1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI
annettu 12 päivänä joulukuuta 1972
terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan
tuonnissa kolmansista maista
(72/462/ETY)
(EYVL L 302, 31.12.1972, s. 28)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 73/358/ETY annettu 19 päivänä marraskuuta 1973 L 326 17 27.11.1973
►M2Council Directive 74/387/EEC of 15 July 1974(*) L 202 36 24.7.1974
►M3Neuvoston direktiivi 75/379/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1975 L 172 17 3.7.1975
►M4Neuvoston direktiivi 77/98/ETY annettu 21 päivänä joulukuuta 1976 L 26 81 31.1.1977
►M5Neuvoston direktiivi 81/476/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1981 L 186 20 8.7.1981
Muutettu:
►A1Kreikan liittymisasiakirja L 291 17 19.11.1979
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI
annettu 12 päivänä joulukuuta 1972
terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten
ja sikojen sekä tuoreen lihan tuonnissa kolmansista maista
(72/462/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,sekä katsoo, että
yhteisö on säännellyt yhteisön sisäistä nautaeläinten ja sikojen sekä
tuoreen lihan kauppaa terveysvaatimusten osalta,
olisi määriteltävä näissä säädöksissä tarkoitettu yhteisön järjestelmä,
jota sovelletaan kolmansista maista tuotaviin mainittuihin eläimiin jalihaan,
tämä järjestelmä edellyttää koko yhteisössä voimassa olevan luettelon
laatimista kolmansista maista tai kolmansien maiden osista, joistaeläimiä ja tuoretta lihaa voidaan tuoda, sekä laitoksista, joista tuorettalihaa voidaan tuoda,
näiden maiden ja laitosten valinnan on perustuttava yleisiin perustei-
siin, kuten karjan terveydentilaan, eläinlääkinnällisten palvelujen
järjestämiseen ja toimivaltaan sekä voimassa olevaan tervey-slainsäädäntöön; lisäksi olisi säädettävä, että laitosten on vastattavatiettyjä erityisvaatimuksia sen varmistamiseksi, että niistä peräisinoleva liha vastaa yhteisössä tarpeellisina pidettyjä terveysvaatimuksia,
lisäksi on tärkeää kieltää eläinten tai tuoreen lihan tuonti maasta, jossa
esiintyy tarttuvia tauteja, tai maasta, joka on ollut liian lyhyen aikaavapaa tarttuvista eläintaudeista, joita ei esiinny yhteisössä ja jotkatämän vuoksi aiheuttavat vakavan vaaran yhteisön karjalle; edelläsanottu koskee myös tuontia kolmansista maista, joissa on rokotettu
tällaisia tauteja vastaan,
kolmansista maista tapahtuvaan tuontiin sovellettavia yleisiä edelly-
tyksiä on täydennettävä erityisillä edellytyksillä, jotka laaditaan kunkinmaan terveystilanteen mukaan; erityisten edellytysten perusteidenteknisen luonteen ja monimuotoisuuden vuoksi on perusteita määritel-täessä tarpeen soveltaa joustavaa ja nopeaa yhteisön menettelyä, joka
mahdollistaa komission ja jäsenvaltioiden välisen kiinteän yhteistyön,
eläimiä tuotaessa esitettävä, mallin mukainen terveystodistus on yksi
tehokas keino sen tarkistamiseksi, että yhteisön säädöksiä noudatetaan;nämä säädökset voivat sisältää erityisiä säännöksiä, jotka voivat ollaerilaisia kussakin kolmannessa maassa, ja tämän vuoksi on laadittava
terveystodistusten malleja,
maahantuontitarkastukseen on sisällyttävä myös eläinten alkuperän ja
terveydentilan tarkastus,
eläinten saavuttua yhteisön alueelle ja niitä määräpaikkaan kuljetet-
taessa jäsenvaltiot voivat, ihmisten ja eläinten terveyden
suojaamiseksi, toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet, mukaan lukieneläinten lopettaminen ja hävittäminen,
on tärkeää vaatia, että tuore liha on peräisin hyväksytyistä laitoksista,
ja määritellä tarkasti terveyteen ja lihan tarkastukseen liittyvät vaati-mukset, erityisesti lihaa tuotettaessa, varastoitaessa ja kuljetettaessa,
jäsenvaltioiden on tarpeen omaksua yhteinen suhtautuminen tuoreeseen
lihaan, jonka tuonti yhteisöön on kiellettyä terveyssyistä, ja erityisestion tärkeää kieltää sellaisen tuoreen lihan tuonti, joka sisältää tiettyjenhaitallisten aineiden jäämiä tai jäämiä, jotka saattavat tehdä lihan naut-timisen ihmisten terveydelle vaaralliseksi tai haitalliseksi,1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 2
▼B
viejänä olevan kolmannen maan virkaeläinlääkärin laatiman eläintauti-
todistuksen ja terveystodistuksen esittäminen on sopivin keino senvarmistamiseksi, että tuoreen lihan erä voidaan hyväksyä tuontiin,
tuoreelle lihalle olisi tullimenettelystä riippumatta tehtävä terveystar-
kastus lihan saapuessa yhteisön alueelle, jotta voidaan estää sellaisenlihan kuljetus, jonka mukana ei ole vaadittavia todistuksia tai joka on
peräisin tuontikiellon alaisesta kolmannesta maasta taikka jonka eläin-
tautitodistus ei ole asianmukainen,
sen varmistamiseksi, että viejinä olevat kolmannet maat noudattavat
tämän direktiivin säännöksiä, ja sen estämiseksi, että ihmisten tervey-
delle vaarallista lihaa tuodaan yhteisöön, on tarpeen, että
jäsenvaltioiden virkaeläinlääkäri tekeeä jokaiselle tuoretta lihaasisältävälle erälle tuonnin yhteydessä terveystarkastuksen ja eläintauti-tarkastuksen; olisi säädettävä, että soveltamista koskevatyksityiskohtaiset säännöt näiden maahantuontitarkastusten yhdenmu-
kaisen toteuttamisen varmistamiseksi on annettava sellaista menettelyä
noudattaen, jossa komissio ja jäsenvaltiot ovat kiinteässä yhteistyössä,
yhteisön jäsenvaltion maahantuontitarkastuksessa hyväksymän tuoreen
lihan jokaisen erän mukana on oltava lihaa toiseen jäsenvaltioon kulje-
tettaessa todistus, jolla osoitetaan virallisesti, että säädetyt
maahantuonnin edellytykset täyttyvät; todistusta ei kuitenkaan vaaditalihasta, joka on tuonnin jälkeen leikattu hyväksytyssä leikkaamossa,
sekä eläinten että lihan tarkastukset tehdään yhteisön yleisen edun
vuoksi; tämän vuoksi olisi säädettävä, että tarkastukset tehdään
paikoissa, jotka on hyväksytty yhteisön perusteiden mukaisesti jayhteisön menettelyä noudattaen,
jäsenvaltioiden on säädettävä mahdollisuudesta kieltää välittömästi
tuonti kolmannesta maasta, jos se voi olla vaaraksi ihmisten tai eläinten
terveydelle; tällöin on tärkeää varmistaa viipymättä, että sovitetaanyhteen jäsenvaltioiden suhtautuminen kyseiseen kolmanteen maahan,sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisten muutosten tekemistäniiden maiden ja hyväksyttyjen laitosten luetteloon, joista tuonti
yhteisön alueelle sallitaan,
olisi annettava yhteisön eläinlääkintäasiantuntijoiden tehtäväksi
tarkastaa erityisesti kolmansissa maissa, noudatetaanko tätä direktiiviä,ja
ennen näin perustetun yhteisön järjestelmän toteuttamista on laadittava
yhteisön tasolla useita järjestelmän toiminnan kannalta tarpeellisiasäädöksiä ja toteutettava jäsenvaltioissa merkittävimmät lainsäädännöl-
liset järjestelyt; näin ollen tämä järjestelmä olisi otettava käyttöön
vaiheittain,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
Yhteiset säännökset
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan tuotaessa kolmansista maista:
— kotieläiminä pidettäviä nautaeläimiä ja sikoja jalostus-, tuotanto- tai
teurastustarkoituksiin,
— tuoretta lihaa, joka on peräisin seuraavista kotieläiminä pidettävistä
eläinlajeista: nautaeläimet, siat, lampaat ja vuohet sekä kavioe-läimet.
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta:
a) eläimiin, jotka on tarkoitettu tuotaviksi yksinomaan laiduntamiseen
tai vetoeläimiksi väliaikaisesti yhteisön rajaseuduille;
b) lihaan, joka kuuluu matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin
ja on tarkoitettu heidän henkilökohtaiseen kulutukseensa, jos senmäärä on enintään 1 kilogramma henkilöä kohti ja se tuodaan1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 3
▼B
kolmannesta maasta tai sen osasta, joka on mainittu 3 artiklan
mukaisesti laaditussa luettelossa ja josta tuontia ei 28 artiklannojalla oleä kielletty;
c) lihaan, joka lähetetään pieninä lähetyksinä yksityishenkilöille, jos
tuonti ei ole luonteeltaan kaupallista, lihaa on enintään 1 kilo-
gramma ja se tuodaan kolmannesta maasta tai sen osasta, joka on
mainittu 3 artiklan mukaisesti laaditussa luettelossa ja josta tuontiaei ole kielletty 28 artiklan nojalla;
d) lihaan, joka on tarkoitettu kansainvälisiä kuljetuksia suorittavien
kuljetusvälineiden henkilöstön ja matkustajien kulutukseen.
Tällainen liha tai sen keittiöjäte on hävitettävä, kun se poistetaan
kuljetusvälineestä. Hävittäminen ei kuitenkaan ole tarpeen, jos liha
siirretään välittömästi tai väliaikaisen tullivalvonnan jälkeen yhdestäkuljetusvälineestä toiseen.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:a) ”virkaeläinlääkärillä” jäsenvaltion tai kolmannen maan toimival-
taisen keskusviranomaisen nimeämää eläinlääkäriä;
b) ”määrämaalla” jäsenvaltiota, johon eläimet tai tuore liha lähetetään
kolmannesta maasta;
c) ”kolmannella maalla” maata, jossa ei sovelleta eläinten terveyteen
liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaäeläinten ja sikojenkaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettua neuvoston direk-
tiiviä(
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 7 päivänä
helmikuuta 1972 annetulla direktiivillä (2), eikä terveyttä koskevista
ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26 päivänääkesäkuuta 1964 annettua neuvoston direktiiviä(
3), sellaisena kuin
se on viimeksi muutettuna 27 päivänä lokakuuta 1970 annetulla
direktiivillä (4);
d) ”tuonnilla” eläinten tai tuoreen lihan tuomista kolmansista maista
yhteisön alueelle;
e) ”tilalla” virallisesti valvottua maataloudellista, teollista tai kaupal-
lista yritystä, joka sijaitsee kolmannen maan alueella ja jossapidetään tai kasvatetaan tavanomaiseen tapaan eläimiä jalostus-,
tuotanto- tai teurastustarkoituksessa;
f) jäljempänä olevan II luvun mukaisella ’teuraseläimellä’ nautae-
läintä tai sikaa, joka on välittömästi sen saavuttua määrämaahan
tarkoitus viedä suoraan teurastamoon;
g) ”jalostus- tai tuotantoeläimillä” muita kuin f alakohdassa tarkoitet-
tuja nautaeläimiä ja sikoja, erityisesti jalostukseen, maidon tai lihan
tuotantoon taikka työhön tarkoitettuja eläimiä;
h) ”virallisesti tuberkuloosista vapaalla nautakarjalla” liitteessä A
olevassa I luvussa luetellut edellytykset täyttäväää nautakarjaa;
i) ”virallisesti luomistaudista vapaalla nautakarjalla” liitteessä A
olevan II luvun A jakson 1 kohdassa luetellut edellytykset täyttäväänautakarjaa;
j) ”luomistaudista vapaalla nautakarjalla” liitteessä A olevan II luvun
A jakson 2 kohdassa luetellut edellytykset täyttävää nautakarjaa;
k) ”luomistaudista vapaalla sialla” liitteessä A olevan II luvun B
jakson 1 kohdassa luetellut edellytykset täyttävää sikaa;
l) ”luomistaudista vapaalla sikakarjalla” liitteessä A olevan II luvun B
jakson 2 kohdassa luetellut edellytykset täyttävää sikakarjaa;
m) ”eläinkulkutaudeista vapaalla vyöhykkeellä” vyöhykettä, jonka
eläimissä ei ole virallisesti todettu 29 artiklassa säädettyä menet-telyä noudattaen laaditussa luettelossa mainittuja tarttuvia tauteja1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 4
(1) EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 1977/64
(2) EYVL N:o L 38, 12.2.1972, s. 95
(3) EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64
(4) EYVL N:o L 239, 30.10.1970, s. 42
▼B
sekä samaa menettelyä noudattaen vahvistetulla säteellä ja vahvis-
tetun ajanjakson kuluessa;
n) ”lihalla” kaikkia kotieläiminä pidettävien nautaeläinten, sikojen,
lampaiden ja vuohien sekä kavioeläinten ihmisravinnoksi soveltuvia
osia;
o) ”tuoreella lihalla” lihaa, jota ei ole käsitelty millään tavoin säily-
vyyden varmistamiseksi; kylmäkäsiteltyä lihaaä pidetään kuitenkin
tuoreena lihana;
p) ”ruholla” teuraseläimen koko ruumista verenlaskun, sisäelinten
poiston, raajojen päiden poiston etupolvija kinnernivelistä, pään,hännän ja utareiden poiston sekä nautaeläinten, lampaiden, vuohienja kavioeläinten osalta nylkemisen jälkeen;
q) ”sivutuotteilla” muuta kuin p alakohdassa määriteltyä ruhoon
kuuluvaa tuoretta lihaa, vaikka se jäisi luonnollisesti ruhon yhtey-teen;
r) ”sisäelimillä” rinta-, vatsa- ja lantio-ontelon elimiä mukaan lukien
henki- ja ruokatorvi;
s) ”kuljetusvälineellä” moottoriajoneuvon, kiskoilla liikkuvan kulku-
neuvon ja ilma-aluksen rahdinkuljetukseen tarkoitettuja osia,
aluksen ruumaa taikka maitse, meritse tai ilmateitse kuljetettaviksitarkoitettuja kontteja;
t) ”erällä” saman todistuksen kohteena olevaa liha- tai eläinerää;u) ”laitoksella” hyväksyttyä teurastamoa, hyväksyttyä leikkaamoa tai
hyväksyttyä kylmävarastoa, joka sijaitsee näiden hyväksyttyjenteurastamojen ja leikkaamojen ulkopuolella, jonka kolmas maa onhyväksynyt ja joka otetaan 4 artiklan mukaiseen luetteloon tai luet-teloihin.
3 artikla
1. Neuvosto laatii komission ehdotuksesta luettelon maista tai niiden
osista, joista jäsenvaltioiden on sallittava nautaeläinten ja sikojen sekätuoreen lihan taikka tietyn eläin- tai valmistelajin tuonti ottaen
huomioon terveydellisen tilanteen kyseisissä maissa tai niiden osissa.
Tätä luetteloa voidaan muuttaa tai täydentää 30 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
2. Tehtäessä sekä nautaeläimiä ja sikoja että tuoretta lihaa koskevaa
päätöstä siitä, voidaanko maa tai sen osa ottaa 1 kohdassa tarkoitettuunluetteloon, on erityisesti otettava huomioon:
a) kolmannen maan karjan, muiden kotieläinten ja villieläinten
terveyden tila, ottaen erityisesti huomioon eksoottiset eläintaudit ja
kyseisen maan lähialueiden terveystilanne, jotka voivat vaarantaakansanterveyden ja eläinten terveyden jäsenvaltioissa;
b) kyseisen maan alueella esiintyvistä tarttuvista eläintaudeista
kertovan tiedonvälityksen säännöllisyys ja nopeus, erityisesti niidentautien osalta, jotka mainitaan Maailman eläintautijärjestön luette-loissa A ja B;
c) eläintautien ehkäisemistä ja valvontaa koskevat kyseisen maan
kansalliset säännökset;
d) kyseisen maan eläinlääkinnällisten palvelujen rakenne ja toimivalta;e) tarttuvien eläintautien ehkäisy- ja valvontatoimenpiteiden järjestä-
minen ja täytäntöönpano.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luettelo ja kaikki siihen tehtävät
muutokset julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
4 artikla
1. Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laadi-
taan yksi tai useampi luettelo laitoksista, joista peräisin olevan tuoreenlihan tuonnin jäsenvaltiot voivat sallia. Tätä luetteloa tai näitä luettelojavoidaan muuttaa tai täydentää 30 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 5
▼B
2. Päätettäessä siitä, voidaanko teurastamo, leikkaamo tai kylmävar-
asto, joka sijaitsee teurastamon tai leikkaamon ulkopuolella, ottaa 1kohdassa tarkoitettuun luetteloon tai luetteloihin, on erityisesti otettava
huomioon:
a) takeet, jotka kolmas maa voi antaa tämän direktiivin säännösten
noudattamisesta;
b) kolmannen maan säännökset teuraseläimille annettavista aineista,
jotka voivat vaikuttaa lihan terveellisyyteen;
c) tämän direktiivin säännösten noudattaminen kussakin erityistapauk-
sessa;
d) miten lihantarkastus on järjestetty, mikä on sen toimivalta ja miten
sitä valvotaan kolmannessa maassa tai sen osassa.
3. Teurastamo, leikkaamo tai kylmävarasto, joka sijaitsee teuras-
tamon tai leikkaamon ulkopuolella, voidaan ottaa edellä tarkoitettuun
luetteloon tai luetteloihin ainoastaan, jos se sijaitsee 3 artiklan 1
kohdassa tarkoitettuun luetteloon kuuluvassa kolmannessa maassa taisen osassa ja jos kolmannen maan toimivaltaiset viranomaiset ovatlisäksi virallisesti hyväksyneet sen yhteisöön suuntautuvaan vientiin.Tällainen hyväksyminen edellyttää:
a) liitteen B määräysten noudattamista;
b) kolmannen maan virkaeläinlääkärin jatkuvaa valvontaa.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luettelo tai luettelot ja kaikki siihen
tai niihin tehtävät muutokset julkaistaan Euroopan yhteisöjen viralli-
sessa lehdessä .
5 artikla
Jäsenvaltioiden ja komission eläinlääkintäasiantuntijat tekevät tarkas-
tuksia paikalla sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin säännöksiäja erityisesti 3 artiklan 2 kohdan sekä 4 artiklan 2 ja 3 kohdansäännöksiä noudatetaan.
Komissio nimeää jäsenvaltioiden ehdotuksesta tarkastuksista vastaavat
jäsenvaltioiden asiantuntijat.
Tarkastukset tehdään yhteisön lukuun, ja yhteisö vastaa niistä johtu-
vista kustannuksista.
Tarkastusten ajankohdat ja tarkastuksia koskevat yksityiskohtaiset
säännöt annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
II LUKU
Nautaeläinten ja sikojen tuonti
6 artikla
Sen estämättä, mitä 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot saavat
sallia tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten tuonnin ainoastaan, joseläimet ovat lähtöisin kolmansista maista:
a) jotka ovat olleet vapaita taudeista, joille eläimet ovat alttiita:
— edellisten 12 kuukauden aikana, kun kyseessä on karjarutto,
eksoottinen suu- ja sorkkatautivirus, naudan tarttuva keuhkor-utto, afrikkalainen sikarutto ja tarttuva sikahalvaus(teschenintauti),
— edellisten 6 kuukauden aikana, kun kyseessä on lampaiden blue-
tongue-tauti tai tarttuva vesicular stomatitis;
b) joissa ei ole edellisten 12 kuukauden aikana rokotettu niitä a
alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja tautejavastaan, joille eläimet ovat alttiita.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 6
▼B
7 artikla
Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan
päättää 6 artiklan a alakohdan säännösten soveltamisesta ainoastaankolmannen maan tiettyyn osaan.
Samaa menettelyä noudattaen voidaan 6 artiklan b alakohdan
säännöksistä poiketen sallia tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten
tuonti tietyin edellytyksin kolmannesta maasta tai sen osasta, jossarokotetaan 6 artiklan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassamainittuja tauteja vastaan.
8artikla
1. Jäsenvaltiot eivät saa sallia tässä direktiivissä tarkoitettujen
eläinten tuontia kolmansista maista, elleivät ne täytä 29 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen annettuja, kolmansista maista tuota-vien eläinten terveyttä koskevia edellytyksiä eläinlajin ja eläinten
määräpaikan mukaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 ja 7 artiklan
soveltamista.
2. Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan
päättää lupien rajoittamisesta tiettyihin eläinlajeihin, teurastus-,jalostus- tai tuotantoeläimiin tai tiettyyn käyttöön tarkoitettuihineläimiin sekä kaikkien tarvittavien eläinten terveyttä koskevien toimen-piteiden soveltamisesta tuonnin jälkeen.
Jalostus- ja pitoeläinten osalta tämän kohdan vaatimukset voivat olla
toisistaan poikkeavia eri jäsenvaltioissa, jotta voidaan huomioida
yhteisön sisäisessä kaupassa eri jäsenvaltioita koskevaterityissäännökset.
3. Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan
päättää liitteessä A olevan II luvun A jakson määräyksistä poikkeami-sesta seuraavissa tapauksissa:
— luomistaudista vapaan karjan toteaminen virallisesti luomistaudista
vapaaksi karjaksi,
— luomistaudista vapaasta karjasta peräisin olevien nautojen tuonti
virallisesti luomistaudista vapaaseen karjaan,
— virallisesti luomisaudista vapaan karjan tai luomistaudista vapaan
karjan aseman peruuttaminen.
9 artikla
Jos jäsenvaltio pitää kolmannessa maassa A-, O- ja C-tyyppejä vastaan
käytettyjä suu- ja sorkkatautirokotteita riittämättöminä, sen on kiel-
lettävä kyseisestä kolmannesta maasta lähtöisin olevien nautaeläintenja sikojen tuonti alueelleen. Jäsenvaltion on ilmoitettava viipymättäpäätöksestään ja sen perusteista muille jäsenvaltioille ja komissiolle.Pysyvä eläinlääkintäkomitea kokoontuu mahdollisimman nopeastitämän ilmoituksen jälkeen. Päätös tehdään 30. artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
10 artikla
Jäsenvaltiot saavat sallia nautaeläinten ja sikojen tuonnin ainoastaan,
jos näitä eläimiä on pidetty ennen lastauspäivää määrämaahan lähettä-
mistä varten 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossamainitun kolmannen maan alueella tai alueen osassa vähintään:
a) kuusi kuukautta, kun on kyse jalostus- tai tuotantoeläimistä,
b) kolme kuukautta, kun on kyse teuraseläimistä.
Kun eläimet ovat nuorempia kuin kuuden tai vastaavasti kolmen
kuukauden ikäisiä, mainitut vähimmäisajat lasketaan niiden syntymä-hetkestä.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 7
▼M4
▼B
▼B
11 artikla
1. Jäsenvaltiot saavat sallia nautaeläinten ja sikojen tuonnin
ainoastaan, jos viejänä olevan kolmannen maan virkaeläinlääkärin
laatima todistus esitetään.
Tämän todistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:a) se on annettu päivänä, jona eläimet on kuormattu määrämaahan
lähetettäväksi;
b) se on laadittu ainakin yhdellä määrämaan virallisista kielistä sekä
yhdellä sen maan virallisista kielistä, jossa 12 artiklan mukainenmaahantuontitarkastus tehdään;
c) sen alkuperäiskappale on eläinerän mukana;
d) siinä todistetaan, että nautaeläimet ja siat täyttävät tämän direktiivin
vaatimukset sekä sen mukaisesti vahvistetut vaatimukset kolman-sista maista tulevan tuonnin osalta;
e) se on laadittu yhdelle liuskalle;
f) se on osoitettu yhdelle vastaanottajalle.
2. Tämän todistuksen on oltava 29 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen laaditun mallin mukainen.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että virkaeläinlääkäri tekee
viipymättä nautaeläimille ja sioille eläintautitarkastuksen (maahantuon-titarkastuksen) niiden saapuessa yhteisön alueelle.
2. Jäsenvaltioiden on kiellettävä nautaeläinten ja sikojen liikkuminen
yhteisön alueella, jos 1 kohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa on
todettu, että:
— eläimet eivät tule sellaisen kolmannen maan alueelta tai sen osasta,
joka mainitaan 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa,
— eläimet ovat sairastuneet tai niiden epäillään sairastuneen johonkin
tarttuvaan tautiin taikka niiden epäillään saaneen sellaisen taudin
tartunnan,
— viejänä oleva kolmas maa ei ole noudattanut tässä direktiivissä ja
sen liitteissä vahvistettuja vaatimuksia,
— eläinten mukana seuraava todistus ei täytä 11 artiklan vaatimuksia.
3. Jäsenvaltio, joka on tehnyt 1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen,
voi toteuttaa kaikki tarpeellisina pitämänsä toimenpiteet.
Näitä toimenpiteitä ovat erityisesti:a) — karanteeniin asettaminen, jos eläinten epäillään sairastuneen
johonkin tarttuvaan tautiin tai saaneen sellaisen taudin tartunnan,
— edellä 2 kohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitetussa
tapauksessa lähettäjän, vastaanottajan tai näiden edustajan
pyynnöstä eläinten pitäminen valvonnassa asianmukaisen todis-
tuksen esittämiseen asti;
b) sellaisten eläinten palauttaminen, joiden liikkuminen on kiellettyä 2
kohdan mukaan, jospalauttamis elle ei ole eläinten terveyteen liitty-
viin seikkoihin perustuvaa estettä.
Jos eläimiä ei voida palauttaa, toimivaltaisen viranomaisen on
määrättävä ne teurastettaviksi ja nimettävä tähän tarkoitukseen
käytettävä laitos;
c) kaikkien kyseiseen erään kuuluvien eläinten lopettaminen ja hävittä-
minen, jos mainitussa tarkastuksessa todetaan tai epäillään jotain 29artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laaditussa luettelossa
mainittua eläinkulkutautia.
4. Nautaeläinten ja sikojen mukana niitä maahan tuotaessa olevaan
todistukseen on tehtävä eläintautitarkastuksen (maaähantuontitarkastus)jälkeen selvä merkintä siitä, onko eläimet hyväksytty vai hylätty.
5. Kuljetettaessa eläimiä yhteisön alueen kautta kohti määrämaana
olevaa jäsenvaltiota jäsenvaltiot voivat toteuttaa 3 kohdan a alakohdan1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 8
▼B
ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä, jos eläimet
ovat sairastuneet tai niiden epäillään sairastuneen johonkin tarttuvaantautiin taikka niiden epäillään saaneen sellaisen taudin tartunnan.
6. Eläimet, joiden tuonti on sallittu ja joita ei ole tarkoitettuä 1
kohdassa säädetyn maahantuontitarkastuksen tehneeseen jäsenvaltioon,on kuljetettava määrämaahan tullin valvonnassa lastia purkamatta.
7. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa maahantuontitarkastuksessa
hyväksytyille eläimille on tehtävä määrämaassa tarvittavat lisätarkas-tukset sen varmistamiseksi, noudatetaanko tämän direktiivinsäännöksiä, mukaan lukien 3 artiklan mukaisesti 29 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen määrätyt erityiset edellytykset.
Nämä tarkastukset voidaan suorittaa joko rajalla tai muussa määrämaan
toimivaltaisen viranomaisen osoittamassa paikassa.
8. Kaikista tämän artiklan soveltamisesta aiheutuvistaä kuluista,
mukaan lukien teurastuksesta ja eläinten hävittämisestä aiheutuvat
kulut, vastaa lähettäjä, vastaanottaja tai näiden edustaja ilman valtion
korvausta.
13 artikla
Teuraseläimet on välittömästi niiden saavuttua määrämaahan vietävä
suoraan teurastamoon ja teurastettava terveyttää koskevien vaatimusten
mukaisesti kolmen työpäivän kuluessa niiden saapumisesta teurasta-moon.
Määrämaan toimivaltainen viranomainen voi terveyttä koskevien seik-
kojen perusteella osoittaa teurastamon, johon eläimet on kuljetettava,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta 29 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen mahdollisesti vahvistettujen edellytysten soveltamista.
III LUKU
Tuoreen lihan tuonti
14 artikla
1. Tuoreen lihan on oltava peräisin eläimistä, joita on pidetty 3
artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa mainitussa maassa
tai sen osassa vähintään 3 kuukautta ennen teurastusta tai syntymästäänalkaen, jos on kyse nuoremmista kuin kolmen kuukauden ikäisistäeläimistä.
2. Sen estämättä, mitä 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot
saavat sallia tuoreen lihan tuonnin ainoastaan sellaisista kolmansista
maista:
a) jotka ovat olleet 12 kuukauden ajan vapaita seuraavista taudeista,
joille eläimet, joista tämä liha on peräisin, ovat alttiita: karjarutto,
eksoottinen suu- ja sorkkatautivirus, afrikkalainen sikarutto ja tart-
tuva sikahalvaus (Teschenintauti);
b) joissa ei ole edellisten 12 kuukauden aikana rokotettu niitä a alakoh-
dassa tarkoitettuja tauteja vastaan, joille eläimet, joista tämä liha on
peräsin, ovat alttiita.
15 artikla
Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan
päättää 14 artiklan 2 kohdan a alakohdan säännösten soveltamisesta
ainoastaan kolmannen maan tiettyyn osaan.
Samaa menettelyä noudattaen ja poiketen siitä, mitä 14 artiklan 2
kohdan b alakohdassa säädetään, voidaan tietyin edellytyksin hyväksyätuoreen lihan tuonti kolmannesta maasta tai sen osasta, jossa rokotetaan
14 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja tauteja vastaan.
16 artikla
Jäsenvaltiot saavat sallia tuoreen lihan tuonnin kolmannesta maasta
ainoastaan, jos liha vastaa 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudat-1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 9
▼B
taen annettuja tuoreen lihan tuontia kolmansista maista koskevia
terveyttä koskevia edellytyksiä eläinlajin mukaan, sanotun kuitenkaanrajoittamatta 14 ja 15 artiklan soveltamista.
17 artikla
1. Jäsenvaltiot saavat sallia tuoreen lihan tuonnin ruhoina, jotka on
mahdollisesti jaettu puoliruhoiksi sikojen osalta ja puoli- tai neljännes-
ruhoiksi nautaeläinten ja kavioeläinten osalta, ainoastaan jos kunkineläimen ruho voidaan koota uudelleen.
2. Mainitulla tavalla tuodun tuoreen lihan on täytettävä seuraavat
edellytykset:
a) se on peräisin 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa
mainitusta teurastamosta;
b) se on peräisin teuraseläimestä, jolle on tehty virkaeläinlääkärin
vahvistama ante mortem -tarkastus liitteessä B olevan V luvunmukaisesti ja jonka on todettu sopivan teurastettavaksi yhteisööntuontia varten tämän direktiivin säännösten mukaisesti;
c) sitä on käsitelty liitteessä B olevan VI luvun mukaisissa hygieniao-
losuhteissa,
d) sille on tehty post mortem -tarkastus liitteessä B olevan VII luvun
mukaisesti virkaeläinlääkärin vastuulla ja suorassa valvonnassa,
eikä siinä ole esiintynyt muita muutoksia kuin vammoja, jotka ovatsyntyneet juuri ennen teurastusta, tai paikallisia epämuodostumia taimuutoksia, jos lisäksi todetaan, tarvittaessa asianmukaisin laborator-iokokein, että viimeksi mainitut muutokset tai epämuodostumateivät tee ruhoa ja siitä saatavia sivutuotteita ihmisravinnoksi sovel-
tumattomiksi tai ihmisen terveydelle vaarallisiksi;
e) siinä on liitteessä B olevan X luvun mukainen terveysmerkintä;f) se on varastoitu d alakohdan mukaisesti tehdyn post mortem -tarkas-
tuksen jälkeen tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa ja liitteessä B
olevan XII luvun mukaisissa laitoksissa;
g) se on kuljetettu liitteessä B olevan XIII luvun mukaisesti, ja sitä on
käsitelty tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa.
3. Tuoreen lihan musteleimaukseen on käytettävä metyyliviolettia.
Muita väriaineita voidaan käyttää 29 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
4. Edellä 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetussa post mortem -tarkas-
tuksessa virkaeläinlääkäriä voivat avustaa tämän alaisuudessa toimivatavustajat.
Avustajien on täytettävä seuraavat vaatimukset:a) heidän on oltava lähettäjämaan toimivaltaisen keskusviranomaisen
voimassa olevien säännösten mukaisesti nimeämiä;
b) heillä on oltava sopiva koulutus;
c) heidän on oltava asemaltaan riippumattomia laitoksesta vastuussa
olevista henkilöistä;
d) heillä ei saa olla päätösvaltaa terveystarkastuksen lopputuloksen
suhteen.
18artikla
1. Edellä olevan 17 artiklan 1 kohdasta poiketen jäsenvaltiot voivat
sallia seuraavien tuonnin:
a) puoliruhot, erotetut neljännesruhot tai sivutuotteet, jotka täyttävät 17
artiklan 2 ja 3 kohdassa vahvistetut vaatimukset ja ovat peräisin 29artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tähän tarkoitukseen
nimetystä teurastamosta,
b) neljännesruhoja pienemmät palat tai luuttomaksi leikattu liha, jotka
ovat peräisin 4 artiklan mukaisesti valvotusta ja 29 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen tähän tarkoitukseen hyväksytystä1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 10
▼B
leikkaamosta. Tämän lihan on 17 artiklan 2 ja 3 kohdassa vahvistet-
tujen edellytysten lisäksi vastattava vähintään seuraaviavaatimuksia:
i) se on leikattu luuttomaksi tai saatu liitteessä B olevan VIII
luvun mukaisesti,
ii) sille on tehty virkaeläinlääkärin vahvistama tarkastus liitteessä B
olevan IX luvun mukaisesti,
iii) se täyttää liitteessä B olevan XI luvun pakkaamisvaatimukset,iv) yhteisön eläinlääkärit ovat tehneet sille kaikki tarvittavat tarkas-
tukset sen varmistamiseksi, että mainittuja määräyksiä onnoudatettu,
v) kavioeläinten tuore liha on tarkastettu määrämaassa tällaisen
lihan käyttöä mahdollisesti koskevia rajoituksia varten.
2. Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja
poiketen siitä, mitä liitteessä B olevassa 32 kohdassa määrätään, liha
voidaan leikata lämpimänä. Tällöin on noudatettava ainakin seuraaviavaatimuksia:
a) tuore liha on siirrettävä suoraan teurastustiloista leikkaamoon. Teur-
astustilojen ja leikkaamon on sijaittava samassa rakennusryhmässäja riittävän lähellä toisiaan, jotta liha voidaan siirtää yhdellä kertaa
teurastustiloista kattorataa pitkin. Liha on leikattava viipymättä;
b) heti kun liha on leikattu ja pakattu, se on siirrettävä liitteessä B
olevan II luvun 2 kohdan a alakohdan mukaiseen jäähdyttämöön.
19 artikla
Edellä olevia 17 ja 18 artiklaa ei sovelleta:a) tuoreeseen lihaan, joka tuodaan määrämaan luvalla muuhun
käyttöön kuin ihmisravinnoksi;
b) näyttelyyn, erityistutkimuksiin ja määrityksiin tarkoitettuun tuoree-
seen lihaan, jos virallisella valvonnalla voidaan varmistaa, etteilihaa käytetä ihmisravinnoksi ja että näyttelyn taikka erityistutki-
musten tai määritysten jälkeen liha poistetaan yhteisön alueelta tai
hävitetään lukuun ottamatta määrityksessä käytettyä lihaa.
Tässä sekä a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa määrämaan on
varmistettava, että kyseistä lihaa voi käyttää ainoastaan niihin
tarkoituksiin, joita varten se on tuotu yhteisön alueelle;
c) tuoreeseen lihaan, joka on tarkoitettu yksinomaan kansainvälisten
järjestöjen käyttöön, jos tuonti hyväksytään 29 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen ja jostämä liha on lähtöis in 3 artiklan 1
kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa mainitusta maasta ja
eläinten terveyttä koskevia säännöksiä noudatetaan. Jäsenvaltioiden,joiden alueella kyseiset kansainväliset järjestöt sijaitsevat, onvarmistettava, että tätä lihaa ei luovuteta vapaaseen liikkeeseen.
20 artikla
Jäsenvaltioiden on kiellettävä seuraavanlaisen lihan tuonti:a) siitoskarjuista ja salakarjuista peräisin oleva tuore liha;
b) tuore liha, jossa on jäämiä estrogeeni- tai tyreostaattivaikutteisista
aineista, antibiooteista, antimonista, arseenista, torjunta-aineista taimuista aineista, jotka ovat haitallisia tai voivat tehdä tuoreen lihannauttimisen ihmisen terveydelle vaaralliseksi tai haitalliseksi, jos
tällaiset jäämät ylittävät sallitut raja-arvot;
Neuvosto päättää komission ehdotuksesta sallituista raja-arvoista, ja
niitä voidaan myöhemmin muuttaa 29 artiklassa säädettyä menet-telyä noudattaen;
c) tuore liha, joka on käsitelty ionisoivalla tai ultraviolettisäteilyllä,
sekä tuore liha, joka on peräisin eläimistä, joille on annettu mureut-tajia tai muita valmisteita, jotka voivat muuttaa lihan koostumusta jaaistinvaraisia ominaisuuksia;1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 11
▼B
d) tuore liha, johon on terveysmerkintää varten lisätty muita kuin 17
artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja aineita;
e) tuore liha eläimistä, joilla on todettu jokin tuberkuloosin muoto tai
joita tuberkuliinikokeen positiivisen tuloksen vuoksi pidetään tuber-
kuloottisina;
f) tuore liha eläimistä, joilla on teurastuksen jälkeen todettu jokin
tuberkuloosin muoto, joissa on havaittu yksi tai useita eläviä tai
kuolleita kystikerkoosia aiheuttavia loisia tai sikojen osaltatrikiinejä;
g) tuore liha, joka on peräisin liian nuorena teurastetuista eläimistä;h) ruhon osat tai sivutuotteet, joissa on 17 artiklan 2 kohdan d alakoh-
dassa tarkoitettuja vammoja, jotka ovat syntyneet juuri ennenteurastusta, epämuodostumia tai muutoksia;
i) veri;j) jauhettu tai vastaavalla tavalla käsitelty tuore liha;k) lihaksiston, rasvakudosten tai muiden kudosten osat, jotka on saatu
lihan leikkaamisen tai luuttomaksi leikkaamisen yhteydessä tai ovatkiinni luissa, sekä pään lihaksiston ja muiden kudosten osat kieltälukuun ottamatta.
21 artikla
Neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta sikojen tuoreen lihan trikii-
nitutkimusta koskevan menetelmän ja tarvittavat yksityiskohtaisetsäännöt.
22 artikla
1. Jäsenvaltiot saavat sallia tuoreen lihan tuonnin ainoastaan, jos
viejänä olevan kolmannen maan virkaeläinlääkärin laatima eläintautito-
distus ja terveystodistus esitetään.
Näiden todistusten on oltava:a) laaditut ainakin yhdellä määrämaan virallisista kielistä sekä yhdellä
sen maan virallisista kielistä, jossa 23 ja 24 artiklan mukaiset
maahantuontitarkastukset tehdään;
b) alkuperäisinä tuoreen lihan mukana;c) laaditut yhdelle liuskalle;
d) osoitetut yhdelle vastaanottajalle.
Eläintautitodistuksessa on todistettava, että tuore liha täyttää tässä
direktiivissä säädetyt sekä sen mukaisesti vahvistetut tuoreen lihantuontia kolmannesta maasta koskevat terveysvaatimukset.
2. Todistuksen on oltava 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudat-
taen laaditun mallin mukainen.
3. Terveystodistuksen on oltava ulkoasultaan ja sisällöltään liitteessä
C esitetyn mallin mukainen, ja se on annettava päivänä, jona tuore liha
kuormataan määrämaahan lähetettäväksi.
23 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltainen virano-
mainen tekee viipymättä tuoreelle lihalle eläintautitarkastuksen lihansaapuessa yhteisön maantieteelliselle alueelle, riippumatta lihan tulli-menettelystä.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maahantuonti kielletään, jos
tämä tarkastus osoittaa, että
— liha ei ole lähtöisin sellaisen kolmannen maan alueelta tai sen
osasta, joka mainitaan 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussaluettelossa,
— liha on lähtöisin sellaisen kolmannen maan alueelta tai sen osasta,
josta tuonti 14 ja 27 artiklan mukaisesti on kielletty,1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 12
▼B
— lihan mukana oleva eläintautitodistus ei ole 22 artiklan mukaisesti
vahvistettujen edellytysten mukainen,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden on sallittava tuoreen lihan kuljetus yhdestä
kolmannesta maasta toiseen, jos:
a) asianomainen todistaa, että ensimmäinen kolmas maa, johon liha
kuljetetaan, ei yhteisön alueen kautta tapahtuneen kauttakulun
jälkeen missään tapauksessa kieltäydy vastaanottamasta tai lähetä
takaisin yhteisön alueelle lihaa, jonka tuontiin tai kauttakulkuuntämä kolmasmaa on antanut luvan;
b) lupa tähän kuljetukseen on saatu etukäteen sen jäsenvaltion toimi-
valtaisilta viranomaisilta, jonka alueella eläintautitarkastus tehdään;
c) tämä kuljetus tapahtuu toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa ja
toimivaltaisten viranomaisten sinetöimissä ajoneuvoissa tai säiliöissä
ilman lastin purkua yhteisön alueella; ainoa sallittu lastin käsittely-
tapa tällaisen kuljetuksen aikana on joko yhteisön alueellesaapumisen paikassa tai yhteisön alueelta poistumisen paikassatapahtuva lastin siirto suoraan aluksesta tai ilma-aluksesta mihintahansa toiseen kuljetusvälineeseen tai päinvastoin.
4. Kaikista tämän artiklan soveltamisesta aiheutuvista kuluista vastaa
lähettäjä, vastaanottaja tai näiden edustaja ilman valtion korvausta.
24 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että virkaeläinlääkäri tekee
jokaiselle tuoretta lihaa sisältävälle erälle terveystarkastuksen ja eläin-tautitarkastuksen.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maahantuojat ilmoittavat
vähintään kaksi työpäivää etukäteen lihan määrän ja lajin sekä ajan-kohdan, josta alkaen tarkastus voidaan tehdä, sen paikanmaahantuontitarkastuksista vastaaville paikallisille viranomaisille, jossaliha on määrä tarkastaa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu terveystarkastus on tehtävää jokai-
selle 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti tuodulle ruholle, puoliruholle janeljännesruholle ja satunnaisesti muilleä tuoduille paloille. Tällä tarkas-tuksella on pyrittävä erityisesti tarkastamaan 3 kohdan mukaisesti:
a) terveystodistus, tuoreen lihan ja kyseisen terveystodistuksen
merkintöjen vastaavuus, terveysmerkintä;
b) tuoreus, lian tai taudinaiheuttajien esiintyminen;
c) edellä 20 artiklassa tarkoitettujen jäämien esiintyminen;
d) onko teurastaminen ja leikkaaminen tehty tähän tarkoitukseen
hyväksytyissä laitoksissa;
e) kuljetusolosuhteet.
3. Jäljempänä 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen anne-
taan tarvittavat soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sen
varmistamiseksi, että 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset toteutetaanyhdenmukaisesti, erityisesti sovellettaessa 20 artiklan säännöksiämääritysmenetelmistä, näytteenotätotiheydestä ja näytteenottovaatimuk-sista.
4. Jäsenvaltioiden on kiellettävä tuoreen lihan saattaminen markki-
noille, jos 1 kohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa todetaan, että:
— tuore liha ei sovellu ihmisravinnoksi,
— tässä direktiivissä ja sen liitteissä vahvistetut edellytykset eivät
täyty,
— jokin 22 artiklassa tarkoitetuista kunkin erän mukana olevista todis-
tuksista ei ole mainitussa artiklassa vahvistettujen edellytystenmukainen.
5. Jostuoretta lihaa ei voida tuoda maahan, s e on palautettava, jos
tälle ei ole terveyttä tai eläinten terveyttä koskeviin seikkoihin perus-tuvaa estettä.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 13
▼B
Jos lihaa ei voida palauttaa, se on hävitettävä sen jäsenvaltion alueella,
jossa tarkastukset on tehty.
Tästä säännöksestä poiketen ja maahantuojan tai tämän edustajan
pyynnöstä eläintautitarkastukset ja terveystarkastukset toteuttava jäsen-valtio voi antaa luvan lihan tuontiin muuhun käyttöön kuinihmisravinnoksi, jos siitä ei ole vaaraa ihmisille tai eläimille ja liha on
lähtöisin maasta, joka mainitaan 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laadi-
tussa luettelossa, eikä sen maahantuontia ole kielletty 28 artiklannojalla. Tällaista lihaa ei saa viedä pois kyseisen jäsenvaltion alueelta,ja kyseisen jäsenvaltion on valvottava lihan käyttöä.
6. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten jälkeen todistuksiin
on selvästi merkittävä, millaiseen käyttöön liha hyväksytään.
25 artikla
Ennen määrämaahan toimittamista jokaiseen tuoreen lihan erään, jonka
liikkeeseen luovutuksen yhteisössä jäsenvaltio on sallinut 24 artiklan 1kohdassa tarkoitettujen tarkastusten perusteella, on liitettävä ulkoasul-
taan ja sisällöltään liitteessä D esitetyn mallin mukainen todistus.
Tämän todistuksen on oltava:
a) tarkastuspaikan tai varastointipaikan toimivaltaisenä virkae-
läinlääkärin antama;
b) annettu päivänä, jona tuore liha kuormataan määrämaahan
lähetettäväksi;
c) laadittu ainakin yhdellä määrämaan virallisista kielistä,d) alkuperäisenä tuoretta lihaa sisältävän erän mukana.
26 artikla
Kaikista 24 ja 25 artiklan soveltamisesta aiheutuvista kuluista ja erityi-
sesti tuoreen lihan tarkastuskuluista, varastointikuluista ja tällaisen
lihan hävittämisestä aiheutuvista kuluista vastaa lähettäjä, vastaanottaja
tai näiden edustaja ilman valtion korvausta.
IV LUKU
Yhteiset säännökset
27 artikla
1. Jäsenvaltioiden on laadittava ja toimitettava komissiolle tiedoksi
luettelot, joissa on mainittu:
a) nautaeläinten ja sikojen rajatarkastuspaikat;
b) tuoreen lihan maahantuontitarkastuspaikat.
Rajatarkastus- ja maahantuontitarkastuspaikat hyväksytään 29 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Jotta 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut rajatarkastuspaikat
voidaan hyväksyä, niissä on erityisesti oltava 12 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetun tarkastuksen edellyttämät laitteet rehujätteen ja kuivik-keiden sekä lannan, virtsan ja muiden jätteiden hävittämistä varten.
3. Jotta 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut maahantuontitarkastus-
paikat voidaan hyväksyä, niissä on oltava ainakin:
a) riittävän suuret tarkastustilat, jotta tarkastukset voidaan toteuttaa
asianmukaisesti;
b) riittävät tilat jäähdyttämistä ja jäädyttämistä varten;c) riittävä sulatustila;d) laboratorio.
4. Virkaeläinlääkäri on vastuussa tarkastuksista. Puhtaasti käytännöl-
lisissä tehtävissä häntä voivat avustaa erityisesti tähän tarkoitukseenkoulutetut avustajat.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 14
▼B
Yksityiskohtaiset säännöt tästä avustamisesta annetaan 29 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
5. Eläinlääkintäasiantuntijoiden on varmistettava, että rajatarkastus-
ja maahantuontitarkastuspaikkojen laitteet vastaavat tämän artiklanvaatimuksia ja että tarkastukset tehdään tämän direktiivin mukaisesti.
Näiden asiantuntijoiden on oltava jonkin muun jäsenvaltion kansalaisia
kuin sen, jonka alueella tarkastettava paikka sijaitsee.
Tämän kohdan soveltamista koskevat vaatimukset, erityisesti eläinlääk-
intäasiantuntijoiden nimeäminen ja tarkastusta koskevat
yksityiskohtaiset säännöt, annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen.
6. Yhteisö vastaa 5 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamisesta
aiheutuvista kuluista.
28artikla
1. Jos kolmannessa maassa puhkeaa tai leviää tarttuva eläintauti,
joka voi uhata karjan terveyttä jossakin jäsenvaltiossa, tai jos se muustaeläinten terveyteen liittyvästä syystä on perusteltua, kyseisen jäsenval-tion on kiellettävä tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten suora taitoisen jäsenvaltion kautta tapahtuva välillinen maahantuonti koko
kolmannen maan tai sen osan alueelta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
6 artiklan soveltamista.
2. Jostarttuva eläintauti, joka voi levitä tuoreen lihan välityks ellä ja
uhata väestön tai karjan terveyttä jossakin jäsenvaltiossa, puhkeaa tai
leviää 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laaditussa luettelossa mainitussa
kolmannessa maassa tai jos se muusta eläinten terveyteen liittyvästäsyystä on perusteltua, kyseisen jäsenvaltion on kiellettävä tuoreen lihansuora tai toisen jäsenvaltion kautta tapahtuva välillinen maahantuontikoko kolmannen maan tai sen osan alueelta, sanotun kuitenkaan rajoit-
tamatta 14 artiklan soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden 1 ja 2 kohdan perusteella toteuttamista toimenpi-
teistä ja niiden kumoamisesta sekä näiden perusteluista on viipymättäannettava tieto muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
Pysyvä eläinlääkintäkomitea kokoontuu mahdollisimman nopeasti
tämän tiedoksiannon jälkeen ja päättää 30 artiklassa säädettyä menet-telyä noudattaen, onko näihin toimenpiteisiin tehtävä muutoksia
erityisesti sen varmistamiseksi, että ne ovat yhdenmukaisia muissa
jäsenvaltioissa toteutettujen toimenpiteiden kanssa, tai onko ne peruu-tettava.
Jos 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee ja jos myös muiden
jäsenvaltioiden on tarpeen soveltaa näiden kohtien mukaisia toimenpi-
teitä, joita on mahdollisesti muutettu edellä olevan kohdan mukaisesti,tarvittavat säännökset annetaan 30 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen.
4. Lupa maahantuonnin jatkamiseen kyseisestä kolmannesta maasta
annetaan samaa menettelyä noudattaen.
29 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa 15 päivänä lokakuuta 1968 tehdyllä neuvoston päätökselläperustetun pysyvän eläinlääkintäkomitean, jäljempänä ’komitea’,käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenval-tion pyynnöstä viipymättä.
2. Komiteassa jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopi-
muksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja eiosallistu äänestykseen.
3. Komission edustaja tekee ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.
Komitea antaa lausuntonsa näistä toimenpiteistä kahden päivänkuluessa. Se ratkaisee asian ►
A1neljänkymmenenviiden ◄äänen
enemmistöllä.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 15
▼B
4. Komissio vahvistaa toimenpiteet ja soveltaa niitä välittömästi, jos
ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos toimenpiteet eivät ole komi-tean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee
viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.
Neuvosto päättää toimenpiteistä määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa 3 kuukauden kuluessa siitä, kun
asia on tullut vireille neuvostossa, komissio vahvistaa ehdotetut toimen-piteet ja soveltaa niitä välittömästi, jolleiä neuvosto ole yksinkertaisellaenemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.
30 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa 15 päivänä lokakuuta 1968 tehdyllä neuvoston päätöksellä
perustetun pysyvän eläinlääkintäkomitean, jäljempänä ’komitea’,käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenval-tion pyynnöstä viipymättä.
2. Komiteassa jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopi-
muksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja eiosallistu äänestykseen.
3. Komission edustaja tekee ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.
Komitea antaa lausuntonsa näistä toimenpiteistä kahden päivänkuluessa. Se ratkaisee asian ►
A1neljänkymmenenviiden ◄äänen
enemmistöllä.
4. Komissio vahvistaa toimenpiteet ja soveltaa niitä välittömästi, jos
ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos toimenpiteet eivät ole komi-tean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekeeviipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa 15 päivän kuluessa siitä, kun asia
on tullut vireille neuvostossa, komissio vahvistaa ehdotetut toimenpi-teet ja soveltaa niitä välittömästi, ellei neuvosto ole yksinkertaisella
enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.
32 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin ja sen liitteiden
noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräyksetvoimaan:
a) viimeistään 1 päivänä lokakuuta 1973 siltä osin kuin ne koskevat 23
artiklan 1 kohdan ja 3 kohdan a, b ja cä alakohdan säännöksiä;
b) viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1976 siltä osin kuin ne koskevat
kaikkia muita säännöksiä, lukuun ottamatta yhteisön menettelyäkoskevia säännöksiä.
2. Jäsenvaltioiden on noudatettava direktiivissä säädettyjä yhteisön
menettelyä koskevia säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 1977.
Edellä mainitun päivämäärän ja näiden säännösten perusteella vahvis-
tettujen toimenpiteiden toteuttamisen välin on kuitenkin oltavavähintään kaksi vuotta.
3. Kumotaan 2 kohdassa säädettynä päivänä eläinten terveyteen liit-
tyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 4 ja 11artikla sekä terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreenlihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direk-tiivin 9 artikla.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 16
▼M5
▼B
▼M4
33 artikla
Sovellettaessa 8 ja 16 artiklaa, on tiettyjen jäsenvaltioiden toimeenpa-
nemien, 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen asetettujen
tuontiehtojen oltava ainakin yhtä tiukat kuin samojen jäsenvaltioiden
yhteisön sisäisessä kaupassa soveltamat tuontiehdot.
34 artikla
Tämä direktiivi ei vaikuta niihin oikeuksiin ja velvoitteisiin, jotka
johtuvat yhden tai useamman jäsenvaltion ja yhden tai useammankolmannen maan ennen tämän direktiivin antamista keskenään teke-mistä eläinten terveyttä koskevista sopimuksista.
Jos mainitut sopimukset eivät ole sopusoinnussa tämän direktiivin
kanssa, kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden on turvaudut-
tava kaikkiin aiheellisiin keinoihin todettujen ristiriitaisuuksien
poistamiseksi.
35 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 17
▼B
▼B
LIITE A
I LUKU
TUBERKULOOSISTA VAPAA NAUTAKARJA
Nautakarjaa pidetään virallisesti tuberkuloosista vapaana, josa) yhdessäkään eläimessä ei ole tuberkuloosin kliinisiä ilmenemismuotoja;
b) kaikista kuutta viikkoa vanhemmista eläimistä on saatu kielteinen tulos
ainakin kahdessa virallisessa nahansisäisessä tuberkuliinikokeessa, joista
ensimmäinen on tehty kuusi kuukautta karjan tervehdyttämistoimien päätty-
misestä, toinen 6 kuukautta myöhemmin ja loput vuoden väliajoin. Kun
kolmannessa maassa, jossa kaikki nautakarjat ovat virallisten tuberkuloosin
torjuntatoimenpiteiden kohteena, tuberkuloosiin sairastuneiden nautakarjojen
osuus ei kahtena peräkkäisenä, yhden vuoden pituisen välikauden erottamana
välikautena ole yhtä prosenttia suurempi, tämä välikausi voidaan pidentää
kahdeksi vuodeksi. Jos tartunnan saaneiden nautakarjojen osuus ei kahtena
peräkkäisenä, kahden vuoden välikauden erottamana valvontakautena ole
suurempi kuin 0,2 prosenttia, tämä välikausi voidaan pidentää kolmeksi
vuodeksi;
c) karjaan ei ole tuotu yhtään nautaa ilman virkaeläinlääkärin antamaa todis-
tusta, joka osoittaa, että kyseinen eläin on peräisin virallisesti
tuberkuloosista vapaasta nautakarjasta, ja kun on kyse kuutta viikkoa
vanhemmista eläimistä, että virallisessa nahansisäisessä tuberkuliinikokeessa
on saatu negatiivinen tulos;
i) nahansisäistä tuberkuliinikoetta ei kuitenkaan tarvita kolmannessa maassa,
jossa nautoja pitävien, tuberkuloosin saastuttamien tilojen osuus on
pienempi kuin 0,2 prosenttia ja jos virkaeläinlääkäriltä saadusta todistuk-
sesta ilmenee, että eläin:
1. on asianmukaisesti varustettu tunnisteella;
2. on peräisin kyseisessä jäsenvaltiossa olevasta, virallisesti tuberkuloo-
sista vapaasta nautakarjasta;
3. ei ole kuljetuksen aikana joutunut kosketuksiin nautojen kanssa, jotka
ovat peräisin muista kuin tuberkuloosista virallisesti vapaista karjoista;
ii) edellä i alakohdassa tarkoitettua todistusta ei tarvita kolmannessa maassa,
jossa vähintään neljän vuoden ajan
— vähintään 99,80 % nautakarjoista on ollut virallisesti tuberkuloosista
vapaita,
— muut kuin virallisesti tuberkuloosista vapaat karjat ovat olleet virano-
maisten valvonnassa ja nautojen siirto näistä karjoista on ollut
kiellettyä, lukuunottamatta tapauksia, joissa ne viedään viranomaisten
valvonnassa teurastettavaksi.
II LUKU
LUOMISTAUDISTA VAPAAT SIKA- JA NAUTAKARJA SEKÄ SIAT
A.Nautakarja
1. Nautakarjaa pidetään virallisesti luomistaudista vapaana, jos
a) siinä ei ole yhtään luomistautia vastaan rokotettua nautaeläintä, lukuun
ottamatta naaraspuolisia nautoja, joiden rokottamisesta on kulunut
vähintään 3 vuotta;
b) yhdelläkään nautaeläimistä ei ole esiintynyt luomistaudin kliinisiä ilme-
nemismuotoja ainakaan 6 kuukauteen;
c) kaikki yli 12 kuukauden ikäiset naudat täyttävät seuraavat vaatimukset:
i) vähintään kolmen kuukauden ja enintään 12 kuukauden välein suorite-
tussa kahdessa virallisessa seroagglutinaatiokokeessa näistä eläimistä
on saatu bruselloositiitteri, joka on vähemmän kuin 30 kansainvälistä
yksikköä millilitrassa; ensimmäinen seroagglutinaatiokoe voidaan
korvata kolmella kolmen kuukauden välein suoritetulla ABR-maitoko-
keella (ring test) edellyttäen kuitenkin, että toinen
seroagglutinaatiokoe tehdään aikaisintaan kuusi viikkoa kolmannen
ABR-kokeen jälkeen,
ii) sen osoittamiseksi, että luomistautia ei esiinny, eläimet on tarkastettu
vuosittain kolmella ABR-kokeella, joiden väli on vähintään kolme
kuukautta tai kahdella ABR-kokeella ja yhdellä seroagglutinaatioko-
keella, joka tehdään aikaisintaan kuuden viikon kuluttua toisesta
ABR-kokeesta. Jos ABR-kokeita ei voi tehdä, käytetään vuosittain
kahta seroagglutinaatiokoetta, joiden väli on vähintään kolme ja1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 18
▼B
enintään kuusi kuukautta. Kun kolmannessa maassa, jossa nautakar-
joille toteutetaan virallisia luomistautia vastustavia toimenpiteitä,
tartunnan saaneiden nautakarjojen osuus on enintään yksi prosentti,
on riittävää suorittaa vuosittain kaksi ABR-koetta, joiden väli on
vähintään kolme kuukautta, tai jos näitä ei voida suorittaa, yksi
seroagglutinaatiokoe,
d) karjaan ei ole tuotu yhtään nautaeläintä ilman virkaeläinlääkärin todis-
tusta, josta ilmenee, että kyseinen eläin on peräisin virallisesti
luomistaudista vapaasta nautakarjasta, ja kun on kyse yli 12 kuukauden
ikäisistä eläimistä, että siitä on virallisessa seroagglutinaatiokokeessa
saatu bruselloositiitteri, joka on vähemmän kuin 30 kansainvälistä
yksikköä millilitrassa;
i) Seroagglutinaatiokoetta ei kuitenkaan tarvita kolmannessa maassa,
jossa luomistautitartunnan saaneiden nautakarjojen osuus on vähintään
kahden vuoden ajan ollut enintään 0,2 prosenttia ja jossa virkae-
läinlääkäriltä saadusta todistuksesta ilmenee, että eläin:
1. on asianmukaisesti varustettu tunnisteella;
2. on peräisin virallisesti luomistaudista vapaasta karjasta, joka on
tämän kolmannen maan alueella;
3. ei kuljetuksen aikana ole joutunut kosketuksiin nautaeläinten
kanssa, jotka eivät ole peräisin virallisesti luomistaudista vapaista
nautakarjoista;
ii) edellä i alakohdassa tarkoitettua todistusta ei tarvita kolmannessa
maassa, jossa vähintään neljän vuoden ajan:
— vähintään 99,80 % nautakarjoista on ollut virallisesti luomistau-
dista vapaita,
— nautakarjat, jotka eivät ole virallisesti luomistaudista vapaita, ovat
olleet viranomaisten valvonnassa ja eläinten siirto näistä karjoista
on ollut kiellettyä, lukuun ottamatta eläinten viemistä teurastetta-
viksi viranomaisten valvonnassa.
2. Nautakarjaa pidetään luomistaudista vapaana, jos:
a) siinä ei ole yhtään urospuolista nautaeläintä, joka on rokotettu luomis-
tautia vastaan;
b) kaikki naaraspuoliset nautaeläimet tai osa niistä on rokotettu viimeistään
kuuden kuukauden iässä elävällä Buck 19 -rokotteella tai muilla tämän
direktiivin 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksytyillä
rokotteilla;
c) kaikki naudat täyttävät 1 kohdan b ja c alakohdan vaatimukset ottaen
huomioon, että 30 kuukautta nuoremmat naudat voivat antaa bruselloosi-
tiitterin, joka on vähintään 30 kansainvälistä yksikköä millilitrassa, mutta
alle 80 kansainvälistä yksikköä millilitrassa, jos eläimestä otetun komple-
mentinsitoutumisreaktiotestin tuloksena on:
— alle 30 ETY-yksikön tiitteri, kun on kyse alle 12 kuukautta sitten
rokotetuista naaraista,
— kaikissa muissa tapauksissa alle 20 ETY-yksikön tiitteri;
d) siihen ei ole tuotu yhtään nautaeläintä ilman virkaeläinlääkärin antamaa
todistusta, jossa osoitetaan, että kyseinen nauta täyttää 1 kohdan d
alakohdan vaatimukset tai että se on peräisin luomistaudista vapaasta
nautakarjasta ja, jos se on yli 12 kuukauden ikäinen, että siitä on 30
päivää ennen sen karjaan ottamista saatu virallisessa seroagglutinaatioko-
keessa bruselloositiitteri, joka on alle 30 kansainvälistä yksikköä
millilitrassa ja negatiivinen tulos virallisessa komplementinsitoutumis-
reaktiotestissä.
Jos kyseinen eläin on rokotettu ja se on alle 30 kuukauden ikäinen, siitä
otetun seroagglutinaatiokokeen bruselloositiitteri saa kuitenkin olla
vähintään 30 mutta alle 80 kansainvälistä yksikköä millilitrassa, jos
komplementinsitoutumisreaktiotestin tuloksena on:
— alle 30 ETY-yksikön tiitteri, kun on kyse alle 12 kuukautta sitten
rokotetuista naaraista,
— alle 20 ETY-yksikön tiitteri, kun rokottamisesta on kulunut 12
kuukautta.
B.Siat ja sikakarja
1. Sikaa pidetään luomistaudista vapaana, jos:
a) siinä ei ole tämän taudin kliinisiä ilmenemismuotoja;1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 19
▼B
b) sen painaessa yli 25 kg:
i) virallisessa seroagglutinaatiokokeessa saadaan tulokseksi bruselloosi-
tiitteri, joka alle 30 kansainvälistä yksikköä millilitrassa;
ii) edellisen kanssa samanaikaisesti otetussa virallisessa serologisessa
komplementinsitoutumisreaktiotestissä saadaan negatiivinen tulos.
2. Sikakarjaa pidetään luomistaudista vapaana, jos:
a) yhdessäkään siassa ei ole esiintynyt sairauden kliinisiä ilmenemismuotoja
ainakaan yhteen vuoteen;
b) tilalla samanaikaisesti pidetyt nautaeläimet kuuluvat virallisesti luomis-
taudista vapaaseen tai luomistaudista vapaaseen karjaan.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 20
▼B
LIITE B
I LUKU
TEURASTAMOJEN HYVÄKSYMISEN EDELLYTYKSET
1. Teurastamoissa on oltava ainakin:
a) riittävät eläinsuojat tai ilmaston salliessa säilytysaitaukset eläimiä
varten; säilytysaitausten vähimmäisvaatimuksena on, että ne on raken-
nettu kovalle ja tiiviille maalle ja niissä on varusteet eläinten
desinfiointia, juottamista ja ruokkimista varten, ja niissä on oltava
sopiva kanavointi, jota pitkin nesteet valuvat hajulukoin ja ritilöin
varustettuihin viemäreihin;
b) teurastustilat, jotka ovat riittävän suuret, jotta työ voidaan suorittaa
tyydyttävästi; teurastustiloissa, joissa teurastetaan sekä sikoja että
muihin lajeihin kuuluvia eläimiä, sikojen teurastusta varten on varattava
erityinen paikka; tällainen erityinen paikka ei kuitenkaan ole
välttämätön, jos sikojen ja muiden eläinten teurastus tapahtuvat eri
aikoina; tällaisissa tapauksissa kalttaus, karvanpoisto, kaavinta ja poltto
on kuitenkin tehtävä erityisissä paikoissa, jotka on selvästi erotettu teur-
astuslinjasta joko vähintään viiden metrin levyisellä avoimella tilalla tai
vähintään kolme metriä korkealla väliseinällä;
c) tilat mahojen ja suolien tyhjennystä ja puhdistusta varten;d) tilat suolien ja sisälmysten jatkokäsittelyä varten, jos tämä tehdään teur-
astamossa;
e) tilat rasvan sekä vuotien, sarvien, sorkkien ja siankarvojen säilyttämistä
varten siinä tapauksessa, että niitä ei poisteta teurastamosta teurastus-
päivänä;
f) lukittavat tilat tai ilmaston salliessa erilliset aitaukset sairaita tai sair-
aiksi epäiltyjä eläimiä varten; lukittavat tilat, jotka on varattu tällaisten
eläinten teurastusta ja pidätetyn tai takavarikoidun lihan varastointia
varten.
Tilat tai aitaukset sairaita tai sairaiksi epäiltyjä eläimiä varten sekä tilat
näiden eläinten teurastukseen eivät ole välttämättömät laitoksessa, jossa
kolmannen maan säädökset kieltävät tällaisten eläinten teurastamisen;
g) riittävän suuret jäähdyttämöt tai kylmätilat;
h) riittävästi varustettu lukittava tila yksinomaan eläinlääkintäviranomaisen
käyttöön; riittävästi varustettu tila trikinoskooppitutkimusta varten, jos
tällainen tutkimuson pakollinen;
i) pukuhuoneita, pesualtaita, suihkuja sekä huuhdeltavia käymälöitä;
käymälät eivät saa avautua suoraan työtiloihin; pesualtaissa on oltava
kuuma ja kylmä juokseva vesi, käsien puhdistus- ja desinfiointiaineita
sekä kertakäyttöisiä käsipyyhkeitä; pesualtaita on sijoitettava
käymälöiden läheisyyteen;
j) järjestelyt, joiden avulla tässä direktiivissä säädetyt eläinlääkinnälliset
tarkastustoimenpiteet voidaan tehdä tehokkaasti milloin tahansa;
k) järjestelyt, joilla valvotaan teurastamoon pääsyä ja sieltä poistumista;
l) likaisten ja puhtaiden työskentelyalueiden selkeä erottaminen toisistaan
viimeksi mainittujen alueiden saastumisen estämiseksi ja erityisesti
hajuilta ja pölyltä suojaamiseksi;
m) edellä b, c, d, e, f, g ja i alakohdassa tarkoitetuissa tiloissa:
— vedenpitävä, lahoamaton lattiapäällyste, joka on helppo puhdistaa ja
desinfioida ja joka on siten rakennettu, että veden poisjuoksutta-
minen on helppoa; vesi on johdettava katettuja kanavia myöten
ritilöin ja hajulukoin varustettuihin viemäreihin,
— tasaiset seinät, joilla on vaalea, pestävä pinnoite tai maali vähintään
kolmen metrin korkeuteen tai sisäkattoon asti; seinän ja lattian
yhtymäkohdat on pyöristettävä;
n) riittävä tuuletus ja hyvä vesihöyryn poisto tiloista, joissa työskennellään
lihan parissa,
o) edellä mainituissa tiloissa riittävä luonnollinen tai keinovalaistus, joka ei
vääristä värejä;
p) laitteet, joiden avulla toimitetaan riittävä määrä yksinomaan paineena-
laista juomakelpoista vettä; laitteet voivat kuitenkin poikkeuksellisesti
toimittaa höyryntuotannossa käytettävää juomakelvotonta vettä, jos tätä
tarkoitusta varten asennetuista vesijohdoista ei voi ottaa vettä muihin
tarkoituksiin. Lisäksi juomakelvotonta vettä voidaan poikkeuksellisesti
käyttää kylmälaitteiden jäähdytykseen. Juomakelvottoman veden johdot1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 21
▼B
on selvästi erotettava juomakelpoista vettä varten käytetyistä eivätkä ne
saa kulkea sellaisten tilojen kautta, joissa on tuoretta lihaa;
q) laitteisto, joka tuottaa riittävän määrän kuumaa juomakelpoista vettä;r) hygieniavaatimukset täyttävä jäteveden poistojärjestelmä;
s) työtiloissa riittävät laitteet käsien ja työvälineiden puhdistamiseen ja
desinfiointiin; näiden laitteiden on sijaittava mahdollisimman lähellä
työpisteitä; hanat eivät saa olla käsikäyttöisiä; näissä paikoissa on oltava
kuuma ja kylmä juokseva vesi, puhdistus- ja desinfiointiaineita sekä
kertakäyttöisiä käsipyyhkeitä; työkalujen puhdistuksessa käytettävän
veden lämpötilan on oltava vähintään 82 ºC;
t) välineet, joiden avulla teurastusta voidaan jatkaa tainnutuksen jälkeen
mahdollisimman pitkälti eläimen ollessa riippuvassa asennossa; kun
nylkeminen suoritetaan metallitelineissä, niiden on oltava korroosion-
kestävästä materiaalista ja niiden korkeuden on oltava sellainen, ettei
ruho kosketa lattiaa;
u) kattorata tuoreen lihan jatkokäsittelyä varten;
v) asianmukaiset järjestelyt tuhoeläimiltä, kuten hyönteisiltä ja jyrsijöiltä,
suojautumista varten;
w) työkalut ja varusteet, jotka on valmistettu korroosionkestävästä materi-
aalista ja jotka on helppo puhdistaa ja desinfioida;
x) erityinen osasto lantaa varten;y) tila ja riittävät välineet kuljetusvälineiden puhdistusta ja desinfiointia
varten. Tämä tila ja nämä välineet eivät kuitenkaan ole pakollisia, jos
voimassa olevat säännökset edellyttävät, että kuljetusvälineet puhdiste-
taan ja desinfioidaan yleisissä keskuksissa; jos on kyse
maantieajoneuvoista, tällaisen keskuksen on sijaittava teurastamon
läheisyydessä.
II LUKU
LEIKKAAMOJEN HYVÄKSYMISEN EDELLYTYKSET
2. Leikkaamoissa on oltava ainakin:
a) riittävän suuret jäähdyttämöt tai kylmätilat tuoreen lihan säilytystä
varten;
b) tilat leikkaamista, luuttomaksi leikkaamista sekä 46 kohdassa tarkoi-
tettua käärimistä varten;
c) tilat 45 kohdassa tarkoitettua pakkaamista ja tuoreen lihan lähettämistä
varten;
d) riittävästi varustettu lukittava tila yksinomaan eläinlääkintäviranomaisen
käyttöön;
e) riittävästi varustettu tila trikinoskooppitutkimuksen suorittamista varten,
jos tällainen tutkimus tehdään laitoksessa,
f) pukuhuoneita, pesualtaita, suihkuja sekä huuhdeltavia käymälöitä;
käymälät eivät saa avautua suoraan työtiloihin; pesualtaissa on oltava
kuuma ja kylmä juokseva vesi, käsien puhdistus- ja desinfiointiaineita
sekä kertakäyttöisiä käsipyyhkeitä; pesualtaita on sijoitettava
käymälöiden läheisyyteen,
g) erityiset vesitiiviit, korroosionkestävät astiat, joissa on kannet ja sulk-
imet, jotka estävät asiattomia henkilöitä poistamasta tavaraa niistä, ja
joihin leikkaamisesta saatava liha tai lihajäte, jota ei ole tarkoitettu
ihmisravinnoksi, pannaan tai lukittava tila tällaista lihaa ja jätteitä
varten, josniiden määrä on niin s uuri tai josniitä ei kuljeteta poistai
hävitetä kunkin työpäivän päätteeksi;
h) edellä a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tiloissa:
— vedenpitävä, lahoamaton lattiapäällyste, joka on helppo puhdistaa ja
desinfioida ja joka on siten rakennettu, että veden poisjuoksutta-
minen on helppoa; vesi on johdettava katettuja kanavia myöten
ritilöin ja hajulukoin varustettuihin viemäreihin,
— tasaiset seinät, joilla on vaalea, pestävä pinnoite tai maali vähintään
kahden metrin korkeuteen; seinän ja lattian yhtymäkohdat on pyöris-
tettävä;
i) jäähdytyslaitteet, jotka pitävät a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tiloissa
lihan sisälämpötilan jatkuvasti enintään +7 ºC:ssa;
j) leikkaustiloissa rekisteröivä lämpömittari tai rekisteröivä kaukolämpö-
mittari;
k) järjestelyt, joiden avulla tässä direktiivissä säädetyt eläinlääkinnälliset
tarkastus- ja valvontatoimet voidaan tehdä tehokkaasti milloin tahansa;1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 22
▼B
l) riittävä tuuletus ja hyvä vesihöyryn poisto tiloissa, joissa työskennellään
lihan parissa;
m) riittävä luonnollinen tai keinovalaistus, joka ei vääristä värejä, tiloissa,
joissa työskennellään tuoreen lihan parissa;
n) laitteet, joiden avulla toimitetaan riittävä määrä yksinomaan paineena-
laista juomakelpoista vettä; laitteet voivat kuitenkin poikkeuksellisesti
toimittaa höyryntuotannossa käytettävää juomakelvotonta vettä, jos tätä
tarkoitusta varten asennetuista vesijohdoista ei voi ottaa vettä muihin
tarkoituksiin. Lisäksi juomakelvotonta vettä voidaan poikkeuksellisesti
käyttää kylmälaitteiden jäähdytykseen. Juomakelvottoman veden johdot
on selvästi erotettava juomakelpoista vettä varten käytetyistä eivätkä ne
saa kulkea sellaisten tilojen kautta, joissa on tuoretta lihaa;
o) laitteisto, joka tuottaa riittävän määrän kuumaa juomakelpoista vettä;p) hygieniavaatimukset täyttävä jäteveden poistojärjestelmä;q) työtiloissa riittävät laitteet käsien ja työvälineiden puhdistamiseen ja
desinfiointiin; näiden laitteiden on sijaittava mahdollisimman lähellä
työpisteitä. Hanat eivät saa olla käsikäyttöisiä. Näissä paikoissa on
oltava kuuma ja kylmä juokseva vesi, puhdistus- ja desinfiointiaineita
sekä kertakäyttöisiä käsipyyhkeitä. Työvälineiden puhdistuksessa
käytettävän veden lämpötilan on oltava vähintään 82 ºC;
r) hygieniavaatimukset täyttävät välineet lihan käsittelyyn ja liha-astioiden
varastoimiseen siten, etteivät liha tai astiat pääse koskettamaan lattiaa;
s) asianmukaiset järjestelyt tuhoeläimiltä, kuten hyönteisiltä ja jyrsijöiltä,
suojautumista varten;
t) työkalut ja varusteet, kuten leikkauspöydät, irrotettavalla leikkauspin-
nalla varustetut pöydät, astiat, kuljetinhihnat ja sahat
korroosionkestävästä materiaalista, joka ei voi pilata lihaa ja joka on
helppo puhdistaa ja desinfioida. Puun käyttö on kiellettyä.
III LUKU
TEURASTAMOJEN JA LEIKKAAMOJEN ULKOPUOLELLA SIJAITSE-
VIEN KYLMÄVARASTOJEN HYVÄKSYMISEN EDELLYTYKSET
3. Teurastamojen ja leikkaamojen ulkopuolella sijaitsevissa kylmävarastoissa
on oltava ainakin:
a) riittävän suuret jäähdyttämöt ja kylmätilat, jotka on helppo puhdistaa ja
joissa tuoretta lihaa voidaan säilyttää 48 kohdassa määrätyissä lämpöti-
loissa.
Nämä tilat eivät saa olla millään tavalla yhteydessä tiloihin, joissa säily-
tetään muuta tavaraa kuin tuoretta lihaa.
Sisäkattoon asennetuissa jäähdytyslaitteissa on oltava tiivis valumien
keruujärjestelmä, joka on liitetty suoraan viemäreihin.
Lattiaan asennetut jäähdytyslaitteet on sijoitettava syvennyksiin, joissa
on oma viemäröintijärjestelmä tai jotka on liitetty suoraan laitoksen
viemärijärjestelmään;
b) erityiset lukittavat tilat pidätetyn tai takavarikoidun tuoreen lihan varas-
tointia varten;
c) riittävästi varustettu lukittava tila yksinomaan eläinlääkintäviranomaisen
käyttöön;
d) tila ja riittävät välineet kuljetusvälineiden puhdistusta ja desinfiointia
varten. Tämä tila ja nämä välineet eivät kuitenkaan ole pakollisia, jos
voimassa olevat säännökset edellyttävät, että kuljetusvälineet puhdiste-
taan ja desinfioidaan yleisissä keskuksissa; jos on kyse
maantieajoneuvoista, tällaisen keskuksen on sijaittava laitoksen
välittömässä läheisyydessä;
e) edellä a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tiloissa:
— vedenpitävä, lahoamaton lattiapäällyste, joka on helppo puhdistaa ja
desinfioida ja joka on siten rakennettu, että veden poisjuoksutta-
minen on helppoa; vesi on johdettava katettuja kanavia myöten
ritilöin ja hajulukoin varustettuihin viemäreihin,
— tasaiset seinät, joilla on vaalea, pestävä pinnoite tai maali vähintään
kolmen metrin korkeuteen tai sisäkattoon asti; seinän ja lattian
yhtymäkohdat on pyöristettävä;
— ovet korroosionkestävästä materiaalista; jos ovet ovat puusta, niiden
molemmilla pinnoilla on oltava tasainen ja läpäisemätön pinnoite tai
maali. Ovenpielien on kestettävä iskuja ja niiden on oltava raken-
teeltaan sellaiset, ettei niistä siirry lihaan mitään haitallisia aineita;
niissä ei saa olla halkeamia,1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 23
▼B
— lattiat, seinät, sisäkatto ja vesijohdot on eristettävä lahoamattomilla,
vedenpitävillä ja hajuttomilla materiaaleilla;
f) tarvittavat laitteet 48 kohdassa määrättyjen lämpötilojen saavuttamista ja
säilyttämistä varten;
g) jäähdyttämöissä tai kylmätiloissa korroosionkestävät laitteet, jotka on
estävät tuoreen lihan ja lattian tai seinien väliset kosketukset, kun lihaa
kuljetetaan tai säilytetään;
h) laitteet, joiden avulla toimitetaan riittävä määrä yksinomaan paineena-
laista juomakelpoista vettä; laitteet voivat kuitenkin poikkeuksellisesti
toimittaa höyryntuotannossa käytettävää juomakelvotonta vettä, jos tätä
tarkoitusta varten asennetuista vesijohdoista ei voi ottaa vettä muihin
tarkoituksiin. Lisäksi juomakelvotonta vettä voidaan poikkeuksellisesti
käyttää kylmälaitteiden jäähdytykseen. Juomakelvottoman veden johdot
on selvästi erotettava juomakelpoista vettä varten käytetyistä eivätkä ne
saa kulkea sellaisten tilojen kautta, joissa on tuoretta lihaa;
i) hygieniavaatimukset täyttävä jäteveden poistojärjestelmä;j) asianmukaiset järjestelyt tuhoeläimiltä, kuten hyönteisiltä ja jyrsijöiltä,
suojautumista varten;
k) riittävä luonnollinen tai keinovalaistus, joka ei vääristä värejä;l) riittävä ilmanvaihto;m) työtiloissa riittävät laitteet käsien puhdistamiseksi ja työvälineiden
puhdistamiseksi ja desinfioimiseksi; näiden laitteiden on sijaittava
mahdollisimman lähellä työpisteitä; hanat eivät saa olla käsikäyttöisiä;
näissä paikoissa on oltava kuuma ja kylmä juokseva vesi, puhdistus- ja
desinfiointiaineita sekä kertakäyttöisiä käsipyyhkeitä; työkalujen puhdis-
tuksessa käytettävän veden lämpötilan on oltava vähintään 82 ºC;
n) pukuhuoneita, pesualtaita, suihkuja sekä huuhdeltavia käymälöitä;
käymälät eivät saa avautua suoraan työtiloihin; pesualtaissa on oltava
kuuma ja kylmä juokseva vesi, käsien puhdistus- ja desinfiointiaineita
sekä kertakäyttöisiä käsipyyhkeitä; pesualtaita on sijoitettava
käymälöiden läheisyyteen;
o) rekisteröivä lämpömittari tai rekisteröivä kaukolämpömittari jokaisessa
varastointitilassa.
IV LUKU
LAITOSTEN HENKILÖSTÖN, TILOJEN JA VÄLINEIDEN HYGIENIA
4. Henkilöstön on noudatettava ehdotonta puhtautta; tilat ja laitteet on
pidettävä ehdottomasti puhtaina:
a) henkilöstön on erityisesti käytettävä puhtaita työvaatteita ja päähineitä
sekä tarvittaessa niskasuojia. Eläinten teurastukseen osallistuvan tai
tuoreen lihan parissa työskentelevän taikka sitä käsittelevän henkilöstön
on pestävä ja desinfioitava kätensä useita kertoja työpäivän aikana sekä
aina ryhtyessään uudelleen työhön. Sairaiden eläinten tai saastuneen
lihan kanssa kosketuksissa olleiden henkilöiden on välittömästi pestävä
kätensä ja käsivartensa huolellisesti kuumalla vedellä ja sitten desinfioi-
tava ne. Tupakointi on kielletty työ- ja varastotiloissa;
b) eläimiä ei saa päästää laitokseen lukuun ottamatta teurastamoihin
tuotavia teurastettavia eläimiä ja näiden teurastamojen alueelle
päästettäviä, niiden toiminnan kannalta tarpeellisia eläimiä. Jyrsijät,
hyönteiset ja muut tuhoeläimet on järjestelmällisesti tuhottava;
c) tuoreen lihan käsittelyyn tai varastointiin käytetyt laitteet ja välineet on
pidettävä puhtaina ja hyvässä kunnossa. Ne on huolellisesti puhdistettava
ja desinfioitava useita kertoja työpäivän aikana sekä työpäivän päätteeksi
ja ennen kuin niitä käytetään uudelleen, kun ne ovat saastuneet erityi-
sestiä taudinaiheuttajista.
5. Työtiloja, -kaluja ja -välineitä ei saa käyttää muihin tarkoituksiin kuin
tuoreen lihan tai lihan käsittelyyn. Tuoreen lihan leikkuuvälineitä saa
käyttää ainoastaan tähän tarkoitukseen.
6. Tuore liha ja liha-astiat eivät saa koskettaa lattiaa.
7. Pesu- ja desinfiointiaineita sekä haitallisten eläinten tuhoamiseen käytettäviä
aineita on käytettävä siten, että ne eivät vaikuta tuoreen lihan terveellisyy-
teen.
8. Kaikkiin tarkoituksiin on käytettävä juomakelpoista vettä;ä juomakelvot-
toman veden käyttö voidaan kuitenkin poikkeuksellisesti sallia
höyryntuotannossa, jos tätä tarkoitusta varten asennetuista johdoista ei voi
ottaa vettä muihin tarkoituksiin eivätkä nämä vesijohdot voi saastuttaa lihaa.
Lisäksi juomakelvotonta vettä voidaan poikkeuksellisesti käyttää kylmälait-1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 24
▼B
teiden jäähdytykseen. Juomakelvottoman veden johdot on selvästi erotettava
juomakelpoista vettä varten käytetyistä eivätkä ne saa kulkea työtilojen tai
tuoreen lihan varastotilojen läpi.
9. Sahajauhon tai muiden vastaavien aineiden levittäminen työtilojen ja
tuoreen lihan varastotilojen lattioille on kielletty.
10. Leikkaaminen on tehtävä siten, että vältetään lihan saastuminen.
Luunsirut ja verihyytymät on poistettava. Leikkaamisessa saatu tuore liha,
jota ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi, on koottava 2 kohdan g alakohdassa
tarkoitettuihin tiloihin sitä mukaa kuin sitä leikataan.
11. Osallistuminen teurastukseen, lihan leikkaamiseen, työskentelyyn tuoreen
lihan parissa ja sen käsittelyyn on kiellettävä henkilöiltä, jotka ovat mahdol-
lisia saastumisen lähteitä, erityisesti niiltä:
a) jotka sairastavat tai joiden epäillään sairastavan lavantautia, pikkulavan-
tauti A:ta tai B:tä, tarttuvaa suolitulehdusta (salmonella), punatautia,
tarttuvaa maksatulehdusta, tulirokkoa tai kantavan näiden tautien aiheut-
tajia;
b) jotka sairastavat tai joiden epäillään sairastavan tarttuvaa tuberkuloosia;
c) jotka sairastavat tai joiden epäillään sairastavan tarttuvaa ihotautia;
d) jotka harjoittavat samanaikaisesti toimintaa, josta voi siirtyä mikrobeja
tuoreeseen lihaan;
e) joilla on kädessään muu side kuin märkimätöntä haavaa suojaava, veden-
pitävä side.
12. Kaikilta henkilöiltä, jotka työskentelevät tuoreen lihan parissa, on vaadittava
lääkärintodistus. Siinä todistetaan, että tällaiselle työlle ei ole esteitä; se on
uusittava vuosittain ja aina kun virkaeläinlääkäri sitä vaatii; lääkärintodistus
on pidettävä virkaeläinlääkärin saatavilla.
V LUKU
ANTE MORTEM -TARKASTUS
13. Eläimille on tehtävä ante mortem -tarkastus päivänä, jona ne tuodaan teur-
astamoon. Tarkastus on toistettava välittömästi ennen teurastusta, jos eläin
on ollut eläinsuojassa yli 24 tuntia.
14. Virkaeläinlääkärin on tehtävä ante mortem -tarkastus ammatillisten
sääntöjen mukaisesti ja sopivassa valaistuksessa.
15. Tarkastuksessa on todettava:
a) sairastaako eläin ihmisiin tai eläimiin tarttuvaa tautia taikka onko
eläimen oireiden tai yleistilan perusteella syytä epäillä sen sairastavan
tällaista tautia;
b) onko eläimessä oireita sairaudesta tai yleistilan häiriöstä;
c) onko eläin väsynyt tai kiihtynyt.
16. Yhteisöön tuotavan tuoreen lihan tuotantoa varten ei saa teurastaa:
a) eläintä, jossa on todettu jokin 15 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista
ilmenemismuodoista;
b) eläintä, joka ei ole levännyt riittävää aikaa; väsyneiden tai kiihtyneiden
eläinten on annettava levätä vähintään 24 tuntia;
c) eläintä, jossa on todettu jokin tuberkuloosin muoto tai jolle tehdyssä
tuberkuliinikokeessa on saatu positiivinen tulos.
VI LUKU
TEURASTUS- JA LEIKKAUSHYGIENIA
17. Teurastustiloihin tuodut teuraseläimet on teurastettava välittömästi.
18. Verenlaskun on oltava täydellinen. Ihmisravinnoksi tarkoitettu veri on
kerättävä ehdottoman puhtaisiin astioihin. Sitä ei saa sekoittaa käsin, vaan
ainoastaan hygieniavaatimukset täyttävillä välineillä.
19. Muut eläimet kuin siat on nyljettävä viipymättä ja täydellisesti. Jos sikoja ei
nyljetä, niiden karvat on poistettava viipymättä.
20. Sisäelimet on poistettava viipymättä ja poisto on saatettava loppuun puolen
tunnin kuluessa verenlaskusta. Keuhkot, sydän, maksa, perna ja välikarsina
voidaan joko poistaa tai jättää ruhoon luonnolliseen yhteyteensä. Jos ne irro-
tetaan, ne on numeroitava tai merkittävä tavalla, joka mahdollistaa niiden
tunnistamisen tiettyyn ruhoon kuuluviksi; tämä koskee myös päätä, kieltä,1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 25
▼B
ruoansulatuskanavaa ja kaikkia muita tarkastusta varten tarvittavia eläimen
osia. Edellä mainitut osat on säilytettävä ruhon lähellä kunnes tarkastus on
suoritettu. Kaikkien eläinlajien munuaiset on jätettävä ruhoon luonnolliseen
yhteyteensä mutta paljastettava ympäröivästä rasvakudoksesta.
21. Lihan puhdistaminen kankaalla sekä ilman puhaltaminen on kielletty. Ilman
puhaltaminen elimeen voidaan kuitenkin hyväksyä rituaalitarkoituksiin, jos
puhallettua elintä ei hyväksytä yhteisöön vietäväksi.
22. Kavioeläinten, yli neljän viikon ikäisten sikojen ja yli kolmen kuukauden
ikäisten nautaeläinten ruhot on esitettävä tarkastettaviksi selkärankaa pitkin
halkaistuina puoliruhoina. Sikojen ja kavioeläinten pää on myös halkaistava
pituussuunnassa. Jos tarkastus sitä edellyttää, virkaeläinlääkäri voi vaatia
minkä tahansa eläimen ruhon halkaisua pituussuunnassa.
23. Ennen tarkastuksen loppuun saattamista ruhoja ei saa leikata tai mitään teur-
astetun eläimen osaa poistaa tai käsitellä.
24. Pidätetty tai takavarikoitu tuore liha sekä mahat, suolet, vuodat, nahat,
sarvet, sorkat ja siankarvat on mahdollisimman pian sijoitettava erityisiin
tiloihin.
VII LUKU
POST MORTEM -TARKASTUS
25. Kaikki eläimen osat veri mukaan lukien on tarkastettava viipymättä teuras-
tuksen jälkeen.
26. Post mortem -tarkastukseen on sisällyttävä:
a) teurastetun eläimen silmämääräinen tarkastus;
b) tiettyjen elinten, erityisesti keuhkojen, maksan, pernan, kohdun, utar-
eiden ja kielen, tunnustelu;
c) elinten ja imusolmukkeiden viiltäminen.
Jos jonkin elimen silmämääräinen tarkastus tai tunnustelu osoittaa, että
eläimessä on muutoksia, jotka voivat saastuttaa ruhot, työvälineet,
henkilöstön tai työtilat, näitä elimiä ei saa viiltää teurastustiloissa;
d) koostumuksen, värin, hajun ja mahdollisesti maun poikkeavuuksien
tutkimus;
e) tarvittaessa laboratoriotutkimukset erityisesti 20 artiklan b, c ja d alakoh-
dassa tarkoitettujen aineiden varalta.
27. Virkaeläinlääkärin on erityisesti tarkastettava:
a) veren väri, sen hyytyminen ja mahdollisten vieraiden kappaleiden esiin-
tyminen;
b) pää, nielu, alaleuan, korvasylkirauhasen ja nieluntakaiset imusolmukkeet
(Lnn. retropharyngiales, mandibulares japarotidei) sekä tonsillat kielen
ollessa siten irrotettuna, että suun ja nielun yksityiskohtainen tarkastus
on mahdollista. Tonsillat on poistettava tarkastuksen jälkeen;
c) keuhkot, henkitorvi, ruokatorvi, keuhkotyven ja välikarsinan imusol-
mukkeet (Lnn. bifurcationes, eparteriales jamediastinales) ,
henkitorven ja keuhkoputkien päähaarojen ollessa avattuna pituussuun-
nassa ja keuhkot viillettynä niiden alimmassa kolmanneksessa
kohtisuoraan keuhkoputkiin nähden;
d) sydänpussi ja sydän, kun jälkimmäinen viilletään pituussuunnassa siten,
että viilto avaa kammiot ja läpäisee kammioiden väliseinän;
e) pallea;f) maksa, sappirakko, sappitiehyet sekä maksaportin ja haiman imusol-
mukkeet (Lnn. portales);
g) ruoansulatuskanava, suolilieve, sekä mahaimusolmukkeet ja suoliliepeen
imusolmukkeet (Lnn. gastrici, mesenterici, craniales jacaudales);
h) perna;i) munuaiset ja munuaisimusolmukkeet (Lnn. renales) sekä rakko;
j) keuhkopussi ja vatsakalvo;
k) sukuelimet; lehmän kohtu viilletään pituussuunnassa;l) utareet ja utareimusolmukkeet (Lnn. supramammarii) ; lehmien utare-
puoliskot on avattava pitkällä syvällä viillolla maitorauhasiin (sinus
lactiferes) asti;
m) nuorten eläinten navan alue ja nivelet; epäilyttävissä tapauksissa navan
alue on viillettävä ja nivelet avattava.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 26
▼B
Mainitut imusolmukkeet on järjestelmällisesti paljastettava ja viillettävä
pituusakselin mukaan niin ohuisiin viipaleisiin kuin mahdollista.
Epäilyttävissä tapauksissa on viillettävä samalla tavoin myös seuraavat
imusolmukkeet: pinnalliset kaulaimusolmukkeet, lavanedusimusolmukkeet
(Lnn. cervicales superficiales) , kainalo- imusolmukkeet (Lnn. axillares
proprii et primae costae) , rintalastan alaiset (Lnn. sternales craniales) ,
syvät kaulaimusolmukkeet (Lnn. cervicales profundi) , kaulakylkiluunimu-
solmukkeet (Lnn. costo-cervicales), polvitaipeen (Lnn. poplitei) , reisi-
imusolmukkeet (Lnn. subiliaci), istuinluun (Lnn. ischiatici) , suoliluun ja
lantionalusimusolmukkeet (Lnn. iliaci et lumbales) .
Vuohien ja lampaiden sydän on avattava ja pään imusolmukkeet viillettävä
ainoastaan epäilyttävissä tapauksissa.
28. Lisäksi virkaeläinlääkärin on järjestelmällisesti tehtävä:
A. Tutkimus kystikerkoosin varalta:
a) yli kuuden viikon ikäisiltä naudoilta on tutkittava:
— kieli, jonka alapinnan lihaksisto on viillettävä kielen alaosassa
pituussuunnassa vahingoittamatta elintä liikaa,
— ruokatorvi, joka on irrotettava henkitorvesta,
— sydän, jonka kumpikin sydänpuolisko on 27 kohdan d alakoh-
dassa tarkoitetun viiltämisen lisäksi halkaistava
sydänkorvakkeista sydämen kärkeen,
— ulommat ja sisäpuoliset puremalihakset, jotka on viillettävä
kahdella alaleuan suuntaisella viillolla siten, että viilto ulottuu
alaleuan alareunasta lihaksen ylempään kiinnityskohtaan,
— pallea, jonka lihasosa on erotettava kalvosta,— ruhon näkyvissä olevat lihaspinnat;
b) sikojen suoraan näkyvät lihaspinnat ja erityisesti reisilihaksisto,
vatsakalvo, rasvakudoksesta irrotetut lannelihakset, palleapilarit,
kylkiluiden väliset lihakset, sydän, kieli ja kurkunpää.
B. Nautaeläinten, vuohien ja lampaiden tutkimusmaks amatojen varalta
viiltämällä maksa mahan puoleista pintaa pitkin sappitiehyiden tutki-
mista varten sekä tekemällä syvä viilto Spiegelin lohkon tyveen.
C. Kavioeläinten tutkimus räkätaudin varalta tarkastamalla huolellisesti
henkitorven, kurkunpään, nenäonteloiden, sivuonteloiden ja niiden haar-
autumien limakalvot sen jälkeen, kun pää on halkaistu keskitasossa ja
sierainseinämä poistettu.
VIII LUKU
LEIKATTAVAKSI TARKOITETTUA LIHAA KOSKEVAT VAATI-
MUKSET
29. Lihan leikkaaminen puoliruhoja tai neljännesruhoja pienemmiksi paloiksi
sekä luuttomaksi leikkaaminen on sallittua ainoastaan hyväksytyissä leik-
kaamoissa.
30. Laitoksen johtajan tai tämän edustajan on helpotettava laitoksen valvontaa
ja erityisesti kaikkia tarpeellisina pidettyjä käsittelyjä ja annettava tarvittavatvälineet valvontaviranomaisen käyttöön; laitoksen johtajan tai tämän edus-
tajan on erityisesti pyynnöstä pystyttävä ilmoittamaan valvonnasta
vastaavalle virkaeläinlääkärille, mistä laitokseen tuotu liha on peräisin.
31. Tuoretta lihaa, joka ei täytä tämän direktiivin edellytyksiä, ei saa tuoda
hyväksyttyihin leikkaamoihin, ellei sitä sijoiteta erityiselle säilytysalueelle;
se on leikattava muissa paikoissa tai muina aikoina kuin mainitut vaati-
mukset täyttävä tuore liha. Virkaeläinlääkärillä on aina oltava vapaa pääsy
kaikkiin varasto- ja työtiloihin sen varmistamiseksi, että näitä määräyksiä
noudatetaan tunnollisesti.
32. Leikattavaksi tarkoitettu tuore liha on heti leikkaamoon tuotaessa sijoitet-
tava 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun tilaan ja sitä on säilytettävä
tässä tilassa käsittelyn aloittamiseen asti; tilan on oltava sellainen, että
ruhojen ja niiden palojen sisälämpötila pysyy jatkuvasti enintään +7 ºC:ssa.
33. Tuoretta lihaa on tuotava 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin tiloihin
tarpeen mukaan. Heti kun liha on leikattu ja pakattu asianmukaisesti, se on
siirrettävä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun jäähdyttämöön tai kylmäti-
laan.
34. Leikkaamisen aikana tilan lämpötila saa olla enintään +10 ºC.35. Leikkaamisen, luuttomaksi leikkaamisen ja 45 ja 46 kohdassa tarkoitetun
pakkaamisen aikana tuoreen lihan sisälämpötila on pidettävä enintään1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 27
▼B
+7 ºC:ssa. Leikkaamishetkellä tuoreen lihan pH-arvo saa olla enintään 6,1;
koepala on otettava suuresta selkälihaksesta kolmannentoista kylkiluun
kohdalta.
36. Tuoreen lihan puhdistaminen kankaalla sekä ilman puhaltaminen on kiel-
letty.
Ilman puhaltaminen elimeen voidaan kuitenkin hyväksyä rituaalitarkoituk-
siin, jos puhallettua elintä ei hyväksytä yhteisöön vietäväksi.
IX LUKU
LEIKATUN LIHAN TERVEYSVALVONTA
37. Virkaeläinlääkärin on valvottava leikkaamoja. Hänelle on ilmoitettava
asiasta hyvissä ajoin ennen yhteisöön tuotavaksi tarkoitetun tuoreen lihan
leikkaamista.
38. Virkaeläinlääkärin valvontaan kuuluvat ainakin seuraavat tehtävät:
— tuoreen lihan saapumisen ja tuoreen leikatun lihan lähtemisen tarkastus,
— yhteisöön tuotavaksi tarkoitetun ja leikkaamoon tuodun tuoreen lihan
tarkastus,
— yhteisöön tuotavaksi tarkoitetun tuoreen lihan tarkastus ennen leikkaa-
mista ja sen lähtiessä laitoksesta,
— jäljempänä 44 kohdassa ja edellä 22 artiklassa tarkoitettujen leikatun
tuoreen lihan tarkastusta koskevien asiakirjojen laatiminen ja myöntä-
minen,
— edellä IV luvussa tarkoitettujen tilojen, laitteiden ja työkalujen
puhtauden sekä henkilöstön hygienian valvonta,
— laboratoriokokeita varten tarvittavien näytteiden otto, esimerkiksi haital-
listen bakteerien, lisäaineiden tai muiden luvattomien kemiallisten
aineiden havaitsemiseksi. Tällaisten kokeiden tuloksista on pidettävä
kirjaa.
— kaikki muu valvonta, jota eläinlääkäri pitää tarpeellisena yhteisön
säännösten ja määräysten noudattamisen varmistamiseksi.
X LUKU
TERVEYSMERKINTÄ
39. Terveysmerkintä on tehtävä virkaeläinlääkärin vastuulla. Tätä varten hänen
on pidettävä hallussaan ja säilytettävä:
a) tuoreen lihan terveysmerkintään tarkoitetut välineet, jotka hän saa
luovuttaa avustajilleen ainoastaan merkinnän ajankohtana ja siihen
vaadittavaksi ajaksi;
b) jäljempänä 44 kohdassa mainitut etiketit, jos nämä on jo merkitty tässä
luvussa tarkoitetulla tavalla. Tarvittava määrä näitä etikettejä annetaan
avustajille silloin, kun niitä on tarkoitus käyttää.
40. Terveysmerkin on oltava soikea, 6,5 cm leveä ja 4,5 cm korkea merkki.
Siinä on oltava seuraavat tiedot täysin luettavin kirjaimin:
— yläosassa lähettäjämaana olevan kolmannen maan nimi suuraakkosin tai
tarvittaessa kirjainlyhenne, joka on hyväksytty tälle maalle kansainväli-
sessä moottoriajoneuvojen rekisteröintiä koskevassa sopimuksessa,
— keskellä teurastamon eläinlääkinnällinen hyväksyntänumero.
Kirjainten on oltava 0,8 cm korkeita ja numeroiden 1 cm korkeita.
Terveysmerkissä voi lisäksi olla maininta tuoreen lihan tarkastaneesta
virkaeläinlääkäristä.
41. Ruhot on muste- tai polttoleimattava 40 kohdan mukaisesti:
— yli 60 kiloa painavien ruhojen molempiin puoliruhoihin on tehtävä
merkinnät ainakin seuraaviin kohtiin: reisien ulkopinta, kupeet, selkä,
rinta, lapa ja keuhkopussi,
— muihin ruhoihin tehdään merkintä ainakin neljään kohtaan, lapoihin ja
reisien ulkopintaan.
42. Maksat on polttoleimattava 40 kohdan mukaisesti.
Päät, kielet, sydämet ja keuhkot on joko muste- tai polttoleimattava 40
kohdan mukaisesti.
Alle 3 kuukauden ikäisten nautojen sekä lampaiden ja vuohien kielten ja
sydänten polttoleimaaminen ei ole kuitenkaan pakollista.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 28
▼B
43. Virallisesti merkityistä ruhoista leikkaamoissa leikatut palat rasvaa, ihraa,
häntiä, korvia ja jalkoja lukuun ottamatta on muste- tai polttoleimattava,
jos niissä ei ole merkkiä, 40 kohdan mukaisesti ja merkissä on oltava on
oltava leikkaamon eläinlääkinnällinen hyväksyntänumero teurastamon
numeron sijasta.
Kiinteä sianrasva ja kylki, joista kamara on poistettu, voidaan ryhmitellä
enintään viiden palan eriin; jokainen erä ja jokainen erillinen pala on sine-
töitävä virallisessa valvonnassa ja varustettava 44 kohdan mukaisella
etiketillä.
Merkintä voidaan tehdä myöss oikealla levyllä. Levy on kiinnitettävä jokai-
seen palaan, sen uudelleen käytön on oltava mahdotonta, sen on oltava
kestävää materiaalia ja vastattava kaikkia hygieniavaatimuksia. Seuraavien
tietojen on oltava siinä täysin luettavassa muodossa:
— yläosassa suuraakkosin lähettäjämaana olevan kolmannen maan lyhenne,
joka on hyväksytty tälle maalle kansainvälisessä moottoriajoneuvojen
rekisteröintiä koskevassa sopimuksessa,
— keskellä leikkaamon eläinlääkinnällinen hyväksyntänumero.
Kirjainten ja numeroiden on oltava 0,2 cm korkeita.Levyssä voi olla maininta lihan tarkastaneesta virkaeläinlääkäristä.
44. Pakkauksessa on oltava hyvin näkyvä etiketti, jossa on täysin luettavissa
oleva, 40 tai 43 kohdan mukainen merkki. Etiketti on kiinnitettävä siten,
että se rikkoutuu pakkausta avattaessa. Lisäksi etiketissä on oltava sarjanu-
mero.
XI LUKU
TUOREEN LIHAN PAKKAAMINEN
45. a) Pakkauksen (esimerkiksi pakkauslaatikot, pahvilaatikot) on oltava kaik-
kien hygieniavaatimusten mukainen, ja erityisesti:
— se ei saa muuttaa lihan aistinvaraisia ominaisuuksia,
— siitä ei saa siirtyä lihaan ihmisten terveydelle haitallisia aineita,
— sen on oltava riittävän kestävä suojatakseen lihaa tehokkaasti kulje-
tuksen ja käsittelyn aikana.
b) pakkausta ei saa käyttää uudelleen lihan pakkaamiseen, ellei sitä ole
valmistettu korroosionkestävistä materiaaleista, jotka on helppo
puhdistaa, ja ellei sitä ole puhdistettu ja desinfioitu.
46. Kun tuore leikattu liha tai sivutuotteet kääritään (esimerkiksi muoviin), tämä
on tehtävä viipymättä leikkaamisen jälkeen ja hygieniavaatimusten mukai-
sesti.
Muu leikattu tuore liha kuin kiinteä sianrasva tai kylki on aina varustettava
suojakääreellä, jollei sitä kuljeteta ripustettuna.
Tällaisen kääreen on oltava läpinäkyvä ja väritön, ja sen on lisäksi oltava 45
kohdan a alakohdassa vahvistettujen edellytysten mukainen; sitä ei saa
käyttää uudestaan lihan käärimiseen.
47. Edellä 45 ja 46 kohdassa tarkoitetut pakkaukset saavat sisältää ainoastaan
yhdestä eläinlajista peräisin olevaa leikattua tuoretta lihaa.
XII LUKU
VARASTOINTI
48. Yhteisöön tuotavaksi tarkoitettu tuore liha on post mortem -tarkastuksen
jälkeen viipymättä jäähdytettävä pysyvästi enintään +7 ºC:n sisälämpötilaan,
kun kyseessä ovat ruhot ja niiden palat, tai enintään +3 ºC:n lämpötilaan,
kun kyseessä ovat sivutuotteet.
XIII LUKU
KULJETUS
49. Tuoretta lihaa on kuljetettava kuljetusvälineissä, jotka on suunniteltu ja
varustettu siten, että 48 kohdassa määrätyt lämpötilat säilyvät koko kulje-
tuksen ajan ja lihan ominaisuudet säilyvät.
50. Tällaisen lihan kuljetukseen tarkoitettujen kuljetusvälineiden on täytettävä
seuraavat vaatimukset:
a) niiden sisäpintojen tai kaikkien muiden osien, jotka voivat joutua koske-
tuksiin lihan kanssa, on oltava korroosionkestävää materiaalia, joka ei
voi vaikuttaa lihan aistinvaraisiin ominaisuuksiin tai tehdä lihaa ihmisen1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 29
▼B
terveydelle haitalliseksi; näiden pintojen on oltava sileät sekä helpot
puhdistaa ja desinfioida,
b) niiden on oltava varustetut riittävin laittein, joilla lihaa suojataan
hyönteisiltä ja pölyltä, ja oltava vesitiiviit nesteiden valumisen estämi-
seksi,
c) ruhojen, puoliruhojen tai neljännesruhojen sekä pakkaamattoman
leikatun tuoreen lihan kuljetusta varten niiden on oltava varustetut
korroosionkestävillä lihan ripustamiseen tarkoitetuilla laitteilla, jotka on
asennettu sellaiseen korkeuteen, ettei liha pääse koskettamaan lattiaa;
tätä määräystä ei sovelleta hygieenisesti pakattuun jäädytettyyn lihaan.
51. Tuoreen lihan kuljetusvälineitä ei missään tapauksessa saa käyttää elävien
eläinten kuljetukseen tai sellaisten tuotteiden kuljetukseen, jotka voisivat
vaikuttaa lihaan tai saastuttaa sen.
52. Mitään muita tuotteita kuin lihaa ei saa kuljettaa samaan aikaan samassa
kuljetusvälineessä. Siinä ei myöskään saa kuljettaa mahoja, ellei niitä ole
kaltattu, eikä päitä ja sorkkia, ellei niitä ole nyljetty tai kaltattu ja karvottu.
53. Tuoretta lihaa saa kuljettaa ainoastaan puhtaassa ja desinfioidussa kulje-
tusvälineessä.
54. Ruhot, puoliruhot ja neljännesruhot, lukuun ottamatta hygieniavaatimusten
mukaisesti pakattua jäädytettyä lihaa, on aina kuljetettava ripustettuna.
Muut palat sekä sivutuotteet on ripustettava tai sijoitettava telineille, jollei
niitä ole pakattu tai sijoitettu korroosionkestäviin astioihin. Tällaisten teli-
neiden, pakkausten tai astioiden on täytettävä hygieniavaatimukset ja
tämän direktiivin säännökset. Sisäelimet on aina kuljetettava kestävässä
veden- ja rasvanpitävässä pakkauksessa. Astiat ja telineet on puhdistettava
ja desinfioitava, ennen kuin niitä käytetään uudelleen.
55. Virkaeläinlääkärin on ennen lähetystä varmistettava, että kuljetusvälineet ja
lastausolosuhteet täyttävät tämän luvun hygieniavaatimukset.1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 30
▼B
LIITE C
1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 31
▼B
1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 32
▼B
LIITE D
1972L0462 — FI — 07.07.1981 — 006.001 — 33