Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2100/94,
annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994,
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista
(EYVL L 227, 1.9.1994, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Komission asetus (EY) N:o 2506/95 annettu 25 päivänä lokakuuta
1995 L 258 3 28.10.1995
Oikaistu:
"C1 Oikaisu, EYVL L 111, 20.4.2001, s. 31 (2100/94)1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 1
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2100/94,
annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994,
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista
EUROOP AN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen
235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
kasvilajikkeet aiheuttavat teolliseen omaisuuteen sovellettavaan järjestelmään
liittyviä erityisongelmia,
kasvilajikkeisiin liittyviä teolliseen omaisuuteen sovellettavia järjestelmiä ei
ole yhteisön tasolla yhdenmukaistettu ja niihin sovelletaan edelleenjäsenvaltioiden kansallisia sääntelyjä, joiden säännökset eivät ole yhdenmu-
kaiset,
sen vuoksi on aiheellista luoda kansallisten järjestelmien rinnalle yhteisön
järjestelmä, joka tekee mahdolliseksi koko yhteisön alueella voimassa olevienteollisoikeuksien myöntämisen,
on suotavaa, että mainitun yhteisön järjestelmän täytäntöönpanoa ja
soveltamista eivät varmista jäsenvaltioiden viranomaiset, vaan yhteisön
virasto, joka on oikeushenkilö, ja jonka nimi on Yhteisön kasvilajikevirasto,
järjestelmässä on myös otettava huomioon kasvilajikkeiden jalostustekniikan
kehitys, mukaan lukien biotekniikka; kasvinjalostajien kannustamiseksi
uusien lajikkeiden jalostamiseen ja kehittämiseen kaikilla jalostajilla tulisi
olla nykyistä parempi suoja ilman, että kuitenkaan vaarannettaisiin aiheetto-masti oikeutta yleiseen suojaan tai erityiseen suojaan tiettyjen jalostusteknii-koiden osalta,
kaikkien kasvitieteellisten kasvisukujen ja kasvilajien lajikkeiden tulisi olla
suojattavissa,
suojattavien lajikkeiden on täytettävä kansainvälisesti tunnustetut vaatimuk-
set, toisin sanoen niiden on oltava erotettavia, yhtenäisiä, pysyviä ja uusia, janiillä on oltava määrätty lajikenimi,
on tärkeää säätää ”kasvilajikkeen” määritelmästä järjestelmän moitteettoman
toiminnan varmistamiseksi,
tällä määritelmällä ei pidä muuttaa määritelmiä, joista on mahdollisesti
säädetty henkistä omaisuutta koskevan oikeuden alalla tai muiden teollis-
oikeuksien alalla, erityisesti patenttien alalla, eikä puuttua tuotteiden, mukaan
lukien kasvit ja kasviaineisto, suojaamista koskevien lakien tai vastaaviinmuihin teollisoikeuksiin liittyvien menettelytapojen soveltamiseen tai estäänäiden soveltamista,
on erittäin suotavaa säätää yhteisestä määritelmästä näillä kahdella alalla; sen
vuoksi olisi tuettava aiheellisia kansainvälisen tason ponnisteluja yhteisen
määritelmän saamiseksi aikaan,
kasvinjalostajanoikeuksien myöntäminen yhteisön tasolla edellyttää lajikkei-
siin liittyvien merkittävien ominaispiirteiden arviointia; näiden ominaispiir-
teiden ei kuitenkaan välttämättä tarvitse liittyä niiden taloudelliseen
merkittävyyteen,
järjestelmässä on myös täsmennettävä selvästi, kenelle yhteisön kasvinjalos-
tajanoikeudet kuuluvat; tietyissä tapauksissa ne voivat kuulua yhden asemesta
useammalle henkilölle; on säädettävä muodollisesta oikeudesta hakemuksen
jättämiseen,!B
(1) EYVL N:o C 244, 28.9.1990, s. 1, EYVL N:o C 113, 23.4.1993, s. 7
(2) EYVL N:o C 305, 23.11.1992, s. 55, EYVL N:o C 67, 16.3.1992, s. 148
(3) EYVL N:o C 60, 8.3.1991, s. 451994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 2
järjestelmässä on myös määriteltävä termin ”omistaja” merkitys tässä
asetuksessa; kun tätä termiä käytetään tässä asetuksessa, mukaan lukien 29artiklan 5 kohta, täsmentämättä sen merkitystä, se on ymmärrettävä 13artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä,
koska kasvilajikkeiden suojaaminen yhteisön tasolla vaikuttaa koko yhteisös-
sä samalla tavoin, omistajan suostumusta edellyttävät kaupalliset liiketoimet
on määriteltävä selvästi; suojaamisalaa olisi useimpiin kansallisiin järjestel-miin verrattuna laajennettava tiettyyn lajikkeen aineistoon sellaisten yhteisönulkopuolisten maiden kanssa käytävän kaupan ottamiseksi huomioon, jossa
lajikkeita ei suojata millään tavoin; oikeuksien sammumisen periaatteen
käyttöön ottamisella varmistetaan kuitenkin, että suojaaminen ei ole kohtuu-tonta,
kasvinjalostuksen edistämiseksi järjestelmä takaa periaatteessa kansainväli-
sesti hyväksytyn säännön suojattujen lajikkeiden vapaasta kulusta uusien
lajikkeiden kehittämiseksi näistä lajikkeista ja uusien lajikkeiden tutkimisek-
si,
tietyissä sellaisissa tapauksissa, joissa uusi lajike, vaikkakin se on erotettava,
on olennaisesti johdettu lähtölajikkeesta saatu, olisi säädettävä tietystäriippuvuudesta lähtölajikkeen omistajasta,
kasvilajikkeiden suojaamiseen yhteisön tasolla liittyvien oikeuksien käyttä-
minen edellyttää rajoitusten asettamista säännöksin, jotka annetaan yleisen
edun vuoksi,
tämä merkitsee maataloustuotannon suojaamista; maanviljelijällä on sen
vuoksi oltava lupa käyttää tiettyjä yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaenkorjaamiaan tuotteita lisäystarkoituksiin,
on varmistettava, että nämä yksityiskohtaiset säännöt määritellään yhteisön
tasolla,
yleisen edun vuoksi on tietyissä olosuhteissa säädettävä myös pakkoviljely-
luvista, mihin voi sisältyä tarve saada markkinoille aineistoa, jolla onmäärätyt ominaispiirteet, tai tarve jatkaa edelleen yhä parempien lajikkeidenjalostuksen edistämistä,
määrättyjen lajikenimien käyttö on saatettava pakolliseksi,kasvilajikkeiden yhteisön tason suojaamisen periaatteena on oltava vähintään
kahdenkymmenenviiden vuoden kesto ja viiniköynnösten ja puiden osalta
vähintään kolmenkymmenen vuoden kesto; muut syyt oikeuden menettämi-
seen on täsmennettävä,
kasvinjalostajanoikeus on omistajan oikeus ja omistajan osa jäsenvaltioiden
yhdenmukaistamattomissa sääntelyjärjestelmissä, erityisesti siviilioikeudenosalta, on sen vuoksi selkiytettävä; tätä sovelletaan myös rikkomusten
ratkaisemiseen ja kasvinjalostajanoikeuksien noudattamiseen,
on tarpeen huolehtia siitä, että yhteisön kasvinjalostajanoikeusjärjestelmän
periaatteiden täysi soveltaminen ei vaarannu muiden järjestelmien vaikutustenvuoksi; tässä tarkoituksessa tarvitaan tiettyjä jäsenvaltioiden kansainvälisten
sitoumusten mukaisia sääntöjä, jotka koskevat järjestelmän suhdetta muihin
teollisoikeuksiin,
on tarpeen tutkia onko muille teollisoikeuksille, kuten patenteille, myönnetyn
suojan edellytykset mukautettava tai muutoin muutettava, jotta ne olisivatyhtenäiset yhteisön kasvinjalostajanoikeusjärjestelmän kanssa, ja jos on,
missä määrin; tarvittaessa olisi tämän vuoksi annettava uusia yhteisön
säännöksiä, joihin sisältyvät näiden kanssa sopusoinnussa olevat säännöt,
Yhteisön kasvilajikeviraston, mukaan lukien sen valituslautakuntien, yhteisön
kasvinjalostajanoikeuksien myöntämiseen, sammumiseen tai todentamiseensekä julkaisemiseen liittyvien velvoitteiden ja valtuuksien on perustuttava
mahdollisimman pitkälle muita järjestelmiä varten kehitettyihin sääntöihin,
kuten myös viraston rakenteen ja työjärjestyksen, yhteistyön komission jajäsenvaltioiden kanssa, erityisesti hallintoneuvoston välityksellä, tutkintavi-rastojen osallistumisen tekniseen tutkimukseen sekä tarpeellisten talous-
arvioon liittyvien toimenpiteiden,
edellä mainitun hallintoneuvoston, jossa ovat jäsenvaltioiden ja komission
edustajat, on neuvottava ja valvottava virastoa,
perustamissopimuksessa ei ole muita määräyksiä toimivallasta tämän
asetuksen antamiseen kuin 235 artiklan määräykset,!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 3
tässä asetuksessa otetaan huomioon sellaiset olemassa olevat kansainväliset
yleissopimukset kuten uusien kasvilajikkeiden suojaamista koskeva kansain-välinen yleissopimus (UPOV -yleissopimus), yleissopimus Euroopan patentti-en myöntämisestä (Euroopan patenttisopimus) ja sopimus teollis- ja tekijän-
oikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista, mukaan lukien tuotevää-
rennösten kauppa; sen vuoksi patenttien kasvilajikkeille antamista koskevaakieltoa sovelletaan ainoastaan niissä rajoissa, jotka on määrätty Euroopanpatenttisopimuksessa, toisin sanoen kasvilajikkeisiin sellaisenaan,
tätä asetusta olisi tarkasteltava uudelleen mahdollisten muutosten tekemiseksi
edellä mainittujen yleissopimusten tulevan kehityksen perusteella,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
ENSIMMÄINEN OSA
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeus
On otettu käyttöön ainoa ja yksinomainen kasvilajikkeiden suojaamista
koskeva yhteisön järjestelmä, joka on yhteisön teollisoikeuksien suojaamisen
muoto kasvilajikkeiden osalta.
2 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien vaikutuksen yhdenmukaisuus
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksilla on yhdenmukainen vaikutus yhteisön
alueella ja niitä voidaan myöntää, siirtää ja sammuttaa ainoastaan yhdenmu-
kaisin perustein.
3 artikla
Kansalliset kasvinjalostajanoikeudet
Tätä asetusta sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden
oikeutta antaa kansallisia kasvinjalostajanoikeuksia, jollei 92 artiklan 1kohdasta muuta johdu.
4 artikla
Yhteisön virasto
Tämän asetuksen soveltamista varten perustetaan Yhteisön kasvilajikevirasto,
jäljempänä ”virasto”.
TOINEN OSA
MATERIAALIOIKEUS
ENSIMMÄINEN LUKU
KASVINJALOSTAJANOIKEUKSIEN MYÖNTÄMISTÄ KOSKEV AT
EDELL YTYKSET
5 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien kohde
1. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien kohteena voivat olla kaikkien
kasvitieteellisten sukujen ja lajien lajikkeet, mukaan lukien erityisestihybridit.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ”lajikkeella” yhteen ainoaan alimpaan
tunnettuun kasvitieteelliseen taksoniin kuuluvaa kasviryhmää, joka, riippu-!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 4
matta siitä täyttääkö se täysin kasvinjalostajanoikeuksien myöntämisen
edellytykset, voidaan:
— määritellä tietyn genotyypin tai genotyyppiyhdistelmän ominaispiirteiden
kuvauksen perusteella,
— erottaa kaikista muista kasviryhmistä vähintään yhden näistä ominais-
piirteistä perusteella,
— katsoa kokonaisuudeksi sillä perusteella, että sitä voidaan lisätä ilman
että se muuttuu.
3. Kasviryhmä muodostuu kokonaisista kasveista tai, jos kasvinosista
voidaan tuottaa kokonaisia kasveja, kasvinosista, joita molempia nimitetään
jäljempänä ”lajikeosiksi”.
4. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittujen ominais-
piirteiden ilmaisu voi vaihdella tai olla vaihtelematta saman tyypin lajikeosienvälillä, jos myös vaihteluaste johtuu genotyypistä tai genotyyppiyhdistelmäs-tä.
6 artikla
Suojattavat lajikkeet
Kasvilajikkeiden suojaaminen yhteisön tasolla myönnetään lajikkeille, jotka
ovat:
a) erotettavia,
b) yhtenäisiä,
c) pysyviä,
ja
d) uusia.
Lisäksi lajike on kuvattava nimellä 63 artiklan säännösten mukaisesti.
7 artikla
Erotettavuus
1. Lajike katsotaan erotettavaksi, jos se erottuu selvästi tietyn genotyypin tai
genotyyppiyhdistelmän ominaispiirteiden kuvauksen perusteella kaikista
muista lajikkeista, jotka tunnetaan yleisesti 51 artiklan mukaisesti vahvistet-tuna hakemuksen jättöpäivänä.
2. Toista lajiketta pidetään yleisesti tunnettuna, jos 51 artiklan mukaisesti
vahvistettuna hakemuksen jättöpäivänä:
a) lajike on suojattu tai kirjattu viralliseen lajikerekisteriin yhteisössä tai
jossakin valtiossa tai jossakin tällä alalla toimivaltaisessa hallitustenvälisessä järjestössä,
b) kasvinjalostajanoikeuksien myöntämistä koskeva hakemus on jätetty
tämän lajikkeen osalta tai lajike on kirjattu tällaiseen viralliseen
rekisteriin, edellyttäen, että hakemus on tällä välin johtanut oikeuden
myöntämiseen tai lajikkeen kirjaamiseen rekisteriin.
Yksityiskohtaisissa 114 artiklan mukaisesti annetuissa soveltamissäännöissä
voidaan mainita muita esimerkkitapauksia, joita pidetään yleisesti tunnettui-
na.
8 artikla
Yhtenäisyys
Lajike katsotaan yhtenäiseksi, jos se, lukuun ottamatta mahdollisia sitä
lisättäessä syntyviä muunnoksia, on riittävän yhtenäinen niiltä ominaispiir-
teiltään, joiden avulla tutkitaan erotettavuutta, ja muilta lajikkeen kuvauksessakäytetyiltä ominaispiirteiltään.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 5
9 artikla
Pysyvyys
Lajike katsotaan pysyväksi, jos se ominaispiirteiltään, joiden avulla tutkitaan
erotettavuutta, ja muilta lajikkeen kuvauksessa käytetyiltä ominaispiirteiltäänpysyy muuttumattomana perättäisten lisäysten jälkeen tai, jos lisäyskierto
poikkeaa tavanomaisesta, kunkin kierron jälkeen.
10 artikla
Uutuus
1. Lajike katsotaan uudeksi, jos 51 artiklan mukaisesti vahvistettuna
hakemuksen jättöpäivänä lajikeosia tai lajikkeen korjattua aineistoa ei ole
jalostajan toimesta tai hänen suostumuksellaan 11 artiklassa tarkoitetussa
merkityksessä myyty tai muutoin luovutettu kolmansille lajikkeen viljelemi-seksi:
a) yhteisön alueella yli yhteen vuoteen edellä mainitusta päivämäärästä,
b) yhteisön alueen ulkopuolella yli neljään vuoteen tai, kun on kyse puista
tai viiniköynnöksistä, yli kuuteen vuoteen kyseisestä päivämäärästä.
2. Lajikeosien luovuttamista viranomaiselle lainmukaisiin tarkoituksiin tai
kolmansille sopimuksen tai muun laillisen sitoumuksen perusteella ainoastaan
tuotanto-, monistus-, lisäys-, pakkaus- tai varastointitarkoituksiin ei pidetäluovuttamisena kolmansille 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, edellyt-täen, että jalostaja säilyttää yksinomaisen näiden ja muiden lajikeosien
luovuttamisoikeuden, eikä muuta luovuttamista tapahdu. Tätä lajikeosien
luovuttamista pidetään kuitenkin luovuttamisena 1 kohdassa tarkoitetussamerkityksessä, jos näitä lajikeosia käytetään toistuvasti hybridilajikkeentuottamiseen ja jos hybridilajikkeen lajikeosien tai korjatun aineiston
luovuttamista tapahtuu.
Samalla tavoin lajikeosien luovuttamista perustamissopimuksen 58 artiklan
toisessa kohdassa tarkoitetun yhtiön tai yrityksen toimesta toiselle tällaiselle
yhtiölle tai yritykselle ei pidetä luovuttamisena kolmansille, jos yksi näistä on
kokonaan toisen omistuksessa tai jos molemmat ovat kolmannen tämäntyyppisen yhtiön tai yrityksen omistuksessa, edellyttäen, että muutaluovuttamista ei tapahdu. Tätä säännöstä ei sovelleta osuuskuntiin.
3. Sellaisten lajikeosien tai lajikkeen korjatun aineiston, jotka on tuotettu 15
artiklan b ja c kohdassa eriteltyihin tarkoituksiin viljellyistä kasveista, ja joitaei ole käytetty uutta monistusta tai lisäystä varten, luovuttamista ei katsotalajikkeen viljelyksi, jollei tähän lajikkeeseen ole viitattu tällaisessa luovutta-
mistarkoituksessa.
Myöskään sellaista luovuttamista kolmansille ei oteta huomioon, joka johtuu
tai on seurausta siitä, että jalostaja on esitellyt lajikkeen virallisessa tai
virallisesti kansainvälisiä näyttelyjä koskevassa yleissopimuksessa tarkoite-
tussa merkityksessä tunnustetussa tai jäsenvaltiossa järjestetyssä ja tämänjäsenvaltion virallisesti vastaavaksi tunnustamassa näyttelyssä.
II LUKU
OIKEUTETUT HENKILÖT
11 artikla
Oikeus yhteisön kasvilajikkeiden suojaan
1. Henkilö, joka on jalostanut tai löytänyt ja kehittänyt lajikkeen, tai
henkilö, jolla on hänen oikeutensa, jäljempänä ”jalostaja”, ovat molemmat
oikeutettuja yhteisön kasvinjalostajanoikeuteen.
2. Jos kaksi henkilöä tai useampi henkilö on jalostanut tai löytänyt ja
kehittänyt lajikkeen yhdessä, tämä oikeus kuuluu näille henkilöille yhteisesti,tai vastaaville oikeutetuille henkilöille. Tätä säännöstä sovelletaan samoin
kahteen tai useampaan henkilöön niissä tapauksessa, joissa yksi tai useampi
on löytänyt lajikkeen ja toinen kehittänyt tai toiset kehittäneet sen.
3. Yhteisön kasvinjalostajanoikeus kuuluu myös yhteisesti jalostajalle ja
toiselle henkilölle tai toisille henkilöille, jos jalostaja ja toinen henkilö tai
toiset henkilöt ovat antaneet suostumuksensa yhteiseen oikeuteen kirjallisella
ilmoituksella.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 6
4. Jos jalostaja on toisen palveluksessa oleva henkilö, yhteisön kasvinja-
lostajanoikeus määritellään kansallisen siihen työsopimukseen sovellettavansääntelyn mukaisesti, jonka yhteydessä lajikkeen jalostus tai löytäminen jakehittäminen on tapahtunut.
5. Jos yhteisön kasvinjalostajanoikeus kuuluu yhteisesti kahdelle tai
useammalle henkilölle 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti, yksi tai useampi heistä
voi kirjallisella ilmoituksella valtuuttaa toiset hakemaan mainittua oikeutta.
12 artikla
Oikeus yhteisön kasvinjalostajanoikeutta koskevan hakemuksen jättämi-
seen
1. Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt sekä oikeushenkilöihin niitä
koskevan lainsäädännön mukaisesti verrattavat toimielimet ovat oikeutettuja
jättämään yhteisön kasvinjalostajanoikeutta koskevan hakemuksen edellyttä-
en, että:
a) niiden kansalaisuus on jonkin jäsenvaltion tai Kansainvälisen liiton
uusien kasvilajikkeiden suojaamiseksi jäsenvaltion uusien kasvilajikkei-den suojaamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen asiakirjan1991 1 artiklan xi kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, tai niillä on
kotipaikka, toimipaikka tai laitos jossakin näistä valtioista,
b) niiden kansalaisuus on jonkin muun valtion ilman että a kohdassa
vahvistetut kotipaikkaa, toimipaikkaa tai laitosta koskevat vaatimukset
täyttyvät, jos komissio on hallintoneuvostoa kuultuaan näin päättänyt.Tämä päätös voi edellyttää sitä, että tämä toinen valtio myöntää kaikkienjäsenvaltioiden kansalaisille saman kasvitieteellisen taksonin lajikkeiden
osalta suojan, joka vastaa tässä asetuksessa myönnettyä suojaa; komission
tehtävänä on päättää, täyttyykö tämä edellytys.
2. Hakemuksen voivat jättää yhdessä kaksi henkilöä tai useampi henkilö,
jotka täyttävät nämä edellytykset.
III LUKU
YHTEISÖN KASVINJALOSTAJANOIKEUKSIEN V AIKUTUKSET
13 artikla
Kasvinjalostajanoikeuksien haltijan oikeudet ja rajoitukset
1. Kasvinjalostajanoikeudet antavat omistajalleen tai omistajilleen, jäljem-
pänä ”omistaja”, oikeuden toteuttaa 2 kohdassa luetellut toimet.
2. Rajoittamatta 15 ja 16 artiklan soveltamista, seuraavat toimet edellyttävät
suojatun lajikkeen lajikeosien ja korjatun aineiston, jäljempänä ”aineisto”,osalta omistajan lupaa:
a) tuotanto tai lisäys (monistus),
b) pakkaaminen lisäystarkoituksiin,
c) myyntiin tarjoaminen,d) myynti tai muu kaupan pitämisen muoto,e) vienti yhteisöstä,
f) tuonti yhteisöön,
g) hallussa pitäminen a-f kohdassa mainittuihin tarkoituksiin.Omistaja voi asettaa luvalleen ehtoja ja rajoituksia.
3. Edellä 2 kohtaa sovelletaan korjattuun aineistoon ainoastaan, jos tämä
aineisto on saatu käyttämällä luvatta suojatun lajikkeen lajikeosia, ja jollei
omistaja ole kohtuudella voinut käyttää mainittuihin lajikeosiin liittyvääoikeuttaan.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 7
4. Yksityiskohtaisissa 114 artiklassa tarkoitetuissa säännöissä voidaan
säätää, että erityistapauksissa tämän artiklan 2 kohtaa sovelletaan myössuojatun lajikkeen aineistosta suoraan saatuihin tuotteisiin. Sitä voidaansoveltaa ainoastaan, jos nämä tuotteet on saatu käyttämällä luvatta suojatun
lajikkeen aineistoa, ja jollei omistaja ole kohtuudella voinut käyttää
mainittuun aineistoon liittyvää oikeuttaan. Jos 2 kohtaa sovelletaan suoraansaatuihin tuotteisiin, viimeksi mainittuja pidetään myös ”aineistona”.
5. Edellä 1-4 kohtaa sovelletaan myös:a) lajikkeisiin, jotka on olennaisesti johdettu lajikkeesta, jolle yhteisön
kasvinjalostajanoikeudet on myönnetty, jos tämä jälkimmäinen lajike ei
itse ole olennaisesti johdettu lajike,
b) lajikkeisiin, jotka eivät ole 7 artiklan mukaisesti erotettavia suojattavasta
lajikkeesta,
ja
c) lajikkeisiin, joiden tuotanto edellyttää suojatun lajikkeen toistuvaa
käyttöä.
6. Edellä 5 kohdan a alakohtaa sovellettaessa lajiketta pidetään olennaisesti
johdettuna toisesta lajikkeesta, jäljempänä ”lähtölajike”, jos:
a) se on pääosin johdettu lähtölajikkeesta tai lajikkeesta, joka itse on
pääosin johdettu lähtölajikkeesta,
b) se on lähtölajikkeesta 7 artiklan mukaisesti erotettava,
ja
c) jos, johtamisesta aiheutuvia eroja lukuun ottamatta, se on olennaisilta
osin lähtölajikkeen mukainen genotyypistä tai lähtölajikkeen genotyyp-
pien yhdistelmästä aiheutuvine ominaispiirteineen.
7. Jäljempänä 114 artiklassa tarkoitetuissa soveltamista koskevissa sään-
nöissä voidaan määritellä vähintään ne johdannaislajikkeiden muodostamisen
muodot, joita 6 kohdan säännökset koskevat.
8. Kasvinjalostajanoikeuksien käyttämisellä ei saa rikkoa yhtäkään sään-
nöstä, joiden perusteina ovat yleistä moraalia, järjestystä tai turvallisuutta,ihmisten, eläinten tai kasvien elämän tai terveyden suojelua, ympäristönsuo-
jelua, kaupallisen tai teollisen omaisuuden suojelua tai kilpailun, kaupan tai
maataloustuotannon suojelua koskevat syyt.
14 artikla
Poikkeukset kasvinjalostajanoikeuksista
1. Sen estämättä mitä 13 artiklan 2 kohdassa säädetään, ja maataloustuo-
tannon suojelemiseksi maanviljelijöillä on lupa käyttää lisäystarkoituksiin
avomaalla omalla tilallaan korjattua tuotetta, jonka he ovat saaneetistuttamalla omalle tilalleen sellaisen lajikkeen, muun kuin hybridilajikkeen
tai synteettisen lajikkeen, lisäysaineistoa, jolla on yhteisön kasvinjalostajan-
oikeudet.
2. Edellä 1 kohtaa sovelletaan ainoastaan seuraaviin viljelykasvilajeihin.a) Rehukasvit:
Cicer arietinum L. - kahviherne
Lupinus luteus L. - keltalupiini
Medicago sativa L. - sinimailanen
Pisum sativum L. (partim) - herne
Trifolium alexandrinum L. - egyptinapila
Trifolium resupinatum L. - persianapila
Vicia faba - härkäpapu
Vicia sativa L. - rehuvirna
ja, Portugalin osalta, Lolium multiflorum Lam. - italianraiheinä.
b) Viljat:
Avena sativa - kaura
Hordeum vulgare L. - ohra!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 8
Oryza sativa L. - riisi
Phalaris canariensis L. - kanarianhelpi
Secale cereale L. - ruis
X Triticosecale Wittm. - ruisvehnä
Triticum aestivum L. emend. Fiori et Paol. - vehnä
Triticum durum Desf. - durumvehnä
Triticum spelta L. - spelttivehnä.
c) Peruna:
Solanum tuberosum - peruna.
d) Öljy- ja kuitukasvit:
Brassica napus L. (partim) - rapsi
Brassica rapa L. (partim) - rypsi
Linum usitatissimum - öljypellava, lukuun ottamatta kuitupellavaa.
3. Edellä 1 kohdassa säädetyn poikkeuksen mahdollistavat sekä jalostajan ja
viljelijän lailliset edut turvaavat edellytykset vahvistetaan ennen tämän
asetuksen voimaantuloa 114 artiklassa tarkoitetuin soveltamista koskevinsäännöin seuraavin perustein:
— viljelijän tilatasolla ei ole määrällisiä rajoituksia siinä määrin kuin on
kyse tilan tarpeista,
— korjattu tuote voi olla valmistettu viljelijän itsensä tai hänen käyttämiensä
palvelujen suorittamaa istutusta varten, sanotun kuitenkaan rajoittamattatiettyjä sellaisia rajoituksia, joita jäsenvaltiot voivat asettaa mainitunkorjatun tuotteen valmistamisen järjestämisen osalta erityisesti sen
varmistamiseksi, että valmistettavaksi tarkoitettu tuote on tunnistettava
vielä valmistuksen jälkeen,
— pienviljelijöillä ei ole velvollisuutta maksaa omistajalle minkäänlaista
palkkiota; ”pienviljelijällä” tarkoitetaan:
— edellä 2 kohdassa mainittujen kasvilajien, joihin sovelletaan
tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 30 päivänä
kesäkuuta 1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1765/92 (
1),
ollessa kyseessä viljelijöitä, joiden kasvinviljelyala ei ylitä alaa, jokatarvittaisiin 92 viljatonnin tuottamiseen; tämän pinta-alan laskemi-seksi sovelletaan edellä mainitun asetuksen 8 artiklan 2 kohtaa,
— muiden tämän artiklan 2 kohdassa mainittujen kasvilajien osalta
viljelijöitä, jotka täyttävät vastaavat tarkoituksenmukaiset perusteet,
— muilla viljelijöillä on velvollisuus maksaa omistajalle kohtuullinen
palkkio, jonka on oltava selvästi pienempi kuin samalla alueella samanlajikkeen lisäysaineiston luvanvaraisen tuotannon osalta perittävä sum-
ma; tämän kohtuullisen palkkion tosiasiallinen taso voi vaihdella, ottaen
huomioon sen missä määrin käytetään kyseisen lajikkeen osalta 1kohdassa säädettyä poikkeusta,
— vastuu tämän artiklan tai tämän artiklan mukaisesti annettujen säännösten
soveltamisen valvonnasta kuuluu yksinomaan omistajille; tämän valvon-
nan järjestämisessä ne eivät voi turvautua viranomaisten apuun,
— viljelijät ja lajittelutoimien suorittajat toimittavat pyydettäessä omistajille
kaiken asiaankuuluvan tiedon; myös maataloustuotantoa valvovat viran-omaiset voivat toimittaa kaiken asiaankuuluvan tiedon, jos nämä tiedoton saatu heidän tehtäviensä tavanomaisen harjoittamisen yhteydessä
ilman veloituksia tai lisäkustannuksia. Nämä säännökset eivät vaikuta
henkilötietojen osalta yhteisön eikä kansalliseen lainsäädäntöön yksilöi-den suojasta henkilötietojen käsittelyn ja vapaan liikkeen osalta.!B
(1) EYVL N:o L 181, 1.7.1992, s. 12. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1552/93 (EYVL N:o L 154, 25.6.1993, s. 19).1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 9
15 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien vaikutusten rajoittaminen
Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet eivät koske:
a) toimia, jotka on suoritettu yksityisluontoisesti muissa kuin kaupallisissa
tarkoituksissa,
b) koetarkoituksin suoritettuja toimia,
c) toimia, jotka on suoritettu toisten lajikkeiden jalostamiseksi tai
löytämiseksi ja kehittämiseksi,
d) edellä 13 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuja toimia, jotka koskevat
näitä toisia lajikkeita, paitsi jos 13 artiklan 5 kohtaa sovelletaan tai jos
toinen lajike tai tämän lajikkeen aineisto on suojattu sellaisella oikeudella
omaisuudensuojaan, joka ei sisällä verrattavissa olevaa säännöstä,
ja
e) toimia, joiden kieltäminen rikkoisi 13 artiklan 8 kohdan, 14 artiklan tai
29 artiklan säännöksiä vastaan.
16 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien sammuminen
Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet eivät koske toimia, jotka liittyvät suojatun
lajikkeen tai 13 artiklan 5 kohdan säännösten soveltamisalaan kuuluvan
lajikkeen aineistoon, joka on luovutettu kolmansille omistajan toimesta taihänen suostumuksellaan missä tahansa yhteisön paikassa, tai mainitustaaineistosta saatuun aineistoon, sikäli kuin nämä toimet:
a) merkitsevät kyseisen lajikkeen myöhemmin tapahtuvaa lisäystä, paitsi jos
tämä lisäys oli tiedossa jo aineistoa luovutettaessa,
tai
b) merkitsevät lajikeosien vientiä sellaiseen kolmanteen maahan, joka ei
suojaa sen kasvisuvun tai kasvilajin lajikkeita, johon lajike kuuluu, paitsi
jos viety aineisto on tarkoitettu kulutukseen.
17 artikla
Lajikenimien käyttö
1. Jokaisen henkilön, joka yhteisön alueella tarjoaa tai luovuttaa kaupallisiin
tarkoituksiin kolmansille suojatun lajikkeen tai 13 artiklan 5 kohdan
säännösten soveltamisalaan kuuluvan lajikkeen lajikeosia, on käytettävä
lajikkeelle 63 artiklan mukaisesti annettua lajikenimeä; lajikenimeä kirjoitet-tuna käytettäessä sen on oltava helposti tunnistettavissa ja selvästi luettavissa.Jos tavaramerkki, kauppanimi tai vastaava merkintä on yhdistetty annettuun
lajikenimeen, tämän nimen on oltava helposti sellaiseksi tunnistettavissa.
2. Jokaisen henkilön, joka suorittaa tällaisia toimia lajikkeen minkä tahansa
muun aineiston osalta, on ilmoitettava tämä nimi muiden lainsäädännönsäännösten mukaisesti tai viranomaisen, ostajan tai kenen tahansa muun
sellaisen henkilön pyynnöstä, jonka oikeutta asia koskee.
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovelletaan edelleen yhteisön kasvinjalostajan-
oikeuksien sammuttua.
18 artikla
Lajikenimen käytön rajoittaminen
1. Omistaja ei voi käyttää lajikenimen mukaisen nimen osalta myönnettyä
oikeutta estääkseen tämän nimen vapaata käyttöä tämän lajikkeen yhteydessä
edes yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien sammuttua.!B
!C1
!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 10
2. Kolmas osapuoli voi käyttää lajikenimen mukaisen nimen osalta
myönnettyä oikeutta estääkseen tämän nimen vapaan käytön ainoastaan, jostämä oikeus on myönnetty ennen mainitun nimen antamista 63 artiklanmukaisesti.
3. Jos lajike on suojattu yhteisön kasvinjalostajanoikeuksin tai joko
jäsenvaltiossa tai Kansainvälisen liiton uusien kasvilajikkeiden suojaamiseksijäsenvaltiossa kansallisin omaisuusoikeuksin, sille annettua nimeä tai mitätahansa muuta nimeä, johon se voitaisiin sekoittaa, ei voida käyttää yhteisön
alueella toisen saman kasvitieteellisen lajin tai sille läheisen lajin lajikkeen
yhteydessä sitä 63 artiklan 5 kohdan mukaisesti julkaistaessa eikä tämäntoisen lajikkeen aineiston osalta.
IV LUKU
YHTEISÖN KASVINJALOSTAJANOIKEUKSIEN VOIMASSAOLO JA
SAMMUMINEN
19 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien voimassaolo
1. Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet ovat voimassa suojan myöntämistä
seuraavan kahdennenkymmenennenviidennen kalenterivuoden loppuun tai
viiniköynnösten ja puiden osalta kolmannenkymmenennen kalenterivuoden
loppuun.
2. Neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä säätää näiden
määräaikojen pidentämisestä enintään viidellä vuodella tiettyjen sukujen tai
lajien osalta.
3. Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet sammuvat ennen 1 kohdassa ilmoitet-
tujen tai 2 kohdan mukaisesti vahvistettujen voimassaoloaikojen päättymistä,
jos omistaja luopuu niistä virastolle osoitetulla kirjallisella ilmoituksella,
jolloin oikeudet sammuvat ilmoituksen virastoon saapumista seuraavanapäivänä.
20 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien mitättömyys
1. Virasto julistaa yhteisön kasvinjalostajanoikeudet mitättömiksi, jos on
osoittautunut, että:
a) edellä 7 ja 10 artiklassa esitettyjä edellytyksiä ei oltu täytetty yhteisön
kasvinjalostajanoikeuksien myöntämishetkellä,
tai
b) yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien perustuessa olennaisilta osin hakijan
toimittamiin tietoihin ja asiakirjoihin 8 ja 9 artiklassa esitettyjäedellytyksiä ei oltu täytetty mainittujen oikeuksien myöntämishetkellä,
tai
c) oikeudet on myönnetty henkilölle, joka ei ole niihin oikeutettu, sikäli
kuin niitä ei ole siirretty niihin oikeutetulle henkilölle.
2. Jos yhteisön kasvinjalostajanoikeudet on julistettu mitättömiksi, niillä ei
katsota olleen alunperinkään tässä asetuksessa säädettyä lainvoimaa.
21 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien menettäminen
1. Virasto epää tulevaa aikaa koskevat yhteisön kasvinjalostajanoikeudet
omistajaltaan, jos on osoittautunut, että 8 ja 9 artiklassa esitetyt edellytykseteivät ole enää täyttyneet. Jos on osoittautunut, että nämä edellytykset eivätolleet enää täyttyneet myöskään epäämistä edeltävänä päivämääränä,
oikeuksien menetys voi tulla voimaan tästä päivämäärästä alkaen.
2. Virasto epää tulevaa aikaa koskevat yhteisön kasvinjalostajanoikeudet
omistajalta, jos omistaja saatuaan kehotuksen ja viraston vahvistamaanmääräaikaan mennessä:
a) ei ole täyttänyt yhtä sille 64 artiklan 3 kohdan nojalla kuuluvaa
velvoitetta,!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 11
tai
b) ei ehdota 66 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa toista asianmukaista
lajikenimeä,
tai
c) jättää maksamatta mahdolliset yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien
ylläpidosta aiheutuvat maksut,
tai
d) ei enää täytä 12 artiklassa ja 82 artiklassa esitettyjä edellytyksiä, joko
ensimmäisenä omistajana tai omistukseen 23 artiklan mukaisen siirtä-
misen seurauksena oikeutettuna henkilönä.
V LUKU
YHTEISÖN KASVILAJIKKEIDEN SUOJAAMINEN OMAISUUTENA
22 artikla
Mukauttaminen kansalliseen lainsäädäntöön
1. Jollei 23-29 artiklassa toisin säädetä, yhteisön kasvilajikkeiden suojaa-
mista omaisuutena pidetään kaikissa suhteissa ja koko yhteisön alueella sen
jäsenvaltion vastaavana omistusoikeutena, jonka alueella:
a) omistajalla on yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisterin mukaan ollut
kotipaikka, toimipaikka tai laitos kyseessä olevana päivänä,
tai
b) ensimmäisellä omistajan valtuuttamalla mainittuun rekisteriin merkityllä
henkilöllä, jos a kohdassa säädetyt edellytykset eivät täyty, on ollutkotipaikka, toimipaikka tai laitos kirjaamispäivänä.
2. Jos 1 kohdassa esitetyt edellytykset eivät täyty, viimeksi mainitussa
tarkoitettu valtio on se jäsenvaltio, jossa virastolla on toimipaikka.
3. Jos 1 kohdassa tarkoitetussa rekisterissä on omistajan tai hänen
valtuuttamiensa henkilöiden osalta kotipaikka, toimipaikka tai laitos kahdessa
tai useammassa jäsenvaltiossa, kotipaikoista tai toimipaikoista ensimmäinen
otetaan huomioon 1 kohtaa sovellettaessa.
4. Jos kaksi henkilöä tai useampi henkilö on merkitty 1 kohdassa
tarkoitettuun rekisteriin yhteisomistajiksi, kirjaamisjärjestyksessä ensimmäi-
nen yhteisomistajista, joka täyttää edellytykset, otetaan huomioon 1 kohdan aalakohtaa sovellettaessa. Jos yksikään yhteisomistajista ei täytä 1 kohdan aalakohdassa esitettyjä edellytyksiä, 2 kohtaa sovelletaan.
23 artikla
Siirtäminen
1. Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet voidaan siirtää yhdelle tai useammalle
niihin oikeutetulle henkilölle.
2. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuden siirtäminen luovuttamalla voi tapah-
tua ainoastaan sellaisille oikeutetuille henkilöille, jotka täyttävät 12 ja 82artiklassa esitetyt edellytykset. Siirtäminen on tehtävä kirjallisesti ja siinä onoltava sopimuspuolten allekirjoitukset, paitsi jos se on seuraus tuomioistui-
men päätöksestä tai jostakin muusta oikeudenkäyntimenettelyn päättävästä
asiakirjasta. Muutoin se on mitätön.
3. Jollei 100 artiklassa toisin säädetä, siirtäminen ei vaikuta kolmansien
osapuolten ennen siirtämispäivämäärää hankkimiin oikeuksiin.
4. Siirtäminen tulee voimaan viraston osalta ja sitä voidaan puolustaa
kolmansia osapuolia vastaan ainoastaan, jos käytettävissä on todistavat
asiakirjat, joista on säädetty soveltamista koskevissa yksityiskohtaisissasäännöissä, ja kun se on kirjattu yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisteriin.Kuitenkin siirtämistä, jota ei vielä ole kirjattu, voidaan puolustaa sellaisia
kolmansia osapuolia vastaan, jotka ovat hankkineet oikeudet ennen siirtämi-
sen päivämäärää, mutta jotka tiesivät tästä näitä oikeuksia hankkiessaan.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 12
24 artikla
Pakkotäytäntöönpano
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksiin voidaan soveltaa pakkotäytäntöönpano-
toimenpiteitä sekä väliaikaisia ja suojatoimenpiteitä tuomioistuinten toimi-valtaa ja tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan
yleissopimuksen, joka on allekirjoitettu 16 päivänä syyskuuta 1988
Luganossa, jäljempänä ”Luganon yleissopimus”, 24 artiklassa tarkoitetussamerkityksessä.
25 artikla
Konkurssimenettelyt ja muut vastaavat menettelyt
Jäsenvaltioiden välisten asiaa koskevien yhteisten sääntöjen voimaantuloon
asti yhteisön kasvinjalostajanoikeuksiin voidaan soveltaa konkurssimenettelyätai vastaavaa menettelyä ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jossa tällainen
menettely on ensiksi otettu käyttöön kansainvälisessä lainsäädännössä tai
asiaan sovellettavissa yleissopimuksessa tarkoitetussa merkityksessä.
26 artikla
Yhteisön kasvilajikkeiden omaisuutena suojaamisen hakeminen
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskeviin hakemuksiin sovelletaan 22-25
artiklaa. Näiden hakemusten osalta mainituissa artikloissa tehtyjä viittauksiayhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisteriin pidetään viittauksina yhteisön
kasvinjalostajanoikeuksia koskevaan hakemusrekisteriin.
27 artikla
Sopimukseen perustuvat viljelyluvat
1. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia voivat koskea kokonaisuudessaan tai
osittain sopimukseen perustuvat viljelyluvat. Nämä luvat voivat olla yksin-
oikeuksia tai muita lupia.
2. Omistaja voi käyttää yhteisön kasvilajikkeiden suojaamista koskevia
oikeuksiaan sellaista henkilöä vastaan, jolla on viljelylupa ja joka rikkoo
jotakin hänen lupaansa 1 kohdan mukaisesti kuuluvaa edellytystä tai
rajoitusta.
28 artikla
Yhteisomistus
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien yhteisomistuksen tapauksessa 22-27
artiklaa sovelletaan soveltuvin osin suhteessa vastaaviin omistusosuuksiin,jos nämä osuudet on määritetty.
29 artikla
Pakkoviljelyluvat
1. Virasto myöntää pakkoviljelyluvan yhdelle tai useammalle henkilölle, jos
tämä henkilö tai nämä henkilöt sitä hakevat, mutta ainoastaan yleisen edun
vuoksi ja vasta kuultuaan 36 artiklassa tarkoitettua hallintoneuvostoa.
2. Jonkin jäsenvaltion, komission tai yhteisön tasolla perustetun komission
rekisteröimän järjestön pyynnöstä pakkoviljelylupa voidaan myöntää jokoerityisedellytykset täyttävän luokan henkilöille tai kenelle tahansa henkilölle
yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai koko yhteisössä. Se voidaan
myöntää ainoastaan yleisen edun vuoksi ja hallintoneuvoston suostumuksella.
3. Pakkoviljelylupaa myöntäessään virasto täsmentää toimet, joita se
koskee, ja noudatettavat kohtuulliset edellytykset sekä 2 kohdassa tarkoitetut
erityisedellytykset. Kohtuullisten edellytysten osalta otetaan huomioon
kaikkien sellaisten kasvinjalostajanoikeuksien omistajien edut, joihin pakko-viljelyluvan myöntäminen vaikuttaa. Niihin voi kuulua mahdollinen kestoajanrajoitus, sopiva maksu kohtuullisen korvauksen suorittamiseksi omistajalle tai
ne voivat asettaa omistajalle tiettyjä velvoitteita, jotka hänen on täytettävä
varmistaakseen pakkoviljelyluvan käytön.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 13
4. Kunkin vuoden lopussa pakkoviljelyluvan myöntämisestä laskettuna ja
edellä mainitun mahdollisen kestoajan rajoissa kukin menettelytavan osapuolivoi hakea pakkoviljelyluvan myöntämistä koskevan päätöksen peruuttamistatai muuttamista. Ainoa peruste, jota voidaan käyttää tällaisen hakemuksen
tukena on se, että aiemmin tehtyä päätöstä koskevat ratkaisevat tosiasiat ovat
muuttuneet tällä välin.
5. Pakkoviljelylupa myönnetään lajikkeen omistajalle olennaisesti johdetun
lajikkeen osalta hakemuksesta, jos 1 kohdassa esitetyt perusteet on täytetty.
Edellä 3 kohdassa tarkoitettuihin kohtuullisiin edellytyksiin kuuluu sopivamaksu kohtuullisen korvauksen suorittamiseksi lähtölajikkeen omistajalle.
6. Jäljempänä 114 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa
asetuksessa voidaan mainita tiettyjä esimerkkitapauksia 1 kohdassa maini-tusta yleisestä edusta ja täsmentää lisäksi yksityiskohtaiset säännöt edeltävien
kohtien soveltamisesta.
7. Jäsenvaltiot eivät voi myöntää pakkoviljelylupia yhteisön kasvinjalosta-
janoikeuksien osalta.
KOLMAS OSA
YHTEISÖN KASVILAJIKEVIRASTO
I LUKU
YLEISET MÄÄRÄYKSET
30 artikla
Oikeudellinen asema, palvelut
1. Virasto on yhteisön elin. Se on oikeushenkilö.
2. Virastolla on jokaisessa jäsenvaltiossa laajin kansallisen lainsäädännön
mukaan oikeushenkilöllä oleva oikeuskelpoisuus. Se voi erityisesti hankkia jaluovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana ja vastaajanaoikeudenkäynneissä.
3. Virastoa edustaa sen pääjohtaja.4. Jäljempänä 36 artiklassa tarkoitetun hallintoneuvoston suostumuksella
virasto voi määrätä kansallisia toimielimiä hoitamaan tiettyjä sen hallinnol-lisia tehtäviä tai perustaa tätä tarkoitusta varten omat yksikkönsä jäsenval-tioihin näiden suostumuksella.
31 artikla
Henkilöstö
1. Euroopan yhteisöjen virkamiesten henkilöstösääntöjä, muihin työnteki-
jöihin sovellettavia palvelussuhteen ehtoja ja Euroopan yhteisöjen toimieli-
mien yhteisellä sopimuksella antamia asetuksia sovelletaan viraston henki-löstöön, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 47 artiklan soveltamista valituslau-takunnan jäseniin.
2. Virasto käyttää henkilöstönsä suhteen niitä valtuuksia, jotka on siirretty
nimittävälle viranomaiselle henkilöstösäännöillä ja muihin työntekijöihinsovellettavilla palvelussuhteen ehdoilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 43
artiklan soveltamista.
32 artikla
Erioikeudet ja vapaudet
Euroopan yhteisöjen erioikeuksia ja vapauksia koskevaa pöytäkirjaa sovelle-
taan virastoon.
33 artikla
Vastuu
1. Sopimussuhteeseen perustuva viraston vastuu määräytyy sopimukseen
sovellettavan lain mukaan.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 14
2. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia
viraston tekemässä sopimuksessa olevan välityslausekkeen nojalla.
3. Sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella virasto korvaa toimi-
elintensä ja henkilöstönsä tehtäviään suorittaessaan aiheuttaman vahingon
jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteiden mukaisesti.
4. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista riidat, jotka
koskevat 3 kohdassa tarkoitettujen vahinkojen korvaamista.
5. Viraston henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta virastoa
kohtaan määrätään henkilöstösäännöissä tai muihin työntekijöihin sovelletta-
vissa palvelussuhteen ehdoissa.
34 artikla
Kieliä koskeva sääntely
1. Euroopan talousyhteisön kieliä koskevan sääntelyn vahvistamisesta 15
päivänä huhtikuuta 1958 annetussa asetuksessa N:o 1 (1) annettuja säännöksiä
sovelletaan virastoon.
2. Virastolle esitetyt hakemukset, asiakirjakokonaisuuksien valmisteluun
tarvittavat asiakirjat ja kaikki muut asiakirjat on laadittava yhdellä Euroopanyhteisöjen virallisista kielistä.
3. Viraston menettelyssä asianosaisilla on 114 artiklassa tarkoitetun
täytäntöönpanoa koskevan asetuksen mukaisesti oikeus käyttää kirjallisessaja suullisessa menettelyssä jotakin Euroopan yhteisöjen virallisista kielistä
käännöksen avulla ja kuulemisten ollessa kyseessä simultaanitulkkauksen
avulla ainakin yhdellä muulla Euroopan yhteisöjen virallisista kielistä, jonkamenettelyn muu asianosainen valitsee. Näiden oikeuksien käyttäminen eiaiheuta menettelyn asianosaisille erityisiä kustannuksia.
4. Viraston toiminnassa tarvittavat käännöspalvelut tarjoaa pääasiassa
unionin elinten käännöspalvelukeskus.
35 artikla
Viraston päätökset
1. Siltä osin kuin valituslautakunnan ei tarvitse tehdä päätöksiä 72 artiklan
mukaisesti, viraston päätökset tekee sen pääjohtaja tai joku hänen
välittömässä alaisuudessaan.
2. Jollei 1 kohdasta muuta johdu, 20, 21, 29, 59, 61, 62, 63 ja 66 artiklassa
tai 100 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut päätökset tekee viraston henkilöstöstä
koostuva komitea, jossa on kolme jäsentä. Kunkin komitean jäsenen
toimivalta, heidän toimivaltansa päätösten valmisteluvaiheessa, äänestysmää-räykset ja pääjohtajan asema mainitun komitean suhteen vahvistetaan 114artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa. Muutoin
komitean jäseniä eivät sido mitkään ohjeet päätöksiä tehdessään.
3. Muut kuin 2 kohdassa tarkoitetut johtajan päätökset voi tehdä, jos
pääjohtaja ei itse niitä tee, 42 artiklan 2 kohdan h alakohdan mukaan
asianmukaisesti valtuutettu viraston työntekijä.
II LUKU
HALLINTONEUVOSTO
36 artikla
Perustaminen ja toimivalta
1. Perustetaan hallintoneuvosto, joka liitetään virastoon. Tämän asetuksen
muissa säännöksissä tai 113 ja 114 artiklan tarkoittamissa säännöksissä silleannetun toimivallan lisäksi hallintoneuvosto käyttää suhteessa virastoonseuraavaa toimivaltaa:
a) se neuvoo virastoa tämän toimivaltaan kuuluvissa kysymyksissä tai
muotoilee yleisiä suuntaviivoja tässä suhteessa,!B
(1) EYVL N:o 17, 6.10.1958, s. 385/58. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna vuoden 1985 liittymissopimuksella.1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 15
b) se tarkastelee pääjohtajan laatimia toimintakertomuksia ja valvoo lisäksi
viraston toimia tämän tarkastelun ja kaiken muun saamansa tiedonpohjalta,
c) se vahvistaa viraston ehdotuksesta 35 artiklassa tarkoitettujen komitean
jäsenten lukumäärän samoin kuin heidän tehtävänsä ja heidän toimi-
kautensa pituuden tai muotoilee yleisiä suuntaviivoja tässä suhteessa,
d) se voi luoda viraston työtapoja koskevat säännöt,
e) se voi muotoilla pääperiaatteet 56 artiklan 2 kohdan mukaisesti.2. Lisäksi hallintoneuvosto:— voi antaa lausuntoja ja pyytää tietoja virastolta tai komissiolta, kun se
katsoo niitä tarvittavan,
— voi toimittaa komissiolle muutoksin tai muutoksitta hankkeet, jotka on
saatettu sen käsiteltäviksi 42 artiklan 2 kohdan g alakohdan mukaisesti tai
toimittaa omat tämän asetuksen muutosluonnoksensa, 113 ja 114
artikloissa tarkoitetut säännökset sekä kaikki muut yhteisön kasvilajik-keiden suojaamista koskevat sääntelyt,
— on kuultavana 113 artiklan 4 kohdan ja 114 artiklan 2 kohdan mukaisesti,— suorittaa tehtävänsä viraston talousarvioon liittyvissä asioissa 109, 111 ja
112 artiklan mukaisesti.
37 artikla
Kokoonpano
1. Hallintoneuvosto muodostuu jäsenvaltioiden nimeämistä edustajista, yksi
jokaista jäsenvaltioita kohden, ja yhdestä komission edustajasta sekä heidänvarajäsenistään.
2. Hallintoneuvoston jäsenet voivat käyttää apunaan neuvonantajia ja
asiantuntijoita, jollei sen työjärjestyksen säännöksistä muuta johdu.
38 artikla
Puheenjohtajuus
1. Hallintoneuvosto valitsee keskuudestaan puheenjohtajan ja varapuheen-
johtajan. Varapuheenjohtaja toimii viran puolesta puheenjohtajan sijaisena
tämän ollessa estyneenä.
2. Puheenjohtajan tai varapuheenjohtajan toimikausi päättyy, kun nämä
lakkaavat olemasta hallintoneuvoston jäseniä. Puheenjohtajan tai varapu-heenjohtajan toimikauden pituus on kolme vuotta, mikäli toista puheenjoh-tajaa tai varapuheenjohtajaa ei valita ennen tämän kauden loppua, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta tämän säännöksen soveltamista. Samat henkilöt
voidaan valita uudelleen.
39 artikla
Kokoukset
1. Hallintoneuvosto kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta.
2. Jollei hallintoneuvosto toisin päätä, viraston pääjohtaja ottaa osaa
keskusteluihin. Hänellä ei ole äänioikeutta.
3. Hallintoneuvostolla on yksi sääntömääräinen kokous vuodessa; muulloin
se kokoontuu puheenjohtajan aloitteesta tai komission tai jäsenmaidenkolmanneksen pyynnöstä.
4. Hallintoneuvosto vahvistaa työjärjestyksensä ja voi sen mukaisesti
perustaa alaisenaan toimivia komiteoita.
5. Hallintoneuvosto voi kutsua tarkkailijoita osallistumaan kokouksiinsa.6. Hallintoneuvoston sihteeristötehtävistä huolehtii virasto.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 16
40 artikla
Kokouspaikka
Hallintoneuvosto kokoontuu komission, viraston tai tutkintaviraston koti-
paikassa. Yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan työjärjestyksessä.
41 artikla
Äänestys
1. Hallintoneuvosto tekee muut kuin 2 kohdassa tarkoitetut päätöksensä
jäsenvaltioiden edustajien yksinkertaisella enemmistöllä.
2. Kolmen neljäsosan enemmistö jäsenvaltioiden edustajista vaaditaan
niiden päätösten tekemiseen, jotka hallintoneuvosto on toimivaltainen
tekemään 12 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 29 artiklan, 36 artiklan 1
kohdan a, b, d ja e alakohdan, 43 artiklan, 47 artiklan, 109 artiklan 3 kohdantai 112 artiklan mukaisesti.
3. Jokaisella jäsenvaltiolla on yksi ääni.4. Hallintoneuvoston päätökset eivät ole sopimuksen 189 artiklan merki-
tyksessä velvoittavia.
III LUKU
VIRASTON JOHTAMINEN
42 artikla
Pääjohtajan tehtävät ja toimivalta
1. Pääjohtaja vastaa viraston johtamisesta.
2. Tätä tarkoitusta varten pääjohtajalla on erityisesti seuraavat tehtävät ja
seuraava toimivalta:
a) hän toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, erityisesti antaa sisäisiä
hallinnollisia ohjeita ja julkistaa asiakirjat, viraston moitteettomantoiminnan varmistamiseksi tämän asetuksen, 113 ja 114 artiklassa
tarkoitettujen säännösten sekä hallintoneuvoston 36 artiklan 1 kohdan
mukaan laatimien sääntöjen ja suuntaviivojen mukaisesti,
b) hän esittää vuosittain toimintakertomuksen komissiolle ja hallinto-
neuvostolle,
c) hänellä on henkilöstön suhteen 31 artiklan 2 kohdassa säädetty
toimivalta,
d) hän toimittaa 36 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 47 artiklan 2
kohdassa tarkoitetut ehdotukset,
e) hän laatii ennakkoarvion viraston tuloista ja menoista 109 artiklan 1
kohdan mukaisesti ja huolehtii talousarvion toteuttamisesta 100 artiklanmukaisesti.
f) hän hankkii hallintoneuvoston pyytämät tiedot 36 artiklan 2 kohdan
ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti
g) hän voi saattaa hallintoneuvoston käsiteltäväksi kaikki tämän asetuksen,
113 ja 114 artiklassa tarkoitettujen säännösten ja kaiken muun yhteisön
kasvilajikkeiden suojaamista koskevan sääntelyn muutosluonnokset,
h) hän voi siirtää toimivaltansa muille viraston henkilöstön jäsenille, jollei
113 ja 114 artiklassa tarkoitetuista säännöksistä muuta johdu.
3. Pääjohtajaa avustaa yksi tai useampi varajohtaja. Pääjohtajan ollessa
estyneenä varajohtaja tai yksi heistä hoitaa johtajan tehtävät hallinto-
neuvoston 36 artiklan 1 kohdan mukaan laatimissa säännöissä ja suuntavii-voissa määrätyn menettelyn mukaisesti.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 17
43 artikla
Johtavien virkamiesten nimittäminen
1. Neuvosto nimittää viraston pääjohtajan ehdokaslistan perusteella, jonka
komissio esittää saatuaan hallintoneuvoston lausunnon. Erottamisoikeus
kuuluu neuvostolle, joka toimii komission ehdotuksesta ja hallintoneuvoston
lausunnon saatuaan.
2. Pääjohtajan toimikausi ei kestä kauempaa kuin viisi vuotta. Sama henkilö
voidaan nimittää uudelleen.
3. Viraston varajohtaja tai -johtajat nimitetään ja erotetaan 1 ja 2 kohdassa
säädetyn menettelyn mukaan, kun pääjohtajaa on kuultu.
4. Neuvostolla on 1 ja 3 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden suhteen
kurinpidollinen toimivalta.
44 artikla
Laillisuuden tutkiminen
1. Komissio tutkii pääjohtajan niiden toimien laillisuuden, joille yhteisön
lainsäädännössä ei säädetä laillisuuden tutkimista jonkun muun elimentoimesta, sekä viraston talousarviota koskevien hallintoneuvoston toimien
laillisuuden.
2. Komissio vaatii, että kaikki 1 kohdassa tarkoitetut laittomat toimet on
muutettava tai julistettava mitättömäksi.
3. Kaikki jäsenvaltiot, hallintoneuvoston jäsenet ja ne henkilöt, joita asia
välittömästi ja henkilökohtaisesti koskee, voivat saattaa kaikki 1 kohdassatarkoitettujen toimien, niin välittömien kuin välillistenkin, laillisuudenkomission tutkittavaksi. Komission on saatava asia käsiteltäväkseen kahden
kuukauden kuluessa päivästä, jona asianosainen sai kyseisestä asiasta tiedon.
Komissio tekee päätöksensä ja ilmoittaa siitä kahden kuukauden kuluessa.
IV LUKU
V ALITUSLAUTAKUNNAT
45 artikla
Perustaminen ja toimivalta
1. Perustetaan virastoon yksi tai useampia valituslautakuntia.
2. Valituslautakunnalla tai -lautakunnilla on toimivalta ratkaista 67
artiklassa tarkoitettuja päätöksiä vastaan tehdyt valitukset.
3. Valituslautakunta tai -lautakunnat kutsutaan koolle tarpeen mukaan.
Niiden lukumäärä ja tehtävät vahvistetaan 114 artiklassa tarkoitetussatäytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa.
46 artikla
Valituslautakuntien kokoonpano
1. Valituslautakunta muodostuu puheenjohtajasta ja kahdesta muusta
jäsenestä.
2. Puheenjohtaja valitsee tapauskohtaisesti muut jäsenet ja heidän sijaisensa
47 artiklan 2 kohdan mukaisesti laaditulta pätevien jäsenien listalta.
3. Valituslautakunnan katsoessa, että tapauksen luonne niin vaatii, se voi
kyseisen tapauksen käsittelyyn valita kaksi ylimääräistä jäsentä yllämainitultalistalta.
4. Jokaisen valituslautakunnan jäsenen kelpoisuus, heidän toimivaltansa
päätösten valmisteluvaiheessa ja äänestysmääräykset vahvistetaan 114
artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 18
47 artikla
Valituslautakunnan jäsenten riippumattomuus
1. Neuvosto nimittää valituslautakuntien puheenjohtajat ja heidän sijaisensa
ehdokaslistalta, joka laaditaan jokaista puheenjohtajan ja sijaisen paikkaavarten, ja jonka komissio esittelee saatuaan hallintoneuvoston lausunnon.Toimikausi on viisi vuotta. Samat henkilöt voidaan valita uudelleen.
2. Hallintoneuvosto valitsee viraston ehdotuksesta muut valituslautakunnan
jäsenet 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti pätevien jäsenien listalta viideksivuodeksi. Lista laaditaan viideksi vuodeksi. Tämä ajanjakso on uusittavissakoko listan tai sen osan osalta.
3. Valituslautakunnan jäsenet ovat riippumattomia. Päätöksiä tehdessään
heitä eivät sido mitkään ohjeet.
4. Valituslautakuntien jäsenet eivät voi olla 35 artiklassa tarkoitettujen
komiteoiden jäseniä eivätkä voi hoitaa mitään muita tehtäviä virastossa.
Valituslautakunnan jäsenen tehtävää voidaan hoitaa osa-aikaisesti.
5. Valituslautakunnan jäseniä ei voida vapauttaa tehtävistään eikä heidän
nimeään voida poistaa listalta tapauskohtaisesti sovellettavana ajanjaksona,jollei heitä vastaan ole vakavia perusteita ja jollei Euroopan yhteisöjentuomioistuin tee komission pyynnöstä, jonka se esittää hallintoneuvoston
lausunnon saatuaan, päätöstä tässä tarkoituksessa.
48 artikla
Erottaminen ja jääväys
1. Valituslautakunnan jäsenet eivät voi osallistua valitusmenettelyyn, jos
heillä on siinä omia etuja valvottavana, jos he ovat aikaisemmin edustaneet
jompaa kumpaa käsittelyn asianosaisista tai jos he ovat osallistuneet senpäätöksen valmisteluun, jota valitus koskee.
2. Jos 1 kohdassa mainituista tai jostain muista syistä valituslautakunnan
jäsen ei katso voivansa osallistua valitusmenettelyyn, hän ilmoittaa siitä
lautakunnalle.
3. Kaikki valitusmenettelyn asianosaiset voivat jäävätä valituslautakunnan
jäsenet 1 kohdassa mainituista syistä tai jos lautakunnan jäseniä epäillään
puolueellisuudesta. Jääväystä ei voida hyväksyä silloin, kun menettelyn
asianosainen on jo ryhtynyt menettelyyn, vaikka hänellä on ollut tiedossaanjääväysperuste. Jääväystä ei voida perustella jäsenten kansalaisuudella.
4. Valituslautakunnat ratkaisevat asiat 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa
tapauksissa ilman kyseisen jäsenen osallistumista. Päätösten tekoa varten
eroavan tai jäävätyn jäsenen tilalle valituslautakuntaan tulee hänen sijaisensa.
NELJÄS OSA
VIRASTON MENETTEL Y
I LUKU
HAKEMUS
49 artikla
Hakemuksen jättäminen
1. Kasvinjalostajanoikeushakemus jätetään hakijan valinnan mukaan:
a) suoraan virastoon
tai
b) johonkin viraston yksiköistä tai 30 artiklan 4 kohdan nojalla perustetuista
tai valtuutetuista kansallisista yksiköistä sillä ehdolla, että hakija
ilmoittaa suoraan virastolle hakemuksensa jättämisestä kahden viikon
määräajan kuluessa kyseisestä jättämisestä.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 19
Yksityiskohtaiset säännöt edellä b alakohdassa tarkoitetun tiedon toimittami-
sesta voidaan vahvistaa 114 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetukses-sa. Hakemuksesta virastolle b alakohdan mukaisen ilmoittamisen tekemättäjättäminen ei vaikuta hakemuksen voimassaoloon, jos hakemus saapuu
virastoon viraston yksikköön tai kansalliseen yksikköön jättämistä seuraavan
kuukauden kuluessa.
2. Jos hakemus jätetään johonkin 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista
kansallisista yksiköistä, kansallisen yksikön on toteutettava kaikki toimenpi-teet hakemuksen toimittamiseksi virastoon kahden viikon kuluessa hakemuk-
sen jättämisestä. Kansalliset yksiköt voivat periä hakijalta maksun, joka
kuitenkin voi enintään olla hakemuksen vastaanottamiseen ja sen virastoontoimittamiseen liittyvien hallinnollisten kulujen summa.
50 artikla
Edellytykset, jotka hakemuksen täytyy täyttää
1. Kasvinjalostajanoikeutta koskevan hakemuksen täytyy sisältää vähintään:
a) hakemus kasvinjalostajanoikeuksien myöntämiseksi,b) kasvitieteellisen taksonin määrittely
c) tiedot, joilla hakijan, tai tarvittaessa hakijoiden, henkilöllisyys voidaan
todeta,
d) kasvinjalostajan nimi sekä vakuutus, ettei kukaan muu hakijan tietääk-
seen ole osallistunut lajikkeen jalostukseen tai löytämiseen ja kehittämi-seen; jos hakija ei ole kasvinjalostaja tai jos hän ei ole ainoakasvinjalostaja, hänen on hankittava asiaankuuluvat kirjalliset todisteet,
jotka osoittavat, miten hän on saanut kyseisen oikeuden,
e) lajikkeen väliaikainen kuvaus
f) lajikkeen tekninen kuvausg) lajikkeen maantieteellinen alkuperäh) edustajan tai edustajien valtuudeti) lajikkeen kaikkea aikaisempaa kaupan pitämistä koskevat tiedotj) kaikkia lajikkeen osalta tehtyjä hakemuksia koskevat tiedot
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä, muiden tietojen hankkimi-
nen mukaan lukien, voidaan tarkentaa 114 artiklassa tarkoitetussa täytän-
töönpanoa koskevassa asetuksessa.
3. Hakija ehdottaa lajikenimeä, joka voidaan liittää hakemukseen.
51 artikla
Hakemuksen jättöpäivä
Kasvinjalostajanoikeushakemuksen jättöpäivä on päivä, jona asianmukainen
hakemus saapuu virastoon 49 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti taiviraston yksikköön tai kansalliseen yksikköön 49 artiklan 1 kohdan balakohdan mukaisesti edellyttäen, että hakemus on 50 artiklan 1 kohdan
mukainen, ja että 83 artiklan mukaiset maksut on maksettu viraston
vahvistamassa määräajassa.
52 artikla
Etuoikeus
1. Hakemuksen aiemmuus määritellään sen vastaanottopäivän perusteella.
Jos hakemuksilla on sama jättöpäivä, niiden kummankin aiemmuusvahvistetaan sen järjestyksen perusteella, jossa ne on saatu, jos tällainen
järjestys voidaan laatia. Jollei, niillä on sama aiemmuus.
2. Jos hakija tai hänen laillinen edeltäjänsä on jo hakenut kyseiselle
lajikkeelle suojaa jossakin jäsenvaltiossa tai Kansainvälisen liiton kasvilajik-
keiden suojaamiseksi jäsenvaltiossa, ja jos aikaisemman hakemuksenjättöpäivästä on kulunut alle kaksitoista kuukautta uuden hakemuksenjättöpäivään, hakijalla on etuoikeus yhteisön suojaan kasvilajikkeille
aikaisemman hakemuksen perusteella edellyttäen, että kyseinen hakemus on
edelleen voimassa uuden hakemuksen jättöpäivänä.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 20
3. Etuoikeuden seurauksena aikaisemman hakemuksen jättöpäivää pidetään
myös kasvinjalostajanoikeushakemuksen jättöpäivänä 7, 10 ja 11 artiklaasovellettaessa.
4. Edellä olevia 2 ja 3 kohtia sovelletaan myös aikaisempiin hakemuksiin,
jotka on jätetty toisessa valtiossa sikäli, kun ne täyttävät 12 artiklan 1 kohdanb alakohdan toisessa lauseessa esitetyn edellytyksen kyseisen valtion osalta
kasvinjalostajanoikeushakemuksen jättöpäivänä.
5. Kaikki vaatimukset 2 kohdassa säädettyä etuoikeutta aikaisemmasta
etuoikeudesta raukeavat, jos hakija ei esitä virastolle kolmen kuukauden
määräajan kuluessa jättöpäivästä alalla toimivaltaisten viranomaisten oikeaksitodistamia jäljennöksiä aikaisemmasta hakemuksesta. Jos aikaisempaa
hakemusta ei ole laadittu millään Euroopan yhteisöjen virallisista kielistä,
virasto voi lisäksi vaatia käännöksen aikaisemmasta hakemuksesta yhdellänäistä kielistä.
LUKU II
TUTKINTA
53 artikla
Hakemuksen muotoa koskeva tutkinta
1. Virasto tutkii:
a) onko hakemus asianmukaisesti jätetty 49 artiklan mukaan,b) täyttääkö hakemus 50 artiklassa ilmaistut sekä tämän artiklan mukaisesti
täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa vahvistetut edellytykset,
c) tarvittaessa onko etuoikeuden vaatimus 52 artiklan 2, 4 ja 5 kohdassa
vahvistettujen säännösten mukainen
ja
d) onko 83 artiklan mukaiset maksut maksettu viraston määrittämässä
määräajassa.
2. Jos hakemus, vaikkakin täyttäisi 51 artiklassa esitetyt edellytykset, ei
täytä muita 50 artiklassa esitettyjä edellytyksiä, virasto kehottaa hakijaakorjaamaan mahdollisesti havaitut puutteet.
3. Jos hakemus ei täytä 51 artiklassa esitettyjä edellytyksiä, virasto ilmoittaa
siitä hakijalle tai, mikäli se ei ole mahdollista, julkaisee 89 artiklassatarkoitetut tiedot.
54 artikla
Hakemuksen asiasisältöä koskeva tutkinta
1. Virasto tutkii, voidaanko lajikkeelle hakea 5 artiklan mukaisia yhteisön
kasvinjalostajanoikeuksia, onko kyse 10 artiklan mukaisesta uudesta
lajikkeesta, onko hakija 12 artiklan mukaisesti oikeutettu jättämään
hakemuksen ja onko 82 artiklassa esitetyt edellytykset täytetty. Se tarkastaamyös, onko ehdotettu lajikenimi 63 artiklan edellytysten mukainen. Tätätarkoitusta varten se voi pyytää apua muilta toimielimiltä.
2. Ensimmäisellä hakijalla katsotaan olevan oikeus kasvinjalostajanoikeuk-
siin 11 artiklan mukaisesti. Tätä säännöstä ei sovelleta, jos ennen kuin
hakemuksesta on päätetty viraston tietoon tulee tai jos 98 artiklan 4 kohdan
mukaista etuoikeuden vaatimusta koskevalla lainvoimaisella tuomioistuimenpäätöksellä osoitetaan, että oikeus ei kuulu, tai ei kuulu yksin, hakijalle. Josyhden tai useamman oikeutetun hakijan henkilöllisyys saadaan todettua, tämä
tai nämä voivat hakijoina aloittaa menettelyn.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 21
55 artikla
Tekninen tutkimus
1. Jos 53 ja 54 artiklassa tarkoitetun tutkinnan tuloksena virasto huomaa,
ettei yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämiselle ole mitään esteitä, setoteuttaa halutut toimenpiteet, jotta hallintoneuvoston kyseisen lajin lajikkei-
den tekniseen tarkastukseen valtuuttama toimivaltainen viranomainen tai
toimivaltaiset viranomaiset (tutkintavirastot) suorittavat 7, 8 ja 9 artiklassaesitettyjen edellytysten täyttymisen tutkintaa koskevan teknisen tutkimuksenvähintään yhdessä jäsenmaassa.
2. Jollei 1 kohdan mukaista tutkintavirastoa ole olemassa, virasto voi
hallintoneuvoston suostumuksella antaa tutkintavelvollisuuden muille sopi-ville toimielimille tai perustaa oman yksikön tätä tarkoitusta varten. Tämänluvun säännösten soveltamiseksi mainittuja toimielimiä ja yksiköitä pidetään
tutkintavirastoina. Ne voivat käyttää hakijan heidän käyttöönsä antamia tiloja.
3. Virasto toimittaa tutkintavirastoille jäljennökset hakemuksesta 114
artiklassa tarkoitetun täytäntöönpanoa koskevan asetuksen vaatimustenmukaisesti.
4. Virasto vahvistaa yleisin säännöin tai yksittäistapauksissa hakemuksesta
tekniseen tutkimukseen tarkoitetun aineiston esittämiselle ajan ja paikan sekävertailunäytteet samoin kuin tämän aineiston ja näiden näytteiden laadun jamäärän.
5. Jos hakija vaatii 52 artiklan 2 ja 4 kohdan mukaisesti etuoikeutta, hänen
on esitettävä tarvittava aineisto ja kaikki muut vaaditut asiakirjat kahdenvuoden määräajan kuluessa hakemuspäivästä 51 artiklan mukaisesti. Jos
aikaisempi hakemus perutaan tai hylätään ennen kahden vuoden määräajan
loppumista, virasto voi vaatia hakijaa esittämään aineiston ja muut vaaditutasiakirjat tietyn määräajan kuluessa.
56 artikla
eknisen tutkimuksen suorittaminen
1. Jollei 7, 8 ja 9 artiklassa esitettyjen edellytysten täyttämistä koskevasta
teknisestä tutkimuksesta ole muuta sovittu, tutkintavirastot suorittavatviljelykokeita lajikkeella tai muita tarvittavia tutkimuksia.
2. Tekniset tutkimukset suoritetaan hallintoneuvoston muotoilemien pää-
periaatteiden ja viraston antamien ohjeiden mukaisesti.
3. Teknistä tutkimusta varten tutkintavirastot voivat viraston suostumuksella
pyytää apua muilta tällä alalla päteviltä yksiköiltä ja ottaa huomioon näiden
yksiköiden saamat tulokset.
4. Jollei virasto toisin määrää, jokainen tutkintavirasto aloittaa teknisen
tutkimuksen viimeistään sinä päivänä, jona kansalliseen kasvinjalostajan-
oikeushakemukseen perustuva tutkimus olisi alkanut, jos hakemus olisi jätetty
samana päivänä kuin minä tutkintavirasto sai viraston lähettämän hakemuk-sen.
5. Edellä 55 artiklan 5 kohdan tapauksessa jokainen tutkintavirasto aloittaa
teknisen tutkimuksen, milloin virasto ei toisin määrää, viimeistään päivänä,
jona kansalliseen kasvinjalostajanoikeushakemukseen perustuva tutkimusolisi alkanut, mikäli vaadittu aineisto ja muut tarvittavat asiakirjat ontoimitettu tuona päivänä.
6. Hallintoneuvoston päätöksellä tekninen tutkimus voi alkaa myöhempänä
ajankohtana viiniköynnös- ja puulajikkeiden osalta.
57 artikla
Tutkimuskertomus
1. Tutkintavirasto antaa, viraston pyynnöstä tai jos se itse katsoo teknisen
tutkimuksen tulosten riittävän lajikkeen arviointiin, tutkimuskertomuksenvirastolle ja, jos se katsoo, että 7, 8 ja 9 artiklassa esitetyt edellytykset on
täytetty, lajikkeen kuvauksen.
2. Virasto ilmoittaa hakijalle teknisen tutkimuksen tuloksista ja lajikkeen
kuvauksesta ja pyytää tätä esittämään huomautuksensa asiasta.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 22
3. Jos virasto katsoo, ettei tutkimuskertomuksen perusteella voida perustel-
lusti päättää asiasta, se voi omasta aloitteestaan hakijaa kuultuaan tai hakijanpyynnöstä määrätä lisätutkimuksen. Kaikkien ennen 61 ja 62 artiklassatarkoitetun päätöksen tekemistä suoritettujen lisätutkimuksien katsotaan
kuuluvan 56 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun tutkimukseen.
4. Teknisen tutkimuksen tulokset on varattu viraston yksinomaiseen
käyttöön ja niitä voidaan käyttää tutkintavirastoissa vain sen suostumuksella.
58 artikla
Teknisen tutkimuksen kulut
Virasto maksaa tutkintavirastoille 114 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpa-
noa koskevassa asetuksessa vahvistetun korvauksen.
59 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämistä koskevat vastalauseet
1. Kaikki henkilöt voivat esittää virastolle yhteisön kasvinjalostajanoikeuk-
sien myöntämistä koskevia kirjallisia vastalauseita.
2. Vastalauseiden esittäjistä tulee hakijan ohella osapuolia yhteisön
kasvinjalostajanoikeuksia koskevaan menettelyyn. Heillä on oikeus saadatieto asiakirjoista, 57 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut teknisen tutkimuksen
tulokset ja lajikkeen kuvaus mukaan lukien.
3. Vastalauseissa voidaan vedota vain seuraaviin perusteisiin:
a) edellä 7-11 artiklassa esitettyjä edellytyksiä ei ole täytetty,
b) jäljempänä 63 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettu este estää ehdotetun
lajikenimen hyväksymisen.
4. Vastalauseita voidaan esittää:
a) milloin tahansa sen jälkeen, kun hakemus on jätetty ja ennen kuin
tehdään päätös 61 tai 62 artiklaa soveltaen tämän artiklan 3 kohdan a
alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa,
b) kolmen kuukauden määräajan kuluessa 89 artiklan mukaisesti tehdystä
ehdotetun lajikenimen julkaisemisesta tämän artiklan 3 kohdan b
alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa,
5. Vastalauseita koskevat päätökset voidaan tehdä samanaikaisesti kuin 61,
62 ja 63 artiklassa tarkoitetut päätökset.
60 artikla
Uuden hakemuksen etuoikeus, jos vastalauseita esitetään
Jos 11 artiklassa esitettyjen edellytysten täyttymättömyydestä tehty vastalause
johtaa kasvinjalostajanoikeushakemuksen peruuttamiseen tai hylkäämiseen ja
jos vastalauseen esittäjä jättää samaa lajiketta koskevan kasvinjalostajan-oikeushakemuksen kuukauden määräajan kuluessa hakemuksen peruuttami-
sesta tai hylkäämisestä, hän voi vaatia, että peruutetun tai hylätyn hakemuksen
jättöpäivää pidetään hänen hakemuksensa jättöpäivänä.
LUKU III
PÄÄTÖKSET
61 artikla
Hakemuksen hylkääminen
1. Virasto hylkää heti kasvinjalostajanoikeushakemuksen, jos se huomaa,
että hakija:
a) ei korjaa 53 artiklassa tarkoitettuja puutteita hänelle sen tekemiseen
asetetussa määräajassa,
b) ei ole noudattanut yleistä sääntöä tai 55 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaista
yksittäistä pyyntöä vahvistetussa määräajassa, mikäli virasto ei ole
hyväksynyt aineiston esittämättä jättämistä
tai!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 23
c) ei ole ehdottanut 63 artiklan mukaisesti sopivaa lajikenimeä.
2. Virasto hylkää myös kasvinjalostajanoikeushakemuksen:
a) jos se huomaa, että edellytyksiä, joita se 54 artiklan mukaisesti tarkastaa,
ei ole täytetty
tai
b) jos se 57 artiklassa tarkoitetun tutkimuskertomuksen perusteella toteaa,
että 7, 8 ja 9 artiklassa esitettyjä edellytyksiä ei ole täytetty.
62 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntäminen
Jos virasto arvioi, että tutkintatulokset riittävät hakemuksesta päättämiseen ja
että mitään 59 ja 61 artiklan mukaisia esteitä ei ole, virasto voi myöntääyhteisön kasvinjalostajanoikeudet. Päätös sisältää virallisen lajikkeen kuva-
uksen.
63 artikla
Lajikenimi
1. Kun yhteisön kasvinjalostajanoikeudet on myönnetty, virasto hyväksyy
kyseiselle lajikkeelle hakijan ehdottaman lajikenimen 50 artiklan 3 kohdan
mukaisesti, jos se pitää 54 artiklan 1 kohdan toisen lauseen mukaisestisuoritetun tutkimuksen perusteella tätä nimeä sopivana.
2. Lajikenimi on sopiva, jos mitään tämän artiklan 3 tai 4 kohdassa
tarkoitettuja esteitä ei ole.
3. Lajikenimen hyväksymiselle on este:
a) kun kolmannen osapuolen aikaisempi oikeus estää sen käytön yhteisön
alueella,
b) kun lajikenimi voi osoittautua vaikeaksi käyttäjilleen tunnistaa tai lukea,
c) kun se on sama kuin lajikenimi, tai se voidaan sekoittaa sellaiseen
lajikenimeen, jolla toisessa jäsenvaltiossa tai Kansainvälisen liiton uusien
kasvilajikkeiden suojaamiseksi jäsenvaltiossa saman tai läheisen lajinlajike on kirjattu viralliseen lajikerekisteriin tai jolla toisen lajikkeenaineistoa on saatettu markkinoille, paitsi jos tätä toista lajiketta ei enää
ole ja jos sen lajikenimellä ei ole erityismerkitystä,
d) kun se on sama kuin toiset lajikenimet, tai voidaan sekoittaa sellaisiin
lajikenimiin, joita käytetään yleisesti tavaroiden markkinoille saattami-
seen tai jotka on varattu muun lainsäädännön nojalla,
e) kun se on hyvien tapojen vastainen jossakin jäsenvaltiossa tai yleisen
järjestyksen vastainen,
f) kun se voi johtaa harhaan tai aiheuttaa sekaannusta lajikkeen ominais-
piirteiden, arvon tai tunnistettavuuden tai jalostajan tai jonkun muunmenettelyn asianosaisen henkilöllisyyden suhteen.
4. Lajikenimen hyväksymiselle on toinen este, kun lajike on jo kirjattu:
a) jossakin jäsenvaltiossa
tai
b) Kansainvälisen liiton uusien kasvilajikkeiden suojaamiseksi jäsenvalti-
ossa
tai
c) jossain muussa valtiossa, jonka osalta on vahvistettu yhteisön sää-
döksessä, että lajikkeet tutkitaan siellä vastaavien sääntöjen mukaan kuinmistä yleisiä luetteloita koskevissa direktiiveissä on säädetty,
viralliseen lajikerekisteriin, ja kun sen aineisto on siellä saatettu markkinoille
kaupallisessa tarkoituksessa, jos ehdotettu lajikenimi poikkeaa kirjatusta jakäytetystä nimestä, paitsi jos tämä muodostaa 3 kohdassa tarkoitetun esteen.
5. Virasto julkaisee lajit, joita se pitää ”läheisinä” 3 kohdan c alakohdan
merkityksessä.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 24
LUKU IV
YHTEISÖN KASVINJALOSTAJANOIKEUKSIEN YLLÄPITO
64 artikla
Tekninen tarkastus
1. Virasto tarkastaa, pysyvätkö suojatut lajikkeet muuttumattomina.
2. Tätä tarkoitusta varten se suorittaa 55 ja 56 artiklan mukaisen teknisen
tarkastuksen.
3. Omistajan on annettava virastolle ja lajikkeen teknisestä tarkastuksesta
vastuussa oleville tarkastusvirastoille kaikki lajikkeen muuttumattomanapysymisen toteamiseen tarvittavat tiedot. Omistajan on myös viraston
ohjeiden mukaisesti esitettävä lajikkeen aineisto ja sallittava sen tarkastami-
nen, onko lajikkeen muuttumattomana pysymisen varmistamiseksi toteutettutarvittavat toimenpiteet.
65 artikla
Kertomus teknisestä tarkastuksesta
1. Teknisestä tarkastuksesta vastuussa oleva tarkastusvirasto antaa virastolle
tämän pyynnöstä tai jos tarkastusvirasto itse toteaa, ettei lajike ole yhtenäinentai pysyvä, havainnoistaan kertomuksen.
2. Jos teknisessä tarkastuksessa havaitaan 1 kohdan mukaisia puutteita,
virasto antaa omistajalle tiedon tämän tarkastuksen tuloksista ja antaa hänellemahdollisuuden esittää huomautuksensa tästä asiasta.
66 artikla
Lajikenimen muutos
1. Virasto muuttaa 63 artiklan mukaisesti annettua lajikenimeä, jos se
havaitsee, että tämä nimi ei täytä tai ei enää täytä mainitussa artiklassaesitettyjä edellytyksiä ja jos, siinä tapauksessa, että kolmas osapuoli vetoaa
aikaisempaan oikeuteen, omistaja hyväksyy muutoksen tai jos lainvoimainen
tuomioistuimen päätös kieltää omistajaa tai kaikkia lajikenimeä käyttämäänjoutuvia henkilöitä käyttämästä lajikenimeä.
2. Virasto kehottaa omistajaa ehdottamaan muutettua lajikenimeä ja jatkaa
menettelyä 63 artiklan mukaisesti.
3. Muutetusta nimestä, jota ehdotetaan, voidaan esittää vastalauseita 59
artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti.
LUKU V
V ALITUS
67 artikla
Päätökset, joista voidaan valittaa
1. Valitus voidaan tehdä viraston päätöksistä, jotka on tehty 20, 21, 59, 61,
62, 63 ja 66 artiklan mukaisesti sekä päätöksistä, jotka koskevat 83 artiklassa
tarkoitettuja maksuja, 85 artiklassa tarkoitettuja kustannuksia, 87 artiklan
mukaisen rekisterin tietojen kirjaamista tai poistamista ja 88 artiklan mukaistajulkista tarkastusta.
2. Edellä 1 kohdan mukaisesti tehdyllä valituksella on lykkäävä vaikutus.
Virasto voi kuitenkin, jos se arvioi tilanteen niin vaativan, päättää, ettei
riitautettua päätöstä lykätä.
3. Viraston päätöksistä, jotka on tehty 29 artiklan tai 100 artiklan 2 kohdan
mukaisesti, voidaan valittaa, jollei 74 artiklan mukaisesti ole valitettu suoraan.Valituksella ei ole lykkäävää vaikutusta.
4. Päätöksestä, jolla menettely ei lopu jonkun osapuolen kohdalta, voidaan
valittaa vain lopullisen päätöksen yhteydessä, jollei tässä päätöksessä säädetäerillisestä valituksesta.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 25
68 artikla
Henkilöt, jotka voivat tehdä valituksen ja olla osapuolina menettelyssä
Kaikki luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat tehdä valituksen, jollei
82 artiklasta muuta johdu, päätöksestä, joka on heille osoitettu tai joka koskee
heitä välittömästi ja henkilökohtaisesti, vaikka se olisi osoitettu toisellehenkilölle. Menettelyn osapuolet voivat olla valitusmenettelyn osapuolina;virasto on valitusmenettelyn osapuoli.
69 artikla
Määräaika ja muoto
Valitus tehdään kirjallisena virastolle kahden kuukauden määräajan kuluessa
päätöksen osoittamisesta, kun se on annettu tiedoksi valituksentekijälle tai,
milloin näin ei ole, kahden kuukauden määräajan kuluessa päätöksen
julkaisemisesta. Muutoksenhakumahdollisuudet sisältävä kirjelmä jätetäänneljän kuukauden määräajan kuluessa mainitusta tiedoksiannosta tai julkai-semisesta.
70 artikla
Ennakkotarkastus
1. Jos viraston yksikkö, joka on valmistellut päätöksen, pitää valitusta
sallittuna ja perusteltuna, virasto oikaisee päätöksen. Tätä säännöstä ei
sovelleta, jos toinen valitusmenettelyn osapuoli vastustaa hakijaa.
2. Jos päätöstä ei oikaista kuukauden määräajan kuluessa valituskirjelmän
saamisesta, virasto:
— päättää välittömästi aloittaako se 67 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen
mukaisen menettelyn vai ei, ja
— saattaa valituksen viipymättä valituslautakunnan käsiteltäväksi.
71 artikla
Valituksen tutkiminen
1. Jos valitus on sallittu, valituslautakunta tutkii, onko se perusteltu.
2. Tutkiessaan valitusta lautakunta kehottaa, niin usein kun on tarpeen,
esittämään tietyssä määräajassa sen itsensä niille osoittamia ilmoituksia taimuiden osapuolien tiedonantoja koskevia huomautuksia. Valitusmenettelyn
osapuolilla on oikeus tehdä suullisia ilmaisuja.
72 artikla
Valitusta koskeva päätös
Valituslautakunta tekee valitusta koskevan päätöksen 71 artiklan mukaisesti
suoritetun tutkimisen perusteella. Lautakunta voi joko käyttää viraston
toimivaltaa tai palauttaa asian viraston toimivaltaiselle yksikölle edelleenpäätettäväksi. Tätä yksikköä sitovat valituslautakunnan päätöksen perusteet jamääräykset, jos tosiasiat ovat samat.
73 artikla
Kanteen nostaminen valituslautakuntien päätöksistä
1. Valituslautakuntien kanteita koskevista päätöksistä voidaan nostaa
edelleen kanne yhteisön tuomioistuimessa.
2. Kanteen perustana voi olla puuttuva toimivalta, olennaisen menettely-
määräyksen rikkominen, perustamissopimuksen, tämän asetuksen tai niidensoveltamista koskevien oikeussääntöjen rikkominen tai harkintavallan vää-
rinkäyttö.
3. Yhteisön tuomioistuimella on toimivalta peruuttaa kanteen kohteena
oleva päätös tai muuttaa sitä.
4. Kanteen voi nostaa kuka tahansa menettelyn osapuolista, jonka vaa-
timukset on kokonaan tai osittain hylätty.!B
!M11994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 26
5. Kanne on pantava vireille yhteisön tuomioistuimessa kahden kuukauden
kuluessa valituslautakunnan päätöksen tiedoksi antamisesta.
6. Viraston on toteutettava tarvittavat toimenpiteet yhteisön tuomioistuimen
päätöksen noudattamiseksi.
74 artikla
Suoraan valittaminen
1. Edellä 29 artiklassa ja jäljempänä 100 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista
viraston päätöksistä voidaan valittaa suoraan Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimeen.
2. Edellä 73 artiklassa vahvistettuja säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin.
LUKU VI
MUUT MENETTEL YÄ KOSKEV AT SÄÄNNÖKSET
75 artikla
Päätösten perustelu, oikeus tulla kuulluksi
Viraston perustelee päätöksensä. Ne voivat perustua ainoastaan sellaisiin
syihin, joihin osapuolet ovat voineet ottaa kantaa, suullisesti tai kirjallisesti.
76 artikla
Viraston suorittama asiasisällön tutkinta
Virastossa aloitetussa menettelyssä virasto tutkii asiasisällön viran puolesta
sikäli, kun asiasisältö on 54 ja 55 artiklassa säädetyn tutkinnan kohteena.Virasto hylkää tosiseikat, joihin ei ole vedottu ja todisteet, joita ei ole esitetty
viraston vahvistamassa määräajassa.
77 artikla
Suullinen menettely
1. Suulliseen menettelyyn päädytään joko viraston aloitteesta tai jonkun
menettelyn osapuolen hakemuksesta.
2. Viraston suullinen menettely ei ole julkinen, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 3 kohdan soveltamista.
3. Valituslautakunnan suullinen menettely, päätöksen julistaminen mukaan
luettuna, on julkinen, jollei lautakunta toisin päätä tapauksessa, jossajulkisuus voisi aiheuttaa erityisesti jollekin menettelyn osapuolelle vakavaaja epäoikeudenmukaista haittaa.
78 artikla
Todistuskeinot
1. Virastossa toteutettavien menettelyjen yhteydessä voidaan todistaa
etenkin seuraavasti:
a) menettelyn osapuolten kuuleminen,b) tietojen pyytäminen,c) asiakirjojen ja muiden todisteiden esittäminen,
d) todistajien kuuleminen,
e) asiantuntijalausunnot.f) käynti paikalla,
g) valaehtoiset vakuutukset.
2. Jos viraston päätökset tehdään komiteassa, komitea voi valtuuttaa yhden
jäsenistään tutkimaan esitetyt todisteet.!M1
!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 27
3. Jos virasto katsoo olevan tarpeen, että jokin menettelyn osapuoli,
todistaja tai asiantuntija antaa suullisen todistajanlausuman, se:
a) haastaa kyseisen henkilön saapumaan kuultavaksi, taib) pyytää oikeusviranomaisia tai muita sen valtion toimivaltaisia viran-
omaisia, jossa kyseisen henkilön kotipaikka on, ottamaan vastaan hänen
todistajanlausumansa, kuten 91 artiklan 2 kohdassa säädetään.
4. Kuultavaksi haastettu menettelyn osapuoli, todistaja tai asiantuntija voi
pyytää virastolta luvan olla oikeusviranomaisten tai muiden sen valtion
toimivaltaisten viranomaisten kuultavana, jossa hänen kotipaikkansa on.
Tämän pyynnön saatuaan tai jos kyseinen henkilö ei saavu kuultavaksi,virasto voi 91 artiklan 2 kohdan mukaisesti pyytää oikeusviranomaisia taimuita toimivaltaisia viranomaisia hankkimaan kyseisen henkilön todistajan-
lausuman.
5. Jos menettelyn osapuoli, todistaja tai asiantuntija antaa virastolle
todistajanlausuman, virasto voi, jos se katsoo suotavaksi, että todistajanlau-suma annetaan valaehtoisesti tai muussa juhlallisessa muodossa, pyytää
oikeusviranomaisia tai muita sen valtion toimivaltaisia viranomaisia, jossa
kyseisen henkilön kotipaikka on, kuulemaan häntä vaadituin edellytyksin.
6. Kun virasto pyytää oikeusviranomaista tai muulta toimivaltaista viran-
omaista ottamaan vastaan todistajanlausuman, se voi pyytää tätä viranomaista
tekemään sen juhlallisessa muodossa sekä antaa viraston asiamiehelle luvanosallistua kuulemiseen ja kuulustella menettelyn osapuolta, todistajaa taiasiantuntijaa joko tämän viranomaisen välityksellä tai suoraan.
79 artikla
Tiedoksianto
Virasto antaa viran puolesta tiedoksi kaikki päätökset ja haasteet sekä kaikki
ne ilmoitukset, joista alkaa kulua jokin määräaika tai joiden tiedoksianto
vaaditaan muissa tämän asetuksen säännöksissä tai tämän asetuksen nojallasäädetyissä säännöksissä tai viraston johtajan käskystä. Tiedoksianto voidaantehdä jäsenvaltioiden toimivaltaisten kasvilajikevirastojen välityksellä.
80 artikla
Menetetyn määräajan palauttaminen
1. Kun kasvinjalostajan oikeuksien hakija tai omistaja tai jokin muu
viraston menettelyn osapuoli ei ole, poikkeuksellisissa olosuhteissa osoitta-
mastaan huolellisuudesta huolimatta, pystynyt noudattamaan määräaikaaviraston suhteen, hänelle voidaan pyynnöstä palauttaa hänen oikeutensa, josnoudattamatta jättäminen on tämän asetuksen nojalla suoraan aiheuttanut
oikeuden tai muutoksenhakumahdollisuuden menettämisen.
2. Pyyntö on esitettävä kirjallisena kahden kuukauden määräajan kuluessa
noudattamatta jättämisen perusteen lakattua. Noudattamatta jätetty toimi onsuoritettava tässä määräajassa. Pyyntö on hyväksyttävä vain vuoden
määräajassa noudattamatta jätetyn määräajan umpeutumisesta alkaen.
3. Pyyntö on perusteltava ja siinä on esitettävä tosiasiat ja niiden tukena
olevat perustelut.
4. Tätä artiklaa ei sovelleta 2 kohdassa sekä 52 artiklan 2, 4 ja 5 kohdassa
säädettyihin määräaikoihin.
5. Henkilö, joka jossakin jäsenvaltiossa on hyvässä uskossa 1 kohdan
mukaisen, kasvinjalostajanoikeuksien hakemiseen tai niiden myöntämiseen
liittyvän oikeuden menettämisen ja mainitun oikeuden palauttamisen välisenä
aikana viljellyt tai tehnyt todellisia ja toiminnassa olevia valmisteluja senlajikeaineiston viljelemiseksi, jota julkaistu yhteisön kasvinjalostajanoikeus-hakemus koskee tai joka on jo siten suojattu, voi maksutta jatkaa tätä
viljelemistä laitoksessaan tai laitoksensa tarpeisiin.
81 artikla
Yleiset periaatteet
1. Jos tässä asetuksessa tai tämän asetuksen nojalla annetuissa säännöksissä
ei säädetä menettelystä, virasto soveltaa jäsenvaltioissa yleisesti hyväksyttyämenettelysäännöstöä.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 28
2. Edellä olevaa 48 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin viraston henkilös-
töön siinä määrin, kun virasto osallistuu 67 artiklassa tarkoitetun tyyppistenpäätösten tekemiseen, ja tutkintavirastojen henkilöstöön siinä määrin, kunvirasto osallistuu näiden päätösten valmistelemiseksi toteutettuihin toimenpi-
teisiin.
82 artikla
Valtuutettu henkilö
Henkilöillä, joilla ei ole kotipaikkaa, toimipaikkaa tai laitosta yhteisön
alueella, on oikeus osallistua viraston menettelyyn osapuolena vain, jos he
ovat nimenneet edustajan, jolla on kotipaikka tai toimipaikka tai laitosyhteisön alueella.
LUKU VII
MAKSUT, KULUJEN KORV AAMINEN
83 artikla
Maksut
1. Virasto perii, 113 artiklassa tarkoitetun maksuja koskevien sääntöjen
mukaisesti, maksuja niiden toimien perusteella, joita siltä tämän asetuksenperusteella edellytetään sekä vuosittaisia maksuja kasvinjalostajanoikeuksien
voimassaoloaikana.
2. Jos 113 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista viraston toimista tai muista
maksuja koskevissa säännöissä tarkoitetuista vain pyynnöstä suoritettavista
viraston toimista aiheutuvia maksuja ei makseta, hakemusta ei katsota
jätetyksi tai valitusta tehdyksi, jollei maksujen maksamiseksi tehdä tarvittaviamenettelyitä kuukauden määräajan kuluessa siitä päivästä, jona virasto kehotti
asianosaista uudelleen maksamaan maksun ja kiinnitti tämän huomiota
maksun maksamatta jättämisen seurauksiin.
3. Jos jotkut kasvinjalostajanoikeuksien hakijan antamat tiedot voidaan
tarkastaa vain teknisellä tutkimuksella, joka poikkeaa kyseisen taksonin
lajikkeiden tekniselle tutkimukselle vahvistetusta käytännöstä, teknisestätutkimuksesta aiheutuvia maksuja voidaan, kun asianosaista on kuultu,korottaa todellisten kustannusten määrään.
4. Valituksesta perityt maksut palautetaan, jos viraston päätöstä on
valituksen seurauksena oikaistu, palautus voi olla suhteellinen, jos päätöstäon muutettu vain osittain. Maksun palautus voidaan kuitenkin peruuttaa
kokonaan tai osittain, jos valituksen puoltava päätös perustuu tosiseikkoihin,
joita sen päätöksen, jota valitus koskee, tekemishetkellä ei ole voitu tietää.
84 artikla
Taloudellisten velvoitteiden päättyminen
1. Viraston oikeus vaatia maksujen maksamista vanhenee neljän vuoden
kuluttua sen kalenterivuoden päättymisestä, jona maksu tuli suoritettavaksi.
2. Oikeudet virastoa vastaan maksujen tai liikaa perittyjen maksujen
palauttamisen osalta vanhenevat neljän vuoden kuluttua sen kalenterivuoden
päättymisestä, jona nämä oikeudet syntyivät.
3. Määräaika keskeytyy 1 kohdan tapauksessa kehotukseen suorittaa maksu
ja 2 kohdan tapauksessa kirjalliseen ja perusteltuun maksun palautuspyyn-
töön. Tämä määräaika alkaa kulua uudelleen heti sen keskeytymispäivästä; sepäättyy viimeistään kuuden vuoden kuluttua sen kalenterivuoden päättymi-
sestä, jona se alun perin alkoi, jollei määräajan kuluessa ole aloitettu
oikeudenkäyntiä tämän oikeuden säilyttämiseksi; tällöin määräaika päättyyaikaisintaan vuoden kuluttua alkaen päivästä, jona päätös tuli lainvoimaiseksi.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 29
85 artikla
Kulujen jakaminen
1. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien peruuttamis- tai menettämismenet-
telyn tai valitusmenettelyn hävinnyt ospuoli vastaa toisen osapuolen kuluistasekä kaikista tälle välttämättömistä menettelyyn liittyvistä kuluista, mukaanlukien matka- ja oleskelukustannukset, asiamiehen, neuvonan-tajan tai
asianajajan palkkio niiden kullekin maksuluokalle 114 artiklassa tarkoitetussa
täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa vahvistetuin edellytyksin laadittujenasteikkojen rajoissa.
2. Kuitenkin, kun menettelyn molemmat osapuolet häviävät yhdessä tai
useammassa pääkohdassa tai siltä osin kuin on kohtuullista, virasto tai
valituslautakunta päättää toisenlaisesta kulujen jakamisesta.
3. Menettelyn osapuoli, joka keskeyttää menettelyn peruuttamalla kasvin-
jalostajanoikeushakemuksensa, kasvinjalostajanoikeuksien peruuttamis- tai
menettämishakemuksensa tai valituksensa tai joka luopuu yhteisön kasvin-
jalostajanoikeuksista, vastaa toisen osapuolen kuluista 1 ja 2 kohdassasäädetyin edellytyksin.
4. Jos menettelyn osapuolet sopivat virastossa tai valituslautakunnassa
edellisistä kohdista poikkeavasta kulujen korvaamisesta, kyseinen osasto ottaa
tämän sopimuksen huomioon.
5. Virasto tai valituslautakunta vahvistaa pyynnöstä edellisten kohtien
mukaisten korvattavien kulujen määrän.
86 artikla
Kulujen määrän vahvistamista koskevien päätösten pakkotäytäntöönpa-
no
1. Kaikki viraston tekemät kulujen määrän vahvistamista koskevat lopulliset
päätökset ovat täytäntöönpanokelpoisia.
2. Pakkotäytäntöönpanoon sovelletaan sen jäsenvaltion säännöksiä lain-
käytöstä riita-asioissa, jonka alueella täytäntöönpano tapahtuu. Täytäntöön-panomääräyksen antaa, tutkimatta muuta kuin täytäntöönpanoasiakirjan
oikeaperäisyyden, kansallinen viranomainen, jonka kunkin jäsenvaltion
hallitus määrää tähän tehtävään; hallitukset ilmoittavat kaikista näinmäärätyistä kansallisista viranomaisista virastolle ja Euroopan yhteisöjentuomioistuimelle.
3. Kun nämä muodollisuudet on pakkotäytäntöönpanoa vaativan hakijan
vaatimuksesta täytetty, tämä voi hakea pakkotäytäntöönpanoa kansallisenlainsäädännön mukaisesti saattamalla asian suoraan toimivaltaisen viran-omaisen käsiteltäväksi.
4. Täytäntöönpanoa voidaan lykätä vain Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
men päätöksellä. Kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan kuuluu kuitenkintutkia, onko päätös pantu täytäntöön oikeassa järjestyksessä.
LUKU VIII
REKISTERIT
87 artikla
Rekisterin pito
1. Virasto pitää yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskevista hakemuksista
rekisteriä, johon on kirjattu seuraavat tiedot:
a) kasvinjalostajanoikeushakemukset, joiden liitteenä on maininta taksonis-
ta, väliaikaisesta lajikenimestä, jättöpäivästä sekä hakijan, jalostajan jakaikkien kyseisten edustajien nimi ja osoite,
b) kaikki yhteisön kasvinjalostajanoikeushakemuksia koskevan menettelyn
päätetyt tapaukset, joiden liitteenä on a alakohdassa tarkoitetut tiedot,
c) lajikenimiehdotukset,d) omistajan tai hänen edustajansa henkilöllisyyteen liittyvät muutokset,e) pyynnöstä 24 ja 26 artiklassa mainitut pakkotäytäntöönpanotoimenpiteet.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 30
2. Virasto pitää yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisteriä, johon kirjataan
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämisen jälkeen seuraavat tiedot:
a) laji ja lajikenimi,b) lajikkeen virallinen kuvaus tai maininta virastolla olevista asiakirjoista,
jotka sisältävät tämän virallisen kuvauksen rekisterin erottamattomanaosana,
c) jos joidenkin lajikkeiden aineiston tuottamiseen tarvitaan tietyistä osista
muodostuvan aineiston toistuvaa käyttöä, maininta näistä osista,
d) omistajan, jalostajan ja kaikkien kyseisten edustajien nimi ja osoite,e) yhteisön suojan alkamis- ja päättymispäivä sekä päättymisen syy,f) pyynnöstä kaikki sopimuksiin perustuvat yksinomaiset viljelyoikeudet tai
sitovat viljelyoikeudet sekä viljelyoikeuden saajan nimi ja osoite,
g) pyynnöstä kaikki 24 artiklassa säädetyt pakkotäytäntöönpanotoimet,h) jos lähtölajikkeen omistaja ja lähtölajikkeesta olennaisesti johdetun
lajikkeen jalostaja tekevät molemmat hakemuksen, lajikkeiden tunnista-minen lähtölajikkeeksi ja siitä olennaisesti johdettuna lajikkeeksi,mukaan lukien lajikenimet kyseisten osapuolien nimet. Vain toisen
kyseisistä osapuolista tekemä hakemus riittää vain, jos tämä osapuoli on
saanut joko toisen osapuolen 99 artiklan mukaisen yksiselitteisentunnustamisen tai päätöksen tai tuomion, joka on annettu tämän
asetuksen säännösten nojalla ja johon sisältyy kyseisten lajikkeiden
tunnistaminen lähtölajikkeiksi ja olennaisesti johdetuiksi lajikkeiksi.
3. Kaikki muut yksityiskohdat tai kaikki edellytykset, jotka liittyvät näihin
rekistereihin kirjaamiseen, voidaan täsmentää 114 artiklassa tarkoitetussatäytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa.
4. Virasto voi antaa viran puolesta ja omistajaa kuultuaan virallisen
lajikkeen kuvauksen ominaispiirteiden lukumäärän ja tyypin tai näiden
ominaispiirteiden vakiintuneiden ilmaisutapojen osalta tarvittaessa kyseisen
taksonin lajikkeiden kuvaukseen sovellettavien periaatteiden mukaisestisaattaakseen kyseisen lajikkeen kuvauksen muiden kyseisen taksoninlajikkeiden kuvausten kanssa vertailukelpoiseksi.
88 artikla
Julkinen nähtävilläolo
1. Edellä 87 artiklassa mainitut rekisterit ovat julkisesti nähtävillä.
2. Julkisesti nähtävillä asetetaan perustellun edun ollessa kysymyksessä ja
114 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa vahvis-
tuin edellytyksin:
a) kasvinjalostajanoikeushakemusta koskevat asiakirjat,
b) jo myönnettyihin yhteisön kasvinjalostajanoikeuksiin liittyvät asiakirjat,c) lajikkeen tekniseen tutkimukseen tarkoitetut viljelykokeet,d) lajikkeen ylläpidon tekniseen tarkastamiseen tarkoitetut viljelykokeet.3. Sellaisten lajikkeiden osalta, joiden erityisosia sisältävää aineistoa on
käytettävä moneen kertaan, yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien hakijanpyynnöstä kaikki näitä osia, mukaan lukien niiden viljely, koskevat tiedot
jätetään asettamatta julkisesti nähtäville. Tällaista hakemusta ei voi tehdä, jos
kasvinjalostajanoikeuksia koskevasta hakemuksesta on päätetty.
4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat tämän asetuksen nojalla luovuttaa
kolmansille 55 artiklan 4 kohdassa sekä 56 ja 64 artiklassa tarkoitettuatutkimusten yhteydessä esitettyä tai saatua aineistoa ainoastaan, jos oikeutettu
henkilö suostuu siihen tai jos tämä luovutus osoittautuu välttämättömäksi
tässä artiklassa säädettyihin tutkimusyhteistyötarkoituksiin tai lakien jaasetusten nojalla.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 31
89 artikla
Säännölliset julkaisut
Virasto julkaisee vähintään kerran kahdessa kuukaudessa lehteä, joka sisältää
87 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a, d, e, f, g ja h alakohdan mukaisestirekistereihin kirjatut tiedot, joita ei ole vielä julkaistu. Se julkaisee myös
vuosikertomuksen, joka sisältää tiedot, joita virasto pitää sopivina, ja joka
tapauksessa luettelon voimassa olevista yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista,niiden omistajista, suojan myöntämisja päättymispäivistä sekä hyväksytyistä
lajikenimistä. Hallintoneuvosto täsmentää näitä julkaisuja koskevia yksityis-
kohtaisia sääntöjä.
90 artikla
Tietojen ja julkaisujen vaihto
1. Virasto ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset kasvilajikevirastot vaihtavat,
pyynnöstä ja rajoittamatta teknisen tutkimuksen tulosten lähettämiseksi
vahvistettuja edellytyksiä, ilmaiseksi omiin tarpeisiinsa yhden tai useamman
kappaleen omista julkaisuistaan ja kaikki teollisoikeuksien suojahakemuksiinja tuon suojan myöntämiseen liittyvät hyödylliset tiedot.
2. Edellä 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tietoja ei lähetetä, ellei:
a) tietoa tarvita 55 ja 64 artiklan mukaisiin tutkimuksiin,
b) yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien hakija tai omistaja anna siihen
lupaansa.
91 artikla
Hallinnollinen ja tuomioistuinyhteistyö
1. Jollei tässä asetuksessa tai kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä,
virasto, 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tutkintavirastot sekä tuomioistuimet
tai jäsenvaltioiden viranomaiset toimivat pyynnöstä yhteistyössä vaihtamallatietoja tai antamalla lajikkeeseen ja siitä tehtyihin vertailunäytteisiin tai
viljelykokeisiin liittyviä tietoja. Jos virasto ja edellä mainitut tutkintavirastot
antavat tuomioistuimille tai ministeriölle tietoja asiakirjoista, vertailunäyt-teistä tai viljelykokeista, näihin tietoihin ei sovelleta 88 artiklassa säädettyjärajoituksia; edellä mainittujen tutkintavirastojen julkisesti nähtäville asetta-
miseen ei sovelleta mainitun artiklan mukaista viraston päätöstä.
2. Saatuaan virastolta pyynnön jäsenvattioiden tuomisoistuinten tai muiden
viranomaisten on viraston pudesta ja toimivaltansa rajoissa ryhdyttävätutkimuksiin tai muihin tarpeellisiin toimiin.
VIIDES OSA
V AIKUTUKSET MUIHIN LAKEIHIN JA ASETUKSIIN
92 artikla
Päällekkäissuojan kielto
1. Mitään yhteisön kasvinjalostajanoikeuksin suojatuista lajikkeista ei voida
suojata kansallisin kasvinjalostajanoikeuksin eikä patentilla. Millään tämänsäännöksen vastaisesti myönnetyillä oikeuksilla ei ole oikeusvaikutusta.
2. Jos omistaja on saanut ennen yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien
myöntämistä 1 kohdassa tarkoitetut muunlaiset suojatut oikeudet samaanlajikkeeseen, hän ei voi vedota näihin muihin oikeuksiinsa niin kauan kuinyhteisön myöntämä suoja on voimassa.
93 artikla
Kansallisen lain soveltaminen
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien käyttämiseen sovelletaan jäsenvaltioiden
oikeuden rajoituksia vain siltä osin kuin siihen nimenomaan viitataan tässäasetuksessa.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 32
KUUDES OSA
SIVIILIOIKEUDELLISET TOIMET, TUOTEVÄÄRENNÖSSÄÄDÖK-
SET, TOIMIV ALTAINEN LAINSÄÄDÄNTÖ
94 artikla
Tuoteväärennös
1. Kaikkia niitä vastaan, jotka:
a) suorittavat ilman asianmukaista lupaa jonkun 13 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetun toimen kasvinjalostajanoikeuksin suojatun lajikkeen suhteen,tai
b) eivät käytä 17 artiklan 1 kohdan mukaista lajikenimeä oikein tai jättävät
ilmoittamatta 17 artiklan 2 kohdan mukaiset tarvittavat tiedot, tai
c) käyttävät 18 artiklan 3 kohdan vastaisesti yhteisön kasvinjalostajan-
oikeuksin suojattua lajikenimeä tai nimeä, joka voidaan sekoittaa
mainittuun nimeen
omistaja voi ryhtyä oikeustoimiin tuoteväärennöksen lopettamiseksi tai
kohtuullisen korvauksen maksamiseksi tai molempiin.
2. Kaikkien, jotka toimivat tahallaan tai tuottamuksesta, tulee lisäksi
hyvittää omistajan kärsimä vahinko. Jos vahinko on pieni, omistajan oikeutta
hyvitykseen voidaan vastaavasti pienentää, hyvitys ei kuitenkaan saa ollapienempi kuin tuotteiden väärentäjän tuoteväärennösten tekemisestä saamahyöty.
95 artikla
Ennen yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämistä suoritetut toi-
met
Omistaja voi vaatia kohtuullista korvausta kaikilta, jotka ovat suorittaneet
kasvinjalostajanoikeushakemuksen julkaisemisen ja yhteisön kasvinjalosta-janoikeuksien myöntämisen välisenä ajanjaksona toimen, jonka suorittaminen
olisi ollut kielletty mainitun ajanjakson jälkeen yhteisön kasvinjalostajan-
oikeuksien perusteella.
96 artikla
Vanheneminen
Edellä 94 ja 95 artiklassa tarkoitetut toimet vanhenevat kolmen vuoden
kuluttua siitä päivästä alkaen, jona yhteisön kasvinjalostajanoikeudet
lopullisesti myönnettiin ja jona omistaja sai tietää tuoteväärennösten
tekemisestä ja sen tekijän henkilöllisyydestä, tai tämän tiedon puuttuessa,kolmenkymmenen vuoden kuluttua kyseisestä teosta.
97 artikla
Tuoteväärennöksiin sovellettava täydentävä kansallinen oikeus
1. Jos tuoteväärennösten tekijä on 94 artiklan merkityksessä saanut
tuoteväärennöksistään jotakin hyötyä omistajan tai käyttöluvan saajankustannuksella, 101 tai 102 artiklan mukaista toimivaltaiset tuomioistuimetsoveltavat korvausvaatimusten suhteen kansallista oikeuttaan, mukaan lukien
niiden kansainvälinen yksityisoikeus.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan myös toimiin, jotka voivat saada
alkunsa 95 artiklassa tarkoitettujen tiettyjen toimien suorittamisesta tai
suorittamatta jättämisestä kasvinjalostajanoikeushakemuksen julkaisemisenja hakemuksesta tehdyn päätöksen välisenä aikana.
3. Kaikilta muilta osin kasvinjalostajanoikeuksien vaikutukset määritellään
yksinomaan tämän asetuksen säännöksin.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 33
98 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien vaatiminen
1. Jos yhteisön kasvinjalostajanoikeudet on myönnetty henkilölle, jolla ei
ole 11 artiklan mukaista oikeutta niihin, oikeutettu henkilö voi, rajoittamattamuita jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisia oikeuksia tai toimia, vaatiayhteisön kasvinjalostajanoikeuksien siirtämistä itselleen.
2. Jos jollakin henkilöllä on oikeus vain osaan yhteisön kasvinjalostajan-
oikeuksista, hän voi vaatia 1 kohdan mukaisesti tunnustamista yhdeksi
yhteisomistajista.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut toimet voidaan suorittaa vain viiden
vuoden määräajan kuluessa kasvinjalostajanoikeuksien myöntämisen julkais-
upäivästä alkaen. Tätä säännöstä ei sovelleta, jos omistaja tiesi oikeuksienmyöntämis- tai saamishetkellä, ettei hänellä ollut oikeutta tai ettei hänelläyksin ollut oikeutta yhteisön suojaan.
4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut toimet koskevat myös soveltuvin osin
oikeutettua henkilöä jokaisen sellaisen kasvinjalostajanoikeushakemuksen
osalta, jonka hakijalla ei ole ollut tai ei ole yksin ollut oikeutta siihen.
99 artikla
Lajikkeen tunnistettavuuden tunnustaminen
Lähtölajikkeen omistajalla ja lähtölajikkeesta olennaisesti johdetun lajikkeen
jalostajalla on oikeus saada kyseiset lajikkeet tunnustetuiksi tunnistettaviksilähtölajikkeiksi tai lähtölajikkeesta olennaisesti johdetuiksi lajikkeiksi.
100 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien omistajan muutoksen seuraukset
1. Kun yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien omistaja muuttuu täysin 101 tai
102 artiklan mukaisesti ja 98 artiklan 1 kohdan mukaisen oikeuksienvaatimisen perusteella tehdyn lainvoimaisen päätöksen seurauksena, luvat ja
muut oikeudet sammuvat kirjaamalla oikeutettu henkilö kasvinjalostajan-
oikeusrekisteriin.
2. Jos ennen 101 tai 102 artiklan mukaisen menettelyn alkua omistaja tai
käyttöluvan saaja on suorittanut jonkin 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuistatoimista tai tehnyt todellisia ja toiminnassa olevia valmisteluja tätä tarkoitustavarten, hän voi jatkaa näitä toimia tai suorittaa ne edellyttäen, että hän hakee
muun kuin yksinomaisen käyttöluvan myöntämistä uudelta omistajalta, joka
on kirjattu yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisteriin. Hänellä on tämäntekemiseen täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa säädetty määräaika.Virasto voi myöntää luvan, mikäli osapuolet eivät pääse sopuun asiassa.
Edellä olevan 29 artiklan 3-7 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin.
3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta niissä tapauksissa, joissa omistaja tai
käyttöluvan saaja on suorittanut toimet tai sitä tarkoitusta varten tehnyt
valmisteluja vilpillisessä mielessä.
101 artikla
Siviilioikeudellisiin toimiin liittyvien oikeudellisten toimien toimivalta ja
menettely
1. Luganon yleissopimusta, samoin kuin tämän artiklan ja tämän asetuksen
102 - 106 artiklan täydentäviä säännöksiä sovelletaan menettelyihin, jotka
ovat seurausta 94 - 100 artiklassa tarkoitetuista toimista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut menettelyt voidaan viedä:
a) jäsenvaltion tai jonkin muun Luganon yleissopimuksen sopimuspuolen
tuomioistuimiin, jonka alueella vastaajalla on kotipaikka, toimipaikka tai,
niiden puuttuessa, laitos
tai
b) jos tämä edellytys ei täyty missään jäsenvaltiossa eikä Luganon
yleissopimuksen sopimuspuolessa, sen jäsenvaltion tuomioistuimiin,
jonka alueella kantajalla on kotipaikka, toimipaikka tai, niiden puuttu-
essa, laitos!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 34
tai
c) jos tämä edellytys ei täyty missään jäsenvaltiossa, sen jäsenvaltion
tuomioistuimiin, jossa viraston toimipaikka on.
Kyseinen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan kaikissa jäsenvaltioissa
tehdyiksi oletetut tuoteväärennöstapaukset.
3. Tuoteväärennösten tekemisestä seuraavat menettelyt voidaan myös viedä
sen paikkakunnan tuomioistuimeen, jolla korvattava teko tapahtui. Siinä
tapauksessa kyseinen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan vain siinä
jäsenmaassa tehdyiksi oletetut tuoteväärennöstapaukset, jossa se sijaitsee.
4. Toimivaltaiset menettelyt ja viranomaiset toimivat tietyn valtion lakien
mukaisesti 2 ja 3 kohtaa soveltaen.
102 artikla
Täydentävät säännökset
1. Edellä 98 artiklassa tarkoitetut vaatimustoimet eivät ole Luganon
yleissopimuksen 5 artiklan 3 ja 4 kohtien mukaisesti kiellettyjä.
2. Luganon yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa sekä 17 ja 18 artiklaa
sovelletaan sen estämättä, mitä tämän asetuksen 101 artiklassa säädetään.
3. Tämän asetuksen 101 ja 102 artiklan soveltamiseksi osapuolen kotipaikka
ja toimipaikka määritellään Luganon yleissopimuksen 52 ja 53 artiklanmukaisesti.
103 artikla
Sovellettavat menettelysäännöt
Kun kansallinen tuomioistuin on toimivaltainen 101 ja 102 artiklan nojalla,
kyseisen valtion vastaaviin kansallisiin omistusoikeuksiin liittyvien saman-tyyppistä tointa koskevia menettelysääntöjä sovelletaan, sanotun kuitenkaanrajoittamatta 104 ja 105 artiklan soveltamista.
104 artikla
Oikeus tuoteväärennösten tekemiseen
1. Omistaja voi tehdä tuoteväärennöksiä. Käyttöluvan saaja voi tehdä
tuoteväärennöksiä, jollei tätä mahdollisuutta ole nimenomaisesti jätettyomistajan kanssa tehdyn sopimuksen ulkopuolelle yksinomaisen käyttöluvantapauksessa tai jollei virasto ole sitä kieltänyt 29 artiklan tai 100 artiklan 2
kohdan nojalla.
2. Jokaisella käyttöluvan saajalla on oikeus puuttua omistajan tekemiin
tuoteväärennöksiin saadakseen korvauksen kärsimästään vahingosta.
105 artikla
Tuomioistuinten ja muiden kansallisten viranomaisten velvoitteet
Kaikki kansalliset tuomioistuimet tai muut kansalliset viranomaiset, joilla on
ratkaistavanaan yhteisön kasvinjalostajanoikeuksiin liittyvä toimi, on pidet-
tävä tätä suojaa voimassaolevana.
106 artikla
Menettelyn lykkääminen
1. Kun oikeudellinen menettely liittyy 98 artiklan 4 kohdan mukaisiin
oikeuksiin ja kun päätös riippuu siitä, voidaanko lajiketta suojella 6 artiklan
mukaisesti, tätä päätöstä ei voida tehdä ennen kuin virasto on tehnyt
kasvinjalostajanoikeushakemuksesta päätöksen.
2. Kun oikeudellinen menettely liittyy jo myönnettyihin kasvinjalostajan-
oikeuksiin, joita vastaan on aloitettu peruuttamis- tai menettämismenettely 20
tai 21 artiklan mukaisesti, oikeudellista menettelyä voidaan lykätä siltä osinkuin sen päätös riippuu kasvinjalostajanoikeuksien voimassaolosta.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 35
107 artikla
Seuraamusten täytäntöönpano yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia louk-
kaavissa tapauksissa
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen valvomi-
seksi, että kansallisen lainsäädännön tuoteväärennöksiä koskevia säännöksiävoidaan soveltaa myös yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia loukkaavissa
tapauksissa.
SEITSEMÄS OSA
TALOUSARVIO, V ARAINHOIDON V AL VONTA, TÄYTÄNTÖÖNP A-
NOA KOSKEV AT YHTEISÖN SÄÄNNÖT
108 artikla
Talousarvio
1. Kaikki viraston tulot ja menot on arvioitava ennakolta jokaiselle
varainhoitovuodelle, joka on sama kuin kalenterivuosi, ja otettava virastontalousarvioon.
2. Talousarvioon otettujen tulojen ja menojen on oltava tasapainossa.3. Talousarvion tulot sisältävät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita
tuloja, 83 artiklan ja 113 artiklassa tarkoitettujen maksuja koskevien sääntöjennojalla suoritettavat maksut ja tarvittaessa Euroopan yhteisöjen yleiseen
talousarvioon otetun avustuksen.
4. Talousarvion menot sisältävät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita
menoja, viraston vahvistamat kulut ja sen tavanomaisesta toiminnasta
syntyneet kulut, mukaan lukien tutkintavirastoille myönnetyt summat.
109 artikla
Talousarvion laatiminen
1. Pääjohtaja laatii vuosittain ennakkoarvion viraston tuloista ja menoista
seuraavalle varainhoitovuodelle ja toimittaa sen, sekä sen liitteenä olevanvirkaluettelon edelleen hallintoneuvostolle viimeistään jokaisen vuoden 31
päivänä maaliskuuta, ja kun ennakkoarviossa säädetään 108 artiklan 3 kohdan
mukaisesta avustuksesta, perustelee sen.
2. Jos ennakkoarviossa säädetään 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta
avustuksesta, hallintoneuvoston on välittömästi toimitettava ennakkoarviosekä sen liitteenä olevat virkaluettelo ja avustuksen perusteet edelleenkomissiolle ja se voi liittää arvioon lausuntonsa. Komissio toimittaa nämä
asiakirjat Euroopan yhteisöjen talousarvioviranomaiselle ja voi liittää niihin
vaihtoehtoista ennakkoarviota koskevan lausuntonsa.
3. Hallintoneuvosto vahvistaa talousarvion, joka sisältää viraston virkalu-
ettelon. Jos ennakkoarviossa säädetään 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitetustaavustuksesta, talousarviota tarkistetaan tarvittaessa ottaen huomioon Euroo-pan yhteisöjen yleiseen talousarvioon otetut määrärahat.
110 artikla
Talousarvion toteuttaminen
Pääjohtaja toteuttaa viraston talousarvion.
111 artikla
Valvonta
1. Hallintoneuvoston nimeämä varainhoidon valvoja valvoo viraston
kaikkiin menoihin sitoutumista ja niiden maksamista sekä tulojen toteamistaja perimistä.
2. Viimeistään jokaisen vuoden 31 päivänä maaliskuuta pääjohtaja toimittaa
komissiolle, hallintoneuvostolle ja Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomi-oistuimelle viraston edellisen varainhoitovuoden kaikkien tulojen ja menojen
tilit. Tilintarkastustuomioistuin tutkii ne Euroopan yhteisöjen yleiseen
talousarvioon sovellettavien säännösten mukaisesti.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 36
3. Hallintoneuvosto myöntää viraston pääjohtajalle talousarvion toteutta-
mista koskevan vastuuvapauden.
112 artikla
Varainhoitoa koskevat säännökset
Tilintarkastustuomioistuinta kuultuaan hallintoneuvosto vahvistaa sisäiset
varainhoitoa koskevat säännökset, joilla täsmennetään erityisesti virastontalousarvion laatimista ja toteuttamista koskeva menettely. Varainhoitoa
koskeviin säännöksiin täytyy ottaa siinä määrin kuin mahdollista yhteisön
yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoa koskevan asetuksen sään-nöksiä ja niistä saa poiketa vain, jos viraston toiminnan erityisvaatimukset
niin vaativat.
113 artikla
Maksuja koskevat säännöt
1. Maksuja koskevissa säännöissä vahvistetaan erityisesti perusteet maksu-
jen perimiselle 83 artiklan 1 kohdan mukaisesti, maksujen määrä jamaksutavat.
2. Maksuja peritään ainakin seuraavin perustein:
a) kasvinjalostajanoikeushakemuksen käsittely; tämä maksu kattaa:
— muotoa koskevan tutkinnan (53 artikla),— asiasisältöä koskevan tutkinnan (54 artikla),
— lajikenimen tutkinnan (63 artikla),
— päätöksen (61 ja 62 artikla),— niihin liittyvät julkaisemiset (89 artikla),
b) teknisen tutkimuksen järjestäminen ja toteuttaminen,
c) valituksen käsittely siitä tehtyyn päätökseen saakka,
d) vuosittaiset maksut kasvinjalostajanoikeuksien voimassaoloaikana.3. a) Maksujen määrä vahvistetaan tasolle, jolla niistä saatavat tulot
riittävät periaatteessa pitämään viraston talousarvion tasapainossa,
jollei b ja c alakohdasta muuta johdu.
b) Kuitenkin 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu avustus voi kattaa
siirtymäkauden aikana, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta neljän-
tenä vuonna 118 artiklan 2 kohdassa vahvistetusta päivästä, viraston
käynnistysvaiheeseen liittyvät kulut. Jäljempänä 115 artiklassasäädetyn menettelyn mukaisesti tätä kautta voidaan jatkaa tarvitta-
essa enintään yhdellä vuodella.
c) Lisäksi ainoastaan mainitun siirtymäkauden aikana 108 artiklan 3
kohdassa säädetty avustus voi kattaa myös joitakin viraston menoja,jotka liittyvät tiettyihin muihin toimiin kuin hakemusten käsittelyyn,
teknisen tutkimuksen järjestämiseen ja toteuttamiseen ja valitusten
käsittelyyn. Näitä toimia täsmennetään 114 artiklassa tarkoitetussatäytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa viimeistään vuoden kuluttuatämän asetuksen antamisesta.
4. Maksuja koskevat säännöt annetaan 115 artiklassa säädetyn menettelyn
mukaisesti, kun hallintoneuvostoa on kuultu tarvittavia toimenpiteitäkoskevasta ehdotuksesta.
114 artikla
Muut soveltamissäännöt
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta vahvistetaan
täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa. Se sisältää erityisesti säännökset:
— joissa määritellään viraston sekä 30 artiklan 4 kohdassa ja 55 artiklan 1 ja
2 kohdassa tarkoitettujen tutkintavirastojen, kansallisten yksiköiden javiraston omien yksiköiden väliset suhteet,
— jotka liittyvät 36 artiklan 1 kohdassa ja 42 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin kysymyksiin,!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 37
— jotka liittyvät valituslautakuntien menettelyyn.
2. Kaikki tässä asetuksessa tarkoitetut yksityiskohtaiset soveltamissäännöt
annetaan 115 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, kun hallinto-
neuvostoa on kuultu tarvittavia toimenpiteitä koskevasta ehdotuksesta.
115 artikla
Menettely
1. Komissiota avustaa jäsenvaltioiden edustajista muodostuva komitea,
jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
2. Jos tässä artiklassa määriteltyä menettelyä on noudatettava, komission
edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komiteaantaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa
kyseisen asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopi-
muksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi säädetylläenemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteassaäänestettäessä jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artik-
lassa määritellyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean
lausunnon mukaiset.
b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia
tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio toimittaa viipymättäneuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto päättää
asiasta määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden määräajan kuluessa
siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen
ehdotetuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole äänestänyt yksinkertaisella
enemmistöllä mainittuja toimenpiteitä vastaan.
KAHDEKSAS OSA
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
116 artikla
Poikkeukset
1. Sen estämättä, mitä 10 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään ja
rajoittamatta 10 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista, kasvilajiketta pidetäänuutena myös siltä osin kuin omistaja ei ole myynyt tai luovuttanut kolmansille
yhteisön alueella, eikä ole antanut suostumustaan siihen, lajikeosia tai näiden
osien korjattua aineistoa lajikkeen viljelytarkoituksiin yli neljään vuoteen javiiniköynnösten ja puiden osalta yli kuuteen vuoteen ennen tämän asetuksen
voimaantuloa, jos hakemuksen jättäminen on tapahtunut tätä päivää seuraavan
vuoden aikana.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan mainittuihin lajikkeisiin myös siltä
osin kuin kansalliset kasvinjalostajanoikeudet on myönnetty yhdessä tai
useammassa jäsenvaltiossa ennen tämän asetuksen voimaantuloa.
3. Sen estämättä, mitä 55 ja 56 artiklassa säädetään, virasto suorittaa
lajikkeiden teknisen tutkimuksen niiden saatavilla olevien havaintojen
perusteella, jotka on saatu kasvinjalostajanoikeuksien myöntämismenettelyis-
tä, yhdessä sen viranomaisen kanssa, jossa menettely on käynnissä.
4. Siltä osin kuin kasvinjalostajanoikeudet myönnetään 1 tai 2 kohdan
mukaisesti:
— 13 artiklan 5 kohdan a alakohtaa ei sovelleta pääosin lähtölajikkeesta
saatuihin lajikkeisiin, jotka ovat olleet yleisesti tunnettuja yhteisössä
ennen tämän asetuksen voimaantuloa,
— 14 artiklan 3 kohdan neljättä luetelmakohtaa ei sovelleta maanviljelijöi-
hin, jotka jatkavat lajikkeen käyttämistä 14 artiklan 1 kohdassa säädetyn
luvan mukaisesti, jos he ovat jo ennen tämän asetuksen voimaantuloa
käyttäneet tätä lajiketta 14 artiklan 1 kohdan mukaisiin tarkoituksiinmaksamatta palkkiota; tätä säännöstä sovelletaan tämän asetuksenvoimaantuloa seuraavan seitsemännen vuoden 30 päivään kesäkuuta.
Ennen tätä päivää komissio antaa kertomuksen suojattujen lajikkeiden
osalta lajike lajikkeelta. Edellä säädettyä ajanjaksoa voidaan jatkaa 114!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 38
artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa siltä osin
kuin komission antama kertomus antaa siihen perusteet,
— Edellä 16 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin toimiin, jotka koskevat
jalostajan ennen tämän asetuksen voimaantuloa kolmansille luovuttamaatai hänen luvallaan luovutettua aineistoa ja jotka ne henkilöt ovatsuorittaneet, jotka ennen tätä päivää olivat jo toteuttaneet näitä toimia tai
toteuttaneet tehokkaita ja sopivia toimenpiteitä tätä tarkoitusta varten,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisten kasvinjalostajanoikeuksiensoveltamista.
Jos aikaisemmissa toimissa on edellytetty myöhempää lisäystä, josta on
säädetty 16 artiklan a alakohdassa, omistajan lupa tarvitaan kaikkiinuusiin lisäyksiin toisen vuoden jälkeen tai viiniköynnösten ja puidenosalta neljännen vuoden jälkeen tämän asetuksen voimaantulosta,
— sen estämättä, mitä 19 artiklassa säädetään, kasvinjalostajanoikeuksien
kestoa lyhennetään pisimmästä ajanjaksosta:
— jonka aikana jalostaja on yhteisön alueella myynyt tai hänen
suostumuksellaan on myyty lajikeosia tai näiden osien korjattua
aineistoa lajikkeen viljelytarkoituksiin kasvinjalostajanoikeuksien
myöntämismenettelystä saatujen havaintojen mukaisesti 1 kohdassatarkoitetussa tapauksessa,
— jonka aikana kansalliset kasvinjalostajanoikeudet ovat olleet voi-
massa 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa,
tämä ajanjakso saa olla enintään viiden vuoden pituinen.
117 artikla
Siirtymäsäännökset
Virasto perustetaan sellaisena ajankohtana, että se voi suoriutua täysin sille
tämän asetuksen nojalla kuuluvista tehtävistään 27 päivästä huhtikuuta 1995alkaen.
118 artikla
V oimaantulo
1. Tämä asetus tulee voimaan sinä päivänä, jolloin se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
2. Edellä olleita 1, 2, 3, 5-29 ja 49-106 artiklaa sovelletaan 27 päivästä
huhtikuuta 1995.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan
kaikissa jäsenvaltioissa.!B1994R2100 — FI — 27.04.1995 — 001.002 — 39