0 SOVELTAMISALA Tätä direktiiviä sovelletaan turvavöihin ja kiinnitysjärjestelmiin, jotka on suunniteltu asennettaviksi direktiivin 70/156/ETY liitteen II määritelmän mukaisiin ajoneuvoihin ja jotka on tarkoitettu eteenpäin tai taaksepäin suunnatuilla istuimilla istuvien henkilöiden henkilökohtaiseen käyttöön, esimerkiksi yhdelle hengelle tarkoitettuina erillisinä varusteina, sekä lasten turvajärjestelmiin, jotka on tarkoitettu asennettaviksi M1- ja N1-luokan ajoneuvoihin.

1 MÄÄRITELMÄTTässä direktiivissä tarkoitetaan:

1.1 ”turvavyöllä (istuinvyö, vyö)” vyönauha-asennelmaa, johon kuuluu vyölukko sekä säätö- ja kiinnityslaitteet ja joka asennetaan kiinteästi moottorikäyttöiseen ajoneuvoon ja jonka tarkoituksena on vähentää vyön käyttäjän vahingoittumisen vaaraa rajoittamalla tämän liikkuvuutta ajoneuvossa törmäyksen tai äkillisen jarrutuksen yhteydessä. Tällaista asennelmaa kutsutaan yleensä ”vyöasennelmaksi” ja ilmaisuun katsotaan kuuluvaksi myös energianvaimennin tai nauhan kelauslaite;

1.1.1 ”lantiovyöllä” vyötä, joka menee vyön käyttäjän etulantion ylitse;

1.1.2 ”olkavyöllä” vyötä joka kulkee vinottain rintalastan poikki lantiolta vastapäiselle olkapäälle;

1.1.3 ”kolmipistevyöllä” olennaisesti lantionauhasta ja olkanauhasta koostuvaa yhdistelmää;

1.1.4 ”valjasvyöllä” vyöasennelmaa, johon kuuluu lantiovyö ja olkanauhat;

1.2 ”vyötyypillä” vyöluokkaa, joka ei eroa sellaisilta olennaisilta osiltaan kuin:

1.2.1 jäykät osat (vyölukko, kiinnityslaitteet, nauhan kelauslaite);

1.2.2 nauhojen materiaali, kudos, mitat ja värit;

1.2.3 vyöasennelman geometria;

1.3 ”nauhalla” joustavaa osaa, joka on suunniteltu pitämään käyttäjän kehoa paikallaan ja siirtämään rasituskohdat vyön kiinnityspisteisiin;

1.4 ”vyölukolla” pikalukkolaitetta, jonka avulla käyttäjä pysyy vyöllä kiinnitettynä. Vyölukko voi käsittää säätölaitteen, lukuun ottamatta valjasvyön solkea;

1.5 ”vyön säätölaitteella” laitetta, jonka avulla vyötä voidaan säätää yksittäisen käyttäjän ja istuimen asennon vaatimusten mukaan. Säädettävä osa voi olla vyölukon osa, nauhan kelauslaite tai mikä muu turvavyön osa tahansa;

1.6 ”kiinnityslaitteilla” vyöasennelman osia, mukaan lukien tarvittavat varmistusosat, joiden avulla asennelma voidaan kiinnittää vyön kiinnityspisteisiin;

1.7 ”energianvaimentimella” laitetta, joka on suunniteltu hajauttamaan energiaa vyöasennelman osana olevasta nauhasta riippumatta tai yhdessä sen kanssa;

1.8 ”kelauslaitteella” laitetta, joka sisältää turvavyön koko nauhan tai osan siitä;

1.8.1 ”lukkiutumattomalla kelauslaitteella” (tyyppi 1) kelauslaitetta, jonka vyönauha on vedetty ulos täyteen pituuteensa pienellä ulkoisella voimalla ja joka ei salli ulosvedetyn nauhan säätöä;

1.8.2 ”käsin avattavalla kelauslaitteella” (tyyppi 2) kelauslaitetta, joka vaatii käyttäjältä laitteen käsikäyttöä kelauslaitteen lukituksen avaamiseksi, jotta voidaan säätää haluttu vyönauhan pituus, ja joka lukkiutuu automaattisesti mainitun toiminnon päättyessä;

1.8.3 ”automaattisesti lukkiutuvalla kelauslaitteella” (tyyppi 3) kelauslaitetta, jolla voidaan vetää vyönauha haluttuun pituuteen ja joka, kun vyölukko on kiinnitetty, säätää nauhan automaattisesti käyttäjän mukaan. Nauhan pidentäminen edelleen edellyttää käyttäjän tarkoituksellista toimintaa;

1.8.4 ”pikalukkiutuvalla kelauslaitteella” (tyyppi 4) kelauslaitetta, joka tavanomaisissa ajo-olosuhteissa ei rajoita turvavyön käyttäjän liikkumisvapautta. Siinä on pituuden säätölaite, joka säätää nauhan automaattisesti käyttäjän mukaan, ja lukitusmekanismi, jonka seuraavat tekijät laukaisevat:

1.8.4.1 ajoneuvon vauhdin hidastuminen (yksitoimintoinen lukittumistapa);

1.8.4.2 yhdistelmä, joka koostuu ajoneuvon vauhdin hidastumisesta, vyön tai minkä tahansa muun automaattisen välineen liikkuminen (monitoimintoinen lukittumistapa);

1.8.5 ’törmäyksessä lukittuvalla kelauslaitteella, jossa on suurempi vastekynnys’ (tyyppi 4N) tarkoitetaan 1.8.4 kohdassa määritettyä kelauslaitetta, kuitenkin niin, että se erityisominaisuuksiltaan soveltuu käytettäväksi M2-, M3-, N1-, N2- ja N3-luokan ajoneuvoissa (1);

1.8.6 ”vyön korkeuden säätölaitteella” laitetta, jolla turvavyön olkanauhan korkeutta voidaan säätää käyttäjän ja auton istuimen mukaan. Tällaista laitetta voidaan pitää turvavyön osana tai turvavyön kiinnityslaitteen osana;

1.9 ”vyön kiinnityspisteillä” sellaisia ajoneuvon tai istuimen rakenteen osia tai muuta ajoneuvon osaa, johon turvavyöasennelmat on kiinnitettävä;

1.10 ”ajoneuvotyypillä” turvavöiden ja turvajärjestelmien osalta moottoriajoneuvojen luokkaa, johon kuuluvat ajoneuvot eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta osiltaan: ajoneuvo- tai istuinrakenteen osien tai ajoneuvon muiden osien, joihin vyön kiinnityspisteet on kiinnitetty, mitat, muodot ja rakennemateriaalit;

1.11 ”turvajärjestelmällä” järjestelmää, joka yhdistää asianmukaisin keinoin ajoneuvon rakenteeseen kiinnitetyn istuimen ja turvavyön, jonka vähintään yksi kiinnityspiste sijaitsee istuimen rakenteessa;

1.12 ”istuimella” yhden täysikasvuisen henkilön istuttavaa ajoneuvon rakenteeseen sisäänrakennettua tai irrallista rakennetta verhoiluineen. Ilmaisu käsittää sekä erillisen istuimen että yhdelle henkilölle tarkoitetun yhdistelmäistuimen osan;

1.12.1 ”matkustajan etuistuimella” istuinta, jossa istuimen ”etummainen H-piste” on kuljettavan R-pisteen kautta kulkevalla pystysuoralla poikittaistasolla tai sen edessä;

1.13 ”istuinryhmällä” yhden tai useamman täysikasvuisen henkilön istuttavaa joko yhdistelmäistuinta tai erillisiä istuimia (jotka on sijoitettu esimerkiksi niin, että yhden istuimen etukiinnityspisteet ovat linjassa toisen istuimen etu- tai takakiinnityspisteiden kanssa tai toisen istuimen kiinnityspisteiden välissä);

1.14 ”yhdistelmäistuimella” vähintään kahden täysikasvuisen henkilön istuttavaksi tarkoitettua rakennetta verhoiluineen;

1.15 ”säätöjärjestelmällä” laitetta, jonka avulla istuin tai istuimen osa voidaan säätää käyttäjälle sopivaan asentoon. Tällaisella laitteella voidaan erityisesti:

1.15.1 säätää istuimen asentoa pituussuunnassa;

1.15.2 säätää istuimen asentoa pystysuunnassa;

1.15.3 säätää istuimen asentoa istuinkulman osalta;

1.16 ”istuimen kiinnityspisteellä” järjestelmää, jolla istuin on kiinnitetty ajoneuvon rakenteeseen, mukaan lukien asiaankuuluvat osat ajoneuvon rakenteessa;

1.17 ”istuintyypillä” istuinluokkaa, johon kuuluvat istuimet eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta osin, kuten:

1.17.1 istuinrakenteen muoto, mitat ja materiaalit;

1.17.2 säätö- ja kaikkien lukitusjärjestelmien tyypit ja mitat;

1.17.3 istuimessa olevien vyön kiinnityspisteiden, istuimien kiinnityspisteiden ja kyseisten ajoneuvorakenteen osien tyypit ja mitat;

1.18 ”siirtojärjestelmällä” laitetta, jonka avulla istuinta tai jotakin sen osaa voidaan portaattomasti siirtää pituussuunnassa, tai istuimen osien välisiä kulmia muuttaa matkustajien ajoneuvoon nousemisen helpottamiseksi;

1.19 ”lukitusjärjestelmällä” laitetta, jonka avulla istuin ja sen osat lukitaan istuimen käyttöasentoihin ja joka sisältää laitteet sekä istuimen selkänojan että ajoneuvon istuimen lukitsemiseen;

1.20 ”upotettu lukon aukaisupainike”: lukko ei saa avautua, kun upotuskohtaa painetaan pallolla, jonka läpimitta on 40 mm;

1.21 ”upottamaton lukon aukaisupainike”: lukon on avauduttava, kun upotuskohtaa painetaan pallolla, jonka läpimitta on 40 mm;

1.22 ”esikuormittajalla” turvavyön lisänä tai sen osana olevaa laitetta, joka kiristää vyönauhaa vyönauhan löysyyden vähentämiseksi törmäystilanteessa;

1.23 ”vertailualueella” tilaa kahden pystysuoran poikittaistason välissä, 400 mm:n päässä toisistaan ja symmetrisessä suhteessa H-pisteeseen sekä määriteltyinä neuvoston direktiivin 74/60/ETY (2) liitteessä II kuvaillun laitteen liikkeellä pystysuorasta vaakasuoraan. Laite sijoitetaan kyseisen liitteen määritelmän mukaisesti ja sen enimmäispituudeksi asetetaan 840 mm;

1.24 ”ilmatyynyasennuksella” moottorikäyttöisissä ajoneuvoissa turvavöitä ja turvajärjestelmiä täydentämään asennettua laitetta eli järjestelmää, joka ajoneuvoon vaikuttavassa kovassa törmäyksessä automaattisesti levittää taipuisan rakenteen, jonka tarkoituksena on laitteen sisällä olevaa kaasua yhteen puristamalla rajoittaa ajoneuvon käyttäjän kehon osan tai osien vakavaa kosketusta matkustajatilan sisäisen osan kanssa;

1.25 ”matkustajan ilmatyynyllä” ilmatyynyasennusta, jonka tarkoituksena on suojata muilla kuin kuljettajan istuimella istuvaa matkustajaa tai matkustajia etutörmäystilanteessa;

1.26 ”lasten turvajärjestelmällä”osista koostuvaa kokoonpanoa, johon voi kuulua yhdistelmä nauhoja tai taipuisia osia sekä lukitseva solki, säätölaitteita, kiinnittimiä ja joissakin tapauksissa täydentävä tuoli ja/tai törmäyssuoja, jonka voi kiinnittää moottorikäyttöiseen ajoneuvoon. Järjestelmä on myös suunniteltu pienentämään käyttäjän loukkaantumisriskiä törmäystilanteessa tai ajoneuvon äkillisessä jarrutustilanteessa rajoittamalla käyttäjän kehon liikkuvuutta;

1.27 ”taaksepäin suunnatulla” ajoneuvon tavanomaisesta kulkusuunnasta vastakkaiseen suuntaan suunnattua.

2 OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ

2.1 Osan EY-tyyppihyväksynnän hakeminen

2.1.1 Valmistajan on haettava turvavyötyypille direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaista osan EY-tyyppihyväksyntää. Valmistajan tai sellaisen ajoneuvon valmistajan, johon turvajärjestelmä on tarkoitettu, on haettava turvajärjestelmätyypille direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaista osan EY-tyyppihyväksyntää.

2.1.2 Ilmoituslomakkeen malli on liitteen II lisäyksessä 1.

2.1.3 Seuraavat näytteet on toimitettava tyyppihyväksyntätestin suorittavalle tekniselle tutkimuslaitokselle:

2.1.3.1 kuusi näytettä, joista yhtä käytetään vertailutarkoituksiin;

2.1.3.2 10 m kutakin vyötyypissä käytettyä nauhatyyppiä.

2.1.3.3 Osan tyyppihyväksyntätestin suorittavalla teknisellä tutkimuslaitoksella on oltava oikeus pyytää näytteitä.

2.1.4 Tyyppihyväksyntää turvajärjestelmälle hakevan on toimitettava turvajärjestelmän hyväksyntätestejä suorittavalle tutkimuslaitokselle kaksi näytekappaletta. Näihin saa kuulua kaksi 2.1.3.1 kohdassa tarkoitettua vyön näytekappaletta ja valmistajan valinnan mukaan joko sitä tyyppiä oleva ajoneuvo, jolle hyväksyntää haetaan, tai tällaisen ajoneuvon se osa tai ne osat, jotka tutkimuslaitos katsoo tarpeellisiksi.

2.1.5 Lasten turvajärjestelmistä on toimitettava neljä näytettä:

2.1.5.1 10 m kutakin lasten turvajärjestelmässä käytettyä nauhaluokkaa, lukuun ottamatta haaranauhaa, josta on toimitettava 2 m; ja

2.1.5.2 pakkausohjeet ja -yksityiskohdat liittessä XVII olevan 14 kohdan mukaisesti.

2.1.5.3 Osan tyyppihyväksyntätestin suorittavalla teknisellä tutkimuslaitoksella on oltava oikeus pyytää lisää näytteitä.

2.1.5.4 Pikkulasten kannettavien turvaistuimien osalta, jos turvaistuinjärjestelmää voidaan käyttää yhdessä useantyyppisten turvaistuimien kanssa, turvajärjestelmien valmistajan on toimitettava luettelo pikkulasten turvaistuintyypeistä.

2.1.5.5 Käytettäessä hyväksyttyä aikuisten turvavyötä lasten turvajärjestelmän varmistamiseen hakemuksessa on määrättävä käytettävän aikuisten turvavyön luokka, esimerkiksi paikallaan pysyvät lantiovyöt.

2.1.6 Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä, että käytössä on tyydyttävät järjestelyt, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuutta voidaan valvoa tehokkaasti.

2.2 Merkinnät

2.2.1 Osan EY-tyyppihyväksyntää varten edellä 2.1.3 tai 2.1.4 kohdan mukaan jätettyihin vyötyypin tai turvajärjestelmätyypin näytteisiin on merkittävä selvästi ja pysyvästi valmistajan nimi, kaupallinen merkki tai tavaramerkki.

2.2.2 Osan EY-tyyppihyväksyntää varten edellä 2.1.5 tai 2.1.5.1 kohdan mukaan jätettyihin lasten turvajärjestelmän näytteisiin on merkittävä selvästi ja pysyvästi valmistajan nimi, kaupallinen merkki tai tavaramerkki.

2.2.2.1 Yhteen muovista tehtyyn lasten turvalaitteen osaan (kuten kuori, törmäyssuoja, ilmatyyny jne.), lukuunottamatta vyötä tai vöitä tai valjasvyötä, on merkittävä selvästi (ja pysyvästi) valmistusvuosi.

2.2.2.2 Jos turvajärjestelmää käytetään yhdessä aikuisten turvavyön kanssa, oikeaa vöiden kiinnitystapaa on havainnollistettava turvajärjestelmään pysyvästi kiinnitetyllä piirroksella. Jos turvajärjestelmää pidetään paikallaan aikuisten turvavyöllä, tuotteessa on oltava väritunnuksin esitetty eteen- ja taaksepäin suuntautuvien istuimien turvavyöjärjestely. Turvavyön väri eteenpäin asennetussa istuimessa on punainen ja taaksepäin suuntautuvassa istuimessa sininen. Samoja värejä on myös käytettävä laitteen käyttötapoja kuvaavissa merkinnöissä. Jokainen turvavyön lantion ja olan alueella kulkeva osa on erotettava tuotteessa väritunnuksin ja/tai sanoin. Edellä määritellyn merkinnän on oltava näkyvissä silloin, kun turvajärjestelmä on ajoneuvoon asennettuna. Ryhmään 0 kuuluvien turvajärjestelmien osalta tämän merkinnän on oltava näkyvissä myös lapsen ollessa turvajärjestelmään kiinnitettynä.

2.2.2.3 Taaksepäin suuntautuvissa lasten turvajärjestelmissä on oltava asennetusta asennosta näkyvä pysyvästi kiinnitetty merkintä, joka sisältää seuraavan varoituksen: Tämän merkinnän on oltava sen maan kielellä, missä laitetta myydään.

2.2.2.4 Turvajärjestelmissä, joita voidaan käyttää sekä eteen- että taaksepäin suunnattuna, on oltava seuraava maininta:

2.3 Yleiset vaatimukset

2.3.1 Jokaisen edellä 2.1 kohdan mukaisesti jätetyn näytteen on noudatettava 2.3-2.7 kohdassa esitettyjä vaatimuksia.

2.3.2 Lasten turvajärjestelmien osalta jokaisen 2.1 kohdan mukaisesti jätetyn näytteen on noudatettava liitteessä XVII olevia asiaankuuluvia vaatimuksia.

2.3.3 Vyön tai turvajärjestelmän on oltava siten suunniteltu ja rakennettu, että oikein asennettuna ja käyttäjän asianmukaisesti käyttämänä se toimii tyydyttävästi ja vähentää ruumiinvamman vaaraa onnettomuuden sattuessa.

2.4 Jäykät osat

2.4.1 Yleistä

2.4.1.1 Turvavyön jäykissä osissa, kuten vyölukoissa, säätölaitteissa, kiinnikkeissä ja vastaavissa ei saa olla teräviä reunoja, jotka saattaisivat aiheuttaa hankauksen aiheuttamaa nauhojen kulumista tai niiden katkeamisen.

2.4.1.2 Kaikki vyöasennelman osat, jotka saattavat ruostua, on sopivalla tavalla suojattava sitä vastaan. Jäljempänä 2.7.2 kohdassa määrätyn korroosiotestin jälkeen mitään merkkejä sellaisesta huonontumisesta, joka saattaa vaikeuttaa laitteen asianmukaista toimintaa, tai merkittävästä ruostumisesta ei saa olla pätevän tarkkailijan paljain silmin havaittavissa.

2.4.1.3 Energian vaimentamiseen tai kuormaa kantamaan tai siirtämään tarkoitetut jäykät osat eivät saa olla helposti murtuvia.

2.4.1.4 Turvavyön jäykkien osien ja muovista tehtyjen osien on oltava siten sijoitettuja ja asennettuja, että moottoriajoneuvon ollessa tavanomaisessa käytössä ne eivät voi jumiutua liukuvan istuimen alle tai ajoneuvon oven väliin. Jollei jokin osista täytä edellä mainittuja vaatimuksia, sille on tehtävä 2.7.6.4 kohdassa määritelty kylmävaikutustesti. Jos mitään näkyviä halkeamia on testin jälkeen havaittavissa jäykkien osien muovisissa suojuksissa tai pidikkeissä, nämä muovista valmistetut osat on poistettava ja sen jälkeen on tarkistettava, onko jäljelle jäävä asennelma edelleen turvallinen. Jos jäljelle jäänyt asennelma on edelleen turvallinen tai jollei näkyviä halkeamia ole havaittavissa, se on tarkistettava uudelleen sen varmistamiseksi, että se täyttää 2.4.2, 2.4.3 ja 2.6 kohdan vaatimukset.

2.4.1.5 Polyamidi 6:n vettä hylkivillä ominaisuuksilla varustettujen aineiden käyttö on kielletty kaikissa mekaanisissa osissa, joiden toimintaan kyseisellä ilmiöllä todennäköisesti on kielteinen vaikutus.

2.4.2 Vyölukko

2.4.2.1 Vyölukon on oltava siten suunniteltu, että vääränlaisen käytön mahdollisuus on poissuljettu: tämä tarkoittaa muun muassa, että vyölukkoa ei voida jättää osittain suljettuun asentoon. Vyön avausmenettelyn on oltava itsestäänselvä. Käyttäjän kehon kanssa mahdollisesti kosketuksiin joutuvien lukon osien poikkipinta-alan on oltava vähintään 20 cm2 ja leveyden vähintään 46 mm mitattuna enintään 2,5 mm:n etäisyydellä kosketuspinnasta olevalla tasolla. Valjasvyön solkien osalta jälkimmäinen vaatimus katsotaan täytetyksi, jos lukon ja käyttäjän kehon välinen kosketusalue on 20-40 cm2.

2.4.2.2 Vyölukon on oltava suljettuna silloinkin, kun se ei ole kuormitettuna, sen asennosta riippumatta. Sitä ei tule voida avata alle 1 daN:n voimalla. Vyölukon on oltava siten suunniteltu, että sitä on helppo käyttää ja siihen on helppo tarttua. Se on voitava avata 2.7.9.2 kohdassa määritellyllä voimalla. Vyölukko avataan painamalla joko nappia tai senkaltaista laitetta. Kuormitettavalla pinnalla on oltava seuraavat mitat, kun painike on vapautusasennossa ja kun se on projisoituna tasolle, joka on kohtisuorassa painikkeen alkuperäiseen liikesuuntaan nähden: — koteloitujen laitteiden osalta pinta-alaltaan vähintään 4,5 cm2 ja leveydeltään vähintään 15 mm, — koteloimattomien laitteiden osalta pinta-alaltaan vähintään 2,5 cm2 ja leveydeltään vähintään 10 mm. Tämän alueen on oltava väriltään punainen. Vyölukon mikään muu osa ei saa olla punainen.

2.4.2.3 Lukon on kestettävä jatkuvaa käyttöä, ja ennen 2.7.8 kohdassa tarkoitettua dynaamista testiä lukolle on suoritettava 5 000 aukaisua ja lukitusta tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Valjasvyön lukkojen osalta tämä testi voidaan suorittaa käyttämättä kaikkia kielekkeitä.

2.4.2.4 Vyölukon on 2.7.6.3 kohdan mukaisesti testattaessa toimittava tavanomaisesti.

2.4.2.5 Jäljempänä 2.7.9 kohdassa esitetyssä testissä vyölukon avaamiseen tarvittava voima saa olla enintään 6 daN.

2.4.2.6 Vyölukon lujuus on testattava soveltuvin osin 2.7.6.1 ja 2.7.6.5 kohdan mukaisesti. Se ei saa murtua, vakavasti vääntyä tai irrota ollessaan määrätyn kuorman alaisena.

2.4.2.7 Jos vyölukoissa, jotka sisältävät kahdelle asennelmalle yhteisen osan, toisen asennelman vyölukko voidaan asentaa käytettäväksi tämän asennelman vastakappaleessa ja toisen asennelman osassa, 2.7.8 ja 2.7.9 kohdassa mainitut avautumistestit on suoritettava kummallekin asennelmatavalle.

2.4.3 Vyön säätölaite

2.4.3.1 Kaksi näytettä kustakin vyön säätölaitteesta on testattava 2.7.4 kohdan mukaisesti. Kunkin säätölaitenäytteen vyönauha saa olla enintään 25 mm ja vyön kaikkien säätölaitteiden siirtymät saavat olla enintään 40 mm.

2.4.3.2 Kaikkien säätölaitteiden lujuus on testattava 2.7.6.1 kohdan mukaisesti. Ne eivät saa murtua tai irrota ollessaan määrätyn kuorman alaisina.

2.4.3.3 Jäljempänä 2.7.6.6 kohdan mukaista testiä suoritettaessa minkä tahansa käsikäyttöisen laitteen käyttämisen edellyttämä voima saa olla enintään 5 daN.

2.4.4 Kiinnityslaitteet ja vyön korkeuden säätölaitteet Kiinnityslaitteiden lujuus on testattava 2.7.6.1 ja 2.7.6.2 kohdassa vahvistetulla tavalla. Varsinaisten korkeuden säätölaitteiden lujuus on testattava tämän direktiivin 2.7.6.2 kohdassa kuvatulla tavalla, jollei niitä ole testattu ajoneuvossa turvavöiden kiinnityspisteitä koskevan muutetun neuvoston direktiivin 76/115/ETY (3) mukaisesti. Nämä osat eivät saa murtua tai irrota, kun niitä kuormitetaan direktiivissä vahvistetulla kuormalla.

2.4.5 Kelauslaitteet Kelauslaitteiden on täytettävä jäljempänä esitetyt vaatimukset, mukaan lukien 2.7.6.1 ja 2.7.6.2 kohdassa määrätyt lujuustestit.

2.4.5.1 Automaattisesti lukkiutuvat kelauslaitteet

2.4.5.1.1 Automaattisesti lukkiutuvalla kelauslaitteella varustetun turvavyön nauha ei saa liikkua enempää kuin 30 mm kelauslaitteiden lukitusasentojen välillä. Käyttäjän taaksepäin suuntautuvan liikkeen jälkeen vyön on joko jäätävä alkuasentoonsa tai palattava tähän asentoon automaattisesti käyttäjän liikkuessa tämän jälkeen eteenpäin.

2.4.5.1.2 Jos kelauslaite on osa lantiovyötä, nauhan kelausvoiman on oltava vähintään 0,7 daN mitattuna mallinuken ja kelauslaitteen välisessä vapaassa pituudessa 2.7.7.4 kohdan mukaisesti. Jos kelauslaite on osa olkanauhaa, nauhan kelausvoiman on oltava vähintään 0,2 daN ja enintään 0,7 daN samalla tavalla mitattuna. Jos nauha kulkee nauhanohjaimen tai hihnapyörän välittämänä, kelausvoima on mitattava mallinuken ja nauhanohjaimen tai hihnapyörän välisestä vapaasta pituudesta. Jos asennelmaan sisältyy laite, joka käsikäyttöisenä tai automaattitoimintoisena estää nauhaa kelautumasta kokonaan, tällainen laite ei saa olla toiminnassa kelausnopeutta arvioitaessa.

2.4.5.1.3 Nauha on vedettävä ulos kelauslaitteesta ja sen on annettava toistuvasti kelautua 2.7.7.1 kohdassa kuvaillun menetelmän mukaisesti, kunnes 5 000 vetämis- ja kelautumiskertaa on suoritettu. Tämän jälkeen kelauslaitteelle on suoritettava korroosiotesti 2.7.2 kohdan mukaisesti ja sen jälkeen 2.7.7.3 kohdassa esitetty pölynkestävyystesti. Sitten nauhalle on tehtävä toiset 5 000 testikierrosta, minkä jälkeen sen on edelleen täytettävä 2.4.5.1.1 ja 2.4.5.1.2 kohdan vaatimukset. Edellä mainittujen testien jälkeen kelauslaitteen on edelleenkin toimittava moitteettomasti ja taltioitava nauha tehokkaasti.

2.4.5.2 Törmäyksessä lukittuvat kelauslaitteet

2.4.5.2.1 Törmäyksessä lukittuvan kelauslaitteen on täytettävä seuraavat edellytykset testattaessa sitä 2.7.7.2 kohdan mukaisesti. Kun kyseessä on yksinkertainen lukittumistapa 1.8.4.1 kohdan mukaisesti, ainoastaan ajoneuvon jarrutusta koskevat eritelmät ovat voimassa:

2.4.5.2.1.1 tyyppiä 4 olevien kelauslaitteiden lukituksen on lukituttava, kun ajoneuvon hidastuvuus saavuttaa arvon 0,45 g tai arvon 0,85 g tyyppiä 4N olevilla kelauslaitteilla;

2.4.5.2.1.2 tyyppiä 4 olevien kelauslaitteiden lukitus ei saa lukittua, kun vyönauhan kiihtyvyys on alle 0,8 g, ja tyyppiä 4N olevien kelauslaitteiden lukitus ei saa lukittua, kun vyönauhan kiihtyvyys on alle 1,0 g;

2.4.5.2.1.3 lukitus ei myöskään saa lukittua, kun anturia on kallistettu enintään 12o johonkin suuntaan valmistajan ilmoittamasta asennusasennosta;

2.4.5.2.1.4 tyyppiä 4 olevien kelauslaitteiden lukituksen on lukituttava, kun anturia on kallistettu vähintään 27o johonkin suuntaan valmistajan ilmoittamasta asennusasennosta, ja tyyppiä 4N olevien kelauslaitteiden lukituksen on lukituttava, kun anturia on kallistettu vähintään 40o johonkin suuntaan valmistajan ilmoittamasta asennusasennosta;

2.4.5.2.1.5 jos kelauslaitteen toiminta riippuu ulkoisesta signaalista tai voimanlähteestä, kelauslaitteen on lukituttava automaattisesti myös silloin, kun yhteys ulkoiseen signaaliin tai voimanlähteeseen ei toimi. Tämän vaatimuksen ei kuitenkaan ole täytyttävä, jos kyseessä on monitoimisen lukittumistavan kelauslaite, edellyttäen että yksi lukittumistapa riippuu ulkoisesta signaalista tai voimanlähteestä ja että kuljettaja saa tiedon häiriöstä signaalin tai voimanlähteen toiminnassa optisesti ja/tai akustisesti.

2.4.5.2.2 Testattaessa 2.7.7.2 kohdan mukaisesti törmäyksessä lukittuvan kelauslaitteen lukittumista, joka perustuu monitoimiseen lukittumistapaan, muun muassa vyönauhan liikkumiseen, kelauslaitteen on täytettävä eritellyt vaatimukset ja lisäksi lukituttava, kun vyönauhan kiihtyvyys on vähintään 2,0 g vyönauhan uloskelaussuuntaan mitattuna.

2.4.5.2.3 Kussakin edellä 2.4.5.2.1 ja 2.4.5.2.2 mainitussa testissä ennen kelauslaitteen lukittumista mahdollisesti tapahtuva vyönauhan liike saa olla enintään 50 mm alkaen 2.7.7.2.1 kohdassa määritellystä pituudesta. Edellä 2.4.5.2.1.2 kohdan vaatimusten noudattamiseksi kelauslaitetta pidetään tyydyttävänä, jos tässä kohdassa vahvistetuilla nauhan kiihtyvyysarvoilla se ei lukitu ainakaan ennen kuin nauhaa on kelattu ulos 50 mm alkaen 2.7.7.2.1 kohdassa määritellystä pituudesta.

2.4.5.2.4 Jos kelauslaite on osa lantiovyötä, nauhan kelautumisvoiman on oltava vähintään 0,7 daN mitattuna mallinuken ja kelauslaitteen välisestä vapaasta pituudesta 2.7.7.4 kohdan mukaisesti. Jos kelauslaite on osa olkanauhaa, nauhan kelautumisvoiman on oltava vähintään 0,2 daN ja enintään 0,7 daN samalla tavoin mitattuna. Jos nauha kulkee ohjaimen tai hihnapyörän välittämänä, kelausvoima on mitattava mallinuken ja ohjaimen tai hihnapyörän välisestä vapaasta pituudesta. Jos asennelmaan sisältyy laite, joka käsikäyttöisenä tai automaattitoimintoisena estää nauhaa kelautumasta kokonaan, tällainen laite ei saa olla toiminnassa kelausnopeutta arvioitaessa.

2.4.5.2.5 Nauha on vedettävä ulos kelauslaitteesta ja sen on annettava toistuvasti kelautua 2.7.7.1 kohdassa kuvaillun menetelmän mukaisesti, kunnes 40 000 vetämis- ja kelautumiskertaa on suoritettu. Tämän jälkeen kelauslaitteelle on suoritettava korroosiotesti 2.7.2 kohdan mukaisesti ja sen jälkeen 2.7.7.3 kohdassa esitetty pölynkestävyystesti. Sitten nauhalle on tehtävä toiset 5 000 testikierrosta, minkä jälkeen sen on edelleen täytettävä 2.4.5.2.1, 2.4.5.2.2, 2.4.5.2.3 ja 2.4.5.2.4 kohdan vaatimukset. Edellä mainittujen testien jälkeen kelauslaitteen on edelleenkin toimittava moitteettomasti ja taltioitava nauha tehokkaasti.

2.4.6 Esikuormituslaite

2.4.6.1 Jäljempänä 2.7.2 kohdan mukaisesti suoritetun korroosiotestin jälkeen esikuormituslaitteen (mukaan lukien laitteeseen alkuperäisillä pistokkeilla kiinnitetty törmäysanturi kuitenkin ilman pistokkeiden läpi kulkevaa virtaa) on toimittava tavanomaisesti.

2.4.6.2 On tarkastettava, että laitteen tahattomasti tapahtunut toiminta ei aiheuta käyttäjälle ruumiillisen vamman vaaraa.

2.4.6.3 Pyroteknisten esikuormituslaitteiden osalta:

2.4.6.3.1 Käsittelyn jälkeen, joka on suoritettu 2.7.10.2 kohdan mukaisesti, esikuormituslaite ei saa olla käynnistynyt lämpötilan vaikutuksesta ja laitteen on toimittava tavanomaisesti.

2.4.6.3.2 On toteutettava varotoimenpiteet, jotta laitteista purkautuvat kuumat kaasut eivät sytytä laitteen vieressä olevia helposti syttyviä materiaaleja.

2.5 Vyönauhat

2.5.1 Yleistä

2.5.1.1 Vyönauhojen on oltava sellaiset, että varmistetaan, että niiden käyttäjän keholle aiheuttama paine jakautuu mahdollisimman tasaisesti niiden koko leveydeltä ja etteivät ne kuormitettuinakaan väänny. Niillä on oltava energiaa vaimentava ja jakava ominaisuus. Nauhojen on oltava siten viimeisteltyjä, etteivät ne voi purkautua käytössä.

2.5.1.2 Nauhan, jolle kohdistuu 980 daN:n kuorma, leveyden on oltava vähintään 46 mm. Tämä mitta on mitattava 2.7.5 kohdassa esitetyn vetomurtolujuustestin aikana konetta pysäyttämättä.

2.5.2 Lujuus huoneilmakäsittelyn jälkeen Käsiteltäessä kahta nauhanäytettä 2.7.3.1 kohdan mukaisesti nauhan 2.7.5 kohdan mukaisesti määritetyn murtokuorman on oltava vähintään 1 470 daN. Näiden kahden näytteen murtokuormien ero saa olla enintään kymmenen prosenttia suuremmasta mitatusta murtokuormasta.

2.5.3 Lujuus erityiskäsittelyn jälkeen 2.7.3 kohdan (lukuun ottamatta 2.7.3.1 kohtaa) säännösten mukaisesti käsitellyn kahden nauhanäytteen osalta nauhan murtokuorman on oltava vähintään 75 prosenttia 2.5.2 kohdassa tarkoitetussa testissä määritetystä kuormien keskiarvosta ja vähintään 1 470 daN. Tekninen tutkimuslaitos voi luopua yhdestä tai useammasta testistä, jos käytetyn materiaalin koostumuksen tai jo saatavilla olevan tiedon takia testi tai testit ovat tarpeettomia.

2.6 Vyöasennelma tai turvajärjestelmä

2.6.1 Dynaamisen testauksen vaatimukset

2.6.1.1 Vyöasennelmalle tai turvajärjestelmälle on suoritettava dynaaminen testi 2.7.8 kohdan mukaisesti.

2.6.1.2 Dynaaminen testi suoritetaan kahdelle aikaisemmin kuormittamattomalle asennelmalle, lukuun ottamatta turvajärjestelmiin kuuluvia asennelmia, jolloin dynaaminen testi suoritetaan yhteen istuinryhmään kuuluville aikaisemmin kuormittamattomille turvajärjestelmille. Testattavien vöiden lukkojen on täytettävä 2.4.2.3 kohdan vaatimukset. Kun on kyse kelauslaitteella varustetuista turvavöistä, kelauslaitteelle on tehtävä 2.7.7.3 kohdassa vahvistettu pölynkestävyystesti; kun on kyse pyroteknisiä toimintamenetelmiä käyttävällä esikuormituslaitteella varustetuista turvavöistä tai turvajärjestelmistä, laite on käsiteltävä 2.7.10.2 kohdassa määrätyllä tavalla.

2.6.1.2.1. Sen jälkeen, kun turvavöille on suoritettu 2.7.2 kohdassa määritelty korroosiotesti, turvavöiden lukoille on suoritettava uudelleen 500 aukaisua ja lukitusta tavanomaisissa käyttöolosuhteissa.

2.6.1.2.2 Kelauslaitteilla varustettujen turvavöiden kelauslaitteille on oltava suoritettu 2.4.5.1 ja 2.4.5.2 kohdassa tarkoitetut testit. Jos kelauslaitteelle on kuitenkin jo suoritettu 2.6.1.2.1 kohdassa tarkoitettu korroosiotesti, tätä testiä ei tarvitse toistaa.

2.6.1.2.3 Kun on kyse vyöstä, joka on tarkoitettu käytettäväksi edellä 1.8.6 kohdassa määritellyn korkeudensäätölaitteen kanssa, testi on suoritettava siten, että laite on säädetty testauksessa vastuussa olevan tutkimuslaitoksen valitsemaan epäsuotuisimpaan asentoon / epäsuotuisimpiin asentoihin. Jos korkeudensäätölaitteeseen kuitenkin sisältyy kiinnityspiste direktiivin 76/115/ETY (4) sallimalla tavalla, testejä suorittava tutkimuslaitos voi halutessaan soveltaa jäljempänä 2.7.8.1 kohdan määräyksiä.

2.6.1.2.4 Kun on kyse esikuormituslaitteella varustetusta turvavyöstä, jäljempänä 2.6.1.4.1 kohdassa tarkoitettu vähimmäissiirtymä voidaan alentaa puoleen. Tämän tekstin tarkoituksia varten esikuormituslaitteen on oltava toiminnassa.

2.6.1.3 Testin aikana seuraavien vaatimusten on täytyttävä:

2.6.1.3.1 mikään osa henkilön suojaamiseen käytettävästä asennelmasta tai turvajärjestelmästä ei saa rikkoutua eikä lukko tai lukitus- tai säätölaite avautua lukituksestaan; ja

2.6.1.3.2 lantiovyöllä kiinnitetty nukke saa siirtyä eteenpäin 80-200 mm lantion tasolta mitattuna. Muuntyyppisillä vöillä kiinnitetty nukke saa siirtyä eteenpäin 100-200 mm lantion tasolta ja 100-300 mm rinnan tasolta mitattuna. Nämä siirtymät mitataan liitteen VIII kuvassa 6 esitetyistä mittauspisteistä.

2.6.1.3.3 Kun on kyse turvavyöstä, joka on tarkoitettu käytettäväksi ajoneuvon sivulla olevassa etuistuimessa, jonka edessä on suojana turvatyyny, rintavertailukohdan siirtymä saa olla suurempi kuin edellä 2.6.1.3.2 kohdassa vahvistettu siirtymä, jos rintavertailukohdan nopeus kyseisen arvon kohdalla on enintään 24 km/h.

2.6.1.4 Turvajärjestelmän osalta:

2.6.1.4.1 rintavertailukohdan liike saattaa ylittää 2.6.1.3.2 kohdassa määritellyn arvon, jos voidaan osoittaa joko laskemalla tai lisätestein, ettei dynaamisessa testissä käytetyn nuken mikään vartalonosa tai pää olisi joutunut kosketuksiin minkään ajoneuvon etuosan jäykän osan kanssa, lukuun ottamatta rintakehän kosketusta ohjauslaitteistoon, jos jälkimmäinen vastaa neuvoston direktiivin 74/297/ETY (5) vaatimuksia ja edellyttäen, ettei kosketusta tapahdu yli 24 km/h:n nopeudella. Tätä arviointia varten istuimen katsotaan olevan 2.7.8.1.5 kohdassa määritellyssä asennossa;

2.6.1.4.2 ajoneuvoissa, joissa käytetään edellä tarkoitettuja laitteita, on dynaamisen testin jälkeen kyettävä käyttämään käsikäyttöisesti säätö- tai lukituslaitteita, jotka mahdollistavat kaikilla istuimilla matkustavien pääsyn ajoneuvosta ulos.

2.6.1.5 Turvajärjestelmien ollessa kysymyksessä siirtymät voivat poikkeuksellisesti olla suurempia kuin 2.6.1.3.2 kohdassa eritellään, jos istuimeen kiinnitettyyn ylempään kiinnityspisteeseen sovelletaan direktiivin 76/115/ETY liitteessä I olevassa 5.5.4 kohdassa määrättyä poikkeusta. Yksityiskohtaiset tiedot kyseisestä turvajärjestelmästä on liitettävä liitteen II lisäyksissä 3 ja 4 tarkoitetun tyyppihyväksyntätodistuksen lisäyksen liitteeseen.

2.6.2 Lujuus kulumiskäsittelyn jälkeen

2.6.2.1 Molempien 2.7.3.6 kohdan mukaisesti käsiteltyjen näytteiden osalta murtokuormaa on arvioitava 2.5.2 ja 2.7.6 kohdan mukaisesti. Sen on oltava vähintään 75 prosenttia murtokuormien keskiarvosta, joka on määritetty kulumattomia nauhoja koskevien testien aikana, ja vähintään yhtä suuri kuin testattaville osille määritelty vähimmäiskuorma. Näiden kahden näytteen murtokuormien välinen ero saa olla korkeintaan 20 prosenttia suuremmasta mitatusta murtokuormasta. Tyyppien 1 ja 2 menettelyissä suoritetaan vetomurtolujuuden testi ainoastaan vyönauhanäytteillä (2.7.5 kohta). Tyypin 3 menettelyissä suoritetaan vetomurtolujuuden testi vyönauhalla ja siihen kuuluvilla jäykillä osilla (2.7.6 kohta).

2.6.2.2 Osat, joille on suoritettava kulumiskäsittely, ja noudatettavat menettelyt on esitetty seuraavassa taulukossa. Kutakin menettelyä varten käytetään uutta näytettä.



Tyypin 1 menettely Tyypin 2 menettely Tyypin 3 menettely Kiinnitys — — × Nauhanohjain tai hihnapyörä — × — Vyölukon lenkki — × × Säätölaite × — × Vyönauhaan ommellut osat — — ×

2.7 Testit

2.7.1 Vyötyypin tai turvajärjestelmän osan EY-tyyppihyväksyntää varten jätettyjen näytteiden käyttö (katso liite XIV)

2.7.1.1 Vyölukon tarkastusta, vyölukon kylmänkestävyystestiä, tarvittaessa 2.7.6.4 kohdassa tarkoitettua kylmänkestävyystestiä, vyölukon kestävyystestiä, vyön korroosiotestiä, kelauslaitteen toimintatestejä ja dynaamisen testin jälkeen suoritettavaa vyölukon aukaisutestiä varten tarvitaan kaksi turvavyötä tai turvajärjestelmää. Toista näistä näytekappaleista käytetään vyön tai turvajärjestelmän tarkastukseen.

2.7.1.2 Vyölukon tarkastusta ja lujuustestejä sekä kiinnityslaitteiden kiinnityksen, vyön säätölaitteiden ja tarvittaessa kelauslaitteiden tarkastusta varten tarvitaan yksi turvavyö tai turvajärjestelmä.

2.7.1.3 Vyölukon tarkastusta sekä mikrosiirtymä- ja kulumistestejä varten tarvitaan kaksi turvavyötä tai turvajärjestelmää. Vyön säätölaitteen toimintaa koskeva testi suoritetaan toisella näistä näytekappaleista.

2.7.1.4 Vyönäytettä käytetään vyönauhan murtolujuuden testaamiseen. Osa tästä näytteestä säilytetään niin kauan kuin osan tyyppihyväksyntä on voimassa.

2.7.2 Korroosiotesti

2.7.2.1 Täydellinen turvavyöasennelma asetetaan testauskammioon liitteessä XIII määrätyn mukaisesti. Jos asennelmaan sisältyy kelauslaite, vyönauha on kelattava auki täyteen pituuteensa, joka on vähemmän kuin 300 ± 3 mm. Mahdollisesti tarvittavia lyhyitä keskeytyksiä lukuun ottamatta, esimerkiksi suolaliuoksen tarkistusta ja täydennystä varten, ilman vaikutuskoetta on jatkettava viidenkymmenen tunnin ajan.

2.7.2.2 Vaikutustestin päättyessä asennelma pestään hienovaraisesti tai upotetaan puhtaaseen juoksevaan veteen, jonka lämpötila on enintään 38 oC, mahdollisesti muodostuneen suolakerrostuman poistamiseksi ja sen jälkeen sen annetaan kuivua huoneenlämmössä vuorokauden ajan ennen 2.4.1.2 kohdan mukaista testaamista.

2.7.3 Vyönauhojen käsittely vetomurtolujuustestiä varten. Nauhasta leikatut näytteet, kuten 2.1.3.2 kohdassa on tarkoitettu, käsitellään seuraavasti.

2.7.3.1 Huoneilmakäsittely Vyönauhaa pidetään vähintään 24 tuntia alttiina ilmalle, jonka lämpötila on 20 ± 5 oC ja suhteellinen kosteus 65 ± 5 %. Jollei testiä suoriteta välittömästi käsittelyn jälkeen, näyte asetetaan ilmatiiviisti suljettuun astiaan testin aloittamiseen asti. Murtokuorma määritetään viiden minuutin kuluessa nauhan poistamisesta käsittelyilmasta tai astiasta.

2.7.3.2 Valokäsittely

2.7.3.2.1 Sovelletaan suositusta ISO/R 105-B02-1978. Nauhaa altistetaan valolle niin kauan, kunnes vakiosinisävy nro 7 haalistuu vastaväriksi, joka vastaa harmaa-asteikon nelosastetta.

2.7.3.2.2 Vyönauhaa pidetään tämän jälkeen vähintään 24 tunnin ajan 20 ± 5 oC:n ilman lämpötilassa ja 65 ± 5 %:n suhteellisessa kosteudessa. Jollei testiä voida suorittaa välittömästi käsittelyn jälkeen, näytekappale on säilytettävä ilmatiiviisti suljetussa säiliössä testin alkuun asti. Vyönauhan vetomurtolujuus on mitattava viiden minuutin kuluessa huoneilmakäsittelyn tai vyönauhojen säiliöstä poistamisen jälkeen.

2.7.3.3 Kylmäkäsittely

2.7.3.3.1 Vyönauhaa pidetään vähintään 24 tunnin ajan 20 ± 5 oC:n ilman lämpötilassa ja 65 ± 5 %:n suhteellisessa kosteudessa.

2.7.3.3.2 Tämän jälkeen nauhaa pidetään 1 ½ 2 tunnin ajan tasaisella pinnalla kylmäkammiossa, jossa ilman lämpötila on -30 ± 5 oC. Sitten nauha taitellaan ja taitos altistetaan 2 kg:n kuormalle, joka on esijäähdytetty lämpötilaan -30 ± 5 oC. Kun vyönauhaa on pidetty kuormitettuna 30 minuutin ajan samassa kylmäkammiossa, kuorma poistetaan ja vetomurtokuorma mitataan viiden minuutin kuluessa siitä, kun nauha on poistettu kylmäkammiosta.

2.7.3.4 Lämpökäsittely

2.7.3.4.1 Vyönauhaa pidetään kolmen tunnin ajan lämpökaapissa 60 ± 5 oC:n ilman lämpötilassa ja 65 ± 5 %:n suhteellisessa kosteudessa.

2.7.3.4.2 Vetomurtokuorma mitataan viiden minuutin kuluessa siitä, kun nauha on poistettu lämpökaapista.

2.7.3.5 Vedelle altistaminen

2.7.3.5.1 Vyönauhaa pidetään kolmen tunnin ajan tislattuun veteen täysin upotettuna 20 ± 5 oC:n ilman lämpötilassa, johon on lisätty hieman kostutusainetta. Mitä tahansa testattavalle kuidulle sopivaa kostutusainetta voidaan käyttää.

2.7.3.5.2 Murtokuorma määritetään kymmenen minuutin kuluessa vyönauhan poistamisesta vedestä.

2.7.3.6 Kulumiskäsittely

2.7.3.6.1 Kulumiskäsittely suoritetaan jokaiselle laitteelle, jossa nauha on kosketuksissa turvavyön jäykän osan kanssa. Tyypin 1 kulumistestiä (2.7.3.6.4.1 kohta) ei tarvitse suorittaa vyön säätölaitteelle, jos mikrosiirtymätesti (2.7.4 kohta) osoittaa, että nauha siirtyy vähemmän kuin puolet sallitusta määrästä. Testilaitteiston asettelun on suunnilleen säilytettävä nauhan suhteellinen sijainti ja kosketusalue.

2.7.3.6.2 Kulumiselle altistettavat näytteet on pidettävä vähintään 24 tunnin ajan 20 ± 5 oC:n ilman lämpötilassa ja 65 ± 5 %:n suhteellisessa kosteudessa. Huoneen lämpötilan on testauksen aikana oltava 15 ja 30 oC:n välillä.

2.7.3.6.3 Jäljempänä olevassa taulukossa asetetaan vaatimukset kullekin kulumiskäsittelylle:



Kuorma (daN) Taajuus (Hz) Kiertojen lukumäärä Siirtymä (mm) Tyypin menettely 1 2,5 0,5 5 000 300 ± 20 Tyypin menettely 2 0,5 0,5 45 000 300 ± 20 Tyypin menettely 3 (1) 0 — 5 0,5 45 000 — (1) Katso 2.7.3.6.4.3 kohta.

Edellä olevan taulukon viidennessä sarakkeessa annettu siirtymä esittää vyönauhaan sovelletun edestakaisen liikkeen liikkumavaraa.

2.7.3.6.4 Erityiset menettelyedellytykset

2.7.3.6.4.1 Tyypin 1 menettely: kun vyönauha liukuu säätölaitteen lävitse. 2,5 daN:n kuormaa sovelletaan pystysuoraan ja pysyvästi yhteen nauhan osaan. Vaakasuoraan asetettu toinen osa altistetaan edestakaiselle liikkeelle. Säätölaite sijoitetaan siten, että nauhan vaakasuora osa jää kuormitetuksi (katso liite XII, kuva 1).

2.7.3.6.4.2 Tyypin 2 menettely: kun vyönauha muuttaa kerran suuntaa kulkiessaan jäykän osan läpi.Molempien vyönauhojen päiden on muodostettava toistensa suhteen liitteen XII kuvassa 2 esitetyt kulmat. Vyönauhaa on kuormitettava keskeytyksettä 0,5 daN:lla. Jos vyönauha muuttaa useammin kuin kerran suuntaa kulkiessaan jäykän osan läpi, 0,5 daN:n kuormitusta voidaan lisätä, kunnes vyönauha liikkuu vaaditut 300 mm jäykän osan läpi.

2.7.3.6.4.3 Tyypin 3 menettely: kun vyönauha on kiinnitetty jäykkään osaan ompelemalla tai sitä vastaavalla tavalla. Kokonaissiirtymä om 300 ± 20 mm ja 5 daN:n kuormaa sovelletaan ainoastaan 100 ± 20 mm:n siirtymää vastaavan ajan kutakin puolta ajanjaksoa kohden (katso liite XII, kuva 3).

2.7.4 Mikrosiirtymätesti (katso liite XII, kuva 3)

2.7.4.1 Osat tai laitteet, joille suoritetaan mikrosiirtymätesti, on pidettävä vähintään 24 tuntia ennen testausta 20 ± 5 oC:n ilman lämpötilassa ja 65 ± 5 %:n suhteellisessa kosteudessa. Testi suoritetaan lämpötilassa, joka on 15 ja 30 oC:n välillä.

2.7.4.2 On varmistettava, että säätölaitteen vapaa-alue osoittaa joko ylös- tai alaspäin testausalustalla, kuten ajoneuvossa.

2.7.4.3 Vyönauhan osan alapäähän kohdistetaan 5 daN:n kuorma. Toinen pää asetetaan edestakaiseen liikkeeseen, jonka kokonaisliikkumavara on 300 ± 20 mm (katso kuva).

2.7.4.4 Jos vyönauhassa on vapaa pää, joka toimii varanauhana, sitä ei saa missään tapauksessa kiinnittää tai liittää kuormituksen alaiseen nauhan osaan.

2.7.4.5 On varmistettava, että vyönauha testausalustalla löyhässä asennossaan laskeutuu koverana käyränä säätölaitteesta, kuten ajoneuvossakin. 5 daN:n kuormaa sovelletaan testausalustalla niin, että se ohjataan pystysuoraan siten, että kuormaa estetään heilumasta ja vyötä vääntymästä. Kiinnitys vahvistetaan 5 daN:n kuormalle, kuten ajoneuvossa.

2.7.4.6 Ennen testin varsinaista alkua tehdään 20 testikierroksen sarja, jotta itsekiristyvä järjestelmä asettuu asianmukaisesti.

2.7.4.7 1 000 kierrosta suoritetaan taajuudella 0,5 kierrosta sekunnissa kokonaisliikkumavaran ollessa 300 ± 20 mm. 5 daN:n kuormaa sovelletaan ainoastaan sen ajan, joka vastaa 100 ± 20 mm:n siirtymää kutakin puolta ajanjaksoa kohden.

2.7.5 Vyönauhan vetomurtolujuustesti (staattinen testi)

2.7.5.1 Testi tehdään joka kerran kahdelle uudelle riittävän pituiselle nauhanäytteelle, jotka on käsitelty 2.7.3 kohdan määräyksen mukaisesti.

2.7.5.2 Kukin nauha asetetaan vetomurtolujuutta testaavan koneen puristimien väliin. Puristimien on oltava siten suunnitellut, että vältetään nauhan murtuminen puristimien kosketuskohdassa tai lähellä sitä. Kiertonopeuden on oltava noin 100 mm minuutissa. Testin alussa koneen puristimien välisen näytteen vapaan pituuden tulee olla 200 ± 40 mm.

2.7.5.3 Kuorman saavuttaessa 980 daN vyönauhan leveys on mitattava pysäyttämättä konetta.

2.7.5.4 Sen jälkeen kuormaa lisätään, kunnes nauha murtuu, ja murtokuorma merkitään muistiin.

2.7.5.5 Jos nauha siirtyy tai murtuu toisen puristimen kosketuskohdassa tai 10 mm:n päässä jommastakummasta puristimesta, testi on mitätön ja on suoritettava uusi testi toisella näytteellä.

2.7.6 Jäykkiä osia sisältävien turvavyön osien staattinen testi

2.7.6.1 Lukko ja vyönauhan säätölaite kiinnitetään vetomurtotestauskoneeseen tavanomaisilla kiinnityslaitteilla ja niitä kuormitetaan 980 daN:lla. Kun on kyse valjasvöistä, lukko on kiinnitettävä testauslaitteiston lukkoon kiinnitetyillä nauhoilla ja kielekkeellä tai lukon geometriseen keskipisteeseen nähden suurin piirtein symmetrisesti sijaitsevilla kahdella kielekkeellä. Jos lukko tai säätölaite kuuluu kiinnityslaitteeseen tai kolmipistevyön yhteiseen osaan, lukko tai säätölaite on testattava kiinnityslaitteen kanssa 2.7.6.2 kohdassa tarkoitetuin tavoin, ei kuitenkaan silloin, kun kelauslaitteessa on vyönauhan yläkiinnityspisteessä oleva nauhanohjain. Tällöin testikuormituksen on oltava 980 daN ja kelauslaitteessa lukitushetkellä jäljellä olevan vyönauhan pituuden on oltava mahdollisimman lähellä 450 mm:ä.

2.7.6.2 Kiinnityslaitteet ja kaikki vyön korkeudensäätölaitteet on testattava edellä 2.7.6.1 kohdassa määrätyllä tavalla, mutta kuorman on oltava 1 470 daN, ja jollei 2.7.8.1 kohdan toisen virkkeen määräyksistä muuta johdu, testaus on suoritettava kaikkein epäsuotuisimmissa olosuhteissa, joita saattaa esiintyä ajoneuvossa, johon turvavyö on oikein asennettu. Kelauslaitteet on testattava siten, että nauha on kokonaan uloskelattuna.

2.7.6.3 Kaksi asennelman näytekappaletta asetetaan kahden tunnin ajaksi kylmäkaappiin, jossa ilman lämpötila on - 10 ± 1 oC. Välittömästi kaapista poistamisen jälkeen lukon vastakappaleet on käsin kiinnitettävä toisiinsa.

2.7.6.4 Kaksi asennelman näytekappaletta asetetaan kahden tunnin ajaksi kylmäkaappiin, jossa ilman lämpötila on - 10 ± 1 oC. Kaikki testattavat jäykät osat ja muovista valmistetut osat on sen jälkeen asetettava jokainen vuorollaan sileälle teräspinnalle (jota on pidetty yhdessä näytekappaleiden kanssa kylmäkaapissa) ja vähintään 100 kg painavan massiivisen jäykän alustan vaakasuoralle pinnalle; 30 sekunnin kuluessa niiden poistamisesta kylmäkaapista annetaan 18 kg painavan teräsmassan pudota painovoimalla 300 mm:n korkeudelta osan päälle. Massan vaikuttavan puolen on oltava kovuudeltaan vähintään 45 HRC ja muodoltaan kuperapintainen, ja sen poikittaissäteen tulee olla 10 mm ja pitkittäissäteen 150 mm. Toista näytettä testataan siten, että käyrän tangon akseli on linjassa vyönauhan kanssa, ja toista näytettä testataan 90 oC:n kulmassa vyönauhaan nähden.

2.7.6.5 Vyölukot, joilla on yhteisiä osia kahden turvavyön kanssa, on kuormitettava siten, että jäljitellään ajoneuvossa olevia käyttöolosuhteita, kun istuimet on säädetty keskiasentoon. Kuorman soveltamissuunta määritetään 2.7.8.1 kohdan mukaisesti. Kuhunkin vyönauhaan sovelletaan 1 470 daN:n kuormaa samanaikaisesti. Edellä mainittuun testiin sopiva laitteisto esitetään liitteessä XI.

2.7.6.6 Mitä tahansa käsisäätöistä laitetta testattaessa vyönauha on vedettävä tasaisesti mainitun laitteen lävitse, ottaen huomioon tavanomaiset käyttöolosuhteet, arviolta nopeudella 100 mm/s ja enimmäisvoima mitataan lähimpään 0,1 daN-arvoon asti nauhan liikkeen ensimmäisten 25 mm:n jälkeen. Testi on suoritettava vyönauhan säätölaitteen lävitse kulkeman matkan molemmista suunnista, kun nauhaa on kierrätetty 10 kertaa ennen mittausta.

2.7.7 Kelauslaitteiden lisätestit

2.7.7.1 Kelausmekanismin kestävyys

2.7.7.1.1 Vyönauha vedetään ulos ja sen annetaan kelautua vaadittavan määrän kiertoja nopeudella enintään 30 kiertoa minuutissa. Törmäystilanteessa lukittuvilla kelauslaitteilla osa vyönauhaa vedetään ulos joka viides kierros kelauslaitteen lukitsemiseksi. Ulosvetämiset on tehtävä tasaluvuin kullekin viidelle eri vetämiselle, eli 90, 80, 75, 70 ja 65 prosenttia kelauslaitteessa olevan vyönauhan koko pituudesta. Kuitenkin kun kelauslaitteessa on nauhaa yli 900 mm, edellä mainitut prosentit liittyvät nauhan viimeiseen 900 mm:iin, joka on kelautuneena kelauslaitteen sisällä.

2.7.7.1.2 Edellä 2.7.7.1.1 kohdassa määriteltyjä testejä varten sopiva laitteisto on esitetty liitteessä IV.

2.7.7.2 Törmäystilanteessa lukittuvien kelauslaitteiden lukitus

2.7.7.2.1 Kelauslaitteen lukitus on testattava, kun 300 ± 3 mm nauhaa on kelautuneena nauhankelaimeen.

2.7.7.2.1.1 Vyönauhan liikkeen perusteella toimivan lukituskelauslaitteen osalta nauhan ulosvetämisen on tapahduttava siihen suuntaan, joka on tavanomainen kelauslaitteen ollessa asennettuna ajoneuvoon.

2.7.7.2.1.2 Testattaessa kelauslaitteiden herkkyyttä ajoneuvon hidastuvuuden suhteen ne testataan edellä mainitulla ulosvetämisellä kumpaankin suuntaan kahden keskenään kohtisuorassa olevan akselin mukaisesti, jotka ovat vaakasuorassa, jos kelauslaite asennetaan ajoneuvoon turvavyön valmistajan määrittelyjen mukaisesti. Hyväksyntätestin suorittavan teknisen tutkimuslaitoksen on valittava yksi näistä testaussuunnista, jotta saadaan aikaan kaikkein epäsuotuisimmat olosuhteet lukitusmekanismin toiminnalle.

2.7.7.2.2 Edellä 2.7.7.2.1 kohdassa määriteltyjä testejä varten soveltuvaa testauslaitetta kuvaillaan liitteessä V. Tällainen testauslaite on suunniteltava siten, että vaadittu kiihtyvyys saavutetaan viimeistään silloin, kun kelauslaitteesta on kelautunut nauhaa ulos 5 mm, ja että nauha palautuu, kun kiihtyvyyden kasvun keskiarvo on vähintään 25 g/s ja enintään 150 g/s.

2.7.7.2.3 Edellä 2.4.5.2.1.3 ja 2.4.5.2.1.4 kohdan vaatimusten testaamiseksi kelauslaite asennetaan vaakasuoralle pöydälle ja pöytää kallistetaan nopeudella, joka on alle 2o sekunnissa, kunnes lukittuminen tapahtuu. Testi on toistettava toisiin suuntiin sen varmistamiseksi, että vaatimukset täyttyvät.

2.7.7.3 Pölynkestävyys

2.7.7.3.1 Kelauslaite sijoitetaan testauskammioon liitteen VI mukaisesti. Sen suhteellisen sijainnin on oltava sama kuin silloin, kun se on ajoneuvoon asennettuna. Testauskammiossa on oltava 2.7.7.3.2 kohdan vaatimusten mukainen määrä pölyä. Kelauslaitteesta vedetään ulos 500 mm vyönauhaa ja sitä pidetään uloskelautuneena, paitsi, että sitä kelataan ulos ja palautetaan 10 täydellistä kierrosta parin minuutin kuluessa kunkin pölyn pöllyttämisen jälkeen. Pölyä pöllytetään viiden tunnin ajan joka kahdeskymmenes minuutti viiden sekunnin ajan kuivalla paineilmalla, jossa ei ole voiteluöljyä ja jota kuljetetaan läpimitaltaan 1,5 ± 0,1 mm:n suuruisen aukon lävitse 5,5 x 105 ± 0,5 x 105 Pa:n manometripaineella.

2.7.7.3.2 Edellä 2.7.7.3.1 kohdassa kuvaillussa testissä käytetyn pölyn on sisällettävä noin 1 kg kuivaa kvartsia. Hiukkaskokojakauman on oltava seuraava: a) kulku 150 µm:n suuruisen aukon läpi, 104 µm:n johdon läpimitta: 99-100 %; b) kulku 105 µm:n suuruisen aukon läpi, 64 µm:n johdon läpimitta: 76-86 %; c) kulku 75 µm:n suuruisen aukon läpi, 52 µm:n johdon läpimitta: 60-70 %.

2.7.7.4 Kelautumisvoima

2.7.7.4.1 Kelautumisvoima on mitattava turvavyöasennelman ollessa mallinukkeen asennettuna 2.7.8 kohdassa esitetyn dynaamisen testin mukaisesti. Vyönauhan jännitys on mitattava niin läheltä kuin mahdollista nuken kanssa olevia kosketuskohtia (kuitenkin nukesta erillään), kun vyönauhaa kelataan sisään noin 0,6 metrin minuuttinopeudella.

2.7.8 Turvavyöasennelman tai turvajärjestelmän dynaamiset testit

2.7.8.1 Vyöasennelma on asennettava testivaunuun, joka on varustettu liitteessä VII määritellyllä istuimella ja kiinnityslaitteilla. Jos vyöasennelma on kuitenkin tarkoitettu erikoisajoneuvoa tai tietyntyyppisiä ajoneuvoja varten, testin suorittavan tutkimuslaitoksen on määritettävä mallinuken ja kiinnityslaitteiden välinen matka joko vyön mukana toimitettujen asennusohjeiden tai ajoneuvon valmistajan toimittamien tietojen mukaisesti. Jos ajoneuvotyypille on suoritettu dynaaminen testi, sitä ei tässä tapauksessa tarvitse toistaa muille ajoneuvotyypeille, jos kukin kiinnityspiste on alle 50 mm:n etäisyydellä testatun vyön vastaavasta kiinnityspisteestä. Valmistajat voivat vaihtoehtoisesti määrätä testausta varten hypoteettisen kiinnityspisteen, jotta testi kattaisi mahdollisimman suuren määrän todellisia kiinnityspisteitä. Jos vyö on varustettu edellä 1.8.6 kohdassa määritellyllä vyön korkeudensäätölaitteella, laitteen asennon ja sen kiinnitystavan on oltava sama kuin ajoneuvon suunnitelmassa.

2.7.8.1.1 Jos on kyse sellaisilla esikuormituslaitteilla varustetusta turvavyöstä tai turvajärjestelmästä, joka koostuu muista kuin itse turvavyöasennelmaan sisältyvistä osista, turvavyöasennelma ja mahdollisesti tarvittavat ajoneuvon lisäosat on yhdessä kiinnitettävä testausalustalle jäljempänä määrätyllä tavalla (2.7.8.1.2 - 2.7.8.1.6 kohta). Jos näitä laitteita ei voida testata testausvaunulla, valmistaja voi vaihtoehtoisesti osoittaa, että laite vastaa tämän direktiivin vaatimuksia, käyttämällä perinteistä edestä kohdistuvaa törmäystä koskevaa testiä nopeudella 50 km/h noudattaen ISO:n menettelyä 3560 (1975/11/01- maantieajoneuvot - edestä tapahtuva törmäys kiinteään esteeseen -testausmenetelmä). Jos turvavyö kuuluu osana asennelmaan, jolle haetaan turvajärjestelmänä osan tyyppihyväksyntää, tämä turvavyö on kiinnitettävä siihen ajoneuvon rakenteen osaan, johon se tavanomaisesti kiinnitetään, ja tämä osa on kiinnitettävä testivaunuun jäljempänä määrätyllä tavalla.

2.7.8.1.2 Ajoneuvon kiinnityksen varmistamiseen testin aikana käytetty menetelmä ei saa olla sellainen, että se vahvistaa istuimien tai turvavöiden kiinnityslaitteita tai vähentää rakenteen tavanomaista muodonmuutosta. Mitään sellaista ajoneuvon etuosaa ei saa olla mukana, joka rajoittamalla nuken eteenpäin suuntautuvaa liikettä, sen jalkoja lukuun ottamatta, vähentäisi turvajärjestelmälle aiheutuvaa kuormaa testin aikana. Rakenteen hylätyt osat voidaan korvata vastaavan voiman omaavilla osilla, jos ne eivät estä nuken eteenpäin suuntautuvaa liikettä.

2.7.8.1.3 Kiinnityslaitetta pidetään tyydyttävänä, jos sillä ei ole vaikutusta rakenteen koko leveydeltä ulottuvaan alueeseen ja jos ajoneuvo tai rakenne seisahtuu tai pysähtyy enintään 500 mm:n päässä testatun turvajärjestelmän kiinnityslaitteesta. Takaosassa rakenne on kiinnitettävä sellaisen välimatkan päähän kiinnityslaitteiden taakse, joka riittää varmistamaan 2.7.8.1.2 kohdan vaatimusten noudattamisen.

2.7.8.1.4 Istuimet on säädettävä ja sijoitettava sellaiseen ajo- tai matkustusasentoon, jonka hyväksyntätestit suorittava tekninen tutkimuslaitos katsoo aiheuttavan kaikkein epäsuotuisimmat lujuusolosuhteet, jotka ovat yhdenmukaiset nuken ajoneuvoon sijoituksen kanssa. Jos istuimen selkänojaa voidaan säätää, se on lukittava valmistajan ohjeiden mukaisesti tai, tällaisten tietojen puuttuessa, lukittava siten, että M1- ja N1-luokan ajoneuvoissa selkänojan tehollinen kulma on mahdollisimman lähellä 25o:n kulmaa ja muihin luokkiin kuuluvissa ajoneuvoissa mahdollisimman lähellä 15o:n kulmaa.

2.7.8.1.5 Edellä 2.6.1.4.1 kohdan vaatimusten arviointia varten istuimen katsotaan olevan etummaisimmassa nuken mittoihin sopivassa ajo- tai matkustusasennossaan.

2.7.8.1.6 Kaikki samaan ryhmään kuuluvat istuimet on testattava samanaikaisesti.

2.7.8.2 Liitteessä VIII esitetty nukke kiinnitetään asennelmalla. Nuken selän ja istuimen selkänojan väliin asetetaan 25 mm:n paksuinen lauta. Vyö kiinnitetään lujasti nuken ympärille. Levy poistetaan ja nukke sijoitetaan siten, että sen selkä lepää koko pituudeltaan istuimen selkänojaa vasten. On suoritettava tarkastus on varmistamiseksi, että vyölukon kahden osan kytkemistapa ei vähennä lukituksen luotettavuutta.

2.7.8.3 Vyönauhojen vapaana roikkuvien päiden on ulotuttava tarpeeksi pitkälle säätölaitteiden yli nauhojen siirtymän mahdollistamiseksi.

2.7.8.4 Testivaunua käytetään sitten niin, että vaikutushetkellä sen vapaakäyntinopeus on 50 ± 1 km/h ja nukke pysyy vakaana. Testivaunun pysähdysmatka on 400 ± 50 mm. Testivaunun on pysyttävä vaakasuorassa koko hidastuksen ajan. Testivaunu saadaan hidastamaan käyttämällä liitteessä VII esitettyä laitteistoa tai mitä muuta laitetta tahansa, jolla saadaan vastaavat tulokset. Laitteiston on täytettävä liitteessä IX määrätyt suorituskykyvaatimukset.

2.7.8.5 Testissä mitataan testivaunun nopeus välittömästi ennen vaikutusta, nuken eteenpäin suuntautuvan siirtymisen suuruus ja rinnan nopeus rinnan siirtymän ollessa 300 mm.

2.7.8.6 Vaikutuksen jälkeen vyöasennelma tai turvajärjestelmä ja sen jäykät osat tarkastetaan silmämääräisesti vyölukkoa avaamatta sen määrittämiseksi, onko mitään vikaa tai murtumaa esiintynyt. Turvajärjestelmät tarkastetaan myös testin jälkeen, jotta nähdään, ovatko ne ajoneuvorakenteen osat, jotka on kiinnitetty testivaunuun, pysyvästi muuttaneet muotoaan. Kaikki tällaiset muodonmuutokset on otettava huomioon kaikissa 2.6.1.4.1 kohdan mukaisesti tehdyissä laskelmissa.

2.7.9 Vyölukon avautumistesti

2.7.9.1 Tässä testissä on käytettävä vyöasennelmia, joille on jo tehty dynaaminen testi 2.7.8 kohdan mukaisesti.

2.7.9.2 Vyö on irrotettava testivaunusta lukkoa avaamatta. Lukkoon on kohdistettava suora 60 daN:n vetokuormitus. Lukkoa kuormitetaan siihen kiinnitettyjä vyönauhoja vetämällä niin, että kaikkia nauhoja kuormitetaan voimalla 60/n daN; ”n” on lukkoon sen lukittuna ollessa kiinnitettyjen nauhojen lukumäärä, jonka vähimmäisarvoksi vahvistetaan 2. Jos lukko on yhdistetty jäykkään osaan, voiman kohdistuksessa on otettava kuomioon lukon ja jäykän osan välinen kulma dynaamisen testin aikana. Kuormitus on kohdistettava 400 mm/min ± 20 mm/min nopeudella lukon avauspainikkeen geometriseen keskipisteeseen, kiinteää akselia pitkin painikkeen alkuliikkeen suunnassa. Aukaisuvoiman mittauksessa lukon on oltava kiinnitetty jäykkään alustaan. Jäljempänä tarkoitettu kuormitus ei saa olla suurempi kuin 2.4.2.5 kohdassa määrätty raja-arvo. Testiasennelman kosketuspisteen on oltava muodoltaan pallomainen ja säteeltään 2,5 mm ± 0,1 mm. Sen on oltava pinnaltaan kiillotettua metallia.

2.7.9.3 Vyölukon avautumisvoima mitataan ja kaikki vyölukon viat pannaan merkille.

2.7.9.4 Vyölukon avautumistestin jälkeen ne vyöasennelman tai turvajärjestelmän osat, joille on tehty 2.7.8 kohdassa määrätyt testit, on tarkastettava ja vyöasennelman tai turvajärjestelmän dynaamisessa testissä kärsimien vahinkojen laajuus kirjataan testausselosteeseen.

2.7.10 Esikuormituslaitteilla varustettujen turvavöiden lisätestit - Käsittely Esikuormituslaite saadaan irrottaa testattavasta turvavyöstä ja sitä saadaan pitää 24 tunnin ajan lämpötilassa 60 ± 5 oC. Sen jälkeen lämpötila nostetaan kahden tunnin ajaksi lämpötilaan 100 ± 5 oC. Tämän jälkeen sitä pidetään 24 tunnin ajan lämpötilassa -30 ± 5 oC. Kun laite on poistettu käsittelystä, sen annetaan lämmetä ympäröivään lämpötilaan. Jos se on irrotettu, se kiinnitetään uudelleen turvavyöhön.

2.7.11 Testausseloste Testausselosteeseen on kirjattava 2.7 kohdassa määrättyjen testien tulokset ja erityisesti testivaunun nopeus, nuken eteenpäin suuntautuneen liikkeen enimmäismäärä, vyölukon asento, vyölukon avautumisvoima ja kaikki mahdolliset viat tai murtumat. Jos liitteen VII kiinnityslaitteita koskevia vaatimuksia ei ole noudatettu 2.7.8.1 kohdan mukaisesti, selosteessa on kuvailtava, miten vyöasennelma tai turvajärjestelmä on asennettu, ja määriteltävä tärkeät kulmat ja mitat. Selosteessa on myös mainittava testin aikana mahdollisesti tapahtuneet vääntymät tai murtumat. Turvajärjestelmän osalta testausselosteessa on myös määriteltävä menetelmä, jonka mukaan ajoneuvorakenne on kiinnitetty testivaunuun, istuimien asento ja istuimien selkänojien kallistumiskulma. Jos nuken siirtymä eteenpäin on ylittänyt 2.6.1.3 kohdassa määrätyt arvot, selostuksessa on mainittava, ovatko 2.6.1.4.1 kohdan vaatimukset täyttyneet.

2.8 Tuotannon vaatimustenmukaisuus

2.8.1 Tämän direktiivin mukaisesti hyväksytty turvavyö tai turvajärjestelmä on valmistettava siten, että se vastaa tyyppihyväksyntää täyttämällä edellä olevat 2.3, 2.4, 2.5, 2.6 ja 2.7 kohdan vaatimukset.

2.8.2 Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta voidaan tarkastaa, että 2.8.1 kohdan edellytykset on täytetty.

2.8.3. Yleissääntönä on, että toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi on toteutettava direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan säännösten mukaisesti.

2.8.3.1 Suoritettavien testien ja testaustiheyden erityisehdoista määrätään tämän direktiivin liitteessä XVI tai soveltuvin osin liitteessä XVII tarkoitetun asiakirjan liitteessä 16.

2.9 Ohjeet

2.9.1 Kun on kyse turvavyötyypistä, joka toimitetaan erillisenä ajoneuvosta, pakkaus- ja asennusohjeissa on mainittava selvästi ajoneuvotyyppi (ajoneuvotyypit), johon (joihin) se on tarkoitettu.

2.9.2 Jokaisen turvavyön tai lasten turvajärjestelmän mukana on oltava liitteessä X määrätyt ohjeet.

3 AJONEUVOON ASENNUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET

3.1.1 Lukuun ottamatta vain paikallaan olevassa ajoneuvossa käytettäväksi tarkoitettuja istuimia, M1-, M2- (alaluokka III tai B) ja M3-luokan (alaluokka III tai B) sekä N-luokan ajoneuvojen istuimiin on asennettava tämän direktiivin vaatimusten mukaiset turvavyöt ja/tai turvajärjestelmät. Alaluokkaan I, II tai A kuuluviin M2- tai M3-luokan ajoneuvoihin voidaan asentaa turvavyöt ja/tai turvajärjestelmät, jos ne ovat tämän direktiivin vaatimusten mukaiset.

3.1.2 Kutakin istuinta varten asennettaviksi vaadittujen turvavyö- tai turvajärjestelmätyyppien on oltava liitteessä XV vahvistetut (joiden kanssa ei saa käyttää lukkiutumattomia (1.8.1 kohta) tai käsin avattavia kelauslaitteita (1.8.2 kohta)). Kaikilla istuimilla, joihin liitteessä XV eritellään tyypin B lantiovyöt, sallitaan tyypin Br3 lantiovyöt, paitsi siinä tapauksessa, jos ne käytettäessä kelautuvat takaisin siinä määrin, että ne vähentävät käyttäjän mukavuutta merkittävästi vyölukon tavanomaisen lukituksen jälkeen.

3.1.3 Jos ajoneuvoon on asennettu integroitu lasten turvajärjestelmä, sen on noudatettava liitteen XVII sisältämiä asiaankuuluvia vaatimuksia.

3.1.4 Jollei turvavöitä edellytetä, voidaan valmistajan valinnan mukaan käyttää mitä tahansa tämän direktiivin vaatimuksia vastaavaa turvavyö- tai turvajärjestelmätyyppiä. Liitteessä XV sallituista tyypeistä tyypin A vöitä voidaan käyttää vaihtoehtona niille lantiovöille, jotka on tarkoitettu istuimille, joihin liitteessä XV eritellään lantiovyö.

3.1.5 Kelauslaitteellisissa kolmipistevöissä ainakin yhden kelauslaitteen on vaikutettava olkanauhaan.

3.1.6 Muissa kuin M-luokan ajoneuvoissa voidaan sallia tyyppiä 4N oleva törmäystilanteessa lukittuva kelauslaite (1.8.5 kohta) tyypin 4 kelauslaitteen (1.8.4 kohta) asemesta, jos testeistä vastuussa olevalle tutkimuslaitokselle on tyydyttävällä tavalla osoitettu, että ajoneuvon varustaminen tyypin 4 kelauslaitteella ei olisi järkevää.

3.1.7 Liitteessä XV esitetyillä ja tunnuksella * merkityillä uloimmilla ja keskimmäisillä etuistuimilla tuossa liitteessä eriteltyä lantiovyön tyyppiä pidetään riittävänä, jos tuulilasi sijaitsee direktiivin 74/60/ETY liitteessä II määritellyn vertailualueen ulkopuolella. Kun on kyse turvavöistä, tuulilasia pidetään vertailualueen osana, kun sen ja direktiivin 74/60/ETY liitteessä II tarkoitetun menetelmän mukaisen testauslaitteiston välille voi syntyä staattinen kosketus.

3.1.8 Kaikille liitteessä XV tarkoitetuille ja tunnuksella # merkityille istuimille on asennettava liitteessä XV eritellyn tyyppinen lantiovyö, kun on kyse 3.1.9 kohdassa määritellystä ”suojattomasta istuimesta”.

3.1.9 ’Suojattomalla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, jonka edessä ei ole ”suojaavaa seinämää” jäljempänä määritellyssä tilassa: — kahden vaakatason välissä, joista toinen kulkee H-pisteen kautta ja toinen 400 mm sen yläpuolella, — kahden H-pisteen suhteen symmetrisen ja toisistaan 400 mm:n etäisyydellä olevan pystysuoran pitkittäistason välissä, — H-pisteestä 1,30 m:n etäisyydellä olevan pystysuoran poikittaistason takana. Tässä vaatimuksessa ’suojaavalla seinämällä’ tarkoitetaan sellaista sopivan lujuista ja riittävän yhtenäistä pintaa, että jos 165 mm halkaisijaltaan oleva pallo projisoidaan geometrisesti minkä tahansa edellä määritellyssä tilassa olevan pisteen kautta ja pallon keskipisteen kautta kulkevaan pitkittäiseen vaakasuoraan suuntaan, suojaavassa seinämässä ei missään kohdassa ole aukkoa, jonka kautta pallon geometrinen projektio voisi kulkea. Istuinta pidetään ”suojattomana istuimena” jos edellä määritellyssä tilassa olevien suojaavien seinämien yhteispinta-ala on alle 800 cm2.

3.1.10 Jokaiselle liitteessä XV tarkoitetulle -merkillä merkitylle istuimelle on asennettava liitteessä XV eriteltyä tyyppiä olevat kolmipistevyöt, jollei jokin seuraavista edellytyksistä täyty: — suoraan edessä on neuvoston direktiivin 74/408/ETY (7) liitteen III lisäyksessä 1 olevan 3.5 kohdan mukainen istuin tai muita ajoneuvon osia, tai — yksikään ajoneuvon osa ei sijaitse vertailualueella tai ajoneuvon liikkuessa voi joutua vertailualueelle, tai — kyseisellä vertailualueella sijaitsevat ajoneuvon osat vastaavat direktiivin 74/408/ETY liitteen III lisäyksessä 6 asetettuja energian vaimentamista koskevia vaatimuksia, jolloin voidaan asentaa liitteessä XV eriteltyä tyyppiä olevat kaksipistevyöt.

3.1.11 Ellei 3.1.12 kohdassa toisin määrätä, jokaisessa ilmatyynyllä varustetussa matkustajan istuimessa on oltava varoitus taaksepäin suunnatun lasten turvaistuimen käytöstä kyseisellä istuimella. Selittävää tekstiä mahdollisesti sisältävän kuvatunnuksen muodossa oleva varoitusmerkki on kiinnitettävä kestävästi ja sijoitettava niin, että se on helposti näkyvissä kyseiselle istuimelle taaksepäin suunnattua lasten turvaistuinta asentamassa olevan henkilön edessä. Esimerkki mahdollisesta kuvatunnuksesta on esitetty kuvassa 1. Pysyvän viittauksen tulisi aina olla näkyvissä siltä varalta, että varoitus ei näy oven ollessa suljettuna.

3.1.12 Edellä 3.1.11 kohdassa esitetyt vaatimukset eivät ole voimassa, jos ajoneuvoon on asennettu mekanismi, joka automaattisesti tunnistaa taaksepäin suunnatun lasten turvaistuimen olemassaolon ja varmistaa, että ilmatyyny ei levittäydy lasten turvajärjestelmän ollessa asennettuna.

3.1.13 Niiden istuimien osalta, jotka ovat käännettävissä tai sijoitettavissa muihin asentoihin ja joita käytetään kyseisissä asennoissa ajoneuvon ollessa paikallaan, edellä 3.1.1 kohdan vaatimukset koskevat ainoastaan niitä asentoja, jotka on tarkoitettu tavanomaiseen käyttöön tämän direktiivin mukaisesti ajoneuvon liikkuessa tiellä. Ilmoituslomakkeeseen on sisällytettävä asiaa koskeva huomautus.

3.2 Yleiset vaatimukset

3.2.1 Turvavyöt ja turvajärjestelmät kiinnitetään direktiivin 76/115/ETY eritelmien mukaisiin kiinnityslaitteisiin.

3.2.2 Turvavyöt ja turvajärjestelmät on asennettava niin, että asianmukaisesti käytettyinä ne toimivat tyydyttävästi ja vähentävät ruumiinvamman vaaraa onnettomuuden sattuessa. Erityisesti ne on asennettava siten, että:

3.2.2.1 vyönauhat eivät saata muodostaa vaarallista asetelmaa;

3.2.2.2 oikein sijoitetun vyön olkapäältä luisumisen vaaran henkilön eteenpäin suuntautuvan liikkeen vaikutuksesta on oltava mahdollisimman vähäinen;

3.2.2.3 nauhan vaurioitumisen vaara ajoneuvon tai istuimien terävistä osista on vähäinen.

3.2.2.4 Kutakin istuinta varten asennetun jokaisen turvavyön suunnittelun ja asennuksen on oltava sellainen, että turvavyö on helposti käytettävissä. Lisäksi jos koko istuin tai istuimen istuinosa ja/tai istuimen selkänoja voidaan taittaa kokoon ajoneuvon takaosaan pääsemiseksi tai tavaroiden tai matkatavaroiden kuljettamiseksi, on sen jälkeen, kun nämä istuimet on taitettu kokoon ja käännetty uudelleen istuma-asentoon, näille istuimille tarkoitettujen turvavöiden oltava käytettävissä ja yhden henkilön helposti saatavilla, istuimen alta tai takaa ajoneuvon käyttäjän käsikirjassa olevien ohjeiden mukaisesti, ilman että tämä henkilö tarvitsisi harjoitusta tai kokemusta.

3.2.2.5 Teknisen tutkimuslaitoksen on varmistettava, että kun lukon kieleke on lukossa ja kun istuimella ei ole matkustajaa — vyönauhan mahdollinen löysyys ei estä valmistajan suosittelemien lasten turvajärjestelmien asianmukaista asennusta, ja — kolmipistevöiden ollessa kyseessä vähintään 50 N:n jännite voidaan saavuttaa vyön lantioalueella vyön olka-alueen ulkoista jännitettä käyttämällä.

3.3 Turvavöihin tai turvajärjestelmiin sisältyvien jäykkien osien erityiset vaatimukset

3.3.1 Jäykät osat, kuten vyölukot, säätö- ja kiinnityslaitteet, eivät saa lisätä käyttäjälle tai muille ajoneuvojen matkustajille aiheutuvan ruumiinvamman vaaraa onnettomuuden sattuessa.

3.3.2 Vyölukon vapauttavan laitteen on oltava käyttäjän selvästi nähtävillä ja helposti saatavilla, ja se on suunniteltava siten, että sitä ei voida avata epähuomiossa tai vahingossa. Vyölukon on myös oltava sellaisessa paikassa, että se on pelastajan helposti käytettävissä silloin, kun käyttäjä on vapautettava lukosta hätätapauksessa. Vyölukko on asennettava siten, että sekä silloin kun se ei ole kuormitettuna että silloin kun se kannattelee käyttäjän painoa, käyttäjä voi sen avata yhdellä yksinkertaisella yksisuuntaisella kumman tahansa käden liikkeellä. Kun on kyse uloimpien etuistuimien turvavöistä tai turvajärjestelmistä ja kun kyse ei ole valjasvöistä, myös lukon on oltava samalla tavalla lukittavissa. On tarkastettava, että jos lukko joutuu kosketuksiin vyön käyttäjän kanssa, kosketuspinta täyttää tässä liitteessä olevan 2.4.2.1 kohdan vaatimukset.

3.3.3 Turvavyötä käytettäessä sen on oltava joko automaattisäätöinen käyttäjän mukaan tai sen on oltava siten suunniteltu, että käsikäyttöinen säätölaite on käyttäjän istuessa helposti saatavilla ja että sitä on mukava ja helppo käyttää. Sitä on myös voitava tiukentaa yhdellä kädellä käyttäjän ruumiinrakenteeseen ja ajoneuvon istuimen asentoon sopivaksi.

3.3.4 Kelauslaitteelliset turvavyöt tai turvajärjestelmät on asennettava siten, että kelauslaitteita voidaan käyttää oikein ja vyönauhaa säilyttää tehokkaasti.

3.4 Ajoneuvon käyttäjälle/käyttäjille tiedottamiseksi lasten kuljettamista koskevasta määräyksestä on liitteessä XVIII olevat vaatimukset täytettävä.

4 AJONEUVOTYYPIN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN TURVAVÖIDEN JA TURVAJÄRJESTELMIEN ASENTAMISEN OSALTA

4.1 Ajoneuvotyypin EY-tyyppihyväksyntää turvavöiden ja turva-järjestelmien asentamisen osalta hakee ajoneuvon valmistaja direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

4.2 Ilmoituslomakkeen malli on liitteen II lisäyksessä 2.

4.3 Tyyppihyväksynnän kohteena olevaa ajoneuvotyyppiä vastaava ajoneuvo on toimitettava tyyppihyväksyntätestejä suorittavalle tekniselle tutkimuslaitokselle.

5 EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN ANTAMINEN

5.1 Jos asianmukaiset vaatimukset täyttyvät, annetaan EY-tyyppihyväksyntä direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan ja soveltuvin osin 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

5.2 EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli on:

5.2.1 liitteessä II oleva lisäys 3 edellä 2.1 kohdassa mainituille hakemuksille;

5.2.2 liitteessä II oleva lisäys 4 edellä 4 kohdassa mainituille hakemuksille.

5.3 Hyväksyntänumero on annettava kullekin hyväksytylle turvavyö- tai turvajärjestelmätyypille ja ajoneuvotyypille direktiivin 70/156/ETY liitteen VII mukaisesti. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle turvavyö- tai turvajärjestelmätyypille tai ajoneuvotyypille.

6 TYYPPIIN TEHTÄVÄT MUUTOKSET JA MUUTOKSET TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄN

6.1 Jos tämän direktiivin perusteella hyväksyttyyn ajoneuvo-, turvavyö- tai turvajärjestelmätyyppiin tehdään muutoksia, sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan määräyksiä. Kuva 1 Kuvatunnus(katso 3.1.11 kohta)