-mainen, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee.
2. Jos jäsenvaltio, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta
hän tulee, ei vaadi tässä tarkoitettua toimintaa ensi kertaa aloittaviltahenkilöiltä todistusta hyvästä maineesta tai nuhteettomuudesta, vastaa-
nottava jäsenvaltio voi vaatia otteen sen jäsenvaltion rikosrekisteristä,
josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, tai jolleitällaista ole, vastaavan asiakirjan, jonka on antanut sen jäsenvaltiontoimivaltainen oikeus- tai hallintoviranomainen, josta ulkomaan kansa-lainen on peräisin tai josta hän tulee.
3. Jos vastaanottavalla jäsenvaltiolla on yksityiskohtaisia tietoja
vakavasta seikasta, joka on tapahtunut sen alueen ulkopuolella ennenkuin asianomainen kyseinen henkilö sijoittautui tähän valtioon ja jokatodennäköisesti vaikuttaisi kyseisen toiminnan aloittamiseen senalueella, se voi ilmoittaa asiasta jäsenvaltiolle, josta ulkomaan kansa-lainen on peräisin tai josta hän tulee.1980L0154 — FI — 31.12.1980 — 001.001 — 6
▼B
Sen jäsenvaltion, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, on tarkistettava tietojen todenperäisyys, jos ne todennäköisestivaikuttaisivat kyseisen toiminnan aloittamiseen tässä jäsenvaltiossa.
Kyseisen valtion viranomaisten on päätettävä tarvittavien tutkimusten
laadusta ja laajuudesta sekä ilmoitettava vastaanottavalle jäsenvaltiollekaikista toimenpiteistä, joihin ne tämän johdosta ryhtyvät antamiensatodistusten tai asiakirjojen suhteen.
4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että annettuja tietoja
käsitellään luottamuksellisina.
8 artikla
1. Jos vastaanottavassa jäsenvaltiossa on voimassa lain, asetuksen tai
hallinnollisen määräyksen säännöksiä hyvän maineen tai nuhteetto-muuden vaatimuksista, mukaan lukien säännökset kurinpitotoimistavakavan ammatillisen väärinkäytöksen tai rikostuomion varalta, jotkaliittyvät 1 artiklassa tarkoitetun toiminnan harjoittamiseen, sen jäsen-valtion, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, on
toimitettava vastaanottavalle jäsenvaltiolle kaikki tarpeelliset tiedot
ammatillisista tai hallinnollisista kurinpitotoimista, joihin asianomaisensuhteen on ryhdytty, tai rangaistuksista, joihin asianomainen ontuomittu ammattiaan harjoittaessaan siinä jäsenvaltiossa, josta hän onperäisin tai tullut.
2. Jos vastaanottavalla jäsenvaltiolla on yksityiskohtaisia tietoja
vakavasta seikasta, joka on tapahtunut sen alueen ulkopuolella ennenkuin asianomainen henkilö sijoittautui tähän valtioon ja joka todennä-köisesti vaikuttaisi tässä tarkoitetun toiminnan harjoittamiseen sen
alueella, se voi ilmoittaa asiasta jäsenvaltiolle, josta ulkomaan kansa-
lainen on peräisin tai josta hän tulee.
Sen jäsenvaltion, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, on tarkistettava tietojen todenperäisyys, jos ne todennäköisesti
vaikuttaisivat kyseisen toiminnan aloittamiseen tässä jäsenvaltiossa.
Kyseisen valtion viranomaisten on päätettävä tarvittavien tutkimustenlaadusta ja laajuudesta sekä ilmoitettava vastaanottavalle jäsenvaltiollekaikista toimenpiteistä, joihin ne tämän johdosta ryhtyvät 1 kohdanmukaisesti annettujen tietojen suhteen.
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että annettuja tietoja
käsitellään salassa pidettävinä.
9 artikla
Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka
ryhtyvät harjoittamaan 1 artiklassa tarkoitettua toimintaa tai harjoittavatsitä, todistusta fyysisestä ja henkisestä terveydestä, tuon valtion tuleehyväksyä siitä riittäväksi todisteeksi sellaisen asiakirjan esittäminen,joka vaaditaan siinä jäsenvaltiossa, josta ulkomaan kansalainen on pe-
räisin tai josta hän tulee.
Jos jäsenvaltio, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, ei aseta tällaisia vaatimuksia niille, jotka ryhtyvät harjoittamaantai harjoittavat kyseistä toimintaa, vastaanottavan jäsenvaltion tulee
hyväksyä tällaiselta kansalaiselta kyseisen valtion toimivaltaisen vira-
nomaisen antama todistus, joka vastaa vastaanottavassa jäsenvaltiossaannettuja todistuksia.
10 artikla
Edellä 7, 8 ja 9 artiklassa tarkoitetut asiakirjat eivät niitä esitettäessä
saa olla kolmea kuukautta vanhempia.
11 artikla
1. Edellä 7, 8 ja 9 artiklan mukainen menettely, jossa käsitellään
asianomaisen oikeutta ryhtyä harjoittamaan 1 artiklassa tarkoitettuatoimintaa, on saatettava päätökseen mahdollisimman nopeasti javiimeistään kolmen kuukauden kuluessa kaikkien asianomaista koske-vien asiakirjojen esittämisestä; tämä ei koske viivytystä, joka johtuumenettelyn päätyttyä tehdystä muutoksenhausta.1980L0154 — FI — 31.12.1980 — 001.001 — 7
▼B
2. Edellä 7 artiklan 3 kohdassa ja 8 artiklan 2 kohdassa tarkoite-
tuissa tapauksissa pyyntö tutkia asia uudelleen siirtää 1 kohdassatarkoitettua määräaikaa.
Jäsenvaltion, jonka puoleen asiassa käännytään, on annettava vastauk-
sensa kolmen kuukauden kuluessa.
Vastauksen saatuaan tai määräajan päätyttyä vastaanottavan jäsenval-
tion on jatkettava 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
12artikla
Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka
ryhtyvät harjoittamaan 1 artiklassa tarkoitettua toimintaa tai harjoittavatsitä, valan vannomista tai juhlallisen vakuutuksen antamista, jakyseisen valan tai vakuutuksen kaava ei sovellu muiden jäsenvaltioiden
kansalaisten käytettäväksi, kyseisen jäsenvaltion on huolehdittava siitä,
että asianomaiselle on tarjottavissa sopiva ja vastaava valan tai vakuu-tuksen kaava.
B.Erityissäännöksiä palvelujen tarjoamisesta
13 artikla
1. Jos jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka ryhtyvät harjoit-
tamaan tai harjoittavat 1 artiklassa tarkoitettua toimintaa, ammatillisenjärjestön tai toimielimen antamaa toimilupaa, jäsenyyttä tai rekisteriinmerkitsemistä, kyseisen jäsenvaltion on vapautettava palveluja tarjoavat
muiden jäsenvaltioiden kansalaiset tästä vaatimuksesta.
Asianomaisen on tarjottava palveluja samoin oikeuksin ja velvolli-
suuksin kuin vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisten; häneen on
erityisesti sovellettava tässä jäsenvaltiossa voimassa olevia ammatillisiatai hallinnollisia menettelytapasääntöjä.
Jos vastaanottava jäsenvaltio ryhtyy toisessa alakohdassa tarkoitettuihin
toimenpiteisiin tai saa tietoonsa seikkoja, jotka ovat näiden säännöstenvastaisia, sen on ilmoitettava asiasta viipymättä sille jäsenvaltiolle,johon asianomainen henkilö on sijoittautunut.
2. Vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia asianomaista antamaan toimi-
valtaisille viranomaisille ennakolta ilmoituksen palvelujentarjoamisesta, jos siihen liittyy väliaikainen oleskelu kyseisen valtion
alueella.
Kiireellisissä tapauksissa tämä ilmoitus voidaan antaa mahdollisimman
pian palvelujen tarjoamisen jälkeen.
3. Vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia 1 ja 2 kohdan mukaisesti
asianomaiselta asiakirjat, jotka sisältävät seuraavat tiedot:
— ilmoituksen, jota tarkoitetaan 2 kohdassa;
— todistuksen siitä, että asianomainen harjoittaa laillisesti tässä tarkoi-
tettua toimintaa siinä jäsenvaltiossa, johon hän on sijoittautunut;
sekä
— todistuksen siitä, että asianomaisella on jokin tai jotkut niistä tutkin-
totodistuksista, todistuksista tai muista muodollista kelpoisuutta
osoittavista asiakirjoista, jotka tarvitaan kyseisten palvelujen tarjoa-
miseen ja joita tarkoitetaan tässä direktiivissä.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat eivät niitä esitettäessä saa
olla kahtatoista kuukautta vanhempia.
5. Jos jäsenvaltio kokonaan tai osittain kieltää väliaikaisesti tai
pysyvästi kansalaiseltaan tai toisen jäsenvaltion kansalaiselta, joka onsijoittautunut sen alueelle, 1 artiklassa tarkoitetun toiminnan harjoitta-misen, sen on tarvittaessa huolehdittava siitä, että 3 kohdan toisessaluetelmakohdassa tarkoitettu todistus peruutetaan väliaikaisesti taipysyvästi.1980L0154 — FI — 31.12.1980 — 001.001 — 8
▼B
14 artikla
Jos vakuutuslaitosten välillä tehtävän sosiaaliturvajärjestelmien perus-
teella vakuutetuille henkilöille annettuja palveluja koskevantiliselvityksen vuoksi vastaanottava jäsenvaltio vaatii julkisen sosiaali-turvalaitoksen rekisteriin merkitsemistä, tämän jäsenvaltion tuleevapauttaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet jäsenvaltioiden kansa-
laiset tästä vaatimuksesta, jos palvelujen tarjoamiseen liittyy
asianomaisen henkilön matkustamista.
Asianomaisen henkilön tulee kuitenkin tehdä tälle laitokselle ilmoitus
tarjotuista palveluista etukäteen tai kiireellisissä tapauksissa niiden
tarjoamisen jälkeen.
C.Säännökset, jotka koskevat sekä sijoittautumisvapautta että
palvelujen tarjoamisen vapautta
15 artikla
Jos 1 artiklassa tarkoitettuun toimintaan liittyvän ammattinimikkeen
käyttö on vastaanottavassa jäsenvaltiossa säännelty, toisten jäsenval-tioiden kansalaisten, jotka täyttävät 2 ja 5 artiklassa säädetytedellytykset, tulee käyttää vastaanottavan jäsenvaltion ammattinimi-
kettä, joka siinä valtiossa vastaa mainittuja kelpoisuusvaatimuksia, ja
sen lyhennettä.
16 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että asianomaiset voivat saada tietoa vastaanottavanjäsenvaltion terveydenhuoltoa ja sosiaaliturvaa koskevastalainsäädännöstä ja tarvittaessa siellä noudatettavasta ammattietiikasta.
Tätä varten jäsenvaltiot voivat perustaa tiedotuskeskuksia, joista asia-
nomaiset voivat saada tarvitsemansa tiedot. Vastaanottavat jäsenvaltiotvoivat edellyttää, että kun on kysymys sijoittautumisesta, edunsaajatottavat yhteyttä näihin keskuksiin.
2. Jäsenvaltiot voivat perustaa 1 kohdassa tarkoitettuja keskuksia
niiden toimivaltaisten viranomaisten tai toimielimien yhteyteen, jotkane ovat nimenneet 20 artiklan 1 kohdassa asetetun määräajan kuluessa.
3. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa huolehdittava, että asianomaiset
sekä oman etunsa että potilaidensa edun vuoksi hankkivat sellaisen
kielitaidon kuin heidän ammattinsa harjoittaminen vastaanottavassajäsenvaltiossa edellyttää.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
17 artikla
Jos on perusteltua aihetta epäillä, vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia
toisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista todistamaan oikeaksitoisessa jäsenvaltiossa annetut tutkintotodistukset, todistukset ja muutmuodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat, joita tarkoitetaan II ja III
luvussa, sekä vahvistamaan sen, että asianomainen täyttää kaikki direk-
tiivissä 80/155/ETY säädetyt koulutusvaatimukset.
18 artikla
Jäsenvaltioiden on 20 artiklan 1 kohdassa säädetyn määräajan kuluessa
nimettävä ne viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat toimivaltaisiaantamaan ja ottamaan vastaan tutkintotodistuksia, todistuksia ja muitamuodollista kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja sekä tässä direktiivissätarkoitettuja asiakirjoja ja tietoja, sekä ilmoitettava siitä muille jäsen-valtioille ja komissiolle viipymättä.1980L0154 — FI — 31.12.1980 — 001.001 — 9
▼B
19 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan myös niihin jäsenvaltioiden kansalaisiin,
jotka asetuksen (ETY) N:o 1612/68 mukaisesti harjoittavat tai ryhtyvät
harjoittamaan 1 artiklassa tarkoitettua toimintaa palkattuina työnte-
kijöinä.
20 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät toimenpiteet kolmen vuoden kuluessa sen tiedoksi antami-sesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisinakomissiolle.
21 artikla
Jos jäsenvaltiolla on huomattavia ongelmia tämän direktiivin sovelta-
misessa tietyillä aloilla, komissio tutkii nämä ongelmat yhdessä
kyseisen valtion kanssa ja pyytää asiasta lausunnon terveydenhuollon
johtavien virkamiesten komitealta, joka on asetettu päätöksellä 75/365/ETY(
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 80/157/
ETY(2).
Komissio tekee tarvittaessa neuvostolle asianmukaiset ehdotukset.
22 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1980L0154 — FI — 31.12.1980 — 001.001 — 10
(1) EYVL N:o L 167, 30.6.1975, s. 19
(2) EYVL N:o L 33, 11.2.1980, s. 15