1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 1971,
tiettyjen ajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen jarrulaitteita koskevan
jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(71/320/ETY)
(EYVL L 202, 6.9.1971, s. 37)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission direktiivi 74/132/ETY, annettu 11 päivänä helmikuuta 1974 L 74 7 19.3.1974
►M2Komission direktiivi 75/524/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1975 L 236 3 8.9.1975
►M3Komission direktiivi 79/489/ETY, annettu 18 päivänä huhtikuuta 1979 L 128 12 26.5.1979
►M4Komission direktiivi 85/647/ETY, annettu 23 päivänä joulukuuta 1985 L 380 1 31.12.1985
►M5Komission direktiivi 88/194/ETY, annettu 24 päivänä maaliskuuta 1988 L 92 47 9.4.1988
►M6Komission direktiivi 91/422/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991 L 233 21 22.8.1991
►M7Komission direktiivi 98/12/EY, annettu 27 päivänä tammikuuta 1998 L 81 1 18.3.1998
Muutettu:
►A1Tanskan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen
kuningaskunnan liittymisasiakirja (*)L 73 14 27.3.1972
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 1971,
tiettyjen ajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävau-
nujen jarrulaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
lähentämisestä
(71/320/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
sekä katsoo, että
tekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen
lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa tiettyjenajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen jarrulait-teisiin,
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että
jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräys-tensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen janiiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioidenlainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa
neuvoston direktiivissä 70/156/ETY(
3) säädetty ETY-tyyppihyväk-
syntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppienosalta, ja
yhdenmukaistettujen vaatimusten on taattava tieliikenneturvallisuus
koko yhteisön alueella,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1.
Tässä direktiivissä tarkoitetaan ilmaisulla ”ajoneuvo” kaikkia
direktiivin 70/156/ETY 2 artiklan mukaisia ajoneuvoja.
Ajoneuvoluokat määritellään direktiivin 70/156/ETY liitteessä IIA.
2. M-luokan nivellettyä ajoneuvoa, joka koostuu kahdesta toisiinsa
pysyvästi nivelellä yhdistetystä yksiköstä, pidetään yhtenä ajoneuvona.
►M73.◄Tiettyjen, muuhun kuin henkilöiden kuljetukseen
tarkoitettujen N-luokan erikoisautojen (nosturiautot, huoltoautot, main-osautot jne.) laitteiden ja varusteiden katsotaan olevan tavaroita.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 2
(1) EYVL N:o C 160, 18.12.1969, s. 7
(2) EYVL N:o C 100,1.8.1969, s. 13
(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1▼M7
▼B
▼M7
▼B
▼M7
2 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansal-
lista tyyppihyväksyntää jarrulaitteisiin liittyvistä syistä, jos ajoneuvo on
varustettu ►M7asiaa koskevissa liitteissä ◄määritellyillä laitteilla ja
nämä laitteet vastaavat kyseisten liitteiden vaatimuksia.
Article 2a
No Member State may refuse or prohibit the sale, registration, entry
into service or use of a vehicle on grounds relating to its brakingdevicesif that vehicle isequipped with the braking devicess pecifiedin►
M7asiaa koskevissa liitteissä ◄and if such braking devices
satisfy the requirements set out therein.
3 artikla
Tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että se saa tiedon kaikista liitteessäI olevassa 1.1 kohdassa tarkoitettujen osien tai ominaisuuksien muutok-sista. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten onpäätettävä, onko muutetulle ajoneuvotyypille tarpeen tehdä uusia testejä
ja laatia uusi testausseloste. Jos nämä testit osoittavat, ettei tässä direk-
tiivissä säädettyjä vaatimuksia ole noudatettu, muutoksia ei saahyväksyä.
4 artikla
Siihen asti, kun erityisdirektiivi, jossa on ”kaupunkilinja-auton”
määritelmä, tulee voimaan, kyseisille ajoneuvoille tehdään liitteen IImukainen tyyppi II a -testi, jos ajoneuvon kokonaispaino on enemmänkuin 10 tonnia.
5 artikla
Tarvittavat muutokset liitteiden vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan
kehitykseen on annettava noudattaen moottoriajoneuvojen ja niiden
perävaunujen tyyppihyväksynnästä ►
M7neuvoston direktiivin 70/
156/ETY ◄13 artiklassa säädettyä menettelyä.
6 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direk-tiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Liitteessä I olevan 2.2.1.4 kohdan vaatimuksia sovelletaan 1
päivästä lokakuuta 1974 alkaen myös muihin kuin M
3-j aN3-luokan
ajoneuvoihin.
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden antamat tässä direk-
tiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevat keskeiset kansalliset
säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.
7 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 3
▼M4
▼A1
▼B
▼M7
LIITELUETTELO
Liite I Määritelmät, rakenne- ja asennusvaatimukset, EY-tyyp-
pihyväksyntähakemus, EY-tyyppihyväksynnän hake-
minen, tyypin ja hyväksyntöjen muuttaminen, tuotannon
vaatimustenmukaisuus
Liite II Jarrutustestit ja jarrujärjestelmien teho
Lisäys: Jarrutustehon jakautuminen ajoneuvon
akseleille
Liite III Paineilmajarrujärjestelmillä varustettujen ajoneuvojen
toimintaviiveiden mittausmenetelmä
Lisäys: Esimerkki simulaattorista
Liite IV Energiasäiliöt ja energialähteet
A: Paineilmajarrujärjestelmät
B: Alipainejarrujärjestelmät
C: Energiavarastoja käyttävät nestejarrujärjestelmät
Liite V Jousijarrut
Liite VI Seisontajarrutus jarrusylintereiden mekaanisella lukkiu-
tumisella (lukituslaitteet)
Liite VII Tapaukset, joissa tyyppi I- ja/tai II- tai II A- tai tyyppi
III -testejä ei tarvitse suorittaa tyyppihyväksyttäväksi
toimitetulle ajoneuvolle
Lisäys 1: Vaihtoehtoiset tyyppi I- ja tyyppi III -
testit perävaunujen jarruille
Lisäys 2: Malli vertailuakselin testausselosteen
lomakkeesta
Liite VIII Inertiajarrujärjestelmillä varustettujen ajoneuvojen testa-
usta koskevat edellytykset
Lisäys 1: Selventävät kaaviot
Lisäys 2: Käyttölaitteen testausseloste
Lisäys 3: Jarrun testausseloste
Lisäys 4: Käyttölaitteen, voimansiirron ja jarrujen
yhteensopivuutta koskeva testausseloste
Liite IX Tyyppihyväksyntäasiakirjat
Lisäys 1: Tyyppihyväksyntätodistus
Lisäys 2: Testausseloste
Lisäys 3: Liitteen XV mukaisissa hyväksynnöissä
tarvittavat ajoneuvoa koskevat tiedot
Liite X Lukkiutumattomilla jarruilla varustettujen ajoneuvojen
testeihin sovellettavat vaatimukset
Lisäys 1: Tunnukset ja määritelmät
Lisäys 2: Pitokyvyn hyödyntäminen
Lisäys 3: Teho pinnoilla, joissa on muuttuva
kitkakerroin
Lisäys 4: Pienikitkaisen pinnan valintamenetelmä
Liite XI Testivaatimukset sähköisellä jarrujärjestelmällä varuste-
tuille ajoneuvoille
Lisäys: Yhteensopivuutta osoittava kaavio1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 4
▼M7
Liite XII Jarrupäällysteiden testausmenetelmä inertiadynamome-
trillä
Liite XIII Tilapäiskäyttöisillä varapyörillä/renkailla varustettujen
ajoneuvojen jarrutus- ja poikkeamatesti
Liite XIV Vaihtoehtoinen perävaunujen lukkiutumattomien
jarrujen (ABS) testausmenettely
Lisäys 1: Perävaunun lukkiutumattomien jarrujen
hyväksyntäseloste
Lisäys 2: Tunnukset ja määritelmät
Liite XV Varaosajarrupäällysteiden asennussarjojen tyyppihyväk-
syntä erillisinä teknisinä yksikköinä
Lisäys 1: Hyväksyntämerkkiä ja hyväksyntätietoja
koskevat järjestelyt
Lisäys 2: Varaosajarrupäällysteiden asennussar-
joja koskevat vaatimukset M1-, M2-j a
N1-luokan ajoneuvojen osalta
Lisäys 3: Varaosajarrupäällysteiden asennussar-
joja koskevat vaatimukset O1-j aO2-
luokan ajoneuvojen osalta
Lisäys 4: Kitkakäyttäytymisen määrittäminen
koneellisesti
Liite XVI EY-tyyppihyväksyntätodistus (erilliset tekniset yksiköt)Liite XVII Varaosajarrupäällysteiden asennussarjoja koskeva ilmoi-
tuslomake
Liite XVIII Moottoriajoneuvoja koskeva ilmoituslomakeLiite XIX Perävaunuja koskeva ilmoituslomake1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 5
▼M7
LIITE I
Määritelmät, rakenne- ja asennusvaatimukset, EY-tyyppihyväksyntäha-
kemus, EY-tyyppihyväksynnän myöntäminen, tyypin ja hyväksyntöjen
muuttaminen, tuotannon vaatimustenmukaisuus
1. MÄÄRITELMÄT
Tässä direktiivissä:
1.1. Ajoneuvotyyppi jarrulaitteiden osalta
’Ajoneuvotyypillä jarrulaitteiden osalta’ tarkoitetaan ajoneuvoja,
jotka eivät merkittävästi eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta
osilta:
1.1.1. Moottoriajone uvojen osalta
1.1.1.1. ajoneuvoluokka, sellaisena kuin se määritellään tämän direktiivin
1 artiklassa
1.1.1.2. enimmäismassa, sellaisena kuin se määritellään 1.14 kohdassa1.1.1.3. massan jakautuminen akseleille1.1.1.4. suurin rakenteellinen nopeus
1.1.1.5. erityyppinen jarrulaite erityisesti perävaunun jarrulaitteiden osalta
1.1.1.6. akseleiden lukumäärä ja järjestely1.1.1.7. moottorin tyyppi1.1.1.8. vaihteiden lukumäärä ja välityssuhteet1.1.1.9. vetopyörästön välityssuhde1.1.1.10. renkaiden mitat
1.1.2. Peräva unujen osalta
1.1.2.1. ajoneuvoluokka, sellaisena kuin se määritellään tämän direktiivin
1 artiklassa
1.1.2.2. enimmäismassa, sellaisena kuin se määritellään 1.14 kohdassa
1.1.2.3. massan jakautuminen akseleille1.1.2.4. erityyppiset jarrulaitteet1.1.2.5. akseleiden lukumäärä ja järjestely1.1.2.6. renkaiden mitat
1.2. Jarrujärjestelmä
’Jarrujärjestelmällä’ tarkoitetaan niiden osien yhdistelmää, joiden
toimintatarkoituksena on vähentää liikkuvan ajoneuvon nopeutta
asteittain, saada ajoneuvo pysähtymään tai pitää se paikallaan,
jos se on jo pysäytetty. Nämä toiminnot eritellään 2.1.2 kohdassa.
Laitteeseen on kuuluttava jarrun käyttölaite, voimansiirto ja itse
jarrut.
1.3. Portaaton jarrutus
’Portaattomalla jarrutuksella’ tarkoitetaan jarrutusta, jossa laitteen
tavanomaisella käyttöalueella joko käyttölaitetta käyttämällä tai
vapauttamalla se
— kuljettaja voi milloin tahansa lisätä tai vähentää jarrutus-
voimaa käyttölaitteeseen kohdistuvalla toiminnalla
— jarrutusvoima vaikuttaa samaan suuntaan kuin käyttölaittee-
seen kohdistuva toiminta (monotoninen toiminta)
— jarrutusvoimaa on voitava säädellä helposti ja riittävän
tarkasti.
1.4. Käyttölaite
’Käyttölaitteella’ tarkoitetaan kuljettajan (tai joidenkin perävau-
nujen ollessa kyseessä tämän apulaisen) välittömästi käyttämää
järjestelmän osaa, jonka avulla voimansiirtoon välitetään jarrutuk-
seen tai sen hallintaan tarvittava energia. Tämä energia voi olla
kuljettajan omaa lihasvoimaa, toisesta lähteestä tuotettua ener-
giaa, jota kuljettaja voi hallita, tai soveltuvin osin, perävaunun1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 6
▼M7
kineettistä energiaa, tai edellä lueteltuja energioita yhdistämällä
saatua energiaa.
1.5. Voimansiirto
’Voimansiirrolla’ tarkoitetaan käyttölaitteen ja jarrun väliin sijoit-
tuvaa osien yhdistelmää, joka yhdistää nämä osat toiminnallisesti.
Voimansiirto voi olla mekaaninen, hydraulinen, pneumaattinen,
sähköinen tai näiden yhdistelmä. Jos jarrutusvoima saadaan
kuljettajasta riippumattomasta mutta hänen hallitsemastaan ener-
gianlähteestä tai tämän avustamana, myös kyseisessä laitteessa
olevan varaenergian katsotaan olevan voimansiirron osa.
1.6. Jarru
’Jarrulla’ tarkoitetaan osaa, jossa ajoneuvon liikettä vastustavat
voimat tuotetaan. Se voi olla rakenteeltaan kitkajarru (jolloin
jarrutukseen tarvittavat voimat syntyvät kahden toistensa suhteen
liikkuvan osan välisestä kitkasta); sähköjarru (jolloin jarrutukseen
tarvittavat voimat syntyvät kahden toistensa suhteen liikkuvan,
mutta toisistaan erillään olevan osan sähkömagneettisen vuorovai-
kutuksen tuottamana); nestejarru (jolloin jarrutukseen tarvittavat
voimat syntyvät kahden toistensa suhteen liikkuvan osan välisen
nesteen välityksellä); tai moottorijarru (jolloin jarrutusvoimat
syntyvät moottorin kehittämän hallitusti lisääntyvän jarrutusvai-
kutuksen siirtämisestä pyöriin).
1.7. Eri jarrulaitetyypit
’Eri jarrulaitetyypeillä’ tarkoitetaan laitteita, jotka eroavat toisis-
taan seuraavilta olennaisilta osilta:
1.7.1. laitteen osilla on eri ominaisuudet,
1.7.2. jonkin osan materiaali on ominaisuuksiltaan erilainen tai osa on
muodoltaan tai kooltaan erilainen,
1.7.3. laitteen kokoonpano on erilainen.1.8. Jarrujärjestelmän osa
’Jarrujärjestelmän osalla’ tarkoitetaan yhtä niistä erillisistä osista,
jotka yhdistettynä muodostavat jarrulaitteen.
1.9. Jatkuva jarrutus
’Jatkuvalla jarrutuksella’ tarkoitetaan ajoneuvoyhdistelmien jarru-
tusta järjestelmällä, jolla on seuraavat ominaisuudet:
1.9.1. yksi käyttölaite, jota kuljettaja käyttää istuimeltaan portaattomasti
yhdellä liikkeellä,
1.9.2. ajoneuvoyhdistelmän yksiköiden jarruttamiseen tarvittava energia
siirretään samasta energianlähteestä (joka voi olla kuljettajan
lihasvoima),
1.9.3. jarrujärjestelmä mahdollistaa ajoneuvoyhdistelmien yksiköiden
samanaikaisen tai niiden keskinäisesti ajoitetun jarrutuksen niiden
suhteellisesta sijainnista riippumatta.
1.10. Puolijatkuva jarrutus
’Puolijatkuvalla jarrutuksella’ tarkoitetaan ajoneuvoyhdistelmien
jarrutusta järjestelmällä, jolla on seuraavat ominaisuudet:
1.10.1. yksi käyttölaite, jota kuljettaja käyttää istuimeltaan portaattomasti
yhdellä liikkeellä,
1.10.2. ajoneuvoyhdistelmän yksiköiden jarruttamiseen tarvittava energia
siirretään kahdesta eri energianlähteestä (joista toinen voi olla
ajoneuvon kuljettajan lihasvoima),
1.10.3. jarrujärjestelmä mahdollistaa ajoneuvoyhdistelmien yksiköiden
samanaikaisen tai niiden keskinäisesti ajoitetun jarrutuksen niiden
suhteellisesta sijainnista riippumatta.
1.11. Itsekytkeytyvä jarrutus
’Itsekytkeytyvällä jarrutuksella’ tarkoitetaan perävaunun tai
perävaunujen automaattista jarrutusta ajoneuvoyhdistelmän osien
erotessa tai vetoauton ja perävaunun irrotessa toisistaan ilman,
että sillä on vaikutusta ajoneuvoyhdistelmän muiden yksiköiden
jarrutustehoon.
1.12. Inertiajarrutus1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 7
▼M7
’Inertiajarrutuksella’ tarkoitetaan jarrutusta järjestelmällä, jossa
jarrutusvoiman tuottamiseen tarvittava energia saadaan
perävaunun liikkeestä ajoneuvoa kohden.
1.13. Kuormitettu ajoneuvo
’Kuormitetulla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jota kuormi-
tetaan sen enimmäismassaan, jollei toisin ole säädetty.
1.14. Enimmäismassa
’Enimmäismassalla’ tarkoitetaan ajoneuvon valmistajan ilmoit-
tamaa, ajoneuvon teknisesti sallittua enimmäismassaa (se voi
olla suurempi kuin ”suurin sallittu massa”.
1.14.1. ’Massan jakautumisella akseleille’ tarkoitetaan painovoiman
aiheuttamien ajoneuvon massaan ja/tai sen sisältöön kohdistuvien
vaikutusten jakautumista akseleiden kesken.
1.14.2. ’Pyörä- tai akselipainolla’ tarkoitetaan pyörän tai akselin pyörien
kanssa kosketuksissa olevan tiepinnan pystysuoraa staattista reak-
tiota (voimaa).
1.14.3. ’Suurimmalla staattisella pyörä- tai akselipainolla’ tarkoitetaan
liikkumattoman pyörän ja akselin enimmäispainoa, joka saadaan
ajoneuvon ollessa kuormitettu.
1.15. Varastoidulla energialla toimiva hydraulijarrulaite
’Varastoidulla energialla toimivalla hydraulijarrulaitteella’ tarkoi-
tetaan jarrujärjestelmää, johon energia tuotetaan paineenalaisen
hydraulinesteen avulla, joka varastoidaan yhteen tai useampaan
energian varaajaan, johon syötetään painetta yhdestä tai useam-
masta pumpusta, joista jokaisella voidaan paine rajoittaa
suurimpaan arvoon. Valmistajan on ilmoitettava tämä suurin arvo.
1.16. O3ja O4-luokan perävaunutyypit
1.16.1. Puoliperävaunu
’Puoliperävaunulla’ tarkoitetaan vedettävää ajoneuvoa, jonka
akseli (akselisto) on sijoitettu tasaisesti kuormatun ajoneuvon
painopisteen taakse (ajoneuvon ollessa tasaisesti kuormitettu) ja
joka on varustettu kytkentälaitteella, joka sallii pysty- ja vaaka-
suuntaisten voimien välittymisen vetoautoon.
1.16.2. Varsinainen perävaunu
’Varsinaisella perävaunulla’ tarkoitetaan vedettävää ajoneuvoa,
jossa on vähintään kaksi akselia ja joka on varustettu vetolait-
teella, joka voi liikkua pystysuunnassa (perävaunuun nähden) ja
säätelee etuakselin (-akselien) suuntaa, mutta ei välitä merkittävää
staattista kuormaa vetoautoon.
1.16.3. Keskiakseliperävaunu
’Keskiakseliperävaunulla’ tarkoitetaan vedettävää ajoneuvoa, joka
on varustettu vetolaitteella, joka ei voi liikkua pystysuunnassa
(perävaunuun nähden) ja jonka akseli (akselisto) on sijoitettu
lähelle ajoneuvon painopistettä (ajoneuvon ollessa tasaisesti kuor-
mitettuna) siten, että vetoautoon kohdistuu ainoastaan vähäinen
pystysuuntainen staattinen kuormitus, joka on enintään 10
prosenttia perävaunun enimmäismassaa vastaavasta kuormituk-
sesta tai 1 000 daN (näistä pienemmän ollessa määräävä).
1.17. Hidastin (1)
’Hidastimella’ tarkoitetaan apujarrujärjestelmää, joka pystyy sekä
antamaan että ylläpitämään jarrutusvaikutusta kauan ilman
merkittävää tehon putoamista. Ilmaisu ”hidastin”kattaa koko
järjestelmän käyttölaite mukaan lukien.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 8
(1) Kunnes sovitaan yhtenäisestä menettelystä hidastimen vaikutuksen laskemiseksi II liit-
teen 1.1.4.2 lisäyksen määräyksiin, tämä määritelmä ei koske ajoneuvoja, joissa on
regeneratiivinen jarrutusjärjestelmä.
▼M7
1.17.1. Erilliskäytössä oleva hidastin
’Erilliskäytössä olevalla hidastimella’ tarkoitetaan hidastinta,
jonka käyttölaite on erillään käyttö- ja muiden jarrujärjestelmien
käyttölaitteista.
1.17.2. Yhteiskäytössä oleva hidastin (1)
’Yhteiskäytössä olevalla hidastimella’ tarkoitetaan hidastinta,
jonka käyttölaite on yhdistetty käyttöjarrujärjestelmän käyttölait-
teeseen siten, että sekä hidastinta että käyttöjarrujärjestelmiä
käytetään yhtäaikaa tai ne ovat yhteisen käyttölaitteen sopivasti
tahdistamia.
1.17.3. Yhdistetyssä käytössä oleva hidastin
’Yhdistetyssä käytössä olevalla hidastimella’ tarkoitetaan yhteis-
käytössä olevaa hidastinta, jossa on lisäksi katkaisulaite, joka
sallii yhdistetyn käyttölaitteen vaikuttaa vain käyttöjarrujärjes-
telmään.
1.18. Lähiliikenteen linja-auto
’Lähiliikenteen linja-autolla’ tarkoitetaan lähiliikenteeseen suun-
niteltua ja varusteltua ajoneuvoa, jossa ei ole erityisesti seisoville
matkustajille varattuja paikkoja, mutta jossa voidaan matkustaa
lyhyitä matkoja käytävällä seisten.
1.19. Kaukoliikenteen linja-auto
’Kaukoliikenteen linja-autolla’ tarkoitetaan kaukoliikenteeseen
suunniteltua ja varusteltua ajoneuvoa, joka on sisustettu istuvien
matkustajien mukavuutta ajatellen ja jossa ei kuljeteta seisovia
matkustajia.
1.20. Lukkiutumattomat jarrut
Katso liitteessä X oleva 2.1 kohta.
2. RAKENNE- JA ASENNUSVAATIMUKSET
2.1. Yleistä
2.1.1. Jarrulaite2.1.1.1. Jarrulaite on suunniteltava, rakennettava ja asennettava siten, että
ajoneuvo, siihen mahdollisesti tavanomaisessa käytössä kohdistu-
vasta tärinästä huolimatta, täyttää jäljempänä vahvistetut
vaatimukset.
2.1.1.2. Jarrulaite on erityisesti suunniteltava, rakennettava ja asennettava
siten, että se kestää syöpymistä ja vanhenemista aiheuttavia
olosuhteita mahdollisimman hyvin.
2.1.1.3. Jarrupäällysteissä ei saa olla asbestia.
2.1.2. Jarrulaitteen toiminnot
Edellä 1.2 kohdassa määritellyn jarrulaitteen on täytettävä seur-
aavat edellytykset:
2.1.2.1. Käyttöjarru
Käyttöjarrun avulla kuljettajan on pystyttävä hallitsemaan
ajoneuvon liikettä ja pysäyttämään ajoneuvo turvallisesti, nopeasti
ja tehokkaasti millä tahansa ajoneuvon kuormituksella ja nopeu-
della, ylä- tai alamäen kaltevuudesta riippumatta. Käyttöjarrua
on pystyttävä säätelemään portaattomasti. Kuljettajan onpystyttävä jarruttamaan istuimeltaan irrottamatta käsiä ohjauslait-
teesta.
2.1.2.2. Varajarru
Varajarrun avulla ajoneuvo on pystyttävä pysäyttämään kohtuulli-
sella pysähtymismatkalla siinä tapauksessa, ettei käyttöjarru ole
toimintakunnossa. Varajarrua on pystyttävä säätelemään portaat-
tomasti. Kuljettajan on pystyttävä jarruttamaan istuimeltaan1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 9
(1) Kunnes sovitaan yhtenäisestä menettelystä hidastimen vaikutuksen laskemiseksi II liit-
teen 1.1.4.2 lisäyksen määräyksiin, ajoneuvoissa, joissa on yhteiskäytössä olevahidastin, on oltava myös lukkiutumisen estojärjestelmä, joka vaikuttaa ainakin hidas-timen ohjaaman akselin käyttöjarruun ja hidastimeen ja joka on X liitteen määräysten
mukainen.
▼M7
irrottamatta molempia käsiä ohjauslaitteesta. Näitä vaatimuksia
sovellettaessa oletetaan, ettei käyttöjarruuun voi ilmaantua sama-
naikaisesti kuin yksi vika.
2.1.2.3. Seisontajarru
Seisontajarulla on pystyttävä pitämään ajoneuvo paikallaan ylä- ja
alamäessä myös kuljettajan poissa ollessa, jolloin täysin mekaa-
ninen laite pitää liikkuvat osat paikoilleen lukittuina. Kuljettajan
on pystyttävä jarruttamaan istuimeltaan, kuitenkin perävaunun
osalta noudatetaan 2.2.2.10 kohdan vaatimuksia.
Perävaunun paineilmajarru saa toimia samanaikaisesti vetoauton
seisontajarrun kanssa, jos kuljettaja voi milloin tahansa tarkastaa,
että ajoneuvoyhdistelmän seisontajarrun käyttölaitetta mekaani-
sesti käyttämällä saavutettu teho on riittävä.
2.1.3. Moottoriajone uvojen ja perävaunujen väliset paineil-
makytkennät
2.1.3.1. Paineilmalla toimivan jarrulaitteen osalta on perävaunun paineil-
maliitännän oltava tyyppiä, jossa on vähintään kaksi liitintä.
Kuitenkin kaikissa tapauksissa tämän direktiivin kaikki vaati-
mukset on täytettävä käyttäen vain kahta liitintä. Suljinlaitteita,
jotka eivät ole automaattisesti toimivia, ei saa hyväksyä. Nivellet-
tyjen ajoneuvoyhdistelmien osalta letkujen on oltava osa
vetoautoa. Kaikissa muissa tapauksissa on letkujen oltava osa
perävaunua.
2.2. Jarrujärjestelmien ominaisuudet
2.2.1. M- ja N-luokan ajoneuvot
2.2.1.1. Ajoneuvossa olevan jarrulaitejärjestelmän on täytettävä käyttö-
jarrua, varajarrua ja seisontajarrua koskevat vaatimukset.
2.2.1.2. Käyttö-, vara- ja seisontajarrusta koostuvalla jarrulaitejärjes-
telmällä voi olla yhteisiä osia, jos ne täyttävät seuraavat
edellytykset:
2.2.1.2.1. niissä on oltava ainakin kaksi käyttölaitetta, jotka ovat toisistaan
riippumattomia ja helposti kuljettajan ulottuvilla hänen tavano-
maisesta ajoasennostaan. Kaikissa ajoneuvoluokissa, paitsi M2-
ja M3-luokassa, jokainen jarrun käyttölaite (hidastimen käyttölai-
tetta lukuun ottamatta) on suunniteltava siten, että ne
vapautettuina palautuvat asentoon, jossa ne ovat täysin poissa
päältä. Tätä vaatimusta ei sovelleta seisontajarrun käyttölaittee-
seen (tai vastaavaan osaan yhdistetystä käyttölaitteesta), kun se
on mekaanisesti lukittu käyttöasentoon;
2.2.1.2.2. käyttöjarrulaitteella ja seisontajarrulaitteella on oltava erilliset,
toisistaan riippumattomat käyttölaitteet;
2.2.1.2.3. kun käyttö- ja varajarrulaitteella on yhteinen käyttölaite, tämän
käyttölaitteen ja voimansiirtojärjestelmien osien välisen yhteyden
tehokkuuden väheneminen tietyn käyttöajan jälkeen ei saa olla
todennäköistä;
2.2.1.2.4. jos käyttö- ja varajarrulaitteella on yhteinen käyttölaite, seisonta-
jarru on suunniteltava siten, että se voidaan kytkeä toimintaan
ajoneuvon liikkuessa;
Tätä vaatimusta ei sovelleta, kun varakäyttölaitteella voidaan
käyttöjarrujärjestelmä kytkeä toimintaan ainakin osittaisesti, kuten
liitteessä II olevassa 2.1.3.6 kohdassa määrätään.
2.2.1.2.5. jos muu kuin jarruihin kuuluva osa (sellaisena kuin se
määritellään 1.6 kohdassa) tai muut kuin 2.2.1.2.7 kohdassa
tarkoitetut osat vahingoittuvat tai käyttöjarru ei jostakin muusta
syystä toimi (toimintahäiriö, jarrutukseen tarvittavan energian
loppuminen osittain tai kokonaan), ajoneuvo on pystyttävä
pysäyttämään varajarrun tai käyttöjarrun vielä toimintakunnossa
olevan osan avulla varajarrun toiminnalta vaadittujen edellytysten
mukaisesti;
2.2.1.2.6. erityisesti jos vara- ja käyttöjarrulaitteella on yhteinen käyttölaite
ja voimansiirto:
2.2.1.2.6.1. jos käyttöjarrun käyttämiseen tarvittava energia saadaan kuljet-
tajan lihasvoiman lisäksi yhdestä tai useammasta avustavasta
energiavarastosta, vian ilmetessä avustavaan energiavarastoon
varajarrua on pystyttävä käyttämään kuljettajan lihasvoimalla ja
vielä mahdollisesti toimintakunnossa olevista energiavarastoista1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 10
▼M7
tuotetulla energialla siten, ettei käyttölaitteeseen vaikuttava voima
ylitä suurinta sallittua arvoa,
2.2.1.2.6.2. jos käyttöjarrun ja voimansiirron vaatima voima saadaan yksino-
maan kuljettajan hallitsemasta energiavarastosta, jarrulaitteilla on
oltava vähintään kaksi täysin toisistaan riippumatonta energiavar-
astoa, joilla kummallakin on oma riippumaton voimansiirto;
kumpikin niistä saa vaikuttaa vain kahden tai useamman pyörän
jarruun, jotka on valittava siten, että varajarrun toiminnalle
asetetut vaatimukset täyttyvät ajoneuvon liikevakautta huononta-
matta jarrutuksen aikana; lisäksi nämä energiavarastot on
varustettava 2.2.1.13 kohdan mukaisella varoituslaitteella;
2.2.1.2.7. tiettyjen osien, kuten polkimen ja sen laakerin, pääsylinterin ja
sen männän tai mäntien (hydraulisissa järjestelmissä), käyttöjarru-
venttiilin (hydraulisissa ja/tai paineilmajärjestelmissä),
jarrupolkimen ja pääsylinterin tai käyttöjarruventtiilin välisten
liittimien, jarruslylinterien ja niiden mäntien (hydraulisissa ja/tai
paineilmajärjestelmissä) sekä jarruvipujen ja jarrukenkien levitys-
mekanismien oletetaan pysyvän vahingoittumattomina, jos ne
ovat tarkoituksenmukaisesti mitoitetut, helposti huollettavissa ja
niissä on vähintään samanveroiset turvallisuusominaisuudet kuin
muille ajoneuvon välttämättömille osille (kuten ohjauslaitteen
vivustolle) vahvistetaan. Jos vika missä tahansa näistä osista
tekisi mahdottomaksi saavuttaa vähintään varajarrulle vahvistetun
jarrutustehon, on tämä osa tehtävä metallista tai materiaalista,
jolla on vastaavat ominaisuudet, eikä siihen saa kohdistua
huomattavaa vääntöä jarrutuslaitteiden tavanomaisessa käytössä.
2.2.1.3. Joskäyttö- ja varajarrulaitteilla on erillis et käyttölaitteet, molem-
pien samanaikainen käyttö ei saa saattaa sekä käyttö- että
varajarrulaitetta toimintakyvyttömiksi riippumatta siitä, ovatko ne
molemmat käyttökunnossa vai ainoastaan toinen niistä.
2.2.1.4. Vian ilmetessä käyttöjarrun voimansiirron osaan jarrulaitteiden on
täytettävä seuraavat edellytykset:
2.2.1.4.1. käyttöjarrun käyttölaitteella on edelleen pystyttävä kytkemään
jarrutus riittävän moneen pyörään ajoneuvon kuormituksesta riip-
pumatta;
2.2.1.4.2. nämä pyörät on valittava siten, että käyttöjarrulaitteen jäännösjar-
rutusteho on liitteessä II olevan 2.1.4 kohdan vaatimusten
mukainen;
2.2.1.4.3. edellä olevia vaatimuksia ei kuitenkaan sovelleta puoliperävau-
nujen vetoautoihin, jospuoliperävaunun käyttöjarrulaitteella on
vetoautosta riippumaton voimansiirto.
2.2.1.5. Joskäytetään muuta energianlähdettä kuin kuljettajan lihas -
voimaa, ei tarvita enempää kuin yksi tällainen energianlähde
(hydraulinen pumppu, paineilmakompressori jne.), mutta tavan,
jolla tämän energianlähteen muodostamaa laitetta käytetään, on
oltava turvallinen ja käyttökelpoinen.
2.2.1.5.1. Vian ilmetessä mihin tahansa ajoneuvon jarrulaitteiden voiman-
siirron osaan tehonsyötön on jatkuttava niihin vioittumattomiin
osiin, joilla ajoneuvo pysäytetään jäännösjarrutusteholle ja/tai
varajarrulle vahvistetun tehon mukaisesti. Tämä vaatimus on
täytettävä joko sellaisten laitteiden avulla, jotka voidaan helposti
kytkeä päälle kun ajoneuvo on liikkumaton, tai automaattisesti.
2.2.1.5.2 Lisäksi tämän laitteen alapiiriin sijoitettujen akkujen tilavuuden
on oltava sellainen, että vian ilmetessä energian syötössä on
vielä mahdollista pysäyttää ajoneuvo neljännen kerran jälkeen
käyttöjarrun käyttölaitteella varajarrulle vahvistetulla teholla
neljän liitteessä IV olevassa A ja B jaksossa vahvistetun täyden
iskun jarrutuksen jälkeen.
2.2.1.5.3 Kuitenkin nämä vaatimukset katsotaan täytetyiksi varastoidulla
energialla toimivien hydraulisten jarrulaitteiden osalta, jos liit-
teessä IV olevan C jakson 1.2.2 kohdan vaatimukset täytetään.
2.2.1.6. Edellä olevien 2.2.1.2, 2.2.1.4, ja 2.2.1.5 kohdan vaatimukset on
täytettävä käyttämättä sellaista automaattista laitetta, jonka tehot-
tomuus voisi jäädä huomaamatta sen vuoksi, että tavallisesti
lepoasennossa olevat osat kytkeytyvät toimintaan ainoastaan
jarrulaitteessa ilmenevän vian yhteydessä.
2.2.1.7. Käyttöjarrun on vaikutettava ajoneuvon kaikkiin pyöriin.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 11
▼M7
2.2.1.8. Käyttöjarrun jarrutusvoiman on jakauduttava tasaisesti akseleille.
Jos ajoneuvossa on enemmän kuin kaksi akselia, saadaan jarrujen
lukkiutumisen ja jarrupäällysteiden lasittumisen välttämiseksi tiet-
tyjen akseleiden pyörien jarrutusvoima automaattisesti pudottaa
nollaan tavallista huomattavasti kevyemmissä kuormitustiloissa,
jos ajoneuvo täyttää kaikki liitteessä II vahvistetut tehovaati-
mukset.
2.2.1.9. Käyttöjarrun vaikutuksen on jakauduttava samassa akselissa
oleville pyörille symmetrisesti suhteessa ajoneuvon pitkittäissuun-
taiseen keskitasoon.
2.2.1.10 Käyttö- ja seisontajarrun on vaikutettava jarrutuspintoihin, jotka
on yhdistetty pyöriin pysyvästi riittävän kestävillä osilla. Jarrutus-
pinnan ja pyörien kytkeminen toisistaan irti ei saa olla
mahdollista; kuitenkin käyttöjarrun ja varajarrun osalta hetkel-
linen keskeytyminen on sallittua, esimerkiksi vaihdetta
käytettäessä, jos käyttö- ja varajarrun teho on jälleenkytkennän
jälkeen vaatimusten mukainen. Lisäksi seisontajarrun osalta
tällainen keskeytyminen on sallittava, jos se on yksinomaan
kuljettajan hallittavissa istuimeltaan sellaisen järjestelmän avulla,
joka ei voi kytkeytyä toimintaan itsestään painevuodon takia(1).
2.2.1.11. Jarrujen kitkapinnan kuluminen on voitava helposti kompensoida
joko käsikäyttöisen tai automaattisen säätölaitteen avulla. Lisäksi
voimansiirron ja jarrujen käyttölaitteilla ja osilla on oltava sell-
ainen liikevara ja tarpeen vaatiessa sopivat keinot tehon
kompensoimiseen siten, että jarrujen kuumentuessa tai jarrupääl-
lysteiden kuluessa tehokas jarrutus on varmistettu ilman välitöntä
tarvetta jarrujen säätöön.
2.2.1.11.1 Käyttöjarrujen kulumissäädön on oltava automaattinen. Auto-
maattinen kulumissäätölaite ei kuitenkaan ole pakollinen N2-j a
N3-luokan maastoajoneuvoissa sekä M1-j aN1-luokan ajoneu-
vojen takajarruissa. Automaattisten kulumissäätölaitteiden on
oltava sellaiset, että lämmittämisen jälkeen jäähdytetyillä jarruilla
saadaan aikaan tehokas jarrutus. Ajoneuvoa on erityisesti
pystyttävä käyttämään tavanomaiseen ajoon liitteessä II olevassa
1.3 kohdassa (tyyppi I -testi), 1.4 kohdassa (tyyppi II -testi) ja
1.6 kohdassa (tyyppi III -testi) tarkoitettujen testien jälkeen.
Automaattinen kulumissäätölaite on testatava paineilmajarruissa
tarkastamalla jarrusylinterin iskunpituus ja/tai välys.
2.2.1.11.2. Jarrupäällysteiden kuluminen on voitava tarkastaa helposti sekä
ajoneuvon ulko- että sisäpuolelta käyttämällä ainoastaan
ajoneuvon tavanomaisina varusteina olevia työkaluja ja laitteita;
esimerkiksi sopivilla tarkastusrei'illä tai muilla tavoin. Vaihtoeh-
toisesti hyväksytään ääni- tai merkkilaite, joka varoittaa
kuljettajaa tämän tavanomaisessa istuma-asennossa jarrupäällys-
teiden vaihtamisen tarpeellisuudesta. Etu- ja takapyörien
poistaminen tätä tarkoitusta varten on sallittua vain M1-j aN1-
luokan ajoneuvoissa.
2.2.1.12. Hydrauliset jarrulaitteet2.2.1.12.1. Nestesäiliöiden täyttöaukkojen on oltava helposti käsillä; lisäksi
varanesteen säiliöiden on oltava siten valmistettuja, että varanes-
teen pinnan taso voidaan helposti tarkistaa varanesteen säiliöitä
avaamatta. Jos viimeksi mainittua edellytystä ei ole täytetty,
kuljettajalle on ilmoitettava varoitusvalolla varanesteen pinnan
laskemisesta tasolle, joka altistaa jarrulaitteen toimintahäiriölle.
Kuljettajan on voitava helposti tarkastaa varoitusvalon toiminta.
2.2.1.12.2. Hydraulisen voimansiirtojärjestelmän osan vioittuminen ilmais-
taan kuljettajalle laitteella, jossa on punainen varoitusvalo, joka
syttyy viimeistään käyttölaitetta käytettäessä ja joka pysyy valais-
tuna niin kauan kuin vika on olemassa ja virtalukko on kytketty
päälle. Kuitenkin laite, jossa on punainen varoitusvalo ja joka
syttyy nesteen laskiessa laitteen säiliössä valmistajan määritte-
lemän tason alapuolelle, voidaan hyväksyä. Varoitusvalon on
oltava nähtävissä myös päivänvalossa ja lampun kunnon on
oltava kuljettajan helposti tarkastettavissa istuimeltaan. Laitteen
osan vioittuminen ei saa johtaa kyseessä olevan jarrulaitteen
kaiken tehon häviämiseen.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 12
(1) Tämä kohta on tulkittava seuraavasti: käyttö- ja varajarrulaitteiden tehon on pysyttävä
direktiivissä vahvistettujen raja-arvojen sisällä myös hetkellisen irtikytkennän aikana.
▼M7
2.2.1.12.3. Nestevälitteisessä jarrujärjestelmässä käytettävä nestetyyppi on
standardin ISO N:o 9128-1987 mukainen. Asianmukaiset
tunnukset on kiinnitettävä kuvan 1 tai 2 mukaisesti näkyvään
paikkaan ja pysyvästi 100 mm:n säteelle nestesäiliöiden täyttöau-
koista; lisätietoja voi saada valmistajalta.
2.2.1.13. Kun vahvistettu jarrutusteho on mahdotonta saavuttaa ilman
varastoidun energian käyttöä, jokaiseen ajoneuvoon, johon on
asennettu jonkin energiavaraston aktivoima jarru, on asennettava
painemittarin lisäksi varoituslaite, joka sytyttää merkkivalon tai
antaa äänimerkin kun varastoitu energia laskee jossakin järjes-
telmän osassa tasolle, jolla säiliötä täydentämättä ja ajoneuvon
kuormituksesta riippumatta voidaan neljän täyden työliikkeen
jälkeen käyttöjarrulaitteen käyttölaitetta viidennen kerran käytet-
täessä saavuttaa varajarrulle määrätty suoritustaso (kun
käyttöjarrun voimansiirrossa ei ole vikoja ja jarrut on säädetty
mahdollisimman lähelle). Varoituslaitteen on oltava kytketty
jarrupiiriin suoraan ja pysyvästi. Varoituslaite ei saa antaa
merkkiä moottorin ollessa käynnissä tavanomaisissa toimintaolo-
suhteissa ja jarrulaitteen ollessa moitteettomassa kunnossa,
lukuun ottamatta aikaa, joka moottorin käynnistyksen jälkeinen
energiasäiliön latautuminen vaatii.
2.2.1.13.1. Kuitenkin niiden ajoneuvojen osalta, jotka ovat 2.2.1.5.1 kohdan
vaatimusten mukaiset ainoastaan siksi, että ne täyttävät liitteessä
IV olevan C jakson 1.2.2 kohdan vaatimukset, on hälytyslait-
teessa oltava myös äänimerkki merkkivalon lisäksi. Näiden
laitteiden ei tarvitse toimia samanaikaisesti, jos jokainen niistä
täyttää edellä vahvistetut vaatimukset ja äänimerkki ei käynnisty
ennen valomerkkiä.
2.2.1.13.2. Tämä akustinen laite voi olla toimimatta, kun seisontajarrua
käytetään tai, valmistajan valinnan mukaan, kun automaattivaih-
teen valintakytkin on ”pysäköinti”-asennossa.
2.2.1.14. Rajoittamatta 2.1.2.3 kohdan vaatimusten soveltamista silloin,
kun lisäenergianlähteen käyttö on jarrulaitteen toimimisen
kannalta välttämätöntä, on energiavaraston oltava sellainen, että
jarrutusteho riittää pysäyttämään ajoneuvon vahvistettujen vaati-
musten mukaisesti moottorin sammuttuakin tai vian ilmetessä
energianlähteen käyttötavassa. Lisäksi, jos seisontajarruun
vaikuttaa kuljettajan lihasvoiman lisäksi jarrutehostin, on seison-
tajarrutuksen käynnistyminen varmistettava silloinkin, kun tähän
tehostimeen tulee vika, tarvittaessa sellaisella varaenergialla,
joka on riippumaton tehostinta normaalisti syöttävästä voimanläh-
teestä. Tämä varaenergia voi olla myös käyttöjarrutukseen
tarkoitettu. Ilmaisu ”käynnistäminen” kattaa myös jarrun vapau-
tuksen.
2.2.1.15. Sellaisen moottoriajoneuvon osalta, joka on hyväksytty vetoauton
kuljettajan ohjaamalla jarrulla varustetun perävaunun vetoon,
vetoauton käyttöjarrulaitteen on oltava varustettu siten suunnitel-
lulla laitteella, joka varmistaa, että vian ilmetessä perävaunun
jarrulaitteeseen tai vetoauton ja perävaunun välisen jarrujohdon
(tai muun vastaavan liitännän) katketessa vetoautoa pystytään
edelleen jarruttamaan varajarrulle vahvistettujen vaatimusten
mukaisesti; tämän laitteen asentaminen vetoautoon on erityisen
tärkeää(1).
2.2.1.16. Lisälaitteen on saatava energiansa ainoastaan sillä tavoin, että
jopa energianlähteen vahingoittuessa sen toiminta ei voi aiheuttaa
jarrulaitteiden energiavaran laskua 2.2.1.13 kohdassa tarkoitetun
tason alapuolelle.
2.2.1.17. O 3- tai O4-luokan perävaunujen käyttöjarrujärjestelmien on
oltava joko jatkuvaa tai puolijatkuvaa tyyppiä.
2.2.1.18. O3- tai O4-luokan perävaunun vetoon hyväksytyn ajoneuvon
jarrujärjestelmien on täytettävä seuraavat edellytykset:
2.2.1.18.1. vetoauton varajarrulaitetta käytettäessä myös perävaunua on jarru-
tettava portaattomasti;
2.2.1.18.2. josvetoauton käyttöjarrulaite rikkoutuu ja jostämä laite koos tuu
ainakin kahdesta toisistaan riippumattomasta osasta, vioittumat-1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 13
(1) Tämä kohta on tulkittava seuraavasti: kaikissa tapauksissa käyttöjarrulaitteen yhteyteen
on asennettava laite (esimerkiksi rajoitusventtiili), jolla varmistetaan, että ajoneuvoa
voidaan edelleen jarruttaa käyttöjarrulla, mutta varajarrun tehoa vastaavalla teholla.
▼M7
toman tai vioittumattomien osien on pystyttävä kokonaan tai osit-
tain kytkemään perävaunun jarrut toimintaan. Tätä jarrutusta on
pystyttävä säätelemään portaattomasti; jos tämä toiminta saavute-
taan venttiilillä, joka tavallisesti on levossa, niin tämä venttiili voi
olla kiinteä ainoastaan, jos kuljettaja voi helposti tarkistaa sen
toiminnan ilman työkaluja joko ohjaamosta tai ajoneuvon ulko-
puolelta;
2.2.1.18.3. kuljettajan on voitava kytkeä perävaunun jarrut kokonaan tai osit-
tain myösjarrujohdon (tai jonkun muun vas taavan liitännän)
murtuessa tai vuotaessa joko käyttöjarrulaitteen käyttölaitteen,
varajarrulaitteen käyttölaitteen tai seisontajarrulaitteen käyttölait-
teen avulla, ellei murtuma tai vuoto automaattisesti aiheuta
perävaunun jarrutusta liitteessä II olevassa 2.2.3 kohdassa vahvis-
tetun tehon mukaisesti;
2.2.1.18.4. kaksoisliitintä käyttävän ilmansyöttöjärjestelmän osalta 2.2.1.18.3
kohdan vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos seuraavat edelly-
tykset täytetään:
2.2.1.18.4.1. kun edellä 2.2.1.18.3 kohdassa tarkoitettua käyttölaitetta
käytetään kokonaisuudessaan, on syöttöjohdon paineen laskettava
1,5 baariin seuraavan kahden sekunnin kuluessa;
2.2.1.18.4.2. kun syöttöjohto tyhjentyy ainakin yhdellä baarilla sekunnissa, on
perävaunun itsekytkeytyvän jarrutuksen alettava toimia ennen
kuin syöttöjohdon paine laskee 2 baariin.
2.2.1.19. Seuraavien ajoneuvojen on täytettävä liitteessä II olevassa 1.5
kohdassa esitetyn tyyppi IIA -testin vaatimukset, mutta ei
samassa liitteessä olevassa 1.4 kohdassa esitetyn tyyppi II -testin
vaatimuksia.
—M3-luokan lähiliikenteen ja kaukoliikenteen linja-autot
— sekä O4-luokan perävaunun vetoon hyväksytyt N3-luokan
moottoriajoneuvot.
Jos ajoneuvon enimmäismassa on yli 26000 kg, testimassa on
rajoitettava 26000 kg:n massaan, mutta jos kuormittamattoman
ajoneuvon massa on yli 26000 kg, tämä massa otetaan huomioon
kokonaisuudessaan.
2.2.1.20. Sähköisellä jarrulaitteella varustetun perävaunun vetoon hyväk-
sytyn moottoriajoneuvon on täytettävä seuraavat vaatimukset:
2.2.1.20.1. moottoriajoneuvon sähkönjakelulla (laturi tai akku) on oltava
riittävästi tehoa antamaan virtaa sähköiselle jarrujärjestelmälle.
Kun moottori käy valmistajan suosittelemalla joutokäyntinopeu-
della ja kaikki valmistajan normaalivarustuksena toimittamat
ajoneuvon sähkölaitteet ovat kytkettyinä päälle, ei sähköjohtojen
jännite sähköisen jarrujärjestelmän suurimmalla virrankulutuk-
sella (15 A) saa laskea alle arvon 9,6 V liittännästä mitattuna.
Sähköjohtoihin ei saa ylikuormitettuinakaan aiheutua oikosulkua;
2.2.1.20.2. silloin kun vetoauton käyttöjarrulaitteeseen tulee vika ja kun tämä
laite koostuu kahdesta riippumattomasta yksiköstä, on yksikön tai
yksikköjen, joihin vika ei ole vaikuttanut, pystyttävä osittain tai
kokonaan käyttämään perävaunun jarruja;
2.2.1.20.3. jarruvalon katkaisijan ja sähköisen jarrulaitteen käynnistävän
virtapiirin käyttäminen on sallittua vain, jos käyttöjohto ja jarru-
valo on kytketty rinnakkain ja jarruvalon katkaisin ja virtapiiri
pystyvät ottamaan vastaan ylimääräistä kuormaa.
2.2.1.21. Jos paineilmalla toimivassa käyttöjarrujärjestelmässä on kaksi tai
useampi riippumatonta yksikköä, on vuodon näiden yksikköjen
välillä käyttölaitteessa tai sen jälkeen päästävä ulos.
2.2.1.22. M 2-, M3-, N2-j aN3-luokkiin kuuluvat enintään neliakseliset
moottoriajoneuvot on varustettava 1-luokan lukkiutumattomilla
jarruilla liitteen X vaatimusten mukaisesti.
2.2.1.23. Jos edellä 2.2.1.22 kohdassa mainitsematta jätetty moottoriajo-
neuvo on varustettu lukkiutumattomilla jarruilla, sen on
täytettävä liitteen X vaatimukset.
2.2.1.24. Niiden moottoriajoneuvojen osalta, jotka on hyväksytty O 3- tai
O4-luokkaan kuuluvien perävaunujen vetoon, saa perävaunun
käyttöjarrulaitetta käyttää ainoastaan yhdessä vetoajoneuvon
käyttö-, vara- tai seisontajarrulaitteen kanssa.
2.2.1.25. Moottoriajoneuvot, jotka on hyväksytty lukkiutumattomilla
jarruilla varustettujen perävaunujen vetoon, lukuun ottamatta1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 14
▼M7
M1-j aN1-luokkien ajoneuvoja, on varustettava perävaunun
lukkiutumattomia jarruja varten erillisellä varoitusvalolla liit-
teessä X olevan 4.1, 4.2 ja 4.3 kohdan vaatimusten mukaisesti.
Ne on myös erikseen varustettava perävaunun lukkiutumattomien
jarrujen sähköisellä liittännällä tämän direktiivin liitteessä X
olevan 4.4 kohdan mukaisesti.
2.2.1.26. M 1-luokan moottoriajoneuvot voidaan varustaa tilapäisillä vara-
pyörillä/-renkailla, josne täyttävät liitteen XIII vaatimuks et.
2.2.2. O-l uokan ajoneuvot
2.2.2.1. O 1-luokan perävaunuissa ei tarvitse olla käyttöjarrulaitetta; jos
tämän luokan perävaunu on kuitenkin varustettu käyttöjarrulait-teella, sen on täytettävä samat vaatimukset kuin O 2-luokan
perävaunujen.
2.2.2.2. Kaikki O 2-luokan perävaunut on varustettava joko jatkuva-,
puolijatkuva- tai inertiatyyppisellä käyttöjarrulaitteella.
Viimeisenä mainittu tyyppi on sallittu ainoastaan muille perävau-
nuille kuin puoliperävaunuille. Liitteen XI vaatimusten mukaiset
sähköiset jarrujärjestelmät ovat kuitenkin sallittuja.
2.2.2.3. Kaikki O 3- tai O4-luokan perävaunut on varustettava jatkuva- tai
puolijatkuvatyyppisellä käyttöjarrulaitteella.
2.2.2.4. Käyttöjarrulaitteen on vaikutettava perävaunun kaikkiin pyöriin.
2.2.2.5. Käyttöjarrulaitteen vaikutuksen on oltava sopivasti jakautunut eri
akseleille.
2.2.2.6. Jokaisen jarrulaitteen vaikutuksen on oltava jakautunut kunkin
akselin pyörille symmetrisesti ajoneuvon pituussuuntaiseen keski-
tasoon nähden.
2.2.2.7. Vahvistetun tehon saavuttamiseksi vaadittavien jarrutuspintojen
on oltava jatkuvassa kosketuksessa pyöriin joko kiinteästi tai
vioille altistumattomien osien välityksellä.
2.2.2.8. Jarrujen kitkapinnan kuluminen on voitava korjata helposti
käsikäyttöisellä tai automaattisesti toimivalla säätöjärjestelmällä.
Lisäksi voimansiirron ja jarrujen osilla ja käyttölaitteella on
oltava liikevaraa ja tarvittaessa sopivat tasauskeinot, jotta jarrujen
kuumentuessa tai jarrupäällysteiden saavuttaessa tietyn kulumis-
pisteen tehokas jarrutus varmistetaan ilman, että välitön säätö on
välttämätöntä.
2.2.2.8.1. Käyttöjarrujen kulumisen säädön on tapahduttava automaattisesti.
Automaattiset säätölaitevarusteet ovat kuitenkin valinnaisia O
1-j a
O2-luokkien ajoneuvoille. Automaattisella kulumisen säätölait-
teella varmistetaan tehokas jarrutus jarrujen kuumentumista
seuraavan jäähtymisen jälkeen.
Erityisesti ajoneuvon on pystyttävä toimimaan normaalisti myös
liitteessä II olevan 1.3 kohdan (tyyppi I) ja 1.6 kohdan (tyyppi
III) mukaisesti tehdyn testin jälkeen.
2.2.2.8.2. Käyttöjarrun päällysteiden, rumpujen ja levyjen kuluminen on
voitava tarkistaa helposti ajoneuvon ulko- ja/tai alapuolelta
käyttämällä ajoneuvon mukana yleensä toimitettavia työkaluja;
ajoneuvo on esimerkiksi varustettava sopivalla tarkastusaukoilla.
2.2.2.9. Jarrulaitteen on oltava sellainen, että perävaunu pysähtyy auto-
maattisesti, jos kytkentä irtoaa perävaunun liikkuessa. Tämä
vaatimus ei kuitenkaan koske perävaunuja, joiden enimmäismassa
ei ylitä 1,5:tä tonnia, josperävaunuun on as ennettu pääkytkennän
lisäksi varakytkentä (ketju, kaapeli jne.), joka voi pääkytkennän
vahingoittuessa estää vetoaisaa koskettamasta maata ja mahdol-
listaa perävaunun ohjauksen riittävässä määrin.
2.2.2.10. Kaikissa perävaunuissa, joihin on asennettava käyttöjarrulaite,
seisontajarrun on toimittava myös perävaunun ollessa irrotettuna
vetoautosta. Ajoneuvon vieressä seisovan henkilön on pystyttävä
käyttämään seisontajarrua; henkilöiden kuljetukseen käytettävissä
perävaunuissa seisontajarrua on kuitenkin pystyttävä käyttämään
perävaunun sisäpuolelta. Ilmaisulla ’käyttää’ tarkoitetaan myös
jarrun vapautusta.
2.2.2.11. Jos perävaunu on varustettu laitteella, joka mahdollistaa jarrulait-
teen (muun kuin seisontajarrulaitteen) paineilman avulla
tapahtuvan toiminnan poiskytkemisen, laite on suunniteltava ja
rakennettava siten, että se ehdottomasti palaa alkuasentoon
silloin, kun paineilman syöttö jatkuu.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 15
▼M7
2.2.2.12. O 3-j aO4-luokkien kaksoisliitännällä varustetulla paineilmajär-
jestelmällä varustettujen perävaunujen on täytettävä edellä
2.2.1.18.3 kohdassa vahvistetut edellytykset.
2.2.2.13. O 3-j aO4-luokkiin kuuluvat perävaunut on varustettava lukkiutu-
mattomilla jarruilla liitteen X vaatimusten mukaisesti.
2.2.2.14. Jos muu kuin edellä 2.2.2.13. kohdassa mainittu perävaunu on
varustettu lukkiutumattomilla jarruilla, sen on täytettävä liitteen
X vaatimukset.
2.2.2.15. Lisälaitteen on saatava energiaa siten, että sen käytön aikana
käyttöjarrun energiavaraston paineen on oltava pysyvästi
vähintään 80 prosenttia vetoauton vähimmäissyöttöpaineesta liit-
teen II lisäyksessä olevan 3.1.2.2 kohdan mukaisesti.
2.2.2.15.1 Lisälaitteen tai siihen liittyvien johtojen rikkoutuessa tai
vuotaessa jarrutettuihin pyöriin kohdistuvien voimien summan on
oltava vähintään 80 prosenttia liitteessä II olevassa 2.2.1.2.1
kohdassa perävaunuille vahvistetusta arvosta. Jos vika tai vuoto
kuitenkin vaikuttaa liitteen II lisäyksessä olevassa 6 kohdassa
vahvistetun lisälaitteen käyttösignaaliin, sovelletaan viimeksi
mainitun kohdan tehovaatimuksia.
3. EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS
3.1. Ajoneuvotoyypin jarruvarustusta koskevan, direktiivin 70/156/
ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaisen EY-tyyppihyväksyntähake-
muksen tekee ajoneuvon valmistaja.
3.2. Ilmoituslomakkeen malli annetaan moottoriajoneuvojen osalta
liitteessä XVIII ja muilla kuin inertiajarrujärjestelmillä varustet-
tujen perävaunujen osalta liitteessä XIX.
3.3. Hyväksyttäväksi tarkoitettua ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo
on jätettävä hyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle.
4. EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN
4.1. Direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukainen EY-tyyp-
pihyväksyntä on myönnettävä, jos asiaa koskevia asiakirjoja on
noudatettu.
4.2. Tyyppihyväksyntätodistuksen malli annetaan liitteen IX lisäyk-
sessä 1.
4.3. Jokaiselle hyväksytylle ajoneuvotyypille on annettava hyväk-
syntänumero direktiivin 70/156/ETY liitteen VII mukaisesti.
5. TYYPIN JA HYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET
5.1. Tämän direktiivin nojalla hyväksytyn tyypin muutoksiin sovelle-
taan direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan säännöksiä.
6. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
6.1. Toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi
toteutetaan direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan säännösten mukai-
sesti.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 16
▼M7
LIITE II
Jarrutustestit ja jarrulaitteiden teho
1. JARRUTUSTESTIT
1.1. Yleistä
1.1.1. Jarrulaitteiden tehovaatimuksien on perustuttava ajoneuvon
pysähtymismatkaan ja/tai täysin kehittyneen hidastuvuuden
keskiarvoon. Jarrulaitteiden teho on määriteltävä mittaamalla
pysähtymismatka suhteessa ajoneuvon jarrutuksen alkunopeuteen
ja/tai mittaamalla täysin kehittyneen hidastuvuuden keskiarvo
testin aikana.
1.1.2. Pysähtymismatka on ajoneuvon kulkema matka jarrun käyttölait-
teen käytön aloitushetkestä ajoneuvon pysähtymishetkeen;
ajoneuvon alkunopeusv1on ajoneuvon nopeuskäyttölaitteen
käytön aloitushetkellä; alkunopeuden on oltava vähintään 98
prosenttia kyseessä olevalle testille määrätystä nopeudesta.
Keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus (dmon laskettava
keskimääräisenä nopeuden vähentymisenä suhteessa matkaan
välillä vb—veseuraavan kaavan mukaisesti:
dm¼vb2—ve2
25;92 s e—sb ðÞm=s2
jossa
v1= kuten määritelty edellä
vb= ajoneuvon nopeus0,8 v1(km/h)
ve= ajoneuvon nopeus0,1 v1(km/h)
sb=v1:n ja vb:n välillä kuljettu matka metreinä
se=v1:n ja ve:n välillä kuljettu matka metreinä.
Nopeus ja etäisyys on määriteltävä testivälineillä, joiden tarkkuus
on ±1 prosenttia testille määrätystä nopeudesta. ”dm” voidaan
määritellä muilla menettelytavoilla kuin nopeuden ja etäisyyden
mittauksella; siinä tapauksessa laskentatarkkuuden poikkeama
saa olla enintään ±3 prosenttia.
1.1.3. Kaikkien ajoneuvojen tyyppihyväksyntää varten ajoneuvon jarru-
tusteho on testeissä mitattava ajoradalla seuraavissa olosuhteissa:
1.1.3.1. ajoneuvon massan on oltava kunkin testityypin vaatimusten
mukainen ja se on ilmoitettava testausselosteessa (liite IX, lisäys
2);
1.1.3.2. testi on tehtävä kullekin testityypille vahvistetulla nopeudella. Jos
ajoneuvon suurin rakenteellinen nopeus on pienempi kuin testi-
tyypille vahvistettu nopeus, testi on suoritettava ajoneuvon
suurimmalla rakenteellisella nopeudella;
1.1.3.3. testeissä vaaditun tehon tuottamiseen tarvittava jarrun käyttölait-
teeseen kohdistettava voima ei saa olla enemmän kuin kyseiselle
ajoneuvoluokalle vahvistettu suurin arvo;
1.1.3.4. rajoittamatta 1.1.4.2. kohdan vaatimusten soveltamista tiellä on
oltava hyvä pito;
1.1.3.5. testit on suoritettava olosuhteissa, joissa tuulen ei katsota voivan
vaikuttaa testituloksiin;
1.1.3.6. testejä aloitettaessa ajoneuvon renkaiden on oltava kylmät ja
rengaspaineen on oltava pyöriin kohdistuvalle kuormalle vahvis-
tetun paineen mukainen ajoneuvon ollessa paikallaan;
1.1.3.7. määrätty suorituskyky on saavutettava ilman että pyörät lukkiu-
tuvat, ajoneuvo poikkeaa suunnastaan tai että ilmenee
epätavallista tärinää. Pyörien lukkiutuminen on sallittua
ainoastaan, kun se erikseen mainitaan.
1.1.4. Ajoneuvon käyttäytyminen jarrutuksen aikana
1.1.4.1. Jarrutustesteissä ja erityisesti suurilla nopeuksilla suoritettavissa
testeissä ajoneuvon käyttäytymistä on tarkkailtava jarrutuksen
aikana.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 17
▼M7
1.1.4.2. M-, N-, O 3ja O4-luokan ajoneuvojen jarrutuskäyttäytymisen
tiellä, jonka pinnalla on alentunut pito, on täytettävä tämän liit-
teen lisäyksessä vahvistetut edellytykset.
1.2. Tyyppi 0 -testi (tavallinen tehotesti jarrut kylminä)
1.2.1. Yleistä
1.2.1.1. Jarrujen on oltava kylmät. Jarrun katsotaan olevan kylmä, kun
jarrulevystä tai jarrurummun ulkopinnalta mitattu lämpötila on
alle 100 ºC.
1.2.1.2. Testi on suoritettava seuraavissa olosuhteissa:1.2.1.2.1. ajoneuvon on oltava kuormitettu siten, että sen massa jakautuu
akseleille valmistajan ilmoituksen mukaisesti. Jos akseleita
voidaan kuormittaa osakuormituksin, enimmäismassan jakautu-
minen akseleille on järjestettävä siten, että akselipainot ovat
verrannolliset suurimpiin sallittuihin akselipainoihin; puoliperä-
vaunujen vetoyksikköjen osalta kuorma voidaan sijoittaa
uudelleen noin puoliväliin edellä olevista kuormitustiloista saata-
vasta vetotapin asemasta ja taka-akselin (akseliston) keskilinjasta;
1.2.1.2.2. jokainen testi on toistettava kuormittamattomalla ajoneuvolla.
Moottoriajoneuvon osalta saa etuistuimella olla ajajan lisäksi
toinen henkilö, joka on vastuussa testitulosten kirjaamisesta.
Puoliperävaunun vetoon suunnitellun moottoriajoneuvon osalta
kuormittamattomat testit suoritetaan perävaunusta irrotetulla
vetoautolla, joka on kuormitettu vetopöydän massaa vastaavasti.
Mukaan on myös sisällytettävä varapyörää vastaava massa, jos
varapyörä kuuluu ajoneuvon tavanomaiseen varustukseen.
Alusta/ohjaamo-rakenteiseen ajoneuvoon voidaan lisätä
lisäkuorma, joka jäljittelee korin massaa. Lisäkuorma ei saa
ylittää valmistajan liitteessä XVIII ilmoittamaa vähimmäismassaa;
1.2.1.2.3. jokaisen ajoneuvoluokan jarrujen vähimmäistehon raja-arvot
ajoneuvo kuormitettuna ja kuormittamattomana tehtävissä
testeissä vahvistetaan jäljempänä; ajoneuvon on täytettävä kysei-
selle ajoneuvoluokalle vahvistetut pysähtymismatkaa ja täysin
kehittyneen hidastuvuuden keskiarvoa koskevat vaatimukset,
mutta molempien parametrien mittaaminen ei ole välttämättä
tarpeellista;
1.2.1.2.4. ajoradan pinnan on oltava tasainen.
1.2.2. Ty yppi 0 -testi vaihde kytkettynä vapaalle
1.2.2.1. Testi on suoritettava eri ajoneuvoluokkien ajoneuvoille niille
vahvistetuilla nopeuksilla näihin nopeuksiin sallitaan kuitenkin
tietty poikkeama. Testeissä on saavutettava kullekin luokalle
vahvistettu vähimmäisteho.
1.2.3. Ty yppi 0 -testi vaihde kytkettynä
1.2.3.1. Lukuun ottamatta 1.2.2. kohdassa vahvistettua testiä, ylimääräiset
testit on suoritettava eri nopeuksilla vaihde kytkettynä päälle,
alhaisimman nopeuden ollessa 30 prosenttia ajoneuvon enimmäis-
nopeudesta ja korkeimman nopeuden ollessa 80 prosenttia
ajoneuvon enimmäisnopeudesta. Suurinta käytännöllistä tehoa
vastaavat lukemat mitataan ja ajoneuvon käyttäytyminen
merkitään testiselosteeseen. Puoliperävaunujen vetoyksiköitä,
jotka on kuormitettu keinotekoisesti kuormitetun puoliperävaunun
vaikutusten jäljittelemiseksi, ei saa testata suuremmilla nopeuk-
silla kuin 80 km/h.
1.2.3.2. Lisätestejä on tehtävä vaihde kytkettynä kyseiselle ajoneuvoluo-
kalle vahvistetusta nopeudesta alkaen. Kullekin ajoneuvoluokalle
vahvistettu vähimmäisteho on saavutettava. Puoliperävaunujen
vetoyksikköjä, jotka on kuormattu keinotekoisesti kuormitetun
puoliperävaunun vaikutusten jäljittelemiseksi, ei saa testata suur-
emmalla nopeudella kuin 80 km/h.
1.2.4. Ty yppi 0 -testi O-luokan paineilmajarruilla varuste-
tuille ajoneuvoille
1.2.4.1. Perävaunun jarrusuoritus voidaan laskea joko vetoauton ja
perävaunun yhteisestä jarrutussuhteesta ja kytkimestä mitatusta
työntövoimasta tai, tietyissä tapauksissa, vetoauton ja perävaunun
yhteisestä jarrutussuhteesta, kun vain perävaunua jarrutetaan.
Vetoauton vaihteen on oltava vapaalla jarrutustestin aikana. Jotta
otettaisiin huomioon hidastettava ylimääräinen massa, kun vain1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 18
▼M7
perävaunua jarrutetaan, huomioon otettava teho on keskimää-
räinen täysin kehittynyt hidastuvuus.
1.2.4.2. Lukuun ottamatta 1.2.4.3 ja 1.2.4.4 kohdan mukaisia tapauksia
perävaunun jarrutussuhteen määrittämiseksi on välttämätöntä
mitata vetoauton ja perävaunun yhteinen jarrutussuhde ja työntö-
voima kytkimestä. Vetoauton on täytettävä liitteessä II olevan
1.1.4.2 kohdan lisäyksessä tarkoitetut vaatimukset suhteen
TM
PM
ja paineen p mvälisen suhteen osalta. Perävaunun jarrutussuhde
lasketaan seuraavalla kaavalla:
ZR¼ZRþMþD
PR
jossa:
ZR= perävaunun jarrutussuhde
ZR+M= vetoauton ja perävaunun jarrutussuhde
D = työntövoima kytkentäkohdassa
(puristava voima D < 0)
(vetävä voima D > 0)
PR= tienpinnan ja perävaunun pyörien välinen staattinen
normaalivoima (kokonaisnormaalireaktio).
1.2.4.3. Jos perävaunussa on jatkuva tai puolijatkuva jarrujärjestelmä,
jossa jarrusylintereiden paine ei muutu jarrutettaessa huolimatta
akseliin kohdistuvien kuormien dynaamisesta siirtymisestä, ja
puoliperävaunujen osalta saadaan vain perävaunua jarruttaa.
Perävaunun jarrutussuhde on laskettava seuraavalla kaavalla:
ZR¼ZRþM/C0R ðÞ /C2PMþPR ðÞ
PRþR
jossa:
R = vierimisvastuksen arvo = 0,01
PM= tienpinnan ja perävaunun vetoajoneuvon pyörien välinen
staattinen normaalivoima (kokonaisnormaalireaktio).
1.2.4.4. Vaihtoehtoisesti perävaunun jarrutussuhteen arviointi voidaan
tehdä vain perävaunua jarruttamalla. Tässä tapauksessa käytetyn
paineen on oltava sama kuin paineen, joka on mitattu jarrusylin-
tereistä yhdistelmän jarrutuksen aikana.
1.3. Tyyppi I -testi (häipymistesti)
1.3.1. Testi toistuvin jarrutuksin1.3.1.1. Kaikkien moottoriajoneuvojen käyttöjarrut testataan kytkemällä ja
vapauttamalla jarrut useita kertoja ajoneuvo kuormitettuna seur-
aavan taulukon edellytysten mukaisesti:
AjoneuvoluokkaEdellytykset
V1(km/h)V2(km/h)∆t
(s)n
M180 % Vmax
≤120½V145 15
M280 % Vmax
≤100½V155 15
M380 % Vmax
≤60½V160 20
N180 % Vmax
≤120½V155 15
N280 % Vmax
≤60½V160 201971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 19
▼M7
AjoneuvoluokkaEdellytykset
V1(km/h)V2(km/h)∆t
(s)n
N380 % Vmax
≤60½V160 20
jossa:
v1= katso kohta 1.1.2
v2= nopeus jarrutuksen päättyessä
vmax= ajoneuvon huippunopeus
n = jarrutusten lukumäärä∆t = jarrutussyklin kestoaika (aika jarrutuksen alusta seur-
aavan jarrutuksen alkuun).
1.3.1.2. Jos ajoneuvon ominaisuuksien vuoksi ∆:ta ei voida noudattaa,
jarrutuksen kestoaikaa voidaan lisätä; kaikissa tapauksissa
ajoneuvon jarrutukseen ja kiihdytykseen tarvittavan ajan lisäksi
jokaisessa syklissä on sallittava 10 sekuntia nopeuden v 1vakiin-
nuttamiseksi.
1.3.1.3. Käyttölaitteeseen kohdistettava voima on säädettävä siten, että
ensimmäisessä jarrutuksessa saavutetaan 3 m/s 2:n keskimääräinen
täysin kehittynyt hidastuvuus. Voiman on pysyttävä samana seur-
aavien jarrutusten aikana.
1.3.1.4. Jarrutusten aikana on suurimman vaihteen (lukuun ottamatta
ylivaihdetta jne.) oltava jatkuvasti kytkettynä.
1.3.1.5. Kiihdytettäessä jarrutuksen jälkeen vaihteistoa on käytettävä
siten, että nopeus v 1saavutetaan mahdollisimman nopeasti
(suurin moottorin ja vaihteiston sallima kiihtyvyys).
1.3.2. Testi jatkuvalla jarrutuksella1.3.2.1. O 2-j aO3-luokan perävaunujen käyttöjarrujärjestelmä on testa-
ttava perävaunu kuormitettuna ja siten, että jarruihin syötettävän
energian määrä vastaa saman ajan kuluessa rekisteröityä ener-
giamäärää kuormitetussa ajoneuvossa sen kulkiessa tasaisella
40 km/h:n nopeudella 1,7 km:n matkan alamäessä, jonka kalte-
vuuson 7 pros enttia.
1.3.2.2. Testi voidaan suorittaa tasaisella ajoradalla perävaunu kytkettynä
moottoriajoneuvoon; käyttölaitteeseen kohdistettava voima on
säädettävä siten, että perävaunun vastustuskyky pysyy vakiona (7
prosenttia perävaunun suurimmasta staattisesta akselipainosta).
Jos käytettävissä ei ole tarpeeksi hinausvoimaa, testi voidaan
suorittaa alhaisemmalla nopeudella, mutta pidemmällä matkalla
seuraavan taulukon mukaisesti:
Nopeus
(km/h)Matka
(m)
40 1 700
30 1 950
20 2 500
15 3 100
1.3.3. Kuumajarrutusteho
1.3.3.1. Tyyppi I -testin lopuksi (tässä liitteessä olevassa 1.3.1 tai 1.3.2
kohdassa esitetty testi) käyttöjarrulaitteen kuumajarrutusteho on
mitattava samoissa olosuhteissa (ja erityisesti jatkuva kontrolli-
voima ei saa olla suurempi kuin todellisuudessa käytetty
keskivoima) kuin tyyppi 0 -testissä vaihde kytkettynä vapaalle
(lämpötila voi olla erilainen). Moottoriajoneuvojen osalta tämä
kuumajarrutusteho ei saa olla pienempi kuin 80 prosenttia
kyseessä olevalle luokalle vahvistetusta eikä pienempi kuin 60
prosenttia tyyppi 0 -testissä kirjatusta arvosta vaihde kytkettynä
vapaalle. Kuitenkin perävaunujen osalta kuumajarrutusvoima
pyörien kehällä testattaessa 40 km/h:n nopeudella ei saa olla
pienempi kuin 36 prosenttia voimasta, joka vastaa pyöriin kohdis-1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 20
▼M7
tuvaa enimmäismassaa, eikä pienempi kuin 60 prosenttia samalla
nopeudella suoritetussa tyyppi 0 -testissä kirjatusta arvosta.
1.3.3.2. Sellaisella moottoriajoneuvolla, joka täyttää 1.3.3.1 kohdassa
määritellyn 60 prosentin vaatimuksen, mutta ei 80 prosentin
vaatimusta, voidaan suorittaa ylimääräinen testi lämpimillä
jarruilla käyttäen kontrollivoimaa, joka ei ole suurempi kuin
tässä liitteessä olevassa 2.1.1.1 kohdassa ilmoitettu voima.
Molempien testien tulokset on merkittävä testausselosteeseen.
1.4. Tyyppi II -testi (mäkitesti)
1.4.1. Kuormitettu moottoriajoneuvo testataan siten, että jarruihin
syötettävän energian määrä vastaa saman ajan kuluessa rekis-
teröityä energiamäärää kuormitetussa ajoneuvossa sen kulkiessa
30 km/h:n keskinopeudella 6 km:n matkan alamäessä, jonka
kaltevuus on 6 prosenttia, sopiva vaihde kytkettynä ja mahdol-
linen hidastin toiminnassa. Käytettävä vaihde on valittava niin,
ettei moottorin kierrosnopeus ylitä valmistajan ilmoittamaa suur-
inta kierrosnopeutta.
1.4.2. Ajoneuvoissa, joissa energiaa absorboi ainoastaan moottorin
jarrutusvaikutus, sallitaan ± 5 km/h:n poikkeama keskinopeudesta
ja lisäksi on käytettävä vaihdetta, jolla saavutetaan mahdolli-
simman tarkasti 30 km/h:n tasainen nopeus alamäessä, jonka
kaltevuus on 6 prosenttia. Jos hidastuvuus mitataan pelkästään
moottorin jarrutusvaikutuksen perusteella, riittää, jos mitattu
keskihidastuvuus on vähintään 0,5 m/s2.
1.4.3. Testin lopuksi on mitattava käyttöjarrun kuumajarrutusteho
samoissa olosuhteissa kuin tyyppi 0 -testissä vaihde kytkettynä
vapaalle (lämpötilaolosuhteet saavat tietenkin olla erilaiset).
Tällä kuumajarrutusteholla on saavutettava sellainen pysähtymis-
matka, joka ei ylitä seuraavia arvoja käytettäessä enintään 700 N:n
kontrollivoimaa:
M3-luokka:
s¼0;15 vþ1;33 v2
130
(toinen termi vastaa keskihidastuvuutta 3,75 m/s2);
N3-luokka:
s¼0;15 vþ1;33 v2
115
(toinen termi vastaa keskihidastuvuutta 3,3 m/s2.
1.5. Tyyppi II A -testi
1.5.1. Kuormitetut ajoneuvot testataan siten, että jarruihin syötettävän
energian määrä vastaa saman ajan kuluessa rekisteröityä ener-
giamäärää kuormitetussa ajoneuvossa sen kulkiessa 30 km/h:n
keskinopeudella 6 km:n matkan alamäessä, jonka kaltevuus on 7
prosenttia. Käyttö-, vara- ja seisontajarrulaitteet eivät saa olla
kytkettyinä testin aikana. Käytettävä vaihde on valittava niin,
ettei moottorin kierrosnopeus ylitä valmistajan ilmoittamaa suur-
inta kierrosnopeutta. Yhteiskäytössä olevaa hidastinta voidaan
käyttää, jos se on sopivasti tahdistettu siten, että käyttöjarruja ei
käytetä; tämä voidaan tehdä tarkistamalla, pysyvätkö kyseiset
jarrut kylminä, kuten tässä liitteessä olevassa 1.2.1.1 kohdassa
vahvistetaan.
1.5.2. Ajoneuvoissa, joissa energiaa absorboi ainoastaan moottorin
jarrutusvaikutus, sallitaan ± 5 km/h:n poikkeama keskinopeudesta
ja lisäksi on käytettävä vaihdetta, jolla saavutetaan mahdolli-
simman tarkasti 30 km/h:n tasainen nopeus alamäessä, jonka
kaltevuus on 7 prosenttia. Jos hidastuvuus mitataan pelkästään
moottorin jarrutusvaikutuksen perustella, riittää, jos mitattu keski-
hidastuvuus on vähintään 0,6m/s2.
1.6. Tyyppi III -testi (O4-luokan ajoneuvojen häipymistesti)
1.6.1. Ratatesti
Ajoradan testiolosuhteiden olisi oltava seuraavat:
jarrutusten lukumäärä: 20
jarrutussyklin kestoaika: 60 s1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 21
▼M7
nopeus jarrutuksen alkaessa: 60 km/h
jarrutukset: vastaavat perävaunun 3 m/s2
hidastuvuutta
Perävaunun jarrutussuhde lasketaan tässä liitteessä olevan 1.2.4.3
kohdan mukaisesti:
ZR¼zRþM/C0R ðÞ /C2PMþPR ðÞ
PRþR
Nopeus jarrutuksen päättyessä (liite VII, lisäys 1.3.1.5. kohta):
v2¼v1ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
PMþP1þP2
4/C18/C19
PMþP1þP2vuuut
jossa:
Z
R= perävaunun jarrutussuhde
ZR+M= ajoneuvoyhdistelmän (moottoriajoneuvo ja perävaunu)
jarrutussuhde
R = vierintävastuksen arvo = 0,01P
M= normaali staattinen kokonaisreaktio ajoradan pinnan
ja perävaunun vetoauton pyörien välillä (kg)
PR= normaali staattinen kokonaisreaktio ajoradan pinnan
ja perävaunun pyörien välillä (kg)
P1= jarruttamattomaan (jarruttamattomiin) akseliin (akse-
leihin) kohdistuva perävaunun massan osa (kg)
P2= jarruttavaan (jarruttaviin) akseliin (akseleihin) kohdis-
tuva perävaunun massan osa (kg)
v1= alkunopeus(km/h)
v2= loppunopeus(km/h)
1.6.2. Kuumajarrutusteho
Edellä 1.6.1. kohdan mukaisen testin lopuksi käyttöjarrulaitteen
kuumajarrutusteho on mitattava samoissa olosuhteissa kuin tyyppi
0 -testissä; testin lämpötilaolosuhteet ovat kuitenkin erilaiset ja
alkunopeus on silloin 60 km/h. Kuumajarrutusvoima pyörien
kehällä ei saa olla alle 40 prosenttia suurimmasta staattisesta
pyöräpainosta eikä alle 60 prosenttia tyyppi 0 -testissä samalla
nopeudella mitatusta arvosta.
2. JARRUJÄRJESTELMIEN TEHO
2.1. M- ja N-luokan ajoneuvot
2.1.1. Käyttöjarrujärjestelmät
2.1.1.1. Testausvaatimukset
2.1.1.1.1. M- ja N-luokkien ajoneuvojen käyttöjarrut on testattava seuraa-
vassa taulukossa esitettyjen edellytysten mukaisesti:
Testin tyyppiM10-IM20-IM30-I-II/IIAN10-IN20-IN30-I-II/IIA
Tyyppi 0-testi Säädetty
nopeus80 km/h 60 km/h 60 km/h 80 km/h 60 km/h 60 km/h
moottori
sammutettunas≤ 0;1vþv2
1500;15 vþv2
130
dm≥ 5,8 ms-25m s-2
Tyyppi 0-testi v = 80 %
vmaxmutta
≤:160 km/h 100 km/h 90 km/h 120 km/h 100 km/h 90 km/h
moottori
kytkettynäs≤ 0;1vþv2
1300;15 vþv2
103;51971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 22
▼M7
Testin tyyppiM10-IM20-IM30-I-II/IIAN10-IN20-IN30-I-II/IIA
dm≥ 5m s-24m s-2
F≤ 500 N 700 N
jossa:
v = testinopeus (km/h)
s = pysähtymismatka (metriä)
dm= keskihidastuvuus jarrutuksessa moottorin tavanomai-
sella kierrosnopeudella
F = poljinvoimav
max= ajoneuvon enimmäisnopeus.
2.1.1.1.2. Moottoriajoneuvon, joka on hyväksytty jarruttoman perävaunun
vetoon, on saavutettava vastaavalle luokalle vahvistettu vähim-
mäisteho (tyyppi 0 -testissä vaihde vapaalla) jarruttoman
perävaunun ollessa kytkettynä moottoriajoneuvoon ja jarruttoman
perävaunun ollessa kuormitettuna moottoriajoneuvon valmistajan
ilmoittamaan enimmäismassaan. Kuitenkin M1-luokkien ajoneu-
vojen osalta yhdistelmän vähimmäisteho ei saa kuormitettuna
eikä kuormittamattomana olla alle 5,4 m/s2.
Yhdistelmän teho tarkastetaan laskutoimituksilla, jotka viittaavat
pelkän kuormitetun moottoriajoneuvon (kuormittamaton M1-
luokan ajoneuvon osalta) saavuttamaan todelliseen jarrutuksen
enimmäistehoon tyyppi 0 -testin aikana moottorin ollessa sammu-
tettu, seuraavaa kaavaa käyttämällä (käytännön testejä kytketyn
jarruttoman perävaunun kanssa ei vaadita):
dMþR¼dM/C2PM
PMþPR
jossa:
dM+R= laskettu moottorin ajoneuvon keskimääräinen täysin
kehittynyt hidastuvuus (m/s2, kun ajoneuvo on
kytketty jarruttomaan perävaunuun
dM= pelkän moottoriajoneuvon saavuttama keskimääräinen
täysin kehittynyt hidastuvuus tyyppi 0 -testin aikana
vaihde vapaalla (m/s2)
PM = kuormatun moottoriajoneuvon massa (kuormaamaton
M1-luokan ajoneuvon osalta)
PR = jarruttoman perävaunun enimmäismassa. Se voi olla
kytkettynä moottoriajoneuvon valmistajan ilmoituksen
mukaisesti.
2.1.2. Varajarrujärjestelmät
2.1.2.1. Varajarrulla, vaikka sen käyttölaitetta käytettäisiinkin myös
muihin jarrutustoimintoihin, on saavutettava jarrutusmatka, joka
ei ylitä seuraavia arvoja, sekä keskimääräinen täysin kehittynyt
hidastuvuus, joka on vähintään seuraavien arvojen suuruinen:
M1-luokka:
s¼0;1vþ2v2
150
(toinen termi vastaa 2,9 m/s 2:n keskimääräistä täysin kehittynyttä
hidastuvuutta)
M2-j aM3-luokka:
s¼0;15 vþ2v2
130
(toinen termi vastaa 2,5 m/s 2:n keskimääräistä täysin kehittynyttä
hidastuvuutta)
N-luokka:
s¼0;15 vþ2v2
1151971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 23
▼M7
(toinen termi vastaa 2,2 m/s 2:n keskimääräistä täysin kehittynyttä
hidastuvuutta).
2.1.2.2. Jos varajarrujärjestelmän käyttölaite on käsikäyttöinen, jarrulle
vahvistettu teho on saavutettava, kun käyttölaitteeseen kohdiste-
taan M1-luokan ajoneuvoissa enintään 400 N:n ja muiden
luokkien ajoneuvoissa enintään 600 N:n voima, ja lisäksi
käyttölaite on sijoitettava siten, että kuljettaja voi tarttua siihen
helposti ja nopeasti.
2.1.2.3. Josvarajarrujärjes telmän käyttölaite on jalkakäyttöinen, jarrulle
vahvistettu teho on saavutettava, kun käyttölaitteeseen kohdiste-
taan M1-luokan ajoneuvoissa enintään 500 N:n ja muiden
luokkien ajoneuvoissa enintään 700 N:n voima, ja käyttölaite on
sijoitettava siten, että kuljettaja voi käyttää sitä helposti ja
nopeasti.
2.1.2.4. Varajarrujärjestelmän teho on tarkastettava tyyppi 0 -testillä
vaihde vapaalla seuraavilla alkunopeuksilla:
M1= 80 km/h M2= 60 km/h M3= 60 km/h
N1= 70 km/h N2= 50 km/H N3= 40 km/h
2.1.2.5. Varajarrun tehokkuus on testattava jäljittelemällä todellista
käyttöjarrujärjestelmän vioittumista.
2.1.3. Seisontajarrujärjestelmät
2.1.3.1. Seisontajarrujärjestelmän on pystyttävä pitämään kuormitettu
ajoneuvo paikallaan ylä- tai alamäessä, jonka kaltevuus on 18
prosenttia, vaikka se olisi yhdistetty johonkin muuhun jarrujärjes-
telmään.
2.1.3.2. Sellaisen ajoneuvon osalta, joka on hyväksytty perävaunun
vetoon, seisontajarrujärjestelmän on pystyttävä pitämään ajoneu-
voyhdistelmä paikallaan ylä- tai alamäessä, jonka kaltevuus on
12 prosenttia.
2.1.3.3. Jos käyttölaite on käsikäyttöinen, siihen kohdistettava voima saa
olla M1-luokan ajoneuvoissa enintään 400 N ja muiden luokkien
ajoneuvoissa enintään 600 N.
2.1.3.4. Jos käyttölaite on käsikäyttöinen, siihen kohdistettava voima saa
olla M1-luokan ajoneuvoissa enintään 500 N ja muiden luokkien
ajoneuvoissa enintään 700 N.
2.1.3.5. Seisontajarrujärjestelmä, jota on käytettävä useita kertoja ennen
vaaditun tehon saavuttamista, on hyväksyttävä.
2.1.3.6. Liitteessä I olevan 2.2.1.2.4 kohdan vaatimusten noudattamisen
tarkistamiseksi tyyppi 0 -testi on tehtävä vaihde vapaalla 30 km/
h:n alkunopeudella. Seisontajarrujärjestelmän käytöllä saavutetun
keskimääräisen täysin kehittyneen hidastuvuuden sekä hidastu-
vuuden välittömästi ennen ajoneuvon pysähtymistä on oltava
vähintään 1,5 m/s 2. Testi on suoritettava ajoneuvo kuormitettuna.
Jarrujen käyttölaitteeseen kohdistettava voima ei saa olla
määriteltyjä arvoja suurempi.
2.1.4. Käyttöjarrun jäännösteho välityslaitteiston vioittu-
misen jälkeen
2.1.4.1. Käyttöjarrujärjestelmän jäännösteholla on vian ilmetessä jossain
sen välityslaitteiston osassa saavutettava enintään seuraavien
arvojen mukainen jarrutusmatka ja vähintään seuraavien arvojen
mukainen keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus, kun
käyttölaitteeseen kohdistettu voima on enintään 700 N ja kun
testaus tehdään tyyppi 0 -testillä vaihde vapaalla kussakin ajoneu-
voluokassa seuraavilla alkunopeuksilla:
Jarrutusmatka (m) ja keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus (m/s 2
Tyyppi km/h Kuormitettuna m/s2Kuormittamattomana m/s2
M1800;1vþ100
30/C2v2
1501,70;1vþ100
25/C2v2
1501,5
M2600;15 vþ100
30/C2v2
1301,50;15 vþ100
25/C2v2
1301,31971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 24
▼M7
Tyyppi km/h Kuormitettuna m/s2Kuormittamattomana m/s2
M3600;15 vþ100
30/C2v2
1301,50;15 vþ100
30/C2v2
1301,5
N1700;15 vþ100
30/C2v2
1151,30;15 vþ100
25/C2v2
1151,1
N2500;15 vþ100
30/C2v2
1151,30;15 vþ100
25/C2v2
1151,1
N3400;15 vþ100
30/C2v2
1151,30;15 vþ100
30/C2v2
1151,3
2.1.4.2. Jäännösteho testataan jäljittelemällä todellista käyttöjarrujärjes-
telmän vioittumista.
2.2. O-luokan ajoneuvot
2.2.1. Käyttöjarrujärjestelmät
2.2.2. O1-luokan ajoneuvojen testivaatimukset.
2.2.1.1.1. Jos käyttöjarrujärjestelmä on pakollinen, sen tehon on täytettävä
O2-luokalle vahvistetut vaatimukset.
2.2.1.1.1. O2-luokan ajoneuvojen testivaatimukset.
2.2.1.2.1. Joskäyttöjarrujärjes telmä on jatkuvaa tai puolijatkuvaa tyyppiä,
jarruttavien pyörien kehälle kohdistuvan kokonaisjarrutusvoimien
summan on oltava vähintään X prosenttia suurimmasta staatti-
sesta pyöräpainosta ajoneuvon ollessa paikallaan; X:n arvot ovat
seuraavat:
varsinainen perävaunu, kuormitettuna ja kuormittamat-
tomana 50
puoliperävaunu, kuormitettuna ja kuormittamattomana 45keskiakseliperävaunu, kuormitettuna ja kuormittamatto-
mana 50.
Jos perävaunu on varustettu paineilmajarrujärjestelmällä, ohjaus-
johdon paine ei saa olla yli 6,5(
1) baaria ja syöttöjohdon paine
ei saa olla yli 7,0 (1) baaria jarrutestin aikana. Testinopeus on
60 km/h.
Kuormitetulla ajoneuvolla on tehtävä lisätesti 40 km/h:n nopeu-
della, ja sitä verrataan tyyppi I -testin tulokseen.
2.2.1.2.2. Jos jarrujärjestelmä on inertiatyyppiä, sen on täytettävä liitteessä
VIII vahvistetut edellytykset.
2.2.1.2.3. Tällaiset ajoneuvot on lisäksi testattava tyyppi I -testillä.2.2.1.2.4. Puoliperävaunun tyyppi I -testissä sen akselin (akseleiden) jarrut-
taman massan on vastattava suurinta (suurimpia) akselipaino(j)a
(lukuun ottamatta vetotapin kuormitusta).
2.2.1.3. O
3-luokan ajoneuvojen testivaatimukset.
2.2.1.3.1. Vaatimukset ovat samat kuin O2-luokan ajoneuvoille.
2.2.1.4. O4-luokan ajoneuvojen testivaatimukset.
2.2.1.4.1. Joskäyttöjarrujärjes telmä on jatkuvaa tai puolijatkuvaa tyyppiä,
jarrutettujen pyörien kehään kohdistuvien voimien summa on
oltava vähintään X prosenttia suurimmasta staattisesta pyöräkuor-
mituksesta, ja X:n arvot ovat seuraavat:
varsinainen perävaunu, kuormitettu ja kuormittamaton 50puoliperävaunu, kuormitettu ja kuormittamaton 45
keskiakseliperävaunu, kuormitettu ja kuormittamaton 50.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 25
(1) Tässä ja seuraavassa liitteessä eritellyt painemäärät ovat baareina mitattuja suhteellisia
paineita.
▼M7
Jos ajoneuvo on varustettu paineilmajarrujärjestelmällä, ohjaus-
johdon paine ei saa olla yli 6,5 baaria(1) eikä syöttöjohdon paine
yli 7,0 baaria (1) jarrutestin aikana. Testinopeus on 60 km/h.
2.2.1.4.2 Lisäksi ajoneuvoille on tehtävä tyyppi III -testi.
2.2.1.4.3 Puoliperävaunun tyyppi III -testissä sen akselin (akselien) jarrut-
taman massan on vastattava akselin (akselien)
enimmäiskuormitusta.
2.2.2. Seisontajarrujärjestelmät
2.2.2.1. Varsinaisen tai puoliperävaunun seisontajarrujärjestelmän on
kyettävä pitämään kuormitettu varsinainen tai puoliperävaunu
paikallaan vetoautosta irrotettuna ylä- tai alamäessä, jonka kalte-
vuus on 18 prosenttia. Jarrun käyttölaitteeseen kohdistettava
voima saa olla enintään 600 N.
2.2.3. Automaattiset jarrujärjestelmät2.2.3.1. Jos paine häviää kokonaan ilmansyöttöjohdoista, automaattijarru-
tuksen tehon on kuormitetulla ajoneuvolla testattaessa 40 km/h:n
nopeudella oltava vähintään 13,5 prosenttia suurimmasta staatti-
sesta pyöräpainosta ajoneuvon ollessa paikallaan. Pyörien
lukkiutuminen voidaan hyväksyä, kun teho on tätä 13,5:tä
prosenttia suurempi.
2.3. Toimintaviive
Jos ajoneuvoon on asennettu käyttöjärjestelmä, joka on täysin tai
osittain riippuvainen muusta energianlähteestä kuin kuljettajan
lihasvoimasta, sen on täytettävä seuraavat edellytykset:
2.3.1. Hätäohjauksessa aika, joka kuluu käyttölaitteen käyttämisestä
siihen hetkeen, jolloin jarrutuksen kannalta epäedullisimmin
sijaitsevan akselin jarrutusvoima kasvaa vaadittua tehoa vastaa-
valle tasolle, saa olla enintään 0,6 sekuntia.
2.3.2. Painejarrujärjestelmillä varustettujen ajoneuvojen osalta 2.3.1
kohdan vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos ajoneuvo noudattaa
liitteen III määräyksiä.
2.3.3. Nestejarrujärjestelmillä varustettujen ajoneuvojen osalta 2.3.1
kohdan vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos hätäohjauksessa
ajoneuvon nopeuden väheneminen tai paineen laskeminen jarru-
tuksen kannalta epäedullisimmin sijaitsevassa jarrusylinterissä
saa aikaan vaadittua tehoa vastaavan tason 0,6 sekunnissa.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 26
(1) Tässä ja seuraavassa liitteessä eritellyt painemäärät ovat baareina mitattuja suhteellisia
paineita.
▼M7
Lisäys
(Katso 1.1.4.2 kohta)
JARRUTUSTEHON JAKAUTUMINEN AJONEUVON AKSELEILLE
1. YLEISET MÄÄRÄYKSET
Liitteessä X määriteltyjen M-, N-, O3-j aO4-luokan ajoneuvojen,
joissa ei ole lukkiutumattomia jarruja, on täytettävä kaikki tämän
lisäyksen vaatimukset. Jos erikoislaitteita käytetään, niiden on
toimittava automaattisesti. Muiden kuin M1-luokan ajoneuvojen,
joissa on liitteessä X tarkoitetut lukkiutumattomat jarrut, on
kuitenkin myös täytettävä tässä lisäyksessä vahvistetut vaati-
mukset, jos niihin on asennettu myös automaattinen laite, joka
säätelee jarrutustehon jakautumista akseleille. Jos tämä laite
rikkoutuu, on ajoneuvo pystyttävä pysäyttämään tämän lisäyksen
6 kohdan vaatimusten mukaisesti.
2. SYMBOLIT
i = akselin tunnusluku (i=1, etuakseli; i=2, toinen akseli
jne.)
Pi= tien pinnan aiheuttama tavanomainen vaikutusaks e-
liin ”i” staattisissa olosuhteissa
Ni= tien pinnan aiheuttama tavanomainen vaikutusaks e-
liin ”i” jarrutettaessa
Ti= jarrujen akseliin ”i” aiheuttama voima tavanomaisissa
jarrutusolosuhteissa tiellä
fi=Ti/Ni; akselin ”i” pyörien pito(1)
J = ajoneuvon hidastuvuusg = maan vetovoiman aiheuttama kiihtyvyysg = 10m/s
2
z = ajoneuvon jarrutussuhde = J/g(2)
P = ajoneuvon massah = valmistajan ilmoittama ja hyväksyntätestin suorit-
tavan tutkimuslaitoksen hyväksymä painopisteen
korkeusmaanpinnas ta
E = akselivälik = renkaan ja tien pinnan välisen kitkan teoreettinen
kerroin
K
c= korjauskerroin — puoliperävaunu kuormitettuna
Kv= korjauskerroin — puoliperävaunu kuormittamatto-
mana
TM = jarrutusvoimien summa perävaunujen tai puoliperä-
vaunujen vetoautojen pyörien kehällä
PM = tien pinnan ja perävaunujen tai puoliperävaunujen
vetoautojen pyörien välinen staattinen normaalivoima
(kokonaisreaktiovoima) 3.1.4 ja 3.1.5 kohdan mukai-
sesti
Pm= jarrujen ohjauspaine
TR = jarrutusvoimien summa perävaunun tai puoliperä-
vaunun kaikkien pyörien pinnalla
PR = tien pinnan ja puoliperävaunujen tai perävaunujen
pyörien välinen staattinen normaalivoima (kokonais-
reaktiovoima)
PRmax= PR:n arvo puoliperävaunu enimmäispainossaan
ER= etäisyys vetotapin ja puoliperävaunun akselin tai
akseleiden keskipisteen välillä1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 27
(1) Kummankin akselin kitkakäyrillä tarkoitetaan käyriä, jotka esittävät akselin pyörien
pidon ajoneuvon eri kuormitustiloissa ajoneuvon jarrutussuhteen funktiona.
(2) Puoliperävaunujen osalta z on jarrutusvoima jaettuna puoliperävaunun akseliin (akse-
leihin) kohdistetulla staattisella massalla.
▼M7
hR= valmistajan ilmoittama ja hyväksyntätestin suorit-
tavan tutkimuslaitoksen hyväksymä puoliperävaunun
painopisteen korkeus maan pinnasta
3. MOOTTORIAJONEUVOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
3.1. Kaksiakseliset ajoneuvot
3.1.1.(1) Kaikkien ajoneuvoluokkien osalta k:n arvojen ollessa 0,2 — 0,8:
z/C210;1þ0;85 k /C00;2 ðÞ
Kaikissa kuormitustiloissa on etuakselin kitkakäyrän oltava taka-
akselin vastaavan käyrän yläpuolella:
— kun jarrutussuhde on 0,15—0,8 ajoneuvoluokan M1osalta.
Kuitenkin tämän luokan ajoneuvoille, joiden z-arvot ovat
0,3—0,45 kitkakäyrien kääntäminen on sallittua, jos taka-
akselin kitkakäyrä ylittää enintään 0,05:llä suoran, joka
määritetään kaavalla k = z (ihannekitkan linja — ks. kaavio
1A)
— kun jarrutussuhde on 0,15—0,5 N1-luokan ajoneuvojen(2)
osalta.
Tämä edellytys katsotaan myös täyttyneeksi jarrutussuhteilla
0,15—0,30, jos kunkin akselin kitkakäyrät sijaitsevat ihanne-
kitkakäyrän kanssa samansuuntaisten, yhtälöillä k = z + 0,08
ja k = z − 0,08 saatujen suorien välillä kaavion 1 C mukai-
sesti, jolloin taka-akselin kitkakäyrä saa leikata suoran k = z −
0,08 ja jarrutussuhteiden ollessa 0,3—0,5 se on suhteen z ≥k−
0,08 mukainen ja jarrutussuhteiden ollessa 0,5—0,61 se on
suhteen z ≥0,5 k + 0,21 mukainen
— kun jarrutussuhde on 0,15—0,30 muiden ajoneuvoluokkien
osalta. Tämä edellytys katsotaan täyttyneeksi myös jarrutus-
suhteilla 0,15—0,30, jos kunkin akselin kitkakäyrät
sijaitsevat ihannekitkakäyrän kanssa samansuuntaisten, seur-
aavilla yhtälöillä saatujen suorien välillä: k = z + 0,08 ja
k = z − 0,08 kaavion 1B mukaisesti ja jos taka-akselin
kitkakäyrä noudattaa jarrutussuhteella z ≥0,3 seuraavaa
suhdetta:
z≥0,3 + 0,74 (k − 0,38)
3.1.2. Sellaisen moottoriajoneuvon osalta, joka on hyväksytty O3-j aO4-
luokan paineilmajarruilla varustettujen perävaunujen vetoon:
3.1.2.1. käyttöjarrulaitteella täydellä teholla jarrutettaessa on paineen
syöttöjohdon ja ohjausjohdon liittimessä oltava 6,5—8,5 baaria
ajoneuvon kuormitustilasta riippumatta, kun testi suoritetaan ener-
gianlähde pois kytkettynä, syöttöjohto suljettuna ja 0,5 litran
säiliö liitettynä ohjausjohtoon sekä järjestelmän paineen ollessa
kytkentä-katkaisu-tasolla. Näiden paineiden on oltava vetoautossa
todistettavasti mitattavissa sen ollessa irrotettuna perävaunusta.
Tämän liitteen II lisäyksen kaavioiden 2, 3 ja 4A yhteensopivuu-
saluetta ei saa laajentaa yli 7,5 baarin;
3.1.2.2. on varmistettava, että syöttöjohdon liittimessä on vähintään 7
baarin paine järjestelmän paineen ollessa kytkentätasolla; tämä
paine on osoitettava käyttämättä käyttöjarrulaitetta.
3.1.3. Edellä 3.1.1 k ohdan vaatimusten tarkastaminen
Edellä 3.1.1 kohdan vaatimusten tarkistamiseksi on valmistajan
annettava etu- ja taka-akselien kitkakäyrät, jotka lasketaan seuraa-
vien kaavojen mukaisesti:
f1¼T1
N1¼T1
P1þzh
EP/C2g;f 2¼T2
N2¼T2
P2/C0zh
EP/C2g;1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 28
(1) 3.1.1 kohdan määräykset eivät vaikuta jarrutustehoa koskevan liitteen II vaatimuksiin.
Kuitenkin jos 3.1.1 kohdan määräyksiä tarkastettaessa saavutetaan suuremmat jarrutus-
tehot kuin liitteessä II määrätyt tehot, kitkakäyrää koskevia määräyksiä sovelletaansuorien k = 0,8 ja z = 0,8 määrittämien kaavioiden 1A ja 1B kattamilla alueilla.
(
2)N1-luokan ajoneuvojen, joiden taka-akselin kuormitettu/kuormittamaton-suhde ei ole
suurempi kuin 1,5 tai joiden enimmäismassa on vähemmän kuin 2 tonnia, on täytettävä
tämän kohdan M1-luokan ajoneuvoja koskevat vaatimukset 1 päivästä lokakuuta 1990.
▼M7
Käyrät on esitettävä molemmissa seuraavissa kuormitustiloissa:
— kuormittamattomana ja ajokunnossa kuljettajan ollessa ohjaa-
mossa.
Jos ajoneuvon muodostaa alusta-ohjaamorakenne, ylimää-
räinen kuorma voidaan lisätä jäljittelemään korin massaa,
joka ei ylitä valmistajan liitteessä XVIII ilmoittamaa vähim-
mäismassaa.
— kuormitettuna.
Kun kuorman jakautumiselle on useita vaihtoehtoja, otetaan
huomioon vaihtoehto, jossa etuakseli on eniten kuormitettuna.
3.1.4. Muut ajoneuvot kuin puoliperävaunujen vetoautot
3.1.4.1. Sellaisen moottoriajoneuvon osalta, joka on hyväksytty O3-j aO4-
luokan paineilmajarruilla varustettujen perävaunujen vetoon,
jarrutussuhteen
TM
PM
ja paineen pmvälisen suhteen on oltava kaavion 2 kattamalla
alueella.
3.1.5. Puoliperävaunujen vetoautot
3.1.5.1. Kuormittamattomien puoliperävaunujen vetoautot
Kuormittamattomana vetoauton ja puoliperävaunun yhdistelmänä
pidetään ajokunnossa olevaa vetoautoa, jossa on kuljettaja sisällä
ja johon on kytketty kuormittamaton puoliperävaunu. Puoliperä-
vaunun vetoauton dynaamista kuormitusta edustaa vetotappiin
kohdistettu staattinen massa, joka on 15 prosenttia vetopöytään
kohdistuvasta enimmäismassasta. Jarrutusvoimia on säädeltävä
portaattomasti vetoautoon kytketyn (kuormittamattoman) puoli-
perävaunun sekä irrallisen vetoauton (ilman puoliperävaunua)
kuormitustilojen välillä; irrallisen vetoauton jarrutusvoimat on
tarkastettava.
3.1.5.2. Kuormitettujen puoliperävaunujen vetoautot
Kuormitettuna puoliperävaunun ja vetoauton yhdistelmänä on
pidettävä vetoautoa, joka on ajokunnossa, jossa on kuljettaja
sisällä ja joka on yhdistettynä kuormitettuun puoliperävaunuun.
Puoliperävaunun vetoauton dynaamista kuormitusta edustaa veto-
tappiin kohdistettu staattinen massa Ps, joka saadaan kaavalla
Ps¼Pso1þ0;45 z ðÞ
jossa Psoon vetoauton kuormitetun enimmäismassan ja sen kuor-
mittamattoman massan erotus.
H:n arvo määritellään seuraavasti:
h¼hoPoþhsPs
P
jossa:
ho= on vetoauton painopisteen korkeus
hs= on puoliperävaunun kytkentäpisteen korkeus
Po= on irrallisen vetoauton kuormittamaton massa
P=Po+Ps=P1+P2
3.1.5.3. Paineilmajarruilla varustetun ajoneuvon jarrutussuhteen
TM
PM
ja paineen pmvälisen sallitun suhteen on oltava kaavion 3 katta-
malla alueella.
3.2. Ajoneuvot, joissa on enemmän kuin kaksi akselia
Edellä 3.1 kohdan vaatimuksia sovelletaan ajoneuvoihin, joissa
on enemmän kuin kaksi akselia. 3.1.1 kohdan vaatimukset
jarrujen lukitusjaksojen osalta katsotaan täytetyiksi, jos jarrutus-1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 29
▼M7
suhteen ollessa 0,15—0,30 ainakin yhden etuakselin pyörien kitka
on suurempi kuin ainakin yhden taka-akselin pyörien kitka.
4. PUOLIPERÄVAUNUJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
4.1. Puoliperävaunut, jotka on varustettu paineilmajarruilla
Jarrutussuhteen
TR
PR
ja paineen pmvälisen sallitun suhteen on oltava kaavioista 4A ja
4B saatavilla, sekä kuormitettua että kuormittamatonta ajoneuvoa
koskevalla kahdella alueella. Tämä vaatimus koskee kaikkia
puoliperävaunun akseliston sallittuja kuormitustiloja.
4.2. Jos 4.1 kohdan vaatimukset eivät täyty liitteessä II olevan
2.2.1.2.1 kohdan yhteydessä sellaisten puoliperävaunujen osalta,
joiden kerroin Kcon pienempi kuin 0,8, puoliperävaunun on
tällöin täytettävä liitteessä II olevan 2.2.1.2.1 kohdan vähimmäis-
jarrutustehoa koskevat vaatimukset ja se on varustettava liitteen X
mukaisilla lukkiutumattomilla jarruilla, lukuun ottamatta kysei-
sessä liitteessä olevan 1 kohdan yhteensopivuusvaatimusta.
5. VARSINAISIA JA KESKIAKSELIPERÄVAUNUJA
KOSKEVAT VAATIMUKSET
5.1. Varsinaiset perävaunut, jotka on varustettu paineilmajarruilla5.1.1. Edellä 3.1 kohdan vaatimuksia sovelletaan kaksiakselisiin
perävaunuihin (paitsi jos akseliväli on alle 2 metriä).
5.1.2. Edellä 3.2 kohdan vaatimuksia sovelletaan varsinaisiin perävau-
nuihin, joissa on enemmän kuin kaksi akselia.
5.1.3. Jarrutussuhteen
TR
PR
ja paineen pmvälisen sallitun suhteen on oltava kaaviosta 2 saata-
valla, sekä kuormitettua että kuormittamatonta tilaa koskevalla
alueella.
5.2. Keskiakseliperävaunut, jotka on varustettu paineilmajarruilla5.2.1. Jarrutussuhteen
TR
PR
ja paineen pmvälisen sallitun suhteen on oltava kaaviosta 2 saata-
villa kahdella alueella, jotka saadaan kertomalla pystyakselin
asteikko 0,95:llä, sekä kuormitetun että kuormittamattoman tilan
osalta.
5.2.2. Jos liitteessä II olevan 2.2.1.2.1 kohdan vaatimuksia ei voida
täyttää kitkan puutteesta johtuen, keskiakseliperävaunu on varus-
tettava liitteen X mukaisilla lukkiutumattomilla jarruilla.
6. EDELLYTYKSET, JOTKA ON TÄYTETTÄVÄ VIAN ILME-
TESSÄ JARRUTUSVOIMAN JAKAUTUMISJÄRJES-
TELMÄSSÄ
Kun tämän lisäyksen vaatimusten täyttämiseksi käytetään erityistä
laitetta (esim. ajoneuvon jousituksen mekaanisesti kontrolloimaa
laitetta), on oltava mahdollista pysäyttää ajoneuvo moottoriajo-
neuvojen varajarrulle vahvistetuissa olosuhteissa, jos tällaisessa
laitteessa tai sen käyttölaitteessa ilmenee vika; ilmajarruilla varus-tettujen perävaunujen vetoon hyväksyttyjen ajoneuvojen osalta
vian ilmetessä käyttölaitteeseen on oltava mahdollista saavuttaa
ohjausjohdon liittimien kohdalla tämän lisäyksen 3.1.2 kohdassa
määriteltyjen rajojen mukainen paine. Perävaunujen ja puoliperä-
vaunujen osalta on laitteen käyttölaitteen vioittuessa saavutettava
vähintään 30 prosentin jarrutussuhde kyseessä olevalle ajoneu-
volle vahvistetusta käyttöjarrujärjestelmän tehosta.
7. MERKINNÄT
7.1. Muut kuin M
1-luokan ajoneuvot, joka täyttävät tämän lisäyksen
vaatimukset ajoneuvon jousituksen mekaanisesti kontrolloiman1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 30
▼M7
laitteen avulla, on varustettava merkinnöillä laitteen liikevarasta
kuormitettua ja kuormittamatonta ajoneuvoa vastaavien sijaintien
välillä sekä muilla tiedoilla, jotka mahdollistavat laitteen
asetuksen tarkistamisen.
7.1.1. Kun kuormituksen tunnistin on ohjattu millä muulla tavalla
tahansa ajoneuvon jousituksen kautta, ajoneuvoon on merkittävä
laitteen asetuksen tarkistamiseen tarvittavat tiedot.
7.2. Kun tämän lisäyksen vaatimukset täytetään paineilmaa säätävän
laitteen avulla, ajoneuvoon on merkittävä akselipaino maanpin-
nalla, laitteen nimellinen lähtöpaine sekä tulopaine, joka on
vähintään 80 prosenttia valmistajan ilmoittamasta suunnitellusta
enimmäistulopaineesta seuraavilla kuormitustiloilla:
7.2.1. Laitetta ohjaavan (ohjaavien) akselin (akselien) suurin teknisesti
sallittu akselipaino.
7.2.2. Ajokunnossa olevan ajoneuvon painoa vastaava(t) akselipaino (-
painot) direktiivin 70/156/ETY liitteessä I olevan 2.6 kohdan
määritelmän mukaisesti.
7.2.3. Akselipaino (-painot), jo(t)ka lähinnä vastaa(vat) ajoneuvoa
ajokunnossa varustettuna sille suunnitellulla korilla, 7.2.2
kohdassa mainitun akselipainon viitatessa ohjaamolla varustettuun
ajoneuvon alustaan.
7.2.4. Valmistajan ilmoittama akselipaino (-painot) laitteen asetuksen
tarkistamisen mahdollistamiseksi käytön aikana, jos paino
(painot) ei(vät) ole sama(t) kuin 7.2.1, 7.2.2 ja 7.2.3 kohdassa
määritellyt kuormitukset.
7.3. Tyyppihyväksyntätodistuksen (liitteen IX lisäys 1) lisäyksen 1.7.2
kohdassa on oltava 7.1 ja 7.2 kohdan vaatimusten noudattamisen
tarkistamisessa tarvittavat tiedot.
7.4. Edellä 7.1 ja 7.2 kohdassa tarkoitetut merkinnät on kiinnitettävä
näkyvälle paikalle ja pysyvällä tavalla. Kaaviossa 5 esitetään
esimerkki mekaanisesti hallittavan laitteen merkinnästä paineil-
majarruilla varustetussa ajoneuvossa.
8. MITTAUSLIITTIMET
8.1. Jarrujärjestelmät, joihin kuuluvat 7.2 kohdassa tarkoitetut laitteet,
on varustettava mittausliittimillä painejohdon sisäänmenoon ja
ulostuloon lähimpiin helposti ulottuvilla oleviin kohtiin. Ulos-
tulon liitintä ei vaadita, jos paine siinä kohdassa voidaan
tarkistaa liitteessä III olevassa 4.1 kohdassa vaaditusta liittimestä.
8.2. Mittausliittimien on oltava standardin ISO 3583-1984 4 kohdan
mukainen.
9. AJONEUVON TARKASTUS
Tutkimuslaitoksen on tarkastettava ajoneuvon EY-tyyppihyväk-
syntätestin aikana, että ajoneuvo on tämän lisäyksen vaatimusten
mukainen, ja suoritettava kaikki tarpeellisina pitämänsä lisätestit.
Seloste lisätesteistä on liitettävä ETY-tyyppihyväksyntätodistuk-
seen.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 31
▼M7
Kaavio 1 A
M1-luokan ajoneuvot ja tietyt N1-luokan ajoneuvot 1 päivästä lokakuuta 1990
alkaen
(ks. 3.1.1 kohta)
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 32
▼M7
Kaavio 1 B
Moottoriajoneuvot (muut kuin M1-j aN1-luokan ajoneuvot) sekä varsinaiset
perävaunut
(ks. 3.1.1 kohta)
Huomautus: Käytävän alempaa rajaa ei sovelleta taka-akselin kitkakäyrää määritet-
täessä.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 33
▼M7
Kaavio 1 C
N1-luokan ajoneuvot (tietyin poikkeuksin 1 päivästä lokakuuta 1990 alkaen)
(ks. 3.1.1 kohta)
Huomautus: Käytävän alempaa rajaa ei sovelleta taka-akselin kitkakäyrää määritet-
täessä.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 34
▼M7
Kaavio 2
Vetoautot ja perävaunut
(ks. 3.1.4 ja 5 kohta)
Huomautus:(1) On huomattava, että arvojen
TM
PM¼0j aTM
PM¼0;1
tai
TR
PR¼0j aTR
PR¼0;1
välillä ei ole välttämätöntä, että jarrustussuhde
TM
PMtaiTR
PR
olisi verrannollinen liittimessä mitatun ohjauspaineen kanssa.
(2) Kaaviossa edellytettyjä suhteita sovelletaan asteittain kuormauksen välivaiheille
kuormitetun ja kuormittamattoman tilan välillä, ja ne on saatava automaattisesti.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 35
▼M7
Kaavio 3
Puoliperävaunujen vetoautot
(ks. 3.1.5 kohta)
Huomautus:
(1) On huomattava, että arvojen
TM
PM¼0j aTM
PM¼0;1
välillä ei ole välttämätöntä, että jarrustussuhde
TM
PM
olisi verrannollinen liittimessä mitatun ohjauspaineen kanssa.
(2) Kaaviossa edellytettyjä suhteita sovelletaan asteittain kuormauksen välivaiheille
kuormitetun ja kuormittamattoman tilan välillä, ja ne on saatava automaattisesti.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 36
▼M7
Kaavio 4A
Puoliperävaunut
(ks. 4 kohta)
Huomautus:(1) On huomattava, että arvojen
TR
PR¼0j aTR
PR¼0;1
välillä ei ole välttämätöntä, että jarrustussuhde
TR
PR
olisi verannollinen liittimessä mitatun ohjauspaineen kanssa.
(2) Jarrutussuhteen
TR
PR
ja ohjauspaineen välinen suhde kuormitetulla ja kuormittamattomalla tilalla saadaan
seuraavasti:
Kertoimet Kc (kuormitettu) ja Kv (kuormittamaton) saadaan kaaviosta 4 B.
Kuormitetun ja kuormittamattoman tilan alueet saadaan kertomalla kaaviossa 4 A
esitetyn alueen ylä- ja alarajat kertoimilla Kc ja Kv.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 37
▼M7
Kaavio 4 B
(ks. 4 kohta)
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 38
▼M7
Selitys kaavion 4 B käytöstä
1. Kaava, josta kaavio 4 B saadaan, on:
K¼1;7/C00;7PR
PRmax/C20/C21
1;35/C00;96
ER1;0þhR/C01;2 ðÞg/C2P
PR/C18/C19 /C20/C21
/C01;0/C0PR
PRmax/C20/C21hR/C01;0
2;5/C20/C21
2. Käyttömenetelmän kuvauses imerkillä
2.1. Katkoviivat kaaviossa 4 viittaavat kertoimien Kcja Kvmäärittämiseen seuraavalle
ajoneuvolle, jossa
Kuormitettu Kuormittamaton
P 24 tonnia 4,2 tonnia
PR 15 tonnia 3 tonnia
PRmax15 tonnia 15 tonnia
hR1,8 metriä 1,4 metriä
ER6,0 metriä 6,0 metriä
Seuraavissa kohdissa sulkeissa olevat arvot viittaavat vain ajoneuvoon, jota käytetään
kaavion 4 B menetelmän esittämiseen.
2.2. Suhteiden laskeminen
a)P
PR/C20/C21
kuormattu (= 1,6)
b)P
PR/C20/C21
kuormaamaton (= 1,4)
c)PR
PRmax/C20/C21
kuormaamaton (= 0,2)
2.3. Kuormitetun kertoimen Kcmäärittäminen
a) Aloitetaan sopivasta hR:stä (hR= 1,8 m)
b) Siirrytään vaakasuoraan sopivalle P/PR-suoralle (P/PR = 1,6)
c) Siirrytään pystysuoraan sopivalle ER-suoralle (ER= 6,0 m)
d) Siirrytään vaakasuoraan Kc-asteikolle, josta löytyy tarvittava kuormitettu arvo
(Kc= 1,04).
2.4. Kertoimen Kvmäärittäminen kuormittamattomana
2.4.1. Kertoimen K2määrittäminen
a) Aloitetaan sopivasta hR:stä (hR= 1,4 m)
b) Siirytään vaakasuoraan sopivalle PR/PRmax-suoralle käyräryhmässä, joka on lähinnä
pystyakselia (PR/PRmax= 0,2)
c) Siirrytään pystysuoraan vaakasuoralle akselille je luetaan K2:n arvo (K2= 0,13 m).
2.4.2. Kertoimen K1määrittäminen
a) Aloitetaan sopivasta hR:n arvosta (hR= 1,4 m)
b) Siirytään vaakasuoraan sopivalle P/PR -suoralle (P/PR = 1,4)
c) Siirytään Siirrytään pystysuoraan sopivalle ER-suoralle (ER= 6,0 m)
d) Siirrytään vaakasuoraan sopivalle PR/PRmax-suoralle käyräryhmässä, joka on kauim-
pana pystyakselista (PR/PRmax= 0,2)
e) Siirrytään pystysuoraan vaakasuoralle aksellille ja luetaan K1:n arvo (K1= 1,79).
2.4.3. Kertoimen Kvmäärittäminen
Kuormittamaton kerroin Kvsaadaan seuraavasta yhtälöstä:
Kv¼K1/C0K2Kv¼1;66 ðÞ1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 39
▼M7
Kaavio 5
Jarrukuormituksen tunnistin
(ks. 7.4 kohta)
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 40
▼M7
LIITE III
Paineilmajarrujärjestelmillä varustettujen ajoneuvojen toimintaviiveiden
mittausmenetelmä
1. YLEISET VAATIMUKSET
1.1. Jarrulaitteen toimintaviive on määritettävä ajoneuvon ollessa liik-
kumaton ja paineen ollessa mitattuna paineen kannalta
epäedullisimman jarrusylinterin aukosta. Ajoneuvojen osalta,
joissa on yhdistetty paineilma-/hydraulinen jarrujärjestelmä,
voidaan paine mitata paineen kannalta epäedullisimman paineil-
mayksikön aukossa. Kuormituksen tunnistimella varustetuissa
ajoneuvoissa nämä laitteet on asetettava vastaamaan kuormitettua
tilaa.
1.2. Eri akseleiden jarrusylinterien iskunpituudet on testien aikana
vastattava mahdollisimman lähelle säädettyjen jarrujen iskunpi-
tuutta.
1.3. Tämän liitteen vaatimusten soveltamiseksi määritellyt ajat pyöris-
tetään lähimpään sekunnin kymmenesosaan. Jos sekunnin
sadasosaa vastaava numero on viisi tai enemmän, toimintaviive
pyöristetään seuraavaan suurempaan sekunnin kymmenesosaan.
2. MOOTTORIAJONEUVOT
2.1. Jokaisen testin alussa säiliössä vallitsevan paineen on vastattava
käyttöpaineen alarajaa, jolla säädin kytkeytyy ja alkaa jälleen
syöttää ilmaa säiliöön. Järjestelmissä joissa ei ole säädintä (esim.
paineenrajoituksella varustettu kompressori), tässä liitteessä
tarkoitetun testin alussa paineilmasäiliössä vallitsevan paineen on
oltava 90 prosenttia valmistajan ilmoittamasta paineesta, sellai-
sena kuin se määritellään liitteessä IV olevassa 1.2.2.1 kohdassa.
2.2. Toimintaviiveet kytkentäajan funktiona (tf) on laskettava
käyttämällä käyttölaitetta useita kertoja täysitehoisesti aloitta-
malla lyhimmästä mahdollisesta ajasta ja lopulta noin 0,4
sekuntiin asti. Mitatut arvot on esitettävä kaaviona.
2.3. Testituloksen kannalta olennaisia ovat 0,2 sekunnin kytkentäai-
kana saadut toimintaviiveet. Tämä aika voidaan määrittää
kaaviosta interpoloimalla.
2.4. Kyseisessä 0,2 sekunnin kytkentäajassa jarrutuksen alkuhetkestä
siihen hetkeen, jolloin jarrusylinterin paine saavuttaa 75
prosenttia sen asymptoottisesta arvosta, saa kulua enintään 0,6
sekuntia.
2.5. Sellaisten ajoneuvojen osalta, joissa on jarruliitäntä perävaunuja
varten 1.1 kohdan vaatimusten lisäksi on toimintaviive mitattava
2,5 m pitkän ja sisähalkaisijaltaan 13 mm olevan jarrujohdon
päästä, joka liitetään käyttöjarrun ohjausjohdon liittimeen.
Tämän testin aikana tilavuudeltaan 385 cm3±5c m3oleva säiliö
(jonka katsotaan olevan tilavuudeltaan saman kuin 2,5 m pitkän
ja sisähalkaisijaltaan 13 mm olevan jarrujohdon, jotka on 6,5
baarin paineen alaisena) liitetään syöttöjohdon liittimeen.
Puoliperävaunujen vetoautot on varustettava letkuilla liitäntöjen
tekemiseksi puoliperävaunuihin. Liittimien on tämän vuoksi
oltava näiden letkujen päissä. Letkujen pituus ja sisähalkaisijat
esitetään testausselosteen 2.6.3 kohdassa (liite IX, lisäys 2).
2.6. Aika, joka kuluu jarrupolkimen käytön aloittamisesta hetkeen,
jolloin ohjausjohdon liittimestä mitattu paine saavuttaa x
prosenttia sen asymptoottisesta arvosta, ei saa ylittää alla olevan
taulukon arvoja:
x (%) t (sekuntia)
10 0,2
75 0,4
2.7. Paineilmajarruilla varustettujen O3-j aO4-luokan perävaunun
vetoon hyväksyttyjen moottoriajoneuvojen osalta on edellä tarkoi-
tettujen vaatimusten lisäksi tarkastettava liitteessä I olevan1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 41
▼M7
2.2.1.18.4.1 kohdan vaatimusten täyttyminen tekemällä seuraava
testi:
a) mitataan paine syöttöjohdon kytkentäliittimeen kiinnitetyn
sisähalkaisijaltaan 13 mm ja pituudeltaan 2,5 metriä pitkän
letkun päästä;
b) simuloidaan vika ohjausjohdon liittimessä;
c) jarrutetaan käyttöjarrulla 0,2 sekunnin ajan 2.3 kohdassa esite-
tyllä tavalla.
3. PERÄVAUNUT (myöspuoliperävaunut)
3.1. Perävaunujen toimintaviiveet on mitattava perävaunu irrotettuna
vetoautosta. Vetoauton simulointia varten on käytettävä laitetta,
johon perävaunun ohjaus- ja syöttöjohdon liitimet yhdistetään.
3.2. Syöttöjohdossa on oltava 6,5 baarin paine.3.3. Simulaattorilla on oltava seuraavat ominaisuudet:
3.3.1. Simulaattorissa on oltava 30 litraa vetävä säiliö, jossa vallitsee
6,5 baarin paine ennen jokaista testiä ja jota ei saa paineistaa
uudelleen testin aikana. Simulaattorissa on oltava läpimitaltaan
4,0—4,3 mm:n kuristin jarrun käyttölaitteen ulostulossa. Letkun
tilavuuden, mitattuna kuristimesta liittimeen, mukaan lukien liitin,
on oltava 385 cm
3±5c m3(jonka katsotaan olevan tilavuudeltaan
sama kuin 2,5 m pitkän ja sisähalkaisijaltaan 13 mm olevan
letkun, joka on 6,5 baarin paineen alaisena). Jäljempänä 3.3.3
kohdassa tarkoitetut ohjausjohdon paineet on mitattava
välittömästi kuristimen jälkeen.
3.3.2. Jarrun käyttöjärjestelmä on suunniteltava siten, että käytön aikana
testaaja ei voi vaikuttaa sen tehoon.
3.3.3. Simulaattori on asetettava esim. valitsemalla kuristin 3.3.1
kohdan mukaisesti siten, että jos siihen liitetään 385 cm3±5c m3:n
säiliö, paineen nousemiseen 0,65 baarista 4,9 baariin (10 ja 75
prosenttia 6,5 baarin nimellispaineesta) kuluva aika on 0,2 ± 0,01
sekuntia. Jos 1 155 cm3±1 5c m3:n säiliö vaihdetaan edellä
tarkoitetun säiliön tilalle, on paineen nousemiseen 0,65 baarista
4,9 baariin kuluvan ajan ilman lisäsäätöjä oltava 0,38 ± 0,02
sekuntia. Näiden kahden paineen arvon välillä on paineen nous-
tava suunnilleen lineaarisesti. Nämä säiliöt on yhdistettävä
liittimeen ilman, että letkuja käytetään ja niiden sisähalkaisija ei
saa olla pienempi kuin 10 mm.
3.3.4. Tämän liitteen lisäyksessä olevassa kaaviossa annetaan esimerkki
simulaattorin oikeasta rakenteesta ja käytöstä.
3.4. Simulaattorin ohjausjohdon tuottaman paineen noususta 0,65
baariin perävaunun jarrusylinterin paineen nousuun 75 prosenttiin
sen asymptoottisesta arvosta ei saa kulua yli 0,4 sekuntia.
4. MITTAUSLIITTIMET
4.1. Jarrujärjestelmän jokainen itsenäinen piiri on varustettava
mittausliittimellä, joka on asennettava toimintaviiveen kannalta
epäedullisimmin sijaitsevaan jarrusylinteriin lähimpään helposti
ulottuvilla olevaan kohtaan.
4.2. Mittausliittimien on oltava standardin ISO 3583-1984 4 kohdan
mukaiset.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 42
▼M7
Lisäys
ESIMERKKI SIMULAATTORISTA
(katso liite III, 3 kohta)
1.Simulaattorin asettaminen
2.Perävaunun jarrulaitteiston testaus simulaattorilla
A = ohjausjohdon sulkuventtiili
C1 = simulaattorin painekatkaisin, asetettu 0,65 ja 4,9 baariin
C2 = perävaunun jarrusylinteriin liitetty painekatkaisin, joka kytkeytyy, kun perävaunun jarru-
sylinterin CF paine on noussut 75 prosenttiin suurimmasta paineesta
CF = jarrusylinteri
L = jarrujohdon pituus kuristimesta O ohjausjohdon liittimeen, liitin TC mukaan lukien, ja
johdon sisätilavuus on 385 ± 5 cm36,5 baarin paineen alaisena1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 43
▼M7
M = painemittari
O = kuristin, jonka halkaisija ei saa olla pienempi kuin 4 mm eikä suurempi kuin 4,3 mmPP = mittausliitinR1 = 30 litran paineilmasäiliö vedenpoistoventtiilillä
R2 = tilavuudeltaan 385 ± 5 cm
3oleva kalibroiva säiliö, mukaan lukien sen liitin TC
R3 = tilavuudeltaan 1 155 ± 15 cm3oleva kalibroiva säiliö, mukaan lukien sen liitin TC
RA = sulkuventtiili
TA = syöttöjohdon liitin
TC = ohjausjohdon liitinV = jarrun käyttölaiteVRU = siirtelyventtiili1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 44
▼M7
LIITE IV
ENERGIASÄILIÖT JA ENERGIALÄHTEET
A. PAINEILMAJARRUJÄRJESTELMÄT
1. SÄILIÖIDEN TILAVUUS
1.1. Yleiset vaatimukset
1.1.1. Ajoneuvot, joiden jarrujärjestelmä toimii paineilmalla, on varus-
tettava 1.2 ja 1.3 kohdan tilavuusvaatimukset täyttävillä
paineilmasäiliöillä.
1.1.2. Säiliöiden tilavuuden ei kuitenkaan tarvitse olla määräysten
mukainen, jos jarrujärjestelmä on sellainen, että vähintään vara-
jarrujärjestelmälle määrätty jarrutusteho voidaan saavuttaa minkä
tahansa energiavaran puuttuessa.
1.1.3. Tarkistettaessa 1.2 ja 1.3 kohdan vaatimusten noudattamista
jarrujen on oltava säädetty mahdollisimman lähelle.
1.2. Moottoriajoneuvot
1.2.1. Moottoriajoneuvon paineilmasäiliöt on suunniteltava siten, että
kahdeksan käyttöjarrujärjestelmän käyttölaitteiden täyden
työliikkeen jälkeen paineilmasäiltöihin jäävä paine ei saa olla
pienempi kuin varajarrulle eritellyn tehon saavuttamiseksi vaadit-
tava paine.
1.2.2. Testin aikana on täytettävä seuraavat vaatimukset:1.2.2.1. Säiliöpaineen lähtötason on oltava valmistajan ilmoituksen(
1)
mukainen. Tämän paineen on oltava sellainen, että käyttöjarrulait-
teelle määrätyn tehon saavuttaminen on mahdollista.
1.2.2.2. Säiliötä tai säiliöitä ei saa täyttää; lisäksi apuvarustuksen säiliöt
on eristettävä.
1.2.2.3. Niiden moottoriajoneuvojen, jotka on hyväksytty perävaunun
vetoon, syöttöjohto on suljettu ja ohjausjohtoon on kytketty 0,5
litran vetoinen säiliö. Tässä säiliössä oleva paine on poistettava
ennen jokaista jarrutusta. 1.2.1 kohdassa tarkoitetun testin jälkeen
ohjauspaine ei saa olla pienempi kuin puolet ensimmäisellä jarru-
tuksella saavutetusta paineesta.
1.3. Perävaunut (mukaan lukien puoliperävaunut)
1.3.1. Perävaunuihin asennettujen säiliöiden on oltava sellaiset, että
kahdeksan vetoauton käyttöjarrulaitteen täyden työliikkeen
jälkeen toimiviin, painetta käyttäviin osiin syötetty paine ei laske
alle puoleen ensimmäisellä jarrutuskerralla saavutettua painetta
vastaavasta arvosta ja perävaunun automaattista jarru- tai seison-
tajarrujärjestelmää käyttämättä.
1.3.2. Testin aikana on täytettävä seuraavat vaatimukset:1.3.2.1. Testin alussa säiliössä olevan paineen on oltava 8,5 baaria;1.3.2.2. syöttöjohdon on oltava suljettu; lisäksi lisävarusteiden on oltava
eristettyjä;
1.3.2.3. säiliötä ei saa täyttää testin aikana.1.3.2.4. ohjauspaineen on oltava kussakin jarrutuksessa 7,5 baaria.
2. ENERGIALÄHTEIDEN TEHO
2.1. Yleiset määräykset
Kompressorien on täytettävä seuraavissa kohdissa määrätyt vaati-
mukset:
2.2. Määritelmät
2.2.1. p1on paine, joka vastaa 65 prosenttia 2.2.2 kohdassa määritel-
lystä paineesta p2.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 45
(1) Energian lähtötaso on mainittava ilmoituslomakkeessa.
▼M7
2.2.2. p2on 1.2.2.1 kohdassa tarkoitettu valmistajan ilmoittama arvo.
2.2.3. T 1on aika, joka vaaditaan suhteellisen paineen nousemiseksi
0:stap1:een; T2on aika, joka vaaditaan suhteellisen paineen
nousemiseksi 0:sta p2:een.
2.3. Mittausolosuhteet
2.3.1. Kompressorin nopeus on kaikissa tapauksissa oltava se, joka
saavutetaan moottorin käydessä enimmäistehoaan vastaavalla tai
säätöventtiilin sallimalla kierrosnopeudella.
2.3.2. Apuvarusteiden säiliöt on testin aikana eristettävä jaksojen T 1ja
T2määrittelemiseksi.
2.3.3. Perävaunun vetoon rakennetuissa moottoriajoneuvoissa
perävaunua vastaa säiliö, jonka suhteellinen enimmäispaine p
(baareina ilmaistuna) on se, joka voidaan syöttää vetoauton
syöttöpiirin kautta ja jonka tilavuus V (litroina ilmaistuna)
saadaan kaavasta p × V = 20 R (R on perävaunun tai puoliperä-
vaunun suurin sallittu akselipaino tonneina ilmaistuna).
2.4. Tulosten tulkitseminen
2.4.1. Pienimmän tehon omaavan säiliön aika T1ei saa olla:
— yli kolmea minuuttia niillä ajoneuvoilla, joita ei ole hyväk-
sytty perävaunun tai puoliperävaunun vetoon;
— yli kuusi minuuttia niillä ajoneuvoilla, jotka on hyväksytty
perävaunun tai puoliperävaunun vetoon.
2.4.2. pienimmän tehon omaavan säiliön aika T2ei saa olla:
— yli kuusi minuuttia niillä ajoneuvoilla, joita ei ole hyväksytty
perävaunun tai puoliperävaunun vetoon;
— yli yhdeksän minuuttia niillä ajoneuvoilla, jotka on hyväksytty
perävaunun tai puoliperävaunun vetoon.
2.5. Lisätesti
2.5.1. Kun ajoneuvo on varustettu lisälaitteella tai -laitteilla, joiden
kokonaistilavuus on suurempi kuin 20 prosenttia jarrusäiliöiden
kokonaistilavuudesta, on tehtävä lisätesti, jonka aikana lisävarus-
tuksen säiliö(ide)n täyttymistä ohjaavien venttiilien toiminta ei
saa häiritä tapahtumaa. Tämän testin aikana on tarkistettava, että
paineen nousemiseksi 0:sta p2:een vaadittava ajanjakso T3on
— alle kahdeksan minuuttia niillä ajoneuvoilla, joita ei ole
hyväksytty perävaunun tai puoliperävaunun vetoon
— alle yksitoista minuuttia niillä ajoneuvoilla, jotka on hyväk-
sytty perävaunun tai puoliperävaunun vetoon.
2.5.2. Testi on tehtävä 2.3.1 ja 2.3.3 kohdassa vahvistetuissa olosuh-
teissa.
2.6. Vetoautot
2.6.1. O-luokan perävaunun vetoautoksi hyväksyttyjen ajoneuvojen on
noudatettava myösniille ajoneuvoille, joille tämä ei ole s allittua,
vahvistettuja vaatimuksia. Tässä tapauksessa 2.4.1, 2.4.2 (ja 2.5.1)
kohdan testit tehdään ilman tämän liitteen 2.3.3 kohdassa main-
ittua säiliötä.
3. MITTAUSLIITTIMET
3.1. Tämän liitteen 2.4 kohdan mukaan kaikkein epäedullisimmassa
paikassa oleva säiliö on varustettava mittausliittimellä help-
oimmin luoksepäästävään kohtaan.
3.2. Mittausliittimen on oltava standardin ISO 3583-1984 4 kohdan
mukainen.
B. ALIPAINEJARRUJÄRJESTELMÄT
1. SÄILIÖIDEN TILAVUUS
1.1. Yleistä
1.1.1. Ajoneuvot, joiden jarrujärjestelmän toiminta edellyttää alipaineen
käyttöä, on varustettava jäljempänä 1.2 ja 1.3 kohdan tilavuusvaa-
timukset täyttävillä säiliöillä.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 46
▼M7
1.1.2. Säiliöiden tilavuuden ei kuitenkaan tarvitse olla määräysten
mukainen, jos jarrujärjestelmä on sellainen, että vähintään vara-
jarrujärjestelmälle määrätty jarrutusteho voidaan saavuttaa minkä
tahansa energiavaran puuttuessa.
1.1.3. Tarkistettaessa 1.2 ja 1.3 kohdan noudattamista jarrujen on oltava
säädetty mahdollisimman lähelle.
1.2. Moottoriajoneuvot
1.2.1. Moottoriajoneuvon säiliöiden on oltava sellaiset, että varajarru-
tusjärjestelmälle määrätyn tehon saavuttaminen on yhä
mahdollista:
1.2.1.1. kahdeksan käyttöjarrujärjestelmän käyttölaitteen täyden
työliikkeen jälkeen, kun energialähteenä on alipainepumppu; ja
1.2.1.2. neljän käyttöjarrujärjestelmän käyttölaitteen täyden työliikkeen
jälkeen, kun energialähteenä on moottori.
1.2.2. Testi on tehtävä seuraavien vaatimusten mukaisesti:1.2.2.1. energian lähtötason säiliö(i)ssä on oltava se, jonka valmistaja on
erikseen ilmoittanut. Tämän paineen on oltava sellainen, että
käyttöjarrujärjestelmälle määrätyn tehon saavuttaminen on
mahdollista ja sen on vastattava enintään 90 prosentin alipainetta
energialähteen tuottamasta enimmäisalipaineesta (
1);
1.2.2.2. säiliötä ei saa täyttää; lisäksi kaikkien erillisvarusteiden säiliöiden
on oltava eristettyjä;
1.2.2.3. perävaunujen vetoautoiksi hyväksyttyjen ajoneuvojen syöttöjohto
on suljettava ja ohjausjohtoon on kytkettävä 0,5 litran vetoinen
säiliö. 1.2.1 kohdassa tarkoitetun testin jälkeen ohjausjohdon
alipainetaso ei saa olla pienempi kuin puolet ensimmäisellä jarru-
tuksella saavutettua alipainetasoa vastaavasta arvosta.
1.3. Perävaunut (ainoastaan 0 1-j a02-luokat)
1.3.1. Perävaunuihin asennettujen säiliöiden on oltava sellaiset, että
perävaunun käyttöjarrujärjestelmän neljän täyden työliikkeen
jälkeen käyttökohdissa oleva alipainetaso ei saa olla pudonnut
alle puoleen ensimmäisellä jarrutuskerralla saavutetusta arvosta.
1.3.2. Testi tehdään seuraavia vaatimuksia noudattaen:1.3.2.1. Energian lähtötason säiliö(i)ssä on oltava valmistajan ilmoituksen
mukainen. Tämän paineen on oltava sellainen, että käyttöjarrujär-
jestelmälle määrätyn tehon saavuttaminen on mahdollista (
1);
1.3.2.2. Energiasäiliö(i)tä ei saa täyttää; lisäksi kaikkien apuvarusteiden
säiliö(t) on eristettävä.
2. ENERGIALÄHTEIDEN TEHO
2.1. Yleistä
2.1.1. Lähdettäessä ympäröivän ilmakehän paineesta energialähteen on
voitava saavuttaa säiliö(i)ssä 1.2.2.1 kohdassa eritelty lähtötaso
kolmessa minuutissa. Perävaunun vetoautoksi hyväksytyllä moot-
toriajoneuvolla tämän tason saavuttamiseksi vaadittava aika
jäljempänä 2.2 kohdassa eritellyissä olosuhteissa ei saa olla
kuutta minuuttia pidempi.
2.2. Mittausolosuhteet
2.2.1. Alipainelähteen nopeuden on oltava:2.2.1.1. kun alipainelähteenä on moottori, ajoneuvo pysähtyneenä saavu-
tettava moottorin kierrosluku vaihteen ollessa vapaalla ja
moottorin käydessä joutokäyntiä;
2.2.1.2. kun alipaineen lähteenä on pumppu, nopeus, joka saavutetaan
moottorin kierrosluvun ollessa 65 prosenttia sen enimmäistehoa
vastaavasta kierrosluvusta, ja
2.2.1.3. kun alipaineen lähteenä on pumppu ja moottori on varustettu
säätimellä, nopeus, joka saadaan moottorin kierrosluvun ollessa
65 prosenttia säätimen rajoittamasta enimmäisnopeudesta.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 47
(1) Energian lähtötaso on merkittävä ilmoituslomakkeeseen.
▼M7
2.2.2. Jostarkoituks ena on kytkeä moottoriajoneuvoon perävaunu, jonka
jarrujärjestelmä toimii alipaineella, perävaunua edustaa energian
varastointilaite, jonka tilavuus V määritellään litroina yhtälön:
V¼15/C2R
mukaan, missä R on perävaunun akseleille sallittu enimmäis-
massa metrisinä tonneina.
C. ENERGIAVARASTOJA KÄYTTÄVÄT NESTEJARRUJÄRJES-
TELMÄT
1. VARASTOINTILAITTEIDEN TEHO (ENERGIAVARAAJAT)
1.1. Yleistä
1.1.1. Ajoneuvot, joiden jarrujärjestelmän toiminta vaatii paineenalaisen
hydraulinesteen tuottaman varastoidun energian käyttöä, varuste-
taan jäljempänä 1.2 kohdan tilavuusvaatimukset täyttävillä
energian varastointilaitteilla (energiavaraajilla).
1.1.2. Varastointilaitteiden ei kuitenkaan tarvitse olla määräysten
mukaiset, jos jarrujärjestelmä on sellainen, että käyttöjarrujärjes-
telmän hallintalaitteella voidaan saavuttaa vähintään
varajarrujärjestelmälle määrätty jarrutusteho minkä tahansa ener-
giavarannon puuttuessa.
1.1.3. Tarkistettaessa jäljempänä 1.2.1, 1.2.2 ja 2.1 kohdan vaatimusten
noudattamista jarrujen on oltava säädetty mahdollisimman lähelle
ja (1.2.1 kohtaa varten) täysien jarrutusten määrän on oltava sell-
ainen, että jarrutusten välillä on vähintään minuutin väli.
1.2. Moottoriajoneuvot
1.2.1. Varastoitua energiaa käyttävällä nestejarrujärjestelmällä varustet-
tujen moottoriajoneuvojen on täytettävä seuraavat vaatimukset:
1.2.1.1. käyttöjarrujärjestelmän hallintalaitteen kahdeksan täyden jarru-
tuksen jälkeen on yhdeksännellä jarrutuksella yhä voitava
saavuttaa varajarrujärjestelmälle määrätty teho.
1.2.1.2 Testi on tehtävä seuraavia vaatimuksia noudattaen:1.2.1.2.1. testaus on aloitettava paineella, joka voi olla valmistajan erikseen
ilmoittama, mutta joka ei ole kytkemispainetta korkeampi;
1.2.1.2.2. varaajia ei saa täyttää; lisäksi kaikki apuvarustuksen varaajat on
eristettävä.
1.2.2. Varastoitua energiaa käyttävällä nestejarrujärjestelmällä varustet-
tujen moottoriajoneuvojen, jotka eivät voi täyttää liitteessä I
olevan 2.2.1.5.1 kohdan vaatimuksia, katsotaan täyttävän tuon
kohdan vaatimukset, jos seuraavia vaatimuksia noudatetaan:
1.2.2.1. Minkä tahansa yksittäisen välitysvian ilmetessä on käyttöjarrujär-
jestelmän käyttölaitteen kahdeksan täyden jarrutuksen jälkeen
yhdeksännellä jarrutuksella voitava yhä saavuttaa vähintään vara-
jarrujärjestelmälle määrätty teho tai kun varastoidun energian
käyttöä vaativa varajarrutusteho saavutetaan erillisellä hallintalait-
teella, kahdeksan täyden jarrutuksen jälkeen on yhdeksännellä
jarrutuksella voitava saavuttaa liitteessä I olevassa 2.2.1.4
kohdassa määrätty jäännösjarrutusteho.
1.2.2.2. Testi on tehtävä seuraavia vaatimuksia noudattaen:1.2.2.2.1. Energianlähteen ollessa pysähtynyt tai käydessä moottorin tyhjä-
käyntiä vastaavalla nopeudella voidaan aiheuttaa mikä tahansa
välitysvika. Ennen tällaisen vian aiheuttamista energian varastoin-
tilaitteen (-laitteiden) paineen on oltava valmistajan ilmoituksen
mukainen, mutta ei kytkemispainetta korkeampi;
1.2.2.2.2. apuvarustus ja sen varaajat, jos sellaisia on, on eristettävä.
2. HYDRAULINESTETTÄ KÄYTTÄVIEN ENERGIALÄH-
TEIDEN TEHO
2.1. Energialähteiden on täytettävä seuraavissa kohdissa vahvistetut
vaatimukset:
2.1.1. Määritelmät1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 48
▼M7
2.1.1.1. ” p1” vastaa järjestelmän enimmäistoimintapainetta (katkaisupai-
netta) valmistajan erikseen ilmoittamassa (ilmoittamissa)
varaajassa (varaajissa).
2.1.1.2. ” p2” vastaa painetta neljän käyttöjarrujärjestelmän käyttölaitteen
täyden jarrutuksen jälkeen p1:stä aloitettaessa ja täyttämättä sinä
aikana varaajaa (varaajia).
2.1.1.3. ”t” vastaa varaajan (varaajien) paineen nousemiseksi p2:sta
p1:een vaadittavaa aikaa ilman, että käyttöjarrujärjestelmää
käytetään.
2.1.2. Mittausolosuhteet
2.1.2.1. Ajan t määrittämiseksi tehdyn testin aikana energialähteen syöttö-
nopeuden on oltava se, joka saavutetaan moottorin kierrosluvun
vastatessa sen enimmäistehoa tai säätimen rajoittamaa nopeutta.
2.1.2.2. Ajan t määrittämiseksi tehdyn testin aikana apuvarusteiden
varaaja(t) ei(vät) saa olla muutoin kuin automaattisesti
eristetty(jä).
2.1.3. Tulosten tulkitseminen
2.1.3.1. Muiden kuin M 3-,N2-j aN3-luokan ajoneuvojen osalta aika t ei
saa olla 20 sekuntia pidempi.
2.1.3.2. M 3-, N2-j aN3-luokan ajoneuvojen osalta aika t ei saa olla 30
sekuntia pidempi.
3. HÄLYTYSLAITTEIDEN OMINAISUUDET
Moottorin ollessa pysäytettynä ja alkaessa paineesta, joka voi olla
valmistajan erikseen ilmoittama, mutta joka ei saa olla kytkemis-
painetta suurempi, hälytyslaitteet eivät saa toimia kahden
käyttöjarrujärjestelmän käyttölaitteen täyden jarrutuksen vuoksi.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 49
▼M7
LIITE V
Jousijarrut
1. MÄÄRITELMÄT
1.1. ”Jousijarrut” ovat jarrulaitteita, joiden jarrutukseen tarvitsema
energia tuotetaan yhdestä tai useammasta energianvaraajana
toimivasta jousesta.
1.1.1. Energia, joka tarvitaan jousen puristamista varten jarrujen vapaut-
tamiseksi, on tuotettava ja sitä on ohjattava kuljettajan
käyttämällä käyttölaitteella (katso määritelmä liitteessä I olevassa
1.4 kohdassa).
1.2. ’Jousen painekammiolla’ tarkoitetaan kammiota, jossa jousen
puristumisen aiheuttama paineenvaihtelu tapahtuu.
1.3. Jos jousien puristuminen saadaan aikaan alipainelaitteella,
’paineella’ tarkoitetaan alipainetta kaikkialla tässä liitteessä.
2. YLEISET VAATIMUKSET
2.1. Jousijarrua ei saa käyttää käyttöjarruna. Kuitenkin, jos käyttöjar-
rujärjestelmän voimansiirron osa vioittuu, jousijarrua voidaan
käyttää liitteessä I olevassa 2.2.1.4 kohdassa vahvistetun
jäännösjarrutustehon saavuttamiseen, jos kuljettaja voi säätää tätä
toimintoa. Moottoriajoneuvojen osalta, lukuun ottamatta liitteessä
I olevassa 2.2.1.4.3 kohdassa ilmoitetut vaatimukset täyttäviä
puoliperävaunun vetoautoja, jousijarru ei saa olla ainoa
jäännösjarrutuksen lähde. Alipaineella toimivia jousijarruja ei saa
käyttää perävaunuissa.
2.2. Jarrun jousien painekammion syöttöpiirin paineen pienet vaihtelut
eivät saa aiheuttaa merkittäviä jarrutusvoiman vaihteluja.
2.3. Jousen painekammion syöttöpiirissä on oltava joka oma energia-
varasto tai sitä on syötettävä ainakin kahdesta erillisestä
energiavarastosta. Perävaunun syöttöjohto voidaan haaroittaa
tästä syöttölinjasta, jos perävaunun syöttöjohdon paineenpudotus
ei käynnistä jousijarrun sylintereitä. Apuvaruste voi ottaa ener-
giansa vain jarrusylintereiden syöttölinjasta, jos sen toiminta,
jopa energialähteen vaurioittuessa, ei voi aiheuttaa jousijarrun
sylintereiden energiavaraston putoamista alle tason, josta on
mahdollista vapauttaa kerran jousijarrun sylinterit. Kun jarrulai-
tetta paineistetaan uudelleen paineesta nolla alkaen, jousijarrua ei
saa laskea vapaaksi ennen kuin käyttöjarrun paine on riittävä,
jotta saavutetaan ainakin kuormitetun ajoneuvon käyttöjarrua
käytettäessä varajarrulle vahvistettu jarrutusteho. Samalla tavoin
jousijarrua käytettäessä jarrua ei saa laskea vapaaksi, ellei käyttö-
jarrun paine ole riittävä synnyttämään ainakin kuormitetun
ajoneuvon käyttöjarrua käytettäessä varajarrulle vahvistettu jarru-
tusteho.
Tätä kohtaa ei sovelleta perävaunuihin.
2.4. Moottoriajoneuvoissa järjestelmä on suunniteltava siten, että
jarruja voidaan käyttää ja ne voidaan vapauttaa vähintään kolme
kertaa, jos jousien painekammion alkupaine on yhtä suuri kuin
suurin suunnittelupaine. Perävaunujen osalta jarruja on voitava
käyttää ja ne on voitava vapauttaa vähintään kolme kertaa
perävaunun irrottamisen jälkeen syöttöjohdon paineen ollessa
ennen irrottamista 6,5 baaria. Näiden vaatimusten on täytyttävä,
kun jarrut on säädetty mahdollisimman lähelle. Lisäksi seisonta-
jarrua on voitava käyttää ja se on voitava vapauttaa liitteessä I
olevassa 2.2.2.10 kohdassa ilmoitettujen vaatimusten mukaisesti,
kun perävaunu on kytketty vetoautoon.
2.5. Kun moottoriajoneuvoissa paine saavuttaa jousien painekam-
miossa tason, jolla jarrut alkavat jarruttaa, paine ei saa ylittää 80
prosenttia tavallisesti käytettävissä olevan paineen vähimmäista-
sosta. Kun perävaunuissa paine saavuttaa jousen painekammiossa
tason, jolla jarrut alkavat jarruttaa, paine ei saa olla suurempi
kuin mikä saavutetaan käyttöjarrujärjestelmällä liitteessä IV
olevan 1.3 kohdan mukaisesti neljän täyden jarrutuksen jälkeen.
Lähtöpaine on kiinteä 6,5 baaria.
2.6. Kun jousen painekammioon — lukuun ottamatta ylimääräisen,
paineenalaista nestettä käyttävän vapautuslaitteen johtoja — ener-1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 50
▼M7
giaa syöttävän johdon paine putoaa tasolle, jolla jarrut alkavat
liikkua, merkkivalon tai äänimerkin on käynnistyttävä. Jos tämä
vaatimustäyttyy, tämä merkkivalo tai äänimerkki voi olla liit-
teessä I olevassa 2.2.1.13 kohdassa tarkoitettu. Tätä määräystä ei
sovelleta perävaunuihin.
2.7. Moottoriajoneuvoissa, joihin on asennettu jousijarrut ja jotka on
hyväksytty perävaunun vetoon jatkuvilla tai puolijatkuvilla
jarruilla, jousijarrujen automaattisen käytön on saatava myös
perävaunun jarrut toimimaan.
3. VAPAUTUSJÄRJESTELMÄ
3.1. Jousijarrujärjestelmä on suunniteltava siten, että tämän järjes-
telmän vioittuessa on silti vielä mahdollista vapauttaa jarrut.
Tämä vaatimusvoidaan toteuttaa käyttämällä ylimääräis tä vapau-
tuslaitetta (pneumaattista, mekaanista, jne). Ylimääräisten
vapautuslaitteiden, jotka käyttävät energiavarastoa vapautukseen,
on otettava energiansa energiavarastosta, joka on riippumaton
jousijarrujärjestelmän tavallisesti käyttämästä energiavarastosta.
Tällaisessa ylimääräisessä vapautuslaitteessa oleva pneumaattinen
tai hydraulinen neste voi toimia samassa jousen painekammion
männän pinnassa, jota käytetään tavallisessa jousijarrujärjes-
telmässä, jos ylimääräinen vapautuslaite käyttää erillistä johtoa.
Tämän johdon, jossa on tavallinen käyttölaitteen jousijarrun sylin-
tereihin yhdistävä johto, liitoksen on oltava jokaisessa jousijarrun
sylinterissä välittömästi ennen jousen painekammion aukkoa, jos
sitä ei ole yhdistetty sylinterin runkoon. Liitoksessa on oltava
laite, joka estää johtojen keskinäisen vaikutuksen. Liitteessä I
olevan 2.2.1.6 kohdan vaatimuksia sovelletaan myös tähän laittee-
seen.
3.1.1. Edellä 3.1 kohdassa ilmoitettujen vaatimusten osalta jarrujärjes-
telmän voimansiirron osia ei katsota vioittuneiksi, jos niitä ei
pidetä liitteessä I olevan 2.2.1.2.7 kohdan mukaisesti rikkoutumi-
selle alttiina, jos ne on valmistettu metallista tai muusta
materiaalista, jolla on vastaavat ominaisuudet, ja että niiden
muoto ei vääristy merkittävästi tavallisessa jarrutuksessa.
3.2. Jos 3.1 kohdassa tarkoitetun ylimääräisen laitteen toiminta vaatii
jonkin työkalun tai ruuviavaimen käyttöä, kyseinen työkalu tai
ruuviavain on säilytettävä ajoneuvossa.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 51
▼M7
LIITE VI
Seisontajarrutus jarrusylintereiden mekaanisella lukkiutumisella (lukitus-
laitteet)
1. MÄÄRITELMÄ
Jarrusylintereiden mekaanisella lukituksella tarkoitetaan laitetta,
jolla varmistetaan seisontajarrun toiminta kiilaamalla jarrumännän
varsi mekaanisesti.
Mekaaninen lukitustapahtuu, kun lukitus kammio tyhjentyy
paineilmasta; mekaaninen lukituslaite on suunniteltava siten, ettäse voidaan vapauttaa, kun lukituskammio on jälleen paineen
alainen.
2. ERITYISET VAATIMUKSET
2.1. Kun lukituskammion paine lähestyy mekaanista lukitusta
vastaavaa tasoa, merkkivalon tai äänimerkin on käynnistyttävä.
Tätä vaatimusta ei sovelleta perävaunuihin. Perävaunuissa mekaa-
nista lukitusta vastaava paine saa olla enintään 4 baaria.
Seisontajarrun jarrutusteho on voitava saavuttaa minkä tahansa
perävaunun käyttöjarrujärjestelmässä ilmenneen vian jälkeen.
Lisäksi jarru on voitava vapauttaa vähintään kolme kertaa
perävaunun irrottamisen jälkeen syöttöjohdon paineen ollessa
ennen irrottamista 6,5 baaria. Näiden vaatimusten on täytyttävä,
kun jarrut on säädetty mahdollisimman lähelle. Myös seisontajar-
rujärjestelmää on voitava käyttää ja se on voitava vapauttaa
liitteessä I olevan 2.2.2.10 kohdan mukaisesti, kun perävaunu on
kytketty vetoautoon.
2.2. Kun jarrusylintereihin on asennettu mekaaninen lukituslaite,
kumman tahansa kahdesta energiavarastosta on voitava
käynnistää jarrun käyttölaite.
2.3. Lukittu jarrusylinteri voidaan vapauttaa ainoastaan, jos on
varmaa, että jarrua voidaan käyttää uudelleen tällaisen vapautta-
misen jälkeen.
2.4. Lukituskammioon energiaa syöttävässä lähteessä ilmenevää vikaa
varten ajoneuvossa on oltava esimerkiksi yhden renkaan ilman-
painetta käyttävä (esimerkiksi mekaaninen tai pneumaattinen)
lukituksen avauslaite.
2.5. Käyttölaitteen on oltava sellainen, että se suorittaa käytettäessä
peräkkäin seuraavat toiminnot: se käyttää jarruja ja saavuttaa
seisontajarrulle vaaditun tehon, lukkiuttaa jarrut tähän asentoon
ja poistaa sitten jarrutusvoiman.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 52
▼M7
LIITE VII
Tapaukset, joissa tyyppi I- ja/tai tyyppi II- (tai tyyppi II A-) tai tyyppi III -
testejä ei tarvitse tehdä tyyppihyväksyttäväksi toimitetulle ajoneuvolle
1. Tyyppi I- ja/tai tyyppi II- (tai tyyppi II A-) tai tyyppi III -testiä ei
tarvitse tehdä tyyppihyväksyttäväksi toimitetulle ajoneuvolle seur-
aavissa tapauksissa:
1.1. Jos kyseinen ajoneuvo on moottoriajoneuvo taikka varsinainen tai
puoliperävaunu, jonka renkaat, akseleiden absorboima jarrutuse-
nergia sekä renkaiden ja jarrujen asennustapa on jarrutuksen
osalta samanlainen kuin moottoriajoneuvossa taikka varsinaisessa
tai puoliperävaunussa, joka
1.1.1. on läpäissyt tyyppi I- ja/tai tyyppi II- (tai tyyppi II A-) tai tyyppi
III -testin;
1.1.2. on tyyppihyväksytty absorboidun jarrutusenergian osalta
vähintään yhtä suurille akselimassoille kuin tyyppihyväk-
syttäväksi toimitettu ajoneuvo.
1.2. Jos kyseinen ajoneuvo on moottoriajoneuvo taikka varsinainen tai
puoliperävaunu, jonka akseli/akselisto on renkaiden, absorboidun
jarrutusenergian sekä renkaiden ja jarrujen asennustavan osalta
jarrutukseltaan samanlainen kuin vähintään yhtä suurille akseli-
massoille tyyppihyväksytty ajoneuvo, jonka akseli/akselisto on
erikseen läpäissyt tyyppi I- ja/tai tyyppi II- (tai tyyppi II A-) tai
tyyppi III -testin, jos kunkin akselin absorboima jarrutusenergia ei
ylitä kyseisen akselin absorboimaa energiaa tälle akselille erik-
seen suoritetu(i)ssa vertailutest(e)issä.
1.3. Jos hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvo on varustettu hidasti-
mella, joka on muu kuin moottorijarru ja samanlainen kuin
seuraavissa olosuhteissa jo testattu hidastin:
1.3.1. kaltevuudeltaan vähintään 6 prosentin alamäessä (tyyppi II -testi)
tai vähintään 7 prosentin alamäessä (tyyppi II A -testi) tehdyssä
testissä hidastin on omalla toiminnallaan vakiinnuttanut sellaisen
ajoneuvon nopeuden, jonka enimmäismassa on vähintään yhtä
suuri kuin hyväksyttäväksi toimitetun ajoneuvon;
1.3.2. edellä mainitun testin aikana tarkastetaan, että hidastimen pyöri-
vien osien pyörimisnopeus ajoneuvon liikkuessa 30 kilometrin
tuntinopeudella on sellainen, että jarrumomentti on vähintään
yhtä suuri kuin 1.3.1 kohdassa tarkoitetun testin jarrumomentti.
1.4. Jos kyseinen ajoneuvo on paineilmakäyttöisillä ”S”-nokkajar-
ruilla(1) varustettu perävaunu, joka täyttää tämän liitteen
lisäyksessä I olevat tarkastusvaatimukset, jotka koskevat tämän
liitteen lisäyksessä 2 esitettyä vertailuakselitestin selostetta.
2. Edellä 1.1, 1.2 ja 1.3 kohdassa ilmaisulla ’samanlainen’ tarkoite-
taan kyseisessä kohdassa tarkoitettujen ajoneuvon osien
mekaanisten ja geometristen ominaisuuksien sekä osien rakenne-
materiaalien samanlaisuutta.
3. Kun edellä tarkoitettuja määräyksiä sovelletaan, jarrulaitteiden
tyyppihyväksyntää koskevassa ilmoituksessa (liite IX, lisäys 2)
on oltava seuraavat yksityiskohtaiset tiedot:
3.1. sovelletaessa sovellettaessa 1.1 kohtaa sen ajoneuvon hyväksyntä-
numeron tyyppi, jolle on tehty vertailutestinä pidettävä tyyppi I-
ja/tai tyyppi II- (ta tyyppi II A-) tai tyyppi III -testi (2.7.1 kohta);
3.2. sovellettaessa 1.2 kohtaa 2.7.2 kohdan taulukko on täytettävä;
3.3. sovellettaessa 1.3 kohtaa 2.7.3 kohdan taulukko on täytettävä;3.4. sovellettaessa 1.4 kohtaa 2.7.4 kohdan taulukko on täytettävä.
4. Kun jäsenvaltiossa tyyppihyväksyntää hakeva henkilö vetoaa
toisessa jäsenvaltiossa annettuun tyyppihyväksyntään, hänen
hakemuksensa mukana on toimitettava kyseiseen tyyppihyväk-
syntään liittyvät asiakirjat.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 53
(1) Muut jarrusuunnitelmat voidaan hyväksyä esitettäessä vastaavat tiedot.
▼M7
Lisäys 1
Vaihtoehtoiset Tyyppi I- ja Tyyppi III -testimenettelyt perävaunujen
jarruille
1. YLEISTÄ
1.1. Tämän liitteen 1.4 kohdan mukaisesti tyyppi I- ja tyyppi III -
häipymistesteistä voidaan luopua ajoneuvon tyyppihyväksynnän
aikana, jos jarrujärjestelmän osat noudattavat tämän lisäyksen
vaatimuksia ja ennakoitu jarrutusteho täyttää tämän direktiivin
vaatimukset asianomaiselle ajoneuvoluokalle.
1.2. Tässä lisäyksessä kuvattujen menetelmien mukaisesti tehtyjen
testien on täytettävä edellä tarkoitetut vaatimukset.
2. TUNNUKSET JA MÄÄRITELMÄT (vertailujarrun tunnuksissa
on alaindeksi ”e”
P = tien pinnan aiheuttama tavanomainen vaikutusaks eliin
muuttumattoimissa olosuhteissa
C = nokka-akseliin kohdistuva momentti
Cmax= suurin teknisesti sallittu nokka-akseliin tuleva
momentti
Co= nokka-akselin kynnysmomentti, ts. pienin nokka-
akselin momentti, joka saa aikaan mitattavan jarrumo-
menti
R = renkaiden vierintäsäde (dynaaminen)T = jarrutusvoima renkaan/tien rajapinnassa
M = jarrumomentti = T × R
z = jarrutussuhde
T
P¼M
RP
s = iskunpituus (työisku + vapaaisku)
sP= tehollinen iskunpituus — iskunpituus, jolla työntövoi-
matulos on 90 prosenttia keskimääräisestä
työntövoimasta (ThA)
ThA= keskimääräinen työntövoima — keskimääräinen
työntövoima saadaan integroimalla arvot, jotka ovat
yksi kolmasosa kokonaispituudesta (smax) sekä kaksi
kolmasosaa siitä.
l = vivun pituus
r = jarrurummun säde
p = jarrun käynnistyspaine
3. TESTIMENETELMÄT
3.1. Ratatestit
3.1.1. Jarrutustehon testit olisi mieluiten tehtävä vain yhdelle akselille.3.1.2. Yhdistelmäakseliston testiuloksia voidaan käyttää 1.1 kohdan
mukaisesti, jos jokaisen akselin vaikutus jarrutusenergiaan on
yhtä suuri vetämis- ja jäännösjarrutustesteissä.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 54
▼M7
3.1.2.1. Tämä varmistetaan, jos seuraavat asiat ovat täsmälleen saman-
laiset jokaisella akselilla: jarrujen geometria (kuva 2),
jarrupäällysteet, pyörien ripustukset, renkaat, jarrusylintereiden
käynnistäminen ja paineenjakauma.
3.1.2.2. Yhdistelmäakseliston osalta kirjattava tulos on näiden akseleiden
keskiarvo.
3.1.3. Akseli/akselisto olisi mieluiten kuormitettava suurimmalla staatti-
sella akselipainolla, vaikka tämä ei ole välttämätöntä, jos
testattavaan akseliin (akselistoon) kohdistuvista eri kuormituksista
johtuvaan vierintävastuksien eroon varaudutaan asianmukaisesti
testauksen aikana.
3.1.4. Testauksessa käytetyistä ajoneuvoyhdistelmistä johtuvaan kasva-
neeseen vierimisvastukseen on varauduttava.
3.1.5. Testin alkunopeus on vahvistettu. Loppunopeus on laskettava
seuraavalla kaavalla:
v2¼v1ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
P0þP1
P0þP1þP1þP2s
jossa:
V1= alkunopeus(km/h)
V2= loppunopeus(km/h)
P0= vetoauton massa (kg) testausolosuhteissa
P1= jarruttamattomaan akseliin/akselistoon kohdistuva
perävaunun massa (kg)
P2= jarruttavaan akseliin/akselistoon kohdistuva perävaunun
massa (kg)
3.2. Jarrudynamometritestit
3.2.1. Testikoneessa on oltava pyörivä inertia, joka jäljittelee sitä
yhdessä pyörässä vaikuttavaa ajoneuvon massan lineaarisen iner-
tian osaa, joka on välttämätön kylmä- ja jäännösjarrutustehon
testeissä, ja sen on kyettävä toimimaan vakionopeudella
jäljempänä 3.5.2 ja 3.5.3 kohdassa kuvatussa testissä.
3.2.2. Testaus suoritetaan kokonaisella pyörällä, mukaan lukien rengas,
joka on kiinnitetty jarrun liikkuvaan osaan, niin kuin se olisi
ajoneuvossa. Hidastava massa voidaan yhdistää jarruun joko
suoraan tai renkaiden ja pyörien kautta.
3.2.3. Ajoviimalla tapahtuvaa ilmajäähdytystä ja ilmavirran suuntaa,
jotka jäljittelevät todellisia olosuhteita, voidaan käyttää lämmity-
sajojen aikana, ilmavirran nopeuden ollessa enintään 10 km/h.
Jäähdyttävän ilman lämpötilan on oltava sama kuin ympäristössä.
3.2.4. Kun renkaan vierintävastusta ei ole kompensoitu testiä varten
automaattisesti, jarruun keskittynyt momentti muutettava
vähentämällä vierintävastuskerrointa 0,01 vastaava momentti.
3.3. Dynamometritesti koepenkillä
3.3.1. Akseli tulisi mieluiten kuormittaa suurimmalla staattisella akseli-
painolla, vaikka tämä ei ole välttämätöntä, jostes tattavaan
akseliin kohdistuvasta erilaisesta massasta johtuvaan vierintävas-
tusten eroon varaudutaan asianmukaisesti testauksen aikana.
3.3.2. Ajoviimalla tapahtuvaa ilmajäähdytystä ja ilmavirran suuntaa,
jotka jäljittelevät todellisia olosuhteita, voidaan käyttää lämmity-
sajojen aikana, ilmavirran nopeuden ollessa enintään 10 km/h.
Jäähdyttävän ilman lämpötilan on oltava sama kuin ympäristössä.
3.3.3. Jarrutuksen on kestettävä 1 sekunnin ajan enintään 0,6 sekuntia
kestävän jarrutustehon muodostumisajan jälkeen.
3.4. Testausolosuhteet
3.4.1. Testattavat jarrut on asennettava siten, että seuraavat mittaukset
voidaan tehdä:
3.4.1.1. jatkuva mittaus, joka tekee mahdolliseksi renkaan kehällä vaikut-
tavan jarrumomentin tai voiman määrittämisen;
3.4.1.2. jarrusylinterin ilmanpaineen jatkuva mittaus;3.4.1.3. nopeustes tin aikana;
3.4.1.4. alkulämpötila jarrurummun ulkopuolella;1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 55
▼M7
3.4.1.5. tyyppi 0 -testin ja tapauskohtaisesti tyyppi I- tai tyyppi III -testien
aikana käytetty jarrusylinterin iskunpituus.
3.5. Testausmenettelyt
3.5.1. Ylimääräinen kylmillä jarruilla tehty testi.
3.5.1.1. Tämä testi suorittetaanm suoritetaan tyyppi I -testin osalta alku-
nopeuden ollessa 40 km/h ja tyyppi III -testin osalta
alkunopeuden ollessa 60 km/h, jotta kuumajarrutusteho voitaisiin
arvioida tyyppi I- ja tyyppi III -testin lopussa.
3.5.1.2. Kolme jarrutusta tehdään samassa paineessa (p) ja alkunopeudella
40 km/h (tyyppi I -testi) tai 60 km/h (tyyppi III -testi) jarrun
alkulämpötilan ollessa likimäärin sama, eli enintään 100 ºC
rummun ulkopinnalta mitattuna. Jarrutukset on suoritettava jarru-
sylinterin paineessa, joka vaaditaan antamaan vähintään 0,50:n
jarrutussuhdetta (z) vastaava jarrumomentti tai voima. Jarrusylin-
terin paine ei saa ylittää 6,5:tä baaria, eikä nokka-akseliin
kohdistuva momentti (C) saa ylittää suurinta teknisesti sallittua
nokka-akseliin kohdistuvaa momenttia (Cmax. Kolmen tuloksen
keskiarvo on jarrutusteho kylmillä jarruilla.
3.5.2. Ty yppi I -testi
3.5.2.1. Tämä testi suoritetaan alkunopeuden ollessa 40 km/h, jarrun
alkulämpötilan ollessa enintään 100 ºC rummun ulkopinnasta
mitattuna.
3.5.2.2. Jarrutussuhde pidetään 0,07:ssä, mukaan lukien vierintävastus
(katso 3.2.4 kohta).
3.5.2.3 Testin on kestettävä 2 minuuttia 33 sekuntia tai 1,7 km 40 km/h:n
nopeudella. Jos testinopeutta ei voida saavuttaa, voidaan testin
kestoa pidentää liitteessä II olevan 1.3.2.2 kohdan mukaisesti:
3.5.2.4. Tyyppi I -häipymistestin jälkeen on 60 sekunnin kuluessa suori-
tettava jäännösjarrutustehon testi liitteessä II olevan 1.3.3 kohdan
mukaisesti alkunopeuden ollessa 40 km/h. Jarrusylinterin paineen
on oltava sama kuin kylmillä jarruilla tehtävässä testissä.
3.5.3. Ty yppi III -testi (häipymistesti)
3.5.3.1. Toistuvaa jarrutusta koskevat testausmenetelmät.3.5.3.1.1. Ratatestit (katso liite II, 1,6 kohta).3.5.3.1.2. Jarrudynamometritesti
Liitteen VII lisäyksessä 1 olevassa 3.2 kohdassa tarkoitetun jarru-
penkissä suoritettavan testin osalta olosuhteet voivat olla samat
kuin tiellä suoritettavassa testissä liitteessä II olevan 1.6.1 kohdan
mukaisesti, jolloin:
V
2¼V1
2
3.5.3.1.3. Dynamometritesti koepenkillä
Liitteen VII lisäyksessä 1 olevassa 3.3 kohdassa tarkoitetun jarru-
penkissä suoritettavan testin osalta olosuhteiden on oltava
seuraavat:
Jarrutusten lukumäärä 20
Jarrutusjakson kesto
(jarrutusaika 25 sekuntia ja palautumisaika 35
sekuntia)60
sekuntia
Testinopeus 30 km/h
Jarrutussuhde 0,06
Vierintävastus 0,01
3.5.3.2. Tyyppi III -testin jälkeen on 60 sekunnin kuluessa suoritettava
jäännösjarrutustesti tämän direktiivin liitteessä II olevan 1.6.2
kohdan mukaisesti. Jarrusylinterin paineen on oltava sama kuinn
tyyppi 0 -testissä
3.6. Testausseloste1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 56
▼M7
3.6.1. Edellä 3.5 kohdan mukaisesti suoritettujen testien tulokset on
esitettävä tämän liitteen lisäyksessä 2 esitetyn mallin mukaisella
lomakkeella.
3.6.2. Jarruun ja akseliin on liitettävä tunnus. Jarrujen ja akselin yksi-
tyiskohtaiset tiedot, teknisesti suurin massa ja testausselostetta
vastaava numero on merkittävä akseliin.
4. TARKASTUS
4.1. Osien tarkastus
Tyyppihyväksyttävän ajoneuvon jarrujen tekniset tiedot on tarkas-
tettava täyttämällä jokainen seuraavista arviointiperusteista:
Kohta Arviointiperusteet
4.1.1 a) Jarrurummun sylinteri Muutoksia ei sallita
b) Jarrurummun materiaali Muutoksia ei sallita.
c) Jarrurummun massa Voi vaihdella −0 ja +20 prosentin välillä
jarrurummun vertailumassasta.
4.1.2. a) Pyörien etäisyys jarrurummun ulko-
pinnasta (mitta E)Toleranssit määrittää hyväksymistestit
suorittava tutkimuslaitos.
b) Jarrurummun osa, jota pyörä ei peitä
(mitta F)
4.1.3 a) Jarrupäällysteiden materiaali
Muutoksia ei sallitab) Jarrupäällysteiden leveys
c) Jarrupäällysteiden paksuus
d) Jarrupäällysteiden todellinen pinta-ala
e) Jarrupäällysteiden kiinnitystapa
4.1.4. Jarrun geometria (kuva 2) Muutoksia ei sallita4.1.5. Renkaan vierintäsäde (R) Voi vaihdella tämän lisäyksen 4.3.1.4.
kohdan vaatimusten mukaisesti
4.1.6. a) Keskimääräinen työntövoima (TH
A) Voi vaihdella, josarvioitu teho vas taa
tämän lisäyksen 4.3. kohdan vaatimuksia
b) Sylinterin iskunpituus
c) Vivun pituus
d) Jarrusylinterin paine
4.1.7. Staattinen massa (P) P ei saa olla suurempi kuin Pe(katso 2
kohta)
4.2. Kehittyneiden jarruvoimien tarkastus
4.2.1. Jarruvoimat (T), jotka tarvitaan synnyttämään tyyppi I- ja tyyppi
III -testausolosuhteissa ilmoitetut laahausvoimat jokaiselle tarkas-
tettavalle jarrulle (samalla ohjausjohdon paineella pm, eivät saa
ylittää arvoja Te, jotka vahvistetaan tämän liitteen lisäyksessä 2
olevan 2 kohdan testausselosteessa ja joita käytetään vertailu-
jarrun testausperusteena.
4.3. Kuumatehon tarkastaminen
4.3.1. Jarruvoima (T) vahvistetaan jokaiselle tarkastettavan perävaunun
tyyppi 0 -testin aikana käytetyllä ohjausjohdon paineella (pm)
4.3.1.1—4.3.1.4. kohdassa kuvatuilla menetelmillä.
4.3.1.1. Tarkastettavan jarrun arvioitu sylinterin iskunpituus (s)
määritetään seuraavasta suhteesta:
s¼l/C2se
le
s ei saa olla suurempi kuin tehollinen iskunpituus (sp).1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 57
▼M7
4.3.1.2. Tarkastettavan jarrun sylinterin keskimääräinen työntövoima
(ThA) 4.3.1. kohdassa ilmoitetulla paineella on määritettävä
4.3.1.3. Nokka-akseliin kohdistuva momentti (C) saadan tälloin seuraa-
vasti:
C¼ThA/C2l
C ei saa olla suurempi kuin Cmax.
4.3.1.4. Tarkastettavan jarrun arvioitu jarrutustehon saadaan seuraavasti:
T¼Te/C00;01 Pe ðÞ /C2C/C0Co ðÞ
Ce/C0Coe ðÞ/C2Re
Rþ0;01 P
R ei saa olla pienempi kuin Re.
4.3.2. Tarkastettavan perävaunu arvioitu jarrutusteho saadaan seuraa-
vasti:
TR
PR¼ΣT
ΣP
4.3.3. Tyyppi I- ja tyyppi III -testejä seuraavat kuumatehot on
määritettävä 4.3.1.1, 4.3.1.2, 4.3.1.3 ja 4.3.1.4 kohdan mukaisesti.
Edellä 4.3.2 kohdasta saatavien ennusteiden on täytettävä tämän
direktiivin vaatimukset tarkastettavan perävaunun osalta. Liit-
teessä II olevassa 1.3.3 tai 1.6.2 kohdassa vahvistetun ”tyyppi 0
-testin kirjattuna arvona” käytetyn arvon on oltava tarkastettavalle
perävaunulle tyyppi 0 -testissä kirjattu arvo.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 58
▼M7
Lisäys 2
Malli lisäyksessä 1 olevassa 3.6 kohdassa tarkoitetusta vertailuakselin testausselosteesta
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 59
▼M7
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 60
▼M7
Kuva 1
Aselien läpileikkaus
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 61
▼M7
Kuva 2
Jarrugeometria
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 62
▼M7
LIITE VIII
Inertiajarrujärjestelmällä varustettujen ajoneuvojen testausta koskevat
edellytykset
1. YLEISET VAATIMUKSET
1.1. Perävaunun inertiajarrulaitteeseen kuuluvat käyttölaite, voiman-
siirto sekä jarrut, kuten 1.4 kohdassa määritellään.
1.2. Käyttölaitteen muodostaa perävaunun vetokytkimeen kuuluvat
osat.
1.3. Voimansiirron muodostavat osat, jotka sijaitsevat vetokytkimen ja
jarrun ensimmäisen osan välissä.
1.4. ”Jarru” on järjestelmän se osa, joka tuottaa ajoneuvon liikettä
vastustavat voimat. Jarrun ensimmäinen osa on joko vipukäyt-
töinen nokka tai sen kaltainen osa (inertiajarru mekaanisella
voimansiirrolla) taikka jarrusylinteri (inertiajarru hydraulisella
voimansiirrolla).
1.5. Jarrujärjestelmiä, joissa varastoitu energia (esimerkiksi sähköinen,
paineilma, tai hydraulinen energia) siirretään vetoautosta perävau-
nuun ja joissa sitä säätelevät ainoastaan vetokytkimessä
vaikuttavat voimat, ei pidetä inertiajarrulaitteina tässä direktii-
vissä.
1.6. Testit
1.6.1. Jarrun pääominaisuuksien määrittäminen.1.6.2. Käyttölaitteen pääominaisuuksien määrittäminen ja sen testaus,
onko laite tämän direktiivin säännösten mukainen.
1.6.3. Ajoneuvon testaus:
— käyttölaitteen ja jarrun yhteensopivuus
— voimansiirto
2. TUNNUKSET JA MÄÄRITELMÄT
2.1. Käytetyt yksiköt
2.1.1. Massat: kg2.1.2. Voimat: N2.1.3. Momentit: Nm2.1.4. Pinta-alat: cm
2
2.1.5. Paineet: baaria2.1.6. Pituudet: yksiköt ilmoitetaan kussakin tapauksessa erikseen2.1.7. Painovoimasta johtuva kiihtyvyys: g = 10 m/s
2.
2.2. Kaikkia jarrujärjestelmiä koskevat tunnukset (katso lisäyksessä 1
oleva kaavio 1)
2.2.1. GA: valmistajan ilmoittama perävaunun teknisesti sallittu
”enimmäismassa”;
2.2.2. G ′A: perävaunun ”enimmäismassa”, jota valmistajan mukaan
voidaan jarruttaa käyttölaitteen välityksellä;
2.2.3. GB: perävaunun ”enimmäismassa”, jota voidaan jarruttaa
perävaunun kaikkien jarrujen yhteiskäytöllä
GB=n×GBo
2.2.4. GBo: sallitun ”enimmäismassan” se osuus, jota valmistajan
ilmoituksen mukaan voidaan jarruttaa yhdellä jarrulla;
2.2.5. B*: vaadittu jarrutusvoima;
2.2.6. B: vaadittu jarrutusvoima lisättynä vierintävastuksella;2.2.7. D*: sallittu perävaunun vetokytkimeen kohdistuva työntö;2.2.8. D: perävaunun vetokytkimeen kohdistuva kuormitus;2.2.9. P ′: käyttölaitteesta lähtevä voima;1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 63
▼M7
2.2.10. K: käyttölaitteen lisävoima sopimuksen mukaisesti; se
määritellään voimana D, joka vastaa D:n muodossa
ilmaistua voimaa P ′ekstrapolaatiokäyrän x-akseleiden
leikkauskohdassa mitattuna käyttöjärjestelmän liikkeen
keskiasennossa (katso lisäyksessä 1 olevat kaaviot 2 ja
3);
2.2.11. KA: käyttölaitteen kynnysvoima: enimmäisvoima, joka
voidaan lyhytaikaisesti kohdistaa perävaunun vetokyt-
kimeen siten, ettei käyttölaitteessa kehity vaikuttavaa
voimaa. Yleensä KAmääritellään mitattuna voimana,
kun perävaunun vetokytkimeen alkaa vaikuttaa voima
nopeudella 10 — 15 mm/s, kun käyttölaitteen voiman-
siirto on kytketty irti;
2.2.12. D1: perävaunun vetokytkimeen kohdistuva enimmäisvoima,
kun sitä vedetään taaksepäin nopeudella s mm/s ± 10
prosenttia, kun voimansiirto on kytkettynä irti;
2.2.13. D2: perävaunun vetokytkimeen kohdistuva enimmäisvoima,
kun sitä vedetään eteenpäin nopeudella s mm/s ± 10
prosenttia takimmaisesta asennostaan, kun voimansiirto
on kytketty irti;
2.2.14. ηH0: inertiajarrun käyttölaitteen teho;
2.2.15. ηH1: voimansiirtojärjestelmän teho;
2.2.16. ηH: käyttölaitteen ja voimansiirron kokonaisteho
ηΗ=ηΗ0×ηΗ1
2.2.17. s: käyttölaitteen liikevara (millimetreinä)
2.2.18. s ′: jäljempänä 9.4.1 kohdan vaatimusten mukainen
käyttölaitteen tehollinen liikevara (millimetreinä)
2.2.19. s ″: pääsylinterin käyttölaitteen lisäliikevara millimetreinä
vetokytkimestä mitattuna;
2.2.20. s0: liikehäviö eli perävaunun vetokytkimen liikevara milli-
metreinä, kun sitä liikutetaan 300 mm vaakatason
yläpuolella olevasta pisteestä 300 mm vaakatason
alapuolella olevaan pisteeseen voimansiirron ollessa liik-
kumattomana;
2.2.21. 2sB: jarrukengän liike (millimetreinä) mitattuna käyttömeka-
nismin suuntaiselta halkaisijalta säätämättä jarruja testin
aikana;
2.2.22. 2sB*: jarrukengän pienin keskiliike (jarrukengän pienin liike-
vara) millimetreinä rumpujarruilla varustettujen pyörän
jarrujen osalta,
2sB/C3¼2;4þ4
1000/C22r
jossa 2r on jarrurummun halkaisija millimetreinä (katso
lisäyksessä 1 oleva kaavio 4);
hydraulista voimansiirtoa käyttävillä levyjarruilla varus-
tettujen pyörän jarrujen osalta:
2sB/C3¼1;110/C2V60
FRZþ1
1000/C22rA
jossa:
V60on yhden pyörän jarrun nesteen imeytyminen, kun
paine vastaa jarrutusvoimaa 1,2 B* = 0,6 × GBoja
renkaan suurinta sädettä,
ja2r
Aon jarrulevyn ulkoläpimitta.
(V60[cm3], FRZ[cm2ja rA[mm])
2.2.23. M: jarrutusmomentti;
2.2.24. R: renkaiden dynaaminen vierintäsäde (metreinä lähimpään
senttimetriin pyöristettynä),
2.2.25. n: jarrujen lukumäärä;1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 64
▼M7
2.2.26. DA: käyttölaitteen sisääntulon puoleinen käyttövoima, jolla
ylikuormaussuoja käynnistyy;
2.2.27. MA: jarrutusmomentti, jolla ylikuormaussuoja käynnistyy;
2.3. Mekaanisella voimansiirrolla toimivien jarrujen tunnukset (ks.
lisäyksen 1 kaavio 5).
2.3.1. iH0: perävaunun vetokytkimen liikevaran ja käyttölaitteen
ulosmenon puoleisen vivun liikevaran välinen alennus-
suhde;
2.3.2. iHi: käyttölaitteen ulosmenon puoleisen vivun liikevaran ja
jarruvivun liikevaran välinen alennussuhde (vaihto
pienemmälle välitykselle);
2.3.3. iH: perävaunun vetokytkimen liikevaran ja jarruvivun liike-
varan välinen alennussuhde
iH=iH0×iH1
2.3.4. ig: jarruvivun liikevaran ja jarrukengän keskiliikkeen
välinen alennussuhde (ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio 4);
2.3.5. P: jarruvipuun kohdistettu voima;2.3.6. P
0: tjarrun palautusvoima; toisin sanoen kaaviossa M = f(P)
voiman P arvo tämän funktion ekstrapolaation ja x-
akselin leikkauskohdassa (ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio
6);
2.3.7. ρ: jarrun ominaisuudet määriteltynä kaavalla:
M= Ρ(ρ−P0)
2.4. Hydraulisella voimansiirtojärjestelmällä varustettujen jarrujen
tunnukset (ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio 8)
2.4.1. ih: vetokytkimen liikevaran ja pääsylinterin iskunpituuden
välinen alennussuhde
2.4.2. ig: sylinterien iskun alkukohdan ja jarrukengän keski-
liikkeen välinen alennussuhde;
2.4.3. FRZ: yhden pyörän jarrusylinterin männän pinta-ala rumpujar-
ru(je)n osalta; levyjarru(je)n osalta levyn toisen puolen
satulamännän (-mäntien) kokonaispinta-ala
2.4.4. FHZ: pääsylinterin männän pinta-ala;
2.4.5. p: hydraulipaine jarrusylinterissä;2.4.6. p
O: jarrusylinterin palautuspaine; kaaviossa M = f(p) paineen
p arvo tämän funktion ekstrapolaation ja x-akselin leik-
kauskohdasssa (ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio 7);
2.4.7. π′: jarrun ominaisuudet määriteltynä kaavalla:
M= ρ′(p − p0)
3. YLEISET VAATIMUKSET
3.1. Jarrutusvoima on siirrettävä perävaunun kytkimestä perävaunun
jarruihin joko työntötankojärjestelmällä tai yhden tai useamman
nesteputken välityksellä. Voimansiirron osana voidaan kuitenkin
käyttää eristettyä kaapelia (Bowden-kaapelia). Tämän osan on
oltava mahdollisimman lyhyt.
3.2. Kaikkien liitäntöihin kuuluvien tappien on oltava hyvin suojatut.
Liitäntöjen on oltava joko itsevoitelevia tai helposti voideltavissa.
3.3. Inertiajarrulaitteet on järjestettävä siten, että jos kytkinkoura
saavuttaa pisimmän mittansa, mikään voimansiirron osan liike-
vara ei lopu eikä siihen aiheudu pysyviä vääristymiä tai vikoja.
Tarkastus on suoritettava välittömästi sen jälkeen, kun voiman-
siirron ensimmäinen osa irrotetaan jarrun käyttölaitteen vivuista.
3.4. Inertiajarrulla varustetun yhdistelmän perävaunua on voitava
peruuttaa vetoautolla ilman, että se aiheuttaa kestävän, suur-
emman kuin 0,08 gGA:n laahausvoiman syntymisen. Tähän
tarkoitukseen käytettyjen laitteiden on toimittava automaattisesti
ja vapautettava jarru automaattisesti, kun perävaunu liikkuu
eteenpäin.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 65
▼M7
3.5. Kaikkien 3.4 kohdassa tarkoitettua tapausta varten asennettujen
erikoislaitteiden on oltava sellaiset, että seisontajarrutusteho ei
huonone, kun ajoneuvo on tien nousun suuntaan.
3.6. Ainoastaan levyjarruja käyttäviin inertiajarrujärjestelmiin voidaan
liittää ylikuormaussuojat. Ne eivät saa käynnistyä pienemmällä
voimalla kuin 1,2 P tai pienemmällä paineella kuin 1,2 p, joka
vastaa jarrutusvoimaa B* = 0,5 × g × GBO(kun ne on asennettu
itse jarruun) tai pienemmällä kytkentään kohdistuvalla voimalla
kuin 1,2 × D* (kun ne on kytketty käyttölaitteeseen).
4. KÄYTTÖLAITTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET
4.1. Käyttölaitteen liukuvien kappaleiden on oltava riittävän pitkät
täyden jarruvaikutuksen varmistamiseksi myös perävaunun ollessa
kytkettynä vetoautoon.
4.2. Liukuvat kappaleet on suojattava palkeilla tai muulla vastaavalla
laitteella. Niiden on oltava joko voideltuja tai rakennettu itsevoi-televista materiaaleista. Kitkapinnat on tehtävä materiaalista, joka
estää liukuvien kappaleiden kiinnileikkautumisen sähkökemial-
lisen reaktion tai mekaanisen yhteensopimattomuuden johdosta.
4.3 Käyttövarustuksen kynnysvoiman (K
A) on oltava vähintään
0,02 × g × G ′Aja enintään 0,04 × g × G ′A.
4:4. Suurin vaimennusvoima D1ei saa olla suurempi kuin 0,10 × g × G ′Ajäykillä vetoaisoilla varustettujen perävaunujen osalta ja
0,067 × g × G ′Amoniakselisten ja nivelletyillä vetoaisoilla varus-
tettujen perävaunujen osalta.
4.5. Suurimman hinausvoiman D2on oltava 0,1 × g × G ′A—0,5 × g × G ′A.
5. KÄYTTÖJÄRJESTELMÄLLE TEHTÄVÄT TESTIT JA
MITTAUKSET
5.1. Edellä 3 ja 4 kohdan vaatimusten noudattaminen käyttölaitteiden
osalta on tarkastettava hyväksymistesteistä vastaavassa tutkimus-
laitoksessa.
5.2. Kaikista jarrujärjestelmistä on mitattava seuraavat ominaisuudet:5.2.1. liikevara sja tehollinen liikevara s ′;
5.2.2. lisävoima K;5.2.3. kynnysvoima K
A;
5.2.4. vaimennusvoima D1;
5.2.5. hinausvoima D2.
5.3. Mekaanista voimansiirtoa käyttävistä inertiajarrujärjestelmistä on
määritettävä:
5.3.1. alennussuhde iHomitattuna käyttölaitteen liikkeen keskiasennosta;
5.3.2. voima P ′käyttölaitteiston ulosmenopuolelta vetoaisaan vaikut-
tavan työntövoiman D funktiona. Lisävoima K ja teho saadaan
näillä mittauksilla määritetystä käyrästä.
ηΗ0¼1
iH0/C2P0
D/C0K
(katso lisäyksessä 1 oleva kaavio 2)
5.4. Hydraulista voimansiirtoa käyttävistä inertiajarrujärjestelmistä on
määritettävä:
5.4.1. alennussuhde ihmitattuna käyttölaitteen liikkeen keskiasennosta;
5.4.2. paine p pääsylinterin ulosmenopuolelta vetoaisaan vaikuttavan
työntövoiman D funktiona ja pääsylinterin männän pinta-ala FHZvalmistajan ilmoituksen mukaisesti. Lisävoima K ja teho saadaanvastaavasti näillä mittauksilla määritetystä käyrästä
η
Η0¼1
ih/C2p/C2FHZ
D/C0K
(katso lisäyksessä 1 oleva kaavio 3)
5.4.3. edellä 2.2.19 kohdan mukainen pääsylinterin käyttölaitteen
lisätoimintavara s ″.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 66
▼M7
5.5. Niveltyvillä vetoaisoilla varustettujen moniakselisten perävau-
nujen inertiajarrujärjestelmistä on mitattava 9.4.1 kohdassa
tarkoitettu liikehävio S0.
6. JARRUJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
6.1. Valmistajan on toimitettava testeistä vastaavalle tutkimuslaitok-
selle testattavien jarrujen lisäksi piirustukset, joista käy ilmi
jarrujen pääosien tyypit, mitat ja materiaalit sekä jarrupäällys-
teiden merkki ja tyyppi. Piirustuksissa on esitettävä hydraulisten
jarrujen osalta jarrusylinterien pinta-ala FRZ. Lisäksi valmistajan
on ilmoitettava suurin sallittu jarrumomentti Mmaxja 2.2.4
kohdassa tarkoitettu massa B* = 0,5 × g × GBO.
6.2. Valmistajan ilmoittaman jarrumomentin Mmaxon oltava vähintään
1,2 kertaa jarrutusvoiman B* = 0,5 × g × GBO:n saavuttamiseksi
tarvittavaa voimaa P tai vähintään 1,2 kertaa jarrutusvoiman
B* = 0,5 × g × GBO:n saavuttamiseksi tarvittavaa painetta p
vastaava jarrumomentti.
6.2.1. Jos ylikuormaussuojaa ei ole asennettu eikä aiotakaan asentaa
inertiajarrulaitejärjestelmään:
pyörän jarrut on testattava voimalla 1,8 kertaa voima P tai
paineella 1,8 kertaa paine p, mikä tarvitaan jarrutusvoiman
B* = 0,5 × g × GBOsaavuttamiseksi.
6.2.2. Jos ylikuormaussuoja on asennettu tai aiotaan asentaa inertiajar-
rujärjestelmään:
pyörän jarrut on testattava ylikuormaussuojan voimalla 1,1 kertaa
voima Pmaxtai P′maxtai paineella 1,1 kertaa paine pmaxtai p′maxmukaan lukien kaikki toleranssit (jotka valmistaja erittelee).
7. JARRUILLE SUORITETAVAT TESTIT JA MITTAUKSET
7.1. Hyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle toimitetut
jarrut ja jarruvarusteet on testattava sen tarkastamiseksi, vastaa-
vatko ne 6 kohdan vaatimuksia.
7.2. Jarruista on määritettävä:7.2.1. jarrukengän pienin keskiliike 2
SB*;
7.2.2. jarrukengän keskiliike 2SB(jonka on oltava suurempi kuin 2SB*);
7.2.3. mekaanista voimansiirtoa käyttävien laitteiden osalta jarrutusmo-
mentti M jarruvipuun kohdistuvan voiman P funktiona ja
hydraulista voimansiirtoa käyttävien laitteiden osalta jarrutusmo-
mentti M jarrusylinterin paineen p funktiona.
Kitkapintojen pyörimisnopeuden on vastattava alkunopeutta
60 km/h. Mittausten tuloksena saadusta käyrästä on määriteltävä
seuraavat ominaisuudet:
7.2.3.1. mekaanisesti toimivien jarrujen palautusvoima P Oja ominaisuus
ρ(katso lisäyksessä 1 oleva kaavio 6).
7.2.3.2. hydraulisesti toimivien jarrujen palautuspaine p oja ominaisuus
ρ1(katso lisäyksessä 1 oleva kaavio 7).
8. TESTAUSSELOSTEET
Kun inertiajarrujärjestelmillä varustetuille perävaunuille haetaan
tyyppihyväksyntää, hakemusten mukana on toimitettava käyttöjär-
jestelmää ja jarruja koskeva testausseloste sekä testausseloste
perävaunun inertiajarrun käyttölaitteen, voimansiirron ja jarrujen
yhteensopivuudesta perävaunussa; näissä selosteissa on oltava
ainakin tämän liitteen lisäyksissä 2, 3 ja 4 esitetyt tiedot.
9. KÄYTTÖLAITTEEN JA JARRUJEN YHTEENSOPIVUUS
9.1. Käyttölaitteen (lisäys 2) ja jarrujen (lisäys 3) ominaisuudet sekä
lisäyksessä 4 olevassa 4 kohdassa tarkoitetut perävaunun ominai-
suudet huomioon ottaen on tarkastettava, täyttääkö perävaunun
inertiajarrujärjestelmä esitetyt vaatimukset.
9.2. Yleiset testit kaikille jarrutyypeille
9.2.1. Voimansiirron osat, joita ei ole testattu samaan aikaan kuin jarrun
käyttölaitetta tai jarruja, on testattava ajoneuvossa. Testin tulokset
on merkittävä lisäykseen 4 (esimerkiksi ( H1ja iηΗ1).1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 67
▼M7
9.2.2. Massa
9.2.2.1. Perävaunun enimmäismassa G Aei saa olla suurempi kuin enim-
mäismassa G ′A, jolle käyttölaite on hyväksytty.
9.2.2.2. Perävaunun enimmäismassa G Aei saa olla suurempi kuin enim-
mäismassa G B, jota voidaan jarruttaa perävaunun kaikilla
perävaunun jarruilla.
9.2.3. Voimat
9.2.3.1. Kynnysvoiman K Aon oltava vähintään 0.02 × g × G Aja enintään
0,04 × g × G A.
9.2.3.2. Suurin vaimennusvoima D 1saa olla enintään 0,10 × g × G A
jäykillä vetoaisoilla varustettujen perävaunujen osalta ja enintään
0,067 × g × G Amoniakselisten nivelletyillä vetoaisoilla varustet-
tujen perävaunujen osalta.
9.2.3.3. Suurimman vetovoiman D 2on oltava 0,1 × g × G A—
0 , 5×g×G A.
9.3. Jarrutustehon testi
9.3.1. Perävaunun pyörien kehällä käytettyjen jarrutusvoimien summan
on oltava ainakin B* = 0,5 × g × GA, mukaan lukien 0.01 GA:n
suuruinen vierimisvastus. Tämä edustaa jarrutusvoimaa
B = 0,49 × g × GA. Tässä tapauksessa suurimman sallitun
kytkennän työntövoiman on oltava:
D* = 0,067 × g × GAnivelletyillä vetoaisoilla varustettujen
moniakselisten perävaunujen osalta, ja
D* = 0,10 × g × GAjäykillä vetoaisoilla varustettujen
perävaunujen osalta.
Näiden ehtojen noudattamisen tarkastamiseksi on sovellettava
seuraavia epäyhtälöitä:
9.3.1.1. Mekaanista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujärjestelmien
osalta:
B/C2R
ρþnPo/C20/C211
D/C3/C0K ðÞ /C2 ηH/C20iH
9.3.1.2. Hydraulista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujärjestelmien
osalta:
B/C2R
n/C2ρþPo/C20/C211
D/C3/C0K ðÞ /C2 ηH/C20iH
FHZ
9.4. Käyttölaitteen liikevaran testi
9.4.1. Nivelletyillä vetoaisoilla varustettujen moniakselisten perävau-
nujen osalta käyttölaitteet, joiden jarrutankojärjestelmä on
riippuvainen vetolaitteen sijainnista, käyttölaitteen liikevaran s
on oltava suurempi kuin käyttölaitteen tehollinen liikevara s ′,
pituuden eron vastattava vähintään liikehäviötä S0. Liikevara s0ei saa olla suurempi kuin 10 prosenttia tehollisesta liikevarasta s ′.
9.4.2. Käyttölaitteen tehollinen liikevara s ′on määritettävä seuraavasti:
9.4.2.1. jos jarrutankojen liikkeesen vaikuttaa vetolaitteen suhteellinen
asento, niin
s0¼s/C0s0
9.4.2.2. Josliikehäviötä ei ole, niin
s0¼s
9.4.2.3. Hydraulisten jarrujärjestelmien osalta:
s0¼s/C0s00
9.4.3. Käyttölaitteen liikevaran riitävyyden tarkastamiseksi on sovellet-
tava seuraavia epäyhtälöitä:
9.4.3.1. mekaanista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujärjestelmien
osalta:
iH/C20s0
SB/C3/C2ig
9.4.3.2. hydraulista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujärjestelmien
osalta:1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 68
▼M7ih
FHZ/C20s0
2sB/C3/C2nFRZ/C2i0
g
9.5. Lisätestit
9.5.1. Mekaanista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujärjestelmien
osalta on tarkastettava, että käyttölaitteesta voimia välittävä
tankojärjestelmä on oikein asennettu.
9.5.2. Hydraulista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujärjestelmien
osalta on tarkastettava, että pääsylinterin käyttölaitteen liikevara
saavuttaa minimitason s/ih.
Alempaa tasoa ei saa hyväksyä.
9.5.3. Ajoradalla on suoritettava testi sen määrittämiseksi, miten
ajoneuvo yleensä käyttäytyy jarrutuksessa eri nopeuksilla, kun
jarruun kohdistettua voimaa ja jarrutuskertoja vaihdellaan; itse-
herätteistä ja vaimentumatonta värähtelyä ei hyväksytä.
10. YLEISIÄ HUOMIOITA
Edellä esitettyjä vaatimuksia sovelletaan mekaanista tai hydrau-
lista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujärjestelmien uusimpiin
malleihin; erityisesti näitä malleja käytettäessä perävaunun kaikki
pyörät varustetaan samantyyppisillä jarruilla ja renkailla.
Erikoismalleja testattaessa edellä esitetyt vaatimukset on mukau-
tettava.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 69
▼M7
Lisäys 1
Selventävät kaaviot
Kaavio 1
Kaikkia jarrujärjestelmä koskevat tunnukset
(katso 2.2 kohta)
Kaavio 2
Mekaaninen voimansiirto
(katso 2.2.10 ja 5.3.2 kohta)
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 70
▼M7
Kaavio 3
Hydraulinen voimansiirto
(katso 2.2.10 ja 5.4.2 kohta)
Kaavio 4
Jarrujen tarkastus
(katso 2.2.22 ja 2.3.4 kohta)
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 71
▼M7
Jarrukengän keskiliike: SB* = 1,2 mm + 0,2 % × 2r
Kaavio 5
Mekaanista voimansiirtoa käyttävät jarrut
(katso 2.3 kohta)
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 72
▼M7
Kaavio 6
Mekaaninen jarru
(katso 2.3.6 ja 7.2.3.1 kohta)
Kaavio 7
Hydraulinen jarru
(katso 2.4.6 ja 7.2.3.2 kohta)
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 73
▼M7
Kaavio 8
Hydraulista voimansiirtoa käyttävä jarrujärjestelmä
(katso 2.4 kohta)
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 74
▼M7
Lisäys 2
Käyttölaitteen testausseloste
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 75
▼M7
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 76
▼M7
Lisäys 3
Jarrun testausseloste
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 77
▼M7
Lisäys 4
Käyttölaitteen, voimansiirron ja jarrujen yhteensopivuuta koskeva testausseloste
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 78
▼M7
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 79
▼M7
LIITE IX
Tyyppihyväksyntäasiakirja
Lisäys 1
MALLI
(Suurin koko: A4 (210 × 297 mm))
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 80
▼M7
Lisäyksen liite
EY-tyyppihyväksyntätodistukseen N:o direktiivin 71/320/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 98/12/EY, mukaisesta ajoneuvon tyyppihyväksynnästä
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 81
▼M7
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 82
▼M7
Lisäys 2
Testausseloste
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 83
▼M7
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 84
▼M7
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 85
▼M7
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 86
▼M7
Lisäys 3
Luettelo ajoneuvoa koskevista tiedoista liitteen XV mukaista hyväksyntää
varten
1. Ajoneuvotyypin kuvaus
1.1 Ajoneuvon kaupallinen nimi tai merkki:
1.2 Ajoneuvoluokka:
1.3 Liitteen IX lisäyksen 1 mukainen ajoneuvotyyppi:1.4 Ajoneuvotyyppiä edustavien ajoneuvojen mallit tai kaupalliset
nimet:
1.5 Valmistajan nimi ja osoite:2. Jarrupäällysteiden merkki ja tyyppi
2.1 Kaikkien liitteen II aiheellisten määräysten mukaisesti testatut
jarrupäällysteet:
2.2 Liitteen XII mukaisesti testatut jarrupäällysteet:
3. Ajoneuvon vähimmäismassa3.1 Massan jakautuminen akseleille (vähimmäisarvo):
4. Ajoneuvon enimmäismassa
4.1 Massan jakautuminen akseleille (enimmäisarvo):5. Ajoneuvon huippunopeus:
6. Renkaan ja pyörän mitat:
7. Piirijako (esimerkiksi etu-/takapyörät tai diagonaalinen jako):8. Ilmoitus siitä, mikä järjestelmä toimii varajarrujärjestelmänä:
9. Eritelmä jarruventtiileistä (soveltuvin osin):
9.1 Kuormituksen tunnistusventtiilit:9.2 Paineventtiilien asetus:
10. Suunniteltu jarruvoiman jakautuminen:
11. Eritelmät jarrusta11.1 Levyjarrun tyyppi (esimerkiksi mäntien lukumäärä sekä niiden
mitta (mitat), jäähdytettävät tai kiinteät levyt):
11.2 Rumpujarrun tyyppi (esimerkiksi duoservo sekä männän koko ja
rummun mitat):
11.3 Paineilmajarrujärjestelmien osalta ilmoitetaan esimerkiksi
kammioiden sekä varsien tyyppi ja koko jne.:
12. Pääsylinterin tyyppi ja koko:
13. Jarrutehostimen tyyppi ja koko:1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 87
▼M7
LIITE X
LUKKIUTUMATTOMILLA JARRUILLA VARUSTETTUJEN AJONEU-
VOJEN TESTEIHIN SOVELLETTAVAT VAATIMUKSET
1. YLEISTÄ
1.1. Tässä liitteessä määritellään tiellä liikkuvien ajoneuvojen lukkiu-
tumattomilla jarruilla varustetuilta jarrujärjestelmiltä vaadittava
teho. Lisäksi perävaunun vetoon hyväksyttyjen moottoriajoneu-
vojen sekä paineilmajarrulaitteilla varustettujen perävaunujen on
ajoneuvon ollessa kuormitettuna täytettävä liitteessä II olevan
1.1.4.2 kohdan lisäyksessä vahvistetut yhteensopivuusvaati-
mukset.
1.2. Nykyiset laitteet käsittävät tunnistimen tai tunnistimia, säätimen
tai säätimiä sekä muuntimen tai muuntimia. Laitteet, jotka on
suunniteltu eri tavalla ja jotka mahdollisesti otetaan käyttöön tule-
vaisuudessa, katsotaan tässä liitteessä ja liitteessä II olevan
1.1.4.2 kohdan lisäyksessä tarkoitetuiksi lukkiutumattomiksi
jarruiksi, jos niiden tehot vastaavat tässä liitteessä vahvistettuja
tehoja.
2. MÄÄRITELMÄT
2.1. ’Lukkiutumattomilla jarruilla’ tarkoitetaan käyttöjarrujärjestelmän
osaa, joka säätää automaattisesti luiston astetta pyörän (pyörien)
pyörimissuunnassa, yhdessä tai useammassa ajoneuvon pyörässä
jarrutuksen aikana.
2.2. ’Tunnistimella’ tarkoitetaan osaa, joka on suunniteltu tunnista-
maan ja lähettämään säätimelle pyörän (pyörien)
pyörimisliikkeet tai ajoneuvon liikkeet.
2.3. ’Säätimellä’ tarkoitetaan osaa, joka on suunniteltu arvioimaan
tunnistimen (tunnistimien) lähettämää tietoa ja lähettämään
signaalin muuntimelle.
2.4. ’Muuntimella’ tarkoitetaan osaa, joka on suunniteltu muuntamaan
jarrutusvoimaa tai jarrutusvoimia säätimeltä vastaanotetun
signaalin mukaisesti.
2.5. ’Suoraan säädetyllä pyörällä’ tarkoitetaan pyörää, jonka jarrutus-
voimaa muutetaan ainakin sen oman tunnistimen antamien
tietojen mukaisesti(1).
2.6. ’Välillisesti säädetyllä pyörällä’ tarkoitetaan pyörää, jonka jarru-
tusvoima muutetaan muun pyörän (muiden pyörien)
tunnistim(i)en antaman (antamien) tietojen mukaisesti (1).
3. LUKKIUTUMATTOMIEN JARRUJEN TYYPIT
3.1. Moottoriajoneuvo katsotaan varustetuksi liitteessä II olevan
1.1.4.2 kohdan lisäyksessä olevassa 1 kohdassa tarkoitetuilla
lukkiutumattomilla jarruilla, jos siihen on asennettu jokin seuraa-
vista järjestelmistä:
3.1.1. Luokan 1 l ukkiutumattomat jarrut:
Luokan 1 lukkiutumattomilla jarruilla varustetun ajoneuvon on
täytettävä kaikki tämän liitteen asiaa koskevat vaatimukset.
3.1.2. Luokan 2 l ukkiutumattomat jarrut:
Luokan 2 lukkiutumattomilla jarruilla varustetun ajoneuvon on
täytettävä kaikki tämän liitteen asiaa koskevat vaatimukset,
lukuun ottamatta 5.3.5 kohdan vaatimuksia.
3.1.3. Luokan 3 l ukkiutumattomat jarrut:
Luokan 3 lukkiutumattomilla jarruilla varustetun ajoneuvon on
täytettävä kaikki tämän liitteen asiaa koskevat vaatimukset, paitsi
5.3.4 ja 5.3.5 kohdan vaatimukset. Näissä ajoneuvoissa minkä1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 88
(1) Lukkiutumattomien jarrujen, joissa on korkeamman kitkan mukaan säätävä laite, katso-
taan sisältävän sekä suoraan että välillisesti säädetyt pyörät; laitteiden, joissa onmatalamman kitkan mukaan säätävä laite, kaikki tunnistimella varustetut pyörät katso-
taan suoraan säädetyiksi pyöriksi.
▼M7
tahansa erillisen akselin (tai telin), jossa ei ole yhtään suoraan
säädettyä pyörää, on täytettävä liitteessä II olevan 1.1.4.2 kohdan
lisäyksessä vahvistetut pitokykyvaatimukset ja vaatimukset
pyörän lukkiutumisjaksosta, sen sijaan, että ne täyttäisivät tässä
liitteessä olevassa 5.2 kohdassa vahvistetut pitokykyvaatimukset.
Kuitenkin, jos kitkakäyrien suhteelliset asemat eivät täytä liit-
teessä II olevan 1.1.4.2 kohdan lisäyksessä olevassa 3.1.1
kohdassa vahvistettuja vaatimuksia, tarkastus on suoritettava sen
varmistamiseksi, että ainakaan yhden taka-akselin pyörät eivät
lukkiudu ennen etuakselin tai-akseliston pyöriä liitteessä II olevan
1.1.4.2 kohdan lisäyksessä olevassa 3.1.1 ja 3.1.4 kohdassa
tarkoitetuissa jarrutussuhdetta ja kuormaa koskevissa olosuhteissa.
Nämä vaatimukset voidaan tarkastaa korkean tai matalan kitkan-
kertoimen omaavilla tienpinnoilla (noin 0,8 ja enintään 0,3)
muuttamalla käyttöjarrun käyttövoimaa.
3.2. Perävaunua pidetään liitteessä II olevan 1.1.4.2 kohdan lisäyk-
sessä tarkoitetuilla lukkiutumattomilla jarruilla varustettuna, jos
ainakin kahta ajoneuvon vastakkaisilla puolilla olevaa pyörää
säädetään suoraan ja kaikkia muita pyöriä joko suoraan tai välilli-
sesti lukkiutumattomilla jarruilla. Varsinaisissa perävaunuissa
vähintään kahta pyörää yhdellä etuakselilla ja kahta pyörää
yhdellä taka-akselilla on säädettävä suoraan siten, että jokaisella
näistä pyöristä on vähintään yksi riippumaton muunnin, ja kaikkia
muita pyöriä on säädettävä joko suoraan tai välillisesti. Lisäksi
lukkiutumattomilla jarruilla varustetun perävaunun on täytettävä
jokin seuraavista vaatimuksista:
3.2.1. Luokan A lukkiutumattomat jarrut.
Luokan A lukkiutumattomilla jarruilla varustetun perävaunun on
täytettävä kaikki tämän liitteen asiaa koskevat vaatimukset.
3.2.2. Luokan B l ukkiutumattomat jarrut.
Luokan B lukkiutumattomilla jarruilla varustetun perävaunun on
täytettävä kaikki tämän liitteen asiaa koskevat vaatimukset,
lukuun ottamatta 6.3.2 kohdan vaatimuksia.
4. YLEISET VAATIMUKSET
4.1. Kaikki sähkökatkokset tai tunnistimen normaalista poikkeavat
toiminnat, jotka vaikuttavat laitteeseen tässä liitteessä olevien
toiminta- ja tehovaatimusten osalta, mukaan lukien katkokset lait-
teen sähkönjakelussa, säätimen tai säätimien ulkoisessa
johdotuksessa, säätimessä tai säätimissä(1) ja muuntimessa tai
muuntimissa, on ilmoitettava kuljettajalle erityisellä merkkiva-
lolla.
4.1.1. Merkkivalon on sytyttävä, kun lukkiutumattomia jarruja
käytetään, ja kun ajoneuvo on liikkumaton; ennen merkkivalon
sammuttamista on varmistettava, ettei laitteessa ole mitään edellä
mainittua vikaa.
4.1.2. Ajoneuvon ollessa liikkumaton tunnistimesta on voitava tarkistaa,
ettei tunnistin toiminut viimeksi ajoneuvon kulkiessa yli 10 km/
h:n nopeudella(2). Myös sähköisesti säädetyn paineilmamuunnin-
venttiilin (-venttiilien) on tehtävä vähintään yksi ajokierto tämän
tarkistusvaiheen aikana.
4.2. Lukkiutumattomilla jarruilla varustetut ja sellaisilla jarruilla
varustettujen perävaunujen vetoon suunnitellut moottoriajoneuvot,
lukuun ottamatta M1-j aN1-luokan ajoneuvoja, on varustettava
erillisellä perävaunun lukkiutumattomien jarrujen merkkivalolla,
joka täyttää tämän liitteen 4.1 kohdan vaatimukset.
4.2.1. Tämä merkkivalo ei saa syttyä, jos kytketyssä perävaunussa ei ole
lukkiutumattomia jarruja tai josperävaunua ei ole kytketty.
Tämän toiminnon on oltava automaattinen.
4.3. Tämän merkkivalon (näiden merkkivalojen) on näyttävä myös
päivänvalossa, ja kuljettajan on voitava tarkastaa helposti sen
(niiden) kunto.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 89
(1) Siihen saakka, kun yhtenäisistä testausmenettelyistä on sovittu, valmistajan on annet-
tava tutkimuslaitokselle selvitys mahdollisista vioista säätimessä (säätimissä) ja niidenvaikutuksista. Tutkimuslaitos ja ajoneuvon valmistaja käsittelevät nämä tiedot jasopivat niistä.
(
2) Merkkivalo voi syttyä uudelleen, kun ajoneuvo on liikkumaton, jos se sammuu ennen
kuin ajoneuvo saavuttaa 10 km/h:n nopeuden eikä mitään vikaa ole ilmennyt.
▼M7
4.4. Lukuun ottamatta M1-j aN1,O1-, ja O2-luokan ajoneuvoja vetoau-
tojen ja perävaunujen lukkiutumattomien jarrujen
sähköliitännöissä on oltava standardin ISO 7638/1985(1) (stan-
dardi ISO 7638-1996) mukainen erikoisliitin.
4.5. Vian ilmetessä lukkiutumattomien jarrujen jäännösjarrutustehon
on oltava kyseessä olevalle ajoneuvolle vahvistettu jäännösjarru-
tusteho, joka ajoneuvolle on määrätty vian ilmetessä käyttöjarrun
voimansiirron osaan (katso liitteessä I oleva 2.2.1.4 kohta). Tätä
vaatimusta ei saa käsitellä poikkeuksena varajarrulle asetetuista
vaatimuksista. Perävaunujen osalta jäänösjarrutustehon on oltava
vian ilmetessä lukkiutumattomiin jarruihin tämän liitteen 4.1
kohdan mukaisesti vähintään 80 prosenttia kyseessä olevan
perävaunun käyttöjarrulle määrätystä kuormitetusta tehosta.
4.6. Magneetti- tai sähkökentät eivät saa vaikuttaa haitallisesti järjes-
telmän toimintaan(2).
4.7. Käsikäyttöistä laitetta ei saa olla käytettävissä lukkiutumattomien
jarrujen säätötavan kytkemiseksi irti tai muuttamiseksi(3), lukuun
ottamatta N2- tai N3-luokan moottorikäyttöisiä maastoajoneuvoja.
JosN2-j aN3-luokan moottorikäyttöiset maastoajoneuvot varuste-
taan tällaisella laitteella, seuraavat vaatimukset on täytettävä:
4.7.1. moottoriajoneuvon, jonka lukkiutumattomat jarrut on kytketty irti
tai jonka lukkiutumattomien jarrujen säätötapaa on muutettu
edellä 4.7 kohdassa tarkoitetulla laitteella, on täytettävä kaikki
liitteessä II olevan 1.1.4.2 kohdan lisäyksen asiaa koskevat vaati-
mukset;
4.7.2. kuljettajalle on ilmoitettava merkkivalolla siitä, että lukkiutumat-
tomat jarrut on kytketty irti tai sen säätötapaa on muutettu; tähän
tarkoitukseen voidaan käyttää lukkiutumattomien jarrujen viasta
ilmoittavaa merkkivaloa;
4.7.3. kun sytytys- (käynnistys-)laite asetetaan jälleen ”kytketty”-asen-
toon, lukkiutumattomien jarrujen on automaattisesti
kytkeydyttävä/palauduttava ”tiekäyttö”-asentoon;
4.7.4. valmistajan toimittamassa käyttäjän käsikirjassa on varoitettava
kuljettajaa lukkiutumattomien jarrujen käsin tehtävän irti kytke-
misen tai sen säätötavan muuttamisen seurauksista;
4.7.5. edellä 4.7 kohdassa tarkoitetulla vetoautoon asennetulla laitteella
voidaan kytkeä irti perävaunun lukkiutumattomat jarrut tai
muuttaa niitä; erillinen laite pelkästään perävaunua varten ei ole
sallittu.
5. MOOTTORIAJONEUVOJA KOSKEVAT ERITYISVAATI-
MUKSET
5.1. Energian kulutus
Lukkiutumattomilla jarruilla varustettujen moottoriajoneuvojen on
säilytettävä tehonsa, kun käyttöjarrua käytetään pitkiä jaksoja
täydellä teholla. Tämän vaatimuksen noudattaminen on tarkastet-
tava seuraavien testien avulla:
5.1.1. Testausmenettely5.1.1.1. Valmistajan on ilmoitettava energian varastointilaitteen tai varas-
tointilaitteiden energian lähtötaso. Tämän tason on oltava ainakin
sellainen, että kuormitetulle ajoneuvolle määrätty käyttöjarru-
tuksen tehokkuus taataan. Ylimääräisten paineilmavarusteiden
energian varastointilaitteen tai -laitteiden on oltava eristetyt.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 90
(1) Standardissa ISO 7638-1985 olevan 6.2 kohdan tai standardissa ISO/DIN 7638-1996
olevan 5.4 kohdan perävaunun johtimia koskevia määräyksiä voidaan lieventää vain,jos perävaunu on varustettu omalla itsenäisellä varokkeella. Varokkeen virrankeston
on oltava sellainen, että johdinten sallittu kuormitus ei ylity.
N
3-j aO4-luokan ajoneuvoja lukuun ottamatta 12 V:n sähköjärjestelmällä varustettujen
perävaunujen ja vetoautojen välisen sähköliitännän on oltava standardissa DIN 72570olevan 4 osan mukainen, kunnes yhtenäisestä kansainvälisestä standardista on sovittu.
(
2) Tämä on osoitettava noudattamalla niitä teknisiä vaatimuksia, jotka on vahvistettu
neuvoston direktiivissä 72/245/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktii-
villä 95/54/EY, julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä L 266, 8.11.1995
(3) Edellä 4.7 kohtaa ei sovelleta lukkiutumattomien jarrujen säätötapaa muuttaviin laittei-
siin, jos säätötavan muutoksen jälkeen ajoneuvossa olevien lukkiutumattomien jarrujenluokan kaikki vaatimukset täyttyvät. Tässä tapauksessa kuitenkin 4.7.2, 4.7.3 ja 4.7.4
kohdan vaatimukset on täytettävä.
▼M7
5.1.1.2. Alkunopeuden ollessa vähintään 50 km/h, pinnalla, jonka kitka-
kerroin on o,3(1) tai vähemmän, kuormitetun ajoneuvon jarruja
käytetään täydellä teholla ajan t verran, jonka aikana otetaan
huomioon välillisesti säädettyjen pyörien kuluttama energia, ja
kaikkien suoraan säädettyjen pyörien on pysyttävä lukkiutumatto-
mien jarrujen hallinnassa koko kyseisen ajan.
5.1.1.3. Sen jälkeen ajoneuvon moottori pysäytetään tai energian varas-
tointilaitteen tai varastointilaitteiden syöttö katkaistaan.
5.1.1.4. Tämän jälkeen jarrutetaan käyttöjarrulla neljä kertaa peräkkäin,
kun ajoneuvo on liikkumaton.
5.1.1.5. Kun jarruja käytetään viidettä kertaa, on oltava mahdollista
jarruttaa ajoneuvoa ainakin kuormitetun ajoneuvon varajarrulle
vahvistetulla jarrutusteholla.
5.1.1.6. Testien aikana paineilmajarrujärjestelmällä varustetun perävaunun
vetoon hyväksytyn moottoriajoneuvon syöttöjohto on kytkettävä
irti ja 0,5 litran energian varastointilaite kytketään ohjausjohtoon
(liitteessä IV olevan A jakson 1.2.2.3 kohdan mukaisesti). Kun
jarruja käytetään viidettä kertaa 5.1.1.5 kohdan mukaisesti,
ohjausjohtoon syötetyn energian taso ei saa olla vähemmän kuin
puolet siitä, joka saadaan, kun jarrujen täysitehoinen käyttäminen
aloitetaan energian lähtötasosta.
5.1.2. Lisävaatimukset5.1.2.1. Tien pinnan kitkakerroin on mitattava kyseessä olevalle ajoneu-
volle tämän liitteen lisäyksessä 2 olevassa 1.1 kohdassa
kuvatulla menetelmällä.
5.1.2.2. Jarrutustesti on tehtävä vaihde kytkettynä vapaalle ja joutokäyn-
nillä, ja ajoneuvon on oltava kuormitettu.
5.1.2.3. Jarrutusaika t lasketaan seuraavalla kaavalla:
t¼
Vmax
7ðmutta ei alle 15 sekuntia Þ;
missä t ilmaistaan sekunteina ja v maxkuvaa ajoneuvon suurinta
rakenteellista nopeutta, joka on enintään 160 km/h.
5.1.2.4. Jos aikaa t ei voida määrittää yhdessä jarrutusvaiheessa, voidaan
käyttää useampaa, mutta yhteensä enintään neljää vaihetta.
5.1.2.5. Jos testi suoritetaan useammassa vaiheessa, vaiheiden välissä ei
saa syöttää uutta energiaa. Toisesta vaiheesta alkaen alkujarru-
tusta vastaava energian kulutus voidaan ottaa huomioon siten,
että vähennetään yksi täysjarrutuskerta tämän liitteen 5.1.1.4 (ja
5.1.1.5, 5.1.1.6 ja 5.1.2.6) kohdassa tarkoitetuista neljästä täysjar-
rutuskerrasta sekä toisessa, kolmannessa että neljännessä
vaiheessa, joita käytetään tämän liitteen 5.1.1 kohdassa tarkoite-
tussa testissä, soveltuvin osin.
5.1.2.6 Edellä 5.1.1.5 kohdassa vahvistettu teho katsotaan saavutetuksi,
jos neljännen käyttökerran lopussa, kun ajoneuvo on liikkumaton,
varastointilaitteen tai varastointilaitteiden energian taso on sama
tai suurempi kuin mitä kuormitetun ajoneuvon varajarrulta vaadi-
taan.
5.2. Pitokyvyn hyödyntäminen
5.2.1. Lukkiutumattomien jarrujen pitokyvyn hyödyntämisessä otetaan
huomioon teoreettisen vähimmäismatkan ylittävän jarrutusmatkan
todellinen kasvu. Lukkiutumattomia jarruja on pidettävä hyväk-
syttävänä, kun ehto
ε/C210;75
täyttyy, ja εkuvaa hyödynnettyä pitoa, kuten tämän liitteen
lisäyksessä 2 olevassa 1.2 kohdassa määritetään.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 91
(1) Kunnes tällaiset testipinnat ovat yleisesti saatavilla, tutkimuslaitoksen suostumuksella
voidaan käyttää renkaita, jotka ovat lähesloppuunkuluneet, ja pinnan kitkakertoimiaaina 0,4:ään saakka. Saadut todelliset arvot ja renkaiden sekä pinnan tyypit on
merkittävä asiakirjoihin.
▼M7
5.2.2. Pitokyvyn hyödyntäminen ( ε)on mitattava tien pinnoilla, joiden
kitkakerroin on enintään o,3(1) ja noin 0,8 (kuiva tie), alkuno-
peuden ollessa 50 km/h. Jarrujen lämpötilaerojen vaikutusten
poistamiseksi suositellaan, että ZALmääritetään ennen k:n
määrittämistä.
5.2.3. Kitkakertoimen (k) määrittämiseksi tarvittava testausmenettely ja
pitokyvyn hyödyntämisen ( ε)laskemiseen tarvittavat kaavat ovat
tämän liitteen lisäyksessä 2.
5.2.4. Lukkiutumattomien jarrujen pitokyvyn hyödyntäminen tarkaste-
taan valmiilla ajoneuvoilla, joissa on luokan 1 tai 2
lukkiutumattomat jarrut. Jos ajoneuvossa on luokan 3 lukkiutu-
mattomat jarrut, ainoastaan sen akselin (akseliston), jossa on
ainakin yksi suoraan säädetty pyörä, on täytettävä tämä vaatimus.
5.2.5. Ehto ε≥0,75 on tarkastettava ajoneuvo kuormitettuna ja
ajoneuvo kuormittamattomana. Ajoneuvon testaus kuormitettuna
korkean kitkakertoimen omaavalla pinnalla voidaan jättää
tekemättä, jos määrätyn mukaisella käyttölaitteeseen kohdistu-
valla voimalla ei saavuteta lukkiutumattomien jarrujen koko
ajokiertoa. Kuormittamattoman ajoneuvon testissä käyttövoimaa
voidaan lisätä aina 100 daN:iin, jos koko ajokiertoa ei saavuteta
täydellä käyttövoiman arvolla(2). Jos100 daN ei riitä laitteen
ajokierron saavuttamiseen, tämä testi voidaan jättää tekemättä.
Paineilmajarrulaitteiden ilmanpaine ei saa tässä testissä nousta
katkaisupainetta korkeammaksi.
5.3. Lisätarkastukset
Seuraavat lisätarkastukset on suoritettava vaihde vapaalla, kun
ajoneuvo on kuormitettu ja kun ajoneuvo on kuormittamaton:
5.3.1. Lukkiutumattomien jarrujen suoraan säätämät pyörät eivät saa
lukkiutua, kun käyttölaitteeseen kohdistetaan yhtäkkiä täysi
voima (2) tämän liitteen 5.2.2 kohdassa ilmoitetuilla kahdella
erilaisella tien pinnalla, kun testi tehdään alkunopeudella 40 km/
h ja korkealla alkunopeudella seuraavan taulukon mukaisesti(3):
Olosuhteet Ajoneuvoluokka Enimmäistestinopeus
korkean kitkakertoimenomaava pinta— kaikki luokat paitsi
N
2,N3, kuormitettuna0,8 vmax≤120 km/h
—N2,N3kuormitettuna 0,8 vmax≤80 km/h
matalan kitkakertoimen
omaava pinta—M1,N10,8 vmax≤120 km/h
—M2,M3ja N2, lukuun
ottamatta puoliperä-
vaunujen vetoautoja0,8 vmax≤80 km/h
—N3ja puoliperävau-
nujen vetoautot N20,8 vmax≤70 km/h
5.3.2. Kun akseli siirtyy korkean kitkakertoimen omaavalta pinnalta (kH)
matalan kitkakertoimen pinnalle (kL), missä kH≥0,5 ja kH/
kL≥2(4) ja kun täysi voima (2) kohdistetaan käyttölaitteeseen,
eivät suoraan säädetyt pyörät saa lukkiutua. Ajonopeus ja jarru-
tuksen alkaminen on laskettava siten, että kun lukkiutumattomat
jarrut ovat kokonaan korkean kitkakertoimen omaavalla pinnalla,1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 92
(1) Kunnes tällaiset testipinnat ovat yleisesti saatavilla, tutkimuslaitoksen suostumuksella
voidaan käyttää renkaita, jotka ovat lähesloppuunkuluneet, ja pinnan kitkakertoimia
aina 0,4:ään saakka. Saadut todelliset arvot ja renkaiden sekä pinnan tyypit onmerkittävä asiakirjoihin.
(
2) Ilmaisulla ’täysi voima’ tarkoitetaan suurinta liitteessä II ajoneuvoluokalle vahvistettua
voimaa; suurempaa voimaa voidaan käyttää, jos sitä vaaditaan lukkiutumattomien
jarrujen käynnistämiseksi.
(3) Näiden testien tarkoituksena on tarkastaa, etteivät pyörät lukkiudu ja että ajoneuvo
pysyy vakaana; näin ollen täydelliset pysähtymiset ja ajoneuvon pysyminen paikallaanmatalan kitkakertoimen pinnoilla eivät ole tarpeen.
(
4)KHon korkean kitkakertoimen pinnan kerroin. kLon matalan kitkakertoimen pinnan
kerroin. kHja kLmitataan tämän liitteen lisäyksessä 2 määrätyllä tavalla.
▼M7
siirtyminen pinnalta toiselle tapahtuu korkealla ja matalalla
nopeudella edellä 5.3.1 kohdassa määrätyin edellytyksin.
5.3.3. Kun akseli siirtyy matalan kitkakertoimen omaavalta pinnalta (kH)
korkean kitkakertoimen pinnalle kH, missä ≥0,5 ja kH/kL≥2j a
kun täysi voima(1) kohdistetaan käyttölaitteeseen, on ajoneuvon
hidastuvuuden noustava sopivan korkeaan arvoon kohtuullisessa
ajassa ja ajoneuvo ei saa poiketa alkusuunnastaan. Ajonopeus ja
jarrutuksen alkamishetki on laskettava siten, että kun lukkiutu-
mattomat jarrut ovat kokonaan matalan kitkakertoimen pinnalla,
siirtyminen pinnalta toiselle tapahtuu noin 50 km/h:n nopeudella.
5.3.4. Kun luokan 1 tai 2 lukkiutumattomilla jarruilla varustettujen
ajoneuvojen oikeat ja vasemmat pyörät ovat pinnoilla, joilla on
erilainen kitkakerroin (kHja kL, missä kH≥0,5 ja kH/kL≥2,
eivät suoraan säädetyt pyörät saa lukkiutua, kun käyttölaitteeseen
kohdistetaan yhtäkkiä täysi voima (1) 50 km/h:n nopeudella.
5.3.5. Lisäksi kuormitetttujen ajoneuvojen, joissa on luokan 1 lukkiutu-
mattomat jarrut, on edellä 5.3.4 kohdassa tarkoitetuissa
olosuhteissa täytettävä tämän liitteen lisäyksessä 3 vahvistettu
jarrutussuhde.
5.3.6. Kuitenkin edellä 5.3.1, 5.3.2, 5.3.3, 5.3.4 ja 5.3.5 kohdassa tarkoi-
tetuissa testeissä on sallittava pyörien lukkiutuminen lyhyiksi
jaksoiksi. Lisäksi pyörien lukkiutuminen on sallittua, kun
ajoneuvon nopeus on alle 15 km/h; samoin välillisesti säädettyjen
pyörien lukkiutuminen on sallittua kaikilla nopeuksilla, mutta
ajoneuvon vakaus ja ohjautuvuus eivät saa kärsiä.
5.3.7. Edellä 5.3.4 ja 5.3.5 kohdassa tarkoitettujen testien aikana on
sallittua muuttaa ohjausta, jos ohjauksen käyttölaitteen kiertymis-
kulma on kahden ensimmäisen sekunnin aikana enintään 120
astetta ja enintään 240 astetta kokonaisuudessaan. Lisäksi näiden
testien alussa on ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason ylitettävä
korkean ja matalan kitkakertoimen omaavan pinnan välinen raja
ja näiden testien aikana ei mikään (ulko-)renkaiden osa saa ylittää
tätä rajaa.
6. PERÄVAUNUJA KOSKEVAT ERITYISVAATIMUKSET
6.1. Energian kulutus
Lukkiutumattomilla jarruilla varustetut perävaunut on suunnitel-
tava siten, että vaikka käyttöjarrun käyttölaitetta on käytetty
tietyn aikaa täydellä teholla, ajoneuvossa on riittävästi energiaa
sen pysäyttämiseksi kohtuullisella matkalla.
6.1.1. Edellä olevan vaatimuksen noudattaminen on tarkastettava
jäljempänä esitetyllä menettelyllä ajoneuvo kuormittamattomana
suoralla ja tasaisella tiellä, jonka pinnalla on hyvä kitkakerroin(2),
ja jarrut on säädetty mahdollisimman lähelle, ja kuorman tunnis-
tusventtiili (jos sellainen on asennettu) pidetään testin ajan
asennossa ”kuormitettu”.
6.1.2. Paineilmajarrujen osalta energian varastointilaitteen tai varastoin-
tilaitteiden energian lähtötasolla on saavutettava 8,0 baarin paine
perävaunun syöttöjohdon liittimessä.
6.1.3. Ajoneuvon alkunopeuson vähintään 30 km/h, ja jarruja on
käytettävä täydellä teholla ajan t = 15 sekuntia verran, jonka
aikana välillisesti säädettyjen pyörien kuluttama energia otetaan
huomioon, ja kaikkien suoraan säädettyjen pyörien on pysyttävä
lukkiutumattomien jarrujen hallinnassa. Tämän testin aikana ener-
gian syötön energian varastointilaitteeseen tai varastointilaitteisiin
on oltava katkaistu.
Jos aikaa t = 15 sekuntia ei saada täyttymään yhdessä jarrutusvai-
heessa, voidaan käyttää useampaa vaihetta. Näiden vaiheiden
aikana energian varastointilaitteeseen tai varastointilaitteisiin ei
saa syöttää uutta energiaa, ja toisesta vaiheesta alkaen on otettava
huomioon jarrusylinterien täyttämiseen tarvittava ylimääräinen
energiankulutus, esimerkiksi seuraavalla testausmenettelyllä.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 93
(1) Ilmaisulla ’täysi voima’ tarkoitetaan suurinta liitteessä II ajoneuvoluokalle vahvistettua
voimaa; suurempaa voimaa voidaan käyttää, jos sitä vaaditaan lukkiutumattomienjarrujen käynnistämiseksi.
(
2) Jos testiradan kitkakerroin on liian korkea ja tämä estää lukkiutumattomien jarrujen
toimintasyklien syntymistä, testi voidaan tällöin suorittaa matalamman kitkakertoimen
pinnalla.
▼M7
Säiliön tai säiliöiden paine ensimmäisen vaiheen alussa on edellä
6.1.2 kohdassa määritellyn mukainen. Seuraavan (seuraavien)
vaiheen (vaiheiden) alussa säiliön (säiliöiden) paine ei saa jarru-
tuksen jälkeen olla pienempi kuin säiliön (säiliöiden) paine
edellisen vaiheen lopussa. Myöhemmässä (myöhemmissä)
vaiheessa (vaiheissa) otetaan huomioon ainoastaan aika siitä
hetkestä, jona säiliössä (säiliöissä) oleva paine on sama kuin edel-
lisen vaiheen lopussa.
6.1.4 Jarrutuksen lopussa, kun ajoneuvo on liikkumaton, käyttöjarrua
on jarrutettava täysimääräisesti neljä kertaa. Viidennen jarru-
tuksen aikana toimintapiirien paineen on oltava riittävä
tuottamaan sellainen kokonaisjarrutusvoima pyörien kehällä, joka
on vähintään 22,5 prosenttia suurimmasta staattisesta pyöräpai-
nosta ajoneuvon ollessa liikkumaton ja joka ei aiheuta
lukkiutumattomiin jarruihin kuulumattomien jarrulaitteiden itse-
kytkeytyvää jarrutusta.
6.2. Pitokyvyn hyödyntäminen
6.2.1. Lukkiutumattomilla jarruilla varustettuja jarrujärjestelmiä on
pidettävä hyväksyttävinä, kun ehto ε≥0,75 täyttyy, missä ε
kuvaa pitokyvyn hyödyntämistä, kuten tämän liitteen lisäyksessä
2 olevassa 2 kohdassa määritellään. Tämä ehto tarkastetaan
ajoneuvo kuormittamattomana suoralla ja tasaisella tiellä, jonka
pinnalla on hyvä kitkakerroin(1)(2).
6.2.2. Jarrujen lämpötilaerojen vaikutusten poistamiseksi suositellaan,
että ZRALmääritetään ennen kR:n määrittämistä.
6.3. Lisätarkastukset
6.3.1. Lukkiutumattomien jarrujen suoraan säätämät pyörät eivät saa
lukkiutua yli 15 km/h:n nopeuksilla, kun vetoautoa jarrutetaan
yhtäkkiä täydellä voimalla(3) sen käyttölaitteella. Tämä on tarkas-
tettava tämän liitteen 6.2 kohdassa vahvistetuissa olosuhteissa
alkunopeuksilla 40 km/h ja 80 km/h.
6.3.2. Tämän kohdan määräyksiä sovelletaan ainoastaan luokan A
lukkiutumattomilla jarruilla varustettuihin perävaunuihin.
Oikean ja vasemman pyörän ollessa pinnoilla, jotka tuottavat
toisistaan poikkeavat suurimmat jarrutussuhteet (ZRALHja ZRALL,
jossa
zRALH
εΗ/C210;5 andzRALH
zRALL/C212
suoraan säädetyt pyörät eivät saa lukkiutua, kun vetoautoa jarru-
tetaan yhtäkkiä täydellä voimalla (3) sen käyttölaitteella 50 km/
h:n nopeudella. Suhde ZRALH/ZRALLvoidaan varmistaa tämän liit-
teen lisäyksessä 2 olevassa 2 kohdassa esitetyllä menettelyllä tai
laskemalla suhde ZRALH/ZRALL. Kuormittamattoman ajoneuvon on
noudatettava tämän liitteen lisäyksessä 3 määrättyä jarrutussuh-
detta (2) tämän vaatimuksen mukaisesti.
6.3.3. Yli 15 km/h:n nopeuksilla ajoneuvon suoraan säädetyt pyörät
saavat lukkiutua lyhyiksi ajoiksi, mutta alle 15 km/h:n nopeuk-
silla kaikki lukkiutumiset sallitaan. Välillisesti säädettyjen
pyörien lukkiutuminen sallitaan kaikilla nopeuksilla. Missään
tapauksessa vakaus ei saa kärsiä.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 94
(1) Jos testiradan kitkakerroin on liian korkea ja tämä estää lukkiutumattomien jarrujen
toimintasyklien syntymistä, testi voidaan tällöin suorittaa matalamman kitkakertoimen
pinnalla.
(2) Niiden perävaunujen osalta, joissa on jarrujen kuormituksen tunnistin, paineen asetusta
voidaan lisätä täyden ajokierron varmistamiseksi.
(3) Ilmaisulla ’täysi voima’ tarkoitetaan suurinta liitteessä II ajoneuvoluokalle vahvistettua
voimaa; suurempaa voimaa voidaan käyttää, jos sitä vaaditaan lukkiutumattomien
jarrujen käynnistämiseksi.
▼M7
Lisäys 1
Tunnukset ja määritelmät
TunnusHuomiot
E Akseliväli
ERvetotapin ja puoliperävaunun akselin tai akselien välinen
etäisyys (tai aisan kytkennän ja puoliperävaunun akselin tai
akselien keskipisteen välinen etäisyys)
ε ajoneuvon hyödyntämä pitokyky: suurimman jarrutussuhteen
(ZAL), kun lukkiutumattomat jarrut ovat toiminnassa, ja kitka-
kertoimen (k) osamäärä
εiarvo ε-mitattuna akselilta i(luokan 3 lukkiutumattomilla
jarruilla varustetun moottoriajoneuvon osalta)
εΗarvo ε-suurikitkaisella pinnalla
εLarvo εpienikitkaisella pinnalla
F voima [N]F
bRperävaunun jarrutusvoima, kun lukkiutumattomat jarrut on
kytketty pois
FbRmaxbR: enimmäisarvo
FbRmax,iFbRmax:n arvo, kun ainoastaan perävaunun akselia ijarrutetaar
FbRALperävaunun jarrutusvoima, kun lukkiutumattomat jarrut ovat
toiminassa
FCndtienpinnan tavanomainen kokonaisreaktio ajoneuvoyhdistelmän
ja jarruttamattomilla ja ohjaamattomilla akseleilla vakaissa
olosuhteissa
FCdtienpinnan tavanomainen kokonaisreaktio ajoneuvoyhdistelmän
jarruttamattomilla ja ohjatuilla akseleilla vakaissa olosuhteissa
Fdyntienpinnan tavanomainen reaktio dynaamisissa olosuhteissa, kun
lukkiutumattomat jarrut ovat toiminnassa
FidynFdynakselilla imoottoriajoneuvojen tai varsinaisten perävau-
nujen osalta
Fitienpinnan tavanomainen reaktio akselilla ivakaissa olosuh-
teissa
FMtienpinnan tavanomainen staattinen kokonaisreaktio kaikilla
moottori- (veto-) ajoneuvon pyörillä
FMnd(1) tienpinnan tavanomainen staattinen kokonaisreaktio kaikilla
moottoriajoneuvon jarruttamattomilla ja ohjaamattomilla akse-
leilla
FMd(1) tienpinnan tavanomainen staattinen kokonaisreaktio kaikilla
moottoriajoneuvon jarruttamattomilla ja ohjatuilla akseleilla
FRmaantiepinnan normaali staattinen kokonaisreaktio kaikilla
perävaunun pyörillä
FRdyntienpinnan tavanomainen staattinen kokonaisreaktio puoliperä-
vaunun tai keskiakseliperävaunun akselilla (akseleilla)
FwM(1) 0,01 FMmd+ 0,015 FMd1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 95
▼M7
TunnusHuomiot
g painovoimasta johtuva kiihtyvyys (9,81 m/s2)
h valmistajan ilmoittama ja hyväksyntätestin tekevän tutkimuslai-
toksen hyväksymä painopisteen korkeus
hDvetoaisan korkeus (perävaunun nivelkohta)
hKvetopöydän (vetotapin) korkeus
hRperävaunun painopisteen korkeus
k kitkakerroin renkaan ja tien välillä
kfyhden eutakselin etuakselin k-kerroin
kHsuurikitkaisella pinnalla määritetty k:n arvo
kiakselilla imääritetty k:n arvo luokan 3 lukkiutumattomilla
jarruilla varustetun ajoneuvon osalta
kLpienikitkaisella pinnalla määritetty k:n arvo
klockkitkan arvo 100 prosentin luistossa
kMmoottoriajoneuvon k-kerroin
kpeak”kitka luiston suhteen” -käyrän enimmäisarvo
kryhden taka-akselin k-kerroin
kRperävaunun k-kerroin
P yksittäisen ajoneuvon massa [kg]Rk
peak:n ja klock:n suhde
t aikaväli [s]
tmt:n keskiarvo
tmint:n vähimmäisarvo
z jarrutussuhde
zALajoneuvon jarrutussuhde z, kun lukkiutumattomat jarrut ovat
toiminnassa
zCajoneuvoyhdistelmän jarrutussuhde z, kun ainoastaan
perävaunua jarrutetaan ja kun lukkiutumattomat jarrut on
kytketty pois
zCALajoneuvoyhdistelmän jarrutussuhde z, kun ainoastaan
perävaunua jarrutetaan ja kun lukkiiutumattomat jarrut ovat
toiminnassa
zCmaxzC:n enimmäisarvo
zCmaxiC:n enimmäisarvo, kun ainoastaan perävaunun akselia ijarrute-
taan
zmkeskimääräinen jarrutussuhde
zmaxz:n enimmäisarvo
zMALSmoottoriajoneuvon zAL”jaetulla pinnalla”1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 96
▼M7
TunnusHuomiot
zRperävaunun jarrutussuhde z, kun lukkiutumattomat jarrut on
kytketty pois
zRALkaikkia perävaunun akseleita jarrutettaessa saavutettava
perävaunun zAL, kun vetoautoa ei jarruteta ja sen moottori on
kytketty pois
zRALHzRALpinnalla, jonka kitkakerroin on korkea
zRALLzRALpinnalla, jonka kitkakerroin on matala
zRALSzRALjaetulla pinnalla
zRHzRpinnalla, jonka kitkakerroin on korkea
zRLzRpinnalla, jonka kitkakerroin on matala
zRHmaxzRH:n enimmäisarvo
zRLmaxzRL:n enimmäisarvo
zRmaxzR: enimmäisarvo
(1)FMndja FMdkaksiakselisten moottoriajoneuvojen osalta: nämä tunnukset voidaan yksin-
kertaistaa vastaaviksi Fi-tunnuksiksi.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 97
▼M7
Lisäys 2
PITOKYVYN HYÖDYNTÄMINEN
1. MOOTTORIAJONEUVOJEN MITTAUSMENETELMÄ
1.1. Kitkakertoimen (k) määrittäminen
1.1.1. Kitkakerroin (k) on määritettävä pyöriä lukitsemattomien suurim-
pien jarrutusvoimien ja vastaavan jarrutettavaan akseliin
kohdistuvan dynaamisen kuorman osamääränä.
1.1.2. Jarruja on käytettävä ainoastaan yhdellä ajoneuvon akselilla testin
aikana, kun alkunopeuson 50 km/h. Jarrutus voimien on jakaudut-
tava tasaisesti akselin pyörille suurimman suorituskyvyn
saavuttamiseksi. Lukkiutumattomien jarrujen on oltava kytketty
irti tai toimimattomat 40 km/h:n ja 20 km/h:n välillä.
1.1.3. Useita testejä tehdään lisäämällä johtopainetta asteittain
ajoneuvon suurimman jarrutussuhteen (zmax) määrittämiseksi.
Jokaisen testin aikana pidetään yllä jatkuvaa ottovoimaa ja jarru-
tussuhde määritetään viittaamalla nopeuden hidastumiseen 40 km/
h:stä 20 km/h:iin kuluneeseen aikaan (t) kaavalla:
z¼0;566
t
zmax= on z:n enimmäisarvo; t ilmaistaan sekunteina.
1.1.3.1. Jarrut voivat lukkiutua nopeuden ollessa alle 20 km/h.
1.1.3.2. Aloitettaessa t:n mitatusta vähimmäisarvosta tmint:lle on valittava
kolme arvoa tmin:in ja 1,05 tmin:in väliltä ja laskettava niiden arit-
meettinen keskiarvo tm, sen jälkeen lasketaan
zm¼0;566
tm
Jos osoitetaan, ettei kolmea edellä määriteltyä arvoa voi saada
käytännön syistä, niin vähimmäisaikaa tminvoidaan käyttää. Silti
1.3 kohdan vaatimuksia sovelletaan edelleen.
1.1.4. Jarrutusvoimat on laskettava mitatusta jarrutussuhteesta ja jarrut-
tamattoman akselin (akseliston) vierintävastuksesta, joka on 0,015
vetävän akselin ja 0,010 vapaan akselin osalta staattisella akseli-
painolla.
1.1.5. Akseliin kohdistuva dynaaminen kuormitus saadaan liitteessä II
olevan 1.1.4.2. kohdan lisäyksessä annetuista suhteista.
1.1.6. K:n arvo on pyöristettävä desimaalin sadasosiin.1.1.7. Sen jälkeen testi toistetaan muille akseleille edellä 1.1.1 — 1.1.6
kohdassa määritellyllä tavalla (poikkeusten osalta katso
jäljempänä 1.4 ja 1.5 kohta).
1.1.8. Esimerkiksi kaksiakselisen takavetoisen ajoneuvon osalta kitka-
kerroin (k) saadaan etuakselia(
1) jarrutettaessa seuraavasti:
kf¼zm/C2P/C2g/C00;015/C2F2
F1þh
E/C2zm/C2P/C2g
1.1.9. Etuakselille määritellään yksi kerroin kfja taka-akselille toinen kr.
1.2. Pitokyvyn hyödyntämisen ( ε)määrittäminen
1.2.1. Pitokyvyn hyödyntäminen ( ε)määritetään suurimman jarrutussuh-
teen (zAL), kun lukkiutumattomat jarrut ovat toiminnassa, ja
kitkakertoimen (KM) osamääränä, toisin sanoen:
ε¼zAL
kM1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 98
(1) Lukkiutumattomien jarrujen, joissa on korkeamman kitkan mukaan säätävä laite, katso-
taan sisältävän sekä suoraan että välillisesti säädetyt pyörät; laitteiden, joissa onmatalamman kitkan mukaan säätävä laite, kaikki tunnistimella varustetut pyörät katso-
taan suoraan säädetyiksi pyöriksi.
▼M7
1.2.2. Jarrutussuhteen (zAL) enimmäisarvo on mitattava 55 km/h:n
nopeudesta alkaen, kun lukkiutumattomat jarrut ovat toiminnassa.
Tämä zAL:n arvo perustuu kolmen testin keskiarvoon, kuten
aiemmin tämän lisäyksen 1.1.3 kohdassa esitetään, käyttäen
nopeuden hidastumiseen 45 km/h:stä 15 km/h:iin kuluvaa aikaa
seuraavan kaavan mukaisesti:
zAL¼0;849
tm
1.2.3. Kitkakerroin kMon määritettävä painottamalla dynaamisten akse-
lipainojen kanssa:
kM¼kfFfdynþkr/C2Frdyn
P/C2g
jossa:
Ffdyn¼Ffþh
E/C2zAL/C2P/C2g
Frdyn¼Fr/C0h
E/C2zAL/C2P/C2g
1.2.4. ε:n arvo on pyöristettävä kahden desimaalin tarkkuudella.
1.2.5. Luokan 1 tai 2 lukkiutumattomilla jarruilla varustetun ajoneuvon
osalta zAL:n arvo perustuu koko ajoneuvoon, kun lukkiutumat-
tomat jarrut ovat toiminnassa, ja pitokyvyn hyödyntäminen ( ε)
saadaan samasta edellä tarkoitetusta 1.2.1 kohdassa esitetystä
kaavasta.
1.2.6. Luokan 3 lukkiutumattomilla jarruilla varustetun ajoneuvon osalta
zAL:n arvo mitataan jokaisesta akselista, jossa on ainakin yksi
suoraan säädetty pyörä.
Esimerkki: kaksiakselisessa ajoneuvossa, jossa lukkiutumattomat
jarrut toimivat ainoastaan taka-akselissa (2), pitokyvyn hyödyntä-
minen ( ε)saadaan kaavalla:
ε2¼zAL/C2P/C2g/C00;010/C2F1
k2/C2F2/C0h
EzAL/C2P/C2g/C18/C19
Tämä laskelma on tehtävä jokaisesta akselista, jossa on ainakin
yksi suoraan säädetty pyörä.
1.3. Jos ε> 1,00, kitkakertoimien mittaukset toistetaan. 10 prosentin
poikkeama hyväksytään.
1.4. Kolmella akselilla varustettujen moottoriajoneuvojen osalta
ajoneuvon k-arvon määrittämiseen käytetään ainoastaan akselia,
joka ei ole yhdistetty kapeaväliseen teliakselistoon(1).
1.5. Niiden N2-j aN3-luokkien ajoneuvojen osalta, joiden akseliväli on
pienempi kuin 3,80 m ja joiden h/E ≥0,25, taka-akselin kitka-
kertoimen määrittämistä ei tehdä.
1.5.1. Tässä tapauksessa pitokyvyn hyödyntäminen ( ε)määritellään
suurimman jarrutussuhteen, kun lukkiutumattomat jarrut ovat
toiminnassa, (zAL) ja kitkakertoimen (kf) osamääränä, toisin
sanoen:
ε¼zAL
kf
2. PERÄVAUNUJEN MITTAUSMENETELMÄ
2.1. Yleistä
2.1.1. Kitkakerroin (k) on määritettävä pyöriä lukitsemattomien suurim-
pien jarrutusvoimien ja vastaavan jarrutettavaan akseliin
kohdistuvan dynaamisen kuormituksen osamääränä.
2.1.2. Jarruja on käytettävä ainoastaan yhdellä perävaunun akselilla
testin aikana, kun alkunopeus on 50 km/h. Jarrutusvoimien on
jakauduttava tasaisesti akselin pyörille suurimman tehon saavutta-1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 99
(1) Kunnes yhtenäisistä testausmenettelyistä sovitaan, ajoneuvojen, joissa on enemmän
kuin kolme akselia, sekä erikoisajoneuvojen testauksesta on sovittava tutkimuslaitoksen
kanssa.
▼M7
miseksi. Lukkiutumattomien jarrujen on oltava kytketty irti tai
toimimattomat 40 km/h:n ja 20 km/h:n välillä.
2.1.3. Useita testejä tehdään lisäämällä johtopainetta asteittain ajoneu-
voyhdistelmän suurimman jarrutussuhteen (zCmax) määrittämiseksi
siten, että ainoastaan perävaunua jarrutetaan. Jokaisen testin
aikana pidetään yllä jatkuvaa ottovoimaa ja jarrutussuhde
määritetään viittaamalla nopeuden hidastumiseen 40 km/h:sta
20 km/h:iin kuluneesen aikaan (t) kaavalla:
zc¼0;566
t
2.1.3.1. Jarrut voivat lukkiutua nopeuden ollessa alle 20 km/h.
2.1.3.2. Aloitettaessa t:n mitatusta vähimmäisarvosta tmint:lle on valittava
kolme arvoa tmin:in ja 1,05 tmin:in väliltä ja laskettava niiden arit-
meettinen keskiarvo tm, sen jälkeen lasketaan
zcmax¼0;566
tm
Jos osoitetaan, ettei kolmea edellä määriteltyä arvoa voi saada
käytännön syistä, niin vähimmäisaikaa tminvoidaan käyttää.
2.1.4. Pitokyvyn hyödyntäminen ( ε)on laskettava seuraavalla kaavalla:
ε¼zRAL
kR
k-arvo määritetään varsinaisille perävaunuille 2.2.3 kohdan
mukaisesti ja puoliperävaunuille 2.3.1 kohdan mukaisesti.
2.1.5. Jos ε> 1,00, kitkakertoimien mittaukset toistetaan. 10 prosentin
poikkeama hyväksytään.
2.1.6. Suurin jarrutussuhde (zRAL) on mitattava, kun lukkiutumattomat
jarrut ovat toiminnassa ja kun vetoautoa ei jarruteta, ja se
perustuu kolmen testin keskiarvoon, kuten tässä lisäyksessä
olevassa 2.1.3 kohdassa.
2.2. Varsinaiset perävaunut
2.2.1. k-arvon mittaaminen (kun lukkiutumattomat jarrut on kytketty irti
tai se on toimimaton 40 km/h:n ja 20 km/h:n välillä) tehdään etu-
ja taka-akselin osalta.
Yhden etuakselin i osalta:
FbRmaxi=zcmaxi(FM+FR) − 0,01 Fcnd− 0,015 Fcd
Fidyn¼FiþzcmaxFM/C2hDþg/C2P/C2hR ðÞ /C0 FwM/C2hD
E
kf¼FbRmaxi
Fidyn
Yhden taka-akselin i osalta:
FbRmaxi=zcmaxi(FM+FR) − 0,01 Fcnd− 0,015 Fcd
Fidyn¼Fi/C0zcmaxFM/C2hDþg/C2P/C2hR ðÞ /C0 FwM/C2hD
E
kf¼FbRmaxi
Fidyn
2.2.2. kf:n ja kr:n arvot on pyöristettävä kolmen desimaalin tarkkuudella.
2.2.3. Kitkakerroin kRon määriteltävä suhteellisesti akseliin kohdistu-
vien dynaamisten kuormitusten mukaisesti.
kR¼kf/C2Ffdynþkr/C2Frdyn
P/C2g
2.2.4. zRAL:n mittaus (kun lukkiutumattomat jarrut ovat toiminnassa)
zRAL¼zCAL/C2FMþFR ðÞ /C0 0;01 FCnd/C00;015 F Cd
FR
zRALmääritetään pinnalla, jonka kitkakerroin on korkea, ja luokan
A lukkiutumattomilla jarruilla varustettujen ajoneuvojen osalta
myöspinnalla, jonka kitkakerroin on matala.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 100
▼M7
2.3. Puoliperävaunut ja keskiakseliperävaunut
2.3.1. k-arvon mittaaminen (kun lukkiutumattomat jarrut on kytketty irti
tai se on toimimaton 40 km/h:n ja 20 km/h:n välillä) on tehtävä
ainoastaan yhteen akseliin asennetuilla pyörillä, ja muiden akse-
lien pyörät poistetaan.
FbRmax=zCmax×( FM+FR)−FwM
FRdyn¼FR/C0FbRmax/C2hkþzC/C2g/C2P/C2hR/C0hK ðÞ
ER
k¼FbRmax
FRdyn
2.3.2. zRAL-arvon mittaus (kun lukkiutumattomat jarrut ovat toiminnassa)
on tehtävä kaikkien pyörien ollessa asennettuina.
FbRAL=zCAL×( FM+FR)−FwM
FRdyn¼FR/C0FbRAL/C2hkþzC/C2g/C2P/C2hR/C0hK ðÞ
ER
zRAL¼FbRAL
FRdyn
zRALon määritettävä pinnalla, jonka kitkakerroin on korkea, ja
luokan A lukkiutumattomilla jarruilla varustettujen ajoneuvojen
osalta myös pinnalla, jonka kitkakerroin on matala.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 101
▼M7
Lisäys 3
Teho pinnoilla, joissa on muuttuva kitkakerroin
1. MOOTTORIAJONEUVOT
1.1. Tämän liitteen 5.3.5 kohdassa tarkoitettu jarrutussuhde voidaan
laskea käyttämällä testin suorittamiseen käytetyllä kahdella
pinnalla mitattua kitkakerrointa.
Näiden kahden pinnan on täytettävä tämän liitteen 5.3.4 kohdan
vaatimukset.
1.2. Matalan ja korkean kitkan omaavien pintojen kitkakertoimet (kHja kL) on määritettävä tämän liitteen lisäyksessä 2 olevan 1.1
kohdan määräysten mukaisesti.
1.3. Kuormitetuille moottoriajoneuvoille vahvistetun jarrutussuhteen
(zMALS) on oltava:
zMALS/C210;754kLþkH
5ja zMALS≥kL
2. PERÄVAUNUT
2.1. Tämän liitteen 6.3.2 kohdassa tarkoitettu jarrutussuhde voidaan
laskea käyttämällä testin suorittamiseen käytetyllä kahdella
pinnalla mitattuja jarrutussuhteita zRALHja zRALL, kun lukkiutumat-
tomat jarrut ovat toiminnassa. Näiden kahden pinnan on
täytettävä tämän liitteen 6.3.2 kohdan vaatimukset.
2.2. Jarrutussuhteen (zRALS) on oltava
zRALS/C210;75
εH/C24zRALLþzRALH
5
ja
zRALS >zRALL
εΗ
JosεΗ> 0,95 käytetään arvoa εΗ= 0,95.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 102
▼M7
Lisäys 4
Pienikitkaisen pinnan valintamenetelmä
1. Tutkimuslaitokselle on annettava yksityiskohtaiset tiedot tämän
liitteen 5.1.1.2 kohdassa määritellyllä tavalla valitun pinnan kitka-
kertoimesta.
1.1. Näissä tiedoissa on oltava kitkakerrointa luiston (0—100
prosentin luisto) suhteen kuvaava käyrä noin 40 km/h:n nopeu-
della(1).
1.1.1. Käyrän enimmäisarvo on kpeakja arvo 100 prosentin luistolla on
klock.
1.1.2. R-suhde määritetään kpeak:n ja klock:n osamääränä.
R¼kpeak
klock
1.1.3. R-arvo pyöristetään yhden desimaalin tarkkuudella.
1.1.4. Käytettävän pinnan R-arvon on oltava 1,0—2,0(2).
2. Ennen testejä tutkimuslaitoksen on varmistuttava siitä, että valittu
pinta täyttää eritellyt vaatimukset, ja sille on annettava seuraavat
tiedot:
— testausmenettely R-arvon määrittämiseksi
— ajoneuvotyyppi (moottoriajoneuvo, perävaunu…)
— akselipaino ja renkaat (eri kuormitukset ja renkaat on testa-
ttava ja tulokset esitettävä tutkimuslaitokselle, joka päättää
siitä, edustavatko ne hyväksyttävää ajoneuvoa).
2.1. R-arvo on mainittava testausselosteessa.
Pinta on kalibroitava vähintään kerran vuodessa edustavalla
ajoneuvolla R-arvon vakauden tarkastamiseksi.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 103
(1) Kunnes yhtenäisistä testausmenettelyistä säädetään kitkakäyrän määrittämiseksi ajoneu-
voille, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 3,5 tonnia, henkilöautoille määritettyäkäyrää voidaan käyttää. Tässä tapauksessa sellaisten ajoneuvojen osalta, joiden enim-mäismassa on suurempi kuin 3,5 tonnia, k
peak:n suhde klock:iin on määritettävä tämän
liitteen lisäyksessä 2 määritettyä kpeak-arvoa käyttäen.
Tutkimuslaitoksen suostumuksella tässä kohdassa esitetty kitkakerroin voidaanmäärittää jollakin muulla menetelmällä, josk
peak:n ja klock:n arvojen vastaavuus osoite-
taan.
(2) Kunnes tällaiset testauspinnat ovat yleisesti saatavilla, tutkimuslaitoksen harkinnan
mukaan voidaan hyväksyä R-suhde, joka on enintään 2,5.
▼M7
LIITE XI
Testivaatimukset sähköisellä jarrujärjestelmällä varustetuille perävaunuille
1. YLEISTÄ
1.1. Seuraavissa määräyksissä sähköiset jarrut ovat käyttöjarrujärjes-
telmiä, jotka koostuvat käyttölaitteesta, sähkömekaanisesta
voimansiirtolaitteesta ja kitkajarruista. Perävaunun jännitettä
säätävä sähköinen käyttölaite on sijoitettava perävaunuun.
1.2. Sähköisen jarrujärjestelmän vaatima sähköenergia syötetään
perävaunuun moottoriajoneuvosta.
1.3. Sähköisten jarrujärjestelmien on käynnistyttävä moottoriajo-
neuvon käyttöjarrujärjestelmää käyttämällä.
1.4. Nimellisjännitteen on oltava 12 V.
1.5. Suurin virrankulutus ei saa olla suurempi kuin 15 A.1.6. Sähköisen jarrujärjestelmän moottoriajoneuvoon liittävään sähköi-
seen liitäntään on vaikutettava erityisellä tulpan ja pistorasian
liitännällä, joka vastaa…(
1), ja tulppa ei saa olla yhteensopiva
ajoneuvon valaisimien pistorasioiden kanssa. Tulppa ja kaapeli
on sijoitettava perävaunuun.
2. PERÄVAUNUA KOSKEVAT EDELLYTYKSET
2.1. Jos perävaunussa on akku, johon moottoriajoneuvon virransyöt-
töyksikkö syöttää virtaa, se on eristettävä syöttöjohdostaan
perävaunun käyttöjarrutuksen aikana.
2.2. Perävaunujen, joiden omamassa on pienempi kuin 75 prosenttia
niiden enimmäismassasta, jarrutusvoiman on oltava automaatti-
sesti säännelty perävaunun kuormitustilojen funktiona.
2.3. Sähköisten jarrujärjestelmien on oltava sellaiset, että vaikka
liitäntäjohtojen jännite putoaisikin 7 V:iin, on jarrutusteho 20
prosenttia suurimmasta staattisesta akselipainosta (tai akselipai-
nojen summasta).
2.4. Jarrutusvoiman säätölaitteet, jotka reagoivat kulkusuunnan kalte-
vuuteen (heiluri, jousimassajärjestelmä, nesteinertiakytkin), on
kiinnitettävä alustaan, jos perävaunussa on enemmän kuin yksi
akseli ja pystysuunnassa säädettävä vetolaite. Niiden yksiakse-
listen perävaunujen ja perävaunujen, joissa on lähekkäin
sijoitettu akselisto, jonka akseliväli on vähemmän kuin 1 m,
nämä käyttölaitteet on varustettava laitteen vaakasuoran sijainnin
ilmaisevalla mekanismilla (esim. nesteen taso) ja niiden on oltava
käsin säädettävät, jotta mekanismi saataisiin asetettua ajoneuvon
kulkusuunnan suuntaiselle vaakasuoralle tasolle.
2.5. Liitteessä I olevassa 2.2.1.20 kohdassa vahvistetulla tavalla jarru-
tusvirran käynnistävä rele, joka on liitetty käynnistysjohtoon, on
sijoitettava perävaunuun.
2.6. Tulpalle on oltava sovituspistorasia.
2.7. Käyttölaitteessa on oltava merkkivalo, joka syttyy jarrutettaessa ja
joka osoittaa perävaunun sähköisen jarrujärjestelmän toiminta-kunnon.
3. TEHO
3.1. Sähköisen jarrujärjestelmän on reagoitava vetoauto-/perävaunuyh-
distelmän hidastuvuuteen, joka on enintään 0,4 m/s
2.
3.2. Jarrututusteho voi alkaa alkujarrutusvoimasta, joka ei saa olla
suurempi kuin 10 prosenttia suurimmasta staattisesta akselipai-
nosta (tai näiden painojen summasta) eikä suurempi kuin 13
prosenttia kuormittamattoman perävaunun suurimmasta staatti-
sesta akselipainosta (tai akselipainojen summasta).1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 104
(1) Tätä asiaa tutkitaan. Kunnes tämän erityisliitännän ominaisuudet määritellään,
käytettävän tyypin osoittaa hyväksynnän antava kansallinen viranomainen.
▼M7
3.3. Jarrutusvoimat voivat myös kasvaa portaittain. Korkeampien kuin
3.2 kohdassa tarkoitettujen jarrutusvoimien tasoilla nämä porras-
tukset eivät saa olla suuremmat kuin 6 prosenttia suurimmasta
staattisesta akselipainosta (tai suurimpien staattisten akselipai-
nojen summasta) eivätkä suuremmat kuin 8 prosenttia
kuormittamattoman perävaunun staattisesta akselipainosta (tai
staattisten akselipainojen summasta). Kuitenkin yksiakselisten
perävaunujen osalta, joiden enimmäismassa ei ylitä 1,5:tä tonnia,
ensimmäinen siirtymä ei saa olla suurempi kuin 7 prosenttia
perävaunun suurimpien staattisten akselipainojen summasta. Tätä
seuraaville porrastuksille hyväksytään 1 prosentin nousu
(esimerkki: ensimmäinen siirtymä 7 prosenttia, toinen siirtymä 8
prosenttia, kolmas siirtymä 9 prosenttia jne.; seuraavat siirtymät
eivät saa olla suuremmat kuin 10 prosenttia). Näissä määräyksissä
kaksiakselista perävaunua, jonka akseliväli on alle 1 metrin, on
pidettävä yksiakselisena perävaununa.
3.4. Perävaunulle vahvistettu jarrutusvoima, joka on vähintään 50
prosenttia suurimmasta kokonaisakselipainosta, on saavutettava
— enimmäismassalla — kun kyseessä on vetoauto-/perävaunuyh-
distelmän keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus, joka on
enintään 5,9 m/s2yksiakselisten perävaunujen osalta ja 5,6 m/s2
moniakselisten perävaunujen osalta. Tässä määräyksessä perävau-nuja, joiden akseliväli on alle 1 metri, pidetään myös
yksiakselisina perävaunuina. Lisäksi on huomioitava tämän liit-
teen lisäyksessä määritellyt rajat. Jos jarrutusvoimaa säädetään
asteittain, on siirtymien oltava tämän liitteen lisäyksessä kuvatun
vaihteluvälin mukaiset.
3.5. Testi suoritetaan alkunopeudella 60 km/h.
3.6. Perävaunun itsekytkeytyvä jarrutus on tehtävä liitteessä I olevassa
2.2.2.9 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Jos tämä
itsekytkeytyvä jarrutus vaatii sähköenergiaa, on vähintään 15
minuutin ajan taattava perävaunun jarrutusvoima, joka on
vähintään 25 prosenttia perävaunun suurimmasta kokonaisakseli-
painosta, jotta edellä mainitut edellytykset täyttyvät.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 105
▼M7
Lisäys
Perävaunun jarrutussuhteen ja vetoauto-/perävaunuyhdistelmän keskimää-
räisen täysin kehittyneen hidastuvuuden yhteensopivuus
(Perävaunu kuormitettuna ja kuormittamattomana)
Huomautuksia:
1. Kaavion rajat viittaavat kuormitettuihin ja kuormittamattomiin perävaunuihin.
Kun perävaunun omamassa ylittää 75 prosenttia sen enimmäismassasta,
rajoja sovelletaan vain kuormitettuihin perävaunuihin.
2. Kaavion rajat eivät vaikuta tämän liitteen määräyksiin, jotka koskevat
vaadittua pienintä jarrutustehoa. Vaikka testin aikana saadut jarrutustehot —
jotka ovat 3.4 kohdan mukaiset — ovat suuremmat kuin vaaditut jarrutus-
tehot, edellä tarkoitetussa kaaviossa olevat rajat eivät saa ylittyä.
TR = jarrutusvoimien summa perävaunun kaikkien pyörien kehällä
PR = tien pinnan perävaunun renkaisiin aiheuttama staattinen normaalivoima
(normaalireaktio)
J = vetoauto-/perävaunuyhdistelmän keskimääräinen täysin kehittynyt hidas-
tuvuus.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 106
▼M7
LIITE XII
Jarrupäällysteiden jarrudynamometritestausmenetelmä
1. YLEISTÄ
1.1. Tässä liitteessä kuvattua menettelyä voidaan soveltaa, jos muun-
tyyppisten jarrupäällysteiden asennuksesta johtuen
ajoneuvotyyppi muuttuu sellaiseksi ajoneuvoksi, joka on hyväk-
sytty tämän direktiivin mukaisesti.
1.2. Erityyppiset jarrupäällysteet on tarkastettava vertailemalla niiden
tehoa niihin jarrupäällysteisiin, joilla ajoneuvo oli varustettu
hyväksynnän aikana, ja mukauttamalla ne niihin osiin, jotka
kuvataan asianomaisessa ilmoituslomakkeessa, jonka malli
esitetään liitteessä XVIII tai XIX.
1.3. Hyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos voi halutessaan vaatia
jarrupäällysteiden tehon vertaamista liitteen II asiaa koskevien
määräysten mukaisesti.
1.4. Ajoneuvon valmistaja hakee jarrupäällysteitä vertaamalla tehtyä
hyväksyntää.
1.5. Tässä liitteessä ilmaisulla ’ajoneuvo’ tarkoitetaan tämän direk-
tiivin mukaisesti hyväksyttyä ajoneuvotyyppiä, jonka vertailua
on pidettävä tyydyttävänä.
2. TESTILAITTEISTO
2.1. On käytettävä dynamometriä, jolla on seuraavat ominaisuudet:
2.1.1. Sen on pystyttävä kehittämään tässä liitteessä olevassa 3.1
kohdassa vaadittu inertia ja sen on täytettävä liitteessä II olevassa
1.4 ja 1.6 kohdassa määrätyt vaatimukset tyyppi I-, II- ja III-
häipymistestien osalta.
2.1.2. Asennettujen jarrujen on oltava täysin samanlaiset kuin kyseessä
olevan alkuperäisen ajoneuvotyypin jarrut.
2.1.3. Jos käytetään ilmajäähdytystä, sen on oltava tässä liitteessä
olevan 3.4 kohdan mukainen.
2.1.4. Testin mittauslaitteilla on saatava ainakin seuraavat tiedot:
2.1.4.1. levyn tai rummun kiertonopeuden jatkuva tallennus;2.1.4.2. pysähtymisen aikana täyttyneiden kierrosten lukumäärä enintään
1/8 kierroksen tarkkuudella;
2.1.4.3. pysähtymisaika;
3.1.4.4. jarrupäällysteiden hankausalueen keskeltä tai levyn tai rummun
tai päällysteen keskipaksuudelta mitatun lämpötilan jatkuvatallennus;
2.1.4.5. jarrutuksen ohjausjohdon paineen tai voiman jatkuva tallennus;
2.1.4.6. jarrutusmomentin jatkuva tallennus.
3. TESTAUSOLOSUHTEET
3.1. Dynamometri on asennettava mahdollisimman lähelle, ±5
prosentin toleranssilla, pyörivää inertiaa, joka vastaa asianomai-
sella (-omaisilla) pyörällä (pyörillä) jarrutettavan ajoneuvon
kokonaisinertian sitä osaa, joka on seuraavan kaavan mukainen:
I¼MR
2
jossa:
I = pyörivä inertia (kgm2)
R = renkaan dynaaminen vierintäsäde (m)
M = ajoneuvon enimmäismassan se osa, jota jarrutetaan asiano-
maisella (-omaisilla) pyörällä (pyörillä).
Yksipäisen dynamometrin osalta tämä massa on laskettava suun-
nitellusta jarrutusjakaumasta moottoriajoneuvojen osalta, kun
hidastuvuus vastaa liitteessä II olevassa 2.1.1.1.1 kohdassa
annettua asianmukaista arvoa; O-luokan perävaunujen osalta M-1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 107
▼M7
arvon on vastattava asianomaisen pyörän maahan kohdistamaa
staattista kuormitusta, kun ajoneuvo on liikkumaton ja kuormi-
tettu enimmäismassaansa.
3.2. Jarrudynamometrin alkupyörimisnopeuden on vastattava liitteessä
II määrättyä ajoneuvon suoranopeutta ja sen on perustuttava
renkaan vierintäsäteeseen.
3.3. Jarrupäällysteiden on oltava ainakin 80-prosenttisesti sovitetut,
eivätkä ne saa olla ylittäneet 180 ºC:n lämpötilaa sovituksen
aikana, tai vaihtoehtoisesti, valmistajan pyynnöstä, ne sovitetaan
sen suositusten mukaisesti.
3.4. Testissä voidaan käyttää jäähdytysilmaa, joka virtaa jarrun yli
kohtisuoraan sen pyörimisakselia vastaan. Jarrun yli virtaavan
jäähdytysilman nopeus ei saa olla suurempi kuin 10 km/h.
Jäähdytysilman lämpötilan on oltava ympäristön ilman lämpötila.
4. TESTAUSMENETTELY
4.1. Vertailutestissä on käytettävä viittä näyte-erää jarrupäällysteestä.
Niitä on verrattava viiteen jarrupäällysteen erään, jotka ovat
kyseisen ajoneuvotyypin ensimmäisen hyväksynnän tiedot
sisältävässä ilmoituslomakkeessa esitettyjen alkuperäisten osien
mukaiset.
4.2. Jarrupäällysteiden vastaavuuden on perustuttava tässä liitteessä
vahvistetuilla ja seuraavia vaatimuksia noudattavilla testausme-
nettelyillä saavutettujen tulosten vertailuun:
4.3. Typpi O -testi kylmillä jarruilla
4.3.1. Jarruja käytetään, kun alkulämpötila on alle 100 ºC. Lämpötila on
mitattava 2.1.4.4 kohdan määräysten mukaisesti.
4.3.2. M- ja N-luokan ajoneuvoihin käytettäviksi tarkoitettujen
jarrupäällysteiden osalta jarruja on käytettävä liitteessä II olevassa
2.1.1.1.1 kohdassa annettua nopeutta vastaavasta alkupyörimisno-
peudesta ja jarrua on käytettävä, jotta saavutettaisiin kyseisessä
kohdassa vahvistettua täysin kehittynyttä hidastuvuutta vastaava
keskimomentti. Lisäksi testejä on tehtävä useilla pyörimisnopeuk-
silla, joista matalin on 30 prosenttia ajoneuvon huippunopeudesta
ja korkein 80 prosenttia siitä.
4.3.3. O-luokan ajoneuvoihin käytettäviksi tarkoitettujen jarrupäällys-
teiden osalta jarruja on käytettävä 60 km/h:ta vastaavasta
alkupyörimisnopeudesta ja jarrua on käytettävä, jotta saavutettai-
siin liitteessä II olevassa 2.2.1 kohdassa vahvistettuahidastuvuutta vastaava keskimomentti. Ylimääräinen testi on
tehtävä kylmillä jarruilla 40km/h:ta vastaavasta alkupyörimisno-
peudesta, jotta voitaisiin verrata liitteessä II olevassa 2.2.1.2.1
kohdassa vahvistettuja tyyppi I -testien tuloksia tässä testissä
saatuihin tuloksiin.
4.3.4. Vertailun vuoksi testatuista jarrupäällysteistä edellä olevan
kylmäjarrutustehon testin aikana tallennetun keskimääräisen jarru-
tusmomentin on oltava, samoin mitattuna, niiden testirajojen
mukaiset, jotka ovat ±15 prosenttia ajoneuvon tyyppihyväksynnän
asiaankuuluvassa ajoneuvon tyyppihyväksyntähakemuksessa
kuvattujen osien mukaisilta jarrupäällysteiltä tallennetusta
keskimääräisestä jarrutusmomentista.
4.4. Tyyppi I -testi
4.4.1. Toistuva jarrutus
4.4.1.1. M- ja N-luokan ajoneuvojen jarrupäällysteet on testattava liit-
teessä II olevan 1.3.1 kohdan menettelyä noudattaen.
4.4.2. Jat kuva jarrutus
4.4.2.1. O-luokan perävaunujen jarrupäällysteet on testattava liitteessä II
olevan 1.3.2 kohdan mukaisesti.
4.4.3. Kuumajarrutusteho
4.4.3.1. Edellä 4.4.1 ja 4.4.2 kohdassa vaadittujen testien jälkeen on
tehtävä liitteessä I olevassa 1.3.3 kohdassa määritelty kuumajarru-
tustehon testi.
4.4.3.2. Vertailun vuoksi testatuista jarrupäällysteistä edellä olevan
kuumajarrutustehon testin aikana tallennetun keskimääräisen
jarrutusmomentin on oltava, samoin mitattuna, niiden testirajojen1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 108
▼M7
mukaiset, jotka ovat ±15 prosenttia asianomaisessa ajoneuvon
tyyppihyväksyntähakemuksessa kuvattujen osien mukaisilta
jarrupäällysteiltä tallennetusta keskimääräisestä jarrutusmomen-
tista.
4.5. Tyyppi II -testi
4.5.1. Tämä testi vaaditaan ainoastaan, jos kyseessä olevassa ajoneuvo-
tyypissä käytetään kitkajarruja tyyppi II -testissä.
4.5.2. M3-luokan ja N3-luokan moottoriajoneuvojen (lukuun ottamatta
niitä, joilta vaaditaan liitteessä I olevan 2.2.1.19 kohdan nojalla
tyyppi II A -testi) jarrupäällysteet on testattava liitteessä II
olevassa 1.4.1 kohdassa ilmoitetun menettelyn mukaisesti. O4-
luokan perävaunut on testattava liitteessä II olevassa 1.6 kohdassa
ilmoitetun menettelyn mukaisesti.
4.5.3. Kuumajarrutusteho4.5.3.1. Edellä 4.5.2 kohdassa vaadittujen testien jälkeen on tehtävä liit-
teessä II olevassa 1.4.3 kohdassa tarkoitettu kuumajarrutustehon
testi.
4.5.3.2. Vertailun vuoksi testatuilta jarrupäällysteiltä edellä olevan
kuumajarrutustehon testin aikana tallennetun keskimääräisen
jarrutusmomentin on oltava, samoin mitattuna, niiden testirajojen
mukaiset, jotka ovat ±15 prosenttia asianomaisessa ajoneuvon
tyyppihyväksyntähakemuksessa esitettyjen osien mukaisilta
jarrupäällysteiltä tallennetusta keskimääräisestä jarrutusmomen-
tista.
4.6. Häipymistesti (tyyppi III -testi)
4.6.1. Testi toistuvalla jarrutuksella
4.6.1.1. O 4-luokan perävaunujen jarrupäällysteet on testattava tämän
direktiivin liitteessä II olevan 1.6 kohdassa ilmoitetun menettelyn
mukaisesti.
4.6.3. Kuumajarrutusteho4.6.3.1. Tämän liitteen 4.6.1 ja 4.6.2 kohdan nojalla vaadittujen testien
jälkeen on tehtävä tämän direktiivin liitteessä II olevassa 1.6.2
kohdassa määritelty kuumajarrutustehon testi.
4.6.3.2. Vertailun vuoksi testatuilta jarrupäällysteiltä edellä olevan
kuumajarrutustehon testin aikana tallennetun keskimääräisen
jarrutusmomentin on oltava, samoin mitattuna, niiden testirajojen
mukaiset, jotka ovat ±15 prosenttia asianomaisessa ajoneuvon
tyyppihyväksyntähakemuksessa esitettyjen osien mukaisilta
jarrupäällysteiltä tallennetusta keskimääräisestä jarrutusmomen-
tista.
5. JARRUPÄÄLLYSTEIDEN TARKASTUS
5.1. Jarrupäällysteet on tarkastettava silmämääräisesti edellä kuvat-
tujen testien jälkeen sen varmistamiseksi, että ne ovat
hyväksyttävässä kunnossa jatkuvaan tavanomaiseen käyttöön.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 109
▼M7
LIITE XIII
Tilapäiskäyttöön tarkoitetuilla varapyörillä/-renkailla varustettujen ajoneu-
vojen jarrutus- ja poikkeamatesti
1. YLEISET EDELLYTYKSET
1.1. Testiradan on oltava pääosiltaan tasainen ja sen pinnalla on oltava
hyvä pito.
1.2. Testit suoritetaan olosuhteissa, joissa tuulen ei katsota voivan
vaikuttaa testituloksiin.
1.3. Ajoneuvo kuormitetaan enimmäismassaansa liitteessä I olevan
1.14 kohdan mukaisesti.
1.4. Tämän liitteen 1.3 kohdan mukaisista kuormitusolosuhteista seur-
aavien akselikuormitusten on oltava verrannolliset liitteessä II
olevassa 1.2.1.2.1 kohdassa määriteltyihin suurimpiin akselipai-
noihin.
1.5. Renkaiden paineen on oltava sellainen, jota valmistaja on suosi-
tellut ajoneuvotyypille.
2. JARRUTUS- JA POIKKEAMATESTI
2.1. Testi on tehtävä tilapäiskäyttöön tarkoitetulla varapyörällä/-
renkaalla, joka on vuoroin etu- ja takapyörän paikalla. Jostila-
päiskäyttöön tarkoitetun varapyörän/-renkaan käyttö on rajoitettu
tiettyyn akseliin, testi on tehtävä ainoastaan tähän akseliin asen-
netulla tilapäiskäyttöön tarkoitetulla vararenkaalla/-pyörällä.
2.2. Testi on tehtävä käyttämällä käyttöjarrujärjestelmää 80 km/h:n
alkunopeudella vaihde vapaalla.
2.3. Pysähtymismatka ei saa olla suurempi kuin seuraavasta kaavasta
saatava arvo(1):
s/C200;1vþv2
150
jossa
s = pysähtymismatka metreinä
v = 80 km/h:n alkunopeus.
Käyttölaitteeseen kohdistettu voima ei saa olla suurempi kuin
500 N.
Keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus ei testin aikana saa
olla pienempi kuin 5,8 m/s2.
2.4. Testit on tehtävä kaikilla tämän liitteen 2.1 kohdassa eritellyillä
väliaikaiskäyttöön tarkoitettujen varapyörien/-renkaiden asennus-
mahdollisuuksilla.
2.5. Määrätty jarrutusteho on saavutettava ilman että pyörät lukkiu-
tuvat, ajoneuvo poikkeaa suunnastaan, ilmenee epätavallista
tärinää tai renkaan kulumista testin aikana sekä ilman liiallista
ohjauksen muuttamista.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 110
(1) Tämä kaava vastaa M1-luokan ajoneuvojen käyttöjarrun suorituskyvylle liitteessä II
olevassa 2.1.1.1.1 kohdassa määrättyä kaavaa.
▼M7
LIITE XIV
VAIHTOEHTOINEN PERÄVAUNUJEN LUKKIUTUMATTOMIEN
JARRUJEN (ABS) TESTAUSMENETTELY
1. YLEISTÄ
1.1. Tämän direktiivin liitteen X mukaisesta perävaunun testauksesta
voidaan luopua perävaunun tyyppihyväksyntää myönnettäessä,
joslukkiutumattomat jarrut (ABS) ovat tämän liitteen vaati-
musten mukaiset.
2. ILMOITUSLOMAKE
2.1. ABS:n valmistajan on toimitettava tutkimuslaitokselle hyväk-
syttävää (hyväksyttäviä) laitetta (laitteita) koskeva
ilmoituslomake. Tässä lomakkeessa on oltava ainakin seuraavat
tiedot:
2.1.1. Yleistä
2.1.1.1. Valmistajan nimi
2.1.1.2. Laitteen nimi
2.1.1.3. Laitteen muunnokset
2.1.1.4. Laitteen kokoonpanot (esim. 2S/1M, 2S/2M jne.)
2.1.1.5. Selitys laitteen perustoiminnasta ja/tai toimintaperiaatteesta.
2.1.2. Soveltaminen
2.1.2.1. Luettelo hyväksyttäviksi tarkoitetuista perävaunutyypeistä ja
ABS-kokoonpanoista.
2.1.2.2. Lohkokaaviot 2.1.2.1 kohdassa määriteltyihin perävaunuihin asen-
netuista laitteen kokoonpanoista erityisesti seuraavien parametrien
osalta:
— Tunnistimien sijainti
— Muuntimien sijainti
— Nostoakselit— Ohjaavat akselit— Putki: tyyppi, sisäläpimitta (-mitat) ja pituudet
2.1.2.3. Hammaskehän hampaiden lukumäärän ja renkaan ympärysmitan
suhde toleranssit mukaan lukien.
2.1.2.4. Renkaiden ympärysmitan toleranssit kahden samalla tunnistimella
varustetun akselin välillä.
2.1.2.5. Soveltamisala pyöräntuennan tyypin osalta, esimerkiksi tasapaino-
tettu/mekaaninen jne., ja valmistaja ja malli/tyyppi mainitaan.
2.1.2.6. Mahdolliset suositukset akselin jarrumomentin erosta suhteessa
ABS-laitteen rakenteeseen ja perävaunun teliin.
2.1.2.7. Testitiedot on toimitettava huonoimman mahdollisen akselipainon
määrittelemiseksi energiankulutuksen testausta varten. Se
määritetään tekemällä sarja testejä kasvavilla akselipainoilla.
Kun akselipaino on ± 10000 N energiakulutuksen enimmäisar-
vosta, vähintään viisi tulosta vaaditaan tällä välillä. Ylimääräisiä
tuloksia toimitetaan yleisen kehityssuuntauksen kuvaamiseksi
enimmäiskulutusalueen ulkopuolella. Edellä olevien tietojen
perusteella testiperävaunu(t) on kuormitettava vastaamaan
määriteltyä huonointa mahdollista tilannetta.
2.1.2.8. Lisätietoja (tarvittaessa) lukkiutumattomien jarrujen käytöstä.
2.1.3. Osien kuvaus
2.1.3.1. Tunnistin (tunnistimet)
— Toiminta
— Tunnistaminen (esim. osien numero [numerot])
2.1.3.2. Säädin (säätimet)
— Yleinen kuvausja toiminta
— Tunnistaminen (esim. osien numero [numerot])1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 111
▼M7
— Liitteessä X olevan 4.1 kohdan määritelmän mukaiset vika-
moodit
— Muut ominaisuudet (esim. hidastimen käyttölaite, automaat-
tinen kokoonpano, muuttuvat parametrit, toiminnan tarkistus)
2.1.3.3. Muunnin (muuntimet)
— Yleinen kuvausja toiminta
— Tunnistaminen (esim. osien numero [numerot])
— Rajoitukset (esim. säädettävä enimmäistilavuus)
2.1.3.4. Sähkölaitteet
— Piirikaavio (-kaaviot)
— Virtalähteet
— Merkkivalon toiminta
2.1.3.5. Paineilmapiirit
— Jarrulaitteen kaaviokuvat, joihin sisältyvät edellä 2.1.2.1
kohdassa tarkoitetuissa perävaunutyypeissä käytettävät ABS-
kokoonpanot.
— Laitteen suorituskykyyn vaikuttavien johtojen/putkien kokojen
ja pituuksien rajoitukset (esim. muuntimen ja jarrukammion
välillä).
2.1.4. Sähkömagneettinen yhteensopivuus (EMC)
2.1.4.1. Tekninen asiakirja tai osoitus tunnustetun standardin mukaisesta
hyväksynnästä(1) on toimitettava sen osoittamiseksi, että noudate-
taan sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevaa liitteessä X
olevaa 4.6 kohtaa (herkkyys sähkö- ja magneettikentille sekä
päästöt). Asiakirjaan tai hyväksymispöytäkirjaan on liitettävä
yksityiskohtaiset tiedot koejärjestelystä, tutkitu(i)sta konfiguraa-
tio(i)sta ja saaduista tuloksista.
3. TESTIAJONEUVON (-AJONEUVOJEN) MÄÄRITTELY
3.1. Tutkimuslaitos tekee ilmoituslomakkeessa annettujen tietojen,
etenkin 2.1.2.1 kohdassa määriteltyjen perävaunusovellusten,
perusteella testit tämän liitteen 2.1.2.1 kohdan määritelmän
mukaisilla malliperävaunuilla, joissa on enintään kolme akselia
ja jotka on varustettu vastaavalla hyväksyttäväksi tarkoitetulla
lukkiutumattomalla jarrulaitteella/-kokoonpanolla. Kun perävau-
nuja valitaan arvioitavaksi, seuraavissa kohdissa määritellyt
muuttujat on myösotettava huomioon.
3.1.1. Pyöräntuennan ty yppi
Ilmoituslomakkeen mukaisesti ABS-laitteen tehon arviointitapa
jousitustyypin osalta valitaan seuraavasti:
Puoliperävaunut: Kutakin jousitusryhmää kohti, esim. tasapaino-
tettu, mekaaninen jne., arvioidaan yksi malliperävaunu.
Varsinaiset perävaunut: Arviointi tehdään millä tahansa jousitus-
tyypillä varustetulla malliperävaunulla.
3.1.2. Akseliväli
Puoliperävaunuilla akseliväli ei ole rajoittava tekijä, mutta varsi-
naisten perävaunujen osalta arvioidaan pienin akseliväli.
3.1.3. Jarrutyyppi
Hyväksyntä on rajoitettava nokkajarruihin, mutta jos muita jarru-
tyyppejä tulee saataville, voidaan vaatia vertailevia testejä.
3.1.4. Kuormituksen tunnistuslaite
Pitokyvyn hyödyntäminen määritetään kuormituksen tunnistuslait-
teelle kuormitetussa ja kuormittamattomassa tilassa. ABS:n
täyden toiminnan varmistamiseksi kuormituksen tunnistuslaite
voidaan säätää siten, että jarrukammion staattinen paine on 1
baaria suurempi kuin ABS:n toiminnan enimmäispaine.
3.1.5. Jarruttaminen1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 112
(1) Tämä on osoitettava noudattamalla niitä teknisiä vaatimuksia, jotka on vahvistettu
neuvoston direktiivissä 72/245/EY (EYVL L 152, 6.7.1972, s. 15), sellaisena kuin se
on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/54/EY (L 266, 8.11.1995, s. 1).
▼M7
Jarrutustasojen erot on kirjattava arviointia varten testien aikana
pitokyvyn hyödyntämisen määrittämiseksi. Yhden perävaunun
testauksesta saatuja tuloksia voidaan soveltaa saman tyypin
muihin perävaunuihin.
3.1.6. Energian kulutus
ABS:n arvioimiseen valittu (valitut) perävaunu(t) on (ovat) sell-
ainen (sellaiset), että akselit voidaan kuormittaa 2.1.2.7 kohdassa
määritellyllä huonoimmalla mahdollisella kuormituksella.
3.2. Liitteen II lisäyksen (kaaviot 2 ja 4) mukainen jarrujen yhteenso-
pivuutta koskeva asiakirja-aineisto esitetään yhteensopivuuden
osoittamiseksi kunkin testattavan perävaunutyypin osalta.
3.3. Hyväksynnän yhteydessä puoliperävaunuja ja keskiakseliperävau-
nuja on pidettävä samana ajoneuvotyyppinä.
4. TESTISUUNNITELMA
4.1. Tutkimuslaitos tekee seuraavat testit tämän liitteen 3 kohdassa
tarkoitetu(i)lle ajoneuvo(i)lle kunkin ABS-kokoonpanon osalta
— katso 2.1.1.4 kohta — 2.1.2.1 kohdassa määritelty luettelo
huomioon ottaen. Ristiviittauksilla huonoimpiin mahdollisiin
tapauksiin voidaan kuitenkin karsia osa testeistä pois. Jos
käytetään huonoimman mahdollisen tapauksen mukaista testausta,
tämä on mainittava testausselosteessa.
4.1.1. Pit okyvyn hyödyntäminen
Testit on tehtävä kullekin ilmoituslomakkeessa (2.1.2.1 kohta)
määritellylle ABS-kokoonpanolle ja perävaunutyypille liitteessä
X olevassa 6.2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti.
4.1.2. Energiankulutus4.1.2.1. Akselikuormitus — Arvioitavan perävaunun akselikuormitusten
on oltava sellaiset, että ne vastaavat energiankulutuksen osalta
huonointa mahdollista kuormitustilaa (2.1.2.7 kohta).
4.1.2.2. Energiankulutustesti — Testi on tehtävä kullekin ABS-kokoonpa-
nolle liitteessä X olevassa 6 kohdassa esitetyn menettelyn
mukaisesti.
4.1.2.3. Hyväksyttäviksi tarkoitetuille perävaunuille tehdään seuraavat
testit sen varmistamiseksi, että ne täyttävät lukkiutumisenestonenergiankulutukselle asetut vaatimukset (katso liite X, 6.1 kohta):
4.1.2.3.1. Ennen energiankulutustestin aloittamista (4.1.2.2 kohta)
määritellään jarrukammion työntötangon liikevaran (s T) ja jarru-
vivun pituuden ( lT) välinen suhde (R 1) jarrukammion paineen
ollessa 6,5 baaria.
Esimerkki:
l
T= 130 mm
sT=2 2m m
Rl¼sT
lT¼22
130¼0;169
4.1.2.3.2. Kuormituksen tunnistuslaitteen ollessa ”kuormitettu”-asennossa ja
energian alkutason ollessa liitteessä X olevan 6.1.2 kohdan
mukainen, energian varastointilaite tai varastointilaitteet eristetään
muulta ilmansyötöltä. Jarruja on käytettävä liitännän 6,5 baarin
ohjauspaineella, minkä jälkeen ne vapautetaan. Lisäjarrutuksia
on tehtävä, kunnes jarrukammioissa oleva paine on sama kuin
se, joka saavutetan 4.1.2.1 ja 4.1.2.2 kohdassa määritellyllä testa-
usmenettelyllä. Vastaavien jarrutusten (n e) lukumäärä on
ilmoitettava.
4.1.3. Erilaisten kitkapintojen testi
Kaikkien A-luokkaan kuuluviksi määriteltyjen lukkiutumattomien
jarrujen on oltava liitteessä X olevassa 6.3.2 kohdassa esitettyjen
vaatimusten mukaiset.
4.1.4. Teho alhaisella ja suurella nopeudella
4.1.4.1. Teho alhaisella ja suurella nopeudella on tarkastettava liitteessä X
olevan 6.3.1 kohdan mukaisesti perävaunun ollessa säädetty
samoin kuin pitokyvyn hyödyntämistä arvioitaessa.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 113
▼M7
4.1.4.2. Jos hampaiden määrän ja renkaan ympärysmitan välillä esiintyy
poikkeamia, tehdään toiminnallisia testejä poikkeamien ääriar-
voilla liitteessä X olevan 6.3 kohdan mukaisesti. Tämä voidaan
tehdä käyttämällä erikokoisia renkaita tai tuottamalla erikoisan-
tureita ääritaajuuksien simuloimiseksi.
4.1.5. Lisätarkastukset
Seuraavat lisätarkastukset on tehtävä vetoajoneuvoa jarruttamatta
ja perävaunu kuormittamattomana:
4.1.5.1. Akselin/telin siirtyessä korkean kitkakertoimen omaavalta
pinnalta (k H) pienen kitkakertoimen omaavalle pinnalle (k L),
jossa kH≥0,5 ja kH/kL≥2, ja kun liitännän ohjauspaine on
6,5 baaria, suoraan säädetyt pyörät eivät saa lukkiutua. Ajonopeus
ja perävaunujen jarrujen käyttöhetki lasketaan siten, että lukkiutu-
mattomien jarrujen toimiessa täydellä teholla suuren
kitkakertoimen omaavalla pinnalla siirtyminen pinnalta toiselle
tapahtuu noin 80 km/h:n ja 40 km/h:n nopeuksilla.
4.1.5.2. Perävaunun siirtyessä pienen kitkakertoimen omaavalta pinnalta
(kL) korkean kitkakertoimen omaavalle pinalle (k H), jossa
kH≥0,5 ja kH/kL≥2, ja kun liitännän käyttöpaine on 6,5
baaria, jarrukammioiden paineen on noustava sopivan korkeaksi
kohtuullisessa ajassa, eikä perävaunu saa poiketa alkuperäisestä
suunnastaan. Ajonopeus jarrutushetkellä lasketaan siten, että
lukkiutumattomien jarrujen toimiessa täydellä teholla pienen
kitkakertoimen omaavalla pinnalla siirtyminen pinnalta toiselle
tapahtuu noin 50 km/h:n nopeudella.
4.1.6. Vikam oodin simulointi:
Ulkoinen johdotus ja liitteessä X olevan 4.1 kohdan vaatimusten-
mukaisuus on tarkastettava testiajoneuvolla tai simulaattorilla.
5. HYVÄKSYNTÄSELOSTE
5.1. On laadittava hyväksyntäseloste, jonka sisältö määritellään tämän
liitteen lisäyksessä 1.
6. TARKASTUS
6.1. Osien ja asennuksen tarkastus
Tyyppihyväksyttävään perävaunuun asennetun ABS-laitteen
tekninen eritelmä tarkastetaan täyttämällä jokainen seuraavista
arviointiperusteista:
Kohta Arviointiperusteet
6.1.1. a) Tunnistin (tunnistimet) Muutoksia ei sallita
b) Säädin (säätimet) Muutoksia ei sallita
c) Muunnin (muuntimet) Muutoksia ei sallita
6.1.2. Putken (putkien) koko ja pituus
a) Syöttösäiliöstä muuntimeen (muunti-
miin)
Vähimmäissisäläpimitta Voidaan lisätäEnimmäiskokonaispituus Voidaan pienentää
b) Muuntimesta jarrukammioon
Sisäläpimitta Muutoksia ei sallita
Enimmäiskokonaispituus Voidaan pienentää
6.1.3. Varoitusmerkin toiminta Muutoksia ei sallita6.1.4. Jarrumomentin erot telillä Vain mahdolliset hyväksytyt erot sallitaan
6.1.5. Muiden rajoitusten osalta viitataan testa-
usselosteen 4 jaksoon tämän liitteen
lisäyksen 1 mukaisesti.Asennuksen on oltava määriteltyjen
rajoitusten mukainen — poikkeamia ei
sallita.
6.2. Säiliön tilavuuden tarkastus1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 114
▼M7
6.2.1. Koska perävaunussa käytetään monia erilaisia jarrulaitteita ja
apulaitteita, ei ole mahdollista esittää taulukkoa suositeltavista
säiliöiden tilavuuksista. Varaston riittävän tilavuuden tarkastami-
seksi voidaan tehdä liitteessä X olevan 6 kohdan mukainen
testaus tai noudattaa seuraavaa menettelyä:
6.2.1.1. Jarrun säädön on vastattava sellaisen testiperävaunun olosuhteita,
jossa lukkiutumattomat jarrut hyväksyttiin. Hyväksyttävän
perävaunun jarrukammion työntötangon isku jarrukammion
paineen ollessa 6,5 baaria lasketaan ja vahvistetaan seuraavan
kaavan mukaisesti:
Huom. Turvallisuuden takaamiseksi energian varastoinnin tila-
vuuden osalta mukaan on otettu +20 prosentin varmuuskerroin.
sv=lv× 1,2 × Rl
Esimerkki:
lv= 150 mm, Rl= 0,169
Sv= 150 × 1,2 × 0,169 = 30,4 mm
6.2.1.2. Energian varastointilaite tai varastointilaitteet eristetään muusta
syötöstä siten, että jarrut on säädetty 6.2.1.1 kohdan mukaisesti— jos perävaunussa on automaattinen kulumisen säätölaitteisto,
automaattinen säätömekanismi poistetaan käytöstä testin ajaksi
tai asennetaan vastaava käsikäyttöinen säätölaite — ja kuormi-
tuksen tunnistuslaite on asetettu asentoon ”kuormitettu” ja
energian alkutaso asetettu liitteessä X olevan 6.1.2 kohdan mukai-
sesti. Jarruja käytetään liittimen ohjauspaineen ollessa 6,5 baaria,
minkä jälkeen jarrut vapautetaan kokonaan. Jarrutuksia / jarrun
vapautuksia tehdään 4.1.2.3.2 kohdan mukaisesti tehdyssä testissä
määritelty määrä n e. Tänä aikana toimintapiirin paineen on oltava
riittävä sellaisen kokonaisjarrutusvoiman saavuttamiseksi pyörien
pinnalla, joka on vähintään 22,5 prosenttia suurimmasta staatti-
sesta pyöräpainosta ja joka ei aiheuta lukkiutumattomiin
jarruihin kuulumattomien jarrulaitteiden itsekytkeytyvää jarru-
tusta.
6.3. Toiminnan tarkastus
6.3.1. Tämä on rajoitettava koskemaan ainoastaan lukkiutumattomien
jarrujen dynaamisen toiminnan tarkastusta. Täyden toiminnan
varmistamiseksi voi olla tarpeen säätää kuormituksen tunnistuslai-
tetta tai käyttää alhaisen kitkakertoimen omaavaa pintaa.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 115
▼M7
Lisäys 1
Perävaunun lukkiutumattomien jarrujen hyväksyntäseloste
Hyväksyntäseloste N:o: …
1. Tunnistaminen
1.1. Lukkiutumattomien jarrujen valmistaja (nimi ja osoite):1.2. Järjestelmän nimi/malli:
2. Hyväksytty (hyväksytyt) järjestelmä (järjestelmät) ja asennus
(asennukset)
2.1. Hyväksytty (hyväksytyt) ABS-kokoonpano (-kokoonpanot) (esim.
2S/1M, 2S/2M jne.):
2.2. Soveltamisalue (perävaunun tyyppi ja akselien lukumäärä):
2.3. Virtalähteet:
ISO 7638, ISO 1185, jne.
2.4. Hyväksytyn (hyväksyttyjen) tunnistim(i)en, säätim(i)en ja muunti-
m(i)en tunnistaminen:
2.5. Energian kulutus — vastaava määrä staattisia jarrutuksia ja sylin-
terin iskunpituuden ja jarruvivun pituuden välinen suhde:
2.6. Muut ominaisuudet, esim. hidastimen käyttölaite, nostettavien
akselien rakenne jne.:
3. Testitiedot ja -tulokset
3.1. Testattavan ajoneuvon tiedot:3.2. Testauspinnan tiedot:
3.3. Testitulokset:
3.3.1. Pitokyvyn hyödyntäminen:3.3.2. Energian kulutus:3.3.3. Erilaisten kitkapintojen testi:3.3.4. Teho alhaisella nopeudella:3.3.5. Teho suurella nopeudella:3.3.6. Lisätarkastukset:3.3.6.1. Siirtyminen korkean kitkakertoimen omaavalta pinnalta pienen
kitkakertoimen omaavalle pinnalle:
3.3.6.2. Siirtyminen pienen kitkakertoimen omaavalta korkean kitkaker-
toimen omaavalle pinnalle:
3.3.7. Vikamoodin simulointi:3.3.8. Valinnaisten virtaliitäntöjen toiminnan tarkastukset:3.3.9. Sähkömagneettinen yhteensopivuus:
4. Asennusrajoitukset
4.1. Pyörän ympärysmitan suhde hampaiden lukumäärään:4.2. Renkaan ympärysmitan toleranssi kahden samalla tunnistimella
varustetun akselin välillä:
4.3. Jousituksen tyyppi:4.4. Jarrumomentin ero (erot) perävaunun telin akseleilla:4.5. Varsinaisen perävaunun akseliväli:4.6. Jarrutyyppi:4.7. Putken koot ja pituudet:4.8. Kuormituksen tunnistuslaite:1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 116
▼M7
4.9. Merkkivalon toiminta:
4.10. Muita suosituksia/rajoituksia [esim. tunnistimien, muuntim(i)en,
nostoakselin (akselien) tai ohjaavan (ohjaavien) akselin (akselien)
sijainti]:
5. Testin päivämäärä:
Edellä kuvatut lukkiutumattomat jarrut täyttävät direktiivin 71/
320/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä
98/12/EY, liitteen XIV vaatimukset
Testin suorittanut tutkimuslaitos/hyväksyntäviranomainen (1):
Hyväksyntäviranomainen, jos se ei ole sama kuin tutkimuslaitos:
Liitteet:(Valmistajan ilmoituslomake)1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 117
(1) Tarpeeton viivataan yli.
▼M7
Lisäys 2
Tunnukset ja määritelmät
TunnusHuomautuks ia
sTVertailupreävaunun jarrukammion työntötagon liikevara
millimetreinä
lTVertailuperävaunun jarruvivun pituusmillimetreinä
R1Suhde sT/lT
neVastaavien staattisten jarrutusten lukumäärä
lvHyväksyttävän perävaunun jarruvivun pituus millimetreinä
svHyväksyttävän perävaunun jarrukammion työntötagon liike-
vara millimetreinä1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 118
▼M7
LIITE XV
Varaosajarrupäällysteiden asennussarjojen EY-tyyppihyväksyntä erillisinä
teknisinä yksikköinä
1. SOVELTAMISALA
1.1. Tätä liitettä sovelletaan M1-luokan ( ≤3,5 tonnia), M2-luokan
(≤3,5 tonnia), N1-, O1- sekä O2-luokan moottoriajoneuvoihin ja
perävaunuihin varaosina asennettavien jarrupäällysteiden asennus-
sarjojen tyyppihyväksyntään direktiivissä 70/156/ETY 2 artiklassa
tarkoitettuina erillisinä teknisinä yksikköinä.
1.2. Hyväksynnät ovat pakollisia ainoastaan niille jarrupäällysteiden
asennussarjoille, jotka on tarkoitettu asennettaviksi direktiivin
71/320/ETY, sellaisena kuin se on muutettu tällä direktiivillä,
mukaisesti hyväksyttyihin moottoriajoneuvoihin ja perävaunuihin.
2. MÄÄRITELMÄT
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
2.1. ” jarrulaitteilla ” tämän direktiivin liitteessä I olevassa 1.2
kohdassa määriteltyjä laitteita;
2.2. ” kitkajarrulla ” sitä jarrutuslaitteiden osaa, jossa suhteessa
toisiinsa liikkuvien jarrupäällysteen ja pyörän levyn tai rummun
välisestä kitkasta syntyy ajoneuvon liikettä vastustava voima;
2.3. ” jarrupäällysteiden asennussarjalla ” kitkajarrun osaa, jota paine-
taan rumpua tai levyä vasten kitkavoiman tuottamiseksi;
2.3.1. ’ jarrukenkien asennussarjalla ’ tarkoitetaan rumpujarrun jarrupääl-
lysteiden asennussarjaa;
2.3.1.1. ” jarrukengällä ” jarrukenkien asennussarjan osaa, jossa on
jarrupäällyste;
2.3.2. ” jarrupalojen asennussarjalla ” levyjarrun jarrupäällysteiden asen-
nussarjaa;
2.3.2.1. ” tukilevyllä ” jarrupalojen asennussarjan osaa, jossa on jarrupääl-
lyste;
2.3.3. ” jarrupäällysteellä ” jarrupäällysteiden asennussarjan kitkamater-
iaaliosaa;
2.3.4. ” kitkamateriaalilla ” niiden materiaalien ja valmistustapojen
erityistä yhdistelmää, jotka määräävät jarrupäällysteen ominai-
suudet;
2.4. ” jarrupäällystetyypillä ” sellaisten jarrupäällysteiden luokkaa,
jotka eivät eroa toisistaan kitkamateriaaliominaisuuksiltaan;
2.5. ” jarrupäällysteiden asennussarjan tyypillä ” sellaisten jarrupääl-
lysteiden asennussarjojen luokkaa, jotka eivät eroa toisistaan
jarrupäällystetyypiltään, mitoiltaan tai toiminnallisilta ominai-
suuksiltaan;
2.6. ” alkuperäisellä jarrupäällysteellä ” ajoneuvon tyyppihyväksyntä-
todistuksen liitteen IX lisäyksen 1 liitteessä olevassa 1.2
kohdassa ja sen alakohdissa tarkoitettua jarrupäällystetyyppiä;
2.7. ” alkuperäisellä jarrupäällysteiden asennussarjalla ” ajoneuvon
ilmoituslomakkeessa esitettyjen tietojen mukaista jarrupäällys-
teiden asennussarjaa;
2.8. ” Varaosajarrupäällysteiden asennussarjalla ” tämän direktiivin
nojalla hyväksyttyä sellaista jarrupäällysteiden asennussarja-
tyyppiä, joka soveltuu alkuperäisen jarrupäällysteiden
asennussarjan varaosaksi;
2.9. ” valmistajalla ” järjestöä, joka voi ottaa teknisen vastuun
jarrupäällysteiden asennussarjoista ja joka voi osoittaa omaavansa
keinot tuotannon vaatimustenmukaisuuden saavuttamiseksi.
3. EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS
3.1. Varaosajarrupäällysteiden asennussarjan valmistajan on jätettävä
hakemus erityistä (erityisiä) ajoneuvotyyppiä (-tyyppejä)
koskevaa varaosajarrupäällysteiden asennussarjan direktiivin 70/1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 119
▼M7
156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaista EY-tyyppihyväksyntää
varten.
3.2. Tämän direktiivin mukaisesti myönnetyn (myönnettyjen)
ajoneuvon tyyppihyväksynnän (tyyppihyväksyntöjen) haltija saa
tehdä kyseisen ajoneuvon tyyppihyväksyntätodistuksen liitteen
IX lisäyksen 1 liitteessä olevassa 1.2 kohdassa ja sen alakohdissa
tarkoitetun tyypin mukaisia varaosajarrupäällysteiden asennussar-
joja koskevan hakemuksen.
3.3. Ilmoituslomakkeen malli esitetään liitteessä XVII.
3.4. Tyyppihyväksyntätestit suorittavalle tutkimuslaitokselle on toimi-
tettava:
3.4.1. riittävä määrä sen tyypin mukaisia jarrupäällysteitä, jota varten
hyväksyntää haetaan. Näytteissä on näyttävä selvästi ja pysyvästi
hakijan kauppanimi tai -merkki sekä tyypin kuvaus.
3.4.2. Edustava(t) ajoneuvo(t) ja/tai jarru(t).
4. EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN
4.1. Jos asiaa koskevat vaatimukset täyttyvät, EY-tyyppihyväksyntä
on myönnettävä direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan ja,
soveltuvin osin, 4 kohdan nojalla.
4.2. EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli esitetään liitteessä XVI.
4.3. Kaikille varaosajarrupäällysteiden asennussarjan tyypeille on
annettava hyväksyntänumero direktiivin 70/156/ETY liitteen VII
mukaisesti. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle
jarrupäällysteiden asennussarjatyypille. Sama tyyppihyväksyntä-
numero voi koskea kyseisen jarrupällysteiden asennussarjatyypin
käyttöä useissa eri ajoneuvotyypeissä.
4.4. Merkintä
4.4.1. Kaikissa tämän direktiivin nojalla erillisinä yksikköinä hyväksyt-
tyjen tyyppien mukaisissa varaosajarrupäällysteiden
asennussarjoissa on oltava EY-tyyppihyväksyntämerkki.
4.4.2. Tässä merkissä on oltava suorakulmio ”e”-kirjaimen ympärillä ja
sen jälkeen tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion tunnus-
luku tai -kirjaimet.
1 Saksa
2 Ranska3 Italia
4 Alankomaat
5 Ruotsi6 Belgia9 Espanja
11 Yhdistynyt kuningaskunta12 Itävalta13 Luxemburg17 Suomi18 Tanska21 Portugali23 Kreikka
IRL Irlanti
Suorakulmion lähellä on oltava myösdirektiivin 70/156/ETY liit-
teen VII tyyppihyväksyntänumeron 4 jaksossa esitetty
”perushyväksyntänumero”, jota edeltää sarjanumeroa osoittavat
kaksi lukua, jotka tarkoittavat direktiiviin 71/320/ETY tehtyä
viimeisintä suurta teknistä muutosta sinä päivänä, jona EY-tyyp-
pihyväksyntä myönnettiin. Tämän direktiivin sarjanumero on 01.
Loput kolme suorakulmion läheisyydessä olevaa lukua on
käytettävä jarrukengän tai tukilevyn yksilöimiseen.
4.4.3. Edellä 4.4.2 kohdassa tarkoitetun hyväksyntämerkin on oltava
helposti luettava ja pysyvä.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 120
▼M7
4.4.4. Tämän liitteen lisäyksessä 1 annetaan esimerkkejä edellä ja 6.5
kohdassa tarkoitetuista hyväksyntämerkin ja hyväksyntätietojen
ryhmittelystä.
5. VAATIMUKSET JA TESTIT
5.1. Yleistä
Varaosajarrupäällysteiden asennussarja on suunniteltava ja raken-
nettava siten, että kun sillä korvataan ajoneuvoon alun perin
asennettu asennussarja, ajoneuvon jarrutusteho vastaa hyväksytyn
ajoneuvotyypin jarrutustehoa tämän direktiivin liitteen II
määräysten mukaisesti.
Erityisesti:
a) varaosajarrupäällysteiden asennussarjoilla varustetun
ajoneuvon on täytettävä tämän direktiivin asianomaiset jarru-
tusta koskevat vaatimukset;
b) varaosajarrupäällysteiden asennussarjan suorituskyvyn on
oltava sen korvaaman alkuperäisen jarrupäällysteiden asennus-
sarjan kaltainen;
c) varaosajarrupäällysteiden asennussarjalla on oltava tarkoituk-
seen soveltuvat mekaaniset ominaisuudet;
5.2. Tämän direktiivin ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevissa
asiakirjoissa eritellyn tyypin mukaisten varaosajarrupäällysteiden
asennussarjojen katsotaan täyttävän tässä liitteessä olevan 5
kohdan vaatimukset.
5.3. Suorituskykyä koskevat vaatimukset
5.3.1 M1-, M2-j aN1-luokan ajoneuvojen varaosajarrupäällysteiden
asennussarjat
Varaosajarrupäällysteiden asennussarjat on testattava lisäyksen 2
määräysten mukaisesti ja niiden on täytettävä kyseisessä lisäyk-
sessä esitetyt vaatimukset. Testattaessa nopeusherkkyyttä ja
verrattaessa suorituskykyä kylmillä jarruilla jarrutettaessa on
käytettävä toista lisäyksessä 2 esitetyistä kahdesta menetelmästä.
5.3.2. O1-j aO2-luokan ajoneuvojen varaosajarrupäällysteiden asennus-
sarjat
Varaosajarrupäällysteiden asennussarjat on testattava lisäyksen 3
määräysten mukaisesti ja niiden on täytettävä tämän liitteen
lisäyksessä 3 ja lisäyksessä 4 esitetyt vaatimukset.
5.4. Mekaaniset ominaisuudet
5.4.1. Siihen tyyppiin, jolle hyväksyntää haetaan, kuuluvien varaosajar-
rupäällysteiden asennussarjojen leikkauslujuus on testattava ISO:n
standardin 6312-1981 mukaisesti.
5.4.1.1. Jarrupalojen asennussarjan pienin sallittu leikkauslujuus on 250N/
cm2ja jarrukenkien asennussarjan 100 N/cm 2.
5.4.2. Siihen tyyppiin, jolle hyväksyntää haetaan, kuuluvien varaosajar-
rupäällysteiden asennussarjojen puristuvuus on testattava
standardin ISO 6310-1981 mukaisesti.
5.4.2.1. Jarrupalojen asennussarjojen puristuvuusarvo ei saa olla suurempi
kuin 2 prosenttia ympäristön lämpötilassa eikä suurempi kuin 5
prosenttia 400º C:ssa, ja jarrukenkien asennussarjojen puristuvuu-
sarvo ei saa olla suurempi kuin 2 prosenttia ympäristön
lämpötilassa eikä suurempi kuin 4 prosenttia 200º C:ssa.
6. PAKKAUS JA MERKINNÄT
6.1. Tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiset varao-
sajarrupäällysteiden asennussarjat on pidettävä kaupan
akselikohtaisina sarjoina.
6.2. Jokaisen akselikohtaisen sarjan on oltava sinetöidyssä pakkauk-
sessa, jonka rakenteesta voidaan todeta, onko sitä avattu aiemmin.
6.3. Jokaisesta pakkauksesta on näyttävä seuraavat tiedot:6.3.1. pakkauksessa olevien varaosajarrupäällysteiden asennussarjojen
määrä;
6.3.2. valmistajan nimi tai tavaramerkki;1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 121
▼M7
6.3.3. varaosajarrupäällysteiden asennussarjojen merkki ja tyyppi;
6.3.4. ajoneuvot/akselit/jarrut, joita sisällön hyväksyminen koskee;
6.3.5. hyväksyntämerkki.6.4. Jokaisessa pakkauksessa on oltava asennusohjeet, joissa
6.4.1. viitataan erityisesti apuosiin;
6.4.2. ilmoitetaan, että varaosajarrupäällysteiden asennussarjat olisi
vaihdettava akselin molemmilla puolilla
6.5. Jokaisessa varaosajarrupäällysteiden asennussarjassa on oltava
pysyvästi seuraavat hyväksyntätiedot:
6.5.1. hyväksyntämerkki,
6.5.2. valmistuspäivämäärä, ainakin kuukausi ja vuosi,6.5.3. jarrupäällysteiden merkki ja tyyppi.
7. TYYPIN JA HYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET
7.1. Tämän direktiivin nojalla hyväksytyn tyypin muutosten osalta
sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan säännöksiä.
8. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
8.1. Yleensä toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmis-
tamiseksi toteutetaan direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan nojalla.
8.2. Alkuperäisten jarrupäällysteiden asennussarjojen, joista tehdään
hakemus 3.2 kohdan mukaisesti, katsotaan olevan 8 kohdan vaati-
musten mukaiset.
8.3. Direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan 2.3.5 kohdassa tarkoitetut
testit ovat 5.4 kohdassa ja tämän liitteen lisäyksessä 4 vahvistet-
tuja testejä.
8.4. Toimivaltaisen viranomaisen valtuuttamat tarkastukset tehdään
tavallisesti kerran vuodessa.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 122
▼M7
Lisäys 1
Hyväksyntämerkkiä ja hyväksyntätietoja koskevat järjestelyt
(Katso tämän liitteen 4.4 ja 6.5 kohta)
Edellä olevasta hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen tuote on hyväksytty Alankomaissa (e4)
tämän direktiivin nojalla. Kuvan hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä numeroa (01) osoittavat
neuvoston direktiiviin 71/320/ETY viimeisimmille teknisille muutoksille annettua sarjanumeroa; seur-
aavat neljä numeroa (0047) osoittavat hyväksyntäviranomaisen jarrupäällystetyypille antamaa
perushyväksyntänumeroa, ja loput suorakulmion läheisyydessä olevat kolme numeroa (901) osoittavat
hyväksyntäviranomaisen jarrukengälle tai tukilevylle antamaa numerosarjaa. Kaikki yhdeksän numeroa
muodostavat yhdessä kyseisen varoasajarrupäällysteiden asennussarjatyypin hyväksyntänumeron
Esimerkki jarrupalojen asennussarjan merkinnästä
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 123
▼M7
Esimerkki jarrukenkien asennussarjan merkinnästä
Huom.:
Näiden merkintöjen ei ole pakko sijaita edellä olevien esimerkkien mukaisissa kohdissa.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 124
▼M7
Lisäys 2
M1-, M2-j aN1-luokan ajoneuvojen varaosajarrupäällysteiden asennussar-
joja koskevat vaatimukset
1. TÄMÄN DIREKTIIVIN VAATIMUSTEN NOUDATTAMINEN
Tämän direktiivin vaatimusten noudattaminen on osoitettava
ajoneuvotestissä.
1.1 Testiajoneuvo
Sitä (niitä) tyyppiä (tyyppejä), jo(i)lle varaosajarrupäällysteiden
asennussarjojen hyväksyntää haetaan, edustavan ajoneuvon on
oltava varustettu sellaisella varaosajarrupäällysteiden asennus-
sarjan tyypillä, jolle hyväksyntää haetaan, sekä jarrutustestiä
varten tässä direktiivissä edellytetyillä välineillä.
Testattavien varaosajarrupäällysteiden asennussarjojen on oltava
asennettu asianomaiseen jarruun ja ne on kiillotettava valmistajan
ohjeiden mukaisesti tutkimuslaitoksen hyväksymällä tavalla,
kunnes noudatettava kiillotusmenettely vahvistetaan.
1.2 Ajoneuvon jarrujärjestelmä on testattava kyseistä ajoneuvo-
luokkaa (M1,M2tai N1) koskevien liitteessä II olevan 1 ja 2
kohdan vaatimusten mukaisesti. Sovellettavat vaatimukset tai
testit ovat:
1.2.1 Käyttöjarrujärjestelmä
1.2.1.1 Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormitettuna
1.2.1.2 Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormittamattomana
ja kuormitettuna liitteessä II olevan 1.2.3.1 (vakaustesti) ja 1.2.3.2
kohdan (ainoastaan testi alkunopeudella v=0,8 v max) mukaisesti
1.2.1.3 Tyyppi I -testi
1.2.2 Varajarrujärjestelmä
1.2.2.1 Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormitettuna (tätä
testiä ei tarvitse tehdä, jos on selvää, että vaatimukset täyttyvät
esimerkiksi diagonaalisen piirijaon avulla)
1.2.3 Seisontajarrujärjestelmä
(Tätä kohtaa sovelletaan ainoastaan, jos jarrua, jonka päällysteille
hyväksyntää haetaan, käytetään seisontajarruna)
1.2.3.1 Mäkitesti 18 prosentin kaltevuudella ja ajoneuvo kuormitettuna
1.3 Ajoneuvon on täytettävä kaikki kyseistä ajoneuvoluokkaa
koskevat liitteessä II olevassa 2 kohdassa määrätyt aiheelliset
vaatimukset.
2. LISÄVAATIMUKSET
Lisävaatimusten noudattaminen on osoitettava toisella seuraavista
menetelmistä:
2.1 Ajoneuvotesti (akselikohtainen testi)
Tätä testiä varten ajoneuvon on oltava täysin kuormitettu, ja
jarrutukset on tehtävä vaihde vapaalla tasaisella tiellä.
Ajoneuvon käyttöjarrujärjestelmän on oltava varustettu järjes-
telmällä, jolla etu- ja taka-akselien jarrut voidaan erottaa
toisistaan, jotta molempia voidaan käyttää toisistaan riippumatto-
mina.
Jos jarrupäällysteiden asennussarjan hyväksyntää vaaditaan etuak-
selin osalta, taka-akselin jarrut eivät saa toimia koko testin
aikana.
Jos jarrupäällysteiden asennussarjan hyväksyntää vaaditaan taka-
akselin osalta, etuakselin jarrut eivät saa toimia koko testin
aikana.
2.1.1 Suoritus kyvyn vertailu kylmillä jarruilla jarrutet-
taessa1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 125
▼M7
Varaosajarrupäällysteiden asennussarjan ja alkuperäisten
jarrupäällysteiden asennussarjan suorituskyvyn vertailu kylmillä
jarruilla jarrutettaessa tehdään vertaamalla testin tuloksia seuraa-
vasti:
2.1.1.1 Jarrutetaan vähintään kuusi kertaa nostamalla poljintehoa tai
johtopainetta tasaisin välein pyörien lukkiutumiseen saakka tai
vaihtoehtoisesti siihen saakka, että saavutetaan 6 m/s 2:n
keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus taikka kyseiselle
ajoneuvoluokalle vahvistettu enimmäispoljinvoima, ja akselin
alkunopeuden on oltava seuraavan taulukon mukainen:
AjoneuvoluokkaTestinopeus (km/h)
etuakseli taka-akseli
M170 45
M250 40
N165 50
Kutakin jarrutusta aloitettaessa jarrujen alkulämpötilan on oltava
≤100 ºC.
2.1.1.2 Poljinvoima tai johtopaine sekä keskimääräinen täysin kehittynyt
hidastuvuus mitataan ja ne esitetään graafisesti, ja se poljinvoima
tai johtopaine määritetään, jolla saavutetaan 5 m/s 2:n keskimää-
räinen täysin kehittynyt hidastuvuus etuakselin jarrujen osalta ja
3 m/s2:n keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus taka-
akselin jarrujen osalta. Jos näitä arvoja ei voi saavuttaa suurim-
malla sallitulla poljinvoimalla, määritetään vaihtoehtoisesti se
poljinvoima tai johtopaine, jolla saavutetaan enimmäishidastu-
vuus.
2.1.1.3 Varaosajarrupäällysteiden asennussarjojen suorituskykyominai-
suuksia on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteiden
asennussarjoja vastaavina, jos samalla poljinvoimalla tai johtopai-
neella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet
ovat syntyneen käyrän ylimmällä kaksi kolmannesosalla noin 15
prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteiden asennussarjoilla saavu-
tetuista hidastuvuuksista.
2.1.2 Nopeusherkkyystesti
2.1.2.1 Tämän lisäyksen 2.1.1.2 kohdan mukaista poljinvoimaa käyttäen
jarrutetaan kolme kertaa, kun jarrujen alkulämpötila on ≤100 ºC
ja akselien alkunopeudet ovat seuraavanlaiset:
etuakselin osalta 65 km/h, 100 km/h ja 135 km/h, kun vmaxon
suurempi kuin 150 km/h.
taka-akselin osalta 45 km/h, 65 km/h ja 90 km/h, kun vmaxon
suurempi kuin 150 km/h.
2.1.2.2 Lasketaan kunkin kolmen jarrutusryhmän keskiarvo ja esitetään
nopeus graafisesti vastaavia keskimääräisiä täysin kehittyneitähidastuvuuksia vasten.
2.1.2.3 Korkeimmilla nopeuksilla tallennettujen keskimääräisten täysin
kehittyneiden hidastuvuuksien on oltava noin 15 prosenttia
hitaimmalla nopeudella tallennetuista hidastuvuuksista.
2.2 Inertiadynamometritesti
2.2.1 Testivarusteet
Testiä varten inertiadynamometri on varustettava kyseisellä
ajoneuvon jarrulla. Dynamometri on varustettava välineillä kier-
rosnopeuden, jarrumomentin, jarrujohdon paineen, jarrutuksen
jälkeisen kierrosten määrän, jarrutusajan sekä jarrukiekon
lämpötilan jatkuvaa tallentamista varten.
2.2.2 Testiolosuhteet2.2.2.1 Dynamometrin pyörimismassan on vastattava puolta akselin osuu-
desta ajoneuvon enimmäismassassa jäljempänä esitetyn taulukon
mukaisesti sekä kyseiselle (kyseisille) ajoneuvotyyp(e)ille valtuu-
tetun suurimman renkaan vierintäsäteestä.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 126
▼M7
AjoneuvoluokkaAkselin osuus ajoneuvon enimmäismassasta
etuakseli taka-akseli
M10,77 0,32
M20,69 0,44
N10,66 0,39
2.2.2.2 Dynamometrin alkupyörimisnopeuden on vastattava tämän
lisäyksen 2.2.3 ja 2.2.4 kohdassa ilmoitettuja ajoneuvon lineeari-
nopeuksia, ja sen on perustuttava renkaan dynaamiseen
vierintäsäteeseen.
2.2.2.3 Testattavat jarrupäällysteet on asennettava asianomaisiin
jarruihin, ja ne on kiillotettava valmistajan ohjeiden mukaisesti
tutkimuslaitoksen hyväksymällä tavalla, kunnes noudatettava kiil-
lotusmenettely vahvistetaan.
2.2.2.4 Jos jäähdytysilmaa käytetään, ilmavirtauksen nopeuden on oltava
jarrussa enintään 10 km/h.
2.2.3 Suorituskyvyn vertailu kylmillä jarruilla jarrutettaessa
Varaosajarrupäällysteiden asennussarjan ja alkuperäisten
jarrupäällysteiden asennussarjan suorituskyvyn vertailu kylmillä
jarruilla jarrutettaessa tehdään vertaamalla testin tuloksia seuraa-
vasti:
2.2.3.1 Kun M 1-j aN1-luokan ajoneuvojen alkunopeuson 80 km/h ja
M2-luokan ajoneuvon alkunopeuson 60 km/h ja jarrujen
lämpötila on ≤100 ºC kunkin jarrutuksen alussa, jarrutetaan
vähintään kuusi kertaa nostamalla linjapainetta tasaisin välein,
kunness aavutetaan 6 m/s 2:n keskimääräinen täysin kehittynyt
hidastuvuus.
2.2.3.2 Mitataan ja esitetään graafisesti kunkin jarrutuksen linjapaine ja
keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus, ja määritetään 5 m/
s2:n hidastuvuuden saavuttamiseksi vaadittava linjapaine.
2.2.3.3 Varaosajarrupäällysteiden asennussarjojen suorituskykyominai-
suuksia on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteiden
asennussarjoja vastaavina, jos samalla poljinvoimalla tai linjapai-
neella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet
ovat syntyneen käyrän ylimmällä kaksi kolmannesosalla noin 5
prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteiden asennussarjoilla saavu-
tetuista hidastuvuuksista.
2.2.4 Nopeusherkkyystesti2.2.4.1 Edellä 2.2.3.2 kohdan mukaista poljinvoimaa käyttäen jarrutetaan
kolme kertaa, kun jarrujen alkulämpötila on ≤100 ºC ja pyöri-
misnopeudet vastaavat seuraavia ajoneuvojen lineaarinopeuksia:
75 km/h, 120 km/h ja 160 km/h, kun v maxon suurempi kuin
150 km/h.
2.2.4.2 Lasketaan kunkin kolmen jarrutusryhmän keskiarvo ja esitetään
nopeus graafisesti vastaavia, keskimääräisiä täysin kehittyneitä
hidastuvuuksia vasten.
2.2.4.3 Korkeimmilla nopeuksilla tallennettujen keskimääräisten täysin
kehittyneiden hidastuvuuksien on oltava noin 15 prosenttia
hitaimmalla nopeudella tallennetusta hidastuvuudesta.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 127
▼M7
Lisäys 3
O1-j aO2- luokan ajoneuvojen varaosajarrupäällysteiden asennussarjoja
koskevat vaatimukset
1. YLEISTÄ
Tässä lisäyksessä kuvattu testimenetelmä perustuu inertiadynamo-
metritestiin. Vaihtoehtoisesti testit saadaan tehdä testiajoneuvolla
tai ajomatolla varustetulla testipenkillä, jos samat testiolosuhteet
saavutetaan ja samat parametrit mitataan kuin inertiadynamome-
tritestissä.
2. TESTIVARUSTEET
Testiä varten inertiadynamometri on varustettava kyseisellä
ajoneuvon jarrulla. Dynamometri on varustettava välineillä kier-
rosnopeuden, jarrumomentin, jarrujohdon paineen, jarrutuksen
jälkeisen kierrosten määrän, jarrutusajan sekä jarrukiekon
lämpötilan jatkuvaa tallentamista varten.
2.1 Testiolosuhteet
2.1.1 Dynamometrin pyörimismassan on vastattava puolta akselin osuu-
desta ajoneuvon enimmäismassassa jäljempänä esitetyn taulukon
mukaisesti sekä kyseiselle (kyseisille) ajoneuvotyyp(e)ille hyväk-
sytyn suurimman renkaan vierintäsäteestä.
2.1.2 Dynamometrin alkupyörimisnopeuden on vastattava tämän
lisäyksen 3.1 kohdassa ilmoitettuja ajoneuvon lineearinopeuksia,
ja sen on perustuttava ajoneuvotyyp(e)ille hyväksytyn pienimmän
renkaan dynaamiseen vierintäsäteeseen.
2.1.3 Testattavat jarrupäällysteet on asennettava asianomaisiin
jarruihin, ja ne on kiillotettava valmistajan ohjeiden mukaisesti
tutkimuslaitoksen hyväksymällä tavalla, kunnes noudatettava kiil-
lotusmenettely vahvistetaan.
2.1.4 Jos jäähdytysilmaa käytetään, ilmavirtauksen nopeuden on oltava
jarrussa enintään 10 km/h.
2.1.5 Jarruun asennetun käyttölaitteen on oltava ajoneuvoon asennetun
käyttölaitteen mukainen.
3. TESTIT JA VAATIMUKSET
3.1 Tyyppi O -testi
Kun alkunopeuson 60 km/h ja jarrujen lämpötila on ≤100ºC
kunkin jarrutuksen alussa, jarrutetaan vähintään kuusi kertaa
peräkkäin nostamalla linjapainetta tai käyttövoimaa tasaisin
välein linjapaineen enimmäisarvoon saakka taikka kunnes saavu-
tetaan 6 m/s2:n hidastuvuus. Viimeisin jarrutus toistetaan
käyttämällä 40 km/h:n alkunopeutta.
3.2 Tyyppi I -testi
3.2.1 Lämmitysmenettely
Jarrua on lämmitettävä jarruttamalla sitä toistuvasti liitteessä II
olevan 1.3.2 kohdan vaatimuksen mukaisesti, kun jarrukiekon
alkulämpötila on ≤100ºC.
3.2.2 Kuumateho
Lämmitysmenettelyn jälkeen mitataan kuumateho 3.1 kohdassa
määrätyin edellytyksin käyttäen samaa linjapainetta tai käyttö-
voimaa (lämpötilaolot saavat olla erilaiset), kun alkunopeus on
40 km/h. Lämmitetyn jarrun keskimääräinen täysin kehittynyt
hidastuvuus ei saa olla pienempi kuin 60 prosenttia kylmillä
jarruilla saavutetusta arvosta taikka se ei saa olla pienempi kuin
3,5 m/s2.
3.3 Suorituskyvyn vertailu kylmillä jarruilla jarrutettaessa
Varaosajarrupäällysteiden asennussarjojen ja alkuperäisten
jarrupäällysteiden asennussarjojen vertailu on tehtävä vertaamalla
3.1 kohdassa kuvatun tyyppi 0 -testin tuloksia.
3.3.1 Edellä 3.1 kohdassa kuvattu tyyppi 0 -testi on tehtävä yhdellä
alkuperäisten jarrupäällysteiden asennussarjalla.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 128
▼M7
3.3.2 Varaosajarrupäällysteiden asennussarjojen suorituskykyominai-
suuksia on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteiden
asennussarjoja vastaavina, jos samalla poljinvoimalla tai linjapai-
neella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet
ovat syntyneen käyrän ylimmällä kaksi kolmannesosalla noin 15
prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteiden asennussarjoilla saavu-
tetuista hidastuvuuksista.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 129
▼M7
Lisäys 4
Jarrupäällysteiden kitkakäyttäytymisen määrittäminen konetestauksella
1. JOHDANTO
1.1 Varaosajarrupäällysteiden asennussarjatyypin näytteet on testa-
ttava koneella, jolla voidaan tuottaa tässä lisäyksessä esitetyt
testiolosuhteet sekä soveltaa tässä lisäyksessä esitettyjä testime-
nettelyjä.
1.2 Testitulokset on arvioitava näytteiden kitkakäyttäytymisen
määrittämiseksi.
1.3 Näytteiden kitkakäyttäytymistä on vertailtava sen arvioimiseksi,
ovatko ne varaosajarrupäällysteiden asennussarjatyypille vahvis-
tetun standardin mukaiset.
2. LAITTEET
2.1 Kone on suunniteltava niin, että se voidaan varustaa ja sitä
voidaan käyttää sellaisella täysimittaisella jarrulla, joka on
samanlainen kuin tämän liitteen 5 kohdan mukaisessa hyväk-
syntätestissä käytettyyn ajoneuvon akseliin asennettu jarru.
2.2 Levyn tai rummun pyörimisnopeuksien on oltava 660 ± 10 min−1
ilman kuormitusta ja vähintään 600 min−1täydessä kuormituk-
sessa.
2.3 Testisyklien sekä testisyklien aikana tehtyjen jarrutusten on oltava
säädettävät ja automaattisesti toimivat.
2.4 Käyttömomentti tai jarrupaine (jatkuva momenttimenetelmä) sekä
työpinnan lämpötila on tallennettava.
2.5 Jäähdytysilmaa on johdettava jarruun 600 ± 60 m3/h tunnissa.
3. TESTAUSMENETTELY
3.1 Näytteiden valmistelu
Valmistajan sovitussuunnitelmassa on varmistettava vähintään 80
prosentin suuruinen jarrupalojen asennussarjojen kosketuspinta-
alue, jolloin pinnan lämpötila saa olla enintään 300ºC, ja
vähintään 70 prosentin suuruinen pääjarrukenkien asennussarjojen
kosketuspinta-alue, jolloin pinnan lämpötila saa olla enintään
200ºC.
3.2 Testisuunnitelma
Testisuunnitelmassa on useita peräkkäisiä jarrutussyklejä, joissa
kussakin on χjarrutusjaksoa, ja joissa viiden sekunnin pituista
jarrutusta seuraa kymmenen sekunnin pituinen jarrun vapautta-
minen.
Seuraavia kahta menettelyä voidaan käyttää vaihtoehtoisesti:
3.2.1 Testisu unnitelma, jossa käytetään jatkuvaa painetta
3.2.1.1 Jarrupalojen asennussarjat
Hydraulipaineen p on oltava työntömitan jalan (jalkojen) alla
vakiosuuruisena seuraavan kaavan mukaisesti:
p¼Md
0;57/C2rw/C2Ak
Md= 150 Nm, kun Ak≤18,1 cm2
Md= 300 Nm, kun Ak> 18,1 cm2
Ak= työntömitan jalan (jalkojen) ala
rw= levyn tosiasiallinen säde
Syklien
lukumääräJarrutusten
lukumäärä χJarrulevyn
alkulämpötila
(ºC)Jarrukiekon
enimmäislämpö-
tila (ºC)Pakotettu
jäähdytys
11 × 1 0 ≤60 avoin ei
2—6 5 × 10 100 avoin (350) ei1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 130
▼M7
Syklien
lukumääräJarrutusten
lukumäärä χJarrulevyn
alkulämpötila
(ºC)Jarrukiekon
enimmäislämpö-
tila (ºC)Pakotettu
jäähdytys
7 1 × 10 100 avoin killä
3.2.1.2 Jarrukenkien asennussarjat
Jarrupäällysteiden kitkapinnan alan keskimääräisen kosketus-
paineen on oltava 22 ± 6 N/cm 2:n suuruinen vakioarvo, ja se
lasketaan sellaisen staattisen jarrun osalta, joka ei ole itsetehos-tuva.
Syklien
lukumääräJarrutusten
lukumäärä χJarrukiekon
alkulämpötila
(ºC)Jarrukiekon
enimmäislämpö-
tila (ºC)Pakotettu
jäähdytys
11 × 1 0 ≤60 200 kyllä
2 1 × 10 100 avoin ei
3 1 × 10 100 200 kyllä
4 1 × 10 100 avoin ei
3.2.2 Testisu unnitelma, jossa käytetään jatkuvaa momenttia
Tätä menetelmää sovelletaan ainoastaan jarrupalojen asennussar-
joihin. Jarrumomentin on oltava vakio, jolloin sallitaan ± 5
prosentin toleranssi, ja se on säädettävä siten, että taulukossa
esitetyt jarrukiekon lämpötilat saavutetaan.
Syklien
lukumääräJarrutusten
lukumäärä χJarrukiekon
alkulämpötila
(ºC)Jarrukiekon
enimmäislämpö-
tila (ºC)Pakotettu
jäähdytys
11 × 5 ≤60 300—350 ei
2—4 3 × 5 100 300—350 ei
5 1 × 10 100 500—600 ei
6—9 4 × 5 100 300—350 ei
10 1 × 10 100 500—600 ei
11—13 3 × 5 100 300—350 ei
14 1 × 5 ≤60 300—350 ei
3.3 Testitulosten arviointi
Kitkakäyttäytyminen määritetään testisuunnitelman valituissa
kohdissa mitatusta jarrumomentista. Kun jarrumomentti on vakio,
esimerkiksi levyjarru, jarrumomentti voidaan muuntaa kitkaker-
toimeksi.
3.3.1 Jarrupalojen asennussarjat3.3.1.1 Toiminnallinen kitkakerroin ( µop) on syklien niiden arvojen
keskiarvo, jotka tallennetaan syklien 2—7 aikana (vakiopaineen
menetelmä) tai syklien 2—4, 6—9 ja 11—13 aikana (vakiomo-
mentin menetelmä); mittaus tehdään yksi sekunti kunkin syklin
ensimmäisen jarrutuksen aloittamisen jälkeen.
3.3.1.2 Enimmäiskitkakerroin ( µmax) on kaikkien syklien aikana tallen-
netuista arvoista suurin.
3.3.1.3 Vähimmäiskitkakerroin ( µmin) on kaikkien syklien aikana tallen-
netuista arvoista pienin.
3.3.2 Jarrukenkien asennussarjat3.3.2.1 Keskimääräinen momentti (M mean) on syklien 1 ja 3 viidennen
jarrutuksen aikana tallennetun jarrumomentin enimmäis- ja
vähimmäisarvon keskiarvo.
3.3.2.2 Kuumamomentti (M hot) on syklien 2 ja 4 aikana kehittynyt
vähimmäisjarrumomentti. Jos lämpötila on yli 300ºC näiden
syklien aikana, 300ºC:n lämpötilassa saavutettua arvoa pidetään
Mhot:na.
3.4 Hyväksyntäperusteet1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 131
▼M7
3.4.1 Kussakin jarrupäällysteen asennussarjatyypin hyväksyntähake-
muksessa on ilmoitettava:
3.4.1.1 jarrupalojen asennussarjojen osalta, arvot µop,µminjaµmax;
3.4.1.2 jarrukenkien asennussarjojen osalta, arvot M meanja Mhot.
3.4.2 Hyväksytyn jarrupäällysteen asennussarjatyypin tuotannon aikana
testausnäytteillä on osoitettava, että kyseinen tyyppi noudattaa
tämän lisäyksen 3.4.1 kohdan nojalla tallennettuja arvoja, jolloin
toleranssit ovat:
3.4.2.1 levyjarrujen jarrupalojen osalta:
µop± 15 prosenttia tallennetusta arvosta
µmin≥tallennettu arvo
µmax≤tallennettu arvo
3.4.2.2 simpleksityyppisten levyjarrujen jarrupäällysteiden osalta:
Mmean± 20 prosenttia tallennetusta arvosta
Mhot≥tallennettu arvo.1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 132
▼M7
LIITE XVI
MALLI
(enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 133
▼M7
Lisäyksen liite
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 134
▼M7
LIITE XVII
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 135
▼M7
LIITE XVIII
ILMOITUSLOMAKE N:o…
Moottoriajoneuvojen jarrulaitteiden EY-tyyppihyväksyntää koskevan
neuvoston direktiivin 70/156/ETY (*)liitteen I nojalla (direktiivi 71/320/
ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/12/EY)
Seuraavat tiedot on tarvittaessa toimitettava kolmena kappaleena ja niihin on
sisällytettävä sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa
mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4-kokoisina. Mahdollisten valoku-
vien on oltava riittävän yksityiskohtaisia.
Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on sähköohjattuja
toimintoja, tiedot niiden suoritusarvoista on toimitettava.
0. YLEISTÄ
0.1. Merkki (valmistajan toiminimi):0.2. Tyyppi:0.3 Tyypin tunnistustavat, jos ne on merkitty ajoneuvoon (
b)
0.3.1 Kyseisen merkinnän sijainti:0.4 Ajoneuvoluokka (
c):
0.5. Valmistajan nimi ja osoite:0.8. Kokoonpanotehtaan (-tehtaiden) osoite (osoitteet):
1. AJONEUVON YLEISET RAKENTEELLISET OMINAI-
SUUDET
1.1. Valokuvat ja/tai piirrokset edustavasta ajoneuvosta:1.3. Akseleiden ja pyörien lukumäärä:1.3.1. Paripyörillä varustettujen akseleiden lukumäärä ja sijainti:1.3.3. Vetävät akselit (lukumäärä, sijainti, kytkentä muihin akseleihin):1.8 Ohjauksen kätisyys: vasen/oikea (
1)
2. MASSAT JA MITAT (e) (kg ja mm) (viitataan piirrokseen tarvit-
taessa)
2.1. Akseliväli(t) (täysin kuormitettuna) (f):
2.3.1. Kunkin ohjatun akselin raideväli ( i):
2.6. Ajokuntoisen korilla ja muun kuin M1-luokkaan kuuluvan
vetoauton osalta kytkentälaitteella varustetun ajoneuvon massa
tai alustan massa ohjaamoineen, jos valmistaja ei asenna koria
ja/tai kytkentälaitetta (mukaan lukien jäädytysneste, voiteluöljyt,
polttoaine, muut nesteet (100 %) käytettyä vettä lukuun ottamatta,
työkalut, varapyörä ja kuljettaja sekä linja-autojen osalta
miehistön jäsenen massa (75 kg), jos ajoneuvossa on miehistön
istuin):
(vähimmäis- ja enimmäisarvo): …
2.6.1. Tämän massan jakautuminen akseleiden kesken ja puoliperä-
vaunun tai keskiakseliperävaunun osalta kytkentäkohtaan
kohdistuva kuormitus:
(vähimmäis- ja enimmäisarvo): …
2.7. Valmistajan ilmoittama valmiin ajoneuvon vähimmäismassa,
mikäli ajoneuvo on keskeneräinen:
2.7.1. Tämän massan jakautuminen akseleiden kesken sekä puoliperä-
vaunujen tai keskiakseliperävaunujen kytkentäkohtaan kohdistuva
kuormitus:1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 136
(*) Tässä ilmoituslomakkeessa käytetty kohtien ja alaviitteiden numerointi vastaa direk-
tiivin 70/156/ETY liitteen I määräyksiä. Tämän direktiivin kannalta merkityksettömät
kohdat on jätetty pois.
▼M7
2.8. Valmistajan ilmoittama suurin teknisesti sallittu kokonaismassa
(vähimmäis- ja enimmäisarvo) (y):
2.8.1. Tämän massan jakautuminen akseleiden kesken sekä puoliperä-
vaunujen tai keskiakseliperävaunujen kytkentäkohtaan kohdistuva
kuormitus (vähimmäis- ja enimmäisarvo):
2.9. Suurin teknisesti sallittu kuhunkin akseliin kohdistuva kuormitus/
massa:
2.10. Suurin teknisesti sallittu kuhunkin akseliryhmään kohdistuva
kuormitus/massa:
2.11. Suurin teknisesti sallittu moottoriajoneuvon vetämä massa seuraa-
vissa tapauksissa:
2.11.1. Varsinainen perävaunu:2.11.2. Puoliperävaunu:
2.11.3. Keskiakseliperävaunu:
2.11.3.1. Kytkentäylityksen ( p) ja akselivälin suurin suhde:
2.11.4. Yhdistelmän teknisesti sallittu enimmäismassa:
2.11.6. Jarruttoman perävaunun enimmäismassa:
2.12. Suurin teknisesti sallittu ajoneuvossa olevaan perävaunun
kytkentäkohtaan kohdistuva staattinen pystykuormitus/-massa:
2.12.1. seuraavan moottoriajoneuvon osalta:
3. MOOTTORI (
q)
3.1. Valmistaja:
3.1.1. Valmistajan merkitsemä moottorin numerotunnus (merkittynä
moottoriin tai muut tunnistustavat):
3.2. Polttomoottori:
3.2.1.1. Toimintaperiaate: kipinäsytytys/puristussytytys, neli/kaksitahtinen
(1):
3.2.1.9. Valmistajan ilmoittama suurin sallittu kierrosnopeus: … rpm
3.2.5. Sähköjärjestelmä3.2.5.1. Nimellisjännite: … V, positiivinen/negatiivinen maatto ( 1)
3.2.5.2. Generaattori
3.2.5.2.1. Tyyppi:3.2.5.2.2. Nimellisteho: … VA
3.3. Sähkömoottori:
3.3.1. Tyyppi (käämitys, magnetointi):3.3.1.1. Suurin teho tunnin ajan: … kW
3.3.1.2. Käyttöjännite: … V
3.3.2. Akku3.3.2.2. Massa: … kg
3.4. Muut moottorit tai niiden yhdistelmät (tällaisten moottoreiden
osien ominaisuudet):
4. VOIMANSIIRTO
4.1. Piirros voimansiirrosta(*):
4.2. Tyyppi (mekaaninen, hydraulinen, sähköinen jne.):4.6. Välityssuhteet:1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 137
(*) Jostätä tarvitaan 8 kohtaa varten.
▼M7
VaihdeVaihteiston sisäiset
välityssuhteet (moot-
torin ja vaihdelaa-
tikon ulostuloakselin
kierroslukujen
suhteet)Vetopyörästön
välityssuhde(-suhteet)
(vaihdelaatikon ulos-
tuloakselin ja
vetävien pyörien
kierroslukujen suhdeKokonaisvälityssuh-
teet
Suurin CVT (1):n
osalta
1
2
3
…
Pienin CVT (1):n
osalta
Peruutus
(1) CVT = Portaattomasti säätyvä vaihteisto.
4.7. Ajoneuvon huippunopeus(km/h) (w):
5. AKSELIT
5.4. Sisäänvedettävän akselin (sisäänvedettävien akselien) sijainti:
6. JOUSITUS
6.1. Piirustus jousitusjärjestelyistä (*):6.2. Kunkin akselin tai akseliryhmän tai renkaan jousituksen tyyppi ja
rakenne:
6.6. Renkaat ja pyörät:6.6.1. Rengas/pyöräyhdistelmä(t) [ilmoitetaan renkaiden kokomerkintä,
pienin kantavuusluku, pienin nopeusluokkamerkki; ilmoitetaan
pyörien vanteen koko (koot) ja keskipoikkeama(t)]
6.6.1.1. AKSELIT:6.6.1.1.1. Akseli 1:
6.6.1.1.2. Akseli 2:
6.6.1.1.3. Akseli 3:6.6.1.1.4. Akseli 4:
jne.
6.6.2. Vierintäsäteiden ylä- ja alaraja:
6.6.2.1. Akseli 1:6.6.2.2. Akseli 2:6.6.2.3. Akseli 3:
6.6.2.4. Akseli 4:
jne.
6.6.3. Ajoneuvon valmistajan suosittelema(t) rengaspaine(et): …kPa6.6.5. Lyhyt kuvaus tilapäiseen käyttöön tarkoitetusta varayksiköstä, jos
sellaisia on:
8. JARRUT
Seuraavat tiedot a tarvittaessa tunnistustapa on annettava:
8.1. Jarrujen tyyppi ja ominaisuudet (direktiivin 71/320/ETY liitteessä
I olevan I.6 kohdan mukaisesti) piirroksineen [esim. rummut tai
levyt, jarrutetut pyörät, kytkentä jarrutettuihin pyöriin, jarru-
kengän/jarrupalojen asennussarjan ja/tai jarrupäällysteiden
merkki ja tyyppi, jarrun teholliset pinta-alat, rumpujen, kenkien
tai levyjen säde, rumpujen massa, säätölaitteet, akseli(e)n ja jousi-
tuksen asianomaiset osat…]:1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 138
(*) Jostätä tarvitaan 8 kohtaa varten.
▼M7
8.2. Toimintakaavio, seuraavien jarrulaitteiden kuvaus tai piirustus
(direktiivin 71/320/ETY liitteessä I olevan I.2 kohdan mukai-
sesti), jossa on tiedot esimerkiksi voimansiirto- ja
hallintalaitteista (rakenne, säätö, vipusuhteet, pääsy hallintalaittee-
seen ja sen sijainti, mekaanisen voimansiirron osalta
räikkäohjauslaitteet, kytkennän tärkeimpien osien ominaisuudet,
sylinterit ja ohjausmännät, jarrusylinterit tai vastaavat osat
sähköisen jarrujärjestelmän osalta):
8.2.1. Käyttöjarrujärjestelmä:8.2.2. Varajarrujärjestelmä:
8.2.3. Seisontajarrujärjestelmä:
8.2.4. Kaikki mahdolliset lisäjarrujärjestelmät:8.3. Perävaunun vetämiseen suunniteltujen ajoneuvojen perävaunun
jarrujärjestelmien hallintalaite ja voimansiirto:
8.4. Ajoneuvo on varustettu vetämään sähköisillä/pneumaattisilla/
hydraulisilla (
1) käyttöjarruilla varustettua perävaunua: kyllä/ei (1)
8.5. Lukkiutumattomat jarrut: kyllä/ei/lisävaruste (1)
8.5.1. Lukkiutumattomilla jarruilla varustettujen ajoneuvojen osalta
järjestelmän toiminnan kuvaus (mukaan lukien elektroniset osat),
sähköjärjestelmän lohkokaavio, hydraulisen tai pneumaattisen
järjestelmän piirikaavio:
8.6. Direktiivin 71/320/ETY liitteessä II olevan 1.1.4.2. kohdan
lisäyksen (tai soveltuvin osin liitteen XI lisäyksen) mukaiset
mitoituslaskelma ja -käyrät:
8.7. Energialähteen kuvausja/tai piirros(myösulkois ella voimanläh-
teellä varustettujen jarrujärjestelmien osalta):
8.7.1. Paineilmajarrujärjestelmien osalta työpaine p2painesäiliö(i)ssä:
8.7.2. Alipainejarrujärjestelmien osalta säiliö(ide)n energian lähtötaso:
8.8. Jarrujärjestelmän mitoitus: pyörien kehällä vaikuttavan kokonais-
jarruvoiman ja jarrujen hallintalaitteeseen kohdistuvan voiman
välisen suhteen määritteleminen:
8.9. Jarrulaitteiden lyhyt kuvaus(tämän direktiivin liitteen IX
lisäyksen 1 lisäyksen liitteessä olevan 1.6. kohdan mukaisesti):
8.10. Vaadittaessa poikkeuksia tyypin I- tai tyypin II -testeistä, maini-
taan direktiivin 71/320/ETY liitteen VII lisäyksen 2 mukaisen
selosteen numero:
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 139
▼M7
LIITE XIX
ILMOITUSLOMAKE N:o …
Ajoneuvojen tyyppihyväksyntää perävaunujen muiden kuin intertiajarru-
laitteiden osalta koskevan direktiivin 70/156/ETY (*) liitteen I nojalla
(direktiivi 71/320/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktii-
villä 98/12/EY)
Seuraavat tiedot on tarvittaessa toimitettava kolmena kappaleena ja niihin on
sisällytettävä sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa
mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4-kokoisina. Mahdollisten valoku-
vien on oltava riittävän yksityiskohtaisia.
Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on sähköohjattuja
toimintoja, tiedot niiden suoritusarvoista on toimitettava.
0. YLEISTÄ
0.1. Merkki (valmistajan toiminimi):
0.2. Tyyppi:
0.3. Tyypin tunnistustavat, jos ne on merkitty ajoneuvoon (b)
0.3.1. Kyseisen merkinnän sijainti:0.4. Ajoneuvoluokka (
c):
0.5. Valmistajan nimi ja osoite:0.8. Kokoonpanotehtaan (-tehtaiden) osoite (osoitteet):
1. AJONEUVON YLEISET RAKENTEELLISET OMINAI-
SUUDET
1.1. Valokuvat ja/tai piirrokset edustavasta ajoneuvosta:1.3. Akseleiden ja pyörien lukumäärä:1.3.1. Paripyörillä varustettujen akseleiden lukumäärä ja sijainti:
2. MASSAT JA MITAT ( e) (kg ja mm) (viitataan piirrokseen tarvit-
taessa)
2.1. Akseliväli(t) (täysin kuormitettuna) (
f):
2.3.1. Kunkin ohjatun akselin raideväli (i):
2.6. Ajokuntoisen korilla ja muun kuin M1-luokkaan kuuluvan
vetoauton osalta kytkentälaitteella varustetun ajoneuvon massa
tai alustan massa ohjaamoineen, jos valmistaja ei asenna koria
ja/tai kytkentälaitetta (mukaan lukien jäähdytysneste, voiteluöljyt,
polttoaine, muut nesteet (100 %) käytettyä vettä lukuun ottamatta,
työkalut, varapyörä ja kuljettaja sekä linja-autojen osalta
miehistön jäsenen massa (75 kg), jos ajoneuvossa on miehistön
istuin) (vähimmäis- ja enimmäisarvo):
2.6.1. Tämän massan jakautuminen akseleiden kesken ja puoliperä-
vaunun tai keskiakseliperävaunun osalta kytkentäkohtaan
kohdistuva kuormitus (vähimmäis- ja enimmäisarvo):
2.7. Valmistajan ilmoittama valmiin ajoneuvon vähimmäismassa,
mikäli ajoneuvo on keskeneräinen:
2.7.1. Tämän massan jakautuminen akseleille sekä puoliperävaunujen
tai keskiakseliperävaunujen kytkentäkohtaan kohdistuva kuor-
mitus:
2.8. Valmistajan ilmoittama suurin teknisesti sallittu kokonaismassa
(y) (vähimmäis- ja enimmäisarvo):
2.8.1. Tämän massan jakautuminen akseleille sekä puoliperävaunujen
tai keskiakseliperävaunujen kytkentäkohtaan kohdistuva kuor-
mitus (vähimmäis- ja enimmäisarvo):1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 140
(*) Tämän ilmoituslomakkeen kohtien numerointi ja alaviitteet vastaavat direktiivin 70/
156/ETY liitteen I kohtia ja alaviitteitä. Poistetaan sellaiset alaviitteet, jotka eivät
koske tätä direktiiviä.
▼M7
2.9. Suurin teknisesti sallittu kuhunkin akseliin kohdistuva kuormitus/
massa:
2.10. Suurin teknisesti sallittu kuhunkin akseliryhmään kohdistuva
kuormitus/massa:
2.12. Suurin teknisesti sallittu ajoneuvossa olevaan perävaunun
kytkentäkohtaan kohdistuva staattinen pystykuormitus/-massa:
2.12.1. seuraavan puoliperävaunun tai keskiakseliperävaunun osalta:
5. AKSELIT
5.4. Sisäänvedettävän akselin tai sisäänvedettävien akselien sijainti:
6. JOUSITUS
6.1. Piirustus jousitusjärjestelyistä (*):6.2. Kunkin akselin tai akseliryhmän tai renkaan jousituksen tyyppi ja
rakenne:
6.6. Renkaat ja pyörät:6.6.1. Rengas/pyöräyhdistelmä(t) (ilmoitetaan renkaiden kokomerkintä,
pienin kantavuusluku, pienin nopeusluokkamerkki; ilmoitetaan
pyörien vanteen koko (koot) ja keskipoikkeama(t))
6.6.1.1. AKSELIT6.6.1.1.1. Akseli 1:6.6.1.1.2. Akseli 2.:6.6.1.1.3. Akseli 3:
6.6.1.1.4. Akseli 4:
jne.
6.6.2. Vierintäsäteiden ylä- ja alaraja:6.6.2.1. Akseli 1:6.6.2.2. Akseli 2:6.6.2.3. Akseli 3:6.6.2.4. Akseli 4:
jne.
6.6.3. Ajoneuvon valmistajan suosittelema(t) rengaspaine(et): … kPa
8. JARRUT
Seuraavat tiedot ja tarvittaessa tunnistustapa on annettava:
8.1. Jarrujen tyyppi ja ominaisuudet (direktiivin 71/320/ETY liitteessä
I olevan 1.6 kohdan mukaisesti) piirroksineen (esim. rummut tai
levyt, jarrutetut pyörät, kytkentä jarrutettuihin pyöriin, jarru-
kengän/jarrupalojen asennussarjan ja/tai jarrupäällysteiden
merkki ja tyyppi, jarrun teholliset pinta-alat, rumpujen, kenkien
tai levyjen säde, rumpujen massa, säätölaitteet, akseli(e)n ja jousi-
tuksen asianomaiset osat …):
8.2. Toimintakaavio, seuraavien jarrulaitteiden kuvaus tai piirustus
(direktiivin 71/320/ETY liitteessä I olevan 1.2 kohdan mukai-
sesti), jossa on tiedot esimerkiksi voimansiirto- ja
hallintalaitteista (rakenne, säätö, vipusuhteet, pääsy hallintalaittee-
seen ja sen sijainti, mekaanisen voimansiirron osalta
räikkäohjauslaitteet, kytkennän tärkeimpien osien ominaisuudet,
sylinterit ja ohjausmännät, jarrusylinterit tai vastaavat osat
sähköisen jarrujärjestelmän osalta):
8.2.1. Käyttöjarrujärjestelmä:
8.2.3. Seisontajarrujärjestelmä:8.2.4. Kaikki mahdolliset lisäjarrujärjestelmät:8.2.5. Jarrulaite kytkennän rikkoutuessa1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 141
(*) Jostätä tarvitaan 8 kohtaa varten.
▼M7
8.5. Lukkiutumattomat jarru: kyllä/ei/lisävaruste (1)
8.5.1. Lukkiutumattomilla jarruilla varustettujen ajoneuvojen osalta
järjestelmän toiminnan kuvaus (mukaan lukien elektroniset osat),
sähköjärjestelmän lohkokaavio, hydraulisen tai pneumaattisen
järjestelmän piirikaavio:
8.6. Direktiivin 71/320/ETY liitteessä II olevan 1.1.4.2 kohdan
lisäyksen (tai soveltuvin osin liitteen XI lisäyksen) mukaiset
mitoituslaskelma ja -käyrät:
8.7. Energialähteen kuvausja/tai piirros(myösulkois ella voimanläh-
teellä varustettujen jarrujärjestelmien osalta):
8.7.1. Paineilmajärjestelmien osalta työpaine p2 painesäiliö(i)ssä:
8.7.2. Alipainejarrujärjestelmien osalta säiliö(ide)n energian lähtötaso:8.8. Jarrujärjestelmän mitoitus: pyörien kehällä vaikuttavan kokonais-
jarruvoiman ja jarrujen hallintalaitteeseen kohdistuvan voiman
välisen suhteen määritteleminen:
8.9. Jarrulaitteiden lyhyt kuvaus(tämän direktiivin liitteen IX
lisäyksen 1 lisäyksen liitteessä olevan 1.6. kohdan mukaisesti):
8.10. Vaadittaessa poikkeuksia tyypin I- tai tyypin II -testeistä, maini-
taan direktiivin 71/320/ETY liitteen VII lisäyksen 2 mukaisen
selosteen numero:
8.12. Alipainejarrujärjestelmien säiliö(ide)n energian lähtötaso:
1971L0320 — FI — 07.04.1998 — 008.001 — 142