2013R0167 — FI — 01.01.2016 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 167/2013, annettu 5 päivänä helmikuuta 2013, maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 060 2.3.2013, s. 1)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 167/2013,

annettu 5 päivänä helmikuuta 2013,

maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 1 ), noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä ( 2 ), sekä katsovat seuraavaa: (1) Sisämarkkinoiden edistämiseksi perustettiin maatalous- tai metsätraktoreiden, niiden perävaunujen ja vedettävien vaihdettavissa olevien koneiden ja näihin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnästä 26 päivänä toukokuuta 2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/37/EY ( 3 ) kattava unionin tyyppihyväksyntäjärjestelmä, joka koskee traktoreita, niiden perävaunuja ja vedettäviä vaihdettavissa olevia laitteita. (2) Unionin sisämarkkinoiden kehittymisen ja toiminnan vuoksi on aiheellista korvata jäsenvaltioiden hyväksyntäjärjestelmät unionin tyyppihyväksyntämenettelyllä, joka perustuu täydellisen yhdenmukaistamisen periaatteeseen, ottaen samalla asianmukaisesti huomioon kustannus-hyötynäkökohdat ja kiinnittäen erityistä huomiota pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. (3) Euroopan parlamentin pyynnöstä ja tyyppihyväksyntää koskevan lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja sen antamisen nopeuttamiseksi ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevassa unionin lainsäädännössä on otettu käyttöön uusi sääntelymalli, jonka mukaan lainsäätäjä vahvistaa tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen pelkästään asiaan liittyvät keskeiset säännöt ja periaatteet ja siirtää komissiolle vallan antaa delegoituja säädöksiä teknisistä yksityiskohdista. Aineellisten vaatimusten osalta tässä asetuksessa olisi sen vuoksi vahvistettava ainoastaan toimintaturvallisuutta, työturvallisuutta ja ympäristöominaisuuksia koskevat keskeiset säännökset ja siirrettävä komissiolle valta vahvistaa tekniset eritelmät delegoiduissa säädöksissä. (4) Tämän asetuksen vaatimukset ovat 5 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa komission tiedonannossa ”Lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskeva toimintasuunnitelma” vahvistettujen periaatteiden mukaisia. (5) On erityisen tärkeää, että tämän asetuksen perusteella ehdotetuissa tulevissa toimenpiteissä tai sitä sovellettaessa täytäntöön pantavissa menettelyissä noudatetaan periaatteita, jotka vahvistettiin komission vuonna 2006 julkaisemassa CARS 21 -työryhmän raportissa kilpailukykyisen autoteollisuuden sääntelykehyksestä 2000-lukua varten (CARS 21: A Competitive Automotive Regulatory System for the 21st century). Sääntelyn parantamiseksi ja yksinkertaistamiseksi ja sen välttämiseksi, että unionin lainsäädäntöä jouduttaisiin jatkuvasti päivittämään teknisten eritelmien osalta, tässä asetuksessa olisi viitattava voimassa oleviin, yleisesti saatavilla oleviin kansainvälisiin standardeihin ja sääntöihin toistamatta niitä unionin oikeudellisessa kehyksessä. (6) Koska liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 16 päivänä joulukuuta 1997 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/68/EY ( 4 ) ja koneista 17 päivänä toukokuuta 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/42/EY ( 5 ) ja tässä asetuksessa ei säädetä suunnittelua ja rakennetta koskevista vaatimuksista, joilla varmistetaan erityisesti maa- tai metsätalouskäyttöön tarkoitettujen, omalla käyttövoimalla liikkuvien työkoneiden tieturvallisuus, komission olisi arvioitava tarvetta yhdenmukaistaa asiaa koskevaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ja harkittava lainsäädäntötoimen esittämistä turvallisuuden korkean tason varmistamiseksi olemassa oleva unionin lainsäädäntö huomioon ottaen. (7) Tällä asetuksella ei olisi vaikutettava kansallisen tason tai unionin tason toimenpiteisiin, jotka koskevat maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen käyttöä tieliikenteessä, kuten erityiset ajokorttivaatimukset, enimmäisnopeuden rajoittaminen tai toimenpiteet, joilla säännellään tiettyjen teiden käyttöä. (8) Direktiivissä 2003/37/EY rajattiin kokonaisen ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntämenettelyn pakollinen soveltaminen ensi vaiheessa ajoneuvoluokkiin T1, T2 ja T3 eikä säädetty kaikista tarvittavista vaatimuksista, joita kokonaisen ajoneuvon EY-tyyppihyväksynnän vapaaehtoinen soveltaminen muissa ajoneuvoluokissa edellyttäisi. Sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ja niiden asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi tässä asetuksessa olisi annettava valmistajille mahdollisuus hakea kokonaisen ajoneuvon EU-tyyppihyväksyntää vapaaehtoisesti kaikkien tämän asetuksen kattamien ajoneuvoluokkien osalta ja näin hyödyntää sisämarkkinoiden etuja EU-tyyppihyväksynnän avulla. (9) Direktiivissä 2003/37/EY säädettiin kokonaisen ajoneuvon EY-tyyppihyväksynnästä, jota sovelletaan maastoajoneuvoihin ja rinnakkain istuttaviin ajoneuvoihin traktoreina. Siksi näiden ajoneuvotyyppien olisi myös kuuluttava tämän asetuksen soveltamisalaan edellyttäen, että ajoneuvotyyppi kuuluu johonkin tässä asetuksessa tarkoitettuun ajoneuvoluokkaan ja täyttää kaikki tässä asetuksessa säädetyt vaatimukset. (10) Tämän asetuksen markkinavalvontasäännöksissä asetetut kansallisten viranomaisten velvoitteet ovat yksityiskohtaisempia kuin tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista 9 päivänä heinäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2008 ( 6 ) vastaavat säännökset. (11) Jotta varmistetaan ajoneuvojen toimintaturvallisuuden, työturvallisuuden ja ympäristönsuojelun korkea taso, olisi yhdenmukaistettava ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnässä sovellettavat tekniset vaatimukset ja ympäristövaatimukset. (12) On syytä vahvistaa periaate, jonka mukaan ajoneuvot on suunniteltava, valmistettava ja koottava niin, että kuljettajan ja matkustajien ja muiden tienkäyttäjien loukkaantumisriski on mahdollisimman pieni. Tämän vuoksi valmistajien olisi varmistettava, että ajoneuvot ovat tässä asetuksessa vahvistettujen soveltuvien vaatimusten mukaisia. Säännöksiin olisi sisällytettävä ainakin seuraavia seikkoja koskevat vaatimukset: ajoneuvojen rakenteellinen kestävyys, ajoneuvon hallintaa helpottavat järjestelmät, järjestelmät, jotka tarjoavat kuljettajalle riittävän näkyvyyden ja tietoa ajoneuvon tilasta ja ympäristöstä, ajoneuvon valaisinjärjestelmät, ajoneuvon matkustajien turvajärjestelmät, ajoneuvon ulkopuoliset rakenteet ja varusteet, ajoneuvon massat ja mitat sekä ajoneuvon renkaat. (13) Jotta voidaan varmistaa, että tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonta, joka on yksi EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmän kulmakivistä, on pantu täytäntöön asianmukaisesti ja että se toimii moitteettomasti, toimivaltaisen viranomaisen tai tätä varten nimetyn tutkimuslaitoksen, jolla on alalla tarvittava tekninen pätevyys, olisi säännöllisesti tehtävä tarkastuksia valmistajien luona. (14) Tietyissä rajoitetuissa tapauksissa olisi kuitenkin asianmukaista sallia kansallinen piensarjatyyppihyväksyntä. Sen käyttö olisi kuitenkin rajattava tapauksiin, joissa tuotanto on hyvin vähäistä. Käsite ”pieni sarja” on tämän vuoksi määriteltävä täsmällisesti valmistettavien ajoneuvojen lukumääränä. (15) Ajoneuvojen hyväksyntää koskevan unionin lainsäädännön päätarkoituksena on varmistaa, että markkinoille saatetut uudet ajoneuvot, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt ovat turvallisuuden ja ympäristönsuojelun kannalta korkeatasoisia. Tätä tavoitetta ei saisi vaarantaa tiettyjen osien tai varusteiden asentamisella sen jälkeen, kun ajoneuvot on saatettu markkinoille tai otettu käyttöön. Siksi olisi asianmukaisin toimenpitein varmistettava, että hyväksyntäviranomainen tarkastaa ennen markkinoille saattamista osat ja varusteet, jotka voidaan asentaa ajoneuvoihin ja jotka saattavat merkittävästi haitata turvallisuuden tai ympäristönsuojelun kannalta keskeisten järjestelmien toimintaa. Näiden toimenpiteiden olisi koostuttava teknisistä säännöksistä, jotka koskevat tällaisille osille ja varusteille asetettavia vaatimuksia. (16) Tällaisia toimenpiteitä olisi sovellettava vain rajattuun määrään osia ja varusteita, joista komission olisi laadittava luettelo täytäntöönpanosäädöksessä sidosryhmiä kuultuaan. Näillä toimenpiteillä olisi huolehdittava siitä, että kyseiset osat ja varusteet eivät heikennä ajoneuvon turvallisuutta tai ympäristönsuojelun tasoa, mutta samalla olisi mahdollisuuksien mukaan pidettävä yllä kilpailua jälkimarkkinoilla. (17) Unioni on sopimuspuolena Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimuksessa pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti myönnettyjen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista, jäljempänä ’vuoden 1958 tarkistettu sopimus’ ( 7 ). Jotta tyyppihyväksyntää koskevaa lainsäädäntöä voitaisiin yksinkertaistaa CARS 21 -työryhmän suositusten mukaisesti, on syytä kumota kaikki erillisdirektiivit heikentämättä kuitenkaan suojelun tasoa. Noissa direktiiveissä säädetyt vaatimukset olisi siirrettävä tähän asetukseen tai tämän asetuksen nojalla annettaviin delegoituihin säädöksiin ja tarvittaessa korvattava viittauksilla vastaaviin Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission, jäljempänä ’UNECE’, sääntöihin, joiden puolesta unioni on äänestänyt tai joihin unioni on liittynyt ja jotka on liitetty vuoden 1958 tarkistettuun sopimukseen. Tyyppihyväksyntämenettelyn hallinnollisen rasitteen vähentämiseksi ajoneuvojen valmistajien olisi voitava saada hakea tämän asetuksen mukaista tyyppihyväksyntää tarvittaessa suoraan tämän asetuksen liitteessä I tai tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä mainittujen soveltuvien UNECE:n sääntöjen, jäljempänä ’E-sääntöjen’, mukaisella hyväksynnällä. (18) E-säännöt ja niiden muutokset, joiden puolesta unioni on äänestänyt päätöksen 97/836/EY mukaisesti, olisi sisällytettävä EU-tyyppihyväksyntää koskevaan lainsäädäntöön. Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä tarvittavat mukautukset tämän asetuksen liitteeseen I tai tämän asetuksen nojalla annettaviin delegoituihin säädöksiin. (19) Vaihtoehtoisesti delegoiduissa säädöksissä voitaisiin viitata taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) testiohjeisiin taikka suoraan yleisesti saatavilla oleviin CEN/Cenelec- tai ISO-standardeihin, joiden viitetiedot ilmoitetaan. (20) On tärkeää, että valmistajat toimittavat ajoneuvojen omistajille tiedot, joiden avulla voidaan estää turvalaitteiden väärinkäyttö. (21) Jotta komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden valmistajat voisivat hakea komponentin tai erillisen teknisen yksikön EU-tyyppihyväksyntää tai niitä koskevaa lupaa osille ja varusteille, on lisäksi tärkeää, että valmistajilla on mahdollisuus saada käyttöönsä tiettyjä tietoja, jotka ovat yksinomaan ajoneuvojen valmistajan hallussa, kuten tekniset tiedot ja piirustukset, joita tarvitaan jälkimarkkinoille suunnattavien osien kehittämiseen. (22) Ajoneuvon korjaamiseen tarvittavien tietojen syrjimätön saatavuus teknisen tiedon hakemiseen soveltuvassa vakiomuodossa sekä tehokas kilpailu ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietopalvelujen markkinoilla ovat tarpeen parannettaessa sisämarkkinoiden toimintaa, erityisesti tavaroiden vapaan liikkuvuuden, sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamista koskevan vapauden suhteen. Suuri osa tällaisista tiedoista koskee ajoneuvon sisäisiä valvontajärjestelmiä ja niiden yhteentoimivuutta ajoneuvojen muiden järjestelmien kanssa. On aiheellista säätää teknisistä eritelmistä, joita olisi noudatettava valmistajien verkkosivustoilla, sekä kohdennetuista toimista, joilla varmistetaan, että pienet ja keskisuuret yritykset voivat saada nämä tiedot kohtuullisin ehdoin. (23) Ajoneuvon valmistajan olisi voitava myös täyttää velvoitteensa antaa ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavat tiedot saataville käyttäen standardin ISO 11783 mukaisia traktoreiden ja vedettävien tai hinattavien varusteiden viestintäprotokollia lisäämällä verkkosivustolleen linkin usean valmistajan yhdessä perustamalle tai valmistajien yhteenliittymän yhteiselle verkkosivustolle. (24) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 ( 8 ) mukaisesti. (25) Komissiolle olisi tämän asetuksen täydentämiseksi teknisillä yksityiskohdilla siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat toimintaturvallisuutta, rakennetta koskevia vaatimuksia, ympäristö- ja käyttövoimaominaisuuksia, korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta sekä tutkimuslaitosten nimeämistä ja niille uskottuja tehtäviä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (26) Jäsenvaltioiden olisi säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen ja tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten rikkomiseen, ja varmistettava niiden täytäntöönpano. Seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. (27) Vaikka tämä asetus ei millään tavoin estä jäsenvaltioita soveltamasta edelleen omia yksittäishyväksyntäjärjestelmiään, komission olisi jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus näiden kansallisten järjestelmien toiminnasta, jotta voidaan harkita uudelleen, annetaanko lainsäädäntöehdotus yksittäishyväksyntäjärjestelmien yhdenmukaistamisesta unionin tasolla. (28) Tällä asetuksella vahvistetun uuden sääntelyjärjestelmän soveltamisesta seuraa, että seuraavat direktiivit olisi kumottava: — direktiivi 2003/37/EY, — neuvoston direktiivi 74/347/ETY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 1974, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden näkyvyysalueita ja tuulilasin pyyhkimiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ( 9 ), — neuvoston direktiivi 76/432/ETY, annettu 6 päivänä huhtikuuta 1976, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden jarrulaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ( 10 ), — neuvoston direktiivi 76/763/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden matkustajan istuimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ( 11 ), — neuvoston direktiivi 77/537/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1977, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ( 12 ), — neuvoston direktiivi 78/764/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1978, pyörillä varustettujen maatalous- tai metsätraktoreiden kuljettajan istuinta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ( 13 ), — neuvoston direktiivi 80/720/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1980, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden ohjaustilaa, pääsyä ohjauspaikalle sekä ovia ja ikkunoita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ( 14 ), — neuvoston direktiivi 86/297/ETY, annettu 26 päivänä toukokuuta 1986, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden voimanottolaitteita ja niiden suojausta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ( 15 ), — neuvoston direktiivi 86/298/ETY, annettu 26 päivänä toukokuuta 1986, kapearaiteisten pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden takaosaan kaatumisen varalta asennetuista suojarakenteista ( 16 ), — neuvoston direktiivi 86/415/ETY, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1986, pyörillä varustettujen maatalous- tai metsätraktoreiden hallintalaitteiden asentamisesta, sijainnista, toiminnasta ja merkitsemisestä ( 17 ), — neuvoston direktiivi 87/402/ETY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 1987, kapearaiteisiin pyörillä varustettuihin maatalous- ja metsätraktoreihin kuljettajan istuimen eteen kaatumisen varalta asennetuista suojarakenteista ( 18 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/25/EY, annettu 22 päivänä toukokuuta 2000, maatalous- ja metsätraktoreiden käyttövoimaksi tarkoitettujen moottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen vähentämiseksi toteutettavista toimenpiteistä ( 19 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/57/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, pyörillä varustettuihin maatalous- tai metsätraktoreihin kaatumisen varalta asennetuista suojarakenteista ( 20 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/58/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden kytkentälaitteista ja peruutuksesta ( 21 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/59/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden taustapeileistä ( 22 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/60/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden suurimmasta rakenteellisesta nopeudesta ja kuormalavoista ( 23 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/61/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennuksesta ( 24 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/63/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tietyistä osista ja ominaisuuksista ( 25 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/64/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, maatalous- ja metsätraktoreiden aiheuttamien radiohäiriöiden poistamisesta (sähkömagneettinen yhteensopivuus) ( 26 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/66/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden ohjauslaitteista ( 27 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/68/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden valaisimien ja merkkivalolaitteiden osan tyyppihyväksynnästä ( 28 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/75/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, pyörillä varustettuihin maatalous- tai metsätraktoreihin kaatumisen varalta asennetuista suojarakenteista (staattiset testit) ( 29 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/76/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden kuljettajalle kantautuvan äänen tasosta ( 30 ), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/144/EY, annettu 30 päivänä marraskuuta 2009, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tietyistä osista ja ominaisuuksista ( 31 ). (29) On tärkeää, että kaikki sidosryhmät näkevät selkeän yhteyden tämän asetuksen ja direktiivin 2006/42/EY välillä, jotta vältetään päällekkäisyydet ja voidaan selvästi todeta, mitkä vaatimukset kulloisenkin tuotteen on täytettävä. (30) Jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli vahvistaa yhdenmukaisia sääntöjä maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen tyyppihyväksyntää ja markkinavalvontaa koskeville hallinnollisille ja teknisille vaatimuksille, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen, sekä katsovat seuraavaa: OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:







I

LUKU

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan hallinnolliset ja tekniset vaatimukset kaikkien 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen uusien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää varten.

Tätä asetusta ei sovelleta yksittäisten ajoneuvojen hyväksyntään. Tällaisia yksittäisiä hyväksyntöjä myöntävien jäsenvaltioiden on kuitenkin hyväksyttävä ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnät, jotka on myönnetty asiaankuuluvien kansallisten säännösten sijasta tämän asetuksen nojalla.

2. Tässä asetuksessa vahvistetaan vaatimukset tämän asetuksen mukaisesti hyväksyttävien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinavalvontaa varten. Tässä asetuksessa vahvistetaan myös vaatimukset tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen osien ja varusteiden markkinavalvontaa varten.

3. Tällä asetuksella ei rajoiteta liikenneturvallisuutta koskevan lainsäädännön soveltamista.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan yhdessä tai useammassa vaiheessa suunniteltuihin ja valmistettuihin, 4 artiklan mukaisiin maa- ja metsätaloudessa käytettäviin ajoneuvoihin ja tällaisia ajoneuvoja varten suunniteltuihin ja valmistettuihin järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin sekä osiin ja varusteisiin.

Tätä asetusta sovelletaan erityisesti seuraaviin ajoneuvoihin:

a) traktorit (T- ja C-luokat);

b) perävaunut (R-luokka); ja

c) vedettävät vaihdettavissa olevat laitteet (S-luokka).

2. Tätä asetusta ei sovelleta vaihdettavissa oleviin koneisiin, jotka ovat täysin irti maasta tiekuljetuksen aikana tai jotka eivät voi kiertyä pystyakselinsa ympäri tiekuljetuksen aikana.

3. Seuraavien ajoneuvojen osalta valmistaja voi valintansa mukaan hakea joko tähän asetukseen perustuvaa hyväksyntää tai noudattaa asiaankuuluvia kansallisia vaatimuksia:

a) perävaunut (R-luokka) ja vedettävät vaihdettavissa olevat laitteet (S-luokka);

b) telaketjuilla varustetut traktorit (C-luokka);

c) erityiskäyttöön tarkoitetut pyörillä varustetut traktorit (T4.1- ja T4.2-luokka).

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa ja liitteessä I luetteloiduissa säädöksissä, jollei niissä toisin säädetä, sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1) ’tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

2) ’kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että keskeneräinen, valmis tai valmistunut ajoneuvotyyppi täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

3) ’järjestelmän tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että tiettyä tyyppiä olevaan ajoneuvoon asennettu järjestelmä täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

4) ’komponentin tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että komponentti täyttää ajoneuvosta erillään sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

5) ’erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että erillinen tekninen yksikkö täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset suhteessa yhteen tai useampaan määrättyyn ajoneuvotyyppiin;

6) ’kansallisella tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä säädettyä tyyppihyväksyntämenettelyä; tällainen hyväksyntä on voimassa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion alueella;

7) ’EU-tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat tämän asetuksen hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

8) ’traktorilla’ tarkoitetaan pyörillä tai telaketjuilla varustettua moottorikäyttöistä maa- tai metsätaloudessa käytettävää ajoneuvoa, jossa on vähintään kaksi akselia, jonka suurin rakenteellinen nopeus on vähintään 6 km/h, jonka toiminta perustuu ensisijassa vetävään voimaan ja joka on erityisesti tarkoitettu vetämään, työntämään, kuljettamaan ja käyttämään tiettyjä maa- tai metsätaloudessa käytettäväksi tarkoitettuja vaihdettavissa olevia laitteita tai vetämään maa- tai metsätaloudessa käytettäviä perävaunuja tai laitteita; se voi olla varustettu kuormien kuljettamiseen maa- tai metsätaloustöiden harjoittamisen yhteydessä ja/tai siinä voi olla yksi tai useampi matkustajan istuin;

9) ’perävaunulla’ tarkoitetaan maa- tai metsätaloudessa käytettävää ajoneuvoa, joka on tarkoitettu pääasiassa traktorilla vedettäväksi ja kuormien kuljettamiseen tai materiaalien käsittelyyn ja jossa ajoneuvon suurimman teknisesti sallitun kuormitetun massan ja kuormittamattoman omamassan suhde on vähintään 3,0;

10) ’vedettävällä vaihdettavissa olevalla laitteella’ tarkoitetaan maa- tai metsätaloudessa käytettävää ajoneuvoa, joka on suunniteltu vedettäväksi traktorilla ja muuttaa traktorin toimintoja tai lisää siihen uuden toiminnon, jossa on kiinteä työväline tai joka on suunniteltu materiaalien käsittelyyn ja jossa voi olla kuormalava, joka on suunniteltu ja rakennettu siten, että sille voidaan asettaa tehtäviin tarkoitettuja työkaluja ja laitteita tai että sillä voidaan tilapäisesti säilyttää työtehtävien yhteydessä tuotettavia tai tarvittavia materiaaleja, ja jossa ajoneuvon suurimman teknisesti sallitun kuormitetun massan ja kuormittamattoman omamassan suhde on vähintään 3,0;

11) ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan mitä tahansa 8, 9 tai 10 alakohdassa annetun määritelmän mukaista traktoria, perävaunua tai vedettävää vaihdettavissa olevaa laitetta;

12) ’perusajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jota käytetään monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn ensimmäisen vaiheen aikana;

13) ’keskeneräisellä ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka valmistuksessa tarvitaan vielä vähintään yksi lisävaihe tämän asetuksen soveltuvien teknisten vaatimusten täyttämiseksi;

14) ’valmistuneella ajoneuvolla’ tarkoitetaan monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn tuloksena saatavaa ajoneuvoa, joka täyttää tämän asetuksen soveltuvat tekniset vaatimukset;

15) ’valmiilla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jota ei tarvitse saattaa valmiiksi, jotta se täyttäisi tämän asetuksen soveltuvat tekniset vaatimukset;

16) ’sarjan viimeisillä ajoneuvoilla’ tarkoitetaan varastossa olevia ajoneuvoja, joita ei voida asettaa saataville markkinoilla tai ei voida enää asettaa saataville markkinoilla, rekisteröidä tai ottaa käyttöön, koska voimaan on tullut uusia teknisiä vaatimuksia, joiden osalta niitä ei ole hyväksytty;

17) ’järjestelmällä’ tarkoitetaan yhden tai useamman erityisen toiminnon suorittamiseksi ajoneuvossa yhdistettyjen laitteiden kokoonpanoa, jonka on täytettävä tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavan delegoidun säädöksen tai täytäntöönpanosäädöksen vaatimukset;

18) ’komponentilla’ tarkoitetaan ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, jonka on täytettävä tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavan delegoidun säädöksen tai täytäntöönpanosäädöksen vaatimukset ja joka voidaan tyyppihyväksyä ajoneuvosta erillään tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten tai täytäntöönpanosäädösten mukaisesti, kun tällaisissa säädöksissä nimenomaisesti niin säädetään;

19) ’erillisellä teknisellä yksiköllä’ tarkoitetaan ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, jonka on täytettävä tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavan delegoidun säädöksen tai täytäntöönpanosäädöksen vaatimukset ja joka voidaan tyyppihyväksyä ajoneuvosta erillään mutta ainoastaan suhteessa yhteen tai useampaan määrättyyn ajoneuvotyyppiin, kun tällaisissa säädöksissä nimenomaisesti niin säädetään;

20) ’osilla’ tarkoitetaan ajoneuvon kokoonpanoa varten käytettäviä hyödykkeitä sekä varaosia;

21) ’varusteilla’ tarkoitetaan kaikkia muita hyödykkeitä kuin osia, joita voidaan lisätä tai asentaa ajoneuvoon;

22) ’alkuperäisillä osilla tai varusteilla’ tarkoitetaan osia tai varusteita, jotka valmistetaan ajoneuvon valmistajan kyseisen ajoneuvon kokoonpanoa varten tuotettaville osille ja varusteille laatimien eritelmien ja tuotantostandardien mukaisesti; tämä käsittää myös osat ja varusteet, jotka valmistetaan samalla tuotantolinjalla kuin kyseiset osat ja varusteet; jos toisin ei osoiteta, oletetaan, että osat tai varusteet ovat alkuperäisiä osia ja varusteita, kun valmistaja varmentaa, että osat tai varusteet täyttävät kyseisen ajoneuvon kokoonpanossa käytettävien komponenttien laatuvaatimukset ja ne on valmistettu ajoneuvon valmistajan eritelmien ja tuotantostandardien mukaisesti;

23) ’varaosilla’ tarkoitetaan hyödykkeitä, jotka asennetaan ajoneuvoon korvaamaan ajoneuvon alkuperäisiä osia, myös sellaiset hyödykkeet kuten voiteluaineet, jotka ovat välttämättömiä ajoneuvoa käytettäessä, lukuun ottamatta polttoainetta;

24) ’toimintaturvallisuudella’ tarkoitetaan, ettei ole kohtuutonta riskiä siitä, että henkilöille aiheutuu ruumiinvamma tai terveyshaitta taikka omaisuus vahingoittuu mekaanisten, hydraulisten, pneumaattisten, sähköisten tai elektronisten järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden virheellisestä toiminnasta johtuvien vaarojen vuoksi;

25) ’valmistajalla’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka vastaa hyväksyntäviranomaiselle kaikista tyyppihyväksyntä- tai lupamenettelyyn liittyvistä seikoista, tuotannon vaatimustenmukaisuudesta sekä valmistettujen ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinavalvontaan liittyvistä seikoista, riippumatta siitä, osallistuuko tämä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö suoraan hyväksyttävän ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön kaikkiin suunnittelu- ja valmistusvaiheisiin;

26) ’valmistajan edustajalla’ tarkoitetaan unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jonka valmistaja on asianmukaisesti nimennyt edustamaan valmistajaa hyväksyntäviranomaiseen tai markkinavalvontaviranomaiseen nähden ja toimimaan valmistajan puolesta tämän asetuksen kattamissa asioissa;

27) ’hyväksyntäviranomaisella’ tarkoitetaan jäsenvaltion viranomaista, jonka jäsenvaltio on perustanut tai nimennyt ja ilmoittanut komissiolle ja joka on toimivaltainen kaikissa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyypin hyväksyntään liittyvissä kysymyksissä ja lupamenettelyssä ja joka antaa ja tarvittaessa peruuttaa tai epää hyväksyntätodistukset, toimii toisten jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten yhteyselimenä, nimeää tutkimuslaitokset ja huolehtii siitä, että valmistaja täyttää velvoitteensa tuotannon vaatimustenmukaisuuden osalta;

28) ’tutkimuslaitoksella’ tarkoitetaan organisaatiota tai elintä, jonka jäsenvaltion hyväksyntäviranomainen on nimennyt testauslaboratorioksi suorittamaan testejä tai vaatimustenmukaisuuden arviointielimeksi suorittamaan alkuarvioinnin ja muita testejä tai tarkastuksia hyväksyntäviranomaisen puolesta; hyväksyntäviranomainen voi itse huolehtia näistä tehtävistä;

29) ’itsetestauksella’ tarkoitetaan tutkimuslaitokseksi tiettyjen vaatimusten noudattamisen arvioimista varten nimetyn valmistajan omissa tiloissaan suorittamaa testausta, testitulosten kirjaamista ja päätelmät sisältävän selosteen toimittamista hyväksyntäviranomaiselle;

30) ’virtuaalitestausmenetelmällä’ tarkoitetaan tietokonesimulointeja, laskelmat mukaan luettuina, jotka osoittavat, täyttääkö ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö 27 artiklan 6 kohdan nojalla annettavan delegoidun säädöksen tekniset vaatimukset, ilman että tarvitsisi käyttää itse ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä;

31) ’tyyppihyväksyntätodistuksella’ tarkoitetaan asiakirjaa, jolla hyväksyntäviranomainen virallisesti varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi on hyväksytty;

32) ’EU-tyyppihyväksyntätodistuksella’ tarkoitetaan todistusta, joka perustuu tämän asetuksen nojalla annettavassa täytäntöönpanosäädöksessä vahvistettuun malliin taikka tässä asetuksessa tai tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä tarkoitetuissa soveltuvissa E-säännöissä vahvistettuun ilmoituslomakkeeseen;

33) ’vaatimustenmukaisuustodistuksella’ tarkoitetaan asiakirjaa, jonka valmistaja toimittaa todistuksena siitä, että valmistettu ajoneuvo on hyväksytyn ajoneuvotyypin mukainen;

34) ’ajoneuvon sisäisellä valvontajärjestelmällä’ eli ’OBD-järjestelmällä’ tarkoitetaan järjestelmää, joka kykenee ilmoittamaan toimintahäiriöiden todennäköiset sijainnit tietokoneen muistiin tallennettujen vikakoodien avulla;

35) ’ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavilla tiedoilla’ tarkoitetaan kaikkia ajoneuvon vianmääritystä, huoltoa, tarkastusta, määräaikaishuoltoa, korjaamista, uudelleenohjelmointia tai uudelleenalustusta koskevia tietoja, jotka valmistajat antavat valtuutetuille jälleenmyyjille ja korjaamoille, mukaan luettuina kaikki muutokset ja lisäykset tällaisiin tietoihin; näihin tietoihin kuuluvat kaikki tiedot, jotka tarvitaan osien ja varusteiden asentamiseksi ajoneuvoon;

36) ’riippumattomalla toimijalla’ tarkoitetaan sellaisia muita yrityksiä kuin valtuutettuja jälleenmyyjiä ja korjaamoja, jotka osallistuvat suoraan tai välillisesti ajoneuvojen korjaukseen ja huoltoon, erityisesti korjaamoja, korjauslaitteiden tai -työkalujen tai varaosien valmistajia tai jälleenmyyjiä, teknisten tietojen julkaisijoita, autoliittoja, tiepalvelujen tarjoajia, tarkastus- ja testauspalvelujen tarjoajia sekä yrityksiä, jotka tarjoavat koulutuspalveluja vaihtoehtoisia polttoaineita käyttävien ajoneuvojen varusteita asentaville, valmistaville ja korjaaville yrityksille;

37) ’uudella ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jota ei ole milloinkaan aiemmin rekisteröity tai otettu käyttöön;

38) ’rekisteröinnillä’ tarkoitetaan ajoneuvolle myös tieliikennekäyttöä varten myönnettyä hallinnollista käyttöönottolupaa, jonka yhteydessä ajoneuvo on tunnistettu ja sille on annettu sarjanumero eli rekisterinumero ja joka on voimassa pysyvästi, tilapäisesti tai lyhytaikaisesti;

39) ’markkinoille saattamisella’ tarkoitetaan ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionissa;

40) ’käyttöönotolla’ tarkoitetaan ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen käyttötarkoituksensa mukaista ensimmäistä käyttöä unionissa;

41) ’maahantuojalla’ tarkoitetaan unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka saattaa markkinoille kolmannesta maasta tuotavan ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen;

42) ’jakelijalla’ tarkoitetaan muuta toimitusketjuun kuuluvaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä kuin valmistajaa tai maahantuojaa, joka asettaa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen saataville markkinoilla;

43) ’talouden toimijalla’ tarkoitetaan valmistajaa, valmistajan edustajaa, maahantuojaa tai jakelijaa;

44) ’markkinavalvonnalla’ tarkoitetaan kansallisten viranomaisten toimintaa tai toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että markkinoilla saataville asetetut ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt ovat asiaa koskevassa unionin yhdenmukaistamislainsäädännössä asetettujen vaatimusten mukaisia eivätkä vaaranna terveyttä, turvallisuutta tai muita yleisten etujen suojeluun liittyviä seikkoja;

45) ’markkinavalvontaviranomaisella’ tarkoitetaan jäsenvaltion viranomaista, joka on vastuussa markkinavalvonnan toteuttamisesta kyseisen valtion alueella;

46) ’kansallisella viranomaisella’ tarkoitetaan jäsenvaltion hyväksyntäviranomaista tai muuta viranomaista, joka osallistuu ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien, erillisten teknisten yksiköiden, osien tai varusteiden markkinavalvontaan, tuontitarkastuksiin tai rekisteröintiin ja vastaa näistä toiminnoista;

47) ’asettamisella saataville markkinoilla’ tarkoitetaan ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen toimittamista markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta;

48) ’ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan samaan luokkaan kuuluvia ajoneuvoja ja niiden variantteja ja versioita, jotka eivät eroa toisistaan ainakaan seuraavien olennaisten seikkojen suhteen: — luokka, — valmistaja, — valmistajan antama tyyppinimi, — olennaiset valmistukseen ja suunnitteluun liittyvät tekijät, — keskusputkirunko/sivupalkeilla varustettu alusta/nivelöity alusta (ilmeiset ja perusluonteiset erot), — T-luokassa: akselit (lukumäärä) tai C-luokassa: akselit/telat (lukumäärä), — useassa vaiheessa valmistettujen ajoneuvojen osalta edellisen vaiheen ajoneuvon valmistaja ja tyyppi;

49) ’variantilla’ tarkoitetaan saman tyypin ajoneuvoja, jotka eivät eroa toisistaan ainakaan seuraavilta osin: a) Traktorit: — korin rakenne tai tyyppi, — valmiiksi saattamisen vaihe, — moottori (polttomoottori/hybridimoottori/sähkömoottori/hybridisähkömoottori), — toimintaperiaate, — sylinterien määrä ja järjestely, — enintään 30 prosentin tehoero (suurin teho enintään 1,3 kertaa pienin teho), — enintään 20 prosentin sylinteritilavuusero (suurin arvo enintään 1,2 kertaa pienin arvo), — vetävät akselit (lukumäärä, sijainti, yhteenkytkentä), — ohjattavat akselit (lukumäärä ja sijainti), — suurimman kuormitetun massan ero enintään 10 prosenttia, — voimansiirto (tyyppi), — kaatumisen varalta asennetut suojarakenteet, — jarruttavat akselit (lukumäärä); b) Perävaunut tai vedettävät vaihdettavissa olevat laitteet: — ohjattavat akselit (lukumäärä, sijainti, yhteenkytkentä), — suurimman kuormitetun massan ero enintään 10 prosenttia, — jarruttavat akselit (lukumäärä);

50) ’hybridiajoneuvolla’ tarkoitetaan moottorikäyttöistä ajoneuvoa, jossa on vähintään kaksi erilaista energiamuunninta ja kaksi erilaista energianvarastointijärjestelmää (ajoneuvossa) ajoneuvon voimanlähteinä;

51) ’sähkökäyttöisellä hybridiajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka saa energian mekaaniseen käyttövoimaansa molemmista seuraavista ajoneuvossa olevista varastoidun energian tai tehon lähteistä: a) käyttöpolttoaine; b) akku, kondensaattori, vauhtipyörä/generaattori tai muu sähköinen energian tai tehon varastointilaite. Tähän määritelmään sisältyvät myös ajoneuvot, jotka kuluttavat käyttöpolttoainetta vain sähköisen energian tai tehon varastointilaitteen lataamiseen;

52) ’puhtaalla sähköajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka käyttövoimana on järjestelmä, joka koostuu yhdestä tai useammasta sähköenergian varastointilaitteesta, yhdestä tai useammasta sähkövoiman käsittelylaitteesta sekä yhdestä tai useammasta sähkökoneesta, joilla varastoitu sähköenergia muunnetaan ajoneuvon käyttövoimaksi pyöriin toimitettavana mekaanisena energiana;

53) ’variantin versiolla’ tarkoitetaan ajoneuvoja, jotka muodostuvat 24 artiklan 10 kohdassa tarkoitetuissa hyväksyntäasiakirjoissa esitetystä yhdistelmästä.

Tässä asetuksessa olevia viitteitä tässä asetuksessa säädettyihin vaatimuksiin, menettelyihin tai järjestelyihin pidetään viitteinä tässä asetuksessa ja tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä säädettyihin tällaisiin vaatimuksiin, menettelyihin tai järjestelyihin.

4 artikla

Ajoneuvoluokat

Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia ajoneuvoluokkia:

1) ”T-luokkaan” kuuluvat kaikki pyörillä varustetut traktorit; kunkin 2–8 alakohdassa kuvatun pyörillä varustettujen traktoreiden luokan perään merkitään lisäksi suurimman rakenteellisen nopeuden mukaan kirjain a tai b: a) a-kirjain pyörillä varustetuille traktoreille, joiden suurin rakenteellinen nopeus on enintään 40 km/h; b) b-kirjain pyörillä varustetuille traktoreille, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 40 km/h.

2) ”T1-luokkaan” kuuluvat pyörillä varustetut traktorit, joiden kuljettajaa lähinnä olevan akselin pienin raideväli on vähintään 1 150 mm, omamassa ajokuntoisena yli 600 kg ja maavara enintään 1 000 mm;

3) ”T2-luokkaan” kuuluvat pyörillä varustetut traktorit, joiden pienin raideväli on alle 1 150 mm, omamassa ajokuntoisena yli 600 kg ja maavara enintään 600 mm; jos traktorin painopisteen korkeusarvo mitattuna maanpinnasta jaettuna kaikkien akseleiden pienimpien raidevälien keskiarvolla on yli 0,90, suurin rakenteellinen nopeus saa olla enintään 30 km/h;

4) ”T3-luokkaan” kuuluvat pyörillä varustetut traktorit, joiden omamassa ajokuntoisena on enintään 600 kg;

5) ”T4-luokkaan” kuuluvat pyörillä varustetut erikoiskäyttöön tarkoitetut traktorit;

6) ”T4.1-luokkaan” kuuluvat (korkean maavaran) traktorit, jotka on suunniteltu työskentelemään viljelmillä, joissa viljellään korkeita kasveja, kuten viiniköynnöstä. Näissä traktoreissa on alusta tai alustan osa korotettu niin, että ne voivat kulkea viljelysrivien suuntaisesti vasemmat pyörät yhden tai useamman viljelyrivin toisella puolen ja oikeat pyörät toisella puolen. Ne on suunniteltu kuljettamaan tai käyttämään työvälineitä, jotka voidaan kiinnittää eteen, akselien väliin, taakse tai kuormalavalle. Kun traktori on työasennossa, maavara mitattuna viljelyriveistä pystysuoraan on yli 1 000 mm. Jos traktorin painopisteen korkeusarvo mitattuna maanpinnasta, kun traktoriin on asennettu siinä tavanomaisesti käytettävät renkaat, jaettuna kaikkien akseleiden pienimpien raidevälien keskiarvolla on yli 0,90, suurin rakenteellinen nopeus saa olla enintään 30 km/h;

7) ”T4.2-luokkaan” kuuluvat (erikoisleveät) traktorit, joiden mitat ovat suuret ja jotka on tarkoitettu ensisijaisesti työskentelyyn suurilla viljelyksillä;

8) ”T4.3-luokkaan” kuuluvat (matalan maavaran) nelipyörävetoiset traktorit, joiden vaihdettavissa olevat laitteet on tarkoitettu maa- tai metsätalouskäyttöön, joissa on itsekantava kori ja yksi tai useampi voimanottolaite, joiden teknisesti sallittu massa on enintään 10 tonnia ja teknisesti sallitun massan ja suurimman omamassan välinen suhde alle 2,5 ja joiden painopisteen korkeus mitattuna maanpinnasta, kun traktoriin on asennettu siinä tavanomaisesti käytettävät renkaat, on alle 850 mm;

9) ”C-luokkaan” kuuluvat telaketjuilla varustetut traktorit, jotka liikkuvat telaketjujen tai pyörien ja telaketjujen yhdistelmän avulla ja joiden alaluokat määritellään vastaavasti kuin T-luokan tapauksessa;

10) ”R-luokkaan” kuuluvat perävaunut; kunkin 11–14 alakohdassa kuvatun perävaunuluokan perään merkitään lisäksi suurimman rakenteellisen nopeuden mukaan kirjain a tai b: a) a-kirjain perävaunuille, joiden suurin rakenteellinen nopeus on enintään 40 km/h; b) b-kirjain perävaunuille, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 40 km/h;

11) ”R1-luokkaan” kuuluvat perävaunut, joiden suurimpien teknisesti sallittujen akselikohtaisten massojen summa on enintään 1 500 kg;

12) ”R2-luokkaan” kuuluvat perävaunut, joiden suurimpien teknisesti sallittujen akselikohtaisten massojen summa on yli 1 500 kg mutta enintään 3 500 kg;

13) ”R3-luokkaan” kuuluvat perävaunut, joiden suurimpien teknisesti sallittujen akselikohtaisten massojen summa on yli 3 500 kg mutta enintään 21 000 kg;

14) ”R4-luokkaan” kuuluvat perävaunut, joiden suurimpien teknisesti sallittujen akselikohtaisten massojen summa on yli 21 000 kg;

15) ”S-luokkaan” kuuluvat vedettävät vaihdettavissa olevat laitteet; Kunkin vedettävien vaihdettavissa olevien laitteiden luokan perään merkitään lisäksi suurimman rakenteellisen nopeuden mukaan kirjain a tai b: a) a-kirjain vedettäville vaihdettavissa oleville laitteille, joiden suurin rakenteellinen nopeus on enintään 40 km/h; b) b-kirjain vedettäville vaihdettavissa oleville laitteille, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 40 km/h;

16) ”S1-luokkaan” kuuluvat vedettävät vaihdettavissa olevat laitteet, joiden suurimpien teknisesti sallittujen akselikohtaisten massojen summa on enintään 3 500 kg;

17) ”S2-luokkaan” kuuluvat vedettävät vaihdettavissa olevat laitteet, joiden suurimpien teknisesti sallittujen akselikohtaisten massojen summa on yli 3 500 kg.







II

LUKU

YLEISET VELVOITTEET

5 artikla

Jäsenvaltioiden velvoitteet

1. Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä hyväksyntäviranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia hyväksyntää koskevissa kysymyksissä, ja markkinavalvontaviranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia markkinavalvontaa koskevissa kysymyksissä tämän asetuksen mukaisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisten viranomaisten perustamisesta ja nimeämisestä.

Hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisia koskevassa ilmoituksessa on ilmoitettava viranomaisten nimet, osoitteet, myös sähköpostiosoitteet, ja vastuualueet. Komissio julkaisee verkkosivustollaan luettelon ja yksityiskohtaiset tiedot hyväksyntäviranomaisista.

2. Jäsenvaltiot saavat sallia ainoastaan sellaisten ajoneuvojen, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinoille saattamisen, rekisteröinnin ja käyttöönoton, jotka täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.

3. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden markkinoille saattamista, rekisteröintiä tai käyttöönottoa perustein, jotka liittyvät tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin niiden rakennetta ja toimintaa koskeviin seikkoihin, jos ne täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.

4. Jäsenvaltioiden on järjestettävä ja toteutettava markkinavalvontaa ja markkinoille tulevien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden tarkastuksia asetuksen (EY) N:o 765/2008 III luvun mukaisesti.

6 artikla

Hyväksyntäviranomaisten velvoitteet

1. Hyväksyntäviranomaisten on varmistettava, että tyyppihyväksyntää hakevat valmistajat täyttävät tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa.

2. Hyväksyntäviranomaiset saavat hyväksyä ainoastaan sellaiset ajoneuvot, järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt, jotka täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.

7 artikla

Markkinavalvontatoimenpiteet

1. Markkinavalvontaviranomaisten on suoritettava tyyppihyväksytyille ajoneuvoille, järjestelmille, komponenteille ja erillisille teknisille yksiköille riittävässä laajuudessa asianmukaiset asiakirjojen tarkastukset ja otettava huomioon riskinarviointia, valituksia ja muita tietoja koskevat vakiintuneet periaatteet.

Markkinavalvontaviranomaiset voivat vaatia talouden toimijoita asettamaan saataville asiakirjat ja tiedot, joita ne pitävät tarpeellisina tehtäviensä suorittamiseksi.

Kun talouden toimijat esittävät vaatimustenmukaisuustodistuksia, markkinavalvontaviranomaisten on otettava asianmukaisesti huomioon tällaiset todistukset.

2. Muihin kuin tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin osiin ja varusteisiin sovelletaan kaikilta osin asetuksen (EY) N:o 765/2008 19 artiklan 1 kohtaa.

8 artikla

Valmistajan velvoitteet

1. Valmistajan on huolehdittava siitä, että kun sen valmistamia ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja tai erillisiä teknisiä yksiköitä saatetaan markkinoille tai otetaan käyttöön, ne on valmistettu ja hyväksytty tässä asetuksessa ja tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.

2. Jos kyseessä on monivaiheinen tyyppihyväksyntä, kukin valmistaja on vastuussa hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta niiden järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden osalta, jotka on lisätty siinä ajoneuvon valmistusvaiheessa, josta se on huolehtinut. Valmistaja, joka muuttaa aiemmissa vaiheissa jo hyväksyttyjä komponentteja tai järjestelmiä, on vastuussa muutettujen komponenttien ja järjestelmien hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta.

3. Valmistaja, joka muuttaa keskeneräistä ajoneuvoa siten, että ajoneuvon ajoneuvoluokka muuttuu ja sen myötä myös hyväksynnän aiemmassa vaiheessa arvioidut lakisääteiset vaatimukset muuttuvat, on vastuussa myös muutetun ajoneuvon uuteen ajoneuvoluokkaan sovellettavien vaatimusten noudattamisesta.

4. Unionin ulkopuolelle sijoittautuneen valmistajan on nimettävä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden hyväksymistä varten yksi unioniin sijoittautunut edustaja, joka edustaa valmistajaa hyväksyntäviranomaiseen nähden.

5. Unionin ulkopuolelle sijoittautuneen valmistajan on lisäksi nimettävä markkinavalvontaa varten yksi unioniin sijoittautunut edustaja, joka voi olla joko 4 kohdassa tarkoitettu edustaja tai toinen edustaja.

6. Valmistaja on vastuussa hyväksyntäviranomaiselle kaikista hyväksyntämenettelyn osatekijöistä sekä tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamisesta riippumatta siitä, onko se osallistunut suoraan ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön kaikkiin valmistusvaiheisiin.

7. Tämän asetuksen sekä tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten mukaisesti valmistajan on huolehdittava siitä, että käytössä on menettelyt, joilla varmistetaan, että hyväksytylle tyypille säädettyjä vaatimuksia noudatetaan sarjatuotannossa jatkuvasti. Muutokset ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön suunnittelussa tai ominaisuuksissa ja muutokset niissä vaatimuksissa, joiden mukainen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön vakuutetaan olevan, on otettava huomioon VI luvun mukaisesti.

8. Valmistajan on valmistamiinsa ajoneuvoihin, komponentteihin tai erillisiin teknisiin yksiköihin 34 artiklan mukaisesti kiinnitettävien lakisääteisten merkintöjen ja tyyppihyväksyntämerkkien lisäksi ilmoitettava nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä sekä sellainen osoitteensa unionissa, josta se voidaan tavoittaa, markkinoilla saataville asetetussa ajoneuvossa, komponentissa tai erillisessä teknisessä yksikössä taikka, jos tämä ei ole mahdollista, komponentin tai erillisen teknisen yksikön pakkauksessa tai sen mukana olevassa asiakirjassa.

9. Valmistajan on varmistettava, että sinä aikana, jona ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on sen vastuulla, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten mukaisuutta.

9 artikla

Valmistajan velvoitteet sellaisten tuotteiden suhteen, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia tai jotka aiheuttavat vakavan riskin

1. Jos valmistaja katsoo tai sillä on syytä uskoa, että sen valmistama ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö, joka on saatettu markkinoille tai otettu käyttöön, ei ole tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten vaatimusten mukainen, valmistajan on ryhdyttävä välittömästi tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin tapauksen mukaan kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sen takaisinkutsun järjestämiseksi.

Valmistajan on välittömästi tiedotettava asiasta hyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot etenkin vaatimustenvastaisuudesta ja kaikista toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.

2. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, valmistajan on viipymättä tiedotettava asiasta niiden jäsenvaltioiden hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille, joissa ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste on asetettu saataville markkinoilla tai otettu käyttöön, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot etenkin vaatimustenvastaisuudesta ja kaikista toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.

3. Valmistajan on pidettävä 24 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat ja ajoneuvon valmistajan on lisäksi pidettävä jäljennös 33 artiklassa tarkoitetuista vaatimustenmukaisuustodistuksista hyväksyntäviranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan ajoneuvon markkinoille saattamisen jälkeen ja viiden vuoden ajan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamisen jälkeen.

4. Valmistajan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä toimitettava sille hyväksyntäviranomaisen välityksellä jäljennös EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta tai 46 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetusta luvasta, joka osoittaa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuuden, kielellä, jota kansallinen viranomainen vaivattomasti ymmärtää. Valmistajan on tehtävä kansallisen viranomaisen kanssa yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklan mukaisesti markkinoille saatettujen, rekisteröityjen tai käyttöön otettujen ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden aiheuttamien riskien poistamiseksi.

10 artikla

Markkinavalvontaan liittyvät valmistajan edustajan velvoitteet

Valmistajan edustajan, joka on nimetty markkinavalvontaa varten, on suoritettava valmistajalta saamassaan toimeksiannossa määritellyt tehtävät. Tässä toimeksiannossa edustaja on valtuutettava ainakin

a) saamaan käyttöönsä 22 artiklassa tarkoitetut valmistusasiakirjat ja 33 artiklassa tarkoitetut vaatimustenmukaisuustodistukset, jotta ne voidaan asettaa hyväksyntäviranomaisten saataville kymmenen vuoden ajan ajoneuvon markkinoille saattamisen jälkeen ja viiden vuoden ajan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamisen jälkeen;

b) toimittamaan hyväksyntäviranomaisen perustellusta pyynnöstä kyseiselle viranomaiselle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tuotannon vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi;

c) tekemään hyväksyntä- tai markkinavalvontaviranomaisten kanssa niiden pyynnöstä yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan valmistajan edustajan toimeksiannon piiriin kuuluvien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien, erillisten teknisten yksiköiden, osien tai varusteiden aiheuttamien vakavien riskien poistamiseksi.

11 artikla

Maahantuojan velvoitteet

1. Maahantuoja saa saattaa markkinoille ainoastaan vaatimustenmukaisia ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja tai erillisiä teknisiä yksiköitä, joilla on joko EU-tyyppihyväksyntä tai jotka täyttävät kansallisen hyväksynnän vaatimukset, taikka osia tai varusteita, joihin sovelletaan kaikilta osin asetuksessa (EY) N:o 765/2008 säädettyjä vaatimuksia.

2. Maahantuojan on ennen tyyppihyväksytyn ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamista tarkistettava, että sen mukana ovat 24 artiklan 10 kohdan mukaiset hyväksyntäasiakirjat ja että kyseisessä järjestelmässä, komponentissa tai erillisessä teknisessä yksikössä on vaadittu tyyppihyväksyntämerkki ja se on 8 artiklan 8 kohdan mukainen. Ajoneuvon osalta maahantuojan on tarkistettava, että ajoneuvon mukana on vaadittu vaatimustenmukaisuustodistus.

3. Jos maahantuoja katsoo tai sillä on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen ja erityisesti ettei se vastaa tyyppihyväksyntäänsä, maahantuoja ei saa saattaa ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä markkinoille, sallia sen käyttöönottoa eikä rekisteröidä sitä ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi. Jos maahantuoja lisäksi katsoo tai sillä on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, maahantuojan on tiedotettava asiasta valmistajalle ja markkinavalvontaviranomaisille. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on tyyppihyväksytty, maahantuojan on tiedotettava asiasta myös kyseisen hyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle.

4. Maahantuojan on ilmoitettava nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä sekä osoite, josta se voidaan tavoittaa, ajoneuvossa, järjestelmässä, komponentissa, erillisessä teknisessä yksikössä, osassa tai varusteessa taikka, jos tämä ei ole mahdollista, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen pakkauksessa tai sen mukana olevassa asiakirjassa.

5. Maahantuojan on varmistettava, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön mukana on 51 artiklan mukaisesti vaaditut ohjeet ja tiedot asianomaisten jäsenvaltioiden virallisella kielellä tai virallisilla kielillä.

6. Maahantuojan on varmistettava, että sinä aikana, jona ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on sen vastuulla, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten mukaisuutta.

7. Kun maahantuoja pitää sitä ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen aiheuttaman vakavan riskin vuoksi aiheellisena, sen on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi tutkittava ajoneuvosta, järjestelmästä, komponentista, erillisestä teknisestä yksiköstä, osasta tai varusteesta tehdyt valitukset ja tarvittaessa pidettävä kirjaa näistä valituksista ja niihin liittyvistä takaisinkutsumenettelyistä sekä tiedotettava jakelijoille tällaisesta valvonnasta.

12 artikla

Maahantuojan velvoitteet sellaisten tuotteiden suhteen, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia tai jotka aiheuttavat vakavan riskin

1. Jos maahantuoja katsoo tai sillä on syytä uskoa, että sen markkinoille saattama ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, maahantuojan on ryhdyttävä välittömästi tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin tapauksen mukaan kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sen takaisinkutsun järjestämiseksi.

2. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, maahantuojan on välittömästi tiedotettava asiasta valmistajalle sekä niiden jäsenvaltioiden hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille, joissa se on saattanut sen saataville markkinoilla. Maahantuojan on myös ilmoitettava niille mahdollisista toimista, joihin on ryhdytty, ja annettava yksityiskohtaiset tiedot etenkin vakavasta riskistä ja kaikista valmistajan toteuttamista korjaavista toimenpiteistä.

3. Maahantuojan on kymmenen vuoden ajan ajoneuvon markkinoille saattamisen jälkeen ja viiden vuoden ajan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamisen jälkeen pidettävä jäljennös vaatimustenmukaisuustodistuksesta hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisten saatavilla ja varmistettava, että 24 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat voidaan asettaa pyynnöstä näiden viranomaisten saataville.

4. Maahantuojan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä toimitettava sille kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi, kielellä, jota kansallinen viranomainen vaivattomasti ymmärtää. Maahantuojan on tämän viranomaisen pyynnöstä tehtävä sen kanssa yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan maahantuojan markkinoille saattaman ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen aiheuttamien riskien poistamiseksi.

13 artikla

Jakelijan velvoitteet

1. Jakelijan on noudatettava asiaankuuluvaa huolellisuutta sen varmistamiseksi, että sen markkinoilla saataville asettama ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on tämän asetuksen vaatimusten mukainen.

2. Jakelijan on ennen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön asettamista saataville markkinoilla, rekisteröintiä tai käyttöönottoa tarkistettava, että ajoneuvossa, järjestelmässä, komponentissa tai erillisessä teknisessä yksikössä on vaadittu lakisääteinen merkintä tai tyyppihyväksyntämerkki, että sen mukana ovat vaaditut asiakirjat sekä ohjeet ja turvallisuustiedot sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä, jossa ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on tarkoitus asettaa saataville markkinoilla, ja että maahantuoja ja valmistaja ovat noudattaneet 11 artiklan 2 ja 4 kohdassa sekä 34 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.

3. Jakelijan on varmistettava, että sinä aikana, jona ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on sen vastuulla, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten mukaisuutta.

14 artikla

Jakelijan velvoitteet sellaisten tuotteiden suhteen, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia tai jotka aiheuttavat vakavan riskin

1. Jos jakelija katsoo tai sillä on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, jakelija ei saa asettaa ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä saataville markkinoilla, rekisteröidä sitä eikä ottaa sitä käyttöön ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi.

2. Jos jakelija katsoo tai sillä on syytä uskoa, että sen markkinoilla saataville asettama, rekisteröimä tai sen vastuulla käyttöön otettu ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, jakelijan on ilmoitettava asiasta valmistajalle tai valmistajan edustajalle sen varmistamiseksi, että tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi tai tarvittaessa sen takaisinkutsun järjestämiseksi toteutetaan 9 artiklan 1 kohdan tai 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

3. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, jakelijan on välittömästi tiedotettava asiasta valmistajalle, maahantuojalle ja niiden jäsenvaltioiden hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille, joissa se on asettanut sen saataville markkinoilla. Jakelijan on myös tiedotettava niille mahdollisista toimenpiteistä, joihin on ryhdytty, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot etenkin vakavasta riskistä ja valmistajan toteuttamista korjaavista toimenpiteistä.

4. Jakelijan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä varmistettava, että valmistaja antaa kansalliselle viranomaiselle 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tiedot tai että maahantuoja antaa kansalliselle viranomaiselle 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot. Jakelijan on tämän viranomaisen pyynnöstä tehtävä sen kanssa yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklan mukaisesti jakelijan markkinoilla saataville asettaman ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen aiheuttamien riskien poistamiseksi.

15 artikla

Tapaukset, joissa valmistajan velvoitteita sovelletaan maahantuojaan ja jakelijaan

Maahantuojaa tai jakelijaa pidetään tätä asetusta sovellettaessa valmistajana, ja niitä koskevat samat velvoitteet kuin valmistajaa 8–10 artiklan mukaisesti silloin, kun ne asettavat saataville markkinoilla tai rekisteröivät ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tai vastaavat sen käyttöönotosta omalla nimellään tai tavaramerkillään taikka muuttavat ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä tavalla, joka voi vaikuttaa sovellettavien vaatimusten täyttymiseen.

16 artikla

Talouden toimijoita koskevat tiedot

Talouden toimijoiden on pyynnöstä esitettävä hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille viiden vuoden ajan tunnistetiedot seuraavista:

a) kaikki talouden toimijat, jotka ovat toimittaneet niille ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen;

b) kaikki talouden toimijat, joille ne ovat toimittaneet ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen.







III

LUKU

AINEELLISET VAATIMUKSET

17 artikla

Ajoneuvojen toimintaturvallisuutta koskevat vaatimukset

1. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvot suunnitellaan, valmistetaan ja kootaan niin, että kuljettajan ja matkustajien ja ajoneuvon ympäristössä olevien muiden henkilöiden loukkaantumisriski on mahdollisimman pieni.

2. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt vastaavat tässä asetuksessa vahvistettuja soveltuvia vaatimuksia, jotka liittyvät muiden muassa seuraaviin:

a) ajoneuvon rakenteellinen kestävyys;

b) ajoneuvon hallintaa helpottavat järjestelmät, erityisesti ohjaus- ja jarrutusjärjestelmät, mukaan luettuina kehittyneet jarrutusjärjestelmät ja ajonvakautusjärjestelmät;

c) järjestelmät, jotka tarjoavat kuljettajalle riittävän näkyvyyden ja tietoa ajoneuvon tilasta ja sen ympäristöstä, kuten tuulilasi ja muut ikkunat, peilit ja kuljettajan tietojärjestelmät;

d) ajoneuvon valaisinjärjestelmät;

e) ajoneuvon matkustajien turvajärjestelmät, kuten ajoneuvon sisävarusteet, pääntuet, turvavyöt ja ajoneuvon ovet;

f) ajoneuvon ulkopuoliset rakenteet ja lisävarusteet;

g) sähkömagneettinen yhteensopivuus;

h) äänimerkinantolaitteet;

i) lämmityslaitteet;

j) luvattoman käytön estävät laitteet;

k) ajoneuvon tunnistusjärjestelmät;

l) massat ja mitat;

m) sähköturvallisuus, myös staattisen sähkön varalta;

n) takasuojarakenteet;

o) sivusuojaus;

p) kuormalavat;

q) hinauslaitteet;

r) renkaat;

s) roiskeenestojärjestelmät;

t) peruutusvaihde;

u) telat;

v) mekaaniset kytkentälaitteet, mukaan luettuna suojaaminen asennusvirheiden varalta.

3. Sellaisten ajoneuvojen komponentteihin, joiden sähkövaarat katetaan tämän asetuksen nojalla annettavilla delegoiduilla säädöksillä tai täytäntöönpanosäädöksillä, ei sovelleta tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12 päivänä joulukuuta 2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2006/95/EY ( 32 ).

4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia sovelletaan ajoneuvoihin ja niihin tarkoitettuihin järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin, mikäli niitä voidaan soveltaa liitteen I mukaan.

5. Korkean toimintaturvallisuuden tason saavuttamiseksi komissiolle siirretään valta antaa 71 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset tämän artiklan 2 kohdassa lueteltuja tekijöitä varten ja tapauksen mukaan testausmenetelmät ja raja-arvot. Ensimmäiset tällaisista delegoiduista säädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

Kyseisillä yksityiskohtaisilla vaatimuksilla lisätään tai ainakin pidetään yllä 76 artiklan 1 kohdassa ja 77 artiklassa tarkoitetuilla direktiiveillä säädettyä toimintaturvallisuuden tasoa ja varmistetaan, että

a) ajoneuvot, joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 40 km/h, vastaavat toimintaturvallisuudessa jarrutustehonsa ja tapauksen mukaan jarrujen lukkiutumisenestojärjestelmiensä osalta moottoriajoneuvoja ja niiden perävaunuja;

b) renkaista tai teloista kovaan tienpintaan kohdistuva kosketuspaine ei ole enimmillään yli 0,8 MPa.

18 artikla

Työturvallisuutta koskevat vaatimukset

1. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvot suunnitellaan, valmistetaan ja kootaan niin, että ajoneuvossa tai sen kanssa työskentelevien loukkaantumisriski on mahdollisimman pieni.

2. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt vastaavat tässä asetuksessa vahvistettuja soveltuvia vaatimuksia, jotka liittyvät muiden muassa seuraaviin:

a) kaatumisen varalta asennetut suojarakenteet, jäljempänä ’ROPS-rakenteet’;

b) putoavilta esineiltä suojaavat rakenteet, jäljempänä ’FOPS-rakenteet’;

c) matkustajien istuimet;

d) kuljettajan melualtistuksen taso;

e) kuljettajan istuin;

f) ohjaustila ja pääsy ohjauspaikalle, myös suojaaminen liukastumisen, kompastumisen tai putoamisen varalta;

g) voimanottolaitteet;

h) vetävien osien suojaus;

i) turvavöiden kiinnityspisteet;

j) turvavyöt;

k) kuljettajan suojaaminen ohjaamoon tunkeutuvilta esineiltä, jäljempänä ’käyttäjää suojaava rakenne (Operator Protection Structure, OPS)’;

l) kuljettajan suojeleminen vaarallisilta aineilta;

m) suojaaminen joutumiselta kosketuksiin erittäin kuumien osien tai materiaalien kanssa;

n) käyttäjän käsikirja;

o) hallintalaitteet, mukaan lukien hallintalaitteiden sekä automaattisten ja hätäpysäytyslaitteiden turvallisuus ja luotettavuus;

p) suojaaminen mekaanisilta vaaroilta, lukuun ottamatta a, b, g ja k alakohdassa mainittuja vaaroja, myös suojaaminen karkeilta pinnoilta sekä teräviltä reunoilta ja kulmilta, nestettä siirtävien putkien rikkoutumiselta ja ajoneuvon hallitsemattomalta liikkumiselta;

q) käyttö ja huolto, mukaan lukien ajoneuvon turvallinen puhdistaminen;

r) suojukset ja turvalaitteet;

s) tiedot, varoitukset ja merkinnät;

t) materiaalit ja tuotteet;

u) akut.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia sovelletaan ajoneuvoihin ja niihin tarkoitettuihin järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin, mikäli niitä voidaan soveltaa liitteen I mukaan.

4. Korkean työturvallisuuden tason saavuttamiseksi komissiolle siirretään valta antaa 71 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset tämän artiklan 2 kohdassa lueteltuja tekijöitä varten ja tapauksen mukaan testausmenetelmät ja raja-arvot. Ensimmäiset tällaisista delegoiduista säädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

Näillä yksityiskohtaisilla teknisillä vaatimuksilla lisätään tai ainakin pidetään yllä 76 artiklan 1 kohdassa ja 77 artiklassa tarkoitetuilla direktiiveillä säädettyä työturvallisuuden tasoa ja otetaan huomioon ergonomia (mukaan lukien suojaaminen ennakoitavissa olevalta väärinkäytöltä, hallintalaitteiden käytettävyys, hallintalaitteiden sijoittelu niiden tahattoman aktivoinnin välttämiseksi, ihmisen ja ajoneuvon välisen rajapinnan mukauttaminen kuljettajan ennakoitavissa oleviin ominaisuuksiin, tärinä ja käyttäjän toimenpiteet), vakaus ja paloturvallisuus.

19 artikla

Ympäristöominaisuuksia koskevat vaatimukset

1. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvot suunnitellaan, valmistetaan ja kootaan niin, että niiden ympäristövaikutukset jäävät mahdollisimman pieniksi.

2. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt vastaavat tässä asetuksessa vahvistettuja soveltuvia vaatimuksia, jotka liittyvät muiden muassa seuraaviin:

a) päästöt;

b) ulkoinen melutaso.

3. Tällöin on sovellettava liikkuville työkoneille direktiivissä 97/68/EY vahvistettuja epäpuhtauspäästöihin liittyviä raja-arvoja, testausmenetelmiä ja vaatimuksia.

4. Ulkoista melutasoa koskevat raja-arvot eivät saa ylittää seuraavia arvoja:

a) 89 dB(A) traktoreilla, joiden omamassa ajokuntoisena on yli 1 500 kg;

b) 85 dB(A) traktoreilla, joiden omamassa ajokuntoisena on enintään 1 500 kg.

Melutaso mitataan 6 kohdassa tarkoitetuissa delegoiduissa säädöksissä vahvistettavilla testausmenetelmillä.

5. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia sovelletaan ajoneuvoihin ja niihin tarkoitettuihin järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin, mikäli niitä voidaan soveltaa liitteen I mukaisesti.

6. Ympäristöominaisuuksien korkean tason varmistamiseksi komissiolle siirretään valta antaa 71 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan ulkoista melutasoa ja päästötasoltaan hyväksyttyjen moottorien asentamista ajoneuvoon koskevat yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset, mukaan lukien testausmenetelmät, sekä niihin liittyviä joustonvaraa koskevia säännöksiä. Ensimmäiset tällaisista delegoiduista säädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

Kyseisillä erityisillä teknisillä vaatimuksilla lisätään tai ainakin pidetään yllä 76 artiklan 1 kohdassa ja tapauksen mukaan 77 artiklassa tarkoitetuilla direktiiveillä säädettyä ympäristöominaisuuksien tasoa.







IV

LUKU

EU-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMENETTELYT

20 artikla

EU-tyyppihyväksynnässä sovellettavat menettelyt

1. Hakiessaan kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntää valmistaja voi valita jonkin seuraavista menettelyistä:

a) asteittainen tyyppihyväksyntä;

b) yksivaiheinen tyyppihyväksyntä;

c) yhdistetty tyyppihyväksyntä.

Valmistaja voi lisäksi valita monivaiheisen tyyppihyväksynnän.

Järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnässä sovelletaan vain yksivaiheista tyyppihyväksyntämenettelyä.

2. Asteittaisessa tyyppihyväksynnässä kerätään asteittain kaikkien ajoneuvoon kuuluvien järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden EU-tyyppihyväksyntätodistukset, ja lopullisen vaiheen tuloksena on kokonaisen ajoneuvon hyväksyntä.

3. Yksivaiheisessa tyyppihyväksynnässä koko ajoneuvon hyväksyntä suoritetaan yhdellä kertaa.

4. Yhdistetty tyyppihyväksyntä on asteittainen tyyppihyväksyntämenettely, jossa kokonaisen ajoneuvon hyväksynnän lopullisessa vaiheessa saadaan yksi tai useampi järjestelmähyväksyntä ilman, että kyseisille järjestelmille tarvitsee antaa EU-tyyppihyväksyntätodistusta.

5. Monivaiheisessa tyyppihyväksyntämenettelyssä yksi tai useampi hyväksyntäviranomainen varmentaa, että keskeneräinen tai valmistunut ajoneuvotyyppi täyttää valmistusvaiheen mukaan siihen sovellettavat tämän asetuksen hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset.

Monivaiheinen tyyppihyväksyntä on myönnettävä keskeneräisen tai valmistuneen ajoneuvon tyypille, joka on 22 artiklassa säädettyjen valmistusasiakirjojen tietojen mukainen ja täyttää liitteessä I luetteloiduissa soveltuvissa säädöksissä vahvistetut tekniset vaatimukset ajoneuvon valmistusvaiheen mukaisesti.

6. Lopullisen valmistusvaiheen tyyppihyväksyntä voidaan myöntää vasta, kun hyväksyntäviranomainen on varmentanut, että lopullisessa vaiheessa tyyppihyväksytty ajoneuvo täyttää kyseisellä hetkellä kaikki sovellettavat tekniset vaatimukset. Tässä yhteydessä tarkastetaan kaikkia niitä vaatimuksia koskevat asiakirjat, jotka monivaiheisessa menettelyssä keskeneräiselle ajoneuvolle myönnetty tyyppihyväksyntä kattaa, vaikka se olisi myönnetty eri ajoneuvoluokalle (-alaluokalle).

7. Hyväksyntämenettelyn valinta ei vaikuta niihin sovellettaviin aineellisiin vaatimuksiin, jotka hyväksyttävän ajoneuvotyypin on täytettävä silloin, kun kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä myönnetään.

8. Komissiolle siirretään valta antaa 71 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan tyyppihyväksyntämenettelyjen yksityiskohtaiset järjestelyt. Ensimmäiset tällaisista delegoiduista säädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

21 artikla

Tyyppihyväksynnän hakeminen

1. Valmistajan on jätettävä tyyppihyväksyntähakemus hyväksyntäviranomaiselle.

2. Kustakin ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyypistä voidaan jättää ainoastaan yksi hakemus, ja se voidaan jättää ainoastaan yhteen jäsenvaltioon.

3. Jokaisesta hyväksyttäväksi haettavasta tyypistä on jätettävä erillinen hakemus.

22 artikla

Valmistusasiakirjat

1. Hakijan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle valmistusasiakirjat.

2. Valmistusasiakirjoihin on sisällytettävä seuraavat:

a) ilmoituslomake;

b) kaikki tietoaineistot, piirustukset, valokuvat ja muut tiedot;

c) ajoneuvojen osalta ilmoitus 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti valitusta menettelystä;

d) kaikki muut tiedot, joita hyväksyntäviranomainen pyytää hakemusmenettelyn yhteydessä.

3. Valmistusasiakirjat voidaan antaa paperilla tai tutkimuslaitoksen ja hyväksyntäviranomaisen hyväksymässä sähköisessä muodossa.

4. Komissio vahvistaa ilmoituslomakkeen ja valmistusasiakirjojen mallit täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 69 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Ensimmäiset tällaisista täytäntöönpanosäädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

23 artikla

Tiedot, jotka on toimitettava eri tyyppihyväksyntämenettelyjen mukaisissa hakemuksissa

1. Asteittaista tyyppihyväksyntää koskevaan hakemukseen on liitettävä 22 artiklan mukaiset valmistusasiakirjat ja kaikki tyyppihyväksyntätodistukset, joita vaaditaan kussakin liitteessä I luetteloidussa sovellettavassa säädöksessä.

Kun kyseessä on järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntä, joka myönnetään liitteessä I luetteloitujen sovellettavien säädösten mukaisesti, asiaan liittyvien valmistusasiakirjojen on oltava hyväksyntäviranomaisen saatavilla, kunnes hyväksyntä myönnetään tai evätään.

2. Yksivaiheista tyyppihyväksyntää koskevaan hakemukseen on liitettävä 22 artiklassa säädetyt valmistusasiakirjat, joihin sisältyvät tämän asetuksen nojalla annettavien täytäntöönpanosäädösten mukaiset merkitykselliset tiedot näiden sovellettavien säädösten osalta.

3. Kun kyseessä on yhdistetty tyyppihyväksyntä, valmistusasiakirjoihin on liitettävä tyyppihyväksyntätodistus tai tyyppihyväksyntätodistukset, joita vaaditaan kussakin liitteessä I luetteloidussa sovellettavassa säädöksessä, ja jos tyyppihyväksyntätodistusta ei esitetä, tämän asetuksen nojalla annettavien täytäntöönpanosäädösten mukaiset näihin sovellettaviin säädöksiin liittyvät tiedot.

4. Monivaiheista tyyppihyväksyntää varten on toimitettava seuraavat tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista:

a) ensimmäisessä vaiheessa valmistusasiakirjojen ja EU-tyyppihyväksyntätodistusten ne osat, jotka vastaavat perusajoneuvon valmistusvaihetta;

b) toisessa ja seuraavissa vaiheissa valmistusasiakirjojen ja EU-tyyppihyväksyntätodistusten ne osat, jotka vastaavat senhetkistä valmistusvaihetta, sekä jäljennös ajoneuvon EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta, joka on annettu edellisessä valmistusvaiheessa, samoin kuin täydelliset tiedot valmistajan ajoneuvoon mahdollisesti tekemistä muutoksista ja lisäyksistä.

Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot voidaan toimittaa 3 kohdan mukaisesti.

5. Esittämällä perustellun pyynnön hyväksyntäviranomainen voi vaatia valmistajaa toimittamaan kaikki tarvittavat lisätiedot, joita edellytetään tarvittavista testeistä päättämiseksi tai testien toteuttamisen helpottamiseksi.







V

LUKU

EU-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMENETTELYJEN TOTEUTTAMINEN

24 artikla

Yleiset säännökset

1. Hyväksyntäviranomaiset voivat myöntää EU-tyyppihyväksynnän vasta varmistuttuaan siitä, että 28 artiklassa tarkoitettuja tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevia järjestelyjä on noudatettu ja että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää siihen sovellettavat vaatimukset.

2. EU-tyyppihyväksynnät myönnetään tämän luvun mukaisesti.

3. Jos hyväksyntäviranomainen katsoo, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää asetetut vaatimukset mutta aiheuttaa silti vakavan riskin turvallisuudelle tai voi vahingoittaa vakavasti ympäristöä tai kansanterveyttä taikka aiheuttaa vakavan riskin työturvallisuudelle, se voi evätä EU-tyyppihyväksynnän. Siinä tapauksessa viranomaisen on välittömästi lähetettävä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille ja komissiolle yksityiskohtaiset tiedot, joissa selostetaan päätöksen syyt ja esitetään näyttö, joihin käsitys perustuu.

4. EU-tyyppihyväksyntätodistukset on numeroitava komission täytäntöönpanosäädöksillä vahvistaman yhdenmukaistetun järjestelmän mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 69 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Ensimmäiset tällaisista täytäntöönpanosäädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

5. Hyväksyntäviranomaisen on lähetettävä yhteisen suojatun sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän välityksellä kuukauden kuluessa EU-tyyppihyväksyntätodistuksen antamisesta muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille jäljennös jokaisen hyväksymänsä ajoneuvotyypin EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta liitteineen. Jäljennös voidaan toimittaa myös suojattuna sähköisenä tiedostona.

6. Hyväksyntäviranomaisen on viipymättä ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille epäämistään tai peruuttamistaan ajoneuvon hyväksynnöistä ja päätöksensä syistä.

7. Hyväksyntäviranomaisen on lähetettävä kolmen kuukauden välein muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille luettelo edeltävän kauden aikana myöntämistään, muuttamistaan, epäämistään tai peruuttamistaan järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden EU-tyyppihyväksynnöistä.

8. EU-tyyppihyväksynnän myöntäneen hyväksyntäviranomaisen on toisen jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisen pyynnöstä lähetettävä tälle yhteisen suojatun sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän välityksellä kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta jäljennös pyydetystä EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta liitteineen. Jäljennös voidaan toimittaa myös suojattuna sähköisenä tiedostona.

9. Jos komissio sitä pyytää, hyväksyntäviranomaisen on toimitettava 5–8 kohdassa tarkoitetut tiedot myös komissiolle.

10. Hyväksyntäviranomaisen on laadittava hyväksyntäasiakirjat, jotka sisältävät valmistusasiakirjat ja tutkimuslaitoksen tai hyväksyntäviranomaisen toimiensa yhteydessä siihen liittämät testausselosteet ja muut asiakirjat. Hyväksyntäasiakirjoissa on oltava hakemisto, jossa esitetään niiden sisältö numeroituna tai merkittynä siten, että jokainen sivu on helposti löydettävissä ja kunkin asiakirjan muoto on helposti tunnistettavissa ja että siitä käyvät ilmi EU-tyyppihyväksynnän eri hallinnolliset vaiheet, varsinkin tarkistusten ja päivitysten päivämäärät. Hyväksyntäviranomaisen on pidettävä hyväksyntäasiakirjoissa olevat tiedot saatavilla kymmenen vuoden ajan kyseisen hyväksynnän voimassaolon päättymisen jälkeen.

25 artikla

EU-tyyppihyväksyntätodistusta koskevat erityiset säännökset

1. EU-tyyppihyväksyntätodistuksessa on oltava liitteinä seuraavat:

a) edellä 24 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat;

b) testien tulokset;

c) vaatimustenmukaisuustodistukset allekirjoittamaan valtuutettujen henkilöiden nimet ja nimikirjoitusnäytteet sekä asema yrityksessä;

d) kokonaisen ajoneuvon EU-tyyppihyväksynnän tapauksessa täytetty vaatimustenmukaisuustodistus.

2. EU-tyyppihyväksyntätodistus on annettava komission täytäntöönpanosäädöksillä vahvistaman mallin mukaisena. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 69 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Ensimmäiset tällaisista täytäntöönpanosäädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

3. Hyväksyntäviranomaisen on kunkin ajoneuvotyypin osalta

a) täytettävä kaikki asiaankuuluvat EU-tyyppihyväksyntätodistuksen osat, myös siihen liitetty testausselostesivu;

b) koottava hyväksyntäasiakirjojen hakemisto;

c) toimitettava hakijalle täytetty todistus liitteineen viipymättä.

Komissio vahvistaa a alakohdassa tarkoitetun testausselostesivun mallin täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 69 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Ensimmäiset tällaisista täytäntöönpanosäädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

4. Jos kyseessä on EU-tyyppihyväksyntä, jossa 35 artiklan mukaisesti on asetettu tyyppihyväksynnän voimassaoloa koskevia rajoituksia tai jossa on päätetty olla soveltamatta tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten tai täytäntöönpanosäädösten tiettyjä säännöksiä, EU-tyyppihyväksyntätodistuksessa on mainittava kyseiset rajoitukset tai säännökset, joita ei ole sovellettu.

5. Kun valmistaja valitsee yhdistetyn tyyppihyväksyntämenettelyn, hyväksyntäviranomaisen on lisättävä hyväksyntäasiakirjoihin viittaukset testausselosteisiin, joista säädetään 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä ja joista ei ole saatavilla EU-tyyppihyväksyntätodistusta.

6. Kun valmistaja valitsee yksivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn, hyväksyntäviranomaisen on laadittava sovellettavista vaatimuksista tai säädöksistä luettelo ja liitettävä kyseinen luettelo EU-tyyppihyväksyntätodistukseen. Komissio hyväksyy kyseisen luettelon mallin täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 69 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Ensimmäiset tällaisista täytäntöönpanosäädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

26 artikla

Järjestelmiä, komponentteja tai erillisiä teknisiä yksiköitä koskevat erityiset säännökset

1. Järjestelmälle on myönnettävä EU-tyyppihyväksyntä, jos se on valmistusasiakirjoissa annettujen tietojen mukainen ja täyttää liitteessä I luetteloiduissa soveltuvissa säädöksissä vahvistetut tekniset vaatimukset.

2. Komponentin tai erillisen teknisen yksikön EU-tyyppihyväksyntä on myönnettävä komponentille tai erilliselle tekniselle yksikölle, joka on valmistusasiakirjoissa annettujen tietojen mukainen ja täyttää liitteessä I luetteloiduissa soveltuvissa säädöksissä vahvistetut tekniset vaatimukset.

3. Jos komponentit tai erilliset tekniset yksiköt, riippumatta siitä, onko ne tarkoitettu korjaus-, huolto- vai ylläpitokäyttöön, kuuluvat ajoneuvon osalta myös järjestelmän tyyppihyväksynnän piiriin, komponentilta tai erilliseltä tekniseltä yksiköltä ei vaadita lisähyväksyntää, ellei liitteessä I luetteloiduissa soveltuvissa säädöksissä sitä edellytetä.

4. Jos komponentti tai erillinen tekninen yksikkö täyttää tehtävänsä tai jos sillä on erityinen ominaisuus ainoastaan ajoneuvon muiden osien yhteydessä, jolloin vaatimustenmukaisuus voidaan tarkastaa ainoastaan komponentin tai erillisen teknisen yksikön toimiessa yhdessä muiden ajoneuvon osien kanssa, komponentin tai erillisen teknisen yksikön EU-tyyppihyväksynnän laajuutta on rajoitettava vastaavasti.

Tällaisissa tapauksissa EU-tyyppihyväksyntätodistuksessa on mainittava komponentin tai erillisen teknisen yksikön käyttöä koskevat mahdolliset rajoitukset ja asennusta koskevat erityisedellytykset.

Jos ajoneuvon valmistaja asentaa tällaisen komponentin tai erillisen teknisen yksikön, näiden käyttörajoitusten ja asennusedellytysten noudattaminen on tarkastettava ajoneuvon hyväksynnän yhteydessä.

27 artikla

EU-tyyppihyväksynnässä vaaditut testit

1. Tässä asetuksessa ja liitteessä I luetteloiduissa säädöksissä asetettujen teknisten vaatimusten noudattaminen on osoitettava asianmukaisin, nimettyjen tutkimuslaitosten suorittamin testein.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa testeissä käytetään liitteessä I luetteloiduissa soveltuvissa säädöksissä vahvistettuja testausmenetelmiä, laitteita ja työvälineitä.

Testausselosteen muodon on vastattava yleisiä vaatimuksia, jotka komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 69 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Ensimmäiset tällaisista täytäntöönpanosäädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

2. Valmistajan on asetettava hyväksyntäviranomaisen saataville sellainen määrä ajoneuvoja, komponentteja tai erillisiä teknisiä yksiköitä, jota vaadittavien testien suorittaminen liitteessä I luetteloitujen soveltuvien säädösten mukaisesti edellyttää.

3. Vaaditut testit on suoritettava ajoneuvoilla, komponenteilla ja erillisillä teknisillä yksiköillä, jotka edustavat hyväksyttäväksi haettua tyyppiä.

Valmistaja voi kuitenkin hyväksyntäviranomaisen suostumuksella valita ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön, joka ei edusta hyväksyttäväksi haettua tyyppiä mutta jossa yhdistyy joukko mahdollisimman epäsuotuisia ominaisuuksia vaadittuun suoritustasoon nähden. Valintaprosessissa voidaan käyttää päätöksenteon apuna virtuaalitestausmenetelmiä.

4. Hyväksyntäviranomaisen suostumuksella voidaan 1 kohdassa tarkoitettujen testausmenetelmien asemesta käyttää valmistajan pyynnöstä virtuaalitestausmenetelmiä, kun kyse on 6 kohdan nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä vahvistetuista vaatimuksista.

5. Virtuaalitestausmenetelmien on täytettävä 6 kohdan nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä vahvistetut edellytykset.

6. Sen varmistamiseksi, että virtuaalitestauksen tulokset ovat yhtä päteviä kuin fyysisen testauksen tulokset, komissiolle siirretään valta antaa 71 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan vaatimukset, joihin voidaan soveltaa virtuaalitestausta, ja virtuaalitestauksen edellytykset. Näitä delegoituja säädöksiä antaessaan komissio perustaa vaatimukset ja menettelyt soveltuvin osin puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5 päivänä syyskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (Puitedirektiivi) ( 33 ) liitteeseen XVI.

28 artikla

Tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevat järjestelyt

1. EU-tyyppihyväksynnän myöntävän hyväksyntäviranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla tarkastetaan, tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten kanssa, että tuotannossa olevien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden yhdenmukaisuus hyväksytyn tyypin kanssa on varmistettu riittävin järjestelyin.

2. Kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän myöntävän hyväksyntäviranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla tarkastetaan, että valmistajan antamat vaatimustenmukaisuustodistukset ovat 33 artiklan mukaisia. Tätä varten hyväksyntäviranomaisen on tarkastettava, että riittävä määrä otannalla poimittuja vaatimustenmukaisuustodistuksia on 33 artiklan mukaisia ja että valmistaja on toteuttanut riittävät järjestelyt varmistaakseen, että vaatimustenmukaisuustodistusten tiedot ovat oikeita.

3. EU-tyyppihyväksynnän myöntäneen hyväksyntäviranomaisen on toteutettava kyseistä hyväksyntää koskevat tarvittavat toimenpiteet, joilla tarkastetaan, tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten kanssa, että 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut järjestelyt riittävät yhä varmistamaan, että tuotannossa olevat ajoneuvot, järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt ovat edelleen hyväksytyn tyypin mukaisia ja että vaatimustenmukaisuustodistukset vastaavat edelleen 33 artiklan vaatimuksia.

4. Voidakseen tarkastaa, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on hyväksytyn tyypin mukainen, EU-tyyppihyväksynnän myöntänyt hyväksyntäviranomainen voi tehdä minkä tahansa EU-tyyppihyväksynnän edellytyksenä olevista tarkastuksista tai testeistä näytteille, jotka on otettu valmistajan tiloissa, tuotantolaitos mukaan luettuna.

5. Kun EU-tyyppihyväksynnän myöntänyt hyväksyntäviranomainen toteaa, että 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja järjestelyjä ei sovelleta, ne poikkeavat merkittävästi sovituista järjestelyistä ja valvontasuunnitelmista, niiden soveltaminen on lopetettu tai niitä ei enää pidetä riittävinä, vaikka tuotantoa jatketaan, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotannon vaatimustenmukaisuusmenettelyä noudatetaan asianmukaisesti, taikka peruutettava tyyppihyväksyntä.

6. Siirretään komissiolle valta antaa 71 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan tuotannon vaatimustenmukaisuuteen sovellettavat yksityiskohtaiset järjestelyt. Ensimmäiset tällaisista delegoiduista säädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.







VI

LUKU

EU-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MUUTOKSET

29 artikla

Yleiset säännökset

1. Valmistajan on viipymättä ilmoitettava EU-tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle kaikista muutoksista hyväksyntäasiakirjojen tietoihin.

Tämä hyväksyntäviranomainen päättää, mitä 30 artiklassa vahvistetuista menettelyistä on noudatettava.

Tarvittaessa hyväksyntäviranomainen voi valmistajaa kuultuaan päättää, että on myönnettävä uusi EU-tyyppihyväksyntä.

2. EU-tyyppihyväksynnän muutosta koskeva hakemus on toimitettava yksinomaan alkuperäisen EU-tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle.

3. Jos hyväksyntäviranomainen katsoo muutoksen edellyttävän uusia tarkastuksia tai uusia testejä, sen on ilmoitettava asiasta valmistajalle.

Jäljempänä 30 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä sovelletaan vain siinä tapauksessa, että hyväksyntäviranomainen päättelee näiden tarkastusten tai testien perusteella, että EU-tyyppihyväksynnän vaatimukset täyttyvät edelleen.

30 artikla

EU-tyyppihyväksynnän tarkistaminen ja laajentaminen

1. Jos hyväksyntäasiakirjojen tiedot ovat muuttuneet mutta uusia tarkastuksia tai testejä ei tarvita, muutosta nimitetään ”tarkistukseksi”.

Tällaisissa tapauksissa hyväksyntäviranomaisen on tarvittaessa annettava uudelleen hyväksyntäasiakirjojen tarkistettu sivu ja osoitettava selvästi jokaisella tarkistetulla sivulla muutoksen luonne ja sivun uudelleen antamisen päivämäärä. Hyväksyntäasiakirjojen konsolidoidun, päivitetyn toisinnon, johon on liitetty yksityiskohtainen kuvaus muutoksista, katsotaan myös täyttävän kyseisen vaatimuksen.

2. Muutosta nimitetään ”laajennukseksi”, jos hyväksyntäasiakirjoihin kirjatut tiedot ovat muuttuneet ja lisäksi pätee jokin seuraavista tapauksista:

a) tarvitaan uusia tarkastuksia tai testejä;

b) jokin EU-tyyppihyväksyntätodistuksen sisältämä tieto, lukuun ottamatta sen liitteitä, on muuttunut;

c) jonkin liitteessä I luetteloidun säädöksen nojalla aletaan soveltaa uusia vaatimuksia hyväksyttyyn ajoneuvotyyppiin taikka hyväksyttyyn järjestelmään, komponenttiin tai erilliseen tekniseen yksikköön.

Laajennuksen tapauksessa hyväksyntäviranomaisen on annettava päivitetty EU-tyyppihyväksyntätodistus, jossa on aiemmin myönnettyjen laajennusten numeroita järjestyksessä seuraava laajennusnumero. Hyväksyntätodistuksesta on käytävä selvästi ilmi laajennuksen peruste ja uudelleenmyöntämispäivä.

3. Aina kun annetaan muutettuja sivuja tai konsolidoitu päivitetty toisinto, hyväksyntätodistuksen liitteenä olevaa hyväksyntäasiakirjojen hakemistoa on myös muutettava niin, että siitä käy ilmi viimeisimmän laajennuksen tai tarkistuksen päivämäärä taikka päivitetyn toisinnon viimeisimmän konsolidoinnin päivämäärä.

4. Ajoneuvon tyyppihyväksyntään ei vaadita muutosta, jos 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut uudet vaatimukset ovat teknisesti merkityksettömiä kyseisen ajoneuvotyypin kannalta tai koskevat muita ajoneuvoluokkia kuin sitä, johon kyseinen ajoneuvo kuuluu.

31 artikla

Muutosten antaminen ja niistä ilmoittaminen

1. Jos kyseessä on laajennus, on päivitettävä kaikki asiaankuuluvat EU-tyyppihyväksyntätodistuksen osat, sen liitteet ja hyväksyntäasiakirjojen hakemisto. Päivitetty todistus liitteineen on toimitettava hakijalle viipymättä.

2. Jos kyseessä on tarkistus, hyväksyntäviranomaisen on viipymättä annettava hakijalle tapauksen mukaan tarkistetut asiakirjat tai konsolidoitu päivitetty toisinto sekä hyväksyntäasiakirjojen tarkistettu hakemisto.

3. Hyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava kaikista EU-tyyppihyväksynnän muutoksista muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille 24 artiklassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti.







VII

LUKU

EU-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN VOIMASSAOLO

32 artikla

Voimassaolon päättyminen

1. EU-tyyppihyväksyntä on voimassa toistaiseksi.

2. Ajoneuvon EU-tyyppihyväksynnän voimassaolo lakkaa seuraavissa tapauksissa:

a) hyväksyttyyn ajoneuvotyyppiin sovellettavassa säädöksessä säädetyt uudet vaatimukset tulevat pakollisiksi ajoneuvojen asettamisessa saataville markkinoilla, rekisteröinnissä tai käyttöönotossa, eikä tyyppihyväksyntää voida päivittää vastaavasti;

b) hyväksytyn ajoneuvon tuotanto lopetetaan vapaaehtoisesti kokonaan;

c) hyväksynnän voimassaolo päättyy 35 artiklan 6 kohdan mukaisen rajoituksen vuoksi;

d) hyväksyntä on peruutettu 28 artiklan 5 kohdan, 44 artiklan 1 kohdan tai 47 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

3. Jos voimassaolon päättyminen koskee ainoastaan yhtä jonkin tyypin varianteista tai ainoastaan yhtä jonkin variantin versioista, kyseisen ajoneuvon EU-tyyppihyväksynnän voimassaolo päättyy ainoastaan tämän variantin tai version osalta.

4. Kun tietyn ajoneuvotyypin tuotanto lopetetaan pysyvästi, valmistajan on ilmoitettava siitä kyseisen ajoneuvon EU-tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle.

Saatuaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen ajoneuvolle EU-tyyppihyväksynnän myöntäneen hyväksyntäviranomaisen on kuukauden kuluessa ilmoitettava siitä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille.

5. Kun ajoneuvon EU-tyyppihyväksynnän voimassaolo on päättymässä, valmistajan on ilmoitettava siitä EU-tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 kohdan soveltamista.

EU-tyyppihyväksynnän myöntäneen hyväksyntäviranomaisen on viipymättä ilmoitettava kaikki asiaan liittyvät tiedot muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille, jotta voidaan tarvittaessa soveltaa 39 artiklaa.

Toisessa alakohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on erityisesti mainittava viimeisen valmistetun ajoneuvon valmistuspäivä ja valmistenumero.







VIII

LUKU

VAATIMUSTENMUKAISUUSTODISTUS JA MERKINNÄT

33 artikla

Vaatimustenmukaisuustodistus

1. Ajoneuvon tyyppihyväksynnän haltijana valmistajan on toimitettava vaatimustenmukaisuustodistus paperikopiona jokaisen sellaisen valmiin, keskeneräisen tai valmistuneen ajoneuvon mukana, joka on valmistettu hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisesti.

Todistus on toimitettava maksutta ajoneuvon mukana sen ostajalle. Sen toimittamisen ehdoksi ei saa asettaa nimenomaisen pyynnön esittämistä tai lisätietojen antamista valmistajalle.

Ajoneuvon valmistajan on kymmenen vuoden ajan ajoneuvon valmistuspäivän jälkeen toimitettava ajoneuvon omistajalle tämän pyynnöstä vaatimustenmukaisuustodistuksen kaksoiskappale, ja sen perimä toimitusmaksu ei saa olla suurempi kuin todistuksen antamisesta aiheutuvat kulut. Todistuksen kaksoiskappaleen etupuolella on oltava selkeästi näkyvällä tavalla merkittynä sana ”kaksoiskappale”.

2. Valmistajan on käytettävä komission täytäntöönpanosäädöksillä vahvistamaa vaatimustenmukaisuustodistuksen mallia. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 69 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Vaatimustenmukaisuustodistus on suunniteltava niin, että sen väärentäminen ei ole mahdollista. Tätä varten täytäntöönpanosäädöksissä on säädettävä, että todistuksessa käytettävä paperi on suojattava useilla turvapainoteknisillä tekijöillä. Ensimmäiset tällaisista täytäntöönpanosäädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

3. Vaatimustenmukaisuustodistus on laadittava vähintään yhdellä unionin virallisista kielistä. Mikä tahansa jäsenvaltio voi pyytää, että vaatimustenmukaisuustodistus käännetään sen omalle viralliselle kielelle tai virallisill