1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2223/96,
annettu 25 päivänä kesäkuuta 1996,
Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä yhteisössä
(EYVL L 310, 30.11.1996, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Neuvoston asetus (EY) N:o 448/98, annettu 16 päivänä helmikuuta 1998 L 58 1 27.2.1998
►M2 Komission asetus (EY) N:o 1500/2000, annettu 10 päivänä heinäkuuta
2000L 172 3 12.7.2000
►M3 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2516/2000, annettu 7
päivänä marraskuuta 2000L 290 1 17.11.2000
►M4 Komission asetus (EY) N:o 995/2001, annettu 22 päivänä toukokuuta
2001L 139 3 23.5.2001
►M5 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2558/2001, annettu 3
päivänä joulukuuta 2001L 344 1 28.12.2001
►M6 Komission asetus (EY) N:o 113/2002, annettu 23 päivänä tammikuuta
2002L 21 3 24.1.2002
►M7 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 359/2002, annettu 12
päivänä helmikuuta 2002L 58 1 28.2.2002
►M8 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1267/2003, annettu
16 päivänä kesäkuuta 2003L 180 1 18.7.2003
Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä
tammikuuta 1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1) janeuvoston asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2223/96,
annettu 25 päivänä kesäkuuta 1996,
Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä
yhteisössä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisestisen 213 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen asetukseksi,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (
1)
ottaa huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon (2)
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3)
sekä katsoo, että
1) talous- ja rahaliiton täytöntöönpanoon ja seurantaan tarvitaan
kunkin valtion ja/tai alueen taloudellisen tilanteen rakennetta jakehitystä koskevia vertailukelpoisia, ajanmukaisia ja luotettaviatietoja,
2) komission on osallistuttava talous- ja rahaliiton hallintoon ja senon erityisesti tiedotettava neuvostolle jäsenvaltioiden edistymi-sestä talous- ja rahaliiton toteuttamiseksi asetettujenjäsenvaltioiden velvollisuuksien täyttämisessä,
3) talouden tilinpidot ovat perusväline valtion ja/tai alueen talou-dellisen tilanteen arvioimiseksi, jos ne laaditaan yhdenmukaisten
periaatteiden mukaisesti ja niin, että ne ovat tulkittavissa
yksiselitteisesti,
4) komission on käytettävä kansantalouden tilinpidon aggregaattejayhteisön hallinnollisissa laskelmissa ja erityisesti talousarviolas-kelmissa,
5) vuonna 1970 julkaistiin hallinnollinen asiakirja ”Euroopankansantalouden tilinpitöjärjestelmä (EKT), joka kattoi tämänasetuksen alueen ja joka oli Euroopan yhteisöjen tilastotoimistonyksin ja omalla vastuullaan laatima; tämä asiakirja oli tulosEuroopan yhteisöjen tilastotoimiston useiden vuosien työstä
yhdessä jäsenvaltioiden kansallisten tilastointilaitosten kanssa
sellaisen kansantalouden tilinpitojärjestelmän laatimiseksi, jokasoveltuisi yhteisön talous- ja sosiaalipolitiikan tarpeisiin; järjes-telmä oli yhteisön versio Yhdistyneiden Kansakuntienkansantalouden tilinpitojärjestelmästä, jota oli siihen saakkakäytetty yhteisössä,
6) vuonna 1979 julkaistiin toinen painos (jäljempänä ’EKT:n toinenpainos’) alkuperäistekstin ajanmukaistamiseksi (
4)
7) Yhdistyneiden Kansakuntien tilastokomissio hyväksyi helmi-kuussa 1993 uuden kansantalouden tilinpitojärjestelmän (SNA)varmistaakseen kaikkien Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenval-
tioiden tulosten vertailukelpoisuuden maailmanlaajuisesti,
8) ympäristöä koskevan tilinpidon osalta on syytä ottaa huomioon
komission 21 päivänä joulukuuta 1994 Euroopan parlamentille janeuvostolle antama tiedonanto ”Euroopan unionin suuntaviivatympäristöindikaattoreiden ja ekologisen ympäristötalouden tilin-pidon osalta”,1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 2
(1) EYVL N:o C 287, 30.10.1995, s. 114
(2) Lausunto annettu 21.6.1995 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(3) EYVL N:o C 133, 31.5.1995, s. 2
(4) Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä — EKT. Toinen painos.
Euroopan yhteisöjen tilastotoimisto. Luxemburg 1979.
▼B
9) yhteisö toimii molempia osapuolia hyödyttävällä tavalla yhteis-
työssä kolmansien maiden ja erityisesti Euroopan talousalueen
(ETA) valtioiden kanssa,
10) talous- ja rahaliiton tarpeita varten on luotava Euroopankansantalouden tilinpitojärjestelmä ja sitä on käytettävä yhteisönsäädöksissä säädettyjen kansantalouden tilinpidon ja aluetilin-pidon laatimiseen,
11) komission on toimitettava määräpäivinä käyttäjien saataville tälläasetuksella perustetun järjestelmän mukaisesti laadittujen kaik-kien jäsenvaltioiden tilien ja taulukoiden tulokset, erityisesti ne,jotka koskevat taloudellisen lähentymisen seurantaa, sen varmis-tamiseksi, että jäsenvaltioiden talouspolitiikat voidaan sovittaa
yhteen mahdollisimman hyvin,
12) tällä asetuksella perustettava järjestelmä korvaa asteittain kaikki
muut järjestelmät, ja se muodostaa yhteisten standardien,määritelmien, luokittelujen ja tilinpitosäännöstön muodostamanviitekehyksen, joka on tarkoitettu jäsenvaltioiden tilien laatimi-
seen yhteisön tarpeisiin ja jonka avulla jäsenvaltioiden tulokset
saadaan keskenään vertailukelpoisiksi,
13) kansalaisten on voitava saada tutustua näihin tilastotietoihinavoimuusperiaatteen mukaisesti;
14) tälla asetuksella perustettavan järjestelmän, joka on jäsenval-
tioiden talouden rakenteisiin mukautettu Yhdistyneiden
Kansakuntien SNA:n versio, on noudatettava sen rakennetta,niin että saadaan tärkeimpien kansainvälisten kumppanienlaatimien tietojen kanssa vertailukelpoisia tietoja,
15) laatimispäivämäärät on sovitettava tilien ja taulukoiden pääluok-kien mukaan ja ainoastaan yhteisön tarvitsemat olennaiset tiedot
on käsiteltävä tilastollisesti ja toimitettava komissiolle
määräpäivinä,
16) ottaen kuitenkin huomioon kyseenä olevien tilien laajuuden jamerkityksen, yksityiskohtaisuuden tason ja maantieteellisenkattavuuden sekä jäsenvaltioissa vallitsevan tilanteen tilastojen
alalla, tietojen toimittamiseen myönnetään poikkeustapauksissa ja
väliaikaisesti lisämääräaikoja niille jäsenvaltioille, joiden onobjektiivisesti katsoen mahdotonta noudattaa tässä asetuksessasäädettyjä määräaikoja,
17) päätös välillisten rahoituspalvelujen (FISIM) jakamisesta olisi
tehtävä myöhemmin,
18) toissijaisuusperiaatteen mukaisesti sellaisten yhteisten tilastol-
listen standardien luominen, joiden avulla voidaan tuottaavertailukelpoisia tietoja, voidaan toteuttaa tehokkaasti ainoastaanyhteisön tasolla, ja standardit pannaan täytäntöön kussakinjäsenvaltiossa virallisten tilastojen laatimisesta vastaavien elinten
ja laitosten valvonnassa,
19) on säädettävä tämän asetuksen säännösten mukauttamis- ja ajan
tasalle saattamista koskevasta menettelystä yhteistyössäneuvoston päätöksellä 89/382/ETY, Euratom (
1) perustetun
tilasto-ohjelmakomitean kanssa; tämä mukauttamismenettely
rajoittuu muutoksiin, jotka eivät lisää omia varoja,
20) tilasto-ohjelmakomitea ja päätöksellä 91/115/ETY (2) perustettu
raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitea ovat puoltaneetsuunnitelmaa täksi asetukseksi,
21) markkinahintaisen bruttokansantulon (BKTLmh) muodostamisen
yhdenmukaistamisesta 13 päivänä helmikuuta 1989 annetussa
neuvoston direktiivissä 89/130/ETY, Euratom (3) säädetään, että
BKTLmh:n vertailtavuus varmistetaan noudattamalla Euroopan1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 3
(1) EYVL N:o L 181, 28.6.1989, s. 47
(2) EYVL N:o L 59, 6.3.1991, s. 19
(3) EYVL N:o L 49, 21.2.1989, s. 26. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna
vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.
▼B
kansantalouden tilinpitojärjestelmän kirjanpitoa koskevia
määritelmiä ja sääntöjä, ja arvonlisäverosta kertyvien omienvarojen lopullisesta yhdenmukaisesta kantomenettelystä 29
päivänä toukokuuta 1989 annetussa asetuksessa (ETY, Euratom)
N:o 1553/89 (
1) säädetään, että alv:n painotetun keskiarvon
laskemiseksi verollisten liiketoimien jakauma määritetään kansal-listen tilinpitojen avulla, jotka on laadittu Euroopankansantalouden tilinpitojärjestelmän mukaisesti, ja että näiden
säädösten osalta, kuten liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn
pöytäkirjan soveltamisesta 22 päivänä marraskuuta 1993 annetunneuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/93 (
2), Euroopan yhteisöjen
omista varoista 31 päivänä lokakuuta 1994 tehdyn neuvostonpäätöksen 94/728/EY, Euratom (
3) ja talousarviota koskevasta
kurinalaisuudesta 31 päivänä lokakuuta 1994 tehdyn neuvoston
päätöksen 94/729/EY (4) yhteydessä, on säädettävä siirtymäkau-
desta tällä asetuksella perustettavan järjestelmän soveltamisessa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tavoitteet
1. Tämän asetuksen tavoitteena on perustaa Euroopan kansanta-
louden tilinpitojärjestelmä 1995, jäljempänä ’EKT-95’, säätämällä:
a) menetelmästä, joka koskee yhteisiä standardeja, määritelmiä, nimik-
keistöjä ja tilinpidon sääntöjä ja jonka tarkoituksena on mahdollistaa
tilien ja taulukoiden laatiminen vertailukelpoisin perustein yhteisöntarpeisiin ja 3 artiklassa säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjenmukaisten tulosten laatiminen,
b) siirto-ohjelmasta yhteisön tarpeisiin EKT-95:n mukaan laadittujen
tilien ja taulukoiden määräpäiviä noudattaen,
2. Tätä asetusta sovelletaan 7 ja 8 artikla huomioon ottaen kaikkiin
yhteisön säädöksiin, joissa viitataan EKT:hen tai sen määritelmiin.
3. Tämä asetus ei velvoita jäsenvaltioita laatimaan omiin tarpeisiinsa
tarkoitettuja tilejä EKT-95:n mukaan.
2 artikla
Menetelmä
1. Tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu
EKT-95:n laatimisessa käytettävä menetelmä esitetään liitteessä A.
2. EKT-95:n menetelmää koskevat muutokset, jotka on tarkoitettu
sen sisällön selventämiseen ja parantamiseen, annetaan komissionpäätöksellä 4 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, sillä edelly-tyksellä että niillä ei muuteta peruskäsitteitä, että niiden
täytäntöönpanemiseksi ei vaadita lisävaroja ja ettei niiden soveltaminen
aiheuta omien varojen kasvua.
3. Neuvosto esittää kantansa perustamissopimuksen asiaa koskevien
säännösten mukaisesti viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1997 liitteen Aliitteessä I esitetyn välillisten rahoituspalvelujen (FISIM) jakamistakoskevan järjestelmän käyttöönotosta ja päättää tarvittaessa sen
täytäntöönpanon edellyttämistä toimenpiteistä.
3 artikla
Siirto komissiolle
1. Jäsenvaltiot siirtävät komissiolle (Tilastotoimisto) liitteessä B
esitetyt tilit ja taulukot kullekin taulukolle säädetyssä määräajassa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 4
(1) EYVL N:o L 155, 7.6.1989, s. 9
(2) EYVL N:o L 322, 31.12.1993, s. 7
(3) EYVL N:o L 293, 12.11.1994, s. 9
(4) EYVL N:o L 293, 12.11.1994, s. 14
▼B
Tietyille jäsenvaltioille liitteen B mukaisesti myönnetyt lisämääräajat
päättyvät viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2005.
Komissio antaa tilasto-ohjelmakomiteaa kuultuaan neuvostolle kerto-
muksen myönnettyjen lisämääräaikojen soveltamisesta viimeistään 1päivänä heinäkuuta 2003 sen arvioimiseksi, ovatko lisämääräajatedelleen perusteltuja. Tähän kertomukseen liitetään tarvittaessa komis-sion ehdotus uusista lisämääräajoista niille jäsenvaltioille, joille tämä on
tarpeen.
2. Jäsenvaltiot toimittavat liitteen B tulokset, mukaan lukien
jäsenvaltioiden tilastojen salassapitovelvollisuutta koskevanlainsäädännön tai kansallisen käytännön nojalla luottamuksellisiksijulistamat tiedot salassapidettävien tilastotietojen luovuttamisesta Eu-
roopan yhteisöjen tilastotoimistolle 11 päivänä kesäkuuta 1990 annetun
neuvoston asetuksen (Euratom, ETY) N:o 1588/90 (
1), säännösten
mukaisesti, joka säätää tietojen luottamuksellisesta käsittelystä.
Komissio voi 2 artiklan 2 kohdan rajoissa ja 4 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen tehdä päätöksiä jäsenvaltioilta pyydettyjen
tietojen — uudet taulukot, kyseeseen tulevat valtiot ja/tai alueet —
mukautuksista.
4 artikla
1. Komissiota avustaa tilasto-ohjelmakomitea, jäljempänä ’komitea’.
2. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4
ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
5 artikla
Komitean tehtävät
Komitea tutkii kaikki tämän asetuksen soveltamista koskevat kysy-
mykset, jotka sen puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltionpyynnöstä ottaa esille.
6 artikla
Yhteistyö muiden komiteoiden kanssa
1. Komissio pyytää kaikista raha-, rahoitus- ja maksutasetilastoko-
mitean toimivaltaan liittyvistä kysymyksistä tämän komitean lausunnonpäätöksen 91/115/ETY 2 artiklan mukaisesti.
2. Komissio toimittaa direktiivillä 89/130/ETY, Euratom perustetulle
bruttokansantulokomitealle kaikki tämän asetuksen täytäntöönpanoakoskevat tiedot, jotka ovat tarpeen sen tehtävien hoitamiseksi.
7 artikla
Voimaantulon ja ensimmäisen tietojensiirron ajankohta
1. EKT-95:tä sovelletaan ensimmäisen kerran liitteen B mukaisesti
laadittuihin, huhtikuussa 1999 lähetettäviin tietoihin.
2. Tiedot toimitetaan komissiolle (Tilastotoimisto) liitteessä B
vahvistettujen määräaikojen mukaisesti.
3. Edellä 1 kohdan mukaisesti, ennen EKT-95:n mukaista ensim-
mäistä siirtoa, jäsenvaltiot toimittavat edelleen komissiolle1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 5
(1) EYVL N:o L 151, 15.6.1990, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.▼M3
▼B
▼B
(Tilastotoimisto) EKT:n toisen painoksen mukaisesti laaditut tilit ja
taulukot.
4. Komissio tarkastaa yhdessä kyseisen jäsenvaltion kanssa, että tätä
asetusta sovelletaan ja antaa tarkastusten tulokset tämän asetuksen 4
artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle tämän kuitenkaan rajoitta-matta yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY,Euratom, soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvostonasetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (
1) 19 artiklan säännöksiä.
8 artikla
Siirtymämääräykset
1. Poiketen siitä, mitä 1 artiklan 2 kohdassa ja 7 artiklassa määrätään,
talousarviota ja omia varoja varten voimassa oleva direktiivin 89/130/ETY, Euratom 1 artiklan 1 kohdan ja siihen viittaavien oikeussäädösten,
erityisesti asetusten (ETY, Euratom) N:o 1552/89 ja N:o 1553/89 sekä
päätösten 94/728/EY, Euratom ja 94/729/EY mukainen Euroopankansantalouden tilinpitojärjestelmä on EKT:n toinen painos niin kauankuin päätös 94/728/EY, Euratom on voimassa.
1a. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, alv:oon perustuvan
oman varan määrittämistä varten jäsenvaltiot voivat käyttää uuteen
Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmään (EKT-95) perustuvia tietoja niin kauan kuin päätös 94/728/EY, Euratom onvoimassa.
2. Asetuksessa (EY) N:o 3605/93 säädettyjen, liiallisia alijäämiä
koskevan menettelyn piiriin kuuluvien ilmoitusten osalta, jotka jäsen-
valtioiden on tehtävä komissiolle, Euroopan kansantalouden
tilinpitojärjestelmä on EKT:n toinen painos 1 päivänä syyskuuta 1999tehtävään ilmoitukseen saakka.
3. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetty EKT:n toisen painoksen
soveltaminen varmistetaan mukauttamalla 7 artiklan 1 kohdan mukai-sesti kerätyt tiedot EKT-95:n pohjalta siten, että voidaan ottaa huomioon
muutokset, jotka aiheutuvat EKT:n toisen painoksen ja EKT-95:n
välisistä käsite-, määritelmä- tai nimikkeistöeroista.
Tämän periaatteen täytäntöönpano on esitettävä viimeistään joulukuussa
1996 direktiivin 89/130/ETY, Euratom 6 artiklassa säädetyn menettelynmukaisesti.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen
jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 6
(1) EYVL N:o L 155, 7.6.1989, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 2729/94 (EYVL N:o L 293,
12.11.1994, s. 5).▼M7
▼B
▼B
LIITE A
EUROOPAN KANSANTALOUDEN TILINPITOJÄRJESTELMÄ
EKT 1995
SISÄLLYSLUETTELO
LUKU 1. YLEISPIIRTEET
EKT:N KÄYTTÖ
Analyysi- ja politiikkakehikkoEKT-käsitteiden kahdeksan ominaispiirrettä
EKT 1995 ja SNA 1993
EKT 1995 ja EKT 1970
EKT JÄRJESTELMÄNÄ
Tilastoyksiköt ja niiden ryhmittelyt
Institutionaaliset yksiköt ja sektorit
Paikalliset toimialayksiköt ja toimialat
Kotimaiset ja ulkomaiset talousyksiköt; koko kansantalous ja ulkomaat
Virrat ja varannot
Virrat
Taloustoimet
Taloustoimien ominaisuudet
Vuorovaikutukset versus yksiköiden sisäiset taloustoimetRahataloustoimet versus muut taloustoimet
Vastikkeelliset ja vastikkeettomat taloustoimet
Uudelleen järjestetyt taloustoimet
Kierrätys
JakaminenTaloustoimen pääosapuolten tunnistaminen
Rajatapaukset
Varojen muut muutokset
Varojen ja velkojen muut volyymin muutokset
Hallussapitovoitot ja -tappiot
Varannot
Tilien ja kokonaissuureiden järjestelmä
Tilinpitosäännöt
Tilipuoliskojen nimitykset
Kaksinkertainen kirjaus/nelinkertainen kirjausArvottaminen
Tuotteita koskevat erityisarvottamiset
Kiinteisiin hintoihin arvottaminen
Kirjausajankohta
Sulattaminen ja nettoutus
Sulattaminen
Nettoutus
Tilit, tasapainoerät ja kokonaissuureet
Tilikokonaisuus1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 7
▼B
Tavaroiden ja palveluiden tili
Ulkomaiden tili
Tasapainoerät
Kokonaissuureet
Panos-tuotoskehikko
LUKU 2. YKSIKÖT JA YKSIKÖIDEN RYHMITTELYT
KANSANTALOUDEN RAJAT
INSTITUTIONAALISET YKSIKÖT
INSTITUTIONAALISET SEKTORIT
Yritykset (S.11)
Alasektori: Julkiset yritykset (S.11001)Alasektori: Yksityiset kotimaiset yritykset (S.11002)
Alasektori: Ulkomaalaisomisteiset yritykset (S.11003)
Rahoituslaitokset (S.12)
Alasektori: Keskuspankki (S.121)
Alasektori: Muut rahalaitokset (S.122)Alasektori: Muut rahoituslaitokset kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot
(S.123)
Alasektori: Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset (S.124)
Alasektori: Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.125)
Julkisyhteisöt (S.13)
Alasektori: Valtionhallinto (S.1311)
Alasektori: Osavaltiohallinto (S.1312)
Alasektori: Paikallishallinto (S.1313)
Alasektori: Sosiaaliturvarahastot (S.1314)
Kotitaloudet (S.14)
Alasektori: Työnantajat ja muut elinkeinonharjoittajat (S.141 + S.142)
Alasektori: Palkansaajat (S.143)
Alasektori: Omaisuustulojen saajat (S.1441)Alasektori: Eläkkeensaajat (S.1442)
Alasektori: Muiden tulonsiirtojen saajat (S.1443)
Alasektori: Muut kotitaloudet (S.145)
Kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S.15)
Ulkomaat (S.2)Tuottajayksiköiden sektoriluokitus omistajuuden oikeudellisen pääjaottelun
mukaan
PAIKALLISET TOIMIALAYKSIKÖT JA TOIMIALAT
Paikalliset toimialayksiköt
Toimiala
TOIMIALOJEN LUOKITTELU
HOMOGEENISET TUOTANTOYKSIKÖT JA HOMOGEENISET TUOTAN-
TOHAARAT
Homogeeninen tuotantoyksikkö
Homogeeninen tuotantohaara
HOMOGEENISTEN TUOTANTOHAAROJEN LUOKITTELU1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 8
▼B
LUKU 3. TUOTETALOUSTOIMET
TUOTANTO JA TUOTOS
Pääasialliset, toissijaiset ja aputoiminnot
Tuotos (P.1)
Kirjausajankohta ja tuotoksen arvottaminen
VÄLITUOTEKÄYTTÖ (P.2)
Kirjausajankohta ja välituotekäytön arvottaminen
KULUTUS (P.3, P.4)
Kulutusmenot (P.3)Todellinen kulutus (P.4)Kulutusmenojen kirjausajankohta ja arvottaminenTodellisen kulutuksen kirjausajankohta ja arvottaminen
PÄÄOMAN BRUTTOMUODOSTUS (P.5)
Kiinteän pääoman bruttomuodostus (P.51)Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kirjausajankohta ja arvottaminenVarastojen muutokset (P.52)Varastojen muutosten kirjausajankohta ja arvottaminen
Arvoesineiden hankinnat miinus luovutukset (P.53)
TAVAROIDEN JA PALVELUIDEN TUONTI JA VIENTI (P.6 JA P.7)
Tavaroiden tuonti ja vienti (P.61 ja P.71)Palvelujen tuonti ja vienti (P.62 ja P.72)
OLEMASSA OLEVIA TAVAROITA KOSKEVAT TALOUSTOIMET
LUKU 4. JAKOTALOUSTOIMET
PALKANSAAJAKORVAUKSET (D.1)
Palkat ja palkkiot (D.11)
Rahamääräiset palkat ja palkkiotLuontoismuotoiset palkat ja palkkiot
Työnantajan sosiaaliturvamaksut (D.12)
Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121)Työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.122)
TUOTANNON JA TUONNIN VEROT (D.2)
Tuoteverot (D.21)
Arvonlisäverot (ALV) (D.211)Tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a (D.212)
Muut tuoteverot kuin ALV ja tuontiverot (D.214)
Muut tuotantoverot (D.29)Euroopan unionin laitoksille maksetut tuotannon ja tuonnin verot
TUKIPALKKIOT (D.3)
Tuotetukipalkkiot (D.31)
Tuontitukipalkkiot (D.311)Muut tuotetukipalkkiot (D.319)
Muut tuotantotukipalkkiot (D.39)
OMAISUUSTULOT (D.4)
Korot (D.41)
Talletusten, lainojen sekä muiden saamisten ja velkojen korotArvopaperien korot1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 9
▼B
Vekselien ja vastaavien lyhytaikaisten instrumenttien korot
Joukkovelkakirjojen ja debentuurien korot
Korkoswapit ja korkotermiinisopimukset
Rahoitusliisauksen korot
Muut korot
Kirjausajankohta
Yrityksen jakamat tulot (D.42)
Osingot (D.421)
Yrittäjätulon otot yritysmäisistä yhteisöistä (D.422)
Suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleensijoitetut voitot (D.43)
Vakuutuksenottajien omaisuustulo (D.44)
Maanvuokrat (D.45) (Maan- ja maaperävarojen vuokrat)
Maanvuokrat
Maaperävarojen vuokrat
TULO-, VARALLISUUS- YM. JUOKSEVAT VEROT (D.5)
Tuloverot (D.51)
Muut juoksevat verot (D.59)
SOSIAALITURVAMAKSUT JA SOSIAALIETUUDET (D.6)
Sosiaaliturvamaksut (D.61)
Todelliset sosiaaliturvamaksut (D.611)
Laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.612)
Rahamääräiset sosiaalietuudet (D.62)
Rahamääräiset sosiaaliturvaetuudet (D.621)
Yksityisesti rahastoidut sosiaalietuudet (D.622)
Rahastoimattomat palkansaajan sosiaalietuudet (D.623)
Rahamääräiset sosiaaliavustukset (D.624)
Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot (D.63)
Luontoismuotoiset sosiaalietuudet (D.631)
Sosiaaliturvaetuudet, hyvitykset (D.6311)
Muut luontoismuotoiset sosiaaliturvaetuudet (D.6312)
Luontoismuotoiset sosiaaliavustukset (D.6313)
Yksilöllisiä markkinattomia tavaroite ja palveluita vastaavat tulonsiirrot
(D.632)
MUUT TULONSIIRROT (D.7)
Vahinkovakuutusmaksut, netto (D.71)
Vahinkovakuutuskorvaukset (D.72)
Julkisyhteisöjen sisäiset tulonsiirrot (D.73)
Tulonsiirrot kansainväliseen yhteistyöhön (D.74)
Muut tulonsiirrot (D.75)
Tulonsiirrot kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille yhtei-
söille (KPVTY)
Kotitalouksien väliset tulonsiirrot
Sakot ja uhkasakot
Arpajaiset ja uhkapeli
Korvaukset
BKTL-pohjainen neljäs oma vara
Muut1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 10
▼B
KOTITALOUKSIEN ELÄKERAHASTO-OSUUDEN OIKAISU (D.8)
PÄÄOMANSIIRROT (D.9)
Pääomaverot (D.91)
Investointiavustukset (D.92)
Muut pääomansiirrot (D.99)
LUKU 5. RAHOITUSTALOUSTOIMET
RAHOITUSVAATEIDEN LUOKITUS
Monetaarinen kulta ja erityiset nosto-oikeudet (SDR) (F.1)
Monetaarinen kulta (F.11)Erityiset nosto-oikeudet (SDR) (F.12)
Käteisraha ja talletukset (F.2)
Käteisraha (F.21)Siirtokelpoiset talletukset (F.22)Muut talletukset (F.29)
Muut arvopaperit kuin osakkeet (F.3)
Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.33)
Muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.331)Muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.332)
Johdannaiset (F.34)
Lainat (F.4)
Lyhytaikaiset lainat (F.41)
Pitkäaikaiset lainat (F.42)
Osakkeet ja muut osuudet (F.5)
Osakkeet ja muut osuudet kuin rahasto-osuudet (F.51)
Noteeratut osakkeet paitsi rahasto-osuudet (F.511) ja noteeraamattomat
osakkeet paitsi rahasto-osuudet (F.512)
Muut osuudet (F.513)
Rahasto-osuudet (F.52)
Vakuutustekninen vastuuvelka (F.6)
Kotitalouksien osuus henkivakuutus- ja eläkerahastoista (F.61)
Kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoista (F.611)Kotitalouksien osuus eläkerahastoista (F.612)
Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu (F.62)
Muut saamiset ja velat (F.7)
Kauppaluotot ja ennakot (F.71)Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot (F.79)
Lisätietoerä: suorat ulkomaiset sijoitukset (F.m)
RAHOITUSTALOUSTOIMIEN KIRJAUSSÄÄNNÖT
ArvotusKirjausten ajoitusRahoitustaloustoimien laatiminen taseiden muutoksien avulla
Liite 5.1: Yhteys rahan määriin1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 11
▼B
LUKU 6. MUUT VIRRAT
KIINTEÄN PÄÄOMAN KULUMINEN (K.1)
VALMISTAMATTOMIEN MUIDEN KUIN RAHOITUSVAROJEN
HANKINNAT MIINUS VÄHENNYKSET (K.2)
MUUT VAROJEN MUUTOKSET (K.3 — K.12)
MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.3 — K.10 JA K.12)VALMISTAMATTOMIEN VAROJEN MUUTTUMINEN TALOUDELLISESTI
MERKITTÄVIKSI (K.3)
VALMISTETTUJEN VAROJEN MUUTTUMINEN TALOUDELLISESTI
MERKITTÄVIKSI (K.4)
LUONNONVARAISTEN BIOLOGISTEN VAROJEN KASVU (K.5)
VALMISTAMATTOMIEN VAROJEN TALOUDELLISEN ARVON
HÄVIÄMINEN (K.6)
KATASTROFIEN AIHEUTTAMAT MENETYKSET (K.7)KORVAUKSETTOMAT HALTUUNOTOT (K.8)MUUALLA LUOKITTELEMATTOMAT MUIDEN KUIN RAHOITUSVAR-
OJEN MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.9)
MUUALLA LUOKITTELEMATTOMAT RAHOITUSVAROJEN JA VELK-
OJEN MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.10)
LUOKITUS- JA RAKENNEMUUTOKSET (K.12)
Sektoriluokitus- ja rakennemuutokset (K.12.1)Varojen ja velkojen luokitusmuutokset (K.12.2)
NIMELLISET HALLUSSAPITOVOITOT/-TAPPIOT (K.11)
Neutraalit hallussapitovoitot/-tappiot (K.11.1)Reaaliset hallussapitovoitot/-tappiot (K.11.2)
Hallussapitovoitot rahoitusvaratyypeittäin
Käteisraha ja talletukset (AF.2)Lainat (AF.4) ja muut saamiset ja velat (AF.7)Muut arvopaperit kuin osakkeet (AF.3)
Osakkeet ja osuudet (AF.5)
Vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6)
Ulkomaan valuutan määräiset rahoitusvarat
LUKU 7. VARALLISUUSTASEET
VAROJEN TYYPIT
Muut valmistetut varat kuin rahoitusvarat (AN.1)Muut valmistamattomat varat kuin rahoitusvarat (AN.2)Rahoitusvarat ja velat (AF.)
TASEEN KIRJAUSTEN ARVOTTAMINEN
Yleisiä arvottamisperiaatteita
MUUT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.)
Tuotetut varat (AN.1)
Kiinteät varat (AN.11)
Aineelliset kiinteät varat (AN.111)Aineettomat kiinteät varat (AN.112)
Varastot (AN.12)
Arvoesineet (AN.13)
Valmistamattomat varat (AN.2)
Aineelliset valmistamattomat varat (AN.21)1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 12
▼B
Maa (AN.211)
Maaperävarat (AN.212)Muut luonnonvarat (AN.213 ja AN.214)
Aineettomat valmistamattomat varat (AN.22)
Rahoitusvarat ja velat (AF.)
Monetaarinen kulta ja SDR:t (AF.1)Käteisraha ja talletukset (AF.2)
Muut arvopaperit kuin osakkeet (AF.3)
Lainat (AF.4)Osakkeet ja muut osuudet (AF.5)
Vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6)
Muut saamiset ja velat (AF.7)
Lisätietoerät
Kestävät kulutustavarat (AN.m)
Suorat sijoitukset (AF.m)
Rahoitustaseet
Liite 7.1: Varojen luokkien määritelmät
Liite 7.2: Kirjaukset avaustaseesta päätöstaseeseen
LUKU 8. TILIEN JA TASAPAINOERIEN KOKONAISUUS
TILIEN KOKONAISUUS
Juoksevat tilit
Tuotantotili (I)
Tulonjako- ja käyttötilit (II)
Tulojen ensijaon tilit (II.1)
Tulonmuodostustili (II.1.1)Ensitulon jakotili (II.1.2)
Yrittäjätulon tili (II.1.2.1)
Muun ensitulon jakotili (II.1.2.2)
Tulojen uudelleenjaon tili (II.2)
Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili (II.3)
Tulonkäyttötili (II.4)
Käytettävissä olevan tulon käyttötili (II.4.1)
Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili (II.4.2)
Varallisuuden muodostustilit (III)
Pääomatili (III.1)
Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden muutoksen
tili (III.1.1)
Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili (III.1.2)
Rahoitustili (III.2)
Varojen muiden muutosten tili (III.3)
Varojen volyymin muiden muutosten tili (III.3.1)
Uudelleenarvotustili (III.3.2)
Neutraalien hallussapitovoittojen ja -tappioiden tili (III.3.2.1)Reaalisten hallussapitovoittojen ja -tappioiden tili (III.3.2.2)
Varallisuustaseet (IV)
Varallisuuden avaustase (IV.1)1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 13
▼B
Varallisuustaseen muutokset (IV.2)
Varallisuuden päätöstase (IV.3)
ULKOMAIDEN TILIT (V)
Juoksevat tilit
Tavaroiden ja palveluiden ulkomaan tili (V.I)
Ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tili (V.II)
Varallisuuden muodostuksen ulkomaan tilit (V.III)
Pääomatili (V.III.1)Rahoitustili (V.III.2)Varojen muiden muutosten tili (V.III.3)
Varallisuustaseet (V.IV)
TAVAROIDEN JA PALVELUIDEN TILI (0)
KANSANTALOUDEN KOOTUT TILITKOKONAISSUUREET
Markkinahintainen bruttokansantuote (BKT)Koko kansantalouden toimintaylijäämä
Koko kansantalouden sekatulo
Koko kansantalouden yrittäjätuloKansantulo (markkinahintaan)Käytettävissä oleva kansantuloSäästöVaihtotase
Koko kansantalouden nettoluotonanto (+) tai -luotonotto (−)
Koko kansantalouden nettovarallisuus
MATRIISIESITYS
EKT-tilien matriisiesitysTilinpitomatriisien ominaisuudet
Pelkistetyn matriisimallin soveltaminen erityisanalyyseihin
LUKU 9. PANOS-TUOTOSKEHIKKO
TARJONTA- JA KÄYTTÖTAULUKOTTARJONTA- JA KÄYTTÖTAULUKKOJEN YHDISTÄMINEN SEKTORITI-
LEIHIN
SYMMETRISET PANOS-TUOTOSTAULUKOT
LUKU 10. HINTA- JA VOLYYMIMITTAIMET
HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIEN SOVELTAMISALA TILINPITOJÄRJES-
TELMÄSSÄ
Yhtenäinen hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmäMuiden kokonaissuureiden hinta- ja volyymi-indeksit
HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIEN MITTAUKSEN PÄÄPERIAATTEET
Markkinatuotteiden hintojen ja volyymien määritelmä
Erot laadussa ja erot hinnassaMarkkinattomia palveluja koskevat periaatteetArvonlisäystä ja BKT:a koskevat periaatteet
PERIAATTEIDEN SOVELTAMISONGELMIA
Yleinen soveltaminen
Yksittäisiin virtoihin soveltaminen1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 14
▼B
Tavaroiden ja markkinapalvelujen virrat
Markkinattomien palvelujen virrat
Tuotteiden ja tuonnin verot ja tuetKiinteän pääoman kuluminenPalkansaajakorvaukset
Valmistettujen kiinteiden varojen kanta ja varastot
Koko kansantalouden reaalitulon mittaimet
INDEKSIN LASKUKAAVAN JA PERUSVUODEN VALINTAMAIDEN VÄLISET HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIT
LUKU 11. VÄESTÖ JA TYÖPANOS
KOKONAISVÄESTÖ
TALOUDELLISESTI AKTIIVINEN VÄESTÖTYÖLLISYYS
PalkansaajatItsenäiset yrittäjät
Työllisyys ja kotipaikka
TYÖTTÖMYYSTYÖPAIKAT
Työpaikat ja kotipaikka
TEHTYJEN TYÖTUNTIEN KOKONAISMÄÄRÄ
KOKOAIKAVASTAAVUUSTYÖNTEKIJÖIDEN TYÖPANOS KIINTEINÄ KORVAUKSINA
LUKU 12. NELJÄNNESVUOSITILINPITO
LUKU 13. ALUETILINPITO
VARSINAINEN ALUE
YKSIKÖT JA KOTIPAIKKA
ALUEELLISTAMISMENETELMÄTTOIMIALOITTAISET KOKONAISSUUREETKOTITALOUKSIEN TILIT
LIITTEET
I. VÄLILLISET RAHOITUSPALVELUT (FISIM)
EKT:n lukuihin tehtävät muutokset, mikäli välilliset rahoituspalvelut (FISIM) kohdennetaan
II. KESTÄVIEN TAVAROIDEN LEASING JA OSAMAKSUKAUPPA
Määritelmät
Leasing
KäyttöleasingRahoitusleasingOsamaksukauppa
Käsittely tileillä
KäyttöleasingRahoitusleasingOsamaksukauppa1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 15
▼B
III. VAKUUTUS
JohdantoMääritelmät
Sosiaalivakuutus
Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät
Yksityiset rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmätTyönantajien ylläpitämät rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät
Muu vakuutus
Henkivakuutus
Vahinkovakuutus
JälleenvakuutusVakuutuksen välitystä avustavat laitokset
Käsittely tileillä
Sosiaalivakuutus
Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmätYksityiset rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät
Työnantajien ylläpitämät rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät
Muu vakuutus
HenkivakuutusVahinkovakuutus
Jälleenvakuutus
Vakuutuksen välitystä avustavat laitokset
Vakuutus: Numeerinen esimerkki
IV. LUOKITUKSET JA TILIT
Luokitukset
Institutionaalinen sektoriluokitus (S)Taloustoimien ja muiden virtojen luokitusTasapainoerien luokitus (B)
Varojen luokitus (A)
Toimialojen (A), tuotteiden (P) ja investointien (kiinteän pääoman muodostuksen) (Pi)
ryhmittely ja tunnukset
Yksilöllisen kulutuksen luokitus käyttötarkoituksen mukaan (COICOP)
Julkisyhteisöjen tehtäväluokitus (COFOG)
Tilit
Taulukot
2.1. Sektorit ja alasektorit2.2. Tuottajatyyppi, pääasialliset toiminnot ja tehtävät sektorin mukaan luokiteltuna2.3. Tuottajayksiköiden sektoriluokitus omistajuuden oikeudellisen pääjaottelun mukaan
3.1. Institutionaalisten yksiköiden jako markkinatuottajiin, omaa loppukäyttöä varten tuottaviin ja
muihin markkinattomiin tuottajiin
3.2. Institutionaaliset yksiköt, paikalliset TAY:t ja tuotos sekä markkina-, oma loppukäyttö- ja muu
markkinaton jako
3.3. Paikallisten toimialayksiköiden (TAY) ja niiden tuotosten markkina-, oma loppukäyttö- ja muu
markkinaton jako
3.4. Vientitavaroiden kuljetuksen käsittely3.5. Tuontitavaroiden kuljetuksen käsittely5.1. Rahoitustaloustoimien luokitus
8.1. Tilien, tasapainoerien ja pääsuureiden yleiskatsauksellinen esittely1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 16
▼B
8.2. Tili I: Tuotantotili
8.3. Tili II.1.1: Tulonmuodostustili
8.4. Tili II.1.2.: Ensitulon jakotili
8.5. Tilit II.1.2.1: Yrittäjätulo ja II.1.2.2: Muun ensitulon jako
8.6. Tili II.2: Tulojen uudelleenjaon tili
8.7. Tili II.3: Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili
8.8. Tili II.4.1: Käytettävissä olevan tulon käyttötili
8.9. Tili II.4.2: Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili
8.10. Tili III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden muutoksen tili
8.11. Tili III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili
8.12. Tili III.2: Rahoitustili
8.13. Tili III.3.1: Varojen volyymin muiden muutosten tili
8.14. Tili III.3.2: Uudelleenarvostustili
8.15. Tili IV: Varallisuustaseet
8.16. Ulkomaiden tilikokonaisuus (ulkomaisten taloustoimien tili)
8.17. Tili 0: Tavara- ja palvelutili
8.18. Kansantalouden kootut tilit
8.19. Koko kansantalouden tilien ja tasapainoerien kokonaisesitys matriisimuodossa
8.20. Kaavioesitys sosiaalitilinpitomatriisista
8.21. Esimerkki yksityiskohtaisemmasta sosiaalitilinpitomatriisista
8.22. Esimerkki yksityiskohtaisesta alamatriisista: Nettoarvonlisäys (perushintaan)
9.1. Yksinkertaistettu tarjontataulukko
9.2. Yksinkertaistettu käyttötaulukko
9.3. Yksinkertaistettu yhdistetty tarjonta- ja käyttötaulukko
9.4. Yksinkertaistettu symmetrinen panos-tuotostaulukko (tuote kertaa tuote)
9.5. Tarjontataulukko perushintaan mukaanluettuna muunnos ostajanhintaiseksi
9.6. Käyttötaulukko ostajan hintaan
9.7. Yksinkertainen kaupan ja kuljetuksen lisien taulukko
9.8. Yksinkertainen tuoteveroja miinus tukipalkkioita kuvaava taulukko
9.9. Tuonnin käyttötaulukko
9.10. Kotimaisen tuotannon käyttötaulukko perushintaan
9.11. Tarjonta- ja käyttötaulukkojen yhdistäminen sektoritileihin
9.12. Symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote)
9.13. Kotimaisen tuotoksen symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote)
A.I.1. Vaikutukset, jotka aiheutuvat välillisten rahoituspalvelujen kohdentamisesta institutionaalisiin
sektoreihin, mukaan lukien markkinattomia tuottajia koskevat muutokset
A.I.2. Vaikutukset, jotka aiheutuvat välillisten rahoituspalvelujen kohdentamisesta ainoastaan nimelli-
seen sektoriin
A.III.1. Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät
A.III.2. Yksityiset rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät
A.III.3. Työnantajien rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät
A.III.4. Henkivakuutus
A.III.5. Vahinkovakuutus
A.IV.1. Tili 0: Tavara- ja palvelutili
A.IV.2. Koko kansantalouden tilikokonaisuus
A.IV.3. Yritysten tilikokonaisuus
A.IV.4. Rahoituslaitosten tilikokonaisuus1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 17
▼B
A.IV.5. Julkisyhteisöjen tilikokonaisuus
A.IV.6. Kotitalouksien tilikokonaisuus
A.IV.7. Kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen tilikokonaisuus1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 18
▼B
LUKU 1
YLEISPIIRTEET
1.01. Euroopan kansantalouden tilinpidon ja aluetilinpidon järjestelmä (EKT
1995, tai yksinkertaisesti EKT) on kansainvälisesti yhteensopiva tilinpi-
tokehikko, joka kuvaa systemaattisesti ja yksityiskohtaisesti koko taloutta
(so. maata, aluetta tai maaryhmää), sen rakenneosia ja sen suhteita muihin
kokonaistalouksiin.
EKT 1995 korvaa Euroopan koottujen tilien järjestelmän, joka julkaistiin
1970 (EKT 1970; toinen hieman muutettu painos ilmestyi vuonna 1978).
EKT 1995 on täysin yhdenmukainen uudistettujen maailmanlaajuisten
kansantalouden tilinpito-ohjeiden kanssa (SNA 1993 tai yksinkertaisesti
SNA; Yhdistyneet kansakunnat, IMF, Euroopan yhteisöjen komissio,
OECD ja Maailman pankki ovat tuottaneet nämä ohjeet yhteisvastuulli-
sesti). EKT keskittyy kuitenkin enemmän Euroopan unionissa vallitseviin
olosuhteisiin ja tietotarpeisiin. SNA:n tavoin EKT on yhtenäistetty
monissa muissa sosiaali- ja taloustilastoissa käytettävien käsitteiden ja
luokitusten kanssa. Keskeisiä esimerkkejä ovat työllisyystilastot, teolli-
suustilastot ja ulkomaankauppatilastot. EKT:ta voidaan sen vuoksi käyttää
Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden sosiaali- ja taloustilastojen
keskeisenä viitekehyksenä.
1.02. EKT-kehikko koostuu kahdesta pääasiallisesta taulukkokokonaisuudesta:
a) sektoritilit (1);
b) panos-tuotoskehikko (2) ja toimialoittaiset tilit (1).
Sektoritilit tarjoavat institutionaalisten sektoreiden mukaisen system-
aattisen kuvauksen taloudellisen prosessin eri vaiheista: tuotannosta,
tulonmuodostuksesta, tulonjaosta, tulojen uudelleenjaosta, tulonkäytöstä
sekä rahoitus- ja muun varallisuuden muodostuksesta. Sektoritileihin
sisältyvät myös varallisuustaseet, jotka kuvaavat varojen, velkojen ja
nettovarallisuuden varantoja tilinpitojakson alussa ja lopussa.
Panos-tuotoskehikko ja toimialoittaiset tilit kuvaavat yksityiskohtai-
semmin tuotantoprosessia (kustannusrakennetta, tulonmuodostusta ja
työllisyyttä) sekä tavaroiden ja palvelujen virtoja (tuotantoa, tuontia,
vientiä, kulutusta, välituotekäyttöä ja pääoman muodostusta tuoteryh-
mittäin).
EKT sisältää väestön ja työllisyyden käsitteet (3). Nämä käsitteet liittyvät
sekä sektoritileihin että panostuotoskehikkoon.
EKT ei rajoitu vuosittaiseen kansantalouden tilinpitoon, vaan sitä
sovelletaan myös neljännesvuositilinpitoon (4) ja aluetilinpitoon (5).
EKT:N KÄYTTÖ
Analyysi- ja politiikkakehikko
1.03. EKT-kehikkoa voidaan käyttää analysoitaessa ja arvioitaessa:
a) Kansantalouden rakennetta. Keskeisiä kohteita ovat:
1) arvonlisäys ja työllisyys toimialoittain;
2) arvonlisäys ja työllisyys alueittain;3) tulojen jakautuminen sektoreittain;4) tuonti ja vienti tuoteryhmittäin;5) kulutusmenot tuoteryhmittäin;
6) kiinteän pääoman muodostus ja kiinteä pääomakanta toimialoittain;
7) rahoitusvarojen, varantojen ja virtojen koostumus vaateittain ja
sektoreittain.
b) Kansantalouden yksittäisiä osia tai piirteitä. Keskeisiä kohteita ovat:
1) pankki- ja rahoitustoiminta kansantaloudessa;
2) julkisyhteisöjen rooli;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 19
(1) Katso lukua 8, ”Tilien ja tasapainoerien kokonaisuus”.
(2) Katso lukua 9, ”Panos-tuotoskehikko”.
(3) Katso lukua 11, ”Väestö ja työpanos”.
(4) Katsu lukua 12, ”Neljännesvuositilinpito”.
(5) Katso lukua 13, ”Aluetilinpito”.
▼B
3) yksittäisen alueen talous (verrattuna kansantalouden kokonaisuu-
teen).
c) Kansantalouden kehitystä ajankohdasta toiseen. Keskeisiä kohteita
ovat:
1) BKT:n kasvunopeuden analysointi;
2) inflaation analysointi;
3) kotitalouksien menojen kausivaihteluiden analysointi neljännesvuo-
sitilinpidon perusteella;
4) eri tyyppisten rahoitusinstrumenttien ajankohdasta toiseen muut-
tuvan merkityksen analysointi, esim. optioiden merkityksen
lisääntyminen;
5) kansantalouden toimialoittaisen rakenteen vertailu pitkällä aikavä-
lillä, esim. kolmenkymmenen vuoden aikana.
d) Kansantaloutta suhteessa toisiin kansantalouksiin. Keskeisiä kohteita
ovat:
1) julkisyhteisöjen roolin vertailu Euroopan unionin jäsenmaissa;
2) Euroopan unionin kansantalouksien keskinäisten riippuvuuksien
analysointi;
3) Euroopan unionin viennin koostumuksen ja määränpään analy-
sointi;
4) Euroopan unionin, USA:n ja Japanin BKT:n kasvunopeuksien tai
henkeä kohti laskettujen käytettävissä olevien tulojen vertailu.
1.04. Tämän kehikon mukaisilla luvuilla on suuri merkitys EU:lle ja sen
jäsenvaltioille niiden sosiaali- ja talouspolitiikan muotoilussa ja seur-
annassa.
Lisäksi niillä on eräitä hyvin tärkeitä erityiskäyttöjä:
a) Euroopan rahapolitiikan seuranta ja ohjaaminen: Euroopan rahau-
nionin konvergenssi- eli lähentämiskriteerit on määritelty
kansantalouden tilinpidon lukujen perusteella (julkisyhteisöjen
alijäämä, julkisyhteisöjen velka ja BKT),
b) rahallisen tuen myöntäminen EU:n alueille: EU:n rakennerahastojen
menot perustuvat osittain kansantalouden tilinpidon alueellistettuihin
lukuihin,
c) EU:n omien varojen määrittäminen. Viimeksi mainittu riippuu
kansantalouden tilinpidon luvuista kolmella tavalla:
1) EU:n kokonaisvarat määritetään prosenttiosuutena jäsenvaltioiden
bruttokansantulosta (BKTL);
2) EU:n kolmas oma vara on ALV:oon perustuva oma vara.
Kansantalouden tilinpidon tiedot vaikuttavat suuresti jäsenval-
tioiden tämän varan maksuosuuksiin, koska niitä käytetään
perustana laskettaessa keskimääräistä ALV-kantaa;
3) Jäsenvaltioiden suhteelliset maksuosuudet EU:n neljännen oman
varan osalta perustuvat niiden bruttokansantuloon.
EKT-käsitteiden kahdeksan ominaispiirrettä
1.05. EKT:n käsitteillä on kahdeksan tärkeää ominaispiirrettä, joilla luodaan
hyvä tasapaino tietotarpeiden ja tiedon saantimahdollisuuksien välille. Ne
ovat:
a) kansainvälisesti yhteensopiva;
b) yhtenäinen muiden sosiaali- ja taloustilastojen kanssa;
c) yhdenmukainen;
d) operationaalinen;
e) eroaa useimmista hallinnollisista käsitteistä;
f) perusteltu ja pitkäaikaisesti pysyvä;
g) kohteena taloudellisen prosessin kuvaus rahassa mitattavin ja helposti
havainnoitavin käsittein;
h) joustava ja monikäyttöinen.
1.06. Käsitteet ovat kansainvälisesti yhteensopivia koska:
a) EKT on perusmalli (standardi) EU:n jäsenvaltioiden kansantalouden
tilinpidon tietojen antamisesta kaikille kansainvälisille organisaatioille.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 20
▼B
Ainoastaan kansallisissa julkaisuissa EKT:n tarkka noudattaminen ei
ole pakollista.
b) EKT:n käsitteet ovat kaikissa suhteissa yhdenmukaisia SNA:n
maailmanlaajuisten kansantalouden tilinpidon ohjeiden kanssa.
Käsitteiden kansainvälinen yhteensopivuus on ratkaisevan tärkeää eri
maiden tilastoja vertailtaessa.
1.07. Käsitteet on yhdenmukaistettu muiden sosiaali- ja taloustilastojen
käsitteiden kanssa, koska:
a) EKT:ssa on monia käsitteitä ja luokituksia (esim. NACE Rev. 1), joita
käytetään myös muissa EU:n jäsenmaiden sosiaali- ja taloustilastoissa,
esim. teollisuustilastoissa, ulkomaankauppatilastoissa ja työllisyysti-
lastoissa; käsitteelliset erot on pidetty mahdollisimman vähäisinä.
Lisäksi nämä EU:n käyttämät käsitteet ja luokitukset on yhdenmu-
kaistettu myös Yhdistyneiden kansakuntien käyttämien käsitteiden ja
luokitusten kanssa.
b) SNA:n tavoin myös EKT:n käsitteet on yhdenmukaistettu eräiden
muiden taloustilastojen tärkeimpien kansainvälisten ohjeiden kanssa,erityisesti IMF:n maksutasekäsikirjan (BPM), IMF:n julkisyhteisöjen
rahoitustilastojen (GFS), OECD:n verotilastojen kanssa sekä työlli-
syyttä, työtunteja ja työvoimakustannuksia koskevien ILO:n
päätöslauselmien kanssa.
Tällainen yhdenmukaistaminen muiden sosiaali- ja taloustilastojen kanssa
edistää merkittävästi näiden lukujen yhdistämistä ja vertailua. Sen
ansiosta voidaan laatia parempia kansantalouden tilinpidon lukuja. Lisäksi
näiden yksittäisten tilastojen sisältämiä tietoja voidaan näin paremmin
suhteuttaa kansantalouden yleistilaston, so. kansantalouden tilinpidon
tietoihin, kuten bruttokansantuotteeseen tai toimialoittaiseen ja sektor-
eittaiseen arvonlisäykseen.
1.08. Tilinpitokehikon identiteetit pitävät yllä taloudellisen prosessin eri osien
(tuotanto, tulonjako, tulonkäyttö, varallisuuden muodostus) kuvaamiseen
käytettyjen käsitteiden yhdenmukaisuutta. Tämän sisäisen yhteensopi-
vuuden ansiosta tilinpitokehikon eri osien tilastoja voidaan
käyttökelpoisella tavalla suhteuttaa toisiinsa. Niinpä esim. voidaan laskea
seuraavat suhteet:
a) tuottavuusluvut, kuten arvonlisäys tehtyä työtuntia kohti (tämä tieto
edellyttää yhteensopivuutta arvonlisäyskäsitteen ja tehtyjen työtuntien
käsitteen välillä);
b) kansantalouden käytettävissä olevat tulot henkeä kohti (tämä suhde
edellyttää yhteensopivuutta kansantalouden käytettävissä olevien
tulojen ja väestön käsitteiden välillä);
c) kiinteän pääoman muodostus prosenttiosuutena kiinteän pääoman
kannasta (tämä suhde edellyttää yhteensopivuutta näiden varantojen
ja virtojen määritelmien kesken);
d) julkinen alijäämä ja julkinen velka prosenttiosuuksina bruttokansan-
tuotteesta (nämä tiedot edellyttävät yhteensopivuutta julkisyhteisöjen
alijäämän, julkisyhteisöjen velan ja bruttokansantuotteen välillä).
Tällainen käsitteiden sisäinen yhdenmukaisuus sallii myös eräiden
estimaattien johtamisen jäännöseränä, esim. säästäminen voidaan arvioida
käytettävissä olevien tulojen ja kulutusmenojen välisenä erotuksena (
1).
1.09. EKT:n käsitteet ovat operationaalisia käsitteitä, koska ne on suunniteltu
ajatellen niiden mittaamista. Käsitteiden operationaalinen luonne ilmenee
useilla tavoilla:
a) Jotkut toiminnot tai erät on kuvattava vain silloin, kun ne ovat kooltaan
merkittäviä. Tämä liittyy esim. kotitalouksien omaan käyttöön
tapahtuvaan tavaroiden tuotantoon: kankaiden kutomista ja saviesinei-
denvalmistamista ei tarvitse lukea tuotantoon, koska tämän tyyppisten
tuotannonalojen katsotaan olevan merkityksettömiä EU-maissa.
Toisena esimerkkinä voidaan mainita se, että pienet halvat työkalut
ja laitteet luetaan kiinteän pääoman muodostukseksi ainoastaan silloin,
kun ostajan menot sellaisiin kestäviin tavaroihin ylittävät 500 ecua
(vuoden 1995 hinnoissa) yhdelle tavaralle (tai ostettaessa suuria määriä
koko ostetulle määrälle); kun nämä menot eivät ylitä tuota kynny-
sarvoa, ne luetaan välituotekäytöksi.
b) Joihinkin käsitteisiin liittyy selvä maininta siitä, kuinka niitä voidaan
arvioida. Esimerkiksi määriteltäessä pääoman kulumista viitataan1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 21
(1) Katsu lukua 8, ”Tilien ja tasapainoerien kokonaisuus”.
▼B
lineaariseen arvonalennukseen ja kiinteän pääomakannan arvioimi-
sessa suositellaan investointikertymämenetelmää. Toisena esimerkkinä
voidaan mainita omaan käyttöön tapahtuvan tuotannon arvottaminen:
periaatteessa se olisi tehtävä perushintoihin, mutta perushintoja
voidaan tarvittaessa lähentyä laskemalla yhteen erilaiset syntyneet
kustannukset.
c) On tehty eräitä yksinkertaistavia sopimuksia. Esimerkiksi julkisyh-
teisöjen tuottamat kollektiiviset palvelut ovat sopimuksen mukaan
kaikki kulutusmenoja.
d) Käsitteet on yhdenmukaistettu kansantalouden tilinpidon laadinnassa
panostietoina käytettävien sosiaali- ja taloustilastojen käsitteiden
kanssa.
1.10. Toisaalta käsitteitä ei kuitenkaan aina ole helppoa ottaa käyttöön, koska
ne tavallisesti eroavat joissakin suhteissa hallinnollisissa tietolähteissä
käytetyistä käsitteistä. Tällaisia tietolähteitä ovat yritysten kirjanpidon
tiedot, erilaisia veroja koskevat tiedot (ALV, henkilöiden tuloverot,
tuontiverot jne.), sosiaaliturvatiedot sekä valvontaelimiltä saatavat tiedot
rahoitus- ja vakuutustoiminnasta. Nämä hallinnolliset tiedot ovat usein
panostietoina kansantalouden tilinpidon laadinnassa. Yleensä niitä on sen
vuoksi mukautettava EKT:ta vastaaviksi.
EKT:n käsitteet eroavat tavallisesti joissakin suhteissa hallinnollisista
vastineistaan, koska:
a) eri maiden hallinnolliset käsitteet eroavat toisistaan. Sen vuoksi
kansainvälistä yhteensopivuutta ei voida saavuttaa hallinnollisin
käsittein;
b) hallinnolliset käsitteet muuttuvat ajoittain. Sen vuoksi vertailukelpoi-
suutta ajankohdasta toiseen ei voida saavuttaa hallinnollisin käsittein;
c) käsitteet, joihin hallinnolliset tietolähteet perustuvat, eivät tavallisesti
ole keskenään yhtenäisiä. Tietojen yhdistely ja vertaileminen, joka on
kansantalouden tilinpitotietojen kannalta ratkaisevan tärkeää, on
kuitenkin mahdollista vain yhtenäisen käsitejoukon pohjalta;
d) hallinnolliset käsitteet eivät yleensä ole taloudellisen analyysin ja
talouspolitiikan arvioinnin kannalta optimaalisia.
Siitä huolimatta hallinnolliset tietolähteet vastaavat joskus kansantalouden
tilinpidon ja muiden tilastojen tarpeita erittäin hyvin, koska:
a) alunperin tilastollisia tarkoituksia varten suunniteltuja käsitteitä ja
luokituksia voidaan soveltaa myös hallinnollisiin tarkoituksiin, esim.
julkisen sektorin menolajiluokitus;
b) hallinnollisissa tietolähteissä voidaan nimenomaisesti ottaa huomioon
tilastojen (erilliset) tietotarpeet; tämä koskee esim. Intrastatjärjes-
telmää, jonka avulla tuotetaan tietoja EU:n jäsenmaiden välisistä
tavaratoimituksista.
1.11. EKT:n pääkäsitteet ovat perusteltuja ja pitkäaikaisesti pysyviä, koska
a) ne on hyväksytty kansainvälisiksi standardeiksi seuraaviksi vuosikym-
meniksi;
b) peräkkäisissä kansantalouden tilinpitoa koskevissa kansainvälisissä
ohjeissa useimmat peruskäsitteet eivät juurikaan ole muuttuneet.
Tämä käsitteellinen jatkuvuus vähentää aikasarjojen uudelleen laskemis-
ja uusien käsitteiden oppimistarvetta. Lisäksi se vähentää käsitteiden
alttiutta joutua kansallisen tai kansainvälisen poliittisen painostuksen
kohteeksi. Näistä syistä kansantalouden tilinpidon tiedot ovat voineet
toimia talouspolitiikan ja taloudellisen analyysin objektiivisena tietopoh-
jana vuosikymmenien ajan.
1.12. EKT:n käsitteet keskittyvät kuvaamaan taloudellista prosessia rahassa
ilmaistavin ja helposti havainnoitavin käsittein. Useimmiten varantoja ja
virtoja, jotka eivät ole helposti havainnoitavia rahassa ilmaistuna tai joilla
ei ole selvää rahallista vastinetta, ei oteta huomioon.
Tätä periaatetta ei ole sovellettu tiukasti, koska huomioon olisi otettava
myös yhdenmukaisuuden vaatimus ja erilaiset tietotarpeet. Yhdenmukai-
suus esimerkiksi edellyttää, että julkisen sektorin tuottamienkollektiivistenpalveluiden arvo kirjataan tuotokseksi, koska palkansaaja-
korvausten maksaminen ja julkisen sektorin ostamat erilaiset tavarat ja
palvelut voidaan helposti havainnoida rahassa. Lisäksi taloudellisen
analyysin ja talouspolitiikan kannalta julkisen sektorin tuottamien
kollektiivisten palveluiden kuvaaminen suhteessa muuhun kansantalou-
teen lisää myös kokonaisuutena kansantalouden tilinpidon
käyttökelpoisuutta.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 22
▼B
1.13. EKT:n käsitteiden soveltamisalaa voidaan kuvata tarkastelemalla eräitä
tärkeitä rajauksia:
Seuraavat sisältyvät EKT:n tuotannon rajaukseen (katso kohdat
3.07—3.09):
a) julkisen sektorin yksilöllisten ja kollektiivisten palveluiden tuotanto;
b) asuntojen omistajien asumispalveluiden tuotanto omaan käyttöön;
c) tavaroiden tuottaminen omaan kulutukseen, esim. maataloustuotteet;
d) rakentaminen omaan käyttöön, myös kotitalouksien rakentaminen;
e) palkatun henkilöstön tuottamat kotitalouspalvelut;
f) kalojen kasvattaminen kalanviljelylaitoksilla;
g) lailla kielletty tuotanto, esim. prostituutio ja huumeiden tuotanto;
h) tuotanto, josta saatuja tuloja ei täysin ilmoiteta veroviranomaisille,
esim. tekstiilien salatuotanto.
Seuraavat jäävät tuotantorajan ulkopuolelle
a) kotitalous- ja henkilökohtaiset palvelut, jotka on tuotettu ja kulutettu
saman kotitalouden piirissä, esim. siivous, aterioiden valmistus tai
sairaiden tai vanhusten hoito;
b) vapaaehtoiset palvelut, jotka eivät johda tavaroiden tuotantoon, esim.
hoito ja siivous ilman maksua;
c) kalojen luonnollinen kasvatus avovesillä.
EKT kirjaa yleensä kaikki tuotokset, jotka ovat seurausta tuotantorajan
sisälle luetusta tuotannosta. Tästä säännöstä on kuitenkin olemassa
joitakin erityisiä poikkeuksia:
a) aputoimintojen tuotoksia ei kirjata; kaikki aputoiminnan käyttämät
panokset — aineet, työvoima, kiinteän pääoman kuluminen jne. —
käsitellään sen päätoiminnan tai sivutoiminnan panoksina, jota
aputoiminta tukee;
b) välituotekäyttöä varten samassa paikallisessa toimipaikassa (TAY,
katso myös kohta 1.29.) tuotettuja tuotoksia ei kirjata; kuitenkin kaikki
saman institutionaalisen yksikön muita paikallisia toimialayksiköitä
varten tuotetut tuotokset kirjataan tuotokseksi.
EKT:n tilinpitologiikka merkitsee sitä, että jos toimintoja pidetään
tuotantona ja niiden tuotokset on kirjattava, niin silloin niihin liittyvät
tulot, työllisyys, kulutus jne. on myös kirjattava. Esimerkiksi kun
omistusasuntoon liittyvien asumispalveluiden tuotanto omaan käyttöön
kirjataan tuotannoksi, on myös kirjattava siitä asunnon omistajille koituvat
tulot ja kulutusmenot. Kun toimintoja ei kirjata tuotannoksi, on tilanne
päinvastainen: saman kotitalouden piirissä tuotetut ja kulutetut
kotitalouspalvelut eivät synnytä tuloja ja kulutusmenoja eikä siihen
EKT:n käsitteiden mukaan liity työllisyyttä.
EKT sisältää myös monia erityissopimuksia, esim.:
a) julkisen sektorin tuotoksen arvottaminen;
b) vakuutuspalveluiden ja välillisten rahoituspalveluiden tuotoksen arvot-
taminen;
c) kaikkien julkisen sektorin tuottamien kollektiivisten palveluiden
kirjaaminen kulutusmenoiksi eikä välituotekäytöksi;
d) välillisten rahoituspalveluiden käytön kirjaaminen nimellisen sektorin
tai nimellisen toimialan välituotekäytöksi.
1.14. EKT:n käsitteet ovat monikäyttöisiä: EKT:n käsitteet ovat sopivia moniin
käyttötarkoituksiin, joskin joihinkin käyttötarkoituksiin ne voivat tarvita
täydentämistä (katso myös kohtaa 1.18).
1.15. EKT:n käsitekehikon yksityiskohtaisuus tarjoaa mahdollisuuden jousta-
vaan käyttöön: joitakin käsitteitä ei ole nimenomaisesti esitetty EKT:ssa,
mutta ne voidaan siitä huolimatta helposti johtaa siitä. Esimerkiksi
arvonlisäys tuotantokustannushintaan voidaan johtaa vähentämällä
perushintaisesta arvonlisäyksestä muut tuotantoverot (netto). Toinen
esimerkki on uusien sektoreiden luominen järjestelemällä uudelleen
EKT:ssa määritellyt alasektorit.
1.16. Joustava käyttö on mahdollista myös ottamalla käyttöön lisäkriteereitä,
jotka eivät ole ristiriidassa järjestelmän logiikan kanssa. Esimerkiksi
tällaisia kriteereitä saattaisivat olla tuotantoyksiköiden työllisten määrä ja
kotitalouksien tulojen suuruus. Työllisten osalta voidaan ottaa käyttöön
alaluokitus koulutuksen tason, iän tai sukupuolen mukaan.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 23
▼B
1.17. Tällainen joustava käyttö voidaan sisällyttää sosiaalitilinpitomatriisiin
(SAM). SAM on matriisiesitys, jossa käsitellään tarjonta- ja käyttötau-
lujen ja sektoritilien välisiä yhteyksiä (katso myös kohdat 8.133—8.155).
SAM tarjoaa tavallisesti lisätietoja työllisyyden/työttömyyden tasosta ja
rakenteesta jakamalla palkansaajakorvaukset alaryhmiin palkansaajatyy-
peittäin. Tämä alajako soveltuu sekä toimialoittaiseen työvoiman
käyttöön, kuten käyttötaulukoissa esitetään, että työvoiman tarjontaan
sosioekonomisen alaryhmittelyn mukaan, kuten kotitaloussektorin alasek-
torien ensitulon jakotilillä esitetään. Tällä tavoin erilaisten
työvoimaryhmien tarjonta ja käyttö kuvataan systemaattisesti.
1.18. Eräissä erityistietotarpeissa erillisten satelliittitilien laatiminen on paras
ratkaisu. Sellaisia tapauksia ovat esimerkiksi seuraavat tietotarpeet:
a) matkailun kansantaloudellisen merkityksen analysointi;
b) terveydenhuollon kustannusten ja rahoituksen analysointi;
c) tutkimus- ja kehittämistoiminnan ja inhimillisen pääoman kansanta-
loudellisen merkityksen analysointi;
d) kotitalouksien tulojen ja menojen analysointi mikrotason tulo- ja
menokäsitteiden pohjalta;
e) ympäristön ja talouden välisen vuorovaikutuksen analysointi;
f) kotitalouksien piirissä tapahtuvan tuotantotoiminnan analysointi;
g) hyvinvoinnin muutosten analysointi;
h) kansantalouden tilinpidon ja liikekirjanpidon välisten eroavuuksien
analysointi ja niiden vaikutus arvopaperimarkkinoihin;
i) verotulojen estimointi.
1.19. Satelliittitilit voivat palvella sellaisia tietotarpeita seuraavasti:
a) esittämällä asiat tarvittaessa yksityiskohtaisemmin ja jättämällä pois
tarpeettomat yksityiskohdat;
b) laajentamalla tilinpitokehikon sisältöä lisäämällä siihen ei-rahamää-
räisiä tietoja, esim. saastumisesta ja ympäristövaroista;
c) muuttamalla eräitä peruskäsitteitä, esim. laajentamalla pääoman
muodostuksen käsitettä tutkimus- ja kehittämistoiminnan tai koulu-
tusmenojen määrällä.
1.20. Satelliittitilien tärkeä piirre on se, että periaatteessa kaikki standardike-
hikon peruskäsitteet ja luokitukset säilytetään. Ainoastaan silloin kun
satelliittitilin erityistarkoitus ehdottomasti vaatii muunnosta, tehdään
peruskäsitteisiin muutoksia. Sellaisissa tapauksissa satelliittitiliin tulisi
sisältyä myös taulukko, joka osoittaa satelliittitilin ja standardikehikon
pääsuureiden välisen yhteyden. Tällä tavoin standardikehikko säilyttää
merkityksensä viitekehyksenä, ja samalla myös erityistarpeille annetaan
oikeutusta.
1.21. Standardikehikossa ei kiinnitetä paljon huomiota sellaisiin varantoihin ja
virtoihin, joita ei voida helposti havainnoida rahassa (tai joilla ei ole
selvää rahallista vastinetta). Tavallisesti ei-rahamääräisten tilastojen
laatiminen myös luonnostaan palvelee hyvin sellaisten varantojen ja
virtojen analysointia, esim.:
a) kotitalouksien piirissä tapahtuvaa tuotantotoimintaa voidaan help-
oimmin kuvata tuntien jakautumisella vaihtoehtoisiin
käyttötarkoituksiin;
b) koulutusta voidaan kuvata koulutuslajeittain, oppilaiden lukumäärän
mukaan, tutkinnon suorittamiseen keskimäärin käytettyjen koulutus-
vuosien mukaan jne.;
c) saastumisen vaikutusta kuvataan parhaiten eliölajin lukumäärässä
tapahtuneiden muutosten, metsän puiden terveyden, jätteiden määrän,
hiilimonoksidin määrän ja säteilyn määrän jne. perusteella.
Satelliittitilit tarjoavat mahdollisuuden yhdistää sellaiset ei-rahamääräisten
yksiköiden tilastot kansantalouden tilinpidon standardikehikkoon. Kytke-
minen on mahdollista käyttämällä näissä ei-rahamääräisissä tilastoissa
niin suuressa määrin kuin mahdollista standardikehikossa käytettyjä
luokituksia, esim. kotitaloustyyppiluokitusta tai toimialaluokitusta. Tällä
tavoin luodaan yhdenmukainen laajennettu kehikko. Tämä kehikko voi
sitten toimia tietopohjana kaikenlaisen standardikehikon ja laajennetun
kehikon muuttujien välisen vuorovaikutuksen analysoinnissa ja arvioin-
nissa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 24
▼B
1.22. Standardikehikko ja sen pääsuureet eivät kuvaa hyvinvoinnin muutoksia.
Voidaan laatia laajennettuja tilejä, jotka sisältävät myös laskennallisia
rahamääräisiä arvoja, esim.:
a) kotitalous- ja henkilökohtaiset palvelut, jotka on tuotettu ja kulutettu
saman kotitalouden piirissä;
b) vapaa-ajassa tapahtuneet muutokset;
c) kaupunkimaisen elämän hyvät ja huonot puolet;
d) henkilöiden välisen tulonjaon epätasaisuus.
Niissä voidaan myös uudelleen luokitella valitettavien välttämättömyyk-
sien (esim. puolustus) kulutusmenot välituotekäytöksi, toisin sanoen
kielteisesti hyvinvointiin vaikuttaviksi. Samoin tulvien ja muiden
luonnonkatastrofien aiheuttamat vahingot voitaisiin luokitella välituote-
käytöksi, so. (absoluuttisen) hyvinvoinnin vähennykseksi.
Tällä tavoin voitaisiin yrittää hyvin karkean ja hyvin epätäydellisen
hyvinvoinnin muutosten osoittimen rakentamista. Hyvinvoinnilla on
kuitenkin monia ulottuvuuksia, joista useimpia on parempi olla ilmaise-
matta rahassa. Parempi ratkaisu hyvinvoinnin mittaamiseen on sen vuoksi
käyttää jokaiseen ulottuvuuteen erillisiä osoittimia ja mittausyksiköitä.
Osoittimia voisivat olla esimerkiksi lapsikuolleisuus, odotettavissa oleva
elinikä, aikuisten lukutaito ja kansantulo henkeä kohti. Nämä osoittimet
voidaan sisällyttää satelliittitiliin.
1.23. Jotta saataisiin aikaan yhdenmukainen, kansainvälisesti yhteensopiva
kehikko, EKT:ssa ei käytetä hallinnollisia käsitteitä. Erilaisia kansallisia
tarkoituksia varten hallinnollisiin käsitteisiin pohjautuvien tietojen
hankkiminen saattaa kuitenkin olla hyvin hyödyllistä. Esimerkiksi
verotulojen arvioimiseen tarvitaan tilastoja verotettavista tuloista. Nämä
tilastot voidaan tuottaa tekemällä joitakin muutoksia kansantalouden
tilinpidon tilastoihin. Samanlaista lähestymistapaa voitaisiin noudattaa
eräiden kansallisessa talouspolitiikassa käytettyjen käsitteiden suhteen,
esim.:
a) inflaation käsite, jota käytetään eläkkeiden, työttömyyskorvausten tai
virkamiesten palkkojen korotuksia varten;
b) verojen, sosiaaliturvamaksujen, julkisyhteisöjen ja kollektiivisektorin
käsitteet, joita käytetään keskusteltaessa kollektiivisektorin optimaali-
sesta koosta;
c) ”strategisten” sektoreiden/toimialojen käsitteet, joita käytetään kansal-
lisessa talouspolitiikassa tai EU:n talouspolitiikassa;
d) ”yritysinvestointien” käsite, jota käytetään kansallisessa talouspolitii-
kassa.
Satelliittitilit tai yksinkertaiset lisätaulukot saattaisivat tyydyttää tällaisia
yleensä erityisesti kansallisia tietotarpeita.
EKT 1995 ja SNA 1993
1.24. EKT (EKT 1995) on täysin yhdenmukainen uudistetun kansantalouden
tilinpitojärjestelmän (SNA 1993) kanssa, joka antaa kansantalouden
tilinpidon ohjeet maailman kaikille maille. Siitä huolimatta EKT 1995:n
ja SNA 1993:n välillä on useita eroja:
a) erot esitystavassa, esim.:
1) EKT:ssa on eri luvut tuotanto-, jako- ja rahoitustaloustoimista. Sitä
vastoin SNA:ssa nämä taloustoimet on selitetty seitsemässä tilien
mukaan järjestetyssä luvussa, esim. luvut tuotantotilistä, ensitulon
jakotilistä, pääomatilistä ja ulkomaiden tilistä.
2) EKT kuvaa käsitettä tarjoamalla määritelmän ja luettelon siitä, mitä
luetaan mukaan ja mitä ei lueta. SNA kuvaa käsitteitä tavallisesti
yleisemmin termein ja pyrkii myös selittämään tehtyjen sopimusten
taustalla olevia perusteita.
3) EKT sisältää luvut myös aluetilinpidosta ja neljännesvuosittaisesta
tilinpidosta.
4) SNA sisältää luvun myös satelliittitileistä.
b) EKT:n käsitteet ovat useissa tapauksissa selvempiä ja täsmällisempiä
kuin SNA:n, esim:
1) SNA ei sisällä tarkkoja määritelmiä markkinatuotannon, tuotannon
omaan loppukäyttöön ja muun markkinattoman tuotannon välisistä
eroista institutionaalisille yksiköille, paikallisille toimialayksiköille
tai niiden tuotoksille. Tämä merkitsee sitä, että tuotoksen
arvottamista ja luokittelua sektoreittain ei ole määritelty tässä1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 25
▼B
suhteessa riittävän tarkasti. EKT:ssa on sen vuoksi otettu käyttöön
useita lisäselvennöksiä ja eräissä yksittäisissä tapauksissa myös
lisätty kriteeri, että markkinatuottajan myynnin tulisi kattaa
vähintään 50 % tuotantokustannuksista (katso taulukkoa III.1).
2) EKT määrää konkreettiset kirjausten kynnysarvot, esim. pienten
työkalujen ja apulaitteiden kirjaamiseksi välituotekäyttöön.
3) EKT olettaa, että usean tyyppinen kotitalouksien tavarantuotanto,
kuten esim. kankaan kudonta ja huonekalujen valmistus, ei ole
merkittävää EU:n jäsenmaissa, eikä niitä sen vuoksi tarvitse lukea
mukaan.
4) EKT viittaa nimenomaisesti erinäisiin EU:n institutionaalisiin
järjestelyihin kuten Intrastat-järjestelmään EU:n sisäisten tavara-
virtojen kirjaamiseksi ja jäsenvaltioiden maksuosuuksiin EU:lle.
5) EKT sisältää EU:lle ominaisia luokituksia, esim. CPA tuotteita ja
NACE Rev. 1 toimialoja varten (ominaisia mutta yhdenmukais-
tettuja YK:n vastaavien luokitusten kanssa).
6) EKT sisältää lisäluokituksen kaikkia ulkomaisia taloustoimia
varten: ne pitäisi jakaa EU:ssa kotipaikan omaavien välisiin ja
EU:n ulkopuolella kotipaikan omaavien kanssa tapahtuneisiin
taloustoimiin.
EKT voi olla täsmällisempi kuin SNA, koska EKT:a sovelletaan
pääasiassa EU:n jäsenmaihin. EU:n tietotarpeita varten EKT:n tulisi
myös olla selkeämpi.
EKT 1995 ja EKT 1970
1.25. EKT 1995 eroaa sekä laajuudeltaan että käsitteiltään EKT 1970:sta.
Useimmat näistä eroista vastaavat 1968 SNA:n ja 1993 SNA:n välisiä
eroja. Eräät näistä laajuuteen liittyvistä eroista ovat:
a) varallisuustaseiden mukaan ottaminen;
b) varojen muiden muutosten tilien mukaan ottaminen, so. sellaisten
käsitteiden kuin muut volyyminmuutokset, nimelliset hallussapito-
voitot ja reaaliset hallussapitovoitot;
c) kotitalouksien alasektoreiden käyttöönotto;
d) uuden ”kulutus”-käsitteen käyttöönotto: todellinen kulutus;
e) uuden hinnoilla korjatun ”tulo”-käsitteen käyttöönotto: reaalinen
käytettävissä oleva kansantulo;
f) ”ostovoimapariteetit”-käsitteen käyttöönotto.
Eräät tärkeimmistä eroista käsitteiden välillä ovat:
a) kirjallis-taiteellista työtä (kirjojen kirjoittaminen, musiikin säveltä-
minen) pidetään nyt tuotantona; maksut kirjallis-taiteellisesta työstä
ovat sen vuoksi maksuja palveluista eivätkä omaisuustuloja;
b) vakuutuspalvelujen tuotannon arvottaminen on muuttunut joissakin
suhteissa, esim. vakuutusteknisten varantojen sijoitustuotto otetaan nyt
myös huomioon arvotettaessa vahinkovakuutuksen tuotantoa;
c) kaupan ja kuljetuksen lisien yksityiskohtaisempi käsittely;
d) ketjutuksen käyttöönotto kiinteiden hintojen laskemiseksi;
e) ”rahoitusleasing”-käsite on otettu käyttöön (SNA 1968 ja EKT 1970
sisälsivät ainoastaan ”käyttöleasing”-käsitteen);
f) mineraalien etsinnästä ja atk-ohjelmista aiheutuneita menoja pidetään
nyt pääoman muodostuksena (sen sijaan, että ne luettaisiin välituote-
käytöksi);
g) pääoman kuluminen pitäisi myös kirjata julkisen sektorin infrastruk-
tuurirakenteista (tiet, ojat jne.);
h) uusien rahoitusinstrumenttien, kuten takaisinostosopimusten, ja sell-
aisten rahoituksen johdannaisinstrumenttien kuin optioiden yksilöinti.
On myös eroja, jotka eivät johdu SNA:ssa tapahtuneista muutoksista,
esim.:
a) tarjonta- ja käyttötaulukkojen käyttöön ottaminen (tämä sisältyi jo
1968 SNA:han);
b) eräiden rekisteröintikynnysten käyttöön ottaminen ja viittaus erinäisiin
institutionaalisiin järjestelyihin EU:ssa (katso kohta 1.24);
c) selkeä valinta sen puolesta, että tuotanto arvotetaan perushintoihin
(1970 EKT, 1968 SNA ja 1993 SNA hyväksyvät arvottamisen myös
tuottajahintoihin);1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 26
▼B
d) taloudellisesti aktiivisen väestön ja työttömyyden käsitteiden käyttöön
ottaminen (näitä käsitteitä ei ole 1968 ja 1993 SNA:ssa).
EKT JÄRJESTELMÄNÄ
1.26. Järjestelmän pääpiirteet ovat:
a) tilastoyksiköt ja niiden ryhmittelyt
b) virrat ja varannot
c) tilien ja kokonaissuureiden järjestelmä
d) panos-tuotoskehikko.
TILASTOYKSIKÖT JA NIIDEN RYHMITTELYT (1)
1.27. Järjestelmälle ominainen piirre on kahden tyyppisten yksiköiden käyttö ja
talouden jakaminen kahdella tavalla, jotka ovat aivan erilaisia ja sopivat
erilaisiin analyyttisiin tarkoituksiin.
Tulojen, menojen ja rahoitusvirtojen sekä varallisuustaseiden kuvaami-
seksi järjestelmä ryhmittelee institutionaaliset yksiköt sektoreihin niiden
pääasiallisen toiminnan, käyttäytymisen ja tavoitteiden perusteella.
Tuotantoprosessien kuvausta ja panos-tuotosanalyysiä varten järjestelmä
ryhmittelee paikalliset toimialayksiköt (paikalliset TAY:t) toimialoiksi
niiden toiminnan lajin perusteella. Toiminnalle ovat ominaista panoksena
käytetyt tuotteet, tuotantoprosessi ja tuotoksena syntyvät tuotteet.
Institutionaaliset yksiköt ja sektorit
1.28. Institutionaaliset yksiköt ovat taloudellisia yksiköitä, jotka voivat omistaa
tavaroita ja varoja, ottaa velkaa ja osallistua taloudelliseen toimintaan ja
suorittaa taloustoimia muiden yksiköiden kanssa täysin oikeuksin.
Järjestelmän tarkoituksia varten institutionaaliset yksiköt ryhmitellään
viiteen toisensa poissulkevaan institutionaaliseen sektoriin, jotka koos-
tuvat seuraavantyyppisistä yksiköistä:
a) yritykset;
b) rahoituslaitokset;
c) julkisyhteisöt;
d) kotitaloudet;
e) kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt.
Nämä viisi sektoria muodostavat yhdessä koko kansantalouden. Jokainen
sektori jakautuu myös alasektoreihin. Järjestelmä tarjoaa kultakin
sektorilta ja haluttaessa myös alasektorilta sekä koko kansantaloudesta
laadittavan täydellisen juoksevien tilien ja varallisuustaseiden kokonai-
suuden.
Paikalliset toimialayksiköt ja toimialat
1.29. Useimmat institutionaaliset yksiköt suorittavat tuottajan ominaisuudes-
saan useammanlaista kuin yhdenlaista toimintaa; teknis-taloudellisten
suhteiden painottamista varten ne täytyy jakaa toiminnan lajin mukaan.
Paikalliset toimialayksiköt on tarkoitettu tämän toiminnallisen tarkastelun
tarpeen täyttämiseen. Paikallinen TAY ryhmittelee kaikki institutionaa-
lisen yksikön tuottajina toimivat osat, jotka sijaitsevat yhdessä tai
läheisesti sijaitsevissa paikoissa ja jotka vaikuttavat toiminnan harjoitta-
miseen NACE Rev. 1:n luokkatasolla (4-numerotaso).
Periaatteessa paikallisia toimialayksiköitä on kirjattava niin monta kuin on
sivutoimintoja; jos kuitenkaan ei ole käytettävissä laskenta-asiakirjoja,
jotka olisivat välttämättömiä näiden toimintojen kuvaamiseksi, paikallinen
toimialayksikkö voi sisältää yhden- tai useammanlaista sivutoimintaa.
Kaikkien samaan tai samanlaiseen toiminnan lajiin osallistuvien paikal-
listen toimialayksiköiden ryhmä muodostaa toimialan.
Institutionaalisten yksiköiden ja paikallisten toimialayksiköiden (TAY)
välillä vallitsee hierarkkinen suhde. Institutionaalinen yksikkö sisältää
yhden tai useampia paikallisia toimialayksiköitä; paikallinen TAY kuuluu
yhteen ja vain yhteen institutionaaliseen yksikköön.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 27
(1) Katso lukua 2, ”Yksiköt ja yksiköiden ryhmittelyt”.
▼B
Tuotantoprosessin eritellympää analyysiä varten käytetään tuotannon
analyyttistä yksikköä. Tämä yksikkö, jota ei voida havainnoida (paitsi
ainoastaan yhdentyyppistä tuotetta tuottavan paikallisen TAY:n tapauk-
sessa), on homogeenisen tuotannon yksikkö, joka määritelmän mukaan ei
kata sivutoimintoja. Näiden yksiköiden ryhmät muodostavat homogee-
nisia toimialoja.
Kotimaiset ja ulkomaiset talousyksiköt; koko kansantalous ja ulkomaat
1.30. Koko kansantalous määritellään kotimaisten talousyksiköiden avulla.
Talousyksikön sanotaan olevan kotimainen jossain maassa silloin, kun
sillä on taloudellisen mielenkiinnon keskus tuon maan alueella — so. kun
se osallistuu pitemmän ajanjakson (yhden vuoden tai kauemmin) tämän
alueen taloudelliseen toimintaan. Edellä käsitellyt institutionaaliset
sektorit ovat kotimaisten institutionaalisten talousyksiköiden ryhmiä.
Kotimaiset talousyksiköt suorittavat taloustoimia ulkomaisten talousyksi-
köiden kanssa (so. talousyksiköiden, joiden kotipaikka on muissa
kansantalouksissa). Nämä taloustoimet ovat kansantalouden ulkomaisia
taloustoimia, ja ne ryhmitellään ulkomaiden tilille. Ulkomailla on
järjestelmän tilinpitorakenteessa niin ollen samanlainen rooli kuin
institutionaalisella sektorilla, vaikka ulkomaiset talousyksiköt luetaan
mukaan vain, jos ne osallistuvat taloustoimiin kotimaisten institutionaa-
listen yksiköiden kanssa. Sen vuoksi sektoriluokituksen loppuun otetaan
ulkomaita varten luokitusnimikkeitä koskeva erityiskohta.
Nimelliset kotimaan talousyksiköt, joita käsitellään järjestelmässa institu-
tionaalisina yksiköinä, määritellään:
a) ulkomaisten talousyksiköiden sellaisiksi osiksi, joiden taloudellisen
mielenkiinnon keskus (so. osallistuvat useimmissa tapauksissa talous-
toimiin vähintään yhden vuoden ajan tai harjoittavat rakennustoimintaa
alle vuoden, jos tuotos sisältää kiinteän pääoman bruttomuodostusta)
on maan talousalueella;
b) ulkomaiden talousyksiköiksi maan talousalueella sijaitsevan maan tai
rakennusten omistajina, mutta ainoastaan maahan tai rakennuksiin
vaikuttavien taloustoimien osalta.
VIRRAT JA VARANNOT
1.31. Järjestelmään sisältyy kahta eri perustyyppiä olevia tietoja: virta- ja
varantotietoja. Virrat tarkoittavat toimintoja ja tapahtumien vaikutuksia,
jotka tapahtuvat tietyn ajanjakson kuluessa, kun taas varannot tarkoittavat
tiettynä ajankohtana vallitsevia tilanteita.
Virrat
1.32. Virrat kuvastavat taloudellisen arvon luomista, muuttamista, vaihtamista,
siirtämistä tai lakkaamista. Niihin sisältyy institutionaalisen yksikön
varojen tai velkojen arvossa tapahtuvia muutoksia. Taloudellisia virtoja
on kahta tyyppiä: i) taloustoimia ja ii) muita varojen muutoksia.
Taloustoimia esiintyy kaikilla tileillä ja kaikissa taulukoissa, joissa
esiintyy virtoja, lukuunottamatta varojen volyymin muiden muutosten
tiliä ja uudelleenarvotustiliä. Muita varojen muutoksia esiintyy ainoastaan
näillä tileillä.
Perustaloustoimia ja muita virtoja on lukemattomasti. Järjestelmä
ryhmittelee ne suhteellisen pieneen määrään niiden luonteenomaisia
tyyppejä.
Taloustoimet
1.33. Taloustoimi on taloudellinen virta, joka on institutionaalisten yksiköiden
välistä yhteisestä sopimuksesta tapahtuvaa vuorovaikutusta tai sellaista
toimintaa institutionaalisen yksikön sisällä, jota on tarpeen käsitellä
taloustoimena, usein sen vuoksi, että yksikkö toimii kahdessa eri
ominaisuudessa. Taloustoimet on tarkoituksenmukaista jakaa neljään
pääryhmään:
a) Tuotetaloustoimet, jotka kuvaavat tuotteiden (1) alkuperää (kotimainen
tuotanto tai tuonti) ja käyttöä (välituotekäyttö, kulutus, pääoman
muodostus tai vienti);
b) Jakotaloustoimet, jotka kuvaavat, kuinka tuotannosta aiheutunut
arvonlisäys jakautuu työvoiman, pääoman ja julkisyhteisöjen kesken1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 28
(1) Katso lukua 3, ”Tuotetaloustoimet”.
▼B
sekä tulojen ja varallisuuden uudelleenjakoa (tulo- ja varallisuusverot
ja muut tulonsiirrot) (1),
c) Rahoitustaloustoimet, jotka kuvaavat rahoitusvarojen nettohankintaa
tai nettoluotonottoa kunkin rahoitusinstrumenttityypin osalta. Sellaiset
taloustoimet esiintyvät usein muiden kuin rahoitustaloustoimien
vastinkirjauksena, mutta ne saattavat esiintyä myös taloustoimina,
joihin sisältyy ainoastaan rahoitusinstrumentteja (2),
d) Taloustoimet, jotka eivät sisälly edellä olevaan kolmeen ryhmään:
kiinteän pääoman kuluminen ja valmistamattomien muiden kuin
rahoitusvarojen nettohankinta (3).
Taloustoimien ominaisuudet
Vuorovaikutukset versus yksiköiden sisäiset taloustoimet
1.34. Useimmat taloustoimet ovat kahden tai useamman institutionaalisen
yksikön välisiä vuorovaikutuksia. Järjestelmä kirjaa kuitenkin eräät
institutionaalisten yksiköiden sisäiset toiminnot taloustoimiksi. Näiden
yksiköiden sisäisten taloustoimien kirjaamisen tarkoituksena on saada
analyyttisesti käyttökelpoisempi kuva tuotannosta, loppukäytöistä ja
kustannuksista.
Kiinteän pääoman kuluminen, jonka järjestelmä kirjaa kustannukseksi, on
tärkeä yksikön sisäinen taloustoimi. Useimmat muut yksikön sisäiset
taloustoimet ovat tuotetaloustoimia, joita tyypillisesti kirjataan silloin, kun
institutionaaliset yksiköt, jotka toimivat sekä tuottajina että kuluttajina,
päättävät kuluttaa osan itse tuottamastaan tuotoksesta. Näin tapahtuu usein
kotitalouksissa ja julkisyhteisöissä.
1.35. Kaikki itse tuotetut tuotokset, jotka käytetään lopputuotteina saman
institutionaalisen yksikön sisällä, kirjataan. Itse tuotetut tuotokset, jotka
käytetään välituotekäyttönä saman institutionaalisen yksikön sisällä,
kirjataan ainoastaan silloin, kun tuotanto ja välituotekäyttö tapahtuvat
saman institutionaalisen yksikön eri paikallisissa toimialayksiköissä.
Saman paikallisen toimialayksikön sisällä tuotettua ja välituotteeksi
käytettyä tuotosta ei kirjata.
Rahataloustoimet versus muut taloustoimet
1.36. Useimmat järjestelmän sisältämät taloustoimet ovat rahallisia talous-
toimia, joissa mukana olevat yksiköt suorittavat tai vastaanottavat
maksuja, tai ottavat velkoja tai saavat varoja ilmaistuna valuuttayksi-
köissä.
Taloustoimet, joihin ei sisälly käteisvarojen vaihtoa tai valuuttayksikköinä
ilmoitettuja varoja tai velkoja, ovat muita kuin rahataloustoimia.
Yksiköiden sisäiset taloustoimet ovat tavallisesti muita kuin rahatalous-
toimia. Muita kuin rahataloustoimia, joihin osallistuu useampi kuin yksi
institutionaalinen yksikkö, esiintyy tuotetaloustoimissa (tuotteiden vaih-
tokauppa), jakotaloustoimissa (luontoiskorvaus, luontoistulonsiirrot jne.)
ja muissa taloustoimissa (valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen
vaihtokauppa).
Järjestelmä kirjaa kaikki taloustoimet rahassa ilmaistuna. Muille kuin
rahataloustoimille kirjattavat arvot on sen vuoksi mitattava epäsuorasti tai
muutoin arvioitava.
Vastikkeelliset ja vastikkeettomat taloustoimet
1.37. Taloustoimet, joihin osallistuu useampi kuin yksi yksikkö ovat joko
”jotain jostakin” tai ”jotain ei mistään” taloustoimia. Edelliset ovat
institutionaalisten yksiköiden välisiä vaihtoja, so. tavaroiden, palveluiden
tai varojen hankintaa vastinetta, esim. rahaa vastaan. Jälkimmäiset ovat
tyypillisesti raha- tai luontoismaksuja yhdeltä institutionaaliselta yksiköltä
toiselle ilman vastinetta. ”Jotain jostakin” -taloustoimia esiintyy kaikissa
neljässä taloustoimien ryhmässä, kun taas ”jotain ei mistään” -talous-
toimia esiintyy pääasiassa jakotaloustoimissa, esim. verojen,
sosiaaliavustusten tai lahjojen muodossa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 29
(1) Katso lukua 4, ”Jakotaloustoimet”.
(2) Katso lukua 5, ”Rahoitustaloustoimet”.
(3) Katso lukua 6, ”Muut virrat”.
▼B
Uudelleen järjestetyt taloustoimet
1.38. Useimpien taloustoimien käsittely järjestelmässä on suoraviivainen; so.
taloustoimet kirjataan samalla tavoin kuin ne esiintyvät niihin osallistu-
ville institutionaalisille yksiköille. Jotkut taloustoimet kuitenkin
järjestetään uudelleen, jotta perustana olevat taloudelliset suhteet tulisivat
selkeämmin esiin. Taloustoimet voidaan järjestellä uudelleen kolmella
tavalla: kierrätys, jakaminen ja taloustoimen pääosapuolen tunnistaminen.
Kierrätys
1.39. Taloustoimi, joka näyttää siihen osallisena oleville yksiköille tapahtuvan
suoraan yksiköiden A ja C välillä, voidaan kirjata tapahtuneeksi
epäsuorasti kolmannen yksikön B kautta. Näin yksi taloustoimi A:n ja
C:n välillä kirjataan kahtena taloustoimena: A:n ja B:n välisenä ja B:n ja
C:n välisenä. Tässä tapauksessa taloustoimi kierrätetään.
Tuttu esimerkki kierrätyksestä on työnantajan sosiaaliturvamaksut, jotka
työnantaja maksaa suoraan sosiaalivakuutusrahastoille. Järjestelmä kirjaa
nämä maksut kahtena taloustoimena: i) työnantajat maksavat työnanta-
jansosiaaliturvamaksut palkansaajilleen ja ii) palkansaajat maksavat samat
maksut sosiaalivakuutusrahastoille. Kuten kaikissa kierrätyksissä työnan-
tajan sosiaaliturvamaksujen kierrättämisen tarkoituksena on tuoda esiin
taloustoimen takana oleva taloudellinen todellisuus. Tässä tapauksessa
tarkoituksena on osoittaa työnantajan sosiaaliturvamaksujen olevan
palkansaajien hyväksi maksettuja maksuja.
Toinen kierrätyksen tyyppi on taloustoimen kirjaaminen tapahtuvaksi
kahden tai useamman institutionaalisen yksikön välillä, vaikka osallisena
olevien osapuolten mukaan taloustointa ei tapahdu lainkaan. Esimerkkinä
on tietyistä vakuutusrahastoista ansaitun omaisuustulon käsittely, kun
vakuutuslaitokset pitävät sen itsellään. Järjestelmä kirjaa tämän omai-
suustulon vakuutuslaitosten maksamiksi vakuutuksenottajille, jotka
maksavat sitten saman summan takaisin vakuutuslaitokselle vakuutus-
maksun täydennyksinä.
Jakaminen
1.40. Kun taloustoimi, joka mukana olevista osapuolista näyttää yhdeltä
taloustoimelta, kirjataan kahtena tai useampana erikseen luokiteltuna
taloustoimena, tapahtuu taloustoimen jakaminen. Jakaminen ei yleensä
edellytä lisäyksiköiden sisällyttämistä taloustoimiin.
Vahinkovakuutusmaksujen maksaminen on tyypillinen jaettu taloustoimi.
Vaikka vakuutuksenottajat ja vakuutuksenantajat pitävät näitä maksuja
yhtenä taloustoimena, järjestelmä jakaa ne kahteen hyvin erilaiseen
taloustoimeen: i) maksuiksi tuotetuista vahinkovakuutuspalveluista ja ii)
vahinkovakuutusmaksuiksi, netto. Kaupan lisien kirjaaminen on toinen
tärkeä esimerkki jakamisesta.
Taloustoimen pääosapuolen tunnistaminen
1.41. Kun yksikkö tekee taloustoimen toisen yksikön puolesta, taloustoimi
kirjataan yksinomaan pääosapuolen tileille. Yleensä ei pitäisi mennä tätä
periaatetta pidemmälle ja yrittää esimerkiksi jakaa veroja tai tukia
lopullisille maksajille tai lopullisille edunsaajille olettamuksien perus-
teella.
Rajatapaukset
1.42. Taloustoimen määritelmässa todetaan, että institutionaalisten yksiköiden
välinen vuorovaikutus tapahtuu yhteisestä sopimuksesta. Kun taloustoimi
tehdään yhteisen sopimuksen perusteella, edellytetään ennakkotietoja ja
institutionaalisten yksiköiden suostumusta. Tämä ei kuitenkaan merkitse
sitä, että kaikki yksiköt välttämättä ryhtyvät taloustoimeen vapaaehtoi-
sesti, koska jotkut taloustoimet ovat lailla määrättyjä. Tämä sopii
pääasiassa eräisiin jakotaloustoimiin, kuten esim. verojen, sakkojen ja
uhkasakkojen maksut. Varojen korvauksetonta haltuunottoa ei kuitenkaan
pidetä taloustoimena silloinkaan, kun se on lailla määrätty.
Laittomat taloudelliset toiminnot ovat taloustoimia ainoastaan silloin, kun
kaikki mukana olevat yksiköt ryhtyvät toimiin vapaaehtoisesti. Täten
laittomien huumeiden tai varastetun omaisuuden ostot, myynnit tai
vaihtokaupat ovat taloustoimia, kun taas varkaus ei ole.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 30
▼B
Varojen muut muutokset
1.43. Varojen muihin muutoksiin kirjataan muutokset, jotka eivät ole seurausta
taloustoimista (1). Ne ovat joko 1) varojen ja velkojen muita volyymin
muutoksia tai 2) hallussapitovoittoja ja -tappioita.
Varojen ja velkojen muut volyymin muutokset
1.44. Nämä muutokset voidaan karkeasti jakaa kolmeen pääryhmään:
a) normaali varojen muuttuminen taloudellisesti merkittäväksi tai niiden
taloudellisen arvon häviäminen muutoin kuin taloustoimien seurauk-
sena
b) varojen ja velkojen muutokset, jotka johtuvat poikkeuksellisista,
odottamattomista tapahtumista
c) luokitus- ja rakennemuutokset.
1.45. Esimerkkejä ryhmän a) muutoksista ovat maaperävarojen löytyminen ja
ehtyminen sekä luonnonvaraisten biologisten resurssien luonnollinen
kasvu. Ryhmä b) sisältää luonnon katastrofien, sodan tai vakavien
rikosten (2) aiheuttamia varojen muutoksia (tavallisesti menetyksiä). Velan
yksipuolinen mitätöinti ja varojen korvaukseton haltuunotto kuuluvat
myös ryhmään b). Ryhmään c) sisältyvät muutokset, jotka ovat seurausta
institutionaalisten yksiköiden tai varojen ja velkojen uudelleen luokitte-
lusta ja rakenteen muuttumisesta.
Hallussapitovoitot ja -tappiot
1.46. Hallussapitovoitot ja -tappiot johtuvat varojen hintojen muutoksista. Niitä
esiintyy kaikenlaisissa rahoitus- ja reaalivaroissa sekä veloissa. Hallussa-
pitovoitot ja -tappiot syntyvät varojen ja velkojen omistajille pelkästä
varojen ja velkojen hallussapidosta jonkin ajanjakson kuluessa ilman, että
niitä muutetaan millään tavoin.
Hallussapitovoittoja ja -tappioita, jotka mitataan käypiin markkinahin-
toihin, kutsutaan nimellisiksi hallussapitovoitoiksi ja -tappioiksi. Ne
voidaan jakaa neutraaleiksi hallussapitovoitoiksi ja -tappioiksi, jotka
heijastavat yleisen hintatason muutoksia ja reaalisiksi hallussapitovoi-
toiksi ja -tappioiksi, jotka heijastavat muutoksia varojen suhteellisissa
hinnoissa.
Varannot
1.47. Varannot ovat tiettynä ajankohtana hallussapidettyjä varoja ja velkoja.
Varannot kirjataan kunkin tilinpitojakson alussa ja lopussa. Varantoja
esittäviä tilejä kutsutaan varallisuustaseiksi (3).
Myös väestön ja työllisyyden varannot kirjataan. Nämä varannot kirjataan
kuitenkin tietyn tilinpitojakson keskiarvoina.
Kaikkien järjestelmän sisään kuuluvien varojen varannot kirjataan; so.
sekä rahoitusvarojen ja velkojen että muiden kuin rahoitusvarojen, sekä
valmistettujen että valmistamattomien. Kattavuus rajoittuu kuitenkin
ainoastaan niihin varoihin, joita käytetään taloudellisessa toiminnassa ja
jotka voivat olla omistusoikeuksien alaisena. Näin ollen varantoja ei
kirjata sellaisille varoille kuin inhimillinen pääoma eikä sellaisille
luonnonvaroille, joita ei omisteta.
Rajojensa puitteissa järjestelmä on sekä virtojen että varantojen suhteen
tyhjentävä. Tämä merkitsee sitä, että virtakirjaukset selittävät täysin
kaikki varantojen muutokset.
TILIEN JA KOKONAISSUUREIDEN JÄRJESTELMÄ (4)
Tilinpitosäännöt
1.48. Tili on tapa kirjata tietylle talouselämän ilmiölle käyttö ja resurssit tai
varojen ja velkojen muutokset tilinpitojakson aikana tai tuon ajanjakson
alussa ja lopussa olemassaolevien varojen ja velkojen varannot.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 31
(1) Katso lukua 6, ”Muut virrat”.
(2) Vähäisten rikosten, kuten myymälävarkauksien, seuraukset voidaan kirjata varastojen
muutoksen osaksi ja täten taloustoimeksi.
(3) Katso lukua 7, ”Varallisuustaseet”.
(4) Katso lukua 7, ”Varallisuustaseet” ja lukua 8, ”Tilien ja tasapainoerien kokonaisuus”.
▼B
Tilipuoliskojen nimitykset
1.49. Järjestelmässä käytetään nimitystä ”resurssit” juoksevien tilien oikeasta
puolesta, jossa esiintyvät yksikön tai sektorin taloudellisen arvon määrää
lisäävät taloustoimet. Tilien vasenta puolta, joka liittyy yksikön tai
sektorin taloudellisen arvon määrää vähentäviin taloustoimiin, kutsutaan
”käytöksi”.
Varallisuuden muodostustilien oikeaa puolta kutsutaan ”velkojen ja
nettovarallisuuden muutoksiksi” ja niiden vasenta puolta kutsutaan
”varojen muutoksiksi”.
Varallisuustaseissa esitetään ”velat ja nettovarallisuus” (varojen ja
velkojen väliset muutokset) oikealla puolella ja ”varat” vasemmalla
puolella. Kahden peräkkäisen varallisuustaseen vertailu osoittaa velkojen
ja nettovarallisuuden muutokset sekä varojen muutokset.
Kaksinkertainen kirjaus/nelinkertainen kirjaus
1.50. Yksikön tai sektorin osalta kansantalouden tilinpito perustuu kaksinker-
taisen kirjauksen periaatteelle. Jokainen taloustoimi on kirjattava kahteen
kertaan, kerran resurssina (tai velkojen muutoksena) ja kerran käyttönä
(tai varojen muutoksena). Resursseina tai velkojen muutoksina kirjattujen
taloustoimien kokonaissumman on oltava yhtä suuri kuin varojen käyttönä
tai muutoksina kirjattujen taloustoimien kokonaissumma, mikä näin ollen
antaa varmistuksen tilien yhteensopivuudesta.
Käytännössä kuitenkin kansantalouden tilinpito — kaikki yksiköt ja
kaikki sektorit mukaanluettuna — perustuu nelinkertaisen kirjauksen
periaatteelle, koska useimpiin taloustoimiin liittyy kaksi institutionaalista
yksikköä. Taloustoimen kummankin suorittajan on kirjattava jokainen
tämän tyyppinen taloustoimi kahdesti. Esimerkiksi julkisyhteisöjen
yksikön kotitaloudelle rahana maksama sosiaalietuus kirjataan julkisyh-
teisöjen tileillä käyttönä tulonsiirroissa ja varojen negatiivisena
hankintana käteisvaroissa ja talletuksissa; kotitaloussektorin tileillä se
kirjataan resurssina tulonsiirroissa ja varojen hankintana käteisvaroissa ja
talletuksissa.
Toisaalta yhden yksikön sisäiset taloustoimet (kuten tuotoksen kulutus
silloin kun sama yksikkö on sen tuottanut) vaativat ainoastaan kaksi
kirjausta, joiden arvot on arvioitava.
Arvottaminen
1.51. Lukuunottamatta eräitä väestöä ja työvoimaa koskevia muuttujia järjes-
telmä esittää kaikki virrat ja varannot rahassa ilmaistuna. Järjestelmä ei
pyri määrittelemään virtojen ja varantojen hyödyllisyyttä. Sen sijaan virrat
ja varannot mitataan niiden vaihtoarvon mukaan, toisin sanoen sen arvon
mukaan, jolla virrat ja varannot tosiasiassa vaihdetaan tai voitaisiin
vaihtaa rahaan. Markkinahinnat ovat täten EKT:n perussuositus arvotta-
misessa.
1.52. Rahassa mitattujen taloustoimien sekä kassavarojen ja velkojen osalta
tarvittavat arvot ovat suoraan saatavissa. Useimmissa muissa tapauksissa
ensisijaisena arvottamismenetelmänä käytetään vastaavien tavaroiden,
palveluiden tai varojen markkinahintoja. Tätä menetelmää käytetään
esim. vaihtokaupassa ja omistusasuntopalveluissa. Kun vastaavien tuot-
teiden hintoja ei ole saatavilla esim. julkisyhteisöjen tuottamien
markkinattomien palvelujen osalta, arvottaminen olisi tehtävä tuotanto-
kustannusten mukaan. Jos kumpikaan näistä kahdesta menetelmästä ei ole
mahdollinen, virrat ja varannot voidaan arvottaa odotettavissa olevien
tulevien tuottojen diskontattuun nykyarvoon. Tätä viimeksimainittua
menetelmää suositellaan kuitenkin ainoastaan viimeisenä keinona siihen
liittyvän suuren epävarmuuden vuoksi.
1.53. Varannot pitäisi arvottaa sen ajankohdan käypiin hintoihin, jota
varallisuustase kuvaa, eikä varantoihin sisältyvien tavaroiden ja varojen
tuotanto- tai hankinta-ajankohdan hintoihin. Joskus on välttämätöntä
arvottaa varannot niiden hankinta-arvojen tai tuotantokustannusten
arvioituihin jäännösarvoihin.
Tuotteita koskevat erityisarvottamiset (1)
1.54. Kuljetuskustannusten, kaupan lisien ja tuoteverojen miinus tuotetukipalk-
kioiden vuoksi tietyn tuotteen tuottaja ja käyttäjä tavallisesti havaitsevat
sen arvon eri tavalla. Jotta pysyttäisiin mahdollisimman lähellä taloustoi-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 32
(1) Katso lukua 3, ”Tuotetaloustoimet”.
▼B
mien tekijöiden näkemyksiä, järjestelmä kirjaa kaikki käytöt ostajan
hintoihin, joihin sisältyvät kuljetuskustannukset, kaupan lisät ja tuoteverot
miinus tuotetukipalkkiot, kun taas tuotos kirjataan perushintaan, joihin
nämä osatekijät eivät sisälly.
1.55. Tuotteiden tuonti ja vienti kirjataan arvoon rajalla. Kokonaistuonti ja -
vienti arvotetaan viejän tullirajalla tai vapaasti laivassa (fob). Ulkomaisiakuljetus- ja vakuutuspalveluja tuojan ja viejän rajojen välillä ei lueta
mukaan tavaroiden arvoon vaan ne kirjataan palveluihin. Koska fob-
arvoja ei ehkä ole mahdollista saada yksityiskohtaisten tuoteluokkien
osalta, yksityiskohtaisissa ulkomaankauppataulukoissa tuonti esitetään
arvotettuna tuojan tullirajalla (cif-arvo). Kaikki kuljetus- ja
vakuutuspalvelut tuojan rajalle sisällytetään tuotujen tavaroiden arvoon.
Silloin kun nämä palvelut ovat kotimaisia palveluja, tehdään tässä
esitystavassa yleismaailmallinen fob/cif-korjaus.
Kiinteisiin hintoihin arvottaminen (
1)
1.56. Kiinteisiin hintoihin arvottaminen merkitsee tilinpitojakson virtojen ja
varantojen arvottamista edellisen ajanjakson hintoihin. Kiinteisiin
hintoihin arvottamisen tarkoituksena on jakaa virtojen ja varantojen
arvoissa ajankohdasta toiseen tapahtuneet muutokset hintamuutoksiksi ja
volyymimuutoksiksi. Kiinteähintaisista virroista ja varannoista puhut-
taessa käytetään termiä volyymi.
Monilla virroilla ja varannoilla, esim. tuloilla, ei ole omia hinta- ja
määräulottuvuuksia. Näiden muuttujien ostovoima voidaan kuitenkin
saada deflatoimalla käyvät hinnat sopivalla hintaindeksillä, esim.
kansantalouden lopputuotteiden hintaindeksillä ilman varastojen
muutoksia. Deflatoitujen virtojen ja varantojen sanotaan esiintyvän
reaalisina. Esimerkkinä voidaan mainita reaaliset käytettävissä olevat
tulot.
Kirjausajankohta
1.57. Järjestelmä kirjaa virrat suoriteperusteisena; toisin sanoen, kun taloudel-
lista arvoa luodaan, muutetaan tai hävitetään, tai kun vaateet ja velvoitteet
syntyvät tai niitä muutetaan tai mitätöidään.
Täten tuotos kirjataan, kun se on tuotettu, eikä silloin, kun ostaja on sen
maksanut, ja varojen myynti kirjataan, kun varat luovutetaan, eikä silloin,
kun vastaava maksu suoritetaan. Korko kirjataan tilinpitojaksolle, jolta se
kertyy, huolimatta siitä, maksetaanko se todellisuudessa tuona ajanjaksona
vai ei. Suoriteperusteista kirjausta sovelletaan kaikkiin virtoihin, niin
rahamääräisiin kuin ei rahassa mitattaviin, niin yksikön sisäisiin kuin
yksiköiden välisiin.
Joissakin tapauksissa on kuitenkin välttämätöntä noudattaa joustavuutta
kirjausajankohdan suhteen. Tämä pätee erityisesti veroihin ja muihin
julkisyhteisöjä koskeviin virtoihin, jotka usein kirjataan kassaperusteisena
julkisyhteisöjen tileillä. Joskus on vaikeaa tehdä näiden virtojen tarkkaa
muunnosta kassaperusteisesta suoriteperusteiseksi. Näissä tapauksissa
saattaa sen vuoksi olla vältämätöntä käyttää arviointia. ►M4 Mainitun
kirjausajankohdan joustavuuden lisäksi oli välttämätöntä liiallisia
alijäämiä koskevaan menettelyyn liittyvistä käytännön syistä määrittää
oma kirjaustapa julkiselle sektorille maksettaville veroille ja sosiaalitur-
vamaksuille, jotta julkisyhteisöjen (ja vastinsektorien) nettoluotonantoon/
nettoluotonottoon ei oteta lukuun verojen ja sosiaaliturvamaksujen määriä,
joiden periminen on epätodennäköistä. Julkisyhteisöille maksettavat verot
ja sosiaaliturvamaksut voidaan tilitapahtumisen yleisestä kirjausperiaat-
teesta poiketen kirjata joko vähennettynä todennäköisesti perimättä
jäävällä osalla, tai jos tämä osa sisältyy määrään, sen vaikutus tulisi
poistaa samalla tilinpitokaudella suorittamalla pääomansiirto julkisyh-
teisöjen sektorilta muille sektoreille. ◄
Kaikki virrat pitäisi kirjata samana ajankohtana kaikkien asianosaisten
institutionaalisten yksiköiden osalta ja kaikilla asianomaisilla tileillä.
Tämä periaate saattaa tuntua yksinkertaiselta, mutta sen toteuttaminen ei
sitä ole. Institutionaaliset yksiköt eivät aina käytä samoja tilinpitosääntöjä.
Siinäkin tapauksessa, että ne käyttäisivät, eroja tosiasiallisessa kirjauk-
sessa saattaa esiintyä sellaisista käytännön syistä kuin tiedonvälityksessä
aiheutuneista viipeistä. Sen vuoksi asianosaiset taloustoimien suorittajat
voivat kirjata taloustoimet eri ajankohtina. Nämä eroavuudet on
poistettava oikaisuilla.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 33
(1) Katso lukua 10, ”Hinta- ja volyymimittaimet”.
▼B
Sulauttaminen ja nettoutus
Sulauttaminen
1.58. Sulauttaminen tarkoittaa yksiköiden välisten taloustoimien eliminointia
sekä käytöstä että resursseista, kun yksiköt liitetään yhteen, sekä
keskinäisten rahoitusvarojen ja velkojen eliminointia.
Alasektoreiden tai sektoreiden osalta, niihin kuuluvien yksiköiden välisiä
virtoja ja varantoja ei periaatteesa sulauteta.
Sulautettuja tilejä voidaan kuitenkin laatia täydentävinä esityksinä ja
analyyseinä. Tietyntyyppisissä analyyseissä tiedot näiden (ala)sektoreiden
taloustoimista muiden sektoreiden kanssa ja vastaava ”ulkoinen” rahoi-
tusasema on tärkeämpi kuin yleiset bruttoluvut.
Sitä paitsi tilit ja taulukot, jotka osoittavat velkoja/velallissuhteet, antavat
yksityiskohtaisen kuvan talouden rahoituksesta, ja niitä pidetään hyvin
hyödyllisinä niiden kanavien ymmärtämiseksi, joiden kautta rahoitusy-
lijäämät kulkevat lopullisilta luotonantajilta lopullisille luotonsaajille.
Nettoutus
1.59. Yksittäisillä yksiköillä tai sektoreilla saattaa olla samanlainen taloustoimi
sekä käyttönä että resurssina (esim. ne sekä maksavat että saavat korkoa)
ja samanlainen rahoitusinstrumentti sekä varana että velkana.
Järjestelmä suosittelee bruttokirjausta, lukuun ottamatta sitä nettoutusas-
tetta, joka sisältyy itse luokituksiin.
Tosiasiassa nettoutus on implisiittisesti mukana taloustoimien eri
ryhmissä, joista huomattavin esimerkki on ”varastojen muutokset”, joka
korostaa analyyttisesti tärkeää kokonaispääoman muodostuksen
näkökohtaa pikemminkin kuin päivittäisten lisäysten ja vähennysten
seurantaa.
Vastaavasti, muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta, rahoitustilille ja
varojen muiden muutosten tilille kirjataan varojen ja velkojen lisäykset
nettoperusteella, mikä tuo esiin tämän tyyppisten virtojen lopulliset
seuraamukset tilinpitojakson lopussa.
Tilit, tasapainoerät ja kokonaissuureet
1.60. Yksiköiden (institutionaaliset yksiköt; paikalliset toimialayksiköt) tai
yksiköistä muodostettujen ryhmien (institutionaaliset sektorit ja laajen-
nuksena ulkomaat; toimialat) erilaisille alatileille kirjataan taloustoimet ja
muut virrat, jotka liittyvät johonkin tiettyyn talouselämän puoleen (esim.
tuotantoon). Sellainen taloustoimien joukko ei yleensä ole tasapainossa;
saatavien ja maksettavien kokonaismäärät tavallisesti poikkeavat toisis-
taan. Sen vuoksi on otettava käyttöön tasapainoerä. Tavallisesti
tasapainoerä on otettava käyttöön myös institutionaalisen yksikön tai
sektorin kokonaisvarojen ja kokonaisvelkojen välillä. Tasapainoerät ovat
sinänsä merkittäviä taloudellisen toimintakyvyn mittareita. Kun ne
lasketaan yhteen koko talouden osalta, niistä muodostuu tärkeitä
kokonaissuureita.
Tilikokonaisuus
1.61. Järjestelmä perustuu toisiinsa kytkeytyvien tilien kokonaisuudelle.
Täydellinen institutionaalisten yksiköiden tai sektoreiden tilien kokonai-
suus koostuu juoksevista tileistä, varallisuuden muodostustileistä ja
varallisuustaseista.
Juoksevat tilit koskevat tuotantoa, tulojen muodostusta, tulonjakoa ja
tulojen uudelleenjakoa ja näiden tulojen käyttöä kulutuksen muodossa.
Varallisuuden muodostustilit kattavat varojen ja velkojen muutokset sekä
nettovarallisuuden muutokset (minkä tahansa institutionaalisen yksikön tai
yksikköryhmän varojen ja velkojen välinen ero). Varallisuustaseet
esittävät varojen ja velkojen sen hetkiset varannot ja nettovarallisuuden.
1.62. Ei ole mahdollista muodostaa täydellistä, paikallista toimialayksikköä
(TAY) koskevaa tilien joukkoa, varallisuustaseet mukaan luettuna, koska
yleensä sellainen yksikkö ei voi omistaa tavaroita tai varoja omissa
nimissään tai saada tuloja tai käyttää niitä. Paikallisten toimialayksiköiden
ja toimialojen tilikokonaisuus supistuu ensimmäisiin juokseviin tileihin,
joiden tasapainoerä on toimintaylijäämä.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 34
▼B
Tavaroiden ja palveluiden tili
1.63. Tavaroiden ja palveluiden tili osoittaa, koko talouden osalta tai
tuoteryhmien osalta, kokonaisresurssit (tuotos ja tuonti) sekä tavaroiden
ja palveluiden käytön (välituotekäyttö, kulutus, varastojen muutokset,
kiinteän pääoman bruttomuodostus, arvoesineiden hankinnat miinus
vähennykset ja vienti).
Ulkomaiden tili
1.64. Ulkomaiden tili kattaa kotimaisten ja ulkomaisten institutionaalisten
yksiköiden väliset taloustoimet sekä niihin liittyvät varojen ja velkojen
varannot silloin, kun niitä esiintyy.
Koska ulkomaiden tilillä on tilirakenteessa samanlainen tehtävä kuin
institutionaalisella sektorilla, ulkomaiden tili määritetään ulkomaiden
näkökulmasta. Ulkomaiden resurssi on kokonaistalouden käyttöä ja
päinvastoin. Jos tasapainoerä on positiivinen, se merkitsee ulkomaiden
ylijäämää ja kokonaistalouden alijäämää ja päinvastaista tilannetta, jos
tasapainoerä on negatiivinen.
Tasapainoerät
1.65. Tasapainoerä on tilinpidollinen rakennelma, joka saadaan vähentämällä
tilin yhden puolen kokonaisarvo toisen puolen kokonaisarvosta. Sitä ei
voida mitata muista kirjauksista riippumattomasti; johdettuna kirjauksena
se kuvastaa yleisten tilinpitosääntöjen soveltamista tilin molempien
puolien yksittäisiin kirjauksiin.
Tasapainoerät eivät ole ainoastaan keinoja, jotka on otettu käyttöön sen
varmistamiseksi, että tilit ovat tasapainossa. Niihin sisältyy paljon tietoa,
ja ne sisältävät eräitä tärkeimpiä tilinpidon eriä, kuten seuraavista
tasapainoerien esimerkeistä voidaan nähdä: arvonlisäys toimintaylijäämä,
käytettävissä oleva tulo, säästäminen, nettoluotonanto/nettoluotonotto,
nettovarallisuus.
Kokonaissuureet
1.66. Kokonaissuureet ovat koostuma-arvoja, jotka mittaavat kokonaistalouden
toiminnan tulosta tietyltä näkökannalta katsottuna; esim. tuotos, arvon-
lisäys, käytettävissä oleva tulo, kulutus, säästäminen, pääoman muodostus
jne. Vaikka kokonaissuureiden laskeminen ei ole järjestelmän ainoa eikä
päätarkoitus, järjestelmä tunnustaa niiden tärkeyden yhteenvetoindikaat-
toreina ja avainsuureina makrotaloudellisissa analyyseissä ja vertailuissa
ajan ja paikan suhteen.
Kokonaissuureita voidaan erottaa kahta eri tyyppiä:
a) kokonaissuureet, jotka liittyvät suoraan järjestelmän taloustoimiin,
kuten esim. tavaroiden ja palveluiden tuotanto, todellinen kulutus,
kiinteän pääoman bruttomuodostus, palkansaajakorvaukset jne.
b) kokonaissuureet, jotka edustavat tilien tasapainoeriä, kuten bruttokan-
santuote markkinahintaan (BKT), koko talouden toimintaylijäämä,
kansantulo, kansantalouden käytettävissä oleva tulo, säästäminen,
vaihtotase, koko talouden nettovarallisuus (kansallisvarallisuus).
1.67. Useiden kansantalouden tilinpidon tietojen käyttökelpoisuutta lisätään
ulottuvuudella, joka saadaan laskemalla tiedot henkeä kohti. BKT:n tai
kansantulon tai kotitalouksien kulutuksen tyyppisissä kokonaissuureissa
tavallisesti käytetty nimittäjä on väestön (maassa asuvan) kokonaismäärä.
Kun kotitaloussektorin tilejä tai niiden osia jaetaan alasektoreittain, tiedot
kuhunkin alasektoriin kuuluvien kotitalouksien ja henkilöiden
lukumäärästä ovat välttämättömiä (1).
PANOS-TUOTOSKEHIKKO (2)
1.68 Panos-tuotoskehikko koostuu toimialoittaisista tarjonta- ja käyttötaulu-
koista, tarjonta- ja käyttötaulukot sektoritileihin liittävistä taulukoista sekä
symmetrisistä panos-tuotostaulukoista homogeenisten toimialojen (tuote)
mukaan.
1.69. Tarjonta- ja käyttötaulukot ovat matriiseja (rivit tuotteita, sarakkeet
toimialoja), jotka osoittavat, kuinka toimialojen tuotos jakautuu tuotetyy-
peittäin ja tavaroiden ja palveluiden kotimainen ja tuontitarjonta jakautuu
eri välituotekäyttöjen tai loppukäyttöjen kesken, mukaan luettuna vienti.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 35
(1) Katso lukua 11, ”Väestö ja työpanos”.
(2) Katso lukua 9, ”Panos-tuotoskehikko”.
▼B
Käyttötaulukosta näkyvät myös toimialoittainen tuotantokustannusten
rakenne ja tuotannosta syntyneet tulot.
Tarjonta- ja käyttötaulukot ovat kaikkia toimialoittaisia ja (tai) tuotteit-
taisia taulukkoja yhteensovittava kehikko, joka sisältää tiedot
työvoimapanoksista, kiinteän pääoman bruttomuodostuksesta, kiinteiden
varojen varannoista, yksityiskohtaisista hintaindekseistä — ja kuvaavat
täten yksityiskohtaisesti kustannusrakennetta, tulonmuodostusta, työlli-
syyttä, työn tuottavuutta, pääomaintensiivisyyttä.
1.70. Tarjonta- ja käyttötaulukkojen yhdistäminen sektoritileihin on mahdollista
ristiintaulukoimalla tuotanto, välituotekäyttö ja arvonlisäyksen raken-
neosat sektoreittain ja toimialoittain.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 36
▼B
LUKU 2
YKSIKÖT JA YKSIKÖIDEN RYHMITTELYT
2.01. Maan kansantalous muodostuu hyvin suuren yksikköjoukon toiminnan
tuloksista. Nämä yksiköt harjoittavat lukuisia, erilaisia taloustoimia
tuotantoa, rahoitusta, vakuutusta, uudelleenjakoa ja kulutusta varten.
2.02. Kansantalouden tilinpidossa käytetyt yksiköt ja yksiköiden ryhmittelyt on
määriteltävä lähtien sen taloudellisen analyysin lajista, johon ne on
tarkoitettu, eikä tilastokyselyissä tavallisesti käytettävistä yksikkötyy-
peistä. Jälkimmäiset yksiköt (yritykset, hallintayhtiöt, toimialayksiköt,
paikalliset yksiköt, julkishallinnon yksiköt, voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, kotitaloudet jne.) eivät ehkä aina ole tyydyttäviä kansantalouden
tilinpidon tarkoituksiin, koska ne perustuvat yleensä perinteisiin oikeu-
dellisiin, hallinnollisiin tai kirjanpidollisiin kriteereihin.
Tilastoviranomaisten pitäisi ottaa huomioon EKT:ssä käytetyt analyy-
siyksiköiden määritelmät sen varmistamiseksi, että tutkimuksissa, joilla
tosiasialliset tiedot kerätään, kaikki EKT:ssä käytetyt tilastojen laadin-
nassa tarvittavat tietoelementit otetaan vähitellen käyttöön.
2.03. Järjestelmälle on ominaista kolmentyyppisten yksiköiden käyttö perustuen
kahteen hyvin erilaiseen tapaan jakaa talous osiin. Tuotantoprosessien
analysointia varten on olennaista valita yksiköt, jotka ilmaisevat
teknistaloudellisia suhteita; tuloihin, pääomaan ja rahoitustaloustoimiin
vaikuttavien virtojen analysoimiseksi on olennaista valita yksiköt, jotka
mahdollistavat taloudellisten toimijoiden välisten käyttäytymissuhteiden
tutkimisen.
Mainittuihin kahteen tarkoitukseen sopivat yksiköt — institutionaaliset
yksiköt soveltuen taloudellisen käyttäytymisen analysointiin sekä paikal-
liset toimialayksiköt ja homogeeniset tuotantoyksiköt soveltuen teknis-
taloudellisten suhteiden analysointiin — määritellään jäljempänä tässä
luvussa. Käytännössä nämä kolmea eri tyyppiä olevat yksiköt muodos-
tetaan yhdistämällä tai jakamalla tilastokyselyiden perusyksiköt, tai joskus
ne saadaan suoraan tilastokyselyistä. Ennen kuin näille EKT:ssä
käytetyille kolmelle yksikkötyypille annetaan tarkat määritelmät, on
välttämätöntä määritellä kansantalouden rajat.
KANSANTALOUDEN RAJAT
2.04. Yksiköt, jotka muodostavat maan kansantalouden ja joiden taloustoimet
kirjataan EKT:oon — olivatpa ne sitten institutionaalisia, paikallisia
toimialayksiköitä tai homogeenisia tuotantoyksiköitä — ovat sellaisia,
joiden taloudellisen mielenkiinnon keskus on tuon maan talousalueella.
Näillä yksiköillä, jotka tunnetaan kotimaisina yksiköinä, ei välttämättä ole
tuon maan kansalaisuutta, ne eivät välttämättä ole oikeudellisia yksiköitä,
eivätkä ne välttämättä sijaitse tuon maan talousalueella ajankohtana,
jolloin ne suorittavat taloustoimen. Kun kansantalouden rajat on näin
määritelty kotimaisten yksiköiden avulla, on välttämätöntä määritellä
talousalueen ja taloudellisen mielenkiinnon keskuksen sisältö.
2.05. Termi ”talousalue” tarkoittaa:
a) maantieteellistä julkisen hallinnon hallinnoimaa aluetta, jonka sisällä
henkilöt, tavarat, palvelut ja pääoma vapaasti liikkuvat
b) kaikkia vapaa-alueita, mukaan luettuna tullivarastot ja tullin valvon-
nassa olevat tehtaat
c) kansallista ilmatilaa, aluevesiä ja kansainvälisillä vesillä sijaitsevaa
mannerjalustaa, jonka hallintaan maalla on yksinoikeus (1)
d) erillisalueita (esim. maantieteelliset alueet, jotka sijaitsevat ulkomailla
ja joita maan keskushallintoviranomaiset [suurlähetystöt, konsulaatit,
sotilastukikohdat, tieteelliset tutkimusasemat jne.] käyttävät valtioiden
välisten kansainvälisten sopimusten mukaisesti)
e) kansainvälisillä vesillä maan mannerjalustan ulkopuolella sijaitsevia
öljy-, luonnonkaasu- jne. -esiintymiä, joilla työskentelevillä yksiköillä
on kotipaikka ao. alueella, kuten edellisessä alakohdassa on määritelty.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 37
(1) Kalastusaluksia, muita aluksia, uivia porauslauttoja ja lentoaluksia kohdellaan EKT:ssä
samalla tavoin kuin kaikkea muutakin liikkuvaa kalustoa, olivatpa ne sitten kotimaisten
yksiköiden omistamia ja/tai liikennöimiä tai ulkomaisten yksiköiden omistamia ja
kotimaisten yksiköiden liikennöimiä. Taloustoimet, joihin sisältyy tämän kaltaisenkaluston omistamista (kiinteän pääoman bruttomuodostus) ja käyttöä (vuokraus,vakuutus jne.), luetaan sen maan kansantalouden piiriin, jossa omistajalla ja/taivastaavasti liikennöijällä on kotipaikka. Rahoitusleasingissä oletetaan tapahtuvan
omistajan muutos.
▼B
2.06. Talousalueeseen eivät sisälly alueen ulkopuoliset erillisalueet (toisin
sanoen ne maan oman maantieteellisen alueen osat, joita muiden maiden
keskushallintoviranomaiset, Euroopan unionin laitokset tai kansainväliset
järjestöt käyttävät valtioiden välisten kansainvälisten sopimusten mukai-
sesti (1).
2.07. Ilmaus ”taloudellisen mielenkiinnon keskus” ilmaisee sen tosiasian, että
talousalueen sisällä sijaitsee jokin paikka, jolla tai josta käsin yksikkö
harjoittaa ja aikoo edelleenkin harjoittaa taloudellisia toimintoja ja
taloustoimia merkittävässä määrin joko määräämättömän tai määrätyn,
mutta pitkän ajanjakson ajan (vuoden tai enemmän). Siitä seuraa, että
yksiköllä, joka harjoittaa sellaisia taloustoimia useiden maiden talousa-
lueilla, katsotaan olevan taloudellisen mielenkiinnon keskus jokaisella
noista alueista. Maan ja rakennusten omistamista talousalueella pidetään
jo sinänsä riittävänä sille, että omistajalla on siellä taloudellisen
mielenkiinnon keskus.
2.08. Näiden määritelmien perusteella yksiköt, joilla katsotaan olevan koti-
paikka kyseisessä maassa, voidaan jakaa seuraavasti:
a) yksiköt, joiden kaikki taloustoimet liittyvät pääasiallisesti tuotantoon,
rahoitukseen, vakuutustoimintaan tai tulojen uudelleen jakamiseen
lukuunottamatta maan ja rakennusten omistamiseen liittyviä talous-
toimia
b) yksiköt, joiden kaikki taloustoimet liittyvät pääasiallisesti kulutuk-
seen (2) lukuunottamatta maan ja rakennusten omistamiseen liittyviä
taloustoimia
c) kaikki yksiköt maan ja rakennusten omistajina lukuunottamatta
yksiköitä, jotka omistavat varsinaisen alueen ulkopuolisia erillisalueita,
jotka ovat muiden valtioiden talousalueiden osia tai omaa luokkaansa
(sui generis) olevia valtioita (katso 2.06).
2.09. Niistä yksiköistä, joiden kaikki taloustoimet liittyvät pääasiallisesti
tuotantoon, rahoitukseen, vakuutukseen tai tulojen uudelleenjakamiseen
lukuunottamatta maan ja rakennusten omistamiseen liittyviä taloustoimia,
voidaan erottaa seuraavat kaksi tapausta:
a) toiminta, jota harjoitetaan yksinomaan maan talousalueella: yksiköt,
jotka harjoittavat sellaista toimintaa, ovat kotimaisia yksiköitä
kyseisessä maassa
b) toiminta, jota harjoitetaan vähintään vuoden ajan useampien maiden
talousalueilla: ainoastaan sen osan yksiköstä, jolla on taloudellisen
mielenkiinnon keskus maan talousalueella, katsotaan olevan koti-
mainen yksikkö. Se voi olla:
1) joko institutionaalinen kotimainen yksikkö (katso 2.12), jonka
vähintään vuoden ajan ulkomailla harjoittamat toiminnat rajataan
ulkopuolelle (3) ja käsitellään erikseen
2) tai nimellinen kotimainen yksikkö (katso 2.15) sellaisen toiminnan
osalta, jota toisen maan kotimainen yksikkö harjoittaa tuossa
maassa vähintään vuoden ajan (3).
2.10. Pääasiassa kulutukseen keskittyvistä yksiköistä, paitsi jos ne ovat maan ja
rakennusten omistajia, sellaisten kotitalouksien, joilla on maassa talou-
dellisen mielenkiinnon keskus, katsotaan olevan kotimaisia yksiköitä
siinäkin tapauksessa, että ne toimivat ulkomailla lyhyitä ajanjaksoja (alle
vuoden ajan). Niihin sisältyvät erityisesti seuraavat:
a) rajatyöntekijät, toisin sanoen henkilöt, jotka ylittävät rajan päivittäin
naapurimaassa työskentelyä varten
b) kausityöntekijät, toisin sanoen henkilöt, jotka lähtevät maasta usean
kuukauden mutta alle vuoden pituiseksi ajaksi työskennelläkseen
toisessa maassa sektoreilla, joilla ajoittain tarvitaan lisätyövoimaa1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 38
(1) Euroopan unionin laitosten ja kansainvälisten järjestöjen käyttämät alueet muodostavat
täten omaa luokkaansa (sui generis) olevia valtioita. Sellaisten valtioiden ominaispiirre
on, että ainoat, joilla on siellä kotipaikka, ovat instituutiot itse.
(2) Kulutus ei ole ainoa mahdollinen kotitalouksien toiminta. Kotitaloudet voivat yrittäjinä
osallistua kaikenlaiseen taloudelliseen toimintaan.
(3) Ainoastaan, jos tuollaista toimintaa harjoitetaan alle vuoden ajan, sitä ei tulisi erottaa
tuottajana toimivan institutionaalisen yksikön toiminnoista. Näin voidaan menetellä
myös silloin, kun toiminta, vaikka sitä on harjoitettu vähintään vuoden ajan, on
merkityksetöntä, ja aina asennettaessa laitteita ulkomailla. Mutta sellaisella toisen maankotimaisella yksiköllä, joka harjoittaa rakennustoimintaa maassa vähemmän kuin yhdenvuoden ajan, katsotaan olevan tuossa maassa taloudellisen mielenkiinnon keskus, josrakennustoiminnan tuotanto merkitsee kiinteän pääoman bruttomuodostusta. Sellaista
yksikköä tulisi niin ollen kohdella nimellisenä kotimaisena yksikkönä.
▼B
c) matkailijat, potilaat, opiskelijat (1), vierailevat virkamiehet, liike-
miehet, myyntimiehet, taiteilijat ja miehistön jäsenet, jotka
matkustavat ulkomailla
d) paikallisesti rekrytoitu henkilöstö, joka työskentelee ulkomaisten
hallitusten erillisalueilla
e) erillisalueilla päämajaa pitävien Euroopan unionin laitosten ja
kansainvälisten siviili- tai sotilasorganisaatioiden henkilöstö
f) erillisalueille sijoitetut maiden hallitusten viralliset siviili- tai sotila-
sedustajat (mukaanluettuna heidän kotitaloutensa)
2.11. Kaikkia talousalueeseen kuuluvaa maata ja/tai rakennuksia omistavia
yksiköitä pidetään sen maan kotimaisina tai nimellisinä yksiköinä (katso
2.15), jossa kyseessä olevat maa tai rakennukset sijaitsevat.
INSTITUTIONAALISET YKSIKÖT
2.12. Määritelmä: Institutionaalinen yksikkö on taloudellisen päätöksenteon
perusyksikkö, jolle on ominaista toiminnan yhtenäisyys japääasiallista toimintaansa koskeva itsenäinen päätösvalta.
Kotimaisen yksikön katsotaan olevan institutionaalinen
yksikkö, jos se päättää itsenäisesti pääasiallisesta toimin-
nastaan ja jos sillä on täydellinen kirjanpito tai sen olisi
sekä taloudellisesta että juridisesta näkökulmasta mahdol-
lista ja mielekästä vaadittaessa laatia täydellinen kirjanpito.
Jotta yksiköllä voitaisiin sanoa olevan itsenäinen päätösvalta pääasiallisen
toimintansa suhteen, sen täytyy:
olla oikeutettu omistamaan tavaroita tai varoja omissa nimissään; se
pystyy näin ollen muuttamaan tavaroiden tai varojen omistusoikeutta
taloustoimilla muiden yksiköiden kanssa,
kyetä tekemään taloudellisia päätöksiä ja harjoittamaan taloudellisia
toimintoja, joista sitä itseään pidetään suoraan vastuussa olevana ja
laillisesti tilivelvollisena,
kyetä ottamaan velkoja omissa nimissään, ottamaan muita velvoitteita tai
muita sitoumuksia ja tekemään sopimuksia.
Jotta yksiköllä voitaisiin sanoa olevan täydellinen kirjanpito, sen täytyy
pitää kirjaa kaikista tilinpitojakson aikana tekemistään taloudellisista ja
rahoitukseen liittyvistä taloustoimista sekä laatia varoja ja velkoja koskeva
tase.
2.13. Seuraavia periaatteita sovelletaan silloin, kun yksiköillä ei selvästi ole
molempia institutionaalisen yksikön ominaispiirteitä:
a) kotitalouksilla on aina itsenäinen päätösvalta pääasialliseen toimin-
taansa nähden, joten ne ovat institutionaalisia yksiköitä, vaikka ne
eivät pitäisikään täydellistä kirjanpitoa
b) yksiköt, jotka eivät pidä täydellistä kirjanpitoa ja joiden ei olisi
vaadittaessa mahdollista tai mielekästä pitää täydellistä kirjanpitoa,
liitetään niihin institutionaalisiin yksiköihin, joiden kirjanpitoon niiden
osakirjanpito kuuluu
c) yksiköt, joilla ei ole itsenäistä päätösvaltaa pääasiallisen toimintansa
suhteen, vaikka ne pitävätkin täydellistä kirjanpitoa, liitetään niitä
valvoviin yksiköihin
d) institutionaalisen yksikön määritelmää vastaavia yksiköitä käsitellään
sellaisina, vaikka ne eivät julkaisisikaan tilejään
e) yksiköitä, jotka muodostavat osan tuotantoa harjoittavasta ryhmästä ja
pitävät täydellistä kirjanpitoa, pidetään institutionaalisina yksiköinä
siinäkin tapauksessa, että ne ovat osittain luovuttaneet itsenäistä
päätösvaltaansa ryhmän yleisestä johtamisesta vastaavalle keskusyk-
sikölle (hallintayhtiölle). Hallintayhtiön itsensä katsotaan olevan
valvomistaan yksiköistä erillinen institutionaalinen yksikkö, paitsi jos
kohdan b määritelmä pätee
f) yritysmäiset yhteisöt pitävät täydellistä kirjanpitoa, mutta niillä ei ole
itsenäistä oikeudellista asemaa. Niiden taloudellinen käyttäytyminen ja
rahoituskäyttäytyminen kuitenkin poikkeaa niiden omistajien toimin-
nasta ja on samanlaista kuin yritysten toiminta. Sen vuoksi niillä
katsotaan olevan itsenäinen päätösvalta, ja niitä pidetään erillisinä
institutionaalisina yksikköinä.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 39
(1) Opiskelijoita pidetään aina kotimaisina riippumatta siitä, kuinka pitkään he opiskelevat
ulkomailla.
▼B
2.14. Hallintayhtiöt ovat institutionaalisia yksiköitä, joiden päätehtävä on
valvoa ja johtaa ryhmää tytäryhtiöitä.
2.15. Nimelliset kotimaiset yksiköt määritellään seuraavasti:
a) sellaiset osat ulkomaisista yksiköistä, joilla on taloudellisen mielen-
kiinnon keskus maan talousalueella (tarkoittaa useissa tapauksissa
yksiköitä, jotka harjoittavat taloustoimia vähintään vuoden ajan tai
toteuttavat alle vuoden ajan sellaista rakennustoimintaa, jonka tuotos
on kiinteän pääoman bruttomuodostusta);
b) ulkomaiset yksiköt maan talousalueella sijaitsevien maan tai raken-
nusten omistajina, mutta ainoastaan niiden taloustoimien osalta, jotka
vaikuttavat po. maahan tai rakennuksiin.
Nimellisiä kotimaisia yksiköitä pidetään institutionaalisina yksiköinä,
vaikka ne pitäisivätkin ainoastaan osittaista kirjanpitoa, eikä niillä aina
olisi itsenäistä päätösvaltaa.
2.16. Yhteenvetona voidaan todeta seuraavien olevan institutionaalisia
yksiköitä:
a) yksiköt, joilla on täydellinen kirjanpito ja itsenäinen päätösvalta:
1) yksityiset ja julkiset yhtiöt
2) osuuskunnat tai yhtiökumppanuudet, joita pidetään itsenäisinä
oikeushenkilöinä
3) julkiset tuottajat, joita erityislainsäädännön perusteella pidetään
itsenäisinä oikeushenkilöinä
4) voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita pidetään itsenäisinä
oikeushenkilöinä
5) julkisen hallinnon toimielimet
b) yksiköt, joilla on täydellinen kirjanpito ja joilla katsotaan olevan
itsenäinen päätösvalta: yritysmäiset yhteisöt (katso 2.13.f)
c) yksiköt, jotka eivät välttämättä pidä täydellistä kirjanpitoa, mutta joilla
sovitun käytännön mukaisesti katsotaan olevan itsenäinen päätösvalta:
1) kotitaloudet
2) nimelliset kotimaiset yksiköt (katso 2.15).
INSTITUTIONAALISET SEKTORIT
2.17. Aggregointitarve tulee siitä, että yksittäisiä institutionaalisia yksiköitä on
mahdotonta tarkastella erillisinä. Ne täytyy yhdistää ryhmiksi, joita
kutsutaan institutionaalisiksi sektoreiksi tai yksinkertaisesti sektoreiksi,
joista jotkut jaetaan alasektoreihin.
EKT:ssä erotetaan seuraavat sektorit ja alasektorit:
Taulukko 2.1 — Sektorit ja alasektorit
Sektorit ja alasektorit JulkisetYksityiset
kotimaisetUlkomaa-
laisomis-
teiset
Yritykset S.11 S.11001 S.11002 S.11003
Rahoituslaitokset S.12
Keskuspankki S.121
Muut rahalaitokset S.122 S.12201 S.12202 S.12203
Muut rahoituslaitokset kuin
vakuutuslaitokset ja eläkera-
hastot S.123 S.12301 S.12302 S.12303
Rahoituksen ja vakuutuksen
välitystä avustavat laitokset S.124 S.12401 S.12402 S.12403
Vakuutuslaitokset ja eläkera-
hastot S.125 S.12501 S.12502 S.12503
Julkisyhteisöt S.13
Valtionhallinto S.1311
Osavaltiohallinto S.1312
Paikallishallinto S.1313
Sosiaaliturvarahastot S.13141996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 40
▼B
Sektorit ja alasektorit JulkisetYksityiset
kotimaisetUlkomaa-
laisomis-
teiset
Kotitaloudet S.14
Työnantajat ja muut elinkei-
nonharjoittajat S.141 + S.142
Palkansaajat S.143
Omaisuustulojen saajat S.1441
Eläkkeensaajat S.1442
Muiden tulonsiirtojen saajat S.1443
Muut kotitaloudet S.145
Kotitalouksia palvelevat voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt S.15
Ulkomaat S.2
Euroopan unioni S.21
EU:n jäsenmaat S.211
EU:n laitokset S.212
Kolmannet maat ja kansainvä-
liset järjestöt S.22
2.18. Jokainen sektori ja alasektori ryhmittelee yhteen ne institutionaaliset
yksiköt, joiden taloudellinen toiminta on samanlaista.
Institutionaaliset yksiköt ryhmitellään sektoreiksi sen mukaan, mitä
tuottajatyyppiä ne ovat sekä pääasiallisen toimintansa ja tehtävänsä
perusteella, joiden katsotaan ilmaisevan niiden taloudellisen käyttäyty-
misen luonteen. Sektori jaetaan alasektoreihin tuolle sektorille ominaisten
kriteerien perusteella, mikä mahdollistaa yksiköiden taloudellisen
toiminnan tarkemman kuvaamisen.
Sektoreiden ja alasektoreiden tileihin kirjataan kaikki niihin kuuluvien
institutionaalisten yksiköiden sekä pääasialliset toiminnot että sivutoi-
minnot.
Jokainen institutionaalinen yksikkö kuuluu ainoastaan yhteen sektoriin tai
alasektoriin.
2.19. Kun institutionaalisen yksikön pääasiallinen tehtävä on tuottaa tavaroita ja
palveluita, on välttämätöntä — pääteltäessä sektoria, johon se pitäisi
luokitella — ensinnäkin eritellä, mihin tuottajatyyppiin se kuuluu.
EKT:ssa eritellään kolme tuottajatyyppiä:
a) yksityiset ja julkiset markkinatuottajat (katso 3.24 ja luvun 3 taulukko
III.1)
b) yksityiset omaan käyttöön tuottavat (katso 3.25 ja luvun 3 taulukko
III.1)
c) yksityiset ja julkiset muut markkinattomat tuottajat (katso 3.26 ja
luvun 3 taulukko III.1).
Institutionaaliset yksiköt, jotka ovat markkinatuottajia, luokitellaan
sektoreihin yritykset (S.11), rahoituslaitokset (S.12) tai kotitaloudet
(S.14).
Institutionaaliset yksiköt, jotka ovat omaan käyttöön tuottavia yksityisiä
tuottajia, luokitellaan kotitaloussektoriin (S.14) yhdessä kotitalouksien
omistamien yhtiöimättömien yritysten kanssa (katso 3.30).
Institutionaaliset yksiköt, jotka ovat muita markkinattomia tuottajia,
luokitellaan julkisyhteisöjen sektoriin (S.13) tai kotitalouksia palveleviin
voittoa tavoittelemattomiin yhteisöihin (S.15).
2.20. Seuraavassa taulukossa esitetään tuottajatyyppi sekä kullekin sektorille
ominaiset pääasialliset toiminnat ja tehtävät:1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 41
▼B
Taulukko 2.2 — Tuottajatyyppi, pääasialliset toiminnot ja tehtävät sektorin mukaan
luokiteltuna
Sektori Tuottajatyyppi Pääasiallinen toiminta ja tehtävä
Yritykset (katso 2.21)
(S.11)Markkinatuottaja Markkinatavaroiden ja -palveluiden
(paitsi rahoituspalveluiden) tuotanto
Rahoituslaitokset (S.12)
(katso 2.32)Markkinatuottaja Rahoitusvälitys mukaan luettuna
vakuutustoiminta
Rahoitusta avustavat toiminnot
Julkisyhteisöt (S.13)
(katso 2.68)Julkinen muu markki-
naton tuottajaMuun markkinattoman tuotoksen
tuotanto ja tarjonta kollektiivista ja
yksilöllistä kulutusta varten sekä
kansantulon ja -varallisuuden uudel-
leenjakoon tarkoitetut taloustoimet
Kotitaloudet (S.14)
— kuluttajina Kulutus
— yrittäjinä
(katso 2.75)Markkinatuottaja tai
omaan käyttöön tuot-
tava yksityinen tuottajaMarkkinatuotoksen tuotanto ja tuotos
omaan käyttöön
Kotitalouksia palvelevat
voittoa tavoittelemat-
tomat yhteisöt (katso
2.87)
(S.15)Yksityinen muu mark-
kinaton tuottajaMuun markkinattoman tuotoksen
tuotanto ja tarjonta yksilöllistä kulu-
tusta varten
Ulkomaat (S.2) on sellaisten institutionaalisten yksiköiden ryhmä (katso
2.89), jolle vastaavanlaiset tavoitteet ja käyttäytymistyypit eivät ole
ominaisia. Se ryhmittelee yhteen ulkomaiset institutionaaliset yksiköt,
jotka harjoittavat taloustoimia kotimaisten institutionaalisten yksiköiden
kanssa.
YRITYKSET (S.11)
2.21. Määritelmä: Yrityssektori (S.11) käsittää institutionaaliset yksiköt,
joiden jako- ja rahoitustaloustoimet ovat erillään omista-
jiensa taloustoimista ja jotka ovat markkinatuottajia (katso
3.31, 3.32 ja 3.37), joiden pääasiallinen toiminta on
tavaroiden ja palveluiden (paitsi rahoituspalveluiden)
tuotanto (1).
2.22. Yrityssektoriin sisältyvät myös yritysmäiset yhteisöt.2.23. Nimitys ”yrityssektori” tarkoittaa kaikkia itsenäisinä oikeushenkilöinä
pidettäviä yksiköitä, jotka ovat markkinatuottajia ja joiden pääasiallista
toimintaa on tavaroiden ja palveluiden tuotanto.
Yrityssektoriin luetaan seuraavat institutionaaliset yksiköt:
a) yksityiset ja julkiset yhtiöt, jotka ovat pääasiallisesti tavaroiden ja
palveluiden (paitsi rahoituspalveluiden) tuotantoa harjoittavia markki-
natuottajia
b) osuuskunnat ja yhtiökumppanuudet, joita pidetään itsenäisinä oikeush-
enkilöinä ja jotka ovat pääasiallisesti tavaroiden ja palveluiden (paitsi
rahoituspalveluiden) tuotantoa harjoittavia markkinatuottajia
c) julkiset tuottajat, joita erityislainsäädännön perusteella pidetään
itsenäisinä oikeushenkilöinä ja jotka ovat pääasiallisesti tavaroiden ja
palveluiden (paitsi rahoituspalveluiden) tuotantoa harjoittavia markki-
natuottajia
d) yrityksiä palvelevat voittoa tavoittelemattomat laitokset tai yhdis-
tykset, joita pidetään itsenäisinä oikeushenkilöinä ja jotka ovat
pääasiallisesti tavaroiden ja palveluiden (paitsi rahoituspalveluiden)
tuotantoa harjoittavia markkinatuottajia (
2)1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 42
(1) Sovitun käytännön mukaan markkinoita säätelevät elimet, joiden ainoa tai pääasiallinen
tehtävä on ostaa, pitää hallussa ja myydä maatalous- ja muita elintarvikkeita, luokitellaanryhmään S.11 (katso 2.69 alaviite 11).
(
2) Mukaan luettuna laitokset, joita rahoitetaan vapaaehtoisin veroluonteisin tuottajilta
kannettavin maksuin maksujen kantajien ollessa yksiköitä, joiden pääasiallinen toiminta
on tarjota palveluita korvaukseksi. Näitä maksuja pidetään markkinapalveluiden ostoina.
▼B
e) markkinatuottajien yhtiöryhmää valvovat hallintayhtiöt (katso 2.26),
jos koko ryhmän vallitseva toiminnan laji — arvonlisäyksen
perusteella mitattuna — on tavaroiden ja palveluiden (paitsi rahoitus-
palveluiden) tuotanto
f) yksityiset ja julkiset yritysmäiset yhteisöt, jotka ovat pääasiallisesti
tavaroiden ja palveluiden (paitsi rahoituspalveluiden) tuotantoa
harjoittavia markkinatuottajia.
2.24. Nimitys ”yritysmäiset yhteisöt” tarkoittaa kaikkia itsenäistä, oikeudellista
asemaa vailla olevia yksiköitä, jotka ovat pääasiallisesti tavaroiden ja
palveluiden tuotantoa harjoittavia markkinatuottajia ja jotka täyttävät
sellaiset ehdot, että niitä voidaan pitää yritysmäisinä yksikköinä (katso
2.13.f).
Yritysmäisten yhteisöjen tulee pitää täydellistä kirjanpitoa ja ne toimivat
yritysten tavoin. Niiden tosiasiallinen suhde omistajaansa on sama kuin
yrityksen suhde osakkeenomistajiinsa.
Näin ollen kotitalouksien, julkisyhteisöjen tai voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen omistamat yritysmäiset yhteisöt ryhmitellään yrityksiin yritys-
sektorissa.
Täydellisen, taseet sisältävän kirjanpidon olemassaolo ei ole riittävä ehto
sille, että markkinatuottajia voitaisiin pitää yritysmäisinä yhteisöinä. Sen
vuoksi muut kuin kohdan 2.23 alakohtiin a, b, c ja f luetut
yhtiökumppanuudet ja julkiset tuottajat sekä yksityisomistajat — vaikka
niillä olisikin täydellinen kirjanpito — eivät yleensä ole erillisiä
institutionaalisia yksiköitä, koska niillä ei ole itsenäistä päätösvaltaa
omistajina olevien kotitalouksien, voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen
tai julkisyhteisöjen valvoessa niiden hoitamista.
2.25. Yrityssektoriin luetaan myös kaikki nimelliset kotimaiset yksiköt (katso
2.15), joita sopimuksen mukaisesti kohdellaan ikään kuin ne olisivat
yritysmäisiä yhteisöitä.
2.26. Yrityksen valvonta määritellään mahdollisuudeksi päättää yrityksen
yleisestä politiikasta valitsemalla tarpeen vaatiessa sopivat johtajat.
Yksittäinen institutionaalinen yksikkö — toinen yritys tai kotitalous tai
julkisyhteisö — varmistaa yrityksen valvonnan omistamalla yli puolet
äänivaltaisista osakkeista tai muutoin valvomalla yli puolta osakkeeno-
mistajien äänimäärästä. Lisäksi julkisyhteisö varmistaa yrityksen
valvonnan erikoislainsäädännön määräyksillä tai säännöksillä, jotka
antavat julkisyhteisölle oikeuden päättää yrityksen politiikasta tai nimittää
johtajat.
Voidakseen valvoa yli puolta osakkeenomistajien äänimäärästä institutio-
naalisen yksikön itsensä ei tarvitse omistaa äänivaltaisia osakkeita
laisinkaan. Yritys C saattaisi olla toisen yrityksen B tytäryhtiö, jossa
kolmas yritys A omistaa enemmistön äänivaltaisista osakkeista.
Yrityksen C sanotaan olevan yrityksen B tytäryhtiö, kun: joko yhtiö B
valvoo yli puolta osakkeenomistajien äänimäärästä yrityksessä C tai yritys
B on C:n osakkeenomistajana, jolla on oikeus nimittää tai erottaa
enemmistö C:n johtajista.
2.27. Yrityssektori jakautuu kolmeen alasektoriin:
a) julkiset yritykset (S.11001)
b) kotimaiset yksityiset yritykset (S.11002)
c) ulkomaalaisomisteiset yritykset.
Alasektori: Julkiset yritykset (S.11001)
2.28. Määritelmä: Alasektori julkiset yritykset koostuu kaikista yrityksistä (pl.
rahoituslaitokset) ja yritysmäisistä yhteisöistä, jotka ovat
julkisyhteisöjen yksiköiden valvonnan (katso 2.26) alaisia.
2.29. Julkiset yritysmäiset yhteisöt ovat julkisten yksiköiden suoraan omistamia
yritysmäisiä yhteisöjä.
Alasektori: Yksityiset kotimaiset yritykset (S.11002)
2.30. Määritelmä: Alasektori kotimaiset yksityiset yritykset koostuu kaikista
yrityksistä (pl. rahoituslaitokset), jotka eivät ole julkisyh-
teisöjen tai ulkomaisten institutionaalisten yksiköiden
valvonnan alaisia. Tähän alasektoriin luetaan kaikki voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt, jotka kuuluvat yrityssektoriin
(pl. rahoituslaitokset) (katso 2.23.d).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 43
▼B
Tämä alasektori sisältää yritykset ja yritysmäiset yhteisöt, joissa on suoria
ulkomaisia sijoituksia (katso 4.65), mutta joita ei ole luokiteltu
alasektoriin ulkomaalaisomisteiset yritykset (S.11003).
Alasektori: Ulkomaalaisomisteiset yritykset (S.11003)
2.31. Määritelmä: Alasektori ulkomaalaisomisteiset yritykset (pl. rahoituslai-
tokset) koostuu kaikista yrityksistä ja yritysmäisistä
yhteisöistä, joita valvovat (katso 2.26) ulkomaiset institu-
tionaaliset yksiköt.
Tähän alasektoriin luetaan:
a) kaikki ulkomaisten yritysten tytäryritykset:
b) kaikki sellaisten ulkomaisten yritysten valvomat yritykset, jotka eivät
itse ole yrityksiä: esimerkiksi ulkomaisen julkisen yhteisön valvoma
yritys; se sisältää yritykset, joita ryhmä yhdessä toimivia ulkomaisia
yksiköitä valvoo;
c) kaikki sellaisten ulkomaisten yhtiöiden tai yhtiöimättömien tuottajien
haarayritykset tai muut yhtiöimättömät yksiköt, jotka ovat nimellisiä
kotimaisia yksiköitä ja joita kohdellaan yritysmäisinä yhteisöinä (katso
2.25).
RAHOITUSLAITOKSET (S.12)
2.32. Määritelmä: Rahoituslaitossektori (S.12) käsittää kaikki yritykset ja
yritysmäiset yhteisöt, joiden pääasiallista toimintaa on
rahoituksen välitys (rahoituksen välittäjät) ja/tai rahoitusta
avustavat toiminnat (rahoituksen ja vakuutuksen välitystä
avustavat laitokset) (1).
Rahoituksen välitys on toimintaa, jossa institutionaalinen
yksikkö hankkii rahoitusvaroja ja samaan aikaan velk-
aantuu (katso 2.33—2.34) harjoittamalla markkinoilla
rahoitustaloustoimia (katso 2.37—2.38). Rahoituksen
välittäjien varoilla ja veloilla on erilaisia ominaisuuksia,
jotka ilmaisevat, että varoja on muunnettu tai paketoitu
uudelleen maturiteetin, mittakaavan, riskin ja niiden
kaltaisten ominaisuuksien suhteen rahoituksen välityspro-
sessissa.
Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat toiminnat
ovat rahoituksen välitykseen läheisesti liittyvää toimintaa
mutta eivät ole itse rahoituksen välitystä (katso 2.39).
2.33. Rahoituksen välitysprosessin kautta varoja ohjaillaan kolmansien osapuo-
lien välillä, joista toisella puolella on ylijäämää ja toisella puolella varojen
puutetta. Rahoituksen välitys ei ainoastaan toimi välittäjänä muille
institutionaalisille yksiköille, vaan asettaa itsensä alttiiksi riskeille
hankkimalla rahoitusvaroja ja ottamalla velkoja omissa nimissään.
2.34. Rahoituksen välitysprosessissa voi esiintyä kaikentyyppisiä velkoja
lukuunottamatta luokkaa muut velat (AF.7).
Rahoituksen välitysprosessissa esiintyvät rahoitusvarat voidaan luokitella
mihin tahansa luokkaan lukuun ottamatta luokkaa vakuutustekninen
vastuuvelka (AF.6) mutta mukaan lukien luokan muut rahoitussaamiset
(factoring). Lisäksi rahoituksen välittäjät voivat sijoittaa varansa muihin
kuin rahoitusvaroihin kiinteistöt mukaan lukien. Jotta yritystä voidaan
pitää rahoituksen välittäjänä, sen pitäisi lisäksi ottaa velkaa markkinoilta
ja muuntaa varoja. Sen vuoksi kiinteistöyrityksiä (NACE ryhmä 70) ei
lueta mukaan.
2.35. Vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen pääasiallinen toiminta koostuu
riskien yhdistelystä. Näiden laitosten päävelat ovat vakuutusteknisiä
vastuuvelkoja (AF.6). Vastuuvelkojen vastineita ovat vakuutuslaitosten
ja eläkerahastojen suorittamat sijoitukset. Vakuutuslaitokset ja eläker-
ahastot toimivat näin ollen rahoituksen välittäjinä.
2.36. Sijoitusrahastot velkaantuvat pääasiassa osakeannin muodossa (AF.52).
Ne muuttavat nämä varat hankkimalla rahoitusvaroja ja/tai kiinteistöjä.Sen vuoksi sijoitusrahastot luokitellaan rahoituksen välittäjiin. Kuten
muidenkin yritysten osalta kaikki muutokset niiden varojen ja muiden1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 44
(1) Sovitun käytännön mukaan sektori S.12 sisältää hallintayhtiöt, jotka ainoastaan valvovat
ja johtavat sellaista tytäryhtiöiden ryhmää, jonka pääasiallista toimintaa ovat rahoituksenvälittäminen ja/tai rahoituksen välitystä avustavat toiminnat (katso 2.43), ja sellaisetvoittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita pidetään itsenäisinä rahoitusyrityksiä palvele-
vina oikeushenkilöinä (katso 2.44).
▼B
velkojen kuin omien osakkeiden arvossa näkyvät niiden omissa varoissa
(katso 7.05). Koska omien varojen määrä normaalisti on yhtä suuri kuin
sijoitusrahaston osakkeiden arvo, kaikki muutokset rahaston varoissa ja
veloissa heijastuvat näiden osakkeiden markkina-arvoon.
Sijoitusrahastoja, jotka sijoittavat pelkästään kiinteistöihin, pidetään myös
rahoituksen välittäjinä.
2.37. Rahoituksen välitys rajoittuu yleensä markkinoilla tapahtuviin rahoitus-
taloustoimiin. Toisin sanoen varojen hankinnan ja velkojen oton tulisi
tapahtua suuren yleisön keskuudessa tai määrätyn, suhteellisen suuren
osaryhmän keskuudessa. Jos toiminta rajoittuu pieniin henkilö- tai
perheryhmiin, ei yleensä mitään rahoitusvälitystä tapahdu. Sellaiset
institutionaaliset yksiköt, jotka tarjoavat rahoituspalveluja yhtiöryhmälle,
eivät nimenomaan sisälly rahoituksen välitykseen. Nämä institutionaaliset
yksiköt kohdennetaan sektorille sen mukaan mikä on yhtiöryhmän
vallitseva toiminta talousalueella. Jos rahoituspalveluja tarjoava institu-
tionaalinen yksikkö kuitenkin on rahoitusvalvonnan alainen, se
luokitellaan sopimuksen mukaan rahoitusyrityksiin.
2.38. Rahoituksen välityksen yleisessä rajaamisessa markkinoilla tapahtuviin
rahoitustaloustoimiin saattaa esiintyä joitakin poikkeuksia. Esimerkkejä
ovat kunnalliset luotto- ja säästöpankit, jotka tukeutuvat vahvasti kunnan
mukanaoloon, tai rahoitusleasingyhtiöt, jotka ovat riippuvaisia yhtiöiden
emoryhmästä varoja hankkiessaan tai investoidessaan. Niiden antolai-
nauksen tai niiden säästöjen vastaanottamisen pitäisi vastaavasti kuitenkinolla mukanaolevasta kunnasta tai emoryhmästä riippumatonta luokitel-
taessa niitä rahoitusvälittäjiksi.
2.39. Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat palvelut koostuvat
aputoiminnoista, joilla rahoitusvaroja ja -velkoja koskevia taloustoimia
pannaan toimeen tai varoja muunnetaan tai uudelleen paketoidaan.
Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset eivät aseta
itseään riskeille alttiiksi hankkimalla rahoitusvaroja tai ottamalla velkoja.
Ne ainoastaan helpottavat rahoituksen välitystä.
2.40. Rahoituslaitossektoriin sisältyvät seuraavat institutionaaliset yksiköt
(S.12):
a) yksityiset tai julkiset yritykset, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta
ja/tai avustavat rahoituksen välitystä
b) itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettävät osuuskunnat ja yhtiökumppa-
nuudet, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta ja/tai avustavat
rahoituksen välitystä
c) erityislainsäädännön perusteella itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettävät
julkiset tuottajat, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta ja/tai
avustavat rahoituksen välitystä
d) itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettävät voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta ja/tai avustavat
rahoituksen välitystä
e) hallintayhtiöt (katso 2.14), jos tytäryhtiöiden ryhmä koko talousa-
lueella pääasiallisesti välittää rahoitusta ja/tai avustaa rahoituksen
välitystä
f) yhtiöimättömät sijoitusrahastot, jotka koostuvat osallisryhmän omista-
mista sijoitussalkuista ja joiden hallinnosta huolehtivat yleensä muut
rahoitusyritykset. Nämä rahastot ovat sopimuksen mukaan institutio-
naalisia yksiköitä, jotka ovat erillisiä niitä hallinnoivista
rahoitusyrityksistä;
g) yritysmäiset rahoitusyksiköt:
1) pääasiallisesti rahoitusta välittävillä ja säätelyn ja valvonnan
alaisilla yhtiöimättömillä yksiköillä (useimmissa tapauksissa luoki-
teltu muiden rahalaitosten alasektoriin tai vakuutuslaitosten ja
eläkerahastojen alasektoriin) katsotaan olevan itsenäinen
päätösvalta ja itsenäinen omistajista riippumaton hallinto. Niiden
taloudellinen ja rahoituskäyttäytyminen on samanlaista kuin
rahoitusyrityksillä. Sen vuoksi niitä kohdellaan erillisinä institutio-
naalisina yksiköinä. Esimerkkeinä voidaan mainita ulkomaistenrahoitusyritysten sivukonttorit;
2) muita yhtiöimättömiä yksiköitä, jotka pääasiallisesti välittävät
rahoituspalveluja, mutta jotka eivät ole säätelyn ja valvonnan
alaisia, pidetään yritysmäisinä rahoitusyksiköinä vain, jos ne
täyttävät yritysmäisten yksiköiden määrittelyehdot (katso 2.13.f);
3) yhtiöimättömiä yksiköitä, jotka harjoittavat pääasiallisesti rahoi-
tuksen välitystä avustavia toimintoja, pidetään yritysmäisinä1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 45
▼B
rahoitusyksiköinä vain, jos ne täyttävät yritysmäisten yksiköiden
määrittelyehdot (katso 2.13.f).
2.41. Rahoituslaitossektori jakautuu viiteen alasektoriin:
a) Keskuspankki (S.121);
b) Muut rahalaitokset (S.122);
c) Muut rahoituslaitokset kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.123);
d) Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset (S.124);
e) Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.125).
Muiden rahalaitosten alasektoria pidetään muiden talletuspankkien
alasektoria vastaavana 1993 SNA:n kohtien 4.88—4.94 määritelmän
mukaisesti. Kun muiden rahalaitosten alasektorin määritelmän (katso
2.48) ajatellaan kattavan ne rahoituksen välittäjät, joiden kautta
keskuspankin rahapolitiikan vaikutukset kanavoidaan talouden muille
yksiköille, muiden talletuspankkien alasektori määritellään 1993 SNA:ssa
viittaamalla lavean rahan määritelmiin. Yhdistetyt alasektorit S.121 ja
S.122 vastaavat rahalaitoksia EMI:n (katso 2.49) tilastointimääritelmien
mukaisesti.
2.42. Lukuunottamatta alasektoria S.121, jokainen alasektori voidaan jakaa
edelleen:
a) julkisiin rahoituslaitoksiin;
b) yksityisiin kotimaisiin rahoituslaitoksiin;
c) ulkomaalaisomisteisiin rahoituslaitoksiin.
Tämän alajaottelun kriteerit ovat samat kuin yrityksillä (katso
2.26—2.31).
2.43. Hallintayhtiöt, jotka ainoastaan valvovat ja ohjaavat pääasiallisesti
rahoitusta välittävien ja/tai rahoitusta avustavia palveluja suorittavien
tytäryhtiöiden ryhmää, luokitellaan alasektoriin muut rahoituslaitokset
kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.123) (1). Hallintayhtiöt, jotka
itse ovat rahoitusyrityksiä, on kuitenkin luokiteltava alasektoriin rahoi-
tustoiminnan päälajin mukaan.
2.44. Voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita pidetään rahoituslaitoksia
palvelevina itsenäisinä oikeushenkilöinä, mutta jotka eivät välitä rahoi-
tusta tai harjoita rahoituksen välitystä avustavia toimintoja, luokitellaan
alasektoriin rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset
(S.124).
Alasektori: Keskuspankki (S.121)
2.45. Määritelmä: Alasektori keskuspankki (S.121) käsittää kaikki rahoitusyr-
itykset ja yritysmäiset yhteisöt, joiden pääasiallinen tehtävä
on laskea liikkeelle rahaa, säilyttää rahan sisäinen ja
ulkoinen arvo ja pitää hallussaan joko kaikkea tai osaa
maan kansainvälisistä valuuttavarannoista.
2.46. Seuraavat rahoituksen välittäjät luokitellaan alasektoriin S.121:
a) kansallinen keskuspankki, myös silloin kun se on osa Euroopan
keskuspankkijärjestelmää;
b) perimmiltään julkista alkuperää olevat keskusrahalaitokset (esim.
laitokset, jotka huolehtivat ulkomaanvaluutan vaihdosta tai rahan
liikkeelle laskemisesta), joilla on täydellinen kirjanpito ja itsenäinen
päätösvalta suhteessa valtionhallintoon. Useimmiten näitä toimintoja
suoritetaan joko valtionhallinnossa tai keskuspankissa. Näissä tapauk-
sissa mitään erillisiä institutionaalisia yksiköitä ei ole.
2.47. Alasektoriin S.121 ei lueta keskuspankin lisäksi muita sellaisia laitoksia
tai elimiä, jotka säätelevät tai valvovat rahoitusyrityksiä tai rahoitusmark-
kinoita. Ne luokitellaan sektoriin S.124 (katso 2.58.g) (2).
Alasektori: Muut rahalaitokset (S.122)
2.48. Määritelmä: Alasektoriin muut rahalaitokset luetaan kaikki muut kuin
keskuspankkialasektoriin luokitellut rahoitusyritykset ja1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 46
(1) Hallintayhtiöiden luokittelu rahoituslaitossektorissa poikkeaa 1993 SNA:n kohdasta
4.100, jotta säilytettäisiin yhtenäisyys EMI:n tilastotarkoituksia varten laadittujenrahalaitoksia ja vakuutuslaitoksia koskevien määritelmien kanssa.
(
2) Tämä poikkeaa 1993 SNA:n kohdista 4.86 ja 4101, jotta säilytettäisiin yhdenmukaisuus
EMI:n tilastotarkoituksia varten laadittujen rahalaitosten määritelmien kanssa.
▼B
yritysmäiset yhteisöt, jotka pääasiallisesti välittävät rahoi-
tusta ja joiden tehtävänä on ottaa vastaan talletuksia ja/tai
talletusten läheisiä vastikkeita muilta institutionaalisilta
yksiköiltä kuin rahalaitoksilta ja omaan laskuunsa
myöntää lainoja ja/tai tehdä arvopaperisijoituksia.
2.49. Rahalaitoksiin (RL) luetaan keskuspankki-alasektori (S.121) ja muut
rahalaitokset -alasektori (S.122) ja ne vastaavat EMI:n tilastotarkoituksia
varten määriteltyjä rahalaitoksia (katso 2.41).
2.50. Rahalaitoksia ei voi kuvata yksinkertaisesti termillä ”pankki”, koska
rahalaitoksiin saatetaan mahdollisesti lukea rahoituslaitoksia, jotka eivät
välttämättä kutsu itseään pankeiksi ja joiden ei sallita joissain maissa
kutsua itseään pankeiksi, kun taas jotkut muut rahoitusyritykset kutsues-
saan itseään pankeiksi eivät itse asiassa ole rahalaitoksia. Yleensä
seuraavat rahoituksen välittäjät luokitellaan alasektoriin S.122:
a) liikepankit, ”universaaliset” pankit, ”yleispankit”;
b) säästöpankit (mukaanluettuna keskinäiset säästöpankit ja säästöpankki-
ja lainayhdistykset);
c) postisiirtolaitokset, postipankit, postisiirtopankit;
d) maaseutuluottopankit, maatalousluottopankit;
e) luotto-osuuspankit, luottoyhdistykset;
f) erikoistuneet pankit (esim. kauppapankit, emissiopankit, yksityiset
pankit).
2.51. Seuraavat rahoituksen välittäjät voidaan myös luokitella alasektoriin
S.122, jos niiden tehtävänä on ottaa yleisöltä vastaan takaisin maksettavia
varoja joko talletuksina tai muina vastaavina kuten esim. jatkuvasti
liikkeellelaskettavina joukkovelkakirjoina ja muina niihin verrattavina
arvopapereina. Muutoin ne pitäisi luokitella alasektoriin S.123:
a) yritykset, jotka myöntävät kiinnityksiä (mukaan luettuna asuntosäästö-
pankit, hypoteekkipankit ja kiinnitysluottolaitokset);
b) sijoitusrahastot (ml. investointirahastot ja muut kollektiiviset inves-
tointijärjestelmät, so. kollektiivisijoituksia siirrettäviin arvopapereihin
tekevät yritykset);
c) kunnalliset luottolaitokset.
2.52. Alasektoriin S.122 ei lueta:
a) hallintayhtiöitä, jotka ainoastaan valvovat ja johtavat pääasiallisesti
muista rahalaitoksista koostuvaa ryhmää, mutta jotka itse eivät ole
muita rahalaitoksia. Ne luokitellaan alasektoriin S.123 (katso 2.43);
b) muita rahalaitoksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat itsenäisinä
oikeushenkilöinä pidetyt yhteisöt, jotka eivät välitä rahoitusta. Ne
luokitellaan alasektoriin S.124 (katso 2.44).
Alasektori: Muut rahoituslaitokset kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot
(S.123)
2.53. Määritelmä: Alasektori muut rahoituslaitokset kuin vakuutuslaitokset ja
eläkerahastot (S.123) koostuu kaikista rahoitusyrityksistä ja
yritysmäisistä yhteisöistä, jotka pääasiallisesti välittävät
rahoitusta ottamalla velkaa muussa muodossa kuin valuut-
tana, talletuksina ja/tai talletusten läheisinä vastikkeina
muilta institutionaalisilta yksiköiltä kuin rahalaitoksilta tai
muussa muodossa kuin vakuutusteknisinä vastuuvelkoina.
2.54. Alasektori S.123 sisältää eri tyyppisiä rahoituksen välittäjiä, erityisesti
sellaisia, jotka pääasiallisesti hoitavat pitkäaikaiseen rahoitukseen liittyviä
tehtäviä. Useimmissa tapauksissa tämä vallitsevin takaisinmaksuaika on
peruste, jolla ne erotetaan muiden rahalaitosten alasektorista. Kun sellaiset
velkamuodot kuin vakuutustekniset vastuuvelat rajataan pois, rajanveto
vakuutuslaitoksiin ja eläkerahastoihin nähden voidaan tehdä.
2.55. Erityisesti seuraavat rahoitusyritykset ja yritysmäiset yhteisöt luokitellaan
alasektoriin S.123 elleivät ne ole rahalaitoksia:
a) rahoitusliisausta välittävät yritykset;
b) osamaksukaupan rahoitusta ja henkilökohtaista tai liikerahoitusta
välittävät yritykset;
c) factoring-rahoitusta välittävät yritykset;
d) arvopaperi- ja johdannaispörssimeklarit (omaan laskuun);1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 47
▼B
e) erikoistuneet rahoitusyritykset kuten esim. riskiraha- ja kehityspääo-
mayhtiöt, vienti/tuontirahoitusyhtiöt;
f) arvopaperistettujen varojen haltijoiksi perustetut ajoneuvojen rahoitu-
syritykset;
g) rahoituksen välittäjät, jotka vastaanottavat talletuksia ja/tai talletusten
läheisiä vastikkeita ainoastaan rahalaitoksilta;
h) hallintayhtiöt, jotka ainoastaan valvovat ja johtavat pääasiallisesti
rahoituksen välitystä ja/tai rahoituksen välitystä avustavia palveluja
tuottavien tytäryhtiöiden ryhmää, mutta jotka itse eivät ole rahoitusyr-
ityksiä (katso 2.43).
2.56. Alasektori S.123 ei sisällä itsenäisinä juridisina yksiköinä pidettyjä voittoa
tavoittelemattomia laitoksia, jotka palvelevat muita rahoituksen välittäjiä
paitsi vakuutuslaitoksia ja eläkerahastoja mutta eivät välitä rahoitusta. Ne
luokitellaan alasektoriin S.124 (katso 2.44).
Alasektori: Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset (S.124)
2.57. Määritelmä: Alasektori rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat
laitokset (S.124) koostuu kaikista rahoitusyrityksistä ja
yritysmäisistä yhteisöistä, jotka pääasiallisesti avustavat
rahoituksen välitystä, toisin sanoen toimintoja, jotka
liittyvät läheisesti rahoituksen välitykseen, mutta jotka
eivät ole rahoituksen välitystä itsessään (katso 2.39).
2.58. Erityisesti seuraavat rahoitusyritykset ja yritysmäiset yhteisöt luokitellaan
alasektoriin S.124:
a) vakuutusmeklarit, meripelastus- ja haverihallinnon hoitajat, vakuutus-
ja eläkekonsultit jne.;
b) lainameklarit, arvopaperimeklarit, sijoitusneuvojat jne;
c) arvopaperien liikkeellelaskemista hoitavat emissioyhtiöt;
d) yritykset, joiden pääasiallista toimintaa on taata nimisiirrolla vekseleitä
ja muita instrumentteja;
e) yritykset, jotka järjestelevät sellaisia johdannais- tai suojautumisin-
strumentteja kuin esim. swapit, optiot ja futuurit (laskematta niitä
liikkeelle);
f) yritykset, jotka huolehtivat rahoitusmarkkinoiden infrastruktuurista;
g) rahoituksen välittäjien ja rahoitusmarkkinoiden keskusvalvontavirano-
maiset, jos ne ovat erillisiä institutionaalisia yksiköitä;
h) eläkerahastojen, sijoitusrahastojen jne. hoitajat;
i) yritykset, jotka hoitavat arvopaperipörssiä ja vakuutuspörssiä;
j) itsenäisinä oikeushenkilöinä pidetyt voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, jotka palvelevat rahoitusyrityksiä, mutta eivät itse välitä
rahoitusta tai tuota rahoituksen välitystä avustavia palveluja (katso
2.44).
2.59. Alasektori S.124 ei sisällä hallintayhtiöitä, jotka ainoastaan valvovat ja
johtavat pääasiallisesti rahoitusta avustavia palveluja harjoittavien
tytäryhtiöiden ryhmää, mutta eivät itse ole rahoituksen ja vakuutuksen
välitystä avustavia laitoksia. Ne luokitellaan alasektoriin S.123 (katso
2.43).
Alasektori: Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.125)
2.60. Määritelmä: Alasektori vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.125)
koostuu kaikista rahoitusyrityksistä ja yritysmäisistä yhtei-
söistä, jotka pääasiallisesti ovat riskien hallintaan liittyvän
rahoituksen välittäjiä (katso 2.35).
2.61. Hoidetut vakuutussopimukset saattavat koskea yksilöitä ja/tai ryhmiä,
olipa osallistuminen seurausta julkisen vallan määräämästä yleisestä
velvollisuudesta tai ei. Lisäksi sosiaalivakuutussopimukset (katso
4.83—4.91) muodostavat joskus huomattavan osan hoidetuista sopimuk-
sista.
2.62. Alasektori S.125 sisältää sekä omavakuutuslaitokset että jälleenvakuutus-
laitokset.
2.63. Alasektoriin S.125 ei lueta:
a) institutionaalisia yksiköitä, jotka täyttävät molemmat kohdassa 2.74
luetelluista kahdesta kriteeristä. Ne luokitellaan alasektoriin S.1314;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 48
▼B
b) hallintayhtiöitä, jotka ainoastaan valvovat ja johtavat pääasiallisesti
vakuutuslaitoksista ja eläkerahastoista koostuvaa ryhmää, mutta jotka
eivät itse ole vakuutuslaitoksia eivätkä eläkerahastoja. Ne luokitellaan
alasektoriin S.123 (katso 2.43);
c) itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettäviä voittoa tavoittelemattomia
laitoksia, jotka palvelevat vakuutuslaitoksia ja eläkerahastoja mutta
eivät itse välitä rahoitusta. Ne luokitellaan alasektoriin S.124 (katso
2.44).
2.64. Alasektori vakuutuslaitokset ja eläkerahastot voidaan jakaa seuraavasti:
a) vakuutuslaitokset;
b) (itsenäiset) eläkerahastot.
Itsenäiset eläkerahastot ovat eläkerahastoja, joilla on itsenäinen
päätösvalta ja täydellinen kirjanpito. Ne ovat sen vuoksi institutionaalisia
yksiköitä. Epäitsenäiset eläkerahastot eivät ole institutionaalisia yksiköitä
vaan ovat osa sitä institutionaalista yksikköä, joka perustaa ne.
2.65. Yksilöitä ja ryhmiä koskevat riskit voivat molemmat sisältyä henki- ja
vahinkovakuutuslaitosten toimintaan. Jotkut vakuutuslaitokset saattavat
rajoittaa tomintansa ainoastaan ryhmäsopimuksiin. Näiden laitosten
sallitaan vakuuttaa kaikkia ryhmiä.
2.66. Eläkerahastoja voidaan kuvata laitoksiksi, jotka vakuuttavat vakuutettujen
henkilöiden sosiaalisiin riskeihin ja tarpeisiin liittyviä ryhmäriskejä (katso
4.84). Tyypillisiä tällaisen toiminnan kohteena olevia ryhmiä ovat
yksittäisen yrityksen tai yritysryhmän palkansaajat, teollisuuden haaran
tai toimialan työntekijät tai saman ammatin omaavat henkilöt. Vakuu-
tussopimukseen sisällytetyt etuudet saattavat olla etuuksia, jotka
maksetaan vakuutetun kuoleman jälkeen leskelle ja lapsille (pääasiassa
palveluksessa tapahtunut kuolema), etuuksia, jotka maksetaan eläkkeelle
siirtymisen jälkeen ja etuuksia, jotka maksetaan vakuutetun tultua
työkyvyttömäksi.
2.67. Eräissä maissa kaikkia tämän tyyppisiä riskejä voidaan vakuuttaa yhtä
hyvin henkivakuutusyhtiöissä kuin eläkerahastoissa. Toisissa maissa
jotkut näistä riskilajeista on vakuutettava henkivakuutusyhtiöissä.
Päinvastoin kuin henkivakuutusyhtiöt eläkerahastot ovat (lain nojalla)
rajoitetut määrättyihin palkansaajien ja itsenäisten yrittäjien ryhmiin.
JULKISYHTEISÖT (S.13)
2.68. Määritelmä: Julkisyhteisöjen sektoriin (S.13) luetaan kaikki institutio-
naaliset yksiköt, jotka ovat muita markkinattomia tuottajia
(katso 3.26) ja joiden tuotos on tarkoitettu pääasiallisesti
yksilölliseen tai kollektiiviseen kulutukseen ja rahoitetaan
muihin sektoreihin kuuluvien yksiköiden suorittamin
pakollisin maksuin, ja/tai kaikki pääasiallisesti kansantulon
ja -varallisuuden uudelleenjakoa harjoittavat institutionaa-
liset yksiköt.
2.69. Sektoriin S.13 luetaan seuraavat institutionaaliset yksiköt:
a) julkisyhteisöjen yksiköt (pois lukien julkisiksi tuottajiksi organisoidut
tai erikoislainsäädännön perusteella itsenäisinä oikeudellisina
yksiköinä pidetyt julkiset tuottajat tai yritysmäiset yhteisöt silloin,
kun ne luokitellaan yrityksiin tai rahoituslaitoksiin), jotka hoitavat ja
rahoittavat sellaisia toimintoja, joiden tarkoituksena on pääasiallisesti
markkinattomien yhteisön hyväksi tarkoitettujen tavaroiden ja palve-
luiden tuottaminen (1).
b) itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettävät voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, jotka ovat keskushallinnon valvomia ja pääasiallisesti
rahoittamia muita markkinattomia tuottajia.
c) itsenäiset eläkerahastot, jos kohdan 2.74 kaksi vaatimusta täyttyvät.
2.70. Julkisyhteisöjen sektori jakautuu seuraaviin neljään alasektoriin:
a) valtionhallinto (S.1311)
b) osavaltiohallinto (S.1312)
c) paikallishallinto (S.1313)1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 49
(1) Sovitun käytännön mukaan sellaiset markkinoita säätelevät organisaatiot, jotka ovat joko
yksinomaan tai pääasiallisesti pelkkiä tukipalkkioiden jakajia, luokitellaan sektorin S.13alasektoriin keskushallinto S.1311. Ne organisaatiot, jotka yksinomaan tai pääasiallisestiostavat, pitävät hallussa ja myyvät maataloustuotteita tai elintarvikkeita, luokitellaan
kuitenkin sektoriin S.11 (katso 2.21, alaviite 6).
▼B
d) sosiaaliturvarahastot (S.1314).
Alasektori: Valtionhallinto (S.1311)
2.71. Määritelmä: Alasektoriin valtionhallinto (S.1311) luetaan kaikki valtion
ministeriöt ja keskusvirastot, joiden toimivalta normaalisti
ulottuu koko talousalueelle, ei kuitenkaan sosiaaliturvar-
ahastojen hallintoa.
Alasektoriin S.1311 luetaan ne voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita
valtionhallinto valvoo ja pääasiallisesti rahoittaa ja joiden toimivalta
ulottuu koko talousalueelle.
Alasektori: Osavaltiohallinto (S.1312)
2.72. Määritelmä: Alasektoriin osavaltiohallinto (S.1312) luetaan valtion
hallintoelimet, jotka ovat erillisiä institutionaalisia
yksiköitä ja hoitavat joitakin julkisen hallinnon tehtäviä
valtionhallintoa alemmalla, mutta paikallishallintoa
ylemmällä tasolla, ei kuitenkaan sosiaaliturvarahastojen
hallintoa.
Alasektoriin S.1312 luetaan ne voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita
osavaltion hallintoelimet valvovat ja pääasiallisesti rahoittavat ja joiden
toimivalta rajoittuu osavaltiohallinnon talousalueelle.
Alasektori: Paikallishallinto (S.1313)
2.73. Määritelmä: Alasektoriin paikallishallinto (S.1313) luetaan ne julkisen
hallinnon elimet, joiden toimivalta ulottuu ainoastaan
talousalueen paikalliseen osaan, ei kuitenkaan sosiaalitur-
varahastojen paikallisia laitoksia.
Alasektoriin S.1313 luetaan ne voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita
paikalliset julkisen hallinnon elimet valvovat ja pääasiallisesti rahoittavat
ja joiden toimivalta rajoittuu paikallisten hallintoelinten talousalueille.
Alasektori: Sosiaaliturvarahastot (S.1314)
2.74. Määritelmä: Alasektoriin sosiaaliturvarahastot (S.1314) luetaan kaikki
ne valtionhallinnon, osavaltiohallinnon ja paikallishal-
linnon institutionaaliset yksiköt, joiden pääasiallista
toimintaa on sosiaalisten etuisuuksien tuottaminen ja jotka
täyttävät molemmat seuraavista kahdesta kriteeristä:
a) lain tai asetuksen mukaan tietyt väestöryhmät ovat
velvollisia osallistumaan järjestelmään tai maksamaan
sosiaaliturvamaksuja;
b) julkisyhteisö vastaa — riippumattomasti tehtävästään
valvovana elimenä tai työnantajana — laitoksen hallin-
nosta maksuja ja etuisuuksia koskevissa ratkaisuissa ja
hyväksymisessä (katso 4.89);
Yksittäisen henkilön maksamien maksujen ja sen riskin välillä, jonka
alaiseksi kyseinen henkilö joutuu, ei ole tavallisesti suoraa yhteyttä.
KOTITALOUDET (S.14)
2.75. Määritelmä: Kotitaloussektori (S.14) kattaa henkilöt tai henkilöryhmät
kuluttajina ja mahdollisesti myös markkinatavaroita ja
rahoitus- ja muita palveluita tuottavina yrittäjinä (markki-
natuottajina), jos jälkimmäisessä tapauksessa vastaavat
toiminnot eivät ole erillisten yritysmäisinä yhteisöinä
käsiteltyjen yksiköiden toimintaa. Kotitaloussektoriin
luetaan myös henkilöt tai henkilöryhmät tavaroiden ja
muiden kuin rahoituspalveluiden tuottajina omaa loppu-
käyttöä varten (katso 3.20, 3.25 ja 3.30).
Kotitaloudet voidaan kuluttajina määritellä pieniksi
henkilöryhmiksi, joilla on yhteinen asunto, jotka panevat
yhteen osan tai kaikki tuloistaan ja varallisuudestaan ja
jotka kuluttavat kollektiivisesti tietyn tyyppisiä, pääasiassa
asumiseen ja ruokaan liittyviä tavaroita ja palveluita.
Perheen tai emotionaalisten siteiden olemassaolo
kriteereinä voidaan lisätä.
Näiden yksiköiden pääasialliset varat ovat peräisin palk-
ansaajakorvauksista, omaisuustuloista, muilta sektoreilta
saaduista tulonsiirroista, markkinatuotteiden myyntituloista1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 50
▼B
tai laskennallisista tuloista tuotoksesta omaan loppukulu-
tukseen.
2.76. Kotitaloussektoriin luetaan:
a) yksilöt tai yksilöryhmät, joiden pääasiallinen tarkoitus on kulutta-
minen;
b) henkilöt, jotka asuvat pysyvästi laitoksissa ja joilla on vähän tai ei
laisinkaan itsenäistä toiminta- tai päätösvaltaa taloudellisissa asioissa
(esim. luostareissa elävien uskonnollisten veljeskuntien jäsenet,
pitkäaikaispotilaat sairaaloissa, pitkiä tuomioita kärsivät vangit,
vanhainkodeissa pysyvästi asuvat vanhukset). Näitä ihmisiä käsitellään
ikään kuin he muodostaisivat yhdessä yhden institutionaalisen yksikön,
toisin sanoen yhden kotitalouden;
c) yksilöt tai yksilöryhmät, joiden pääasiallinen tarkoitus on kuluttaminen
ja jotka tuottavat tavaroita ja palveluita yksinomaan omaan käyttöön.
Ainoastaan kahden tyyppiset omaan kulutukseen tuotetut palvelut
luetaan mukaan järjestelmään: omistusasuntopalvelut ja palkatun
työvoiman tuottamat kotitalouspalvelut;
d) muut kuin yritysmäisinä yhteisöinä pidetyt yksityiset elinkeinonhar-
joittajat ja yhtiökumppanuudet, joilla ei ole itsenäistä oikeudellista
asemaa ja jotka ovat markkinatuottajia;
e) kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joilla ei
ole itsenäistä oikeudellista asemaa, tai KPVTY:t, joilla sellainen on,
mutta jotka ovat vain vähämerkityksellisiä (katso 2.88).
2.77. Kotitaloussektori jakautuu kuuteen alasektoriin:
a) työnantajat ja muut elinkeinonharjoittajat (S.141 + S.142)
b) palkansaajat (S.143)
c) omaisuustulojen saajat (S.1441)
d) eläkkeensaajat (S.1442)
e) muiden tulonsiirtojen saajat (S.1443)
f) muut kotitaloudet (S.145).
2.78. Kotitaloudet jaetaan alasektoreihin koko kotitalouden saaman suurimman
tulolajin mukaan (työnantajatulot, palkansaajakorvaukset jne). Jos
samassa kotitaloudessa saadaan monenlaisia tuloja tuloryhmää kohti,
luokituksen on perustuttava kotitalouden kokonaistuloihin kussakin
ryhmässä.
Alasektori: Työnantajat ja muut elinkeinonharjoittajat (S.141 + S.142)
2.79. Määritelmä: Alasektori työnantajat ja muut elinkeinonharjoittajat
koostuu sellaisten kotitalouksien ryhmästä, joilla markki-
natavaroiden ja -palvelujen tuotannosta saadut sekatulot
(B.3) ovat suurin tulonlähde kotitaloudelle kokonaisuudes-
saan, vaikka ne eivät aina muodostaisikaan enempää kuin
puolet kotitalouden kokonaistuloista. Näitä tuloja kotita-
loudet saavat yhtiöimättömien kotitalousyritysten
omistajina, joissa yrityksissä voi olla myös palkattua
henkilöstöä.
Alasektori: Palkansaajat (S.143)
2.80. Määritelmä: Alasektori palkansaajat koostuu sellaisten kotitalouksien
ryhmästä, joiden tuloista palkkatulot (D1) on suurin
tulolähde kotitaloudelle kokonaisuudessaan.
Alasektori: Omaisuustulojen saajat (S.1441)
2.81. Määritelmä: Alasektori omaisuustulojen saajat koostuu sellaisten koti-
talouksien ryhmästä, joille omaisuustulot (D4) on suurin
tulolähde kotitaloudelle kokonaisuudessaan.
Alasektori: Eläkkeensaajat (S.1442)
2.82. Määritelmä: Alasektori eläkkeensaajat koostuu sellaisten kotitalouksien
ryhmästä, joille eläkkeet (D4) on suurin tulolähde kotita-
loudelle kokonaisuudessaan.
Eläkkeensaajat ovat kotitalouksia, joille työ- tai muut eläkkeet mukaan-
luettuna aikaisemmilta työnantajilta saatavat eläkkeet ovat suurin
tulolähde.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 51
▼B
Alasektori: Muiden tulonsiirtojen saajat S.1443)
2.83. Määritelmä: Alasektori muiden tulonsiirtojen saajat koostuu sellaisten
kotitalouksien ryhmästä, jolle muut tulonsiirrot (D4) on
suurin tulolähde kotitaloudelle kokonaisuudessaan.
Muita tulonsiirtoja ovat kaikki muut tulonsiirrot kuin omaisuustulot,
eläkkeet ja pysyvästi laitoksissa elävien henkilöiden tulot.
Alasektori: Muut kotitaloudet (S.145)
2.84. Määritelmä: Alasektori muut kotitaloudet koostuu henkilöistä, jotka
elävät pysyvästi laitoksissa.
Henkilöt, jotka elävät pysyvästi laitoksissa, luokitellaan erikseen, koska
suurimman tulolähteen kriteerin perusteella näitä henkilöitä ei ole
mielekästä luokitella mihinkään edellä olevista alasektoreista.
2.85. Jos pääasiallista tulolähdettä kotitaloudelle kokonaisuudessaan ei ole
saatavissa sektorin määrittelemiseksi, toiseksi parhaan tiedon luokittelua
varten muodostavat viitehenkilön tulot. Kotitalouden viitehenkilö on
tavallisesti henkilö, jolla on suurimmat tulot. Jos viimeksi mainittua tietoa
ei ole saatavissa, voidaan kotitalouksien alasektorin määrittelyyn käyttää
sen henkilön tuloja, joka sanoo olevansa viitehenkilö.
2.86. Muut kriteerit voivat kuitenkin olla tarkoituksenmukaisia ja tarpeellisia
erilaisia analyyseja varten tai politiikan teon pohjana, esim. kotitalouksien
luokittelu yrittäjätoiminnan mukaan: maatalouskotitaloudet; muut kuin
maatalouskotitaloudet (teollisuus, palvelut).
KOTITALOUKSIA PALVELEVAT VOITTOA TAVOITTELEMATTOMAT
YHTEISÖT (S.15)
2.87. Määritelmä: Sektori kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt (KPVTY:t) (S.15) koostuu voittoa tavoittelematto-
mista yhteisöistä, jotka ovat kotitalouksia palvelevia
erillisiä juridisia yksiköitä ja yksityisiä muita markkinat-
tomia tuottajia (katso 3.32). Niiden pääasialliset varat ovat,
satunnaisia myyntituloja lukuunottamatta, kuluttajakotita-
louksilta saatuja käteis- tai luontoismuotoisia vapaaehtoisia
maksuja, julkisyhteisöjen suorittamia maksuja (1) ja omai-
suustuloja.
2.88. Jos nämä yhteisöt eivät ole kovin tärkeitä, niitä ei lueta tähän sektoriin ja
niiden taloustoimet ovat kotitalouksien taloustoimien joukossa (S.14).
Kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen sektori
sisältää seuraaviin pääryhmiin lukeutuvia yhteisöjä, jotka tarjoavat
markkinattomia tavaroita ja palveluita kotitalouksille:
a) ammattiyhdistykset, ammatilliset ja tieteelliset seurat, kuluttajayhdis-
tykset, poliittiset puolueet, kirkot tai uskonnolliset yhdyskunnat (myös
julkisen sektorin rahoittamat, mutta ei valvomat), ja sosiaaliset,
kulttuuri- ja viihde- sekä urheilukerhot;
b) hyväntekeväisyys-, hätäapu- ja avunantojärjestöt, joita muut institu-
tionaaliset yksiköt rahoittavat vapaaehtoisin käteis- tai
luontoismuotoisin tulonsiirroin.
Sektori S.15 sisältää hyväntekeväisyys-, hätäapu- tai avunantoelimet,
jotka palvelevat ulkomaisia talousyksiköitä, mutta se ei sisällä yksiköitä,
joiden jäsenyys oikeuttaa ennakolta määrättyihin tavaroihin ja palveluihin.
ULKOMAAT (S.2)
2.89. Määritelmä: Ulkomaat (S.2) on sellaisten yksiköiden ryhmä, joilla ei ole
mitään luonteenomaisia toimintoja ja varoja; se sisältää
sellaisia ulkomaisia talousyksiköitä (2), jotka harjoittavat
taloustoimia kotimaisten institutionaalisten yksiköiden
kanssa tai joilla on muita taloudellisia yhteyksiä koti-
maisten talousyksiköiden kanssa. Sen tilit antavat
yleiskuvan niistä taloudellisista suhteista, jotka yhdistävät
kansantalouden ulkomaiden kanssa.
2.90. Ulkomaat ei ole sektori, jossa on pidettävä täydellisiä tilejä, vaikka usein
onkin otollista kuvata ulkomaita ikään kuin se olisi sektori. Sektorit1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 52
(1) Voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita julkinen hallinto valvoo ja pääasiallisesti
rahoittaa, luokitellaan julkisyhteisöjen sektoriin (katso 2.69.b).
(2) Mukaan luetaan EU:n laitokset ja kansainväliset järjestöt (katso myös 2.06).
▼B
saadaan disaggregoimalla koko kansantalous siten, että saadaan homo-
geenisempia kotimaisten institutionaalisten yksiköiden ryhmiä, joiden
taloudellinen toiminta, tavoitteet ja tehtävät ovat samanlaisia. Tämä ei
päde ulkomaiden sektoriin: sinne kirjataan yritysten ja rahoituslaitosten,
voittoa tavoittelemattomien laitosten, kotitalouksien ja julkisyhteisöjen
taloustoimet ja muut virrat ulkomaisten institutionaalisten yksiköiden
kanssa ja muut taloudelliset suhteet kotimaisten ja ulkomaisten yksiköiden
kesken, esim. kotimaisten yksiköiden vaateet ulkomaisia yksiköitä
kohtaan.
2.91. On huomattava, että sääntöön, jonka mukaan ulkomaiden tileihin sisältyy
ainoastaan kotimaisten institutionaalisten yksiköiden ja ulkomaisten
talousyksiköiden välisiä taloustoimia, on olemassa seuraavat poikkeukset:
a) kotimaisen talousyksikön hoitamat tuontitavaroiden kuljetuspalvelut
(vievän maan rajalle saakka) esitetään ulkomaiden tileillä fob
tuonnissa, vaikka kotimaiset talousyksiköt ovat ne tuottaneet (katso
3.144);
b) ulkomaisia varoja koskevat taloustoimet eri sektoreihin kuuluvien
kotimaisten talousyksiköiden välillä esitetään ulkomaiden yksityiskoh-
taisilla rahoitustileillä. Vaikka ne eivät vaikuta maan rahoitusasemaan
ulkomaiden suhteen, ne vaikuttavat yksittäisten sektoreiden rahoitus-
suhteisiin ulkomaiden kanssa;
c) maan velkataloustoimet eri maantieteellisiin vyöhykkeisiin kuuluvien
ulkomaisten talousyksiköiden välillä esitetään ulkomaiden tilien
maantieteellisen luokituksen mukaan. Vaikka nämä taloustoimet
eivät vaikuta maan yleiseen velkaan ulkomaiden suhteen, niin ne
vaikuttavat sen velkaan maailman eri osia kohtaan.
2.92. Ulkomaiden sektori (S.2) jakautuu seuraavasti:
a) Euroopan unioni (S.21)
b) EU:n jäsenmaat (S.211)
c) EU:n laitokset (S.212)
d) kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt (S.22)
TUOTTAJAYKSIKÖIDEN SEKTORILUOKITUS OMISTAJUUDEN OIKEU-
DELLISEN PÄÄJAOTTELUN MUKAAN
2.93. Seuraavassa yleiskatsauksessa ja kohdissa 2.94.—2.101. esitetään yhteen-
veto tuottajayksiköiden sektoriluokituksen periaatteista käyttäen
standardikäsitteitä instituutioiden päätyyppien kuvaamisessa.
2.94. Yksityiset ja julkiset yritykset, jotka ovat markkinatuottajia, luokitellaan
seuraavasti:
a) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluja) tuot-
tavat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.a)
b) pääasiallisesti rahoituksen välitystä harjoittavat ja rahoituksen välitystä
avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.a ja 2.40.f)
2.95. Itsenäisinä juridisina yksiköinä pidettävät osuuskunnat ja yhtiökumppa-
nuudet, jotka ovat markkinatuottajia, luokitellaan seuraavasti:
a) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluja) tuot-
tavat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.b)
b) pääasiallisesti rahoituksen välitystä harjoittavat ja rahoituksen välitystä
avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.b).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 53
Taulukko 2.3 — Tuottajayksiköiden sektoriluokitus
Tuottajatyyppi
Oikeudellinen standardikuvausPääasiallisesti tavaroiden ja palve-
luiden (paitsi rahoituspalveluiden)
tuotantoa harjoittavat markkina-
tuottajatPääasiallisesti rahoituksen välitystä
harjoittavat markkinatuottajatMuut markkinattomat tuottajat
Julkiset tuottajat
(katso 3.28)Yksityiset tuottajat
(katso 3.29)
Yksityiset ja julkiset yritykset S.11 Yritykset
(katso 2.23.a)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.a ja 2.40.f)
Osuuskunnat ja yhtiökumppanuudet, jotka ovat itsenäisiä juridisia
yksiköitäS.11 Yritykset
(katso 2.23.b)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.b)
Julkiset tuottajat, jotka erityislainsäädännön perusteella ovat
itsenäisiä juridisia yksiköitäS.11 Yritykset
(katso 2.23.c)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.c)
Julkiset tuottajat, jotka eivät ole
itsenäisiä juridisia yksiköitäominaisuuksiltaan yritys-
mäisiä yhteisöjäS.11 Yritykset
(katso 2.23.f)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.g)
muut S.13 Julkisyhteisöt
(katso 2.69.a)
Voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, jotka ovat itsenäisiä juridisia
yksiköitäS.11 Yritykset
(katso 2.23.d)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.d)S.13 Julkisyhteisöt
(katso 2.69.b)S.15 Kotitalouksia palvelevat
voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt (1) (katso 2.87)
Yhtiökumppanuudet, jotka eivät
ole itsenäisiä juridisia yksiköitä
Yksityiset elinkeinonharjoittajatsellaiset, joilla on yritysmäisiä
piirteitäS.11 Yritykset
(katso 2.23.f)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.g)
muut S.14 Kotitaloudet
(katso 2.75)S.14 Kotitaloudet
(katso 2.75)
Hallintayhtiöt, joiden valvoman
yritysryhmän pääasiallinen
toimintatyyppi ontavaroiden ja muiden kuin
rahoituspalvelujen tuotantoS.11 Yritykset
(katso 2.23.e)
rahoituspalvelujen tuotanto S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.e)
(1) Lukuun ottamatta sellaisia voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä, joilla on vähäinen merkitys (katso 2.88).▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 54
▼B
2.96. Julkiset tuottajat, jotka erityislainsäädännön perusteella ovat itsenäisiä,
juridisia yksiköitä ja jotka ovat markkinatuottajia, luokitellaan seuraa-
vasti:
a) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluita) tuot-
tavat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.c)
b) pääasiallisesti rahoituksen välitystä suorittavat ja rahoituksen välitystä
avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.c).
2.97. Julkiset tuottajat, jotka eivät ole itsenäisiä, juridisia yksiköitä ja jotka ovat
markkinatuottajia, luokitellaan seuraavasti:
a) jos ne ovat yritysmäisiä (katso 2.13.f)
(1) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluja)
tuottavat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.f)
(2) pääasiallisesti rahoituksen välitystä harjoittavat ja rahoituksen
välitystä avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.g).
b) jos ne eivät ole yritysmäisiä: sektori S.13, julkisyhteisöt, koska ne
muodostavat kiinteän osan niitä valvovasta yksiköstä (katso 2.69.a)
2.98. Voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (yhdistykset, säätiöt), jotka ovat
itsenäisiä, juridisia yksiköitä, luokitellaan seuraavasti:
a) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluja) tuottavat
markkinatuottajat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.d)
b) pääasiallisesti rahoituksen välitystä harjoittavat ja rahoituksen välitystä
avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.d).
c) markkinattomat tuottajat:
(1) sektori S.13, julkisyhteisöt, jos ne ovat julkisia tuottajia, joita
julkisyhteisöt valvovat ja pääasiallisesti rahoittavat (katso 2.69.b)
(2) sektori S.15, kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, jos ne ovat yksityisiä tuottajia (katso 2.87).
2.99. Yksityiset elinkeinonharjoittajat ja yhtiökumppanuudet, jotka eivät ole
itsenäisiä, juridisia yksiköitä ja jotka ovat markkinatuottajia, luokitellaan
seuraavasti:
a) jos ne ovat yritysmäisiä (katso 2.13.f)
(1) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluita)
tuottavat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.f)
(2) pääasiallisesti rahoituksen välitystä harjoittavat ja rahoituksen
välitystä avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.g).
b) jos ne eivät ole yritysmäisiä, ne luokitellaan sektoriin S.14,
kotitaloudet (katso 2.75).
2.100. Hallintayhtiöt (toisin sanoen yhtiöt, jotka johtavat yritysryhmää) luoki-
tellaan seuraavasti:
a) sektori S.11, yritykset, jos koko yhtiöryhmän, joka on markkinatuot-
taja, pääasiallinen toiminta on tavaroiden ja palveluiden (paitsi
rahoituspalveluiden) tuotanto (katso 2.23.e)
b) sektori S.12, rahoituslaitokset, jos koko yhtiöryhmän pääasiallinen
toiminta on rahoituksen välitys (katso 2.40.e).
2.101. Taulukot sivuilla 64—65 kuvaavat kaavion muodossa edellä esitettyjä
erilaisia tapauksia.
PAIKALLISET TOIMIALAYKSIKÖT JA TOIMIALAT
2.102. Käytännössä useimmat tavaroita ja palveluita tuottavat institutionaaliset
yksiköt harjoittavat useampia toimintoja samaan aikaan. Ne saattavat
harjoittaa pääasiallista toimintaa, joitakin sivutoimintoja ja joitakin
aputoimintoja (katso 3.10—3.13).
2.103. Toimintaa voidaan sanoa tapahtuvan, kun yhdistetään sellaisia resursseja
kuin laitteet, työvoima, valmistustekniikka, tietoverkot ja tuotteet siten,
että se johtaa tiettyjen tavaroiden ja palveluiden luomiseen. Panoksena
olevat tuotteet (tavarat ja palvelut), tuotantoprosessi ja tuotoksena olevat
tuotteet luonnehtivat toimintaa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 55
▼B
Toiminnat voidaan määrittää viittaamalla NACE Rev. 1:n määrättyyn
tasoon (1).
2.104. Jos yksikkö harjoittaa useampaa kuin yhtä toimintaa, kaikki toiminnot,
jotka eivät ole aputoimintoja, pannaan järjestykseen bruttoarvonlisäyksen
mukaan. Syntyneen merkitsevämmän arvonlisäyksen perusteella pääasial-
linen toiminta ja sivutoiminnat voidaan sitten erotella. Aputoimintoja ei
eritellä siten, että ne muodostaisivat erillisiä kokonaisuuksia, eikä niitä
erotella niiden yksiköiden pääasiallisista tai sivutoiminnoista, joita ne
palvelevat.
2.105. Tuotantoprosessin ja tavaroiden ja palveluiden käytön yhteydessä
esiintyvien virtojen analysoimiseksi, on välttämätöntä valita yksiköitä,
jotka korostavat teknistaloudellisia suhteita. Tämä vaatimus edellyttää,
että yleensä institutionaaliset yksiköt täytyy jakaa pienempiin ja homo-
geenisempiin yksiköihin tuotannon lajin mukaan. Paikalliset
toimialayksiköt on tarkoitettu tämän vaatimuksen täyttämiseen ensim-
mäisenä, mutta käytännönläheisenä operationaalisena ratkaisumallina.
PAIKALLISET TOIMIALAYKSIKÖT
2.106. Määritelmä: Paikallinen toimialayksikkö (paikallinen TAY) on osa
TAY:ä ja vastaa paikallista yksikköä (2). TAY ryhmittelee
kaikki institutionaalisen yksikön osat NACE Rev. 1:n
luokan tasolla (4-numerotaso) sen mukaan, miten se toimii
tuottajana jonkin toiminnan aikaansaamiseksi, ja TAY
vastaa yhtä tai useampaa institutionaalisen yksikön oper-
ationaalista alaryhmää. Institutionaalisen yksikön
tietojärjestelmän täytyy kyetä osoittamaan tai laskemaan
jokaiselle paikalliselle TAY:lle ainakin tuotannon arvo,
välituotekäyttö, palkansaajakorvaukset, toimintaylijäämä ja
työllisyys sekä kiinteän pääoman bruttomuodostus.
Paikallinen yksikkö on tavaroita ja palveluita tuottava institutionaalinen
yksikkö tai sen osa, joka sijaitsee maantieteellisesti tunnistettavassa
paikassa.
Paikallinen TAY saattaa vastata institutionaalista yksikköä tai sen osaa
tuottajana; toisaalta se ei voi koskaan kuulua kahteen erilliseen
institutionaaliseen yksikköön.
2.107. Jos tavaroita ja palveluita tuottavalla institutionaalisella yksiköllä on
pääasiallista toimintaa ja sen lisäksi yksi tai useampia sivutoimintoja, se
pitäisi jakaa samaan määrään toimialayksiköitä (TAY) ja sivutoiminnot
pitäisi luokitella pääasiallisesta toiminnasta erillisten nimikkeiden alle.
Toisaalta aputoimintoja ei erotella pääasiallisista tai sivutoiminnoista.
Mutta TAY:t, jotka kuuluvat tiettyyn luokittelujärjestelmän nimikkeeseen,
voivat tuottaa tuotteita kyseisen homogeenisen ryhmän ulkopuolelta niihin
liittyvinä sivutoimintoina, joita saatavissa olevien kirjanpitoasiakirjojen
perusteella ei voida erikseen tunnistaa. Yksi toimialayksikkö voi siis
harjoittaa yhtä tai useampaa sivutoimintaa.
TOIMIALA
2.108. Määritelmä: Toimiala koostuu ryhmästä paikallisia toimialayksiköitä
(TAY), jotka harjoittavat samaa tai saman tyyppistä
toimintaa. Luokituksen yksityiskohtaisimmalla tasolla
toimiala koostuu kaikista paikallisista toimialayksiköistä,
jotka kuuluvat NACE Rev. 1:n yhteen luokkaan (4-
numerotaso) ja jotka niin ollen harjoittavat samaa NACE
Rev. 1:n määrittelemää toimintaa.
Toimialat sisältävät sekä paikallisia toimialayksiköitä, jotka tuottavat
markkinatavaroita ja -palveluita, että paikallisia toimialayksiköitä, jotka
tuottavat markkinattomia tavaroita ja palveluita. Määritelmän mukaan
toimiala koostuu ryhmästä paikallisia toimialayksiköitä, jotka harjoittavat
samanlaista tuotantotoimintaa huolimatta siitä, tuottavatko institutionaa-
liset yksiköt, joihin ne kuuluvat, markkinatuotosta tai markkinatonta
tuotosta.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 56
(1) NACE Rev. 1: Euroopan yhteisön tilastollinen toimialaluokitus, joka on yhdenmukainen
9 päivänä lokakuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen N:o 3037/90 kanssa.
(2) Paikallista TAY:ä kutsutaan toimipaikaksi SNA:ssa ja ISIC Rev. 3:ssa.
▼B
2.109. Toimialat voidaan ryhmitellä kolmeen ryhmään:
a) Toimialat, jotka tuottavat markkinatavaroita ja -palveluita (markkina-
toimialat) ja tavaroita ja palveluita omaan loppukäyttöön (1).
b) Toimialat, jotka tuottavat julkisyhteisöjen markkinattomia tavaroita ja
palveluita: julkisyhteisöjen markkinattomat toimialat.
c) Toimialat, jotka tuottavat kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittele-
mattomien yhteisöjen markkinattomia tavaroita ja palveluita:
kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen mark-
kinattomat toimialat.
TOIMIALOJEN LUOKITTELU
2.110. Paikallisten toimialayksiköiden toimialoittaiseen ryhmittelyyn käytettävä
luokitus on NACE Rev. 1.
HOMOGEENISET TUOTANTOYKSIKÖT JA HOMOGEENISET
TUOTANTOHAARAT
2.111. Paikallinen toimialayksikkö (TAY) vastaa tuotantoprosessien analyysin
vaatimuksia vain likimääräisesti (katso 2.105 ja 2.107). Tämänkaltaiseen
analyysiin, toisin sanoen panos-tuotosanalyysiin, sopivin yksikkö on
homogeenisen tuotannon yksikkö.
HOMOGEENINEN TUOTANTOYKSIKKÖ
2.112. Määritelmä: Homogeenisen tuotantoyksikön erotteleva piirre on yhte-
näinen toiminta, joka tunnistetaan panostensa, tietynlaisen
tuotantoprosessin ja tuotostensa perusteella. Panokset ja
tuotokset muodostavat tuotteet eritellään ei ainoastaan
niiden fyysisten ominaisuuksien, jalostusasteen mukaan
vaan myös käytetyn tuotantotekniikan mukaan: ne voidaan
yksilöidä viittaamalla tuoteluokitukseen (katso 2.118).
2.113. Jos tavaroita ja palveluita tuottava institutionaalinen yksikkö harjoittaa
pääasiallista toimintaa sekä yhtä tai useampaa sivutoimintaa, se jaetaan
samaan määrään homogeenisia tuotantoyksiköitä. Aputoimintoja ei
erotella pääasiallisista tai sivutoiminnoista. Aivan kuten paikallinen
TAY voi homogeeninen tuotantoyksikkö vastata institutionaalista
yksikköä tai sen osaa; toisaalta se ei voi koskaan kuulua kahteen eri
institutionaaliseen yksikköön.
HOMOGEENINEN TUOTANTOHAARA
2.114. Määritelmä: Homogeeninen tuotantohaara muodostuu homogeenisen
tuotannon yksiköiden ryhmittelystä. Homogeenisen tuotan-
tohaaran kattama toimintojen joukko yksilöidään
viittaamalla tuoteluokitukseen. Homogeeninen tuotanto-
haara tuottaa luokituksessa määriteltyjä tavaroita ja
palveluita ja ainoastaan niitä.
2.115. Homogeeniset tuotantohaarat ovat taloudellista analyysiä varten suunni-
teltuja yksiköitä. Homogeenisen tuotannon yksiköitä ei voida yleensä
havainnoida suoraan; tilastokyselyissä käytetyiltä yksiköiltä kerätyt tiedot
täytyy järjestellä uudelleen homogeenisten tuotantohaarojen muodostami-
seksi.
2.116. Homogeeniset tuotantohaarat voidaan luokitella kolmeen ryhmään:
a) Homogeeniset tuotantohaarat, jotka tuottavat markkinatavaroita ja -
palveluita (markkinatuotantohaarat) sekä tavaroita ja palveluita omaan
loppukäyttöön (2).
b) Homogeeniset tuotantohaarat, jotka tuottavat julkisyhteisöjen markki-
nattomia tavaroita ja palveluita: julkisyhteisöjen markkinattomat
tuotantohaarat.
c) Homogeeniset tuotantohaarat, jotka tuottavat kotitalouksia palvelevien
voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen markkinattomia tavaroita ja
palveluita: voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen markkinattomat
tuotantohaarat.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 57
(1) Palvelut omaan loppukäyttöön koskevat vain omistusasuntojen asumispalveluita ja
palkatun henkilöstön tuottamia kotitalouspalveluita (katso 3.21).
(2) Palvelut omaan loppukäyttöön koskevat vain omistusasuntojen asumispalveluita ja
palkatun henkilöstön tuottamia kotitalouspalveluita (katso 3.23).
▼B
2.117. Homogeeniset tuotantohaarat, jotka tuottavat markkinatavaroita ja -
palveluita sekä tavaroita ja palveluita omaan loppukäyttöön, koostuvat
kaikista minkä tahansa institutionaalisen sektorin homogeenisen
tuotannon yksiköistä, jotka tuottavat yksinomaan markkinatavaroita ja -
palveluita sekä tavaroita ja palveluita omaan loppukäyttöön. Julkisyh-
teisöjen tai voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen sektoreiden
markkinatavaroiden ja -palveluiden tuotantoa (mukaan luettuna tuotteet
niitä itseään varten) kohdellaan homogeenisina tuotantoyksiköinä ja
luokitellaan sopivaan markkinatuotantohaaraan.
Julkisyhteisöjen markkinattomat homogeeniset tuotantohaarat, jotka
tuottavat markkinattomia tavaroita ja palveluita, koostuvat kaikista
markkinattomia tavaroita ja palveluita tuottavista homogeenisista tuotan-
toyksiköistä julkisyhteisöjen sektorilla.
Kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen markki-
nattomat homogeeniset tuotantohaarat koostuvat kaikista markkinattomia
tavaroita ja palveluita tuottavista kotitalouksia palvelevien voittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen sektorin homogeenisen tuotannon
yksiköistä.
HOMOGEENISTEN TUOTANTOHAAROJEN LUOKITTELU
2.118. Panos-tuotostaulukoissa käytetty homogeenisten tuotantohaarojen luokit-
telu perustuu toiminnoittaiseen tuoteluokitukseen (CPA) (1). CPA on
tuoteluokitus, jonka elementit rakentuvat toimialoittaista alkuperää
koskevien kriteerien mukaan NACE Rev. 1:n määritellessä toimialoit-
taisen alkuperän.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 58
(1) CPA: Tuoteluokitus, joka on yhdenmukainen 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun
neuvoston asetuksen kanssa.
▼B
LUKU 3
TUOTETALOUSTOIMET
3.01. Määritelmä: Tuotteita ovat kaikki tavarat ja palvelut, jotka luodaan
tuotantorajojen sisällä. Tuotantorajat määritellään kohdassa
3.07.
3.02. EKT:ssa erotetaan seuraavat tuotetaloustoimien pääryhmät:
Taloustoimien ryhmät Koodi
Tuotos P 1
Välituotekäyttö P 2
Kulutusmenot P 3
Todellinen kulutus P 4
Pääoman bruttomuodostus P 5
Tavaroiden ja palveluiden vienti P 6
Tavaroiden ja palveluiden tuonti P 7
3.03. Tuotetaloustoimet kirjataan seuraaville tileille:
a) tavaroiden ja palveluiden tilillä tuotos ja tuonti kirjataan resursseiksi ja
muut tuotetaloustoimet kirjataan käytöksi
b) tuotantotilillä tuotos kirjataan resursseiksi ja välituotekäyttö kirjataan
käytöksi
c) käytettävissä olevan tulon tilillä kulutusmenot kirjataan käytöksi
d) todellisen käytettävissä olevan tulon tilillä todellinen kulutus kirjataan
käytöksi
e) pääomatilillä pääoman bruttomuodostus kirjataan käytöksi (varojen
muutokseksi)
f) tavaroiden ja palveluiden ulkomaisella tilillä, tavaroiden ja palveluiden
tuonti kirjataan resursseiksi, kun taas tavaroiden ja palveluiden vienti
kirjataan käytöksi.
3.04. Tarjontataulukossa tuotos ja tuonti kirjataan tarjontana. Käyttötaulukossa
välituotekäyttö, pääoman bruttomuodostus, kulutusmenot ja vienti rekis-
teröidään käyttönä. Symmetrisessä panos-tuotostaulukossa tuotos ja tuonti
kirjataan tarjontana ja muut tuotetaloustoimet käyttönä.
3.05. Tuotteiden tarjonta arvotetaan perushintaan (perushinnat määritellään
kohdassa 3.48). Tuotteiden käyttö arvotetaan ostajan hintaan (ostajan
hinta määritellään kohdassa 3.06). Eräiden tarjonta- ja kysyntätyyppien
osalta käytetään eriytyneempiä arvottamisperiaatteita, esim. tavaroiden
tuonnin ja viennin osalta.
3.06. Määritelmä: Ostohetkellä ostajan hinta on hinta, jonka ostaja tosiasiassa
maksaa tuotteista; mukaan luettuna kaikki tuoteverot
miinus tuotetukipalkkiot (mutta poislukien vähennyskel-
poiset verot kuten tuotteiden ALV); mukaan luettuna kaikki
kuljetusmaksut, jotka ostaja maksaa erikseen saadakseen
toimituksen vaadittuna ajankohtana ja vaadittuun paikkaan;
kaikkien suurostojen ja sesonkiajan ulkopuolisten ostojen
perusteella normaalihinnoista tai -maksuista myönnettyjen
alennusten vähentämisen jälkeen; pois luettuna korko- ja
palvelumaksut, jotka liittyvät luottojärjestelyihin; pois
luettuna kaikki ylimääräiset maksut, jotka ovat aiheutuneet
siitä, että maksua ei ole pystytty suorittamaan ostohetkellä
määrätyn maksuajan kuluessa.
Jos käyttöaika ei satu yhteen ostoajan kanssa, olisi tehtävä korjaukset ajan
kulumisesta johtuvien hinnanmuutosten huomioon ottamiseksi (varastojen
hintojen muutosten kanssa symmetrisellä tavalla). Sellaiset muutokset
ovat eriyisen tärkeitä, jos kyseisten tuotteiden hinnat muuttuvat voimak-
kaasti vuoden aikana.
TUOTANTO JA TUOTOS
3.07. Tuotannon yleinen
Määritelmä: Tuotanto on institutionaalisen yksikön valvonnassa ja
vastuulla suoritettua toimintaa, jossa institutionaalinen
yksikkö käyttää panoksina työtä, pääomaa sekä tavaroita1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 59
▼B
ja palveluita tavaroiden ja palveluiden tuottamiseksi.
Tuotanto ei kata puhtaasti luonnollisia prosesseja, joihin
ei sisälly ihmisen mukanaoloa tai johtamista, kuten
kalavarojen valvomaton kasvu kansainvälisillä vesillä
(mutta kalanviljely on tuotantoa).
3.08. Tuotantoon sisältyy:
a) kaikkien sellaisten henkilökohtaisten tai kollektiivisten tavaroiden ja
palveluiden tuotanto, joita tarjotaan muille yksiköille kuin niiden
tuottajille (tai jotka on tarkoitettu tarjottavaksi)
b) kaikkien sellaisten tavaroiden omaan käyttöön tapahtuva tuotanto,
jotka niiden tuottaja pitää itsellään omaa kulutusta tai kiinteän
pääoman bruttomuodostusta varten. Omaan käyttöön tapahtuva
tuotanto kiinteän pääoman bruttomuodostusta varten sisältää sellaisten
kiinteiden varojen tuotannon kuin rakentaminen, ohjelmistojen
kehittäminen ja mineraalien etsintä oman kiinteän pääoman brutto-
muodostusta varten (kiinteän pääoman bruttomuodostuksen käsitteestä,
katso kohtia 3.90—3.117);
Kotitalouksien omaan käyttöön tapahtuva tavaroiden tuotanto liittyy
yleensä:
1) asuntojen rakentamiseen omaan käyttöön;
2) maataloustuotteiden tuotantoon ja varastointiin;
3) maataloustuotteiden jalostukseen, kuten jauhojen tuotantoon jauhat-
tamalla, hedelmien säilöntään kuivaamalla ja pullottamalla;
sellaisten meijerituotteiden kuin voin ja juuston sekä oluen, viinin
ja alkoholijuomien valmistamiseen;
4) muiden alkutuotantotuotteiden tuottamiseen, kuten suolan louhin-
taan, turpeen nostoon ja veden nostoon;
5) muuhun jatkojalostukseen, kuten kankaankudontaan, savenvalan-
taan ja huonekalujen valmistukseen.
Kotitalouksien omaan käyttöön tapahtuva tavarantuotanto pitäisi
kirjata, jos tämän tyyppinen tuotanto on merkittävää, toisin sanoen,
jos sen uskotaan olevan määrällisesti tärkeää tämän tavaran kokonais-
tarjontaan nähden maassa.
EKT:oon luetaan sovitun käytännön mukaan ainoastaan omaan
käyttöön tapahtuva asuinrakennusten rakentaminen ja maataloustuot-
teiden tuotanto, varastointi ja jalostus; kaiken muun kotitalouksien
omaan käyttöön tapahtuvan tavaroiden tuotannon katsotaan olevan
merkityksetöntä EU:n maille.
c) itse asuttujen omistusasuntojen asumispalvelut omaan käyttöön;
d) palkatun kotitaloushenkilöstön tuottamat kotitalouspalvelut ja
henkilökohtaiset palvelut;
e) vapaaehtoinen toiminta, joka tuottaa tavaroita, esim. asuinraken-
nuksen, kirkon tai muun rakennuksen, on kirjattava tuotantona.
Vapaaehtoinen toiminta, josta ei ole seurauksena tavaroita, esim.
huolenpito ja ilmainen siivous, rajataan ulkopuolelle;
Kaikki sellainen toiminta luetaan mukaan siinäkin tapauksessa, että se on
laitonta tai että vero-, sosiaaliturva- tai tilastoviranomaiset eivät ole sitä
rekisteröineet.
3.09. Tuotantoon ei lueta sellaisten kotitalouspalveluiden ja henkilökohtaisten
palveluiden tuotantoa, jotka tuotetaan ja kulutetaan saman kotitalouden
piirissä (lukuun ottamatta palkatun kotitaloushenkilöstön työtä ja
omistusasuntojen palveluita). Esimerkkeinä voidaan mainita:
a) asuntojen siivous, sisustaminen, kunnostus ja huolto, jos nämä
toiminnat ovat tavanomaisia vuokralaiselle;
b) kotitalouksien kestokulutustavaroiden puhtaanapito, huolto ja korjaus;
c) aterioiden valmistus ja tarjoilu;
d) lastenhoito, -valmennus ja -ohjaus;
e) sairaiden, sairaalloisten ja vanhusten hoito;
f) kotitalouden jäsenten tai heidän tavaroidensa kuljetus.
PÄÄASIALLISET, TOISSIJAISET JA APUTOIMINNOT
3.10. Määritelmä: Paikallisen toimialayksikön (TAY) pääasiallista toimintaa
on toiminta, jonka arvonlisäys ylittää kaikkien muiden
saman yksikön sisällä suoritettujen toimintojen arvonli-
säyksen. Pääasiallisen toiminnan luokitus määritellään1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 60
▼B
viittaamalla NACE Rev. 1:een, ensiksi luokituksen
karkeimmalla tasolla ja sitten yksityiskohtaisemmilla
tasoilla.
3.11. Määritelmä: Sivutoimintaa on toiminta, jota harjoitetaan yhden paikal-
lisen TAY:n sisällä pääasiallisen toiminnan lisäksi.
Sivutoiminnan tuotos on sivutuotantoa.
3.12. Määritelmä: Aputoiminnan tuotosta ei ole tarkoitettu käytettäväksi
yrityksen ulkopuolella. Aputoiminta on yrityksen sisällä
harjoitettua tukitoimintaa sellaisten olosuhteiden luomi-
seksi, joiden vallitessa paikallisen TAY:n pääasiallista tai
sivutoimintaa yrityksessä voidaan harjoittaa. Aputoimin-
noille on tyypillistä sellaisten tuotosten tuottaminen, jotka
yleensä ovat panoksina melkein kaiken tyyppisessä tuotan-
totoiminnassa, yhtä hyvin pienessä kuin suuressa.
Aputoiminnat voivat olla esim. ostoa, myyntiä, markkinointia, kirjanpitoa,
tietojenkäsittelyä, kuljetusta, varastointia, huoltoa, siivousta ja turvalli-
suuspalveluita. Yritykset voivat valita, tekevätkö ne itse aputoimintoja vai
ostavatko sellaiset palvelut markkinoilta erikoistuneilta palveluiden
tuottajilta.
Omaan käyttöön tapahtuvaa pääoman muodostusta ei lueta aputoimin-
toihin.
3.13. Aputoimintoja käsitellään niiden pääasiallisten tai sivutoimintojen
kiinteänä osana, joihin ne liittyvät. Näin ollen:
a) Aputoiminnan tuotosta ei suoraan tunnisteta ja kirjata erikseen. Siitä
seuraa, ettei myöskään tämän tuotoksen käyttöä kirjata.
b) Kaikkia aputoiminnan kuluttamia panoksia — materiaalit, työ, kiinteän
pääoman kuluminen ym. — käsitellään sen tukeman pääasiallisen tai
sivutoiminnan panoksina.
TUOTOS (P.1)
3.14. Määritelmä: Tuotos koostuu tilinpitojakson aikana luoduista tuotteista.
Esimerkkejä mukaanluetuista:
a) yhden pakallisen TAY:n toiselle samaan institutionaaliseen yksikköön
kuuluvalle paikalliselle TAY:lle tuottamat tavarat ja palvelut
b) paikallisen TAY:n tuottamat tavarat, jotka jäävät varastoon sen
ajanjakson lopussa, jona ne on tuotettu, olipa niiden myöhempi
käyttö mikä tahansa.
Saman tilinpitojakson aikana saman paikallisen TAY:n piirissä tuotettuja
ja kulutettuja tavaroita ja palveluita ei kuitenkaan erikseen yksilöidä. Niitä
ei niin ollen kirjata osaksi tuon paikallisen TAY:n tuotosta tai
välituotekäyttöä.
3.15. Kun institutionaaliseen yksikköön kuuluu useampia kuin yksi paikallinen
TAY, institutionaalisen yksikön tuotos on sen osina olevien paikallisten
TAY:iden tuotosten summa, mukaan luettuna näiden paikallisten
TAY:iden välillä toimitetut tuotokset.
3.16. EKT:ssa eritellään kolmentyyppisiä tuotoksia:
a) markkinatuotos (P.11);
b) tuotos omaan loppukäyttöön (P.12);
c) muu markkinaton tuotos (P.13).
Tätä erittelyä sovelletaan myös paikallisiin toimialayksiköihin (TAY) ja
institutionaalisiin yksiköihin:
a) markkinatuottajat;
b) omaan loppukäyttöön tuottajat;
c) muut markkinattomat tuottajat.
Erittely markkinatuotokseen, tuotokseen omaan loppukäyttöön ja muuhun
markkinattomaan tuotokseen on perustavanlaatuinen, koska se määrää
tuotokseen sovellettavat arvottamisperiaatteet: markkinatuotos, tuotos
omaan loppukäyttöön sekä markkinatuottajien ja omaan loppukäyttöön
tuottavien tuotos yhteensä arvotetaan perushintaan, kun taas muidenmarkkinattomien tuottajien (paikallisten toimialayksiköiden) tuotos
yhteensä arvotetaan kustannusten perusteella. Institutionaalisen yksikön
tuotos yhteensä arvotetaan sen paikallisten toimialayksiköiden tuotosten
summana ja on siten myös riippuvainen erittelystä markkinatuottajiin,
omaan loppukäyttöön tuottaviin ja muihin markkinattomiin tuottajiin1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 61
▼B
(katso kohdat 3.54—3.56). Lisäksi erittelyä käytetään myös institutionaa-
listen yksiköiden luokitteluun sektoreittain (katso kohdat 3.27—3.37).
Erot määritellään ylhäältä alaspäin -menettelyllä, toisin sanoen ensin
eritellään institutionaaliset yksiköt, sitten paikalliset toimialayksiköt ja
sitten niiden tuotos. Seurauksena tästä erittelyn täsmällinen merkitys
tuotetasolla (so. markkinatuotoksen, tuotoksen omaan loppukäyttöön ja
muun markkinattoman tuotoksen käsitteiden määritelmät) voidaan
ymmärtää ainoastaan tarkastelemalla myös niiden institutionaalisten
yksiköiden ja paikallisten toimialayksiköiden ominaisuuksia, jotka
tuottavat tuon tuotoksen.
Sen jälkeen kun nuo kolme tuotoksen tyyppiä ja kolme tuottajatyyppiä
(kohdat 3.17—3.26) on yleisesti määritelty, markkina-, oma loppukäyttö-
ja muu markkinaton -jako esitetään ylhäältä alaspäin.
3.17. Määritelmä: Markkinatuotos koostuu tuotoksesta, joka myydään mark-
kinoilla (katso kohta 3.18) tai joka on tarkoitettu
myytäväksi markkinoilla.
3.18. Markkinatuotokseen sisältyy:
a) taloudellisesti merkittävään hintaan myydyt tuotteet;
b) vaihdetut tuotteet;
c) tuotteet, joita on käytetty luontoismuotoisiin korvauksiin (mukaan
luettuna luontoismuotoiset palkansaajakorvaukset ja luontoismuotoiset
sekatulot);
d) tuotteet, jotka yksi paikallinen TAY on toimittanut toiselle saman
institutionaalisen yksikön paikalliselle TAY:lle käytettäväksi välituo-
tekäyttönä tai loppukäyttönä;
e) tuotteet, jotka on lisätty valmiiden tavaroiden varastoihin ja keske-
neräiset työt, jotka on tarkoitettu jotain edellä mainittua käyttöä varten
(mukaan luettuna eläin- ja kasvituotteiden luonnollinen kasvu ja
viimeistelemättömät rakenteet, joiden ostajaa ei tiedetä).
3.19. Määritelmä: EKT:ssa tuotteen taloudellisesti merkittävä hinta
määritellään osittain suhteessa siihen institutionaaliseen
yksikköön ja paikalliseen toimialayksikköön, joka on
tuottanut tuotoksen (katso kohdat 3.27—3.40). Sovitun
käytännön mukaisesti esimerkiksi kotitalouksien omista-
mien yhtiöimättömien yritysten tuotos, joka myydään
muille institutionaalisille yksiköille, myydään taloudelli-
sesti merkittävään hintaan, toisin sanoen sitä on pidettävä
markkinatuotoksena. Eräiden muiden institutionaalisten
yksiköiden tuotos myydään taloudellisesti merkittävään
hintaan vain silloin kun myynnillä katetaan yli 50 %
tuotantokustannuksista.
3.20. Määritelmä: Tuotos omaa loppukäyttöä varten koostuu tavaroista ja
palveluista, jotka sama institutionaalinen yksikkö pitää
itsellään joko omaa loppukulutusta tai kiinteän pääoman
bruttomuodostusta varten.
3.21. Ainoastaan kotitaloussektori voi tuottaa tuotteita omaa loppukulutusta
varten. Tyypillisiä esimerkkejä ovat:
a) maanviljelijöiden itsellään pitämät maataloustuotteet
b) omistusasuntojen asuntopalvelut
c) palkatun henkilöstön tuottamat kotitalouspalvelut.
3.22. Mikä tahansa sektori voi tuottaa tuotteita, joita käytetään oman kiinteän
pääoman bruttomuodostukseen. Esimerkkejä ovat:
a) konepajateollisuuden yritysten tuottamat erikoiskonetyökalut;
b) kotitalouksien rakentamat asunnot tai asuntojen laajennukset;
c) omaan käyttöön tapahtuva rakentaminen, mukaan luettuna kotitalouk-
sien ryhmän yhteinen rakentaminen.
3.23. Määritelmä: Muu markkinaton tuotos kattaa tuotannon, joka toimitetaan
muille yksiköille ilmaiseksi tai taloudellisesti merkityk-
settömiin hintoihin.
Muu markkinaton tuotos (P.13) voidaan jakaa kahteen osaan: Maksut
muusta markkinattomasta tuotoksesta (P.131), jotka koostuvat erilaisista
maksuista ja veloituksista, ja Muu markkinaton tuotos, muut (P.132), joka
kattaa maksutta toimitettavan tuotoksen.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 62
▼M2
▼B
3.24. Määritelmä: Markkinatuottajat ovat paikallisia toimialayksiköitä (TAY)
tai institutionaalisia yksiköitä, joiden tuotoksesta suurin osa
on markkinatuotantoa.
On huomattava, että jos paikallinen TAY tai institutionaalinen yksikkö on
markkinatuottaja, sen päätuotos on määritelmän mukaan markkinatuo-
tosta, koska markkinatuotoksen käsite määritellään sen jälkeen kun on
määritelty, onko tuotoksen tuottanut paikallinen TAY tai institutionaa-
linen yksikkö markkinatuottaja, omaa loppukäyttöä varten tuottava vai
muu markkinaton tuottaja.
3.25. Määritelmä: Omaan loppukäyttöön tuottajat ovat paikallisia toimialayk-
siköitä (TAY) tai institutionaalisia yksiköitä, joiden
tuotoksesta suurin osa on saman institutionaalisen yksikön
sisällä tapahtuvaa omaa loppukäyttöä varten.
3.26. Määritelmä: Muut markkinattomat tuottajat ovat paikallisia toimialayk-
siköitä tai institutionaalisia yksiköitä, joiden tuotoksesta
suurin osa tarjotaan ilmaiseksi tai taloudellisesti markityk-
settömiin hintoihin.
Institutionaaliset yksiköt: jako markkinatuottajiin, omaa loppukäyttöä
varten tuottaviin ja muihin markkinattomiin tuottajiin
3.27. Taulukossa 3.1 tarkastellaan institutionaalisten yksiköiden luokittelua
tuottajina markkinatuottajiin, omaa loppukäyttöä varten tuottaviin ja
muihin markkinattomiin tuottajiin. Myös sektoreittaista luokittelua varten
esitetään johtopäätökset.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 63
Taulukko 3.1 — Institutionaalisten yksiköiden jako markkinatuottajiin, omaa loppukäyttöä varten tuottaviin ja muihin markkinattomiin tuottajiin
Institutionaalisen yksikön tyyppi Luokittelu
Yksityinen vai julkinen? Voittoa tavoittelematon yhteisö vai ei?Myynti kattaa yli
50 % tuotanto-
kustannuksistaTuottajatyyppi Sektori(t)
1. Yksityiset tuottajat 1.1 Kotitalouksien omistamat
yhtiöimättömät yritykset (pois
lukien kotitalouksien omistamat
yritysmäiset yhteisöt)1.1 = Markkinatuottaja tai omaa
loppukäyttöä varten tuottavaKotitaloudet
1.2 Muut yksityiset tuottajat
(mukaan lukien kotitalouksien
omistamat yritysmäiset yhteisöt)1.2.1 Yksityiset voittoa tavoitte-
lemattomat yhteisöt1.2.1.1 Kyllä 1.2.1.1 = Markkina Yritykset
1.2.1.2 Ei 1.2.1.2 = Muu markkinaton Kotitalouksia palvelevat voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt
1.2.2 Muut yksityiset tuottajat,
jotka eivät ole voittoa tavoittele-
mattomia yhteisöjä1.2.2 = Markkina Yritykset
2. Julkiset tuottajat 2.1 Kyllä 2.1 = Markkina Yritykset
2.2 Ei 2.2 = Muu markkinaton Julkisyhteisöt▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 64
▼B
Taulukko osoittaa, että jotta voidaan päätellä, tuleeko institutionaalinen
yksikkö luokitella markkinatuottajaksi, omaa loppukäyttöä varten tuotta-
vaksi tai muuksi markkinattomaksi tuottajaksi, tulee peräkkäin soveltaa
useita erittelyitä.
3.28. Ensimmäinen erittely on erittely yksityisiin ja julkisiin tuottajiin. Julkinen
tuottaja on tuottaja, jota julkisyhteisöt valvovat. Silloin, kun on kysymys
kotitalouksia palvelevista voittoa tavoittelemattomista yhteisöistä, julk-
inen tuottaja on sellainen voittoa tavoittelematon yhteisö, jota
julkisyhteisöt valvovat ja pääasiallisesti rahoittavat. Kaikki muut tuottajat
ovat yksityisiä tuottajia. Valvonta määritellään mahdollisuudeksi päättää
institutionaalisen yksikön yleisestä (yritys)politiikasta tai toimintaohjel-
masta nimittämällä tarpeen vaatiessa sopivat johtajat. Se, että omistaa yli
puolet yhtiön osakekannasta on riittävä, mutta ei välttämätön ehto
valvonnalle (katso myös kohta 2.26).
3.29. Kuten taulukko 3.1 osoittaa, yksityisiä tuottajia on kaikilla sektoreilla
lukuun ottamatta julkisyhteisöjen sektoria. Sitä vastoin julkisia tuottajia
on vain yrityssektorilla (yritykst ja rahoituslaitokset) ja julkisyhteisöjen
sektorilla.
3.30. Kotitalouksien omistamat yhtiöimättömät yritykset ovat yksityisten
tuottajien erityisryhmä. Ne ovat aina markkinatuottajia tai omaa
loppukäyttöä varten tuottavia. Jälkimmäiset tulevat kysymykseen omistu-
sasuntopalvelujen tuottamisen yhteydessä sekä tuotettaessa tavaroita omaa
loppukäyttöä varten. Kaikki kotitalouksien omistamat yhtiöimättömät
yritykset luokitellaan kotitaloussektoriin. Poikkeuksen muodostavat
ainoastaan kotitalouksien omistamat yritysmäiset yhteisöt. Ne ovat
markkinatuottajia ja luokitellaan yrityksiin ja rahoituslaitoksiin.
3.31. Muut yksityiset tuottajat tulee eritellä yksityisiin voittoa tavoittelematto-
miin yhteisöihin ja muihin yksityisiin tuottajiin.
Määritelmä: Voittoa tavoittelematon yhteisö määritellään tavaroiden ja
palveluiden tuottamista varten luoduksi oikeudelliseksi tai
sosiaaliseksi kokonaisuudeksi, jonka asema ei oikeuta
niiden toimivan tulojen, voittojen tai muun taloudellisen
hyödyn lähteenä yksiköille, jotka ovat perustaneet ne sekä
valvovat tai rahoittavat niitä. Käytännössä niiden tuotanto-
toiminnot tuottavat joko ylijäämää tai alijäämää, mutta
muut institutionaaliset yksiköt eivät voi ottaa haltuunsa
niiden mahdollisesti tuottomaa ylijäämää.
Kaikki muut yksityiset tuottajat, jotka eivät ole voittoa tavoittelemattomia
yhteisöjä, ovat markkinatuottajia. Ne luokitellaan yrityssektoriin ja
rahoituslaitossektoriin.
3.32. Tuottajan tyyppiä ja yksityisen voittoa tavoittelemattoman yhteisön
sektoria määriteltäessä tulisi soveltaa 50 %:n kriteeriä:
a) jos myyntitulot kattavat yli 50 % tuotantokustannuksista, institutio-
naalinen yksikkö on markkinatuottaja ja luokitellaan yrityssektoriin ja
rahoituslaitossektoriin;
b) jos myyntitulot kattavat alle 50 % tuotantokustannuksista, institutio-
naalinen yksikkö on muu markkinaton tuottaja ja luokitellaan
kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen
sektoriin. Mutta muut markkinattomat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, jotka ovat julkisyhteisöjen valvomia ja pääasiallisesti
rahoittamia, luokitellaan julkisyhteisöjen sektoriin.
3.33. Eriteltäessä markkinatuottajia ja markkinattomia tuottajia 50 %:n kriteerin
perusteella myyntitulot ja tuotantokustannukset määritellään seuraavasti:
a) Myyntitulot kattavat myyntitulot vähennettynä tuoteveroilla ja
lisättynä kaikilla julkisyhteisöjen tai Euroopan unionin laitosten
kaikille tämäntyyppistä toimintaa harjoittaville tuottajille suorittamilla
ja myöntämillä maksuilla. Toisin sanoen mukaan luetaan kaikki
tuotoksen määrään tai arvoon liittyvät maksut, mutta ei maksuja, joilla
katetaan kokonaistappiota.
Tämä myyntitulojen määritelmä vastaa perushintaisen tuotoksen
määritelmää paitsi että:
(1) tuotos perushintaan määritellään vasta sen jälkeen kun on päätetty,
onko tuotos markkinatuotosta vai muuta markkinatonta tuotosta:
myyntituloja käytetään ainoastaan markkinatuotosta arvotettaessa;
muu markkinaton tuotos arvotetaan kustannusten perusteella
(2) julkisyhteisöjen suorittamat maksut julkisten yritysten ja yritys-
mäisten yhteisöjen yleisen alijäämän kattamiseksi ovat osaksi tai
kokonaan muita tuotetukipalkkioita kohdan 4.35.c määritelmän
mukaisesti. Siitä seuraa, että markkinatuotos perushintaan sisältää1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 65
▼B
myös julkisyhteisöjen kokonaisalijäämän kattamiseksi suorittamat
maksut.
b) Tuotantokustannukset ovat välituotekäytön, palkansaajakorvausten,
kiinteän pääoman kulumisen ja muiden tuotantoverojen summa. Tätä
kriteeriä käytettäessä muita tuotantotukipalkkioita ei vähennetä.
Myyntitulojen ja tuotantokustannusten käsitteiden yhdenmukaisuuden
varmistamiseksi 50 %:n kriteeriä käytettäessä tuotantokustannuksiin ei
tulisi sisällyttää mitään kustannuksia, jotka liittyvät omaan käyttöön
tarkoitettuun pääomanmuodostukseen.
50 %:n kriteeriä tulisi soveltaa useampien vuosien ajanjaksoa tarkastellen:
ainoastaan siinä tapauksessa, että kriteeri pitää paikkansa useiden vuosien
ajan tai pitää paikkansa kuluvan vuoden osalta ja sen odotetaan pitävän
paikkansa lähitulevaisuudessa, sitä tulisi noudattaa tiukasti. Pienehköt
vaihtelut myyntitulojen koossa vuodesta toiseen eivät välttämättä edellytä
institutionaalisten yksiköiden (ja niiden paikallisten toimialayksiköiden ja
tuotosten) uudelleen luokittelua.
3.34. Myyntitulot saattavat sisältää erilaisia elementtejä. Esimerkiksi sairaa-
loiden tarjoamissa terveydenhuollon palveluissa myyntitulot voivat
vastata:
työnantajien ostoja, jotka kirjataan heidän työntekijöilleen maksamiksi
luontoismuotoisiksi tuloiksi ja näiden työntekijöiden kulutusmenoiksi;
yksityisten vakuutuslaitosten ostoja;sosiaaliturvarahastojen ja julkisyhteisöjen ostoja, jotka luokitellaan
luontoismuotoisiksi sosiaalietuuksiksi;
kotitalouksien ostoja joita ei hyvitetä (kulutusmenot).
Ainoastaan muita tuotantotukipalkkioita ja saatuja lahjoja (esim. hyvän-
tekeväisyydestä) ei lueta myyntituloihin.
Samoin yrityksen suorittama kuljetuspalvelujen myynti saattaa vastata
tuottajien välituotekäyttöä, työnantajien tarjoamia luontoismuotoisia
tuloja, julkisyhteisön tarjoamia luontoismuotoisia sosiaalietuuksia ja
kotitalouksien ostoja ilman korvauksia.
3.35. Yrityksiä palvelevat yksityiset voittoa tavoittelemattomat yhteisöt ovat
erityistapaus. Niitä rahoitetaan tavallisesti niissä osallisena olevien
yritysten ryhmän suorittamin avustuksin tai osuusmaksuin. Osuusmaksuja
ei pidetä tulonsiirtoina vaan maksuina annetuista palveluista, toisin sanoen
myyntituloina. Nämä voittoa tavoittelemattomat yhteisöt ovat sen vuoksi
markkinatuottajia, ja ne luokitellaan yrityssektoriin ja rahoituslaitossek-
toriin.
3.36. Sovellettaessa 50 %:n kriteeriä yksityisten tai julkisten voittoa tavoitte-
lemattomien yhteisöjen myyntituloihin ja tuotantokustannuksiin voi
eräissä erityistapauksissa olla harhaanjohtavaa lukea myyntituloihin
mukaan kaikki tuotoksen arvoon liittyvät maksut. Tämä voi koskea
esim. yksityisten ja julkisten koulujen tuotoksen rahoitusta: julkisyh-
teisöjen maksut voidaan kytkeä oppilaiden lukumäärään, mutta ne voivat
olla riippuvaisia neuvotteluista julkisyhteisöjen kanssa. Sellaisessa
tapauksessa näitä maksuja ei tule pitää myyntituloina, vaikka niillä on
selvä yhteys tuotoksen volyymiin (oppilaiden lukumäärä). Tämä
merkitsee, että pääasiallisesti tällaisin maksuin rahoitettu koulu on muu
markkinaton tuottaja. Kun koulu on julkinen tuottaja, toisin sanoen, kun
julkisyhteisöt pääasiallisesti rahoittavat ja valvovat sitä, se tulisi luokitella
julkisyhteisöihin. Kun koulu on yksityinen muu markkinaton tuottaja, se
tulisi luokitella kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen sektoriin.
3.37. Julkiset tuottajat voivat olla markkinatuottajia tai muita markkinattomia
tuottajia. Jos 50 %:n kriteerin perusteella institutionaalista yksikköä tulee
pitää markkinatuottajana, se luokitellaan yrityssektoriin tai rahoituslai-
tossektoriin. 50 %:n kriteerin perusteella myös päätetään, milloin
julkisyhteisöjen yksikköä tulisi pitää julkisyhteisöjen omistamana yritys-
mäisenä yhteisönä: yritysmäinen yhteisö on kysymyksessä ainoastaan
silloin, kun se täyttää 50 %:n kriteerin. Jos institutionaalinen yksikkö on
muu markkinaton tuottaja, se tulisi luokitella julkisyhteisöjen sektoriin.
Erittely voittoa tavoittelemattomiin yhteisöihin ja muihin tuottajiin on
näin ollen epäolennainen julkisia tuottajia luokiteltaessa.
Paikalliset toimialayksiköt (TAY) ja niiden tuotokset: jako markkinatuotta-
jiin, omaa loppukäyttöä varten tuottaviin ja muihin markkinattomiin
tuottajiin
3.38. Sen jälkeen kun markkinatuottajien, omaa loppukäyttöä varten tuottavien
ja muiden markkinattomien tuottajien erittelyä on sovellettu institutio-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 66
▼B
naalisiin yksiköihin tuottajina, erittelyä voidaan soveltaa paikallisiin
toimialayksiköihin (TAY) ja niiden tuotoksiin. Tämä suhde esitetään
taulukossa 3.2.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 67
Taulukko 3.2 — Institutionaaliset yksiköt, paikalliset TAY:t ja tuotos sekä markkina-, oma loppukäyttö- ja muu markkinaton -jako
Institutionaalinen yksikköPäätoimintoa harjoittava
paikallinen TAYSivutoimintoja harjoittava(t)
paikallinen (paikalliset)
TAY(t)Paikallisen päätoimintoa
harjoittavan TAY:n päätuotosPaikallisen päätoimintoa
harjoittavan TAY:n sivutuotosSivutoimintoa harjoittavan
paikallisen TAY:n päätuotosSivutoimintoa harjoittavan
paikallisen TAY:n sivutuotos
Markkinatuottaja Markkinatuottaja Markkinatuotos Markkinatuotos
Tuotos omaan loppu-
käyttöön
Markkinatuottaja Markkinatuotos Markkinatuotos
Tuotos omaan loppu-
käyttöön
Omaan loppukäyttöön
tuottavaTuotos omaan loppu-
käyttöönMarkkinatuotos
Omaan loppukäyttöön tuottavaOmaan loppukäyttöön tuot-
tavaTuotos omaan loppukäyttöön Markkinatuotos
Muu markkinaton tuottaja Muu markkinaton tuot-
tajaMuu markkinaton tuotos Markkinatuotos
Tuotos omaa loppu-
käyttöä varten
Muu markkinaton tuotos
Markkinatuottaja Markkinatuotos Markkinatuotos
Tuotos omaan loppu-
käyttöön
Muu markkinaton tuot-
tajaMuu markkinaton tuotos Markkinatuotos
Tuotos omaan loppu-
käyttöön
Muu markkinaton tuotos▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 68
▼B
3.39. Markkinatuottajiksi luettavien institutionaalisten yksiköiden päätoimintoa
harjoittava paikallinen TAY on luonnollisesti myös markkinatuottaja.
Sivutoimintoa harjoittava paikallinen TAY voi olla markkinatuottaja
mutta myös tuottaja omaa loppukäyttöä varten. Sivutoimintoa harjoittava
paikallinen TAY ei kuitenkaan sovitun käytännön mukaisesti voi olla muu
markkinaton tuottaja. Tämä merkitsee sitä, että (sivutoimintoa harjoit-
tavat) paikalliset TAY:t yrityssektorissa ja rahoituslaitossektorissa ovat
kaikki markkinatuottajia tai omaa loppukäyttöä varten tuottavia.
3.40. Muina markkinattomina tuottajina pidettävien institutionaalisten yksi-
köiden paikallinen TAY, joka harjoittaa päätoimintoa, on myös muu
markkinaton tuottaja. Sivutoimintoa harjoittavat paikalliset TAY:t voivat
olla markkinatuottajia ja muita markkinattomia tuottajia. Tämä merkitseesitä, että julkisyhteisöjen sektoriin ja kotitalouksia palvelevien voittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen sektoriin voi sisältyä joitakin (sivutoimin-
toja harjoittavia) paikallisia toimialayksiköitä (TAY), jotka ovat
markkinatuottajia (vaikka kaikki institutionaaliset yksiköt näissä sektor-
eissa ovat muita markkinattomia tuottajia). Sen päättelemiseksi, onko
sivutoimintoa harjoittava paikallinen TAY markkinatuottaja vai muu
markkinaton tuottaja, tulisi soveltaa 50 %:n kriteeriä.
3.41. Sen jälkeen, kun institutionaaliset yksiköt ja niiden paikalliset TAY:t on
luokiteltu markkinatuottajiin, omaan loppukäyttöön tuottaviin ja markki-
nattomiin tuottajiin erittelyä voidaan soveltaa paikallisten
toimialayksiköiden tuotokseen. Tätä suhdetta kuvataan taulukossa 3.3.
Taulukko 3.3 — Paikallisten toimialayksiköiden (TAY) ja niiden tuotosten mark-
kina-, oma loppukäyttö- ja muu markkinaton -jako
MarkkinatuottajatOmaan loppu-
käyttöön tuottajatMuut markkinat-
tomat tuottajatYhteensä
Markkinatuotos X x xMarkkinatuotos
yhteensä
Tuotos omaan
loppukäyttöönxXxTuotos omaan
loppukäyttöön
yhteensä
Muu markki-
naton tuotos00 XMuu markki-
naton tuotos
yhteensä
YhteensäMarkkinatuot-
tajien tuotos
yhteensäOmaan loppu-
käyttöön tuot-
tavien tuotta-
jien tuotos
yhteensäMuiden mark-
kinattomien
tuottajien
tuotos yhteensäTuotos yhteensä
X = suuri tuotos; x = pieni tuotos; 0 = ei tuotosta (sovitun käytännön mukaisesti)
3.42. Sovitun käytännön mukaisesti paikalliset TAY:t markkinatuottajina ja
omaan loppukäyttöön tuottajina eivät voi tuottaa muuta markkinatonta
tuotosta. Niiden tuotos voidaan kirjata näin ollen ainoastaan markkina-
tuotokseksi tai tuotokseksi omaan loppukäyttöön ja arvottaa vastaavasti
(katso kohdat 3.46—3.52).
3.43. Paikalliset TAY:t muina markkinattomina tuottajina voivat tarjota
sivutuotoksena markkinatuotoksia ja tuotoksia omaan loppukäyttöön.
Tuotos omaan loppukäyttöön koostuu oman pääoman muodostuksesta.
Markkinatuotoksen olemassaolo pitäisi periaatteessa ratkaista sovelta-
malla 50 %:n kriteeriä yksittäisiin tuotteisiin: markkinatuotosta on tuotos,joka myydään hintaan, joka on vähintään 50 % tuontantokustannuksista.
Tilanne saattaa olla tällainen esim. silloin, kun julkiset sairaalat veloittavat
taloudellisesti merkittäviä hintoja joistain palveluistaan. Muita
esimerkkejä ovat julkisten museoiden harjoittama jäljennösten myynti ja
ilmatieteen laitosten sääennusteiden myynti.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 69
▼B
3.44. Käytännön tilastotyössä saattaa olla vaikeaa tehdä selvää eroa julkisyh-
teisöjen laitosten ja kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen paikallisten toimialayksiköiden eri tuotteiden välillä. Tämä
pätee vielä suuremmassa määrin eri tuotteiden tuotantokustannuksiin.
Tällaisessa tapauksessa yksinkertainen ratkaisu on käsitellä kaikkia
muiden markkinattomien tuottajien sivutoiminnastaan (-toiminnoistaan)
saamia tuloja yhden tyyppisestä markkinatuotoksesta saatuina tuloina.
Tämä pätee esim. museoiden tuloihin julisteiden ja korttien myynnistä (1).
3.45. Muilla markkinattomilla tuottajilla saattaa olla tuloja myös muun
markkinattoman tuotoksensa myynnistä taloudellisesti merkityksettömään
hintaan, esim. museon pääsylipputulot. Nämä tulot liittyvät muuhun
markkinattomaan tuotokseen. Jos kuitenkin näitä molempia tuloja
(pääsylipputuloja ja julisteiden ja korttien myyntituloja) on vaikeaa
erottaa toisistaan, niitä kaikkia voidaan pitää joko markkinatuotoksesta
saatuina tuloina tai muusta markkinattomasta tuotoksesta saatuina tuloina.
Valinnan näiden kahden vaihtoehtoisen kirjauksen välillä tulisi riippua
molempien tulotyyppien oletetusta suhteellisesta merkityksestä (lipputulot
verrattuna julisteiden ja korttien myyntituloihin).
KIRJAUSAJANKOHTA JA TUOTOKSEN ARVOTTAMINEN
3.46. Tuotos on kirjattava ja arvotettava silloin, kun tuotantoprosessi tuottaa
sen.
3.47. Koko tuotos on arvotettava perushintaan, mutta erityismenettelytavoista
on sovittu seuraavissa tapauksissa:
a) muun markkinattoman tuotoksen arvottaminen;
b) muun markkinattoman tuottajan (paikallinen TAY) tuotoksen summan
arvottaminen;
c) tuotoksen summan arvottaminen institutionaaliselle yksikölle, jonka
paikallinen TAY on muu markkinaton tuottaja, (katso kohdat
3.53—3.56).
3.48. Määritelmä: ►M4 Perushinta on hinta, jonka tuottajat saavat ostajalta
tuotettua tavara- tai palveluyksikköä kohti, miinus kaikki
tuosta yksiköstä sen tuotannon tai myynnin seurauksena
maksettavat verot (so. tuoteverot) (katso kohta 4.27), plus
kaikki tuosta yksiköstä sen tuotannon tai myynnin seur-
auksena saatavat tukipalkkiot (so. tuotetukipalkkiot). ◄
Siihen ei lueta tuottajan erikseen laskuttamia kuljetuskus-
tannuksia. Siihen luetaan tuottajan samalla laskulla
laskuttamat kuljetuslisät, myös siinä tapauksessa, että ne
ovat erillisenä eränä laskussa.
3.49. Tuotos omaan käyttöön (P.12) on arvotettava markkinoilla myytävien
samanlaisten tuotteiden perushintaan; niin ollen sellaisesta tuotoksesta voi
syntyä nettotoimintaylijäämää tai sekatuloa. Tämä pätee myös omistusa-
suntopalveluihin (katso kohtaa 3.64). Tavallisesti on kuitenkin
välttämätöntä arvottaa omaan käyttöön tapahtuvan rakentamisen tuotos
tuotantokustannusten perusteella.
3.50. Keskeneräisten töiden lisäykset arvotetaan suhteessa valmiin tuotteen
arvioituun käypään perushintaan.
3.51. Jos keskeneräisenä työnä käsitellyn tuotoksen arvo on arvioitava
etukäteen, sen tulisi perustua tosiasiallisesti aiheutuneisiin kustannuksiin,
plus arvioitua toimintaylijäämää tai sekatuloa vastaava lisä tai arvio.
Ennakolliset arviot tulee myöhemmin korvata arvoilla, jotka on saatu
jakamalla valmiiden tuotteiden tosiasiallinen arvo (kun se saadaan tietää).
Jälkimmäinen on seuraavien erien arvojen summa:
a) myydyt tai vaihdetut valmiit tuotteet;
b) valmiiden tuotteiden varastoon kirjaukset, miinus varastosta pois otot;
c) valmiit tuotteet omaan loppukäyttöön.
3.52. Keskeneräisinä hankittujen rakennusten ja rakenteiden arvo arvioidaan
siihenastisten kustannusten perusteella mukaan luettuna toimintaylijäämää
tai sekatuloa vastaava lisä tai arvio (tämä lisä on seurausta siitä, että arvo
voidaan arvioida samanlaisten rakennusten ja rakenteiden hintojen
perusteella). Ostajan suorittamia vaiheittaisia maksuja (edellyttäen, ettei
mitään ennakkomaksuja tai jäännösmaksuja ole) voidaan käyttää ostajan1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 70
(1) Vaikka nämä tulot eivät ehkä riitä kattamaan 50 % museomyymälän kaikista
kustannuksista, esim. sen vuoksi, että kustannuksiin sisältyvät museomyymälän
henkilöstön palkansaajakorvaukset.
▼B
kiinteän pääoman bruttomuodostuksen likimääräiseen arviointiin kussakin
vaiheessa.
Jos omaan käyttöön tapahtuva rakentaminen ei valmistu yhden tilinpito-
jakson aikana, tuotoksen arvo ja vastaava kiinteän pääoman
bruttomuodostus tulee arvioida soveltamalla tarkastelun kohteena olevan
ajanjakson aikana syntynyttä kokonaiskustannusten osaa arvioituun
käypään perushintaan. Jos ei ole mahdollista arvioida valmiin raken-
nelman perushintaa, se täytyy arvottaa sen kokonaistuotantokustannusten
mukaan. Jos osa tai koko työpanos saadaan ilmaiseksi, kuten asian laita
voi olla kotitalouksien yhteisessä rakentamisessa, arviotuihin kokonais-
tuotantokustannuksiin liitetään arvio siitä, mitä palkatun työvoiman
kustannukset olisivat olleet käyttäen samanlaisen työvoiman palkkatasoa
kyseisellä paikkakunnalla tai alueella.
3.53. Muun markkinattoman tuottajan (paikallinen TAY) tuotos yhteensä on
arvotettava kokonaistuotantokustannusten mukaan, toisin sanoen seuraa-
vien erien summan mukaan:
a) välituotekäyttö (P.2);
b) palkansaajakorvaukset (D.1);
c) kiinteän pääoman kuluminen (K.1);
d) muut tuotantoverot (D.29) miinus muut tuotantotukipalkkiot (D.39).
Muut tuotantotukipalkkiot pitäisi vähentää. Pitäisi kuitenkin huomata, että
muita tuotantotukipalkkioita muille markkinattomille tuottajille ei usein-
kaan ole tai ne ovat määrältään hyvin pieniä (katso 4.36).
Korkomaksuja ei sovitun käytännön mukaisesti lueta muun markkinat-
toman tuotannon kustannuksiin (vaikka niitä eräissä tapauksissa voidaan
pitää suurina tuotantokustannuksina, esim. asuntoyhteisöjen tapauksessa).
Muun markkinattoman tuotannon kustannukset eivät myöskään sisällä
muussa markkinattomassa tuotannossa käytettyjen ja omistettujen muiden
rakennusten kuin asuinrakennusten laskennallisia vuokra-arvoja.
3.54. Institutionaalisen yksikön tuotos yhteensä on siihen kuuluvien paikallisten
toimialayksiköiden (TAY) tuotosten summa. Tämä pätee myös sellaisiin
institutionaalisiin yksiköihin, jotka ovat muita markkinattomia tuottajia.
3.55. Jos muilla markkinattomilla tuottajilla (paikallisilla toimialayksiköillä) ei
ole markkinatuotosta sivutuotantona, muu markkinaton tuotos on
arvotettava tuotantokustannusten perusteella. Jos muilla markkinattomilla
tuottajilla on markkinatuotosta sivutuotantona, muu markkinaton tuotos
arvotetaan jäännöseränä, toisin sanoen erotuksena muun markkinattoman
tuottajan kokonaistuotantokustannukset miinus niiden markkinatuotok-
sesta saadut tulot.
3.56. Periaatteessa muiden markkinattomien tuottajien markkinatuotos on
arvotettava perushintaan. Vaikka muulla markkinattomalla paikallisella
TAY:llä saattaa olla myyntituloja, sen tuotos yhteensä, joka kattaa sekä
markkinatuotoksen että muun markkinattoman tuotoksen (ja mahdollisesti
myös tuotoksen omaan loppukäyttöön) arvotetaan kuitenkin tuotantokus-
tannusten perusteella. Sen markkinatuotoksen arvo määritellään
markkinatuotteista saatujen myyntitulojen perusteella ja sen muun
markkinattoman tuotoksen arvo saadaan jäännöseränä, joka lasketaan
toisaalta tuotoksen summan ja toisaalta sen markkinatuotoksen ja
tuotoksen omaan loppukäyttöön välisenä erona. Myyntitulojen arvo,
joka saadaan taloudellisesti merkityksettömiin hintoihin myydyistä muista
markkinattomista tavaroista ja palveluista, jää osaksi sen muun markki-
nattoman tuotoksen arvoa.
3.57. Määrätynlaisten tuotosten osalta tuotoksen kirjausajankohdat ja arvotta-
minen ovat seuraavien, CPA:n pääryhmien mukaisessa järjestyksessä
esitettyjen, selvennysten ja poikkeusten alaisia.
3.58. A. Maa-, riista- ja metsätaloustuotteet;
B.Kalataloustuotteet
Maataloustuotteiden tuotokset pitäisi kirjata ikään kuin niitä tuotettaisiin
jatkuvasti koko tuotantoajanjakson ajan (eikä ainoastaan sadonkorjuun tai
eläinten teurastuksen aikaan).
Kasvavia satoja, pystyssä olevia puita, kalavarantoja tai ravinnoksi
kasvatettavia eläimiä pitäisi käsitellä kuten keskeneräisten töiden
varastoja prosessin aikana ja muuttaa valmiiden tuotteiden varastoiksi,
kun prosessi on suoritettu loppuun.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 71
▼B
3.59. D. Teollisuus;
F.Rakentaminen
Kun rakennuksen tai muun rakenteen rakentamisesta, joka ulottuu
useamman tilinpitojakson ajalle, on tehty etukäteen myyntisopimus,
jokaisen ajanjakson aikana tuotettua tuotosta käsitellään ikään kuin se
myytäisiin ostajalle tilinpitojakson lopussa: toisin sanoen ostajan kiinteän
pääoman muodostuksena pikemminkin kuin keskeneräisenä työnä raken-
tamisessa. Itse asiassa tuotettua tuotosta käsitellään ikään kuin se
myytäisiin ostajalle vaiheittain jälkimmäisen saadessa tuotoksen juridisen
omistusoikeuden. Kun sopimus edellyttää vaiheittaisia maksuja, tuotoksen
arvo voidaan usein arvioida likimääräisesti kunkin ajanjakson aikana
suoritettujen vaiheittaisten maksujen arvon perusteella. Jos myyntisopi-
musta ei kuitenkaan ole, kunakin ajanjaksona tuotettu keskeneräinen
tuotos kirjataan keskeneräiseksi työksi.
3.60. G. Tukkukaupan ja vähittäiskaupan palvelut; moottoriajoneuvojen,
henkilökohtaisten ja kotitalousesineiden korjauspalvelut
Tukkukaupan ja vähittäiskaupan palvelujen tuotos mitataan jälleenmyyn-
tiin ostettujen tavaroiden kaupan lisien mukaan.
Määritelmä: Kaupan lisä on jälleenmyyntiä varten ostetun tavaran
todellisen tai laskennallisen hinnan ja sen hinnan välinen
ero, jonka jakelija joutuisi maksamaan tavaran korvaami-
seksi myynti- tai luovutushetkellä.
Hallussapitovoitot ja -tappiot eivät sovitun käytännön mukaisesti sisälly
kaupan lisään. Käytännössä tietolähteet eivät ehkä kuitenkaan mahdollista
kaikkien hallussapitovoittojen ja -tappioiden erottamista.
3.61. H. Majoitus- ja ravitsemispalvelut
Hotelli-, ravintola- ja kahvilapalveluiden tuotoksen arvoon sisältyy
kulutettujen ruokien, juomien ym. tuotoksen arvo.
3.62. I. Kuljetus-, varastointi- ja tietoliikennepalvelut
Kuljetuspalveluiden tuotos mitataan tavaroiden tai henkilöiden kulje-
tusmäärien arvon mukaan. Paikallisen TAY:n sisällä tapahtuvia
kuljetuksia omaan käyttöön pidetään aputoimintana eikä niitä yksilöidä
ja kirjata erikseen.
Varastointipalvelujen tuotos mitataan keskeneräisten töiden lisäyksen
arvolla, joko lisätuotoksena tietyn ajanjakson yli säilyttämällä (esim.
varastointina toisen paikallisen TAY:n puolesta) tai fyysisenä muutoksena
(esim. viinien kypsyttämisenä).
Matkatoimistopalveluiden tuotos mitataan toimistojen palvelumaksujen
arvona (palkkiot tai provisiot) eikä matkustajien matkatoimistoille
suorittamien täysimääräisten menojen mukaan. Jälkimmäisiin saattaa
sisältyä esim. maksuja kolmansien osapuolien suorittamista kuljetuksista.
Matkanjärjestäjäpalveluiden tuotosta mitataan matkustajien matkanjär-
jestäjälle suorittamien täysimääräisten menojen mukaan.
Matkatoimistopalveluiden ja matkanjärjestäjäpalveluiden välinen ero on
siinä, että matkatoimistopalveluihin sisältyy ainoastaan välitys matkus-
tajan puolesta, kun taas matkanjärjestäjäpalvelut luovat uuden tuotteen,
toisin sanoen matka järjestetään, mistä sen eri osatekijöiden hinnat (esim.
matka, majoitus ja ajanviete) eivät ole sellaisenaan matkustajan
tunnistettavissa.
3.63. J. Rahoituspalvelut (tähän sisältyvät vakuutus- ja eläkerahastopalvelut)
Rahoituksen välityspalvelujen tuotosta, joista ei peritä mitään nimeno-
maisia maksuja, mitataan sovitun käytännön mukaisesti siten, että
palveluja tarjoavan yksikön saamasta omaisuustulojen summasta vähen-
netään niiden maksamat korot yhteensä, mutta ei oteta mukaan niiden
omien varojen sijoittamisesta saatuja tuloja (koska sellaiset tulot eivät
synny rahoituksen välityksestä), ja mikäli rahoituksen välittäjällä on
toissijaista vakuutustoimintaa, ei oteta mukaan vakuutusteknisen vastuu-
velan sijoittamisesta saatuja tuloja. Hallussapitovoitot ja -tappiot pitäisi
jättää huomioimatta tätä tuotosta mitattaessa, koska järjestelmässä
hallussapitovoittoja ei yleensäkään kirjata tuotantotilille vaan erilliselle
tilille (varojen muiden muutosten tilille). Tämä pätee myös ammatti-
maisten arvopaperikauppiaiden ulkomaan valuutan ja arvopapereiden
hallussapitovoittoihin (vaikka heidän hallussapitovoittonsa saattavat
ylenesä olla positiivisia ja arvopaperikauppiaat itse saattavat pitää niitä
normaalien tulojensa osana). Ulkomaan valuutan ja arvopapereiden1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 72
▼B
kaupan lisät (toisin sanoen tavalliset erot arvopaperikauppiaiden ostohin-
tojen ja ostajien ostohintojen välillä) on kuitenkin sisällytettävä
tuotokseen, kuten tukku- ja vähittäiskauppiaidenkin. Vastaavasti saattaa
myös esiintyä ongelmia sellaisten kaupan lisien erottamisessa hallussapi-
tovoitoista; ne pitäisi selvittää niin hyvin kuin mahdollista.
Keskuspankin tarjoamien rahoituksen välityspalvelujen tuotos pitäisi
mitata samalla tavoin kuin muiden rahoituksen välittäjien palvelujen
tuotos.
Sellaisten rahanlainaajien toimintaa, jotka lainaavat ainoastaan omia
varojaan, ei pidetä palvelujen tuotantona.
Rahoituksen välittäjät saattavat tuottaa myös erilaisia rahoitus- ja liike-
elämän palveluita, joista veloitetaan nimenomaiset palkkiot tai provisiot.
Esimerkkeinä voidaan mainita esim. valuutan vaihto ja sijoitusneuvonta,
kiinteistöjen osto tai veroneuvonta. Sellaisten palvelujen tuotos arvotetaan
veloitettujen palkkioiden ja provisioiden perusteella.
Vakuutuspalvelujen tuotos (palvelumaksu) mitataan seuraavasti:
todelliset ansaitut vakuutusmaksut yhteensä
plus vakuutusmaksutäydennykset yhteensä (yhtä suuri kuin
vakuutusteknisen vastuuvelan sijoittamisesta saadut tulot)
miinus erääntyneet korvaukset yhteensä
miinus vakuutusrahastojen ja säästövakuutusrahastojen muutokset.
Hallussapitovoitot ja -tappiot jätetään huomioimatta vakuutuspalvelujen
tuotosta mitattaessa: niitä ei tule pitää vakuutusteknisen vastuuvelan
sijoittamisesta saatuina tuloina eikä niitä tule pitää vakuutusrahastojen
eikä säästövakuutusrahastojen muutoksina.
On huomattava, että vakuutustekninen vastuuvelka voidaan sijoittaa
vakuutusyhtiöiden sivutoimintoihin, esim. asuntojen tai toimistojen
vuokralle antoon. Sellaisessa tapauksessa nettotoimintaylijäämä näistä
sivutoiminnoista on vakuutusteknisen vastuuvelan sijoittamisesta saatua
tuloa.
Samalla tavoin eläkerahastopalvelujen tuotosta mitataan seuraavasti:
todelliset eläkemaksut
plus eläkemaksutäydennykset yhteensä (yhtä suuri kuin eläker-
ahastojen teknisen vastuuvelan sijoittamisesta saadut tulot)
miinus erääntyneet etuudet yhteensä
miinus eläkerahastojen muutokset.
3.64. K. Kiinteistö-, vuokraus- ja liike-elämän palvelut
Omistusasuntopalvelujen tuotos pitäisi arvottaa sen arvioidun vuokra-
arvon mukaan, jonka vuokralainen jotuisi maksamaan samasta asunnosta
ottaen huomioon sellaiset tekijät kuin sijainti, lähipalvelut ym. sekä itse
asunnon koko ja laatu. Asunnoista erillään sijaitsevista autotalleista, joita
omistaja käyttää kulutustarkoitukseen asunnon käytön yhteydessä, on
tehtävä samanlainen laskelma. Autotalleista, joita yksityinen omistaja
käyttää ainoastaan työpaikan lähellä pysäköimistä varten, ei tehdä
laskelmaa. Ulkomailla sijaitsevien omistusasuntojen, esim. loma-asun-
tojen vuokra-arvoa ei pidä kirjata osaksi kotimaista tuotantoa vaan
palvelujen tuonniksi ja vastaava nettotoimintaylijäämä ulkomailta
saaduksi ensituloksi. Ulkomaisten talousyksiköiden omistamien asuntojen
osalta on suoritettava vastaavat kirjaukset. Osa-aikaisille lomaosakeasun-
noille osuus palvelumaksusta olisi kirjattava sellaisenaan.
Muiden rakennusten kuin asuinrakennusten kiinteistöpalvelujen tuotos
mitataan erääntyneiden vuokrien arvolla.
Vuokrauspalveluiden (koneiden ja laitteiden ym. vuokralle anto) tuotos
mitataan sen vuokran arvolla, jonka vuokraaja maksaa vuokralleantajalle.Se erotetaan selvästi rahoitusliisauksesta, joka on kiinteiden varojen
hankinnan rahoitusmenetelmä, toisin sanoen laina vuokralleantajalta
vuokralleottajalle. Rahoitusliisauksessa vuokrat koostuvat (pääasiassa)
takaisinmaksuista ja koronmaksuista ja palveluiden arvo on hyvin pieni
verrattuna maksettuihin kokonaisvuokriin (katso liitettä liisauksesta).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 73
▼B
Tutkimus- ja kehittämistoimintoja (T&K) varten olisi, mikäli mahdollista
erotettava erillinen paikallinen TAY. Jos se ei ole mahdollista, kaikki
(pääasialliseen toimintaan verrattuna) merkittävän suuruinen T&K-
toiminta olisi kirjattava paikallisen TAY:n sivutoiminnaksi.
T&K-palveluiden tuotos mitataan seuraavasti:
a) Erikoistuneiden kaupallisten tutkimuslaboratorioiden tai -laitosten
suorittama T&K arvotetaan myynneistä, sopimuksista, provisioista,
maksuista ym. saatujen tulojen mukaan tavalliseen tapaan.
b) Saman yrityksen sisällä käytettäväksi tarkoitettu T&K pitäisi periaat-
teessa arvottaa siihen arvioituun perushintaan, joka jouduttaisiin
maksamaan, jos tutkimus tehtäisiin alihankintana kaupallisesti.
Käytännössä on kuitenkin todennäköistä, että se on arvotettava
kokonaistuotantokustannusten perusteella.
c) Julkishallinnon yksiköiden, yliopistojen, voittoa tavoittelemattomien
tutkimuslaitosten ym. T&K on tavallisesti muuta markkinatonta
tuotantoa ja arvotetaan siten tuotantokustannusten perusteella. Muiden
markkinattomien T&K:n tuottajien T&K:n myynnistä saamat tulot on
kirjattava sivumarkkinatuotoksesta saaduiksi tuloiksi.
T&K-menot olisi erotettava koulutus- ja ammatillisen harjaantumiskou-
lutuksen menoista. T&K-menoihin ei sisälly pääasiallisena tai
sivutoimintana tapahtuvasta atk-ohjelmien kehittämisestä syntyviä kustan-
nuksia. Niiden tilinpitokäsittely on kuitenkin lähes samanlainen; ainoa ero
on, että ohjelmia pidetään aineettomina valmistettuina varoina eikä niitä
patentoida.
3.65. L. Julkisen hallinnon ja maanpuolustuksen palvelut, pakolliset
sosiaalivakuutuspalvelut
Julkisen hallinnon palvelut, maanpuolustuspalvelut ja pakolliset
sosiaalivakuutuspalvelut ovat aina muita markkinattomia palveluita ja
ne tulisi näin ollen arvottaa vastaavasti.
3.66. M. Koulutuspalvelut;
N. Terveys- ja sosiaalipalvelut
Koulutus- ja terveyspalveluissa saattaa usein olla välttämätöntä vetää
tarkka raja markkinatuottajien ja muiden markkinattomien tuottajien
välille ja niiden markkinatuotoksen ja muun markkinattoman tuotoksen
välille. Esimerkiksi julkiset laitokset (tai muut laitokset erityisten
avustusten ansiosta) voivat periä eräistä koulutus- ja sairaanhoitomuo-
doista nimelliset maksut, mutta joistakin toisista koulutus- ja
erikoissairaanhoitomuodoista ne voivat periä maksun kaupallisten
taksojen mukaan. Toisena tavallisena esimerkkinä voidaan mainita, että
saman tyyppistä palvelua (esimerkiksi korkean asteen koulutusta)
tarjoavat (tai välittävät) toisaalta julkinen sektori ja toisaalta kaupalliset
laitokset. Tällöin perityissä hinnoissa ja palveluiden laadussa esiintyy
usein suuria eroja.
Koulutus- ja terveyspalveluihin ei lueta T&K-toimintoja; terveyspalve-
luihin ei lueta terveydenhoidon koulutusta esim. yliopistollisissa
sairaaloissa.
3.67. O. Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset palvelut
Kirjojen, nauhoitusten, filmien, atk-ohjelmien, kasettien, levyjen ym.
tuotanto on kaksivaiheinen prosessi ja sitä mitataan vastaavasti:
(1) Alkuperäiskappaleiden tuotannosta syntyvää tuotosta — aineetonta
kiinteää varaa — mitataan siitä maksetulla hinnalla, jos se myydään,
tai jos sitä ei myydä, samanlaisista alkuperäiskappaleista maksetulla
perushinnalla, niiden tuotantokustannuksilla tai niiden käyttämisestä
tuotannossa odotettujen tulevien tulojen diskontatulla arvolla.
(2) Tämän varan omistaja saattaa käyttää sitä suoraan tai tuottaa siitä
kopioita myöhempinä ajanjaksoina. Jos omistaja on antanut lisenssin
muille tuottajille alkuperäiskappaleen käyttämiseksi tuotannossa,
hänen lisensseistä saamansa maksut, provisiot, palkkiot ym. ovat
hänen tuotostaan palveluista. Aineettoman varan myynti on kuitenkin
negatiivista kiinteän pääoman muodostusta.
3.68. P. Yksityiset kotitaloudet, joilla on palkattua henkilöstöä
Palkatun henkilöstön tuottamien kotitalouspalveluiden tuotos — sovitun
käytännön mukaan — arvotetaan palkatun työvoiman korvausten
perusteella; siihen sisältyvät kaikki luontoismuotoiset korvaukset kuten
ruoka tai asunto.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 74
▼B
VÄLITUOTEKÄYTTÖ (P.2)
3.69. Määritelmä: Välituotekäyttö koostuu tuotantoprosessissa panoksina
kulutettujen tavaroiden ja palveluiden arvosta, lukuunottamatta kiinteitä varoja, joiden kulutus kirjataan kiinteän
pääoman kulumisena. Tavarat ja palvelut voidaan joko
muuntaa tai käyttää hyväksi tuotantoprosessissa.
3.70. Välituotekäyttö sisältää seuraavat rajatapaukset:
a) kaikkien aputoimintojen panoksina käytettyjen tavaroiden ja palve-
luiden arvo. Tavallisia esimerkkejä ovat osto, myynti, markkinointi,
kirjanpito, tietojenkäsittely, kuljetus, varastointi, huolto, turvallisuus
ym. Näitä tavaroita ja palveluita ei eroteta paikallisen TAY:n
pääasiallisiin (tai sivu-) toimintoihin kulutetuista tavaroista ja palve-
luista;
b) niiden tavaroiden ja palveluiden arvo, jotka saadaan saman institutio-
naalisen yksikön toiselta paikalliselta TAY:ltä (vain siinä tapauksessa,
että ne ovat kohdassa 3.69 esitetyn yleisen määritelmän mukaisia);
c) vuokrattujen kiinteiden varojen käytöstä aiheutuvat kustannukset,
esim. koneiden tai autojen käyttöliisaus;
d) voittoa tavoittelemattomille elinkeinoelämän yhdistyksille maksetut
jäsenmaksut tai osuusmaksut;
e) erät, joita ei pidetä pääoman bruttomuodostuksena, kuten:
— pienet työkalut, jotka ovat halpoja ja joita käytetään suhteellisen
yksinkertaisiin toimintoihin, kuten sahat, vasarat, ruuvimeisselit ja
muut käsityökalut; pienet kojeet, kuten taskulaskimet. Sovitun
käytännön mukaan EKT:ssa kaikki sellaisten kestokulutustavar-
oiden menot, jotka eivät ylitä 500:aa ecua (vuoden 1995 hinnoissa)
tavaralta (tai suurina määrinä ostettaessa, koko ostetulta määrältä),
olisi kirjattava välituotekäyttönä;
— tuotannossa käytettyjen kiinteiden varojen tavanomainen,
säännöllinen huolto ja korjaus;
— sotilaalliset tuhoamisaseet ja niiden laukaisemiseen tarvittavat
laitteet (mutta ei poliisin tai turvajoukkojen hankkimat keveät
aseet tai panssariajoneuvot, joita pidetään kiinteän pääoman
bruttomuodostuksena);
— tutkimus- ja kehittämispalvelut, henkilöstön koulutus, markkina-
tutkimus ja vastaavat yksikön ulkopuolelta ostetut tai saman
institutionaalisen yksikön erillisen paikallisen TAY:n tarjoamat
toiminnot;
f) maksut valmistamattomien aineettomien varojen kuten patentoitujen
varojen, tavaramerkkien ym. käytöstä (ei kuitenkaan maksuja sell-
aisten omistusoikeuksien ostamisesta; niitä pidetään
valmistamattomien aineettomien varojen hankintana);
g) työnantajan korvaamat työntekijöiden menot tavaroista, jotka ovat
välttämättömiä työnantajien tuotannon kannalta, kuten sopimusvel-
voitteet ostaa omaan käyttöön työkaluja tai turvavarusteita;
h) työnantajien menot, jotka ovat heidän omaksi sekä henkilöstön
hyväksi, koska ne ovat välttämättömiä työnantajan tuotannon kannalta.
Esimerkkeinä voidaan mainita:
— henkilöstön työtehtävien yhteydessä syntyneiden matka-, ero-,
muutto- ja ajanvietekustannusten korvaaminen;
— työpaikan palvelujen järjestäminen.
Laajempi luettelo esitetään palkansaajakorvauksia koskevissa kappa-
leissa (D.1);
i) paikallisten toimialayksiköiden (TAY) maksamat vahinkovakuutuspal-
velumaksut (katso myös liite 3 vakuutuksesta): jotta palvelumaksut
voitaisiin kirjata välituotekäyttönä, maksetut vakuutusmaksut pitäisi
diskontata esim. maksetuilla korvauksilla ja vakuutusrahastojen
nettomuutoksella. Viimeksi mainittu voidaan jakaa paikallisiin toimia-
layksiköihin suhteessa maksettuihin vakuutusmaksuihin.;
j) ainoastaan koko kansantaloudelle: kaikki kotimaisten tuottajien
tarjoamat välilliset rahoituspalvelut (FISIM).
3.71. Välituotekäyttöön ei lueta:
a) eriä, joita pidetään pääoman bruttomuodostuksena, kuten:
1) arvoesineet;
2) mineraalien etsintä;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 75
▼B
3) perusparannukset, jotka menevät huomattavasti pitemmälle kuin
mitä pelkkä kiinteiden varojen hyvässä työkunnossa pitäminen
edellyttää, esim. peruskorjaukset, uudestaanrakentamiset, laajen-
nustyöt;
4) omaan käyttöön ostetut tai tuotetut atk-ohjelmistot;
b) työnantajan menot, joita pidetään luontoismuotoisina palkkoina (katso
4.05);
c) markkina- ja omavaraistuotantoyksiköiden käyttämät julkisyhteisöjen
tuottamat kollektiivipalvelut (joita pidetään julkisyhteisöjen kollektii-
visina kulutusmenoina);
d) saman tilinpitojakson aikana ja samassa paikallisessa TAY:ssä tuotetut
ja kulutetut tavarat ja palvelut (niitä ei myöskään kirjata tuotokseksi);
e) maksut julkisyhteisöjen luvista ja maksut, joita pidetään tuotantover-
oina (katso kohdat 4.79, 4.80).
KIRJAUSAJANKOHTA JA VÄLITUOTEKÄYTÖN ARVOTTAMINEN
3.72. Välituotteina käytetyt tuotteet pitäisi kirjata ja arvottaa sillä hetkellä,
jolloin ne joutuvat tuotantoprosessiin. Ne on arvotettava samanlaisten
tavaroiden tai palveluiden sen hetkisiin ostajien hintoihin.
3.73. Käytännössä tuotantoyksiköt eivät tavallisesti kirjaa tarvaroiden todellista
käyttöä tuotantoon suoraan. Ne kirjaavat ostot, jotka on tarkoitettu
käytettäviksi panoksina, ja muutokset sellaisten varastossa pidettyjen
tavaroiden määrissä. Välituotekäyttö on sen vuoksi arvioitava
vähentämällä ostoista panosten varastojen muutokset (katso kohdat
3.120—3.124 jälkimmäisten oikeasta arvottamisesta).
KULUTUS (P.3, P.4)
3.74. Kulutuksesta käytetään kahta käsitettä:
a) kulutusmenot (P.3);
b) todellinen kulutus (P.4).
Kulutusmenot on käsite, joka tarkoittaa sektorin kulutustavara- ja
palvelumenoja. Sitä vastoin todellinen kulutus tarkoittaa sektorin
kulutustavaroiden ja palveluiden hankintaa. Näiden kahden käsitteen
välinen ero on siinä, miten käsitellään tiettyjen julkisyhteisöjen tai
kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen rahoit-
tamia, mutta kotitalouksille luontoismuotoisina sosiaalisina tulonsiirtoina
tarjottuja tavaroita ja palveluita.
KULUTUSMENOT (P.3)
3.75. Määritelmä: Kulutusmenot käsittävät kotimaisille institutionaalisille
yksiköille sellaisista tavaroista ja palveluista aiheutuneet
menot, joita käytetään henkilökohtaisten tarpeiden tai
yhteiskunnan jäsenten kollektiivisten tarpeiden suoraan
tyydyttämiseen. Kulutusmenot voidaan käyttää kotimaassa
tai ulkomailla.
3.76. Kotitalouksien kulutusmenot sisältävät seuraavat rajatapaukset:
a) omistusasunnosta saatavat palvelut;
b) luontoismuotoiset tulot, kuten:
1) palkansaajien luontoismuotoisina tuloina saamat tavarat ja palvelut;
2) kotitalouksien omistamien yhteisömäisten yritysten tuotoksena
tuotetut tavarat ja palvelut, jotka kotitalouden jäsenet pidättävät
itsellään kulutusta varten. Esimerkkeinä voidaan mainita elintar-
vikkeet ja muut maataloustuotteet, omistusasunnosta saatavat
asumispalvelut ja palkatun henkilöstön tuottamat kotitalouspalvelut
(palvelijat, kokit, puutarhurit, autonkuljettajat ym.).
c) tavarat, joita ei pidetä välituotekäyttönä, kuten:
1) raaka-aineet sellaisia asuntojen pieniä korjauksia ja sisustustöitä
varten, joita asuntojen vuokralaiset ja omistajat tyypillisesti tekevät;
2) raaka-aineet kestokulutustavaroiden, mukaan luettuna ajoneuvot,
korjausta ja huoltoa varten;
d) tavarat, joita ei pidetä pääoman muodostuksena, erityisesti kestokulu-
tustavarat, joiden käyttö jatkuu usean tilinpitojakson ajan; tähän
sisältyy joidenkin kestotavaroiden omistuksen siirtyminen yritykseltä
kotitaloudelle (katso olemassa olevien tavaroiden taloustoimet, kohta
3.148);1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 76
▼B
e) suoraan veloitetut rahoituspalvelut;
f) vakuutuspalvelut niihin sisältyvän palvelumaksun määrän mukaan
(katso kohta 3.63);
g) eläkerahastopalvelut implisiittisen palvelumaksun määrän mukaan
(katso kohta 3.63);
h) kotitalouksien maksut lisensseistä, luvista ym., joita pidetään palve-
luiden ostoina (katso kohdat 4.79, 4.80);
i) tuotoksen osto taloudellisesti merkityksettömiin hintoihin, esim.
museon sisäänpääsymaksut (katso kohta 3.45).
3.77. Kotitalouksien kulutusmenoihin eivät sisälly:
a) luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot, kuten esim. alkuaan kotita-
loudelle koituneet mutta myöhemmin sosiaaliturvan korvaamat
kustannukset, esim. eräät sairaanhoitomenot;
b) erät, joita pidetään välituotekäyttönä tai pääoman bruttomuodostuk-
sena, kuten
1) yhtiöimättömiä yrityksiä omistavien kotitalouksien menot, jotka
ovat aiheutuneet elinkeinon harjoittamisesta — esim. sellaisista
kestotavaroista kuin ajoneuvot, kalusteet tai sähkölaitteet (kiinteän
pääoman bruttomuodostus), ja myös muista kuin kestotavaroista
kuten polttoaineet (välituotekäyttö);
2) menot, joita asunnon omistajalle aiheutuu asunnon sellaisesta
sisustamisesta, huollosta ja korjauksesta, joita vuokralaiset eivät
tyypillisesti tee (joita käsitellään välituotekäyttönä asuntopalvelujen
tuottamisessa);
3) asuntojen ostaminen (käsitellään kiinteän pääoman bruttomuodos-
tuksena);
4) arvoesineistä aiheutuneet menot (käsitellään pääoman bruttomuo-
dostuksena);
c) erät, joita käsitellään valmistamattomien varojen hankintana, erityisesti
maan ostaminen;
d) kaikki ne kotitalouden maksut, joita on pidettävä veroina, sellaiset
kuten ajoneuvojen, veneiden tai lentokoneiden omistusluvat sekä myös
metsästys-, ampuma-ase- tai kalastusluvat (katso kohdat 4.79, 4.80);
e) jäsenmaksut, osuusmaksut ja muut sen kaltaiset maksut, joita
kotitaloudet ovat maksaneet kotitalouksia palveleville voittoa tavoitte-
lemattomille yhteisöille, kuten ammattiliitoille, ammatillisille
seuroille, kuluttajayhdistyksille, kirkoille ja yhteiskunnallisille, kult-
tuuri- ja viihdealan sekä urheiluseuroille;
f) kotitalouksien vapaaehtoiset rahamääräiset tai luontoismuotoiset
tulonsiirrot hyväntekeväisyys-, hätäapu- ja avustusjärjestöille.
3.78. Kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen kulutus-
menot sisältävät kaksi erillistä ryhmää:
a) Kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen
tuottamien tavaroiden ja palveluiden arvo, joka ei ole pääoman
muodostusta omaan käyttöön eikä kotitalouksien ja muiden yksiköiden
menoja.
b) Kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille yhteisöille sell-
aisista palveluista aiheutuneet menot, joita ovat tuottaneet
markkinatuottajat ja jotka on toimitettu — ilman jatkojalostusta —
kotitalouksille kulutettavaksi luontoismuotoisina sosiaalietuuksina.
3.79. Julkisyhteisöjen kulutusmenot (P.3) sisältävät kaksi samankaltaista
menoryhmää kuin kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen kulutusmenot:
a) Julkisyhteisöjen itsensä tuottamien tavaroiden ja palvelujen arvo (P.1),
joka ei ole pääoman muodostusta omaan käyttöön (vastaa kohtaa P.12)
eikä myyntejä — Markkinatuotos (P.11) ja maksut muusta markkina-
tuotoksesta (P.131);
b) Julkisyhteisöjen tekemät sellaisten tavaroiden ja palvelujen ostot, jotka
ovat markkinatuottajien tuottamia ja jotka on toimitettu — ilman
jatkojalostusta — kotitalouksille luontoismuotoisina sosiaalisina
tulonsiirtoina (D.6311 + D.63121 + D.63131). Tämä merkitsee sitä,
että julkisyhteisöt ainoastaan maksavat tavarat ja palvelut, jotka myyjät
toimittavat kotitalouksille.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 77
▼M2
▼B
3.80. Yrityksillä ei ole kulutusmenoja. Niiden ostamat samanlaiset tavarat ja
palvelut, joita kotitaloudet käyttävät kulutukseen, käytetään joko välituo-
tekäyttönä tai hankitaan henkilöstölle luontoismuotoisina
palkansaajakorvauksina, toisin sanoen ne ovat kotitalouksien laskennal-
lisia kulutusmenoja. Silloinkin kun ne rahoittavat, esim. mainonnan
kautta, henkilökohtaista kulutusta, tätä kulutusta käsitellään välituote-
käyttönä.
TODELLINEN KULUTUS (P.4)
3.81. Määritelmä: Todellinen kulutus koostuu tavaroista ja palveluista, joita
kotimaiset institutionaaliset yksiköt hankkivat inhimillisten
tarpeiden, yksilöllisten tai kollektiivisten, välitöntä
tyydyttämistä varten.
3.82. Määritelmä: Kotitalous hankkii tavarat ja palvelut yksilöllistä kulutusta
varten (”yksilölliset tavarat ja palvelut”) ja käyttää niitä
tuon kotitalouden jäsenten tarpeiden tyydyttämiseen.
Yksilöllisillä tavaroilla ja palveluilla on seuraavat ominai-
suudet:
a) Yksittäisen kotitalouden tai sen jäsenen tavaroiden ja
palveluiden hankintaa sekä myös ajankohtaa, jolloin se
tapahtuu, täytyy olla mahdollista havainnoida ja kirjata.
b) Kotitalouden on täytynyt suostua tavaran tai palvelun
hankintaan ja ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin sen
mahdollistamiseksi — esim. olemalla läsnä koulussa tai
klinikalla.
c) Tavaran tai palvelun täytyy olla sellainen, että kun yksi
kotitalous tai henkilö tai mahdollisesti pieni, rajoitettu
henkilöryhmä on sen hankkinut, se sulkee pois muiden
kotitalouksien tai henkilöiden mahdollisuuden hankkia
kyseinen tavara tai palvelu.
3.83. Määritelmä: Kollektiiviset kulutuspalvelut (”kollektiiviset palvelut”)
tarjotaan samanaikaisesti kaikille yhteiskunnan jäsenille
tai kaikille yhteiskunnan tietyn osaryhmän jäsenille, esim.
kaikille tietyllä alueella asuville kotitalouksille. Kollektii-
visilla palveluilla on seuraavat ominaispiirteet:
a) Ne voidaan toimittaa samanaikaisesti yhteiskunnan tai
sen tietyn osaryhmän kaikille jäsenille, esim. tietyn
alueen tai paikkakunnan jäsenille.
b) Sellaisten palveluiden käyttö on tavallisesti passiivista
eikä vaadi kaikkien asiaankuuluvien henkilöiden nime-
nomaista suostumusta tai aktiivista osallistumista.
c) Kollektiivisen palvelun hankkiminen yhdelle henkilölle
ei vähennä muille saman yhteiskunnan tai sen osar-
yhmän jäsenille saatavilla olevaa kyseisen palvelun
määrää. Hankinnassa ei ole kilpailua.
3.84. Kaikki kotitalouden kulutusmenot ovat yksilöllisiä. Sovitun käytännön
mukaisesti kaikki kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen tarjoamat tavarat ja palvelut käsitellään yksilöllisinä.
3.85 Julkisyhteisöjen tarjoamien tavaroiden ja palveluiden jako yksilöllisiin ja
kollektiivisiin tavaroihin ja palveluihin tehdään julkisyhteisöjen tehtävä-
luokituksen (COFOG) perusteella.
Julkisyhteisöjen yksiköiden tuottamia kunkin seuraavan nimikkeen alle
luettavia tavaroita ja palveluita pitäisi käsitellä yksilöllisten kulutuspalve-
lujen menoina:
a) 07.1 Lääkevalmisteet, lääkintälaitteet ja -välineet
07.2 Avohoitopalvelut
07.3 Sairaalapalvelut eli laitoshoito
07.4 Yleiset terveydenhuoltopalvelut
b) 08.1 Virkistys- ja urheilupalvelut
08.2 Kulttuuripalvelut
c) 09.1 Esiasteen ja alemman perusasteen koulutus
09.2 Ylemmän perusasteen ja keskiasteen koulutus
09.3 Keskiasteen jälkeinen, ei-korkea-asteen koulutus
09.4 Korkea-asteen koulutus1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 78
▼M6
▼M6
09.5 Tutkintoon johtamaton koulutus
09.6 Koulutuksen tukipalvelut opiskelijoille
d) 10.1 Sairaus ja toimintarajoitteisuus
10.2 Vanhuus10.3 Lesket ja muut edunsaajat10.4 Perhe ja lapset10.5 Työttömyys10.6 Asuminen
10.7 Sosiaalinen syrjäytyminen, muualla luokittelematon.
Vaihtoehtoisesti yleiset julkisyhteisöjen yksityiset kulutusmenot vastaavat
COICOP-luokituksen kaksinumerotasoa 14, johon kuuluvat seuraavat
numerotasot:
14.1 Asuminen (vastaa COFOG-luokituksen kolminumerotasoa 10.6)
14.2 Terveydenhuolto (vastaa COFOG-luokituksen kolminumerotasoja
07.1—07.4)
14.3 Virkistys- ja kulttuuripalvelut (vastaa COFOG-luokituksen kolmi-
numerotasoa 08.1—08.2)
14.4 Koulutus (vastaa COFOG-luokituksen kolminumerotasoja
09.1—09.6)
14.5 Sosiaaliturva (vastaa COFOG-luokituksen kolminumerotasoja
10.1—10.5 ja COFOG-luokituksen kolminumerotasoa 10.7)
Loput julkisyhteisöjen kulutusmenoista ovat kollektiivisia kulutusmenoja.
Niihin sisältyy erityisesti COFOG-luokituksen mukaan
a) Yleinen julkishallinto (kaksinumerotaso 01)
b) Puolustus (kaksinumerotaso 02)
c) Yleinen järjestys ja turvallisuus (kaksinumerotaso 03)
d) Elinkeinoelämään liittyvät asiat (kaksinumerotaso 04)
e) Ympäristönsuojelu (kaksinumerotaso 05)
f) Asuminen ja yhdyskuntapalvelut (kaksinumerotaso 06)
g) Yleinen hallinto, sääntely, yleisten tietojen levittäminen ja tilastot
(kaikki kaksinumerotasot)
h) Tutkimus ja kehitys (kaikki kaksinumerotasot).
3.86. Eri käsitteiden väliset väliset suhteet voidaan esittää taulukon muodossa:
Sektori, jolle menot aiheutuvat
JulkisyhteisötKotitalouksia
palvelevat voittoa
tavoittelemattomat
yhteisötKotitaloudetHankinnat
yhteensä
Yksilöllinen
kulutusX
(= Luontois-
muotoiset
sosiaaliset
tulonsiirrot)X
(= Luontois-
muotoiset
sosiaaliset
tulonsiirrot)X Kotitalouksien
todellinen
yksilöllinen
kulutus
Kollektiivinen
kulutusX 0 0 Julkisyhteisöjen
todellinen
kollektiivinen
kulutus
Yhteensä Julkisyh-
teisöjen kulu-
tusmenotKotitalouksia
palvelevien
voittoa tavoit-
telemattomien
yhteisöjen
kulutusmenotKotitalouksien
kulutusmenotTodellinen
kulutus = kulutus-
menot yhteeensä1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 79
▼B
▼B
3.87. Kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen kaikki
kulutusmenot ovat sovitun käytännön mukaisesti yksilöllisiä. Siitä seuraa,
että todellinen kulutus yhteensä on yhtä suuri kuin kotitalouksien
todellisen kulutuksen ja julkisen hallinnon todellisen kulutuksen summa.
3.88. Sovitun käytännön mukaisesti ulkomaiden kanssa ei esiinny luontoismuo-
toisia sosiaalisia tulonsiirtoja (vaikka sellaisia rahamääräisiä tulonsiirtoja
onkin). Siitä seuraa, että todellinen kulutus yhteensä on yhtä suuri kuin
kulutusmenot yhteensä.
KULUTUSMENOJEN KIRJAUSAJANKOHTA JA ARVOTTAMINEN
3.89. Kuten luvassa 1 selostettiin, tavarat ja palvelut pitäisi yleensä kirjata
silloin, kun velat luodaan, toisin sanoen silloin kun ostajalla syntyy velka
myyjälle. Tämä merkitsee sitä, että tavarasta koituvat menot on kirjattava
ajankohtana, jolloin sen omistajuus vaihtuu; palvelusta koituvat menot
kirjataan, kun palvelun toimittaminen on saatettu loppuun.
3.90. Osamaksulla tai vastaavilla luottojärjestelyillä (ja myös rahoitusliisauk-
sella) hankitusta tavarasta koituvat menot pitäisi kirjata ajankohtana,
jolloin tavara toimitetaan, vaikka tuolla hetkellä ei tapahtuisikaan
omistajan juridista vaihtumista.
3.91. Oma kulutus olisi kirjattava silloin, kun tuotos, joka pidätetään omaa
kulutusta varten, tuotetaan.
3.92. Kotitalouksien kulutusmenot kirjataan ostajan hintaan. Se on hinta, jonka
ostaja tosiasiassa maksaa tuotteista ostohetkellä. Yksityiskohtaisempi
määritelmä löytyy kohdasta 3.06.
3.93. Luontoismuotoisiksi palkansaajakorvauksiksi tarjotut tavarat ja palvelut
arvotetaan perushintaan silloin, kun työnantaja tuottaa ne, ja työnantajan
maksamaan hintaan silloin, kun työnantaja ostaa ne.
3.94. Omaa kulutusta varten pidetyt tavarat ja palvelut arvotetaan perushintaan.
3.95. Julkishallinnon tai kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen (KPVTY) kulutusmenot niiden itse tuottamista tuotteista
kirjataan ajankohtana, jolloin ne tuotetaan, mikä on myös toimitusaika
näille julkisyhteisöjen ja kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemat-
tomien yhteisöjen palveluille. Markkinatuottajien kautta hankittujen
tavaroiden ja palveluiden aiheuttamien kulutusmenojen toimitusaika on
niiden kirjausajankohta.
3.96. Julkisyhteisöjen tai kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen (KPVTY) kulutusmenot (P.3) ovat yhtä suuret kuin niiden
tuotoksen (P.1) summa, plus kotitalouksille markkinatuottajilta hankit-
tujen tuotteiden kulutusmenot — jotka muodostavat osan
luontoismuotoisista sosiaalisista tulonsiirroista
(D.6311 + D.63121 + D.63131) — miinus muiden yksiköiden maksamat
maksut — markkinatuotos (P.11) ja maksut muusta markkinattomasta
tuotoksesta (P.131) — miinus pääoman muodostus omaan käyttöön
(vastaa kohtaa P.12).
TODELLISEN KULUTUKSEN KIRJAUSAJANKOHTA JA ARVOTTA-
MINEN
3.97. Institutionaalisten yksiköiden katsotaan hankkineen tavaroita ja palveluita
silloin, kun niistä tulee tavaroiden uusia omistajia tai kun tavaroiden tai
palveluiden toimittaminen niille on saatu päätökseen.
3.98. Hankinnat — todellinen kulutus — arvotetaan niiden yksiköiden ostajan
hintaan, joille hankinnasta aiheutuu menoja.
Muita luontoismuotoisia tulonsiirtoja kuin luontoismuotoisia sosiaalisia
tulonsiirtoja julkisyhteisöiltä tai voittoa tavoittelemattomilta yhteisöiltä
käsitellään ikään kuin ne olisivat rahamääräisiä tulonsiirtoja. Näin ollen
tavaroiden ja palveluiden arvot kirjataan tosiasiassa niiden institutionaa-
listen yksiköiden tai sektoreiden menoina jotka hankkivat ne.
3.99. Kulutusmenojen kahden kokonaissuureen, kulutusmenojen ja todellisen
kulutuksen, arvot ovat yhtä suuret. Kotimaisten kotitalouksien luontois-
muotoisina sosiaalisina tulonsiirtoina hankkimat tavarat ja palvelut
arvotetaan täten samoihin hintoihin kuin mihin ne arvotetaan menoja
koskevissa kokonaissuureissa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 80
▼M2
▼B
▼B
PÄÄOMAN BRUTTOMUODOSTUS (P.5)
3.100. Pääoman bruttomuodostus koostuu:
a) kiinteän pääoman bruttomuodostuksesta (P.51);
b) varastojen muutoksista (P.52);
c) arvoesineiden nettohankinnasta (P.53).
3.101. Pääoman bruttomuodostus merkitsee kiinteän pääoman kulumisen koko-
naissummaa. Pääoman nettomuodostukseen päästään vähentämällä
kiinteän pääoman kuluminen pääoman bruttomuodostuksesta.
KIINTEÄN PÄÄOMAN BRUTTOMUODOSTUS (P.51)
3.102. Määritelmä: Kiinteän pääoman bruttomuodostus (P.51) koostuu koti-
maisten tuottajien kiinteiden varojen hankinnoista tiettynä
ajanjaksona, vähennettynä luovutuksilla, plus eräistä tuot-
tajan tai institutionaalisen yksikön tuotantotoiminnan
aiheuttamista lisäyksistä valmistamattomien varojen
arvoon. Kiinteät varat ovat tuotantoprosessien tuotoksina
tuotettuja aineellisia tai aineettomia varoja, joita itseään
käytetään toistuvasti tai jatkuvasti tuotantoprosesseissa
pitempään kuin yhden vuoden ajan.
3.103. Kiinteän pääoman bruttomuodostus koostuu sekä positiivisista että
negatiivisista arvoista:
a) positiiviset arvot:
(1) uudet tai olemassaolevat ostetut kiinteät varat;
(2) tuotetut ja tuottajien omaan käyttöön tarkoitetut kiinteät varat
(mukaan luettuna ei-valmiiden kiinteiden varojen omaan käyttöön
tarkoitettu tuotanto);
(3) uudet tai olemassaolevat vaihtokaupalla hankitut kiinteät varat;(4) uudet tai olemassaolevat luontoismuotoisina pääomansiirtoina
saadut kiinteät varat;
(5) käyttäjän rahoitusliisauksella hankkimat uudet tai olemassaolevat
kiinteät varat;
(6) kiinteiden varojen ja olemassaolevien historiallisten muistomerk-
kien perusparannukset;
(7) toistuvia tuotteita antavien luonnonvarojen luonnollinen kasvu;
b) negatiiviset arvot (toisin sanoen kiinteiden varojen luovutukset, jotka
on kirjattu negatiivisina hankintoina):
(1) myydyt olemassaolevat kiinteät varat;
(2) vaihtokaupassa luovutetut kiinteät varat;(3) luontoismuotoisina pääomansiirtoina luovutetut kiinteät varat.
3.104. Kiinteiden varojen luovutuksiin ei lueta seuraavia:
a) kiinteän pääoman kuluminen (johon sisältyy ennakoidut normaalit,
satunnaiset vaurioitumiset);
b) poikkeukselliset menetykset, kuten esim. kuivuuden tai muiden
luonnonkatastrofien aiheuttamat (jotka kirjataan muiksi muutoksiksi
varojen määrässä).
3.105. Kiinteän pääoman bruttomuodostuksessa voidaan erotella seuraavat
tyypit:
a) aineellisten kiinteiden varojen hankinnat miinus luovutukset:
(1) asunnot;
(2) muut rakennukset ja rakennelmat;
(3) koneet, laitteet ja kuljetusvälineet;
(4) kasvatettavat varat (puut ja karja);
b) aineettomien kiinteiden varojen hankinnat miinus luovutukset:
(1) mineraalien etsintä;
(2) tietokoneohjelmistot;(3) viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäisteokset;(4) muut aineettomat kiinteät varat;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 81
▼B
c) aineellisten valmistamattomien varojen, erityisesti maahan liittyvien,
perusparannukset (vaikka valmistamattomien varojen hankintaa ei
lueta mukaan);
d) valmistamattomien varojen, kuten maa ja patentoidut varat, omistu-
soikeuden siirtymiseen liittyvät kustannukset (vaikka itse näiden
varojen hankintaa ei lueta mukaan).
3.106. Maan perusparannuksiin luetaan seuraavat:
a) maan valtaaminen mereltä rakentamalla valleja, patoja tai aallonmur-
tajia tätä tarkoitusta varten;
b) metsien, kallioiden ym. raivaus maan ottamiseksi tuotantokäyttöön
ensimmäistä kertaa;
c) soiden kuivatus tai aavikoiden kastelu patoja, ojia ja kastelukanavia
rakentamalla;
d) merten tai jokien tulvimisen tai eroosion estäminen aallonmurtajia,
rantavalleja ja sulkuaitauksia rakentamalla.
Nämä toiminnat voivat johtaa huomattavien uusien rakenteiden luomi-
seen, sellaisten kuin rantavallien, sulkuaitauksien ja patojen, mutta niitä
itseään ei käytetä suoraan muiden tavaroiden ja palveluiden tuotantoon
tavalla, jolla useimpia rakenteita käytetään. Niitä rakennetaan lisämaan tai
paremman maan hankkimiseksi, ja juuri tuota maata, valmistamatonta
varaa, tarvitaan tuotantoon. Esimerkiksi pato, joka on rakennettu sähkön
tuottamiseksi, palvelee aivan eri tarkoitusta kuin pato, joka on rakennettu
meren pitämiseksi loitolla. Ainoastaan jälkimmäisen tyyppinen padon
rakentaminen pitäisi luokitella maan parannukseksi.
3.107. Kiinteän pääoman bruttomuodostus sisältää seuraavanlaisia rajatapauksia:
a) kotitalouksien asuntoina käytettyjen asuntolaivojen, asuntoveneiden,
asuntovaunujen, matkailuperävaunujen ja niihin liittyvien rakennusten
kuten autotallien hankinnat;
b) armeijan käyttämät rakenteet ja laitteet — samanlaiset, joita
siviilituottajat käyttävät — sellaiset kuin lentokentät, telakat, tiet ja
sairaalat;
c) muiden kuin sotilasyksiköiden käyttämät kevyet aseet ja panssariajo-
neuvot;
d) sellaisen karjakannan muutokset, jota käytetään tuotannossa vuodesta
toiseen, kuten esim. siitoseläimet, lypsykarja, villan takia kasvatetut
lampaat ja vetojuhdat;
e) sellaisen puuston muutokset, joita viljellään vuodesta toiseen, kuten
esim. hedelmäpuut, viiniköynnökset, kumipuut, palmupuut ym.;
f) sellaiset olemassaolevien kiinteiden varojen parannukset, jotka
ylittävät tavanomaisten huolto- ja korjaustoimenpiteiden vaatimukset;
g) kiinteiden varojen hankinta rahoitusliisauksella.
3.108. Kiinteän pääoman bruttomuodostukseen ei lueta seuraavia:
a) välituotekäyttöön luettavat taloustoimet, kuten:
(1) pienten tuotantotarkoituksiin käytettyjen työkalujen osto (katso
kohta 3.70.e);
(2) tavanomainen huolto ja korjaus;(3) sotilasaseiden ja niiden tukijärjestelmien osto;
(4) sellaisten kiinteiden varojen osto, joita käytetään käyttöleasingso-
pimuksen mukaisesti (katso myös kestävien tavaroiden liisausta ja
osamaksukauppaa koskevaa liitettä);
b) varastojen muutoksina kirjatut taloustoimet:
(1) teuraseläinten kasvattaminen, mukaan luettuna siipikarja;
(2) puutavaran vuoksi kasvatetut puut (keskeneräiset työt);
c) kotitalouksien kulutukseen hankitut koneet ja laitteet (kulutusmenot);
d) kiinteiden varojen hallussapitovoitot ja -tappiot (muut varojen
muutokset);
e) katastrofien aiheuttamat tappiot kiinteissä varoissa (varojen muut
muutokset), esim. kasvatettavien varojen ja karjan tuho taudin
puhkeamisen vuoksi (ja jota vakuutus ei normaalisti kata) tai
epätavallisen tulvimisen aiheuttamat vahingot, tuulivahingot ja
metsäpalot (katso luku 6).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 82
▼B
3.109. Olemassaolevien kiinteiden varojen parannuksina esiintyvä kiinteän
pääoman bruttomuodostus on luokiteltava samanlaisten uusien kiinteiden
varojen hankintojen kanssa samaan ryhmään.
3.110. Aineettomat kiinteät varat koostuvat tyypillisesti uudesta tiedosta,
erikoistiedosta ym. ja niihin sisältyy:
a) mineraalien etsintä, johon sisältyy varsinaisen koeporauksen kustan-
nukset, ilma- ja muut kuvaukset, kuljetuskustannukset ym.;
b) tietokoneohjelmistot ja suuret tietokannat, joita käytetään tuotannossa
kauemmin kuin vuoden ajan;
c) kirjallisuuden ja taiteen käsikirjoitusten, kirjallisten tuotteiden
käännösten, mallien, filmien, äänitysten ym. alkuperäiskappaleet.
3.111. Sekä kiinteiden varojen että valmistamattomien muiden kuin rahoitusvar-
ojen omistusoikeuden siirtymisestä uudelle omistajalle aiheutuneet
kustannukset koostuvat seuraavista:
a) varojen (uusien tai olemassaolevien) toimittamisesta vaadittuun
paikkaan ja vaadittuna aikana aiheutuneet veloitukset, sellaiset kuin
kuljetusmaksut, asennuskustannukset, pystytyskustannukset ym.;
b) asiantuntijapalkkiot tai toimituspalkkiot, sellaiset kuin maanmittareille,
insinööreille, juristeille ym. maksetut palkkiot ja kiinteistönvälittäjille,
huutokaupanpitäjille ym. maksetut provisiot;
c) uuden omistajan maksettavat verot varan omistusoikeuden siirtymi-
sestä.
Kaikki nämä kustannukset on kirjattava uuden omistajan kiinteän
pääoman bruttomuodostuksena. On huomattava, että veroja on käsiteltävä
välittäjien palveluista maksettavina veroina eikä ostettua varaa koskevina
veroina.
KIINTEÄN PÄÄOMAN BRUTTOMUODOSTUKSEN KIRJAUSAJANKOHTA
JA ARVOTTAMINEN
3.112. Kiinteän pääoman bruttomuodostus kirjataan, kun kiinteiden varojen
omistus siirtyy institutionaaliselle yksikölle, joka aikoo käyttää niitä
tuotannossa.
Muutosta tähän yleiseen sääntöön tarvitaan silloin, kun on kysymys:
a) rahoitusliisauksesta (omistuksen muutos on silloin laskennallinen);
b) omaan käyttöön tehtävästa kiinteän pääoman muodostuksesta.
Rahoitusliisauksella hankitut varat kirjataan ikään kuin käyttäjästä tulisi
omistaja, kun hän saa tavarat haltuunsa. Omaan käyttöön tehtävä pääoman
muodostus kirjataan silloin kun se on tuotettu.
3.113. Kiinteän pääoman bruttomuodostus arvotetaan ostajan hintaan mukaan
luettuna asennuskustannukset ja muut omistuksen siirtymiseen liittyvät
kustannukset. Omaan käyttöön tuotettaessa se arvotetaan vastaavanlaisten
kiinteiden varojen perushintaan (mikä merkitsee nettotoimintaylijäämän
tai sekatulon lisäystä) tai tuotantokustannusten mukaan, jos sellaisia
hintoja ei ole saatavilla.
3.114. Aineettomien kiinteiden varojen hankinnat arvotetaan eri tavoin:
a) mineraalien etsintä: varsinaisten koeporausten ja muiden porausten
kustannuksilla ja kokeiden mahdollistamiseksi maksetuilla kustannuk-silla (kuten ilma- tai muista kuvauksista);
b) tietokoneohjelmistot: ostajan hintaan, kun ne ostetaan markkinoilta, tai
arvioituun perushintaan (tai tuotantokustannusten mukaan, jos muuta
ei ole käytettävissä), silloin kun ne kehitetään talon sisällä.
c) viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäiskappaleet: arvotetaan
myytäessä ostajan maksamaan hintaan, tai jos niitä ei myydä,
vastaavanlaisista alkuperäiskappaleista maksettuun perushintaan,
tuotantokustannusten mukaan tai niiden käytöstä tuotantoon odotetta-
vissa olevien tulevien tulojen diskontattuun arvoon.
3.115. Olemassaolevien kiinteiden varojen luovutukset myymällä arvotetaan
omistuksen siirtymisestä myyjälle aiheutuneiden kustannusten vähentä-
misen jälkeiseen (perus)hintaan.
3.116. Omistuksen siirtymisestä aiheutuneet kustannukset voivat koskea sekä
valmistettuja varoja, joihin kuuluvat kiinteät varat, sekä valmistamattomia
varoja, kuten maata.
Nämä kustannukset on yhdistetty vamistettujen varojen ostajan hintaan.
Ne on erotettava itse ostoista ja myynneistä maan ja muiden valmista-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 83
▼B
mattomien varojen osalta ja kirjattava eri nimikkeen alle kiinteän
pääoman bruttomuodostuksen luokituksessa.
VARASTOJEN MUUTOKSET (P.52)
3.117. Määritelmä: Varastojen muutoksia mitataan varastojen lisäysten arvon
ja varastojen vähennysten ja tavanomaisen varastossa
pidettyjen tavaroiden hävikin erotuksella.
3.118. Fyysisestä turmeltumisesta tai satunnaisista vaurioista tai näpistelystä
aiheutuvia toistuvia hävikkejä voi esiintyä kaiken tyyppisissä varastoissa,esim.:
a) raaka-aineiden ja puolivalmisteiden hävikit;
b) keskeneräisten töiden hävikit;
c) viimeisteltyjen tavaroiden hävikit;
d) jälleenmyytävien tavaroiden hävikit (esim. myymälävarkaudet).
3.119. Varastot muodostuvat seuraavista ryhmistä:
a) raaka-aineet ja puolivalmisteet;
Raaka-aineet ja puolivalmisteet koostuvat kaikista varastossa pide-
tyistä tavaroista, joita on tarkoitus käyttää välituotepanoksina
tuotannossa; tähän sisältyvät tavarat, joita julkisyhteisöt pitävät
varastossa. Sellaiset tavarat kuin kulta, timantit ym. luetaan mukaan
silloin, kun ne on tarkoitettu teolliseen käyttöön tai muuhun
tuotantoon.
b) keskeneräiset työt;
Keskeneräiset työt käsittävät tuotetun tuotoksen, joka ei ole vielä
valmis. Se kirjataan tuottajansa varastoihin. Sillä voi olla lukuisia
erilaisia muotoja, esim.:
(1) korjaamattomat sadot;
(2) pystypuuvarastot ja elävä karja;(3) viimeistelemättömät rakenteet (lukuun ottamatta etukäteen sovitun
myyntisopimuksen perusteella tuotettuja tai omaan käyttöön
tuotettuja, joita käsitellään kiinteän pääoman muodostuksena);
(4) muut viimeistelemättömät kiinteät varat, esim. laivat ja öljynpor-
auslautat;
(5) puolivalmiit tutkimukset oikeudellisia tai konsulttiasiakirjoja
varten;
(6) puolivalmiit filmituotteet;
(7) puolivalmiit tietokoneohjelmat.
Keskeneräiset työt on kirjattava kaikkien niiden tuotantoprosessien
osalta, jotka eivät ole päättyneet tietyn ajanjakson lopussa. Erityisesti
tämä on tärkeää neljännesvuosittaisessa tilinpidossa, esim. maata-
louden sadot, jotka eivät ole valmiita vuosineljänneksen sisällä.
Keskeneräisten töiden vähennykset tapahtuvat silloin kun tuotantopro-
sessi on päättynyt. Tuolla hetkellä koko keskeneräinen työ muuttuu
valmiiksi tuotteeksi.
c) valmiit tavarat;
Valmiit tavarat varastojen osana koostuvat siitä tuotoksesta, jota niiden
tuottajalla ei ole tarkoitus jalostaa pitemmälle ennen niiden toimitta-
mista (myös silloin kun ne toimitetaan välituotepanoksina muihin
tuotantoprosesseihin).
d) jälleenmyytävät tavarat.
Jälleenmyytävät tavarat ovat tavaroita, jotka on hankittu jälleen-
myytäväksi niiden sen hetkisessä tilassa.
VARASTOJEN MUUTOSTEN KIRJAUSAJANKOHTA JA ARVOTTAMINEN
3.120. Varastojen muutosten kirjausajankohdan ja arvottamisen pitäisi olla
yhdenmukainen muiden tuotetaloustoimien kirjaamisen ja arvottamisen
kanssa. Tämä pätee erityisesti välituotekäyttöön (esim. raaka-aineet ja
puolivalmisteet), tuotokseen (esim. keskeneräiset työt ja tuotokset
maataloustuotteiden varastosta) ja kiinteän pääoman bruttomuodostukseen
(esim. keskeneräiset työt). Yhdenmukaisuutta vaaditaan myös tilauksen
mukaan suoritettua jalostusta koskeviin virtoihin. Esim. jos tavarat
jalostetaan ulkomailla ja siihen liittyy tavaroiden huomattavia fyysisiä
muutoksia, tavarat on sisällytettävä vientiin (ja myöhemmin tuontiin)
(katso kohta 3.135). Tämä vienti heijastuu samanaikaisina varastojen1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 84
▼B
vähennyksinä ja vastaava tuonti kirjataan myöhemmin varastojen
lisäyksenä (jos sitä ei välittömästi käytetä tai myydä).
3.121. Varastojen muutokset pitäisi arvottaa ajankohtana, jolloin ne tulevat
varastoon (sisääntulevien tavaroiden osalta) tai kun ne lähtevät sieltä
(poistuvien tavaroiden osalta).
3.122. Käytettyjen hintojen pitäisi olla yhdenmukaisia muiden virtojen kanssa,
mikä tarkemmin sanoen merkitsee, että:
a) tuottajan varastoihin siirrettyjen valmiiden tavaroiden tuotos arvote-
taan ikään kuin se myytäisiin tuolla hetkellä käypään perushintaan;
b) keskeneräisten töiden lisäykset arvotetaan suhteessa valmiiden tuot-
teiden arvioituun käypään perushintaan;
c) keskeneräisten töiden vähennykset, kun ne tuotannon päättyessä
poistetaan varastosta, arvotetaan keskeneräisen tuotteen käypään
perushintaan;
d) tavarat, jotka siirretään pois varastoista myytäväksi, arvotetaan
perushintaan;
e) jälleenmyytävät tavarat, jotka tulevat tukkukauppiaiden ja vähittäis-
kauppiaiden ym. varastoihin, arvotetaan kauppiaan maksamaan
todelliseen tai arvioituun ostajan hintaan;
f) jälleenmyytävät tavarat, jotka poistuvat varastoista, arvotetaan sellai-
seen ostajan hintaan, jolla ne voidaan korvata poistamishetkellä (ei
hankintahetken hintaan).
3.123. Fyysisen pilaantumisen aiheuttamat hävikit, satunnaiset vahingot, joita
vakuutus ei korvaa, tai näpistykset kirjataan ja arvotetaan seuraavasti:
a) aineet ja tarvikkeet: kuten varastosta tosiasiallisesti tuotannossa
käytettäväksi otetut aineet ja tarvikkeet (välituotekäyttö);
b) keskeneräiset työt: saman ajanjakson aikana tapahtuneen tuotannon
synnyttämien lisäysten vähennyksenä;
c) valmiit tavarat ja jälleenmyytävät tavarat: käsitellään vähennyksinä
pilaantumattomien tavaroiden käypiin hintoihin.
3.124. Edelliset kohdat ovat kuvanneet kunkin yksittäisen taloustoimen käsit-
teellisesti oikeaa arvottamista varastossa ja sen ulkopuolella — jonka
pitää välttämättä olla yhdenmukainen tuotannon, välituotekäytön ja
loppukäytön arvottamisen kanssa. Käytännössä tätä periaatetta on usein
liian vaikeaa soveltaa ja likiarvomenetelmiä pitäisi käyttää.
a) Kun varastojen volyymin muutokset ovat melko säännönmukaisia,
käytännön menetelmä, joka on lähellä teoreettisen arvottamisen
periaatetta, on kertoa varastojen volyyminmuutos ajanjakson
keskimääräisillä hinnoilla (käyttäjien, tukku- tai vähittäiskauppiaiden
pitämien varastojen osalta ostajan hinta, tuottajien pitämien varastojen
osalta perushinta).
b) Jos kyseessä olevien tavaroiden hinnat pysyvät melko vakaina,
suuretkaan varastojen volyymin vaihtelut eivät ehkä tee mitättömäksi
yksinkertaista likiarvon määrittämistä, toisin sanoen volyymin
muutoksen kertomista keskimääräisellä hinnalla.
c) Jos sekä varastojen volyymi että hinnat muuttuvat huomattavasti
tilinpitojakson aikana, monimutkaisemmat likiarvomenetelmät ovat
tarpeen. Esimerkiksi, neljännesvuosittainen varastojen muutosten
arvottaminen tai ennalta tiedossa olevien tietojen käyttäminen
vaihtelun jakautumisesta tilinpitojaksen aikana (vaihtelut voivat olla
suurimmillaan kalenterivuoden lopussa, sadonkorjuun aikaan jne.).
d) Jos arvoista on saatavilla tietoa vain ajanjakson alusta ja lopusta (esim.
tukku- ja vähittäiskaupassa, joissa usein on monien eri tuotteiden
varastoja), volyymin muutokset ajanjakson alun ja lopun välillä pitäisi
myös arvioida. Tämä voidaan tehdä arvioimalla (olettamalla) liike-
vaihtoasteet tuotetyypeittäin.
On huomattava, että hintojen kausivaihtelut voivat osittain heijastaa
laatueroja, esim. loppuunmyyntihinnat tai hedelmien ja vihannesten
sesongin jälkeiset hinnat. Näitä laadun muutoksia pitäisi käsitellä
volyymin muutoksina.
ARVOESINEIDEN HANKINNAT MIINUS LUOVUTUKSET (P.53)
3.125. Määritelmä: Arvoesineet ovat tavaroita, joita ei käytetä ensisijaisesti
tuotannossa tai kulutuksessa, jotka eivät pilaannu (fyysi-
sesti) ajan mukana normaaleissa olosuhteissa ja jotka
hankitaan ja joita pidetään pääasiassa arvojen säilyttämi-
seksi.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 85
▼B
3.126. Arvoesineisiin luetaan seuraavan tyyppiset tavarat:
a) jalokivet ja jalometallit, kuten timantit, ei-monetaarinen kulta, platina,
hopea ym.;
b) antiikki- ja muut taide-esineet, kuten maalaukset, veistokset ym.;
c) muut arvoesineet, kuten jalokivistä ja jalometalleista muotoillut korut
ja keräilytavarat.
Tämän tyyppiset tavarat on kirjattava arvoesineiden hankintoina tai
luovutuksina, jos on kysymyksessä:
a) (keskus)pankkien ja muiden rahoituslaitosten hankkimasta tai luovut-
tamasta ei-monetaarisesta kullasta, hopeasta jne.;
b) sellaisten yritysten arvoesineiden hankkimisesta tai luovuttamisesta,
joiden pääasiallinen tai sivutoiminta ei sisällä tuon tyyppisten
tavaroiden tuotantoa tai kauppaa; näin ollen arvoesineiden hankintaa
tai luovutusta ei lueta näiden yritysten välituotekäytöksi tai kiinteän
pääoman muodostukseksi;
c) kotitalouksien hankkimista tai luovuttamista arvoesineistä; näin ollen
sellaisia hankintoja ei lueta kotitalouksien kulutusmenoihin.
EKT:ssa myös seuraavat tapaukset kirjataan sovitun käytännön mukaisesti
arvoesineiden hankintoihin tai luovutuksiin:
a) jalokivikauppiaiden ja taidekauppiaiden näiden tavaroiden hankinta ja
luovutus (arvoesineiden yleisen määritelmän mukaisesti jalokivikaup-
piaiden ja taidekauppiaiden näiden tavaroiden hankinnat pitäisi kirjata
varastojen muutoksina);
b) museoiden näiden tavaroiden hankinta ja luovutus (arvoesineiden
yleisen määritelmän mukaisesti museoiden näiden tavaroiden hankinta
pitäisi kirjata kiinteän pääoman muodostuksena).
Tällä käytännöllä vältetään usein esiintyviä uudelleenluokituksia seur-
aavien kolmen pääoman muodostuksen pääryhmän välillä: arvoesineiden
hankinta miinus luovutus, kiinteän pääoman muodostus ja varastojen
muutos (esim. sellaisia tavaroita koskevissa taloustoimissa kotitalouksien
ja taidekauppiaiden välillä).
3.127. Arvoesineiden tuotanto arvotetaan perushintaan (katso myös kohta 3.67.
alkuperäiskappaleiden tuotannosta). Kaikki muut arvoesineiden hankinnat
arvotetaan niistä maksettuihin ostajan hintaan, mukaan luettuna mahdol-
liset agenttien palkkiot tai provisiot. Niihin sisältyvät myös kaupan lisät,
jos ne on ostettu kauppiailta. Arvoesineiden luovutukset arvotetaan
myyjien saamaan hintaan agenteille tai muille välittäjille mahdollisesti
maksettujen palkkioiden tai provisioiden vähentämisen jälkeen. Jos
jätetään ottamatta huomioon arvoesineiden tuotanto, hankinnat miinus
luovutukset kotimaisten sektoreiden välillä kumoavat toisensa kokonais-
suureena jättäen jäljelle ainoastaan agenttien tai kauppiaiden lisät.
TAVAROIDEN JA PALVELUIDEN TUONTI JA VIENTI (P.6 JA P.7)
3.128. Määritelmä: Tavaroiden ja palveluiden vienti koostuu tavaroita ja
palveluita koskevista taloustoimista (myynneistä, vaihto-
kaupoista, lahjoista tai avustuksista) kotimaisilta
talousyksiköiltä ulkomaisille talousyksiköille.
3.129. Määritelmä: Tavaroiden ja palveluiden tuonti koostuu tavaroita ja
palveluita koskevista taloustoimista (ostoista, vaihtokau-
poista, lahjoista tai avustuksista) ulkomaisilta
talousyksiköiltä kotimaisille talousyksiköille.
3.130. Tavaroiden ja palveluiden tuontiin ja vientiin eivät sisälly seuraavat:
a) toimipaikkojen välinen kauppa, toisin sanoen:
(1) kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisten haaraliikkeiden toimi-
tukset ulkomaisille talousyksiköille, esim. kotimaisten
talousyksiköiden omistamien/valvomien monikansallisten
yritysten ulkomaisten haaraliikkeiden myynnit ulkomailla;
(2) ulkomaisten yritysten kotimaisten haaraliikkeiden toimitukset
kotimaisille talousyksiköille, esim. ulkomaisten monikansallisten
yritysten kotimaisten haaraliikkeiden myynnit;
b) ensitulojen virrat ulkomaille ja ulkomailta, kuten palkansaajakor-
vaukset, korot ja tulot suorista sijoituksista. Tulot suorista sijoituksista
saattavat sisältää erottamattoman osan erilaisista palveluista, esim.
henkilöstön harjaantumiskoulutuksesta, liikkeenjohdollisista palve-
luista ja patenttien ja tavaramerkkien käytöstä maksettuja palkkioita;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 86
▼B
c) rahoitusvarojen tai valmistamattomien varojen, kuten maan ja
patenttien, myynti tai osto.
3.131. Tavaroiden ja palveluiden vienti ja tuonti eritellään seuraavasti:
a) EU:n sisäiset toimitukset;
b) tuonti EU:n ulkopuolelta ja vienti EU:n ulkopuolelle.
Mukavuussyistä näihin molempiin viitataan tässä nimityksillä tuonti ja
vienti.
TAVAROIDEN TUONTI JA VIENTI (P.61 JA P.71)
3.132. Tavaroiden tuontia ja vientiä on se, kun kotimaisten ja ulkomaisten
talousyksiköiden välillä tapahtuu muutos tavaroiden omistuksessa (liit-
tyipä siihen sitten vastaavaa fyysistä tavaroiden liikkumista rajojen yli tai
ei).
3.133. Seuraavassa neljässä tapauksessa omistuksen vaihtumisperiaatetta
kuitenkin muunnetaan tavaroiden tuontia ja vientiä kirjattaessa:
a) rahoitusliisaus: omistuksen vaihtuminen vuokralle antajalta vuokralle
ottajalle on määriteltävä rahoitusliisauksen kohteena olevien tavar-
oiden mukaan; se on kirjattava silloin kun vuokralle ottaja saa tavaran
haltuunsa (katso liitettä liisauksesta ja kestävien tavaroiden osamaksu-
kaupasta);
b) toimitukset haaraliikkeiden välillä (haaraliike tai tytäryhtiö tai
ulkomainen haaraliike): omistuksen vaihtumiseksi on luettava aina
tavaroiden toimittaminen haaraliikkeiden välillä;
c) tavarat, joita merkittävissä määrin jatkojalostetaan tilauksen mukaan
tai korjataan, kirjataan sekä tuonnissa että viennissä, vaikka mitään
omistuksen vaihtumista ei tapahdu;
d) kaupankäynti: tuontia tai vientiä ei kirjata, kun kauppiaat tai
tavaroiden välittäjät ostavat ulkomaisilta talousyksiköiltä ja sitten
jälleenmyyvät ulkomaisille talousyksiköille saman tilinpitojakson
aikana. Samalla tavoin käsitellään ulkomaalaisten talousyksiköidenkaupankäynti.
3.134. Seuraavissa tapauksissa tavaroiden vientiä tapahtuu ilman että tavarat
koskaan ylittävät maan rajoja:
a) Kansainvälisillä vesillä toimivien kotimaisten talousyksiköiden tuot-
tamat tavarat myydään suoraan ulkomaisille talousyksiköille
ulkomailla (öljy, maakaasu, kalastustuotteet, meripelastus, jne.).
b) Kuljetuskaluston tai muun liikkuvan kaluston, jota ei ole sidottu
kiinteään paikkaan, ei tarvitse ylittää vientimaan rajaa kotimaiselta
talousyksiköltä ulkomaiselle talousyksikölle tapahtuneen myynnin
seurauksena.
c) Tavarat katoavat tai tuhoutuvat omistajan vaihtumisen jälkeen ennen
kuin ne ovat ylittäneet vientimaan rajan.
Vastaavia tapauksia esiintyy tavaroiden tuonnissa.
3.135. Tavaroiden tuonti ja vienti sisältävät seuraavanlaisia kotimaisten ja
ulkomaisten talousyksiköiden välisiä taloustoimia:
a) ei-monetaarinen kulta, toisin sanoen kulta, jota ei käytetä rahapoli-
tiikan tarkoituksiin;
b) hopeametalli, timantit ja muut jalometallit ja jalokivet;
c) ei kierrossa oleva paperiraha ja kolikot ja liikkeelle laskemattomat
arvopaperit (arvotetut tavarana eikä nimellisarvon mukaan);
d) sähkö, kaasu ja vesi;
e) karja, joka kuljetetaan rajan yli;
f) pakettiposti;
g) julkisyhteisöjen vienti mukaan luettuna avustuksin ja lainoin rahoi-
tetut tavarat;
h) tavarat, jotka on siirretty puskurivarasto-organisaation omistukseen tai
omistuksesta;
i) kotimaisen yrityksen ulkomaisille tytärliikkeilleen toimittamat tavarat;j) kotimaisten yritysten ulkomaisilta tytärliikkeiltään vastaanottamat
tavarat;
k) salakuljetetut tavarat;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 87
▼B
l) muut rekisteröimättömät lähetykset, kuten lahjat ja muut alle
määritetyn minimiarvon;
m) tilauksesta ulkomailla jatkojalostetut tavarat silloin kun siihen liittyy
tavaroiden huomattavia fyysisiä muutoksia. Samanlaiset ulkomaisten
talousyksiköiden kotimaassa jalostamat tavarat;
n) ulkomailla korjatut pääomatavarat silloin kun niihin liittyy huomat-
tava määrä ulkomaista jälleenrakennus- tai valmistustyötä.
Samanlaiset kotimaassa ulkomaisten talousyksiköiden nimissä
korjatut tavarat.
3.136. Tavaroiden tuontiin ja vientiin eivät sisälly seuraavat tavarat, jotka siitä
huolimatta saattavat ylittää kansallisen rajan:
a) kauttakulkuliikenteessä maan läpi olevat tavarat;
b) tavarat, jotka on lähetetty maan omiin toisen maan rajojen sisäpuolella
sijaitseviin edustustoihin, sotilastukikohtiin tai muihin erillisalueisiin
tai niistä pois;
c) kuljetuskalusto ja muunlainen liikkuva kalusto, jotka poistuvat maasta
väliaikaisesti ilman, että siihen liittyy omistuksen vaihtumista (esim.
rakennuskalusto ulkomailla tapahtuvaa asennusta tai rakentamista
varten);
d) laitteistot ja muut tavarat, jotka lähetetään ulkomaille vähäistä
jalostusta, kunnossapitoa, huoltoa tai korjausta varten;
e) muut tavarat, jotka poistuvat maasta väliaikaisesti ja jotka yleensä
palautetaan vuoden sisällä alkuperäisessä tilassaan ja ilman omistuksen
vaihtumista (esim. tavarat, jotka on lähetetty ulkomaille näyttely- ja
viihdetarkoituksia varten, käyttöliisauksen kohteena olevat tavarat
mukaan luettuna liisaukset useiden vuosien ajaksi, tavarat, jotka
palautetaan, koska odotettua myyntiä ei tapahtunut);
f) tavarat, jotka lähetyksen aikana rajan ylitettyään katoavat tai
tuhoutuvat, ennen kuin omistusoikeus on siirtynyt.
3.137. Periaatteessa tavaroiden tuonti ja vienti pitäisi kirjata silloin, kun
tavaroiden omistusoikeus siirtyy. Käytännössä omistusoikeuden katsotaan
siirtyvän hetkellä, jolloin taloustoimen osapuolet kirjaavat sen tilikirjoi-
hinsa tai kirjanpitoonsa. Tämä ei ehkä sovi yhteen sopimusprosessin eri
vaiheiden kanssa, jotka ovat:
a) sitoutumishetki (sopimuspäivä);
b) tavaroiden ja palveluiden hankinta-ajankohta ja maksuvaateen synty-
misajankohta (luovutuspäivä);
c) tuon vaateen arvopäivä (maksupäivä).
3.138. Tavaroiden tuonti ja vienti on arvotettava vapaasti laivassa vientimaan
rajalla (fob.). Tämä arvo koostuu seuraavista:
a) tavaroiden arvo perushintaan;
b) plus kuljetus- ja jakelupalvelut kyseiselle rajan kohdalle mukaanluet-
tuna lastauskustannukset kuljetusalukseen edelleen kuljetusta varten
(silloin kun tarpeen) (katso taulukko 3.4, toinen sarake taulukon
toisessa osassa);
c) plus mahdolliset vientitavaroiden verot miinus tukipalkkiot; EU:n
sisäisten toimitusten osalta tähän sisältyy ALV ja muut verot
tavaroista, jotka maksetaan vientimaassa.
Tarjonta- ja käyttötaulukoissa sekä symetrisissä panostuotostaulukoissa
tavaroiden tuonti yksittäisten tuoteryhmien osalta on arvotettava eri
tavalla: kustannukset-vakuutus-rahti- (cif) hintaan tuontimaan rajalla.
Määritelmä: Cif-hinta on tavaran hinta tuontimaan rajalle toimitettuna
tai palvelun hinta tuontimaan asukkaalle toimitettuna ennen
tuontitullien tai muiden tuontiverojen tai kaupan ja
kuljetuksen lisien maksamista tuontimaassa (1).
3.139. Sijais- tai korvikemittaimet fob-arvolle voivat olla välttämättömiä
tietyissä olosuhteissa, kuten:
a) Tavaroiden vaihtokauppa pitäisi arvottaa siihen perushintaan, joka olisi
saatu, jos tavarat olisi myyty käteisellä.
b) Tytäryritysten väliset taloustoimet: yleensä pitäisi käyttää todellisia
siirtoarvoja. Jos ne kuitenkin suuresti eroavat markkinahinnoista, ne1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 88
(1) Mukaanluetuista kaupan ja kuljetuksen lisistä katso myös taulukko 3.5, kolmas sarake
taulukon toisessa osassa.
▼B
tulisi korvata arvioidulla markkinahintojen vastineella, tai ainakin
yksilöidä erikseen analyyttisiä tarkoituksia varten.
c) Rahoitusliisauksen puitteissa luovutetut tavarat: tavarat pitäisi arvottaa
vuokranantajan maksaman ostajan hinnan perusteella (ei vuokranmak-
sujen kumulatiivisen arvon mukaan).
d) Tavaroiden tuonti, joka arvioidaan tullitietojen perusteella (EU:n
ulkopuolinen kauppa) tai jäsenvaltioiden välisen kaupan Intrastat-
tietojen (EU:n sisäinen kauppa) perusteella. Kumpikaan tietolähteistä
ei sovellu fob-arvottamiseen, ne käyttävät vastaavasti cif-arvoa EU:n
rajalla tai cif-arvoja kansallisella rajalla. Koska fob-arvoja käytetään
ainoastaan kokonaissuureiden tasolla ja cif-arvoja käytetään tuoter-
yhmätasolla, näitä muunnelmia pitäisi käyttää ainoastaan
kokonaissuureiden, tasolla, toisin sanoen cif/fob-yhteensovitusta.
e) Tavaroiden tuonti ja vienti, joka arvioidaan tutkimustietojen perus-
teella tai erilaisten tapauskohtaisten tietojen perusteella. Sellaisissa
tapauksissa ainoastaan myynnin kokonaisarvo jaettuna tuotteittain
voidaan tavallisesti saada. Näin ollen arvio perustuu ostajan hintaan
eikä fob-arvoihin.
PALVELUJEN TUONTI JA VIENTI (P.62 JA P.72)
3.140. Määritelmä: Palveluiden vienti koostuu kaikista palveluista, joita
kotimaiset talousyksiköt tarjoavat ulkomaisille talousyksi-
köille.
3.141. Määritelmä: Palveluiden tuonti koostuu kaikista palveluista, joita
ulkomaiset talousyksiköt tarjoavat kotimaisille talousyksi-
köille.
3.142. Palveluiden vientiin sisältyvät seuraavat rajatapaukset:
a) vientitavaroiden kuljetus vientimaan rajan jälkeen silloin kun
kotimainen kuljetusyhtiö hoitaa kuljetuksen (tapaukset 2 ja 3
taulukossa 3.4);
b) tuontitavaroiden kuljetus kotimaisen kuljetusyhtiön toimesta:
(1) vientimaan rajalta saakka silloin, kun tavarat arvotetaan fob-
arvoon, jotta estettäisiin kuljetuksen arvon sisällyttäminen fob-
arvoon (tapaus 3 taulukossa 3.5);
(2) tuontimaan rajalle saakka silloin kun tavarat arvotetaan cif-
arvoon, jotta cif-arvoon sisältyvä kuljetusarvo hyvitettäisiin
(tapaukset 3 ja 2 cif-taulukossa 3.5);
c) kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisten talousyksiköiden puolesta
hoitama tavaroiden kuljetus, mihin ei sisälly tavaroiden tuontia tai
vientiä (esim. sellaisten tavaroiden kuljetus, jotka eivät poistu maasta
vientinä tai tavaroiden kuljetus kotimaan alueen ulkopuolella);
d) kotimaisten kuljetusyhtiöiden ulkomaisten talousyksiköiden puolesta
hoitama kansainvälinen tai kansallinen matkustajien kuljetus;
e) pienehköt jalostus- ja korjaustoimenpiteet ulkomaisten talousyksi-
köiden puolesta;
f) rakennuspalvelut, kun rakennustyömaan toimistoa ulkomailla ei
käsitellä yritysmäisenä yhteisönä. Tämä pätee rakennusprojekteihin,
jotka kestävät alle vuoden ja joiden tuotos ei ole kiinteän pääoman
bruttomuodostusta (katso kohta 2.09. ja erityisesti vastaava huomautus
4);
g) laitteiden asennus ulkomailla silloin kun työ on luonteeltaan rajoitetun
ajan kestävää;
h) rahoituspalvelut, täsmällisten provisioiden ja palkkioiden määrän
mukaan;
i) vakuutuspalvelut, palvelumaksujen määrän mukaan;
j) ulkomaisten turistien ja liikematkailijoiden menot (luokitellaan
sovitun käytännön mukaisesti palveluiksi; tarjonta- ja käyttötauluk-
kojen sekä symmetristen panos-tuotostaulukkojen tarkoituksia varten
yleinen tuotteiden mukainen luokittelu saattaa kuitenkin olla
välttämätön);
k) ulkomaisten talousyksiköiden menot kotimaisten talousyksiköiden
tarjoamista terveys- ja opetuspalveluista; tähän sisältyvät sekä
kotimaassa että ulkomailla tarjotut palvelut;
l) ulkomaalaisten omistamien loma-asuntojen palvelut (katso kohta
3.64.);
m) patenttioikeus- ja lisenssimaksut, joiden vastaanottaminen liittyy
aineettomien, muiden kuin rahoitusvarojen ja omistusoikeuksien,1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 89
▼B
kuten patenttien, tekijänoikeuksien, tavaramerkkien, teollisuusproses-
sien, erivapauksienym. käyttövaltuutukseen sekä lisenssisopimusten
puitteissa tuotettujen alkuperäiskappaleiden tai prototyyppien kuten
käsikirjoitusten, maalausten jne. käyttöön.
3.143. Palveluiden tuonnin osalta monet rajatapaukset ovat palveluiden viennin
peilikuvia; sen vuoksi ainoastaan rajoitettu määrä nimenomaisia
selvennöksiä on tarpeen palveluiden tuonnin osalta.
3.144. Kuljetuspalveluiden tuontiin sisältyvät seuraavat rajatapaukset:
a) vientitavaroiden kuljetus vientimaan rajalle saakka, silloin kun sen
tarjoaa ulkomainen kuljetusyhtiö, vientitavaroiden fob-arvoon sisäl-
tyvän kuljetusarvon kompensoimiseksi (tapaus 4 taulukossa 3.4);
b) ulkomaisen kuljetusyhtiön suorittama tuontitavaroiden kuljetus
(1) vientimaan rajalta erillisenä kuljetuspalveluna silloin kun tuonti-
tavarat arvotetaan fob-hintaan (tapaukset 4 ja 5 fob taulukossa
3.5);
(2) tuontimaan rajalta erillisenä kuljetuspalveluna silloin kun tuonti-
tavarat arvotetaan cif-hintaan (tässä tapauksessa kuljetuspalvelun
arvo viejä- ja tuontimaan rajojen välillä on jo sisällytetty tavaran
cif-arvoon; tapaus 4 taulukossa 3.5);
c) ulkomaisten talousyksiköiden kotimaisten talousyksiköiden puolesta
hoitama tavaroiden kuljetus, mihin ei sisälly tavaroiden tuontia tai
vientiä (mutta esim. tavaroiden kauttakulkukuljetus tai kuljetus
kotimaan alueen ulkopuolella);
d) ulkomaisten kuljetusyhtiöiden kotimaisten talousyksiköiden puolesta
hoitama kansainvälinen tai kansallinen matkustajien kuljetus.
Kuljetuspalveluiden tuontiin ei sisälly vientitavaroiden kuljetusta sen
jälkeen, kun ne ovat ylittäneet vientimaan rajan silloin, kun kuljetuksen
hoitaa ulkomainen kuljetusyhtiö (tapaukset 5 ja 6 taulukossa 3.4).
Tavaroiden vienti arvotetaan fob-hintoihin ja kaikkia sellaisia kuljetus-
palveluja on siten pidettävä ulkomaisten talousyksiköiden välisinä
taloustoimina, toisin sanoen ulkomaisen kuljetusyhtiön ja ulkomaisen
tuojan välisinä. Tämä pätee myös silloin, kun viejä maksaa nämä
kuljetuspalvelut cif-vientisopimusten puitteissa.
3.145. Kotimaisten talousyksiköiden ulkomailta suorittamien suorien ostojen
tuonti kattaa kaikki kotimaisten talousyksiköiden ulkomailla liikeasioissa
tai henkilökohtaisista syistä matkustaessaan suorittamat tavaroiden ja
palveluiden ostot. Tässä on eriteltävä kaksi ryhmää, koska ne vaativat
erilaista kohtelua:
a) liikematkailijoiden menot ovat välituotekäyttöä;
b) muiden matkailijoiden menot henkilökohtaisilla matkoilla ovat kotita-
louksien kulutusmenoja.
3.146. Palveluiden tuonti ja vienti kirjataan hetkellä, jona ne tehdään, mikä
useimmiten osuu yhteen sen hetken kanssa, jolloin palvelut tuotetaan.
Tuonti on arvotettava ostajien hintaan ja palveluiden vienti perushintaan:
Taulukko 3.4 — Vientitavaroiden kuljetuksen käsittely
Taulukon lukuohje: Tämän taulukon ensimmäinen osa osoittaa, että
vientitavaroiden kuljetuksessa on kuusi erilaista mahdollisuutta riippuen
siitä, onko kuljetusyhtiö kotimainen vai ei ja riippuen siitä, missä kuljetus
tapahtuu: kotimaan alueella sijaitsevasta paikasta kansalliselle rajalle,
kansalliselta rajalta tuovan maan rajalle tai tuovan maan rajalta tuovassa
maassa sijaitsevaan paikkaan. Tämän taulukon toisessa osassa kaikkien
näiden kuuden mahdollisuuden osalta osoitetaan, onko ne kirjattava
tavaroiden vientinä, palveluiden vientinä, tavaroiden tuontina vai
palveluiden tuontina.
Kotimaan alue Välissä oleva alue Tuovan maan alue
1. Kotimainen kuljetusyhtiö
⇒2. Kotimainen kuljetu-
syhtiö⇒3. Kotimainen kuljetusyhtiö
⇒
4. Ulkomainen kuljetusyhtiö
⇒5. Ulkomainen kuljetu-
syhtiö⇒6. Ulkomainen kuljetusyhtiö
⇒1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 90
▼B
Tavaroiden vienti
(fob)Palveluiden vientiTavaroiden tuonti
(cif/fob)Palveluiden tuonti
1. X — — —
2. — X — —
3. — X — —
4. X — — X
5 . ————6 . ————
Taulukko 3.5 — Tuontitavaroiden kuljetuksen käsittely
Taulukon lukuohje: Tämän taulukon ensimmäinen osa osoittaa, että
tuontitavaroiden kuljetuksessa on kuusi erilaista mahdollisuutta riippuen
siitä, onko kuljetusyhtiö kotimainen vai ei ja riippuen siitä, missä kuljetus
tapahtuu: vievän maan alueella sijaitsevasta paikasta vievän maan rajalle,
vievän maan rajalta tuovan maan rajalle tai tuovan maan rajalta tuovassa
maassa sijaitsevaan paikkaan. Tämän taulukon toisessa osassa kaikkien
näiden kuuden mahdollisuuden osalta osoitetaan, onko ne kirjattava
tavaroiden tuontina, palveluiden tuontina, tavaroiden vientinä vai
palveluiden vientinä. Joissakin tapauksissa (tapaukset 2 ja 5) tämä kirjaus
riippuu tuontitavaroihin sovelletusta arvottamisperiaatteesta.
Kotimaan alue Välissä oleva alue Vievän maan alue
1. Kotimainen kuljetusyhtiö
⇐2. Kotimainen kuljetu-
syhtiö⇐3. Kotimainen kuljetusyhtiö
⇐
4. Ulkomainen kuljetusyhtiö
⇐5. Ulkomainen kuljetu-
syhtiö⇐6. Ulkomainen kuljetusyhtiö
⇐
Tuontitavaroiden
arvottaminenTavaroiden
tuontiPalveluiden
tuontiTavaroiden
vienti (fob)Palveluiden
vienti
1. cif/fob — — — —
2. fob — — — —
cif X — — X
3. cif/fob X — — X
4. cif/fob — X — —
5. fob — X — —
cif X — — —
6. cif/fob X — — —
On huomattava, että siirtyminen tuontitavaroiden arvottamisessa cif-
hinnasta fob-hintaan koostuu:
a) cif/fob-siirrosta, toisin sanoen 2-tapauksen cif:stä 2-tapauksen fob:iin
(vähentää kokonaistuontia ja -vientiä);
b) cif/fob-uudelleenluokittelusta, toisin sanoen 5-tapauksen cif:stä 5-
tapauksen fob:iin (ei muuta kokonaistuontia ja -vientiä).
OLEMASSA OLEVIA TAVAROITA KOSKEVAT TALOUSTOIMET
3.147. Määritelmä: Olemassa olevat tavarat ovat tavaroita, joilla on jo ollut
käyttäjä (muu kuin varastot).
3.148. Olemassa oleviin tavaroihin sisältyy:
a) olemassa olevat rakennukset ja muut kiinteät pääomatavarat, jotka
tuotantoyksiköt myyvät muille yksiköille:
(1) uudelleen käytettäväksi sellaisenaan;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 91
▼B
(2) hävitettäväksi tai romutettavaksi; tuloksena olevista tuotteista tulee
tavallisesti raaka-aineita (esim. romurautaa), jota käytetään uusien
tavaroiden tuotantoon (esim. teräksen);
b) arvoesineet, jotka yksikkö myy toiselle yksikölle;
c) olemassaolevat kestokulutustavarat, jotka kotitaloudet tai sotilasvir-
anomaiset myyvät toisille yksiköille:
(1) uudelleen käytettäväksi sellaisenaan;
(2) hajotettavaksi ja muunnettavaksi purkumateriaaliksi;
d) olemassaolevat muut kuin kestävät tavarat (esim. jätepaperi, lumput,
vanhat vaatteet, vanhat pullot ym.), jotka yksikkö myy toiselle
yksikölle joko uudelleen käytettäväksi tai uusien tuotteiden valmista-
misen raaka-aineeksi (palautetut tavarat).
3.149. Olemassa olevien tavaroiden luovutus kirjataan negatiivisena menona
(hankintana) myyjälle ja positiivisena menona (hankintana) ostajalle.
3.150. Tästä seuraa:
a) Kun olemassaolevan kiinteän varan tai arvoesineen myynti tapahtuu
kahden kotimaisen tuottajan välillä, kiinteän pääoman bruttomuodos-
tukseen kirjatut positiiviset ja negatiiviset arvot kumoavat toisensa
koko kansantaloudessa lukuun ottamatta omistusoikeuden siirtymisen
aiheuttamia kustannuksia.
b) Kun olemassaoleva liikkumaton kiinteä vara (esim. rakennus)
myydään ulkomaiselle yksikölle, viimeksimainitun katsotaan, sovitun
käytännön mukaan, ostavan rahoitusvaran, toisin sanoen nimellisen
kotimaisen yksikön osuuden. Tämän nimellisen kotimaisen yksikön
katsotaan sitten ostavan kiinteän varan. Siitä seuraa, että kiinteän varan
myynti ja osto tapahtuu kotimaisten talousyksiköiden välillä.
c) Kun olemassaoleva liikkuva kiinteä vara, kuten laiva tai lentokone,
viedään, mitään positiivista kiinteän pääoman bruttomuodostusta ei
kirjata tapahtuneeksi muualla taloudessa myyjän negatiivisen kiinteän
pääoman bruttomuodostuksen korvaamiseksi.
d) Eräät kestotavarat, kuten ajoneuvot, voidaan luokitella kiinteiksi
varoiksi tai kestokulutustavaroiksi omistajasta ja käyttötarkoituksesta
riippuen. Näin ollen, jos sellaisen tavaran omistus siirtyy yritykseltä
kotitaloudelle kulutuskäyttöön, yritykselle se kirjataan negatiivisen
kiinteän pääoman bruttomuodostukseksi ja kotitaloudelle positiiviseksi
kulutusmenoksi. Harvinaisemmassa tapauksessa, jossa sellaisen
tavaran omistus siirtyy kotitaloudelta yritykselle, kotitaloudelle tulisi
kirjata negatiivinen kulutusmeno ja yritykselle positiivinen kiinteän
pääoman bruttomuodostus.
e) Olemassaolevia arvoesineitä koskevat taloustoimet on kirjattava
arvoesineen hankintana (positiivinen pääoman bruttomuodostus)
ostajalle ja arvoesineen luovutuksena (negatiivinen pääoman brutto-
muodostus) myyjälle. Kun on kysymys taloustoimesta ulkomaiden
kanssa, on kirjattava tapahtuneeksi tavaran tuonti tai vienti (katso
kohta 3.125.). Kotitalouden myydessä arvoesineen sitä ei ole kirjattava
negatiivisena kulutusmenona.
f) Kun hallitus myy olemassaolevia sotilaskäytössä olevia kestotavaroita
ulkomaille, se tulisi kirjata tavaroiden vientinä ja julkisyhteisöjen
negatiivisena välituotekäyttönä (ja kulutuksena).
3.151. Entiselle omistajalle aiheutuneista myyntikustannuksista (omistuksen
siirtymisestä aiheutuvat kustannukset) on kirjattava hallussapitotappio.
Samanlainen kirjaus on tehtävä sille osalle hänen alkuperäisiä hankinta-
kustannuksiaan, joita ei ole kirjattu kiinteän pääoman kulumiseksi.
3.152. Olemassa olevia tavaroita koskevat taloustoimet pitäisi kirjata hetkellä,
jolloin omistusoikeus siirtyy. Käytettävät arvottamisperiaatteet ovat
samoja, joita sovelletaan kyseessä olevaa tuotetta koskeviin taloustoimiin.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 92
▼B
LUKU 4
JAKOTALOUSTOIMET
4.01. Määritelmä: Jakotaloustoimet koostuvat taloustoimista, joiden avulla
tuotannossa syntynyt arvonlisäys jaetaan työvoiman,
pääoman ja julkisyhteisöjen kesken, sekä tulojen ja
varallisuuden uudelleenjakoon liittyvistä taloustoimista.
Tilinpitojärjestelmä erottelee tulonsiirrot ja pääomansiirrot, joista jälkim-
mäisten katsotaan olevan säästön ja varallisuuden uudelleenjakoa
pikemminkin kuin tulojen uudelleenjakoa.
PALKANSAAJAKORVAUKSET (D.1)
4.02. Määritelmä: Palkansaajakorvaukset (D.1) määritellään työnantajan
työntekijälle maksamiksi rahamääräisiksi tai luontoismuo-
toisiksi kokonaiskorvauksiksi tilinpitojakson aikana
tehdystä työstä.
Palkansaajakorvaukset jaetaan seuraavasti:
a) palkat ja palkkiot (D.11):
— rahamääräiset palkat ja palkkiot
— luontoismuotoiset palkat ja palkkiot
b) työnantajan sosiaaliturvamaksut (D.12):
— työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121)
— työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.122).
PALKAT JA PALKKIOT (D.11)
Rahamääräiset palkat ja palkkiot
4.03. Rahamääräisiin palkkoihin ja palkkioihin sisältyvät kaikki palkansaajan
maksettavat sosiaaliturvamaksut, tuloverot ym., vaikka työnantaja ne
pidättäisikin ja maksaisi suoraan sosiaaliturvajärjestelmiin, verovirano-
maisille ym. palkansaajan puolesta.
Rahamääräisiin palkkoihin ja palkkioihin sisältyvät seuraavat korvaukset:
a) säännöllisin määräajoin maksettavat peruspalkat ja -palkkiot,
b) ylityöstä, yötyöstä, viikonlopputyöstä, epämukavista tai vaarallisista
työolosuhteista johtuvat korotetut palkat,
c) elinkustannuskorvaukset, paikalliset korvaukset ja siirtolaiskorvaukset,
d) tuottavuuteen tai voittoihin perustuvat lisäpalkkiot, joulun ja uuden-
vuoden bonukset paitsi työntekijän sosiaalietuudet (katso 4.07.c), ”13.
ja 14. kuukauden” palkka (vuosittainen lisäpalkka),
e) työmatkakorvaukset paitsi työtehtävistä johtuvat matkustus-, eroamis-,
muutto- ja ajanvietekustannusten korvaukset tai hyvitykset (katso
4.07.a),
f) lomapalkka virallisista lomapäivistä tai vuosilomista,
g) työntekijöille maksetut provisiot, juomarahat, palvelu- ja johtokunnan
palkkiot,
h) erityisbonukset tai muut poikkeukselliset maksut, jotka liittyvät
yrityksen kannustusjärjestelmän puitteissa saavutettuun työtulokseen,
i) työnantajien työntekijöille säästämisjärjestelmistä maksamat palkat,j) poikkeukselliset maksut yrityksestä lähteville työntekijöille, jos nuo
maksut eivät liity kollektiiviseen sopimukseen,
k) työnantajien työntekijöilleen rahamääräisenä maksamat asumiskor-
vaukset.
Luontoismuotoiset palkat ja palkkiot
4.04. Määritelmä: Luontoismuotoiset palkat ja palkkiot koostuvat tavaroista ja
palveluista tai muista eduista, jotka työnantaja tarjoaa
ilmaiseksi tai alennettuun hintaan ja joita työntekijät voivatkäyttää omalla ajallaan ja oman harkintansa mukaan omien
tarpeidensa tai kotitaloutensa jäsenten tarpeiden tyydyttä-
miseen. Nämä tavarat tai palvelut tai muut edut eivät ole
välttämättömiä työnantajan tuotantoprosessille. Työnteki-
jöille luontoismuotoiset palkat ja palkkiot ovat lisätuloa:
heidän olisi kuulunut maksaa markkinahinta, jos he itse
olisivat ostaneet vastaavat tavarat tai palvelut.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 93
▼B
4.05. Tavallisimpia ovat:
a) ateriat ja juomat mukaanlukien liikematkoilla kulutetut (koska ne olisi
hankittu joka tapauksessa) mutta poislukien poikkeuksellisten työolo-
suhteiden vaatimat erikoisateriat ja -juomat. Ilmaisissa tai tuetuissa
työmaaruokaloissa tai lounasseteleillä saadut hinnan alennukset on
luettava mukaan luontoismuotoisiin palkkoihin ja palkkioihin
b) sellaiset omaan laskuun tuotetut ja ostetut asumis- tai majoituspalvelut,
joita kaikki työntekijän kotitalouteen kuuluvat jäsenet voivat käyttää
c) virkapuvut tai muunlaiset erikoisvaatteet, joita palkansaajat käyttävät
usein sekä työpaikan ulkopuolella että työssä
d) palkansaajien henkilökohtaiseen käyttöön annettujen ajoneuvojen ja
muiden kestohyödykkeiden tuottamat palvelut
e) työnantajan oman tuotantoprosessin tuotoksena syntyvät tavarat ja
palvelut, kuten esim. rautateiden tai lentoyhtiöiden palkansaajien
ilmainen matkustaminen, ilmaiset hiilet kaivostyöntekijöille tai
ilmainen ruoka maataloustyöntekijöille
f) urheilu-, viihde- tai lomapalvelut palkansaajille ja heidän perheilleen
g) kuljetus työhön ja työstä pois lukuunottamatta työnantajan ajalla
järjestettyä; autojen pysäköinti
h) palkansaajien lasten päiväkodit
i) työnantajien maksamat maksut työpaikkaneuvostoille ja vastaaville
elimille
j) palkansaajille jaetut ilmaisosakkeet
k) luontoismuotoisiin palkkoihin saattaa sisältyä myös työnantajalle
aiheutuneen koron arvo, kun työnantajat järjestävät lainoja palkansaa-
jille alennetulla tai jopa nollakorolla. Tämä arvo voidaan arvioida
määräksi, jonka palkansaaja joutuisi maksamaan, jos veloitettaisiin
keskimääräiset kiinnitys- (taloja ostettaessa) tai kulutuslainojen (muita
tavaroita tai palveluita ostettaessa) korot vähennettynä todella
maksetun koron määrällä. Palkansaajan laskennallinen maksu kierrä-
tetään ensitulon jakotilillä takaisin työnantajalle.
4.06. Tavarat ja palvelut tai muut edut pitäisi arvottaa perushintaan työnantajan
tuottamana ja ostajan hintaan työnantajan ostamana (toisin sanoen
hintaan, jonka työnantaja tosiasiallisesti maksaa).
Kun tavarat ja palvelut annetaan ilmaiseksi, luontoismuotoisten palkkojen
tai palkkioiden koko arvo lasketaan kyseisten tavaroiden ja palveluiden tai
muiden etujen perushintojen mukaan (tai työnantajan maksamaan ostajan
hintaan silloin, kun hän ostaa ne).
Kun tavarat ja palvelut annetaan alennettuun hintaan, arvo lasketaan yllä
selitetyn laskelman ja palkansaajan maksaman määrän välisenä erotuk-
sena.
4.07. Palkkoihin ja palkkioihin eivät sisälly:
a) sellaiset työnantajien kustannukset, jotka koituvat heidän omaksi
edukseen yhtä hyvin kuin heidän henkilöstönsä hyväksi, koska ne
ovat välttämättömiä työnantajien tuotantoprosessille
(1) palkansaajien saamat hyvitykset tai korvaukset työn yhteydessä
syntyneistä matkustus-, eroamis-, muutto- ja ajanvietekustannuk-
sista
(2) työpaikalla järjestettyjen palvelujen, työn luonteen vaatimien
lääkärintarkastusten, yksinomaan tai pääasiassa työpaikalla pidet-
tyjen työvaatteiden kustannukset
(3) sellaiset työpaikan majoituspalvelut, joita työntekijöiden kotita-
loudet eivät voi käyttää — hytit, asuntolat, kopit jne.
(4) poikkeuksellisten työolosuhteiden edellyttämät erikoisateriat tai -
juomat
(5) palkansaajille maksetut korvaukset työkalujen, laitteiden tai
yksinomaan tai pääasiassa työtä varten tarvittavien erikoisvaat-
teiden ostoista tai se osa heidän palkoistaan ja palkkioistaan, joka
palkansaajien on työsopimusten mukaisesti käytettävä edellä
mainittuihin ostoihin.
Menoja tavaroihin tai palveluihin, jotka työnantajat ovat velvollisia
järjestämään työntekijöilleen, jotta nämä pystyisivät suorittamaan
työnsä, käsitellään työnantajien välituotekäyttönä.
b) niiden palkkojen ja palkkioiden määrät, joiden maksamista työnantajat
tilapäisesti jatkavat palkansaajilleen sairauden, äitiysloman,
työvamman, työkyvyttömyyden, irtisanomisen jne. aikana. Näitä1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 94
▼B
maksuja käsitellään palkansaajan rahastoimattomina sosiaalietuuksina
(D.623) ja samat summat esitetään työnantajan laskennallisissa
sosiaaliturvamaksuissa (D.122)
c) muut palkansaajan rahastoimattomat sosiaalietuudet, kuten lapsi-,
puoliso-, perhe-, koulutus- tai muut avustukset palkansaajasta riippu-
vaisille henkilöille sekä (muut kuin työn luonteen edellyttämät)
ilmaiset sairaanhoitopalvelut palkansaajille tai heidän perheilleen
d) työnantajan maksettavat palkka- tai palkkioperusteiset verot —
esimerkiksi työvoimaverot. Sellaisia veroja käsitellään muina tuotan-
toveroina.
TYÖNANTAJAN SOSIAALITURVAMAKSUT (D.12)
4.08. Palkansaajakorvauksiin on kirjattava saman arvoinen summa kuin
sosiaaliturvamaksut, jotka työnantajat maksavat varmistaakseen työnteki-
jöilleen oikeuden sosiaalietuuksiin. Työnantajan sosiaaliturvamaksut
voivat olla todellisia tai laskennallisia.
Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121)
4.09. Määritelmä: Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) koos-
tuvat maksuista, joita työnantajat maksavat palkansaajien
hyväksi vakuutuksenantajalle (sosiaaliturvarahastoihin ja
yksityisesti rahastoituihin järjestelmiin). Nämä maksut
kattavat lakisääteiset, sovitun käytännön mukaiset, sopi-
mukseen perustuvat ja vapaaehtoiset vakuutusmaksut
sosiaalisten riskien tai tarpeiden varalta (katso 4.92.a).
Vaikka työnantajat maksavat työnantajien sosiaaliturvamaksut suoraan
vakuutuksenantajille, niitä pidetään osana palkansaajakorvauksia. Palk-
ansaajien katsotaan sitten maksavan ne vakuutuksenantajille.
Työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.122)
4.10. Määritelmä: Työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.122)
ovat niiden rahastoimattomien sosiaalietuuksien vastine
(miinus mahdolliset palkansaajan sosiaaliturvamaksut),
jotka työnantajat maksavat suoraan työntekijöilleen tai
entisille työntekijöilleen ja muille oikeutetuille henki-
löille (1) ilman vakuutuslaitosta tai itsenäistä eläkerahastoa
ja perustamatta tätä tarkoitusta varten erikoisrahastoa tai
erillistä vararahastoa.
Se tosiasia, että työnantajat maksavat tietyt sosiaalietuudet suoraan eikä
sosiaaliturvarahastojen tai muiden vakuutuksenantajien välityksellä, ei
millään tavoin muuta etuuksien luonnetta sosiaaliturvaetuuksina. Koska
näiden etuuksien kustannukset muodostavat kuitenkin osan työnantajan
työvoimakustannuksista, ne pitäisi myös sisällyttää palkansaajakorvauk-
siin.
4.11. Sektoritileillä suorien sosiaalietuuksien kustannukset ovat ensin käyttönä
tulonmuodostustilillä palkansaajakorvausten osatekijänä ja toisen kerran
käyttönä sosiaalietuuksina tulojen uudelleenjaon tilillä. Jälkimmäisen tilin
saamiseksi tasapainoon oletetaan, että työntekijöiden kotitaloudet
maksavat takaisin työnantajasektoreille työnantajanlaskennalliset sosiaa-
liturvamaksut, joilla yhdessä mahdollisten palkansaajan
sosiaaliturvamaksujen kanssa rahoitetaan samojen työnantajien heille
järjestämiä suoria sosiaaliturvaetuuksia. Tämä laskennallinen kiertokulku
on samanlainen kuin työnantajan todellisissa sosiaaliturvamaksuissa, jotka
kulkevat kotitalouksien tilien kautta ja jotka katsotaan sitten kotitalouk-
sien vakuutuksenantajille maksamiksi.
Työnantajan laskennallisten sosiaaliturvamaksujen arvottamisessa, jotka
määrältään eivät välttämättä vastaa suoria sosiaalietuuksia, viitataan
nimikkeeseen D.612.
4.12. Palkansaajakorvausten kirjausajankohta:
a) palkat ja palkkiot (D.11) kirjataan sen ajanjakson aikana, jona työ
tehdään. Erityisbonukset tai muut poikkeukselliset maksut, 13.
kuukauden palkka ym., kirjataan kuitenkin silloin, kun ne erääntyvät
maksettaviksi1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 95
(1) Työnantajan laskennallisiin sosiaaliturvamaksuihin sisältyy niiden palkkojen ja palk-
kioiden arvoa vastaava summa, joiden maksamista työnantajat tilapäisesti jatkavattyöntekijöidensä sairauden, äitiysloman, työvamman, työkyvyttömyyden, irtisanomisen
yms. sellaisen yhteydessä, jos tuo summa voidaan eritellä.
▼B
b) työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) kirjataan sen
ajanjakson aikana, jona työ on tehty
c) työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.122):
(1) jotka ovat pakollisten suorien sosiaalietuuksien vastine, kirjataan
sen ajanjakson aikana, jona työ on tehty
(2) jotka ovat vapaaehtoisten suorien sosiaalietuuksien vastine,
kirjataan hetkellä, jolloin nuo etuudet suoritetaan.
4.13. Palkansaajakorvaukset saattavat koostua:
a) kotimaisten työnantajien kotimaisille työntekijöille maksamista
korvauksista
b) ulkomaisten työnantajien kotimaisille työntekijöille maksamista
korvauksista
c) kotimaisten työnantajien ulkomaisille työntekijöille maksamista
korvauksista.
Nämä erilaiset erät kirjataan EKT:ssa seuraavasti:
(1) kotimaisten työnantajien kotimaisille ja ulkomaisille työntekijöille
maksamissa korvauksissa ryhmitellään yhteen erät a ja c ja ne
esiintyvät käyttönä niiden sektoreiden ja toimialojen tulonmuodos-
tustilillä, joihin työnantajat kuuluvat
(2) kotimaisten ja ulkomaisten työnantajien kotimaisille työntekijöille
maksamissa korvauksissa ryhmitellään yhteen erät a ja b ja ne
esiintyvät resursseina kotitalouksien ensitulon jakotilillä
(3) erä b, ulkomaisten työnantajien kotimaisille työntekijöille maksamat
korvaukset, esiintyy käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan
tilillä
(4) erä c, kotimaisten työnantajien ulkomaisille työntekijöille maksamat
korvaukset, esiintyy resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan
tilillä.
TUOTANNON JA TUONNIN VEROT (D.2)
4.14. Määritelmä: Tuotannon ja tuonnin verot (D.2) koostuvat pakollisista,
vastikkeettomista, joko rahamääräisistä tai luontoismuotoi-
sista maksuista, joita julkisyhteisöt tai Euroopan unionin
laitokset kantavat tuotannosta ja tavaroiden ja palveluiden
tuonnista, työvoiman käytöstä, maan, rakennusten tai
muiden tuotannossa käytettyjen varojen omistuksesta tai
käytöstä. Nämä verot on maksettava, tuottipa toiminta
voittoa tai ei.
4.15. Tuotannon ja tuonnin verot jakautuvat seuraavasti:
a) tuoteverot (D.21):
(1) arvonlisäverot (ALV) (D.211)
(2) tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a (D.212)
— tuontitullit (D.2121)
— muut tuontiverot kuin ALV ja tuontitullit (D.2122)
(3) muut tuoteverot kuin ALV ja tuontiverot (D.214)
b) muut tuotantoverot (D.29).
TUOTEVEROT (D.21)
4.16. Määritelmä: Tuoteverot (D.21) ovat veroja, jotka maksetaan jonkin
tuotetun tai vaihdetun tavaran tai palvelun yksikköä kohti.
Vero voi olla määrätty rahasumma tavaran tai palvelun
yksiköltä tai määrältä tai se voidaan laskea arvon mukaan
määrättynä prosenttiosuutena tuotettujen tai vaihdettujen
tavaroiden tai palveluiden yksikköhinnasta tai arvosta.
Yleisenä periaatteena tuotteesta tosiasiassa vahvistetut
verot, huolimatta siitä mikä institutionaalinen yksikkö ne
maksaa, on sisällytettävä tuoteveroihin, ellei niitä nimeno-
maisesti ole sisällytetty johonkin toiseen nimikkeeseen.
Arvonlisäverot (ALV) (D.211)
4.17. Määritelmä: Arvonlisävero (ALV) on tavaroista ja palveluista makset-
tava vero, jonka yritykset keräävät vaiheittain ja joka
lopulta veloitetaan kokonaisuudessaan lopullisilta ostajilta.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 96
▼B
Tämä nimike, arvonlisäverot (D.211), käsittää julkisyhteisöjen keräämän
arvonlisäveron, jota sovelletaan kotimaisiin ja tuontituotteisiin, sekä
tarpeen mukaan muut vähennyskelpoiset verot, joita sovelletaan saman-
laisten sääntöjen mukaan kuin ALV:a ja joita yksinkertaisuuden vuoksi
tästä eteenpäin kutsutaan nimellä ”ALV”.
Tuottajien on maksettava ainoastaan heidän myynteihinsä sisältyvän
ALV:n ja omaan välituotekäyttöön tai kiinteän pääoman bruttomuodos-
tukseen suoritettujen ostojen ALV:n välinen erotus.
ALV kirjataan nettona seuraavasti:
a) tavaroiden ja palveluiden tuotokset ja tuonti arvotetaan ilman
laskutettua ALV:a
b) tavaroiden ja palveluiden ostot kirjataan vähennyskelvoton ALV
mukaanluettuna. ALV kirjataan ostajien, ei myyjien maksamaksi ja
ainoastaan sellaisten ostajien maksamaksi, jotka eivät pysty sitä
vähentämään. Valtaosa ALV:a kirjataan niin ollen maksetuksi
tilinpitojärjestelmän loppukäytössä pääasiassa kotitalouksien kulutuk-
sessa. Yritykset, jotka on vapautettu ALV:sta, voivat kuitenkin maksaa
osan ALV:sta.
Koko kansantaloudessa ALV on yhtä suuri kuin laskutetun ALV:n
yhteissumman ja vähennyskelpoisen ALV:n yhteissumman erotus (katso
kohta 4.27).
Tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a (D.212)
4.18. Määritelmä: Tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a (D.212) koostuvat
pakollisista julkisyhteisöjen tai Euroopan unionin tuontita-
varoista perimistä maksuista, ALV:a lukuunottamatta,
tavaroiden vapaan liikkuvuuden sallimiseksi talousalueella,
sekä maksuista, jotka peritään ulkomaisten talousyksi-
köiden kotimaisille talousyksiköille suorittamista
palveluista.
Näihin maksuihin sisältyvät:
a) Tuontitullit (D.2121):
nämä koostuvat tulleista tai muista tuontimaksuista, jotka peritään
tullitariffin mukaan tietyn tyyppisistä tavaroista, kun tavarat tulevat
käyttöön niitä hyödyntävän maan talousalueella.
b) Muut tuoteverot kuin ALV ja tuontitullit (D.2122):
Tähän nimikkeeseen sisältyvät:
(1) tuotujen maataloustuotteiden verot
(2) tuonnista perityt rahamääräiset korvaukset(3) valmisteverot ja erikoisverot eräistä tuontituotteista edellyttäen,
että tuotannonhaara itse maksaa sellaisia tulleja ja veroja
samanlaisista kotimaista alkuperää olevista tuotteista
(4) tavara- ja palvelutuonnista maksettavat yleiset myyntiverot
(5) verot ulkomaisten yritysten kotimaisille talousyksiköille talousa-
lueella suorittamista erityispalveluista
(6) eräiden tavaroiden tai palveluiden tuontimonopolin omaavien
julkisten yritysten valtiolle luovutettavat voitot.
Tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a, netto lasketaan vähentämällä
tuontitukipalkkiot (D.311) tuontiveroista ja -tulleista ilman ALV:a
(D.212).
Muut tuoteverot kuin ALV ja tuontiverot (D.214)
4.19. Määritelmä: Muut tuoteverot kuin ALV ja tuontiverot (D.214) koostuvat
tavara- ja palveluveroista, jotka maksetaan noiden tavar-
oiden tai palveluiden tuotannosta, viennistä, myynnistä,
vaihtamisesta, liisauksesta tai toimituksesta, tai käytöstä
omaan kulutukseen tai oman pääomanmuodostukseen.
4.20. Tähän nimikkeeseen sisältyvät erityisesti:
a) valmisteverot ja kulutusverot (muut kuin tuontiveroihin ja -tulleihin
sisältyvät)
b) leimaverot tiettyjen tuotteiden, kuten alkoholijuomien tai tupakan,
myynnistä sekä oikeudellisista asiakirjoista tai sekeistä1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 97
▼M4
▼B
▼B
c) verot rahoitus- ja pääomataloustoimista, jotka maksetaan ostettaessa tai
myytäessä rahoitus- ja muita kuin rahoitusvaroja, ulkomaanvaluutta
mukaanlukien. Ne maksetaan, kun maan tai muiden varojen omistu-
soikeus siirtyy, paitsi jos on kyse pääomansiirroista (pääasiassa
perinnöistä ja lahjoista). Kyseiset verot katsotaan välittäjien veroiksi
d) autojen rekisteröintiverot
e) viihdeverot
f) arpajais-, uhkapeli- ja vedonlyöntiverot, paitsi voitoista maksettavat
g) verot vakuutusmaksuista
h) muut verot eräistä palveluista: hotellit tai majoituspaikat, asumispalve-
lut, ravintolat, kuljetus, tietoliikenne, mainonta
i) yleiset myynti- ja liikevaihtoverot (paitsi arvonlisäverot): näihin
sisältyvät valmistajien tukku- ja vähittäismyyntiverot, ostoverot,
liikevaihtoverot
j) valtiolle tuloutettavat fiskaalisten monopolien voitot, paitsi joidenkin
tavaroiden tai palveluiden tuontimonopolien tapauksessa (sisältyvät
nimikkeeseen D.2122).
Fiskaaliset monopolit ovat julkisia yrityksiä, joille on luovutettu
laillinen tiettyjen tavaroiden tai palveluiden tuotanto- tai jakelumono-
poli tulojen hankkimiseksi valtiolle, mutta ei julkisen vallan talous- tai
sosiaalipolitiikan edistämiseksi. Kun julkiselle yritykselle myönnetään
monopolioikeudet tarkoituksella osana talous- tai sosiaalipolitiikkaa
tavaroiden ja palveluiden tai tuotantoteknologian erityisluonteesta
johtuen — esimerkiksi yleishyödylliset palvelut, postitoimistot ja
teleliikennepalvelut, rautatiet jne. — yritystä ei pidetä fiskaalisena
monopolina. Yleisenä sääntönä voidaan todeta, että fiskaaliset
monopolit harjoittavat tyypillisesti sellaisten tavaroiden ja palveluiden
tuotantoa, jota voidaan verottaa raskaasti muissa maissa; niillä on
taipumus rajoittua tiettyjen kulutustavaroiden (alkoholijuomat,
tupakka, tulitikut jne.) tai polttoaineiden tuotantoon.
k) vientitullit ja viennistä kerätyt rahamääräiset korvaukset.
4.21. Tuoteverot, netto saadaan vähentämällä tuotetukipalkkiot (D.31) tuotever-
oista (D.21).
MUUT TUOTANTOVEROT (D.29)
4.22. Määritelmä: Muut tuotantoverot (D.29) koostuvat kaikista veroista, joita
yritykset maksavat tuotannon harjoittamisesta riippumatta
tuotettujen tai myytyjen tavaroiden ja palveluiden määrästä
tai arvosta.
Niitä voidaan maksaa maasta, kiinteistä varoista tai tuotantoprosessissa
käytetystä työvoimasta tai tietyistä toiminnoista tai taloustoimista.
4.23. Muihin tuotantoveroihin (D.29) sisältyvät erityisesti:
a) yritysten (mukaanluettuna asuntojen omistus) tuotantotoiminnassa
hyödyntämän maan, rakennusten tai muiden rakenteiden omistamisesta
tai käytöstä maksettavat verot
b) verot kiinteiden varojen (ajoneuvot, koneet, laitteet) käytöstä tuotan-
totarkoituksiin, olivatpa nuo varat sitten omia tai vuokrattuja
c) yrityksen palkkasumman ja työvoiman verot
d) tuotantotoimintaan tarkoitettujen kansainvälisten taloustoimien verot
(matkustaminen ulkomailla, ulkomaiset maksumääräykset tai saman-
laiset taloustoimet ulkomaisten talousyksiköiden kanssa)
e) yritysten maksamat verot elinkeino- tai ammattilupien hankkimisesta,
jos nuo luvat myönnetään automaattisesti, kun asianomaiset maksut on
maksettu. Jos julkisyhteisöt kuitenkin tarkistavat liikehuoneistojen
sopivuuden tai turvallisuuden tai käytettyjen laitteiden luotettavuuden
ja turvallisuuden, palkatun henkilöstön ammatillisen pätevyyden tai
tuotettujen tavaroiden tai palveluiden laadun tai standardin ehtona
sellaisen luvan myöntämiselle, maksuja käsitellään palveluiden ostona,
elleivät luvista veloitetut summat ole täysin suhteettomia verrattuna
julkisyhteisöjen suorittamien tarkistusten kustannuksiin
f) tuotantotoiminnasta johtuvan saastuttamisen verot. Nämä koostuvat
veroista, joita peritään haitallisten kaasujen, nesteiden tai muiden
vahingollisten aineiden pääsystä tai purkautumisesta ympäristöön. Ne
eivät sisällä maksuja julkisille viranomaisille jätteiden tai haitallisten
aineiden keruusta ja hävittämisestä, jotka ovat yritysten välituote-
käyttöä1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 98
▼B
g) yhtenäistariffijärjestelmästä johtuva ALV:n alikorvaus, jota sovelle-
taan usein maataloudessa.
4.24. Tähän nimikkeeseen eivät sisälly kotitalouksien verot ajoneuvojen ym.
henkilökohtaisesta käytöstä, vaan ne kirjataan tulo-, varallisuus- ym.
veroihin.
EUROOPAN UNIONIN LAITOKSILLE MAKSETUT TUOTANNON JA
TUONNIN VEROT
4.25. Euroopan unionin laitoksille maksettuihin tuotannon ja tuonnin veroihin
sisältyvät erityisesti:
a) kotimaisten tuotantoyksiköiden suoraan Euroopan unionin laitoksille
maksamat verot (kaivostoiminnan sekä rautaa ja terästä tuottavien
yritysten EHTY-vero)
b) kansallisten viranomaisten Euroopan unionin laitosten puolesta
keräämät verot, nimittäin:
(1) yhteisen maatalouspolitiikan tulot: maataloustuotteiden tuonnin
verot, viennistä ja tuonnista perityt rahamääräiset korvaukset,
sokerintuotantoverot ja isoglukoosivero, maitoa ja viljatuotteita
koskevat yhteisvastuuverot
(2) tulot kaupasta kolmansien maiden kanssa: Euroopan unionin
yhtenäistariffin (TARIC) perusteella perityt tullit
(3) ALV-tulot kussakin jäsenmaassa.
4.26. Tuotannon ja tuonnin verojen kirjaaminen: tuotannon ja tuonnin verot
kirjataan sellaisten toimintojen, taloustoimien tai muiden tapahtumien
ajankohtana, joista verojen maksuvelvoite syntyy.
4.27. Jotkut taloudelliset toiminnat, taloustoimet tai tapahtumat, joiden
verolainsäädännön perusteella pitäisi aiheuttaa kyseisille yksiköille
veronmaksuvelvoite, välttävät kuitenkin pysyvästi veroviranomaisten
huomion. Olisi epärealistista olettaa, että näistä toiminnoista, taloustoi-
mista tai tapahtumista syntyy rahoitusvaroja tai -velkoja velkojen tai
saamisten muodossa. Tästä syystä tilinpitojärjestelmään kirjattavat
summat määräytyvät maksuunpanon mukaan ainoastaan silloin kun ne
on todennettu verotuksessa, ilmoituksilla tai muilla välineillä, joista
veronmaksajan kannalta syntyy velkoja selvien maksuvelvoitteiden
muodossa. Tilinpitojärjestelmä ei ota huomioon puuttuvia veroja, joita
verotuksessa ei ole todennettu.
Tileille kirjatut verot voivat perustua kahteen lähteeseen: verotuksessa tai
veroilmoituksilla todennettuihin määriin taikka saatuihin maksuihin.
a) Jos perustana käytetään verotuksessa todentamista tai veroilmoituksia,
määrät oikaistaan kertoimella, joka heijastaa verotuksessa todennettuja
ja ilmoitettuja mutta perimättä jääneitä määriä. Vaihtoehtoisesti
voidaan kirjata mainitun oikaisun suuruinen pääomansiirto muille
sektoreille. Kertoimet arvioidaan verotuksessa todennetuista ja ilmoi-
tetuista mutta perimättä jääneistä määristä saatujen kokemusten ja niitä
koskevien nykyhetken odotusten perusteella. Eri verolajeille on oltava
omat kertoimet.
b) Jos perustana käytetään saatuja maksuja, ne tulee jaksottaa siten, että
maksu tuloutetaan verovelvollisuuden synnyttävän toimen ajankoh-
tana. Tämä mukautus voi perustua toimen ja veronmaksun väliseen
keskimääräiseen aikaeroon.
4.28. Kirjattavien verojen kokonaismäärään pitäisi sisältyä mahdolliset verojen
viivästyskorot ja veroviranomaisten määräämät sakot, ellei niitä voida
kirjata erilleen veroista. Siihen sisältyvät myös sellaiset maksut, jotka
voidaan määrätä maksamattomien verojen keruun tai takaisinperinnän
yhteydessä. Vastaavasti verojen kokonaismäärää vähentävät mahdolliset
julkisyhteisöjen talouspoliittisena toimenpiteenä suorittamat veronhyvi-
tykset ja liikaa maksettujen verojen palautukset.
4.29. Tilijärjestelmässä tuotannon ja tuonnin verot esiintyvät:
a) käyttönä koko kansantalouden tulonmuodostustilillä
b) resursseina julkisyhteisöjen ensitulon jakotilillä ja ensitulojen ja
tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
Tuoteverot kirjataan resursseina koko kansantalouden tavaroiden ja
palveluiden tilille. Tämä mahdollistaa sen, että tavaroiden ja palveluiden
resurssit — arvotettuna ilman tuoteveroja — saadaan tasapainoon käytön
kanssa, joka arvotetaan nämä verot mukaanluettuna.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 99
▼M4
▼B
▼B
Muut tuotantoverot (D.29) esiintyvät käyttönä maksajatoimialojen tai -
sektoreiden tulonmuodostustileillä.
TUKIPALKKIOT (D.3)
4.30. Määritelmä: Tukipalkkiot (D.3) ovat juoksevia vastikkeettomia maksuja,
joita julkisyhteisöt tai Euroopan unionin laitokset suor-
ittavat kotimaisille (1) tuottajille tavoitteenaan vaikuttaa
niiden tuotannon tasoon, hintoihin tai tuotannontekijäkor-
vauksiin.
Muut markkinattomat tuottajat voivat saada muita tuotan-
totukipalkkioita ainoastaan, mikäli nuo maksut ovat
riippuvaisia yleisistä sekä markkinatuottajiin että markki-
nattomiin tuottajiin sovellettavista säännöksistä. Sovitun
käytännön mukaisesti tuotetukipalkkioita ei kirjata muuhun
markkinattomaan tuotokseen (P.13).
4.31. Euroopan unionin laitosten myöntämät tukipalkkiot kattavat ainoastaan
suoraan kotimaisille tuotantoyksiköille tehdyt tulonsiirrot.
4.32. Tukipalkkiot luokitellaan seuraavasti:
a) tuotetukipalkkiot (D.31):
(1) tuontitukipalkkiot (D.311)
(2) muut tuotetukipalkkiot (D.319)
b) muut tuotantotukipalkkiot (D.39).
TUOTETUKIPALKKIOT (D.31)
4.33. Määritelmä: Tuotetukipalkkiot (D.31) ovat tukipalkkioita, jotka makse-
taan tuotetun tai tuodun tavaran tai palvelun yksikköä kohti.
Tukipalkkio voi olla määrätyn suuruinen rahasumma
tavaran tai palvelun määräyksiköltä tai se voidaan laskea
arvon mukaan tiettynä prosenttiosuutena yksikköhinnasta.
Tukipalkkio voidaan laskea myös määrätyn tavoitehinnan
ja todella maksetun markkinahinnan välisenä erotuksena.
Tuotetukipalkkio maksetaan tavallisesti silloin kun tuote on
tuotettu, myyty tai tuotu. Sovitun käytännön mukaisesti
tuotetukipalkkiot voivat liittyä ainoastaan markkinatuotok-
seen (P.11) tai omaan loppukäyttöön tarkoitettuun
tuotokseen (P.12).
Tuontitukipalkkiot (D.311)
4.34. Määritelmä: Tuontitukipalkkiot (D.311) koostuvat tavaroiden ja palve-
luiden tukipalkkioista, jotka maksetaan, kun tavarat
ylittävät rajan tullakseen käyttöön talousalueella tai kun
palvelut on tarjottu kotimaisille institutionaalisille yksi-
köille. Niihin saattaa sisältyä tappioita, jotka aiheutuvat
sellaisten julkisten kauppaorganisaatioiden tarkoitukselli-
sesta politiikasta, joiden tehtävänä on ostaa tuotteita
ulkomaisilta talousyksiköiltä ja sitten myydä niitä alempaan
hintaan kotimaisille talousyksiköille.
Muut tuotetukipalkkiot (D.319)
4.35. Muihin tuotetukipalkkioihin (D.319) sisältyvät:
a) kotimaassa käytettyjen tuotteiden tukipalkkiot: nämä koostuvat
tukipalkkioista, jotka maksetaan kotimaisille tuottajille sellaisesta
tuotannosta, joka käytetään tai kulutetaan talousalueen sisällä;
b) sellaisten julkisten kauppaorganisaatioiden tappiot, joiden tehtävänä on
ostaa kotimaisten tuottajien tuotteita ja sitten myydä ne halvempaan
hintaan kotimaisille tai ulkomaisille talousyksiköille, jos tappiot ovat
syntyneet hallituksen tarkoituksellisen talous- ja sosiaalipolitiikan
tuloksena;
c) julkisille yrityksille ja yritysmäisille yhteisöille myönnetyt tukipalkkiot
sellaisten tuotantotoiminnan jatkuvien tappioiden korvaamiseksi, jotka
aiheutuvat siitä, että ne joutuvat laskuttamaan keskimääräisiä tuotan-
tokustannuksia alempia hintoja hallituksen tai Euroopan unionin
tarkoituksellisen talous- ja sosiaalipolitiikan tuloksena;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 100
(1) Euroopan unionin laitokset myöntävät tukipalkkioita kaikille yhteisön kotimaisille
yksiköille.
▼B
d) suorat kotimaisille tuottajille maksetut vientituet silloin, kun tavarat
lähtevät talousalueelta tai palveluita tarjotaan ulkomaisille talousyksi-
köille — lukuunottamatta aikaisemmin maksettujen tuoteverojen
palautuksia tullirajalla ja sellaisten verojen peruuntumisia, jotka
tulisivat maksettaviksi, jos tavarat myytäisiin tai käytettäisiin talousa-
lueen sisällä.
MUUT TUOTANTOTUKIPALKKIOT (D.39)
4.36. Määritelmä: Muut tuotantotukipalkkiot (D.39) ovat muita kuin tuotetu-
kipalkkioita, joita kotimainen talousyksikkö voi saada
tuotantotoiminnan harjoittamisen johdosta.
Muut markkinattomat tuottajat voivat saada muusta mark-
kinattomasta tuotoksestaan muita tuotantotukipalkkioita
ainoastaan, jos kyseiset julkisyhteisöjen suorittamat maksut
riippuvat sekä markkina- että markkinattomiin tuottajiin
sovellettavista yleisistä säädöksistä.
4.37. Tähän nimikkeeseen sisältyvät erityisesti seuraavat:
a) palkkasummaa tai työvoimaa koskevat tukipalkkiot: nämä koostuvat
tukipalkkioista, joita maksetaan palkka- tai palkkiosummasta tai
työvoimasta tai tietyn tyyppisten henkilöiden, kuten fyysisesti
vammaisten tai pitkäaikaistyöttömien, palkkaamisesta tai yritysten
järjestämistä tai rahoittamista koulutusprojekteista;
b) tukipalkkiot saastumisen vähentämiseksi: nämä koostuvat juoksevista
tukipalkkioista, joiden tarkoituksena on kattaa osittain tai kokonaan
kustannukset lisäprosessoinnista, johon on ryhdytty, jotta saasteiden
pääsyä ympäristöön voitaisiin vähentää tai poistaa;
c) avustukset korkohelpotuksia varten kotimaisille tuotantoyksiköille
silloinkin kun ne on tarkoitettu kannustamaan pääoman muodos-
tusta (1). Itse asiassa nämä ovat tulonsiirtoja, jotka on tarkoitettu
keventämään tuottajien toimintakuluja. Niitä käsitellään tileillä
tukipalkkioina tuottajille, jotka hyötyvät niistä silloinkin kun julk-
isyhteisöt käytännössä maksavat korkoerotuksen suoraan lainan
antavalle luottolaitokselle;
d) yhtenäistariffijärjestelmästä johtuva ALV:n ylikorvaus, jota usein
sovelletaan maataloudessa.
4.38. Seuraavia ei pidetä tukipalkkioina:
a) tulonsiirrot julkisyhteisöiltä kuluttajan ominaisuudessa toimiville
kotitalouksille. Näitä pidetään joko sosiaalietuuksina tai muina
sekalaisina tulonsiirtoina (D.75);
b) tulonsiirrot julkisyhteisöjen eri osien välillä niiden toimiessa markki-
nattomien tavaroiden ja palvelujen tuottajina lukuunottamatta muita
tuotantotukipalkkioita (D.39). Tulonsiirrot esitetään nimikkeessä julk-
isyhteisöjen sisäiset tulonsiirrot (D.73);
c) investointiavustukset (D.92);
d) ylimääräiset maksut sosiaalivakuutusrahastoihin silloin kun maksut on
tarkoitettu kasvattamaan näiden rahastojen vakuutusrahastoja. Sellaiset
maksut esitetään nimikkeessä muut pääomansiirrot (D.99);
e) julkisyhteisöjen suorittamat tulonsiirrot yrityksille ja yritysmäisille
yhteisöille usean vuoden aikana kasaantuneiden tappioiden kattami-
seen tai sellaisten poikkeuksellisten tappioiden kattamiseen, joita
aiheuttavat tekijät eivät ole yritysten valvottavissa. Nämä luokitellaan
nimikkeeseen muut pääomansiirrot (D.99);
f) sellaisten velkojen peruutus, joita tuottajayksiköillä on ollut julk-
isyhteisöille (johtuen esimerkiksi julkisen laitoksen lainoista
yritykselle, jolle on usean tilivuoden aikana kasaantunut liiketap-
pioita). Yleensä näitä taloustoimia käsitellään tileillä muina
pääomansiirtoina (D.99) (katso 4.165.f);
g) julkisyhteisöjen tai ulkomaiden suorittamat maksut sotatoimien tai
muiden poliittisten tapahtumien tai kansallisten onnettomuuksien
pääomatavaroille aiheuttamien vaurioiden tai menetysten vuoksi
esitetään nimikkeeseen muut pääomansiirrot (D.99);
h) julkisyhteisöjen ostamat yhtiömuotoisten yritysten osakkeet ja muut
osuudet, jotka esitetään nimikkeeseen osakkeet ja osuudet (AF.5);1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 101
(1) Kun avustus palvelee kahta tarkoitusta, sekä velan kuoletusta että sitä koskevan koron
maksua ja kun ei ole mahdollista jakaa sitä kahden tekijän kesken, käsitellään koko
avustusta investointiavustuksena.
▼B
i) maksut julkiselta laitokselta, joka on ottanut vastatakseen julkiseen
yritykseen vaikuttavat poikkeavat eläkemaksut. Nämä maksut täytyy
kirjata muihin sekalaisiin tulonsiirtoihin (D.75);
j) julkisyhteisöjen markkinatuottajille suorittamat maksut, joilla korva-
taan kokonaan tai osittain sellaiset tavarat tai palvelut, jotka kyseiset
markkinatuottajat toimittavat kotitalouksille suoraan ja yksilökohtai-
sesti liittyen sosiaalisiin riskeihin tai tarpeisiin (katso 4.84.) ja joihin
kotitalouksilla on lakiin perustuva oikeus. Nämä maksut sisällytetään
julkisyhteisöjen yksilöllisiin kulutusmenoihin (P.31) ja edelleen
luontoismuotoisiin sosiaalietuuksiin (D.631) ja kotitalouksien todelli-
seen yksilölliseen kulutukseen (P.41).
4.39. Kirjausajankohta: tukipalkkiot kirjataan silloin kun tukipalkkion aiheut-
tava taloustoimi tai tapahtuma (tuotanto, myynti, tuonti jne.) tapahtuu.
Erityistapaukset:
a) tukipalkkiot, jotka koostuvat ostohinnan ja julkisen kauppaliikkeen
veloittaman hinnan erona, kirjataan ajankohtana, jona liike ostaa
tavarat, jos ajankohdan myyntihinta tunnetaan;
b) tukipalkkiot, jotka on tarkoitettu kattamaan tuotantoyksikölle aiheu-
tunut tappio markkinatoimialalla, kirjataan ajankohtana, jolloin
julkinen laitos päättää kattaa tappion.
4.40. Tilijärjestelmässä tukipalkkiot näkyvät:
a) negatiivisena käyttönä koko kansantalouden tulonmuodostustilillä;
b) negatiivisina resursseina julkisyhteisöjen ensitulon jakotilillä sekä
ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
Tuotetukipalkkiot kirjataan negatiivisina resursseina koko kansantalouden
tavaroiden ja palveluiden tilillä. Tämä mahdollistaa sen, että tavaroiden ja
palveluiden resurssit saadaan tasapainoon käytön kanssa.
Muut tuotantotukipalkkiot (D.39) näkyvät negatiivisena käyttönä saaja-
toimialojen tai -sektoreiden tulonmuodostustilillä.
Monien vaihtokurssien järjestelmän seuraukset tuotannon ja tuonnin
veroille sekä tukipalkkioille: monet valuuttakurssit eivät ole suoraan
sovellettavissa EU:n jäsenvaltioissa. Sellaisessa järjestelmässä:
a) implisiittisiä tuontiveroja käsitellään muina tuontiveroina kuin ALV ja
tuontitullit (D.2122)
b) implisiittisiä vientiveroja käsitellään muina tuoteveroina kuin ALV ja
tuontiverot (D.214)
c) implisiittisiä tuontitukipalkkioita käsitellään tuontitukipalkkioina
(D.311)
d) implisiittisiä vientitukipalkkioita käsitellään muina tuotetukipalkkioina
(D.319).
OMAISUUSTULOT (D.4)
4.41. Määritelmä: Omaisuustulot (D.4) ovat tuloja, joita rahoitusvarojen tai
aineellisten valmistamattomien varojen omistaja saa
korvaukseksi sijoittaessaan varoja tai antaessaan aineellisen
valmistamattoman varan toisen institutionaalisen yksikön
käyttöön.
Omaisuustulot luokitellaan tilinpitojärjestelmässä seuraavalla tavalla:
a) korot (D.41)
b) yritysten jakamat tulot (D.42):
(1) osingot (D.421)
(2) yrittäjätulon otot yritysmäisistä yhteisöistä (D.422)
c) suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleensijoitetut voitot (D.43)
d) vakuutuksenottajien omaisuustulo (D.44)
e) maanvuokrat (D.45).
KOROT (D.41)
4.42. Määritelmä: Velallisen ja velkojan keskenään sopimien rahoitusinstru-
mentin ehtojen mukainen korko (D.41) on määrä, joka
velallisen on maksettava velkojalle tietyltä ajanjaksolta
pienentämättä velkapääomaa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 102
▼B
4.43. Velkojat lainaavat varoja velallisille, mikä johtaa yhden tai useamman alla
luetellun rahoitusinstrumentin syntyyn.
Tällaisia omaisuustuloja saavat seuraavien rahoitusvarojen omistajat:
a) talletusten (AF.2)
b) muiden arvopapereiden kuin osakkeiden (AF.3)
c) lainojen (AF.4)
d) muiden saamisten (AF.7).
Talletusten, lainojen sekä muiden saamisten ja velkojen korot
4.44. Näistä rahoitusvaroista ja -veloista saatavat ja maksettavat korot
määräytyvät soveltamalla asianmukaista kullakin hetkellä voimassaolevaa
korkoprosenttia velkapääomaan läpi tilinpitojakson
Arvopaperien korot
Vekselien ja vastaavien lyhytaikaisten instrumenttien korot
4.45. Nimellisarvon ja liikkeellelaskuhetkellä maksetun hinnan (so. diskonttaus)
välinen erotus mittaa maksettavaa korkoa vekselin olemassaolon aikana.
Vekselin arvonnousu kertyneen koron vuoksi ei ole hallussapitovoitto,koska se johtuu velkapääoman noususta eikä varan hinnanmuutoksesta.
Muita vekselin arvon muutoksia käsitellään hallussapitovoittoina/
tappioina.
Joukkovelkakirjojen ja debentuurien korot
4.46. Joukkovelkakirjat ja debentuurit ovat pitkäaikaisia arvopapereita, jotka
antavat haltijalle ehdottoman oikeuden joko kiinteisiin tai sopimuksella
määrättyihin vaihteleviin tuloihin kuponkimaksuin tai määrättyyn
kiinteään rahasummaan määrättynä arvopaperien lunastuspäivänä tai -
päivinä, tai näihin molempiin.
a) nollakuponkilainat:
Nollakuponkilainoissa ei ole kuponkimaksuja. Lunastushinnan ja
emissiohinnan väliselle erotukselle perustuva korko on jaettava
joukkovelkakirjalainan maturiteettiajalle. Haltija sijoittaa kunakin
vuonna kertyvän koron uudestaan joukkovelkakirjaan. Näin ollen
kertyneen koron arvon suuruiset vastinkirjaukset on kirjattava
rahoitustilille haltijan kannalta joukkovelkakirjojen lisähankintana ja
liikkeellelaskijan tai velallisen kannalta uutena velkakirjojen liikkeel-
lelaskuna (toisin sanoen alkuperäisen joukkovelkakirjalainan
”volyymin” kasvuna).
b) muut joukkovelkakirjalainat mukaanluettuna alihintaiset joukkovelk-
akirjat:
Korolla on kaksi osatekijää:
(1) sen rahatulon määrä, joka saadaan kuponkimaksuista jokaisena
ajanjaksona
(2) lunastushinnan ja emissiohinnan välisestä erosta johtuva kunakin
ajanjaksona kertyvä koron määrä samalla tavalla laskettuna kuin
nollakuponkilainoissa.
c) indeksisidonnaiset arvopaperit:
Kuponkimaksujen määrät ja/tai velkapääoma on sidottu hintaindeksiin.
Asianomaisen indeksin muutoksista johtuvaa velkapääoman arvon
muutosta tietyn tilinpitojakson alun ja lopun välillä käsitellään tuona
ajanjaksona kertyvänä korkona, tuona ajanjaksona maksettavaksi
erääntyvän koron lisäksi. Korko, joka kertyy indeksiin sitomisen
seurauksena, sijoitetaan tosiasiassa uudelleen arvopaperiin ja se on
kirjattava haltijan ja liikkeellelaskijan rahoitustileille.
Korkoswapit ja korkotermiinisopimukset
4.47 Maksua, joka seuraa jostakin swap-järjestelystä, ei katsota koroksi eikä
kirjata omaisuustuloihin (ks. 5.67.d ja 5.139.c kohta johdannaisista).
Vastaavasti korkotermiinisopimuksia koskevia taloustoimia ei kirjata
omaisuustuloihin (ks. 5.67.e kohta).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 103
▼M5
▼B
Rahoitusliisauksen korot
4.48. Rahoitusliisaus on vaihtoehto lainaamiselle koneiden ja laitteiden oston
rahoitusmenetelmänä. Se on sopimus, joka kanavoi varat lainan antajalta
lainan ottajalle: vuokralleantaja ostaa laitteet ja vuokralleottaja tekee
sopimuksen vuokran maksamisesta, mikä tekee vuokralleantajalle
mahdolliseksi kattaa sopimuksen voimassaolon ajan kaikki tai käytännöl-lisesti katsoen kaikki hänen kustannuksensa korko mukaanluettuna.
Vuokralleantajan katsotaan antavan vuokralleottajalle lainan, jonka arvo
on yhtä suuri kuin ostajan varasta maksama hinta, ja tämä laina maksetaan
asteittain kokonaan pois vuokrasopimuksen voimassaolon aikana. Vuok-
ralleottajan kunakin ajanjaksona maksaman vuokran katsotaan sen vuoksi
koostuvan kahdesta osasta: lainapääoman takaisinmaksusta ja koronmak-
susta. Laskennallisen lainan korkoprosentti määräytyy implisiittisesti
vuokrasopimuksen voimassaolon aikana maksettujen vuokrien koko-
naismäärän mukaan varan ostajan maksaman hinnan perusteella. Se
osuus vuokrasta, joka edustaa korkoa, pienenee asteittain vuokrasopi-
muksen voimassaolon aikana, kun lainapääomaa maksetaan takaisin.
Vuokralleottajan alkuperäinen laina sekä myöhemmät lainapääomien
takaisinmaksut kirjataan vuokralleantajan ja vuokralleottajan rahoitusti-
leille. Koronmaksut kirjataan korkoihin vastaavilla ensitulon jakotileillä.
Muut korot
4.49. Seuraavia pidetään myös korkoina:
a) pankkitilien ylityksistä veloitettu korko, ylimääräinen korko, joka
maksetaan alkuperäistä sopimusta pitemmäksi ajaksi jätetyistä talle-
tuksista, sekä eräille joukkovelkakirjojen haltijoille arpomalla
määräytyvät maksut;
b) sijoitusrahastojen (katso 2.51.b.) investoinneistaan saama korko, joka
siirretään osakkeenomistajille siinäkin tapauksessa, että se pääomite-
taan. Siihen eivät sisälly sijoitusrahastojen omistamien
rahoitusinstrumenttien sellaiset hallussapitovoitot tai -tappiot, joita ei
kirjata omaisuustulona.
Kirjausajankohta
4.50. Korko kirjataan suoriteperusteisesti, toisin sanoen korko kirjataan ikään
kuin sitä kertyisi velkojalle jatkuvasti ajan kuluessa pääoman määrästä.
Kunakin tilinpitojaksona kertynyt korko on kirjattava, olipa se tosiasiassa
maksettu tai lisätty velkapääomaan. Kun sitä ei tosiasiassa makseta,
velkapääoman kasvu on kirjattava myös rahoitustilille tuollaisen rahoi-
tusvaran lisähankintana velkojalle ja velalliselle yhtä suurena velan
kasvuna.
4.51. Korko on kirjattava ennen siitä perittäviä mahdollisia veroja. Saatu ja
maksettu korko kirjataan aina korkohelpotusavustukset mukaanlukien
siinäkin tapauksessa, että nuo avustukset maksetaan suoraan rahoituslai-
toksille eikä edunsaajille (katso tukipalkkiot).
Rahoituksen välittäjien eri asiakkaille kohdentamatonta palveluiden arvoa,
rahoituksen välittäjille todella maksettuja tai niiltä saatuja korkoja, ei
oikaista niiden marginaalien eliminoimiseksi, jotka koostuvat rahoituksen
välittäjien perimistä implisiittisistä maksuista. Oikaisuerää tarvitaan
rahoituksen välittäjien sekä sen laskennallisen toimialan ensitulon
jakotilillä, jolle koko rahoituksen välittäjien tuotos kohdennetaan
välituotekäyttönä sovitun käytännön mukaisesti.
4.52. Tilijärjestelmässä korko esitetään seuraavasti:
a) resursseina ja käyttönä sektoreiden ensitulon jakotilillä (
1)
b) resursseina ja käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
YRITYSTEN JAKAMAT TULOT (D.42)
Osingot (D.421)
4.53. Määritelmä: Osingot (D.421) ovat osakkeiden (AF.5) omistajien osak-
keistaan saaman omaisuuden muoto, johon he ovat
oikeutettuja sijoitettuaan varoja yritysten käyttöön. Osake-
pääoman korottaminen osakeannilla on lainanotolle
vaihtoehtoinen tapa kerätä varoja. Päinvastoin kuin laina-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 104
(1) Tämä poikkeaa liikekirjanpidon yleisestä käytännöstä, jossa maksettu korko esitetään
normaalisti kiinteänä menoeränä muiden tuotantokustannusten tapaan tuloslaskelmassa.
▼B
pääoma osakepääoma ei kuitenkaan aiheuta rahassa
määriteltyä velkaa eikä se oikeuta yrityksen osakkeeno-
mistajia kiinteään tai ennaltamäärättyyn tuloon.
4.54. Tähän nimikkeeseen kuuluvat myös:
a) osakkeet, jotka on annettu osakkeenomistajille tilivuoden osingon
maksuna. Osingoiksi ei kuitenkaan lueta osakkeiden ilmaisantia, jossa
omien vararahastojen ja jakamattomien voittojen muodossa olevia
omia varoja pääomitetaan ja josta johtuen osakkeiden omistajat saavat
uusia osakkeita suhteessa osakeomistusosuutensa;
b) sijoitusrahastojen investoinneistaan saamat osingot siinäkin tapauk-
sessa, että ne pääomitetaan ja ainoastaan osoitetaan
osakkeenomistajille. Niihin eivät sisälly sijoitusrahastoille kuuluvien
rahoitus instrumenttien hallussapitovoitot tai -tappiot, joita ei kirjata
omaisuustulona;
c) julkisyhteisöjen tulot sellaisista julkisista yrityksistä, joita pidetään
itsenäisinä juridisina yksikköinä vaikka ne eivät muodollisesti ole
yhtiömuotoisia yrityksiä.
4.55. Kirjausajankohta: osingot kirjataan ajankohtana, jolloin ne erääntyvät
maksettaviksi yhtiön päätöksen mukaisesti.
Tilijärjestelmässä osingot esiintyvät:
a) käyttönä niiden sektoreiden ensitulon jakotilillä, joihin yritykset
luokitellaan
b) resursseina niiden sektoreiden ensitulon jakotilillä, joihin osakkeeno-
mistajat luokitellaan
c) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
Yrittäjätulon otot yritysmäisistä yhteisöistä (D.422)
4.56. Määritelmä: Yrittäjätulon otot yritysmäisistä yhteisöistä (D.422) koos-
tuvat niistä määristä, jotka yrittäjät todellisuudessa ottavat
omaan käyttöönsä heille kuuluvien yritysmäisten yhteisöjen
saamista voitoista.
4.57. Nämä määrät kirjataan ennen mahdollisia tulo-, varallisuus- ym. veroja,
jotka katsotaan aina liiketoiminnan omistajien maksamiksi.
4.58. Kun yritysmäinen yhteisö tekee kauppavoittoa, sen omistava yksikkö voi
valita, jättääkö se voiton osaksi vai kokonaan yritykseen erityisesti
investointitarkoituksia varten. Tämä yritykseen jätetty tulo kirjataan
yritysmäisen yhteisön säästöksi ja ainoastaan voitot, jotka omistajayksiköt
todellisuudessa ottavat pois, kirjataan otoiksi yritysmäisistä yhteisöistä.
4.59. Kun kotimaisten yritysten ulkomaiset haarakonttorit tai toimipisteet saavat
voittoja ja jos näitä haarakonttoreita ym. pidetään ulkomaisina talousyk-
sikköinä, kotiuttamattomat voitot kirjataan suorien ulkomaisten sijoitusten
uudelleensijoitettuina voittoina (D.43). Ainoastaan tuloa, joka todellisuu-
dessa siirretään emoyritykselle, käsitellään ulkomailta saatuina
yrittäjätulon ottoina yritysmäisistä yhteisöistä. Samoja periaatteita sovel-
letaan talousalueella toimivien haarakonttoreiden, toimipisteiden ym. ja
niiden ulkomailla toimivan emoyrityksen välisiin suhteisiin.
4.60. Tähän nimikkeeseen sisältyy nettotoimintaylijäämä, jonka kotimaiset
talousyksiköt saavat ulkomailla sijaitsevien maan ja rakennusten omista-
jina tai ulkomaiset talousyksiköt talousalueella sijaitsevien maan ja
rakennusten omistajina. Itse asiassa ulkomaisia talousyksiköitä pidetään
niiden maan talousalueella suorittamien maata ja rakennuksia koskevien
taloustoimien osalta, EKT:ssa sovittujen käytäntöjen mukaisesti, lasken-
nallisina kotimaisina yksikköinä, joiden pääoman ulkomaiset
talousyksiköt omistavat.
Ulkomailla sijaitsevien omistusasuntojen vuokra-arvo rekisteröidään
palveluiden tuontina ja vastaava nettotoimintaylijäämä ulkomailta saatuna
ensitulona; ulkomaisten talousyksiköiden omistamien omistusasuntojen
vuokra-arvo rekisteröidään palveluiden vientinä ja vastaava nettotoimin-
taylijäämä ulkomaille maksettuna ensitulona.
4.61. Nimike yrittäjätulon otot yritysmäisistä yhteisöistä ei sisällä määriä, joita
omistajat saavat:
a) olemassaolevien kiinteiden pääomatavaroiden myynnistä
b) maan ja aineettomien varojen myynnistä
c) pääoman otoista (toisin sanoen yritysmäisen yhteisön pääoman
muuttamisesta rahaksi kokonaan tai osittain).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 105
▼B
Näitä määriä käsitellään osakepääoman ottoina rahoitustilillä. Käänteisesti
yritysmäisen yhteisön omistajan/omistajien tekemiä sijoituksia yhteisöön
sen varojen lisäämiseksi tai velkojen vähentämiseksi käsitellään sen
omistajan/omistajien osuuksien lisäyksinä. Jos kuitenkin julkisyhteisö
omistaa yritysmäisen yhteisön ja jos se on jatkuvasti alijäämäinen
julkisyhteisön tarkoituksellisen talous- ja sosiaalipolitiikan seurauksena,
pitäisi kaikkia julkisyhteisöjen säännöllisiä varojen siirtoja yritykseen sen
tappioiden kattamiseksi käsitellä tukipalkkioina.
462. Kirjausajankohta: yrittäjätulojen otot yritysmäisistä yhteisöistä kirjataan
ajankohtana, jolloin omistajat suorittavat otot.
4.63. Tilijärjestelmässä yrittäjätulojen otot yritysmäisistä yhteisöistä esiintyvät:
a) käyttönä niiden sektorien ensitulon jakotilillä, joihin yritysmäiset
yhteisöt luokitellaan
b) resursseina omistajasektoreiden ensitulon jakotilillä
c) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
SUORIEN ULKOMAISTEN SIJOITUSTEN UUDELLEENSIJOITETUT
VOITOT (D.43)
4.64. Määritelmä: Suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleensijoitetut voitot
(D.43) ovat yhtä kuin:
suorien ulkomaisten sijoitusten kohteena olevan yrityksen
toimintaylijäämä
plus saatavat omaisuustulot tai tulonsiirrot
miinus maksettavat omaisuustulot tai tulonsiirrot mukaan-
lukien todelliset maksumääräykset ulkomaisille
suorille sijoittajille sekä suorien ulkomaisten sijoi-
tusten kohteena olevan yrityksen tulosta,
varallisuudesta ym. maksettavat verot.
4.65. Suorien ulkomaisten sijoitusten kohteena oleva yritys on yhtiöity tai
yhtiöimätön yritys, josta toisen kansantalouden kotimainen yksikkö
omistaa vähintään 10 prosenttia varsinaisista osakkeista tai äänivallasta
(yhtiöity yritys) tai vastaavasta (yhtiöimätön yritys). Suorien ulkomaisten
sijoitusten kohteena oleviin yrityksiin kuuluvat investoijan joko suoraan
tai epäsuorasti omistamat yksiköt, joita pidetään tytäryrityksinä (investoija
omistaa vähintään 50 prosenttia), liikekumppaneina (investoija omistaa
korkeintaan 50 prosenttia) ja haaraliikkeinä (kokonaan tai yhteisesti
omistetut yhtiöimättömät yritykset). Näin ollen ”suorien ulkomaisten
sijoitusten kohteena olevat yritykset” on laajempi käsite kuin ”ulkomaa-
laisomisteiset yritykset”.
4.66. Todelliset jaot suorien ulkomaisten sijoitusten kohteena olevien yritysten
yrittäjätuloista voidaan suorittaa osinkoina tai yritysmäisten yhteisöjen
yrittäjätulon ottoina.
Lisäksi kotiuttamattomia voittoja käsitellään ikään kuin ne jaettaisiin ja
maksettaisiin ulkomaisille suorille sijoittajille heidän omistamansa
yrityksen osuuspääoman suhteessa ja ikään kuin sijoittajat sitten uudelleen
sijoittaisivat ne.
Suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleensijoitetut voitot voivat olla joko
positiivisia tai negatiivisia.
4.67. Kirjausajankohta: Suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleensijoitetut
voitot kirjataan ajankohtana, jolloin ne ansaitaan.
Tilijärjestelmässä suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleensijoitetut
voitot esiintyvät:
a) käyttönä ja resursseina sektoreiden ensitulon jakotilillä
b) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
VAKUUTUKSENOTTAJIEN OMAISUUSTULO (D.44)
4.68. Määritelmä: Vakuutuksenottajien omaisuustulo (property income attrib-
uted to insurance policy holders) vastaa vakuutusteknisen
vastuuvelan sijoittamisesta saatujen ensitulojen koko-
naismäärää. Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot sijoittavat
vakuutusteknisen vastuuvelkansa rahoitusvaroihin tai
maahan (joista saadaan netto-omaisuustuloa, toisin sanoen
omaisuustuloa vähennettynä maksetuilla koroilla) tai
rakennuksiin (joista syntyy netto-toimintaylijäämiä). Kaikki
saadut nettotulot, jotka ovat peräisin vakuutuslaitosten1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 106
▼B
omien varojen sijoittamisesta, rajataan pois omien varojen
sekä omien varojen ja vakuutustekninen vastuuvelan
summan suhteessa.
4.69. Koska vakuutusteknisen vastuuvelka on vakuutuksenottajien varoja, sen
sijoittamisesta saadut tulot esitetään tileillä vakuutuslaitosten ja eläker-
ahastojen vakuutuksenottajille maksamina omaisuustuloina.
Koska vakuutuslaitokset ja eläkerahastot käytännössä pitävät tämän tulon,
sitä käsitellään sen vuoksi vakuutuslaitoksille ja eläkerahastoille takaisin
maksettuina vakuutus- ja osuusmaksutäydennyksinä todellisten vakuutus-
maksujen lisäksi.
Nämä vahinkovakuutusten ja sosiaalivakuutusjärjestelmien puitteissa
maksettavat henkivakuutusten vakuutusmaksutäydennykset kirjataan
todellisten vakuutusmaksujen kanssa kyseisten yksiköiden tulojen uudel-
leenjaon tileille.
Yksilöllisen henkivakuutuksen vakuutusmaksutäydennykset muihin kuin
sosiaalivakuutusjärjestelmiin, kuten todelliset vakuutusmaksut, eivät ole
tulonsiirtoja eikä niitä sen vuoksi kirjata tulojen uudelleenjaon tileille. Ne
luetaan suoraan yhdeksi niistä osatekijöistä, jotka vaikuttavat kyseisten
yksiköiden rahoitustileille kirjattuun kotitalouksien henki- ja eläkerahasto-
osuuksien muutokseen.
4.70. Kirjausajankohta: vakuutuksenottajien omaisuustulo kirjataan ajankoh-
tana, jona se syntyy.
4.71. Tilijärjestelmässä vakuutuksenottajien omaisuustulo esiintyy:
a) resursseina vakuutuksenottajien ensitulon jakotilillä
b) käyttönä vakuutuksenantajan ensitulon jakotilillä
c) resursseina ja käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
MAANVUOKRAT (D.45) (MAAN- JA MAAPERÄVAROJEN VUOKRAT)Maanvuokrat
4.72. Maanomistajan vuokraajalta saama vuokra on yksi omaisuustulon muoto.
Tähän nimikkeesen sisältyvät myös sisävesien ja jokien omistajille
maksettavat vuokrat oikeudesta käyttää näitä vesiä virkistys- tai muihin
tarkoituksiin, mukaan lukien kalastus.
Maanomistaja voi olla velvollinen maksamaan maaveroja tai hänelle voi
koitua tiettyjä ylläpitokustannuksia ainoastaan sen vuoksi, että hän
omistaa maata. Sovitun käytännön mukaisesti sellaisia veroja ja
kustannuksia käsitellään maan käyttöön oikeutetun henkilön maksamina
ja hänen ajatellaan vähentävän ne vuokrasta, jonka hän muutoin olisi
velvollinen maksamaan maanomistajalle.
4.73. Maanvuokriin eivät sisälly vuokratulla maalla sijaitsevien rakennusten ja
asuntojen vuokrat; kyseisiä vuokria käsitellään maksuna rakennuksen tai
asunnon omistajan vuokraajalle suorittamasta markkinapalvelusta ja ne
esitetään tileillä vuokraajayksikön välituotekäyttönä tai kulutuksena. Jos
ei ole objektiivista perustetta, jonka mukaan maksu jaettaisiin maanvuok-
raan ja sillä sijaitsevien rakennusten vuokraan, koko summaa käsitellään
maanvuokrana, jos maan arvon uskotaan ylittävän sillä sijaitsevien
rakennusten arvon; muussa tapauksessa rakennusten vuokrana.
Maaperävarojen vuokrat
4.74. Tähän nimikkeeseen sisältyvät royaltymaksut, joita kertyy mineraali- tai
fossiilisten polttoaine-esiintymien (hiili, öljy tai maakaasu) omistajille
näiden antaessa muille institutionaalisille yksiköille lupia esiintymien
tutkimiseen tai louhimiseen määrätyn ajanjakson aikana.
4.75. Vuokrien kirjausajankohta: Vuokrat kirjataan ajanjaksona, jona ne on
maksettava.
4.76. Tilijärjestelmässä vuokrat kirjataan:
a) resursseina ja käyttönä sektoreiden ensitulon jakotilillä
b) resursseina ja käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
TULO-, VARALLISUUS- YM. JUOKSEVAT VEROT (D.5)
4.77. Määritelmä: Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verot (D.5) kattavat
kaikki rahamääräiset tai luontoismuotoiset pakolliset,
vastikkeettomat maksut, joita julkisyhteisöt ja ulkomaat1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 107
▼B
perivät jaksoittain institutionaalisten yksiköiden tuloista ja
varallisuudesta, sekä eräät jaksoittaiset verot, jotka
määräytyvät muiden kuin tulojen tai varallisuuden perus-
teella.
Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat tulot jakautuvat seuraavasti:
a) tuloverot (D.51)
b) muut juoksevat verot (D.59).
TULOVEROT (D.51)
4.78. Määritelmä: Tuloverot (D.51) koostuvat tuloista, voitoista ja pääoma-
voitoista perittävistä veroista. Ne määräytyvät henkilöiden,
kotitalouksien, yritysten tai voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen todellisten tai arvioitujen tulojen perusteella.
Niihin sisältyvät verot, jotka määräytyvät omaisuuden ja
maa- tai kiinteistöomistusten perusteella silloin, kun näitä
omistuksia käytetään omistajien tulojen arvioimisen perus-
tana.
Tuloverot sisältävät:
a) henkilöiden tai kotitalouksien tuloverot (työtulosta, omaisuustulosta,
yrittäjätulosta, eläkkeistä jne.), mukaan lukien työnantajien pidättämät
verot (ennakonpidätykset). Yhtiöimättömien yritysten omistajien
tuloverot luetaan tähän mukaan.
b) yritysten voittojen verot
c) verot hallussapitovoitoista
d) voittajien saamien arpajais- tai uhkapelivoittojen verot erotuksena
uhkapelejä ja arpajaisia organisoivien tuottajien liikevaihtoveroista,
joita pidetään tuoteveroina.
MUUT JUOKSEVAT VEROT (D.59)
4.79. Muihin juokseviin veroihin (D.59) sisältyvät:
a) juoksevat pääomaverot, joita omistajien on maksettava jaksoittain
maan tai rakennusten omistamisesta tai käytöstä, sekä nettovaralli-
suuden ja muiden varojen (jalokivet ja muut varallisuuden ulkoiset
tunnusmerkit) verot paitsi kohdassa D.29 mainitut verot (joita yritykset
maksavat johtuen tuotantotoiminnan harjoittamisesta) ja kohdassa
D.51 mainitut verot (tuloverot)
b) henkiverot, joita kannetaan aikuisilta tai kotitalouksilta tuloista tai
varallisuudesta riippumatta
c) kulutusverot, joita maksetaan henkilöiden tai kotitalouksien kokonais-
kulutuksesta
d) kotitalouksien maksut ajoneuvojen, veneiden tai lentokoneiden (joita ei
käytetä elinkeinon harjoittamiseksi) omistus- tai käyttöluvista tai
metsästys-, ampuma-, kalastus- ym. luvista (1)
e) verot kansainvälisistä taloustoimista (matkustaminen ulkomailla,
ulkomaiset maksusuoritukset, ulkomaiset investoinnit), paitsi jos
tuottajat maksavat ne tai ne ovat kotitalouksien maksamia tuontitulleja.
4.80. Tulo-, varallisuus- ym. verot eivät sisällä seuraavia:
a) perintöverot tai omaisten saamien lahjojen verot, joita kannetaan
edunsaajien pääoman perusteella ja jotka esitetään nimikkeen pääoma-
verot (D.91) alla
b) yksittäiset tai poikkeukselliset pääoma- tai varallisuusverot, jotka
esitetään nimikkeen pääomaverot (D.91) alla1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 108
(1) Raja verojen ja julkisyhteisöiltä ostettavien palvelujen välillä määritellään samojen
kriteereiden perusteella kuin yritysten suorittamissa maksuissa: jos luvat myönnetään
automaattisesti heti, kun maksut on maksettu, niiden maksamista pidetään veroina. Mutta
jos julkisyhteisöt käyttävät lupien myöntämistä jonkin säädetyn valvontatehtävänorganisoinnissa (kuten henkilöiden pätevyyden tai kelpoisuuden tarkistamiseen),suoritettuja maksuja pitäisi käsitellä pavelujen ostona julkisyhteisöiltä pikemmin kuinverojen maksuina, elleivät maksut ole selvästi suhteettomia palvelujen suorittamisesta
aiheutuviin kustannuksiin.
▼B
c) maan, rakennusten tai muiden sellaisten varojen verot, joita yritykset
omistavat tai vuokraavat ja käyttävät tuotantoon; sellaisia veroja
käsitellään muina tuotantoveroina (D.29)
d) muut kotitalouksien lupamaksut kuin ajoneuvojen, veneiden tai
lentokoneiden käyttöluvat tai metsästys- tai kalastusluvat: ajoluvat tai
lentoluvat, televisio- tai radioluvat, ampuma-aseluvat, museoiden tai
kirjastojen pääsymaksut, jätehuoltomaksut ym., joita käsitellään
useimmiten maksuina julkisyhteisöjen suorittamista palveluista (1).
4.81. Kirjattavaan verojen kokonaisarvoon sisältyvät mahdolliset erääntyneiden
verojen viivästyskorot ja veroviranomaisten määräämät sakot, ellei niitä
voida kirjata erikseen. Siihen sisältyvät myös kaikki maksut, jotka on
voitu määrätä maksamattomien verojen takaisinperinnän tai arvioinnin
yhteydessä. Vastaavasti sitä pienentävät mahdolliset julkisyhteisöjen
talouspoliittisena toimenpiteenä suorittamat hyvitykset sekä liikaa
maksettujen maksujen takaisinmaksut.
4.82. Tulo-, varallisuus- ym. juoksevien verojen kirjaaminen:
Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verot kirjataan sellaisten toimintojen,
taloustoimien tai muiden tapahtumien ajankohtana, joista verojen
maksuvelvoite syntyy.
Jotkut taloudelliset toiminnat, taloustoimet tai tapahtumat, joiden
verolainsäädännön perusteella pitäisi aiheuttaa kyseisille yksiköille
veronmaksuvelvoite, välttävät kuitenkin pysyvästi veroviranomaisten
huomion. Olisi epärealistista olettaa, että sellaisista toiminnoista,
taloustoimista tai tapahtumista syntyy rahoitusvaroja tai -velkoja velkojen
tai saamisten muodossa. Tästä syystä tilinpitojärjestelmään kirjattavat
summat määräytyvät maksuunpanon mukaan ainoastaan silloin kun ne on
todennettu verotuksessa, ilmoituksilla tai muilla välineillä, joista veron-
maksajan kannalta syntyy velkoja selvien maksuvelvoitteiden muodossa.
Tilinpitojärjestelmä ei ota huomioon puuttuvia veroja, joita verotuksessa
ei ole todennettu.
Tileille kirjatut verot voivat perustua kahteen lähteeseen: verotuksessa tai
veroilmoituksilla todennettuihin määriin taikka saatuihin maksuihin.
a) Jos perustana käytetään verotuksessa todentamista tai veroilmoituksia,
määrät oikaistaan kertoimella, joka heijastaa verotuksessa todennettuja
ja ilmoitettuja mutta perimättä jääneitä määriä. Vaihtoehtoisesti
voidaan kirjata mainitun oikaisun suuruinen pääomansiirto muille
sektoreille. Kertoimet arvioidaan verotuksessa todennetuista ja ilmoi-
tetuista mutta perimättä jääneistä määristä saatujen kokemusten ja niitä
koskevien nykyhetken odotusten perusteella. Eri verolajeille on oltava
omat kertoimet.
b) Jos perustana käytetään saatuja maksuja, ne tulee jaksottaa siten, että
maksu tuloutetaan toimien, suoritusten tai muiden verovelvollisuuden
synnyttävien tapahtumien ajankohtana (tai eräiden tuloverojen osalta
silloin kun vero määrättiin). Tämä mukautus voi perustua toimien,
suoritusten tai muiden tapahtumien (tai veron määräämisen) ja
veronmaksun väliseen keskimääräiseen aikaeroon.
Työnantajan pidättäessä veron tulolähteellä pitäisi juoksevat verot tulosta,
varallisuudesta, jne. sisällyttää palkkoihin ja palkkioihin, vaikkei
työnantaja siirräkään niitä edelleen julkisyhteisöille. Näin kotitaloussek-tori näkyy koko määrän edelleenmaksajana julkisyhteisöjen sektorille.
Tosiasiallisesti maksamatta olevien määrien vaikutus on poistettava
tunnuksen D995 pääomansiirtona julkisyhteisöiltä työnantajasektoreille.
Joissakin tapauksissa tuloverovelvollisuus voidaan määrittää vasta tulon
kertymistä seuraavalla tilinpitojaksolla. Sen vuoksi tarvitaan hieman
joustavuutta kyseisten verojen kirjaamisajankohdan suhteen. Tuloverot,
jotka pidätetään suoraan tulosta, kuten ennakonpidätykset (PAYE) ja
tuloverojen säännölliset ennakkomaksut, voidaan kirjata silloin kun ne
maksetaan ja lopullinen maksettava tulovero silloin, kun se määrätään.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 109
(1) Raja verojen ja julkisyhteisöiltä ostettavien palvelujen välillä määritellään samojen
kriteereiden perusteella kuin yritysten suorittamissa maksuissa: jos luvat myönnetään
automaattisesti heti, kun maksut on maksettu, niiden maksamista pidetään veroina. Mutta
jos julkisyhteisöt käyttävät lupien myöntämistä jonkin säädetyn valvontatehtävänorganisoinnissa (kuten henkilöiden pätevyyden tai kelpoisuuden tarkistamiseen),suoritettuja maksuja pitäisi käsitellä palvelujen ostona julkisyhteisöiltä pikemmin kuinverojen maksuina, elleivät maksut ole selvästi suhteettomia palvelujen suorittamisesta
aiheutuviin kustannuksiin.▼M4
▼B
▼B
Tilijärjestelmässä tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verot kirjataan:
a) käyttönä niiden sektoreiden tulojen uudelleenjaon tilillä, joihin
veronmaksajat luokitellaan
b) resursseina julkisyhteisöjen tulojen uudelleenjaon tilillä
c) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
SOSIAALITURVAMAKSUT JA SOSIAALIETUUDET (D.6)
4.83. Määritelmä: Sosiaalietuudet ovat julkisyhteisöjen tai kotitalouksia
palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen kotita-
louksille maksamia rahamääräisiä tai luontoismuotoisia
tulonsiirtoja, jotka annetaan joko kollektiivisista järjestel-
mistä tai niiden ulkopuolella ja joiden tarkoituksena on
keventää erilaisista riskeistä tai tarpeista kotitalouksille
aiheutuvaa taloudellista taakkaa. Niihin sisältyvät sosiaali-
siin riskeihin ja tarpeisiin liittyvät julkisyhteisöjen maksut
tuottajille, jotka tuottavat etuuksia yksittäisille kotitalouk-
sille.
4.84. Riskit ja tarpeet, joista voi aiheutua sosiaalietuuksia, on sovitun käytännön
mukaisesti määritelty seuraaviksi:
a) sairaus
b) invaliditeetti, työkyvyttömyys
c) työtapaturma tai ammattitauti
d) vanhuus
e) omaiset
f) äitiys
g) perhe
h) työllisyyden edistäminen
i) työttömyys
j) asuminen (1)
k) koulutus
l) yleinen köyhyys.
4.85. Sosiaalietuuksiin sisältyvät:
a) juoksevat ja kertakaikkiset tulonsiirrot järjestelmistä, joihin maksetaan
osuusmaksuja, jotka kattavat koko yhteiskunnan tai suuria osiayhteiskunnasta ja joita julkinen valta säätää ja valvoo (sosiaalitur-
vajärjestelmät)
b) juoksevat ja kertakaikkiset tulonsiirrot yritysten nykyisille tai entisille
työntekijöille tai heidän omaisilleen järjestämistä järjestelmistä
(yksityisesti rahastoidut tai rahastoimattomat yritysten järjestelmät).
Työntekijät tai työnantajat voivat maksaa osuusmaksuja; niitä voivat
maksaa myös yrittäjät
c) sellaiset juoksevat tulonsiirrot julkisilta yksiköiltä ja kotitalouksia
palvelevilta voittoa tavoittelemattomilta yhteisöiltä, joiden ehtona
eivät ole aikaisemmin suoritetut osuusmaksut (avustukset).
4.86. Sosiaalietuuksiin eivät kuulu:
a) vakuutuskorvaukset yksinomaan vakuutetun omasta aloitteestaan
ottamista vakuutuksista, työnantajasta ja julkisyhteisöistä riippumatta
b) vakuutuskorvaukset sellaisista vakuutuksista, joiden ainoana tarkoi-
tuksena on alennuksen hankkiminen siinäkin tapauksessa, että nuo
vakuutukset ovat seurausta kollektiivisesta sopimuksesta.
4.87. Jotta yksittäistä vakuutusta voitaisiin pitää osana sosiaalivakuutusjärjes-
telmää, on tapahtumien tai olosuhteiden, joiden varalta osanottajat
vakuutetaan, vastattava kohdassa 4.84. lueteltuja riskejä tai tarpeita ja
lisäksi niiden täytyy täyttää yksi tai useampi seuraavista ehdoista:
a) tietyn palkansaajaryhmän, olivatpa he sitten työntekijöitä, yrittäjiä tai
työllisiin kuulumattomia, on lakisääteisesti pakko osallistua järjes-
telmään tai työntekijän tai työntekijäryhmän työehdot pakottavat
siihen,1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 110
(1) Asumisen osalta julkisten viranomaisten maksut vuokralaisille vuokrien alentamiseksi
ovat sosiaalietuuksia, lukuun ottamatta julkisten viranomaisten työnantajina maksamia
erikoisetuuksia.
▼B
b) järjestelmä on kollektiivinen toimien määrätyn palkansaajaryhmän
hyväksi, olivatpa he sitten työntekijöitä, yrittäjiä tai työllisiin
kuulumattomia, ja osanotto on rajattu tuon ryhmän jäseniin,
c) työnantaja suorittaa osuusmaksun (todellisen tai laskennallisen)
järjestelmään työntekijän puolesta, maksoipa työntekijä itsekin osuus-
maksua tai ei.
4.88. Sosiaalivakuutusjärjestelmät ovat järjestelmiä, joissa työnantaja tai
julkisyhteisö velvoittaa tai suosittelee työntekijöitä ottamaan vakuutuksen
sellaisten tapahtumien tai olosuhteiden varalta, jotka voivat vaikuttaa
epäsuotuisasti heidän tai heistä riippuvien henkilöiden hyvinvointiin.
Sosiaalivakuutusjärjestelmät voidaan luokitella seuraavien tyyppien
mukaan:
a) sosiaaliturvajärjestelmät, jotka kattavat koko yhteiskunnan tai suuria
osia yhteiskunnasta ja joita julkisyhteisö säätelee, valvoo ja rahoittaa
b) yksityisesti rahastoidut järjestelmät, jotka koostuvat:
(1) järjestelmistä, joissa sosiaaliturvamaksut maksetaan kolmansille
osapuolille (vakuutuslaitokset, eläkerahastot)
(2) järjestelmistä, joissa työnantajat ylläpitävät erikoisrahastoja, jotka
on erotettu heidän muista varoistaan, vaikkakaan sellaiset rahastot
eivät muodosta työnantajista erillisiä institutionaalisia yksiköitä.
Näitä kutsutaan epäitsenäisiksi eläkerahastoiksi. Rahastoja
käsitellään varoina, jotka kuuluvat edunsaajille eivätkä työnanta-
jille.
c) rahastoimattomat järjestelmät, joissa työnantajat maksavat omista
varoistaan sosiaalietuuksia nykyisille tai entisille työntekijöilleen tai
heistä riippuvaisille henkilöille perustamatta erillisiä rahastoja tätä
tarkoitusta varten.
4.89. Julkisyhteisöjen omille työntekijöilleen järjestämät sosiaalivakuutusjär-
jestelmät luokitellaan yksityisesti rahastoituihin järjestelmiin tai
rahastoimattomiin järjestelmiin eikä sosiaaliturvajärjestelmiin.
4.90. Sosiaaliturvamaksut voidaan jakaa todellisiin sosiaaliturvamaksuihin, joita
maksetaan kahdessa ensimmäisessä kohdan 4.88. järjestelmässä, sekä
rahastoimattomissa järjestelmissä maksettaviin laskennallisiin sosiaalitur-
vamaksuihin.
4.91. Sosiaaliturvamaksut voidaan jakaa pakollisiin lakisääteisiin sosiaaliturva-
maksuihin ja vapaaehtoisiin sosiaaliturvamaksuihin.
SOSIAALITURVAMAKSUT (D.61)
Todelliset sosiaaliturvamaksut (D.611)
4.92. Todellisiin sosiaaliturvamaksuihin sisältyvät:
a) työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.611). Nämä vastaavat
taloustointa D.121.
Työnantajat maksavat työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut
sosiaaliturvajärjestelmiä ylläpitäville sosiaaliturvarahastoille, vakuu-
tuslaitoksille ja itsenäisille tai epäitsenäisille eläkerahastoille
varmistaakseen sosiaalietuuksia työntekijöilleen.
Koska työnantajien todelliset sosiaaliturvamaksut suoritetaan työnte-
kijöiden hyväksi, niiden arvo kirjataan palkansaajakorvausten osaksi
yhdessä rahamääräisten tai luontoismuotoisten palkkojen ja palk-
kioiden kanssa. Sosiaaliturvamaksut kirjataan sitten työntekijöiden
maksamina tulonsiirtoina sosiaaliturvarahastoille, vakuutuslaitoksille
tai itsenäisille tai epäitsenäisille eläkerahastoille.
b) palkansaajan sosiaaliturvamaksut (D.6112):
Nämä ovat sosiaaliturvamaksuja, joita palkansaajat maksavat sosiaa-
liturvajärjestelmiin, yksityisesti rahastoituihin ja rahastoimattomiin
järjestelmiin. Palkansaajan sosiaaliturvamaksut koostuvat todellisista
sosiaaliturvamaksuista sekä yksityisesti rahastoitujen järjestelmien
tapauksessa niistä palvelumaksuilla vähennetyistä maksutäydennyk-
sistä, jotka maksetaan järjestelmiin osallistuvien palkansaajien
vakuutuksenottajien omaisuustulosta. Kaikki palvelumaksut vähen-
netään kuluina palkansaajien, ei työnantajien osuusmaksuista.
c) itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien henkilöiden sosiaa-
liturvamaksut (D.6113):
Nämä ovat sosiaaliturvamaksuja, joita henkilöt, jotka eivät ole
palkansaajia — nimittäin itsenäiset yrittäjät (työnantajat tai amma-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 111
▼B
tinharjoittajat) tai työllisiin kuulumattomat henkilöt — maksavat
omaksi hyväkseen. Niihin sisältyy myös sosiaaalivakuutusjärjestelmiin
osallistuvien henkilöiden saamasta vakuutuksenottajien omaisuustu-
losta maksettavien maksutäydennysten arvo, joka kirjataan
vakuutuslaitoksille takaisin maksetuksi varsinaisten maksujen lisäksi.
4.93. Todelliset sosiaaliturvamaksut voivat olla pakollisia säädöksen tai
määräyksen perusteella tai ne voidaan maksaa tietyn toimialan kollektii-
visten sopimusten perusteella tai tietyn yrityksen työnantajan ja
palkansaajien välisten sopimusten perusteella tai koska ne on kirjattu
itse työsopimukseen. Tietyissä tapauksissa sosiaaliturvamaksut saattavat
olla vapaaehtoisia.
Tässä tarkoitetut vapaaehtoiset sosiaaliturvamaksut kattavat:
a) sosiaaliturvamaksut, joita henkilöt, joita laki ei tai ei enää siihen
velvoita, maksavat tai edelleen maksavat sosiaaliturvarahastoihin
b) sosiaaliturvamaksut, joita maksetaan vakuutuslaitoksille (tai samaan
sektoriin luokitelluille keskinäisille vakuutusyhdistyksille tai eläker-
ahastoille) osana yritysten palkansaajiensa hyväksi järjestämiä
ylimääräisiä vakuutusjärjestelmiä, joihin jälkimmäiset osallistuvat
vapaaehtoisesti
c) sosiaaliturvamaksut keskinäisille vakuutusyhdistyksille, joiden
jäsenyys on avoin palkansaajille tai itsenäisille yrittäjille.
4.94. Pakollisten ja vapaaehtoisten sosiaaliturvamaksujen erottamiseksi luoki-
tuksessa on ylimääräinen taso:
a) työnantajan pakolliset todelliset sosiaaliturvamaksut (D.61111)
b) työnantajan vapaaehtoiset todelliset sosiaaliturvamaksut (D.61112)
c) palkansaajan pakolliset sosiaaliturvamaksut (D.61121)
d) palkansaajan vapaaehtoiset sosiaaliturvamaksut (D.61122)
e) itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien pakolliset sosiaali-
turvamaksut (D.61131)
f) itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut (D.61132).
4.95. Todelliset sosiaaliturvamaksut sosiaaliturvarahastoihin tai muihin julkisiin
laitoksiin kirjataan bruttona jakotaloustoimiin.
Toisaalta sosiaaliturvamaksut, jotka maksetaan yksityisesti rahastoitujen
järjestelmien piirissä vakuutuslaitoksille ja samaan sektoriin luokitelluille
keskinäisille vakuutusyhdistyksille ja eläkerahastoille, kirjataan nettona se
osa osuusmaksusta vähennettynä, joka edustaa (kotimaisille tai ulkomai-
sille) kotitalouksille suoritetun vakuutuspalvelun arvoa. Sovitun
käytännön mukaisesti tämä osa osuusmaksusta on itse asiassa maksu
markkinapalvelusta ja muodostaa osan kotitalouksien kulutusta tai
ulkomaisten kotitalouksien maksamien osuusmaksujen tapauksessa osan
palveluvientiä.
Epäitsenäisissä yksityisesti rahastoiduissa sosiaalivakuutusjärjestelmissä,
joissa työnantajat ylläpitävät omia erillisiä rahastojaan, palkansaajien
maksamista osuusmaksuista ei vähennetä palvelumaksuja. Koska sellaiset
järjestelmät eivät muodosta työnantajasta erillisiä institutionaalisia
yksiköitä, rahastojen johto- ja hallintokulut katsotaan osaksi työnantajien
yleisiä tuotantokustannuksia.
4.96. Kirjausajankohta: Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.6111) ja
palkansaajan sosiaaliturvamaksut (D.6112) kirjataan ajankohtana, jolloin
maksuvelvoitteen aiheuttava työ suoritetaan. Itsenäisten yrittäjien ja
työllisiin kuulumattomien henkilöiden sosiaaliturvamaksut (D.6113)
kirjataan ajankohtana, jolloin maksuvelvoite syntyy.
Tileille kirjatut julkisyhteisöjen sektorille maksettavat sosiaaliturvamaksut
voivat perustua kahteen lähteeseen: verotuksessa tai veroilmoituksilla
todennettuihin määriin taikka saatuihin maksuihin.
a) Jos perustana käytetään verotuksessa todentamista tai veroilmoituksia,
määrät oikaistaan kertoimella, joka heijastaa verotuksessa todennettuja
ja ilmoitettuja mutta perimättä jääneitä määriä. Vaihtoehtoisesti
voidaan kirjata mainitun oikaisun suuruinen pääomansiirto muille
sektoreille. Kertoimet arvioidaan verotuksessa todennetuista ja ilmoi-
tetuista mutta perimättä jääneistä määristä saatujen kokemusten ja niitä
koskevien nykyhetken odotusten perusteella. Eri sosiaaliturvamaksu-
lajeille on oltava omat kertoimet.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 112
▼M4
▼M4
b) Jos perustana käytetään saatuja maksuja, en tulee jaksottaa siten, että
maksu tuloutetaan sosiaaliturvamaksuvelvollisuuden synnyttävän
toimen ajankohtana (tai velvollisuuden syntyessä). Tämä mukautus
voi perustua toimen (tai velvollisuuden syntymisen) ja maksun
väliseen keskimääräiseen aikaeroon.
Työnantajan pidättäessä julkisyhteisöille maksettavat sosiaaliturvamaksut
tulolähteellä ne pitäisi sisällyttää palkkoihin ja palkkioihin, vaikkei
työnantaja siirräkään niitä edelleen julkisyhteisöille. Näin kotitaloussek-
tori näkyy koko määrän edelleenmaksajana julkisyhteisöjen sektorille.
Tosiasiallisesti maksamatta olevien määrien vaikutus on poistettava
tunnuksen D995 pääomansiirtona julkisyhteisöiltä työnantajasektoreille.
4.97. Tilijärjestelmässä todelliset sosiaaliturvamaksut kirjataan seuraavasti:
a) käyttönä kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
kotitalouksien osalta)
c) resursseina kotimaisten vakuutuksenantajien tai työnantajien tulojen
uudelleenjaon tilillä
d) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
vakuutuksenantajien tai työnantajien osalta).
Laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.612)
4.98. Laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.612) ovat vastine sosiaalietuuksille
(miinus mahdolliset palkansaajan sosiaaliturvamaksut), jotka työnantajat
maksavat suoraan nykyisille tai entisille palkansaajilleen jà muille
oikeutetuille henkilöille (toisin sanoen etuudet eivät liity työnantajan
todellisiin sosiaaliturvamaksuihin). Ne vastaavat taloustointa D.122.
Niiden arvon pitäisi periaatteessa perustua vakuutusmatemaattiseen
harkintaan.
4.99. On välttämätöntä ottaa käyttöön laskennalliset sosiaaliturvamaksut, jos
työnantajien suoraan jakamat sosiaalietuudet sisällytetään tileille sosiaa-
lietuuksien nimikkeeseen ja jos näiden etuuksien kustannukset (siltä osin,
jota palkansaajan todelliset sosiaaliturvamaksut eivät kata) sisällytetään
työnantajan maksamiin palkansaajakorvauksiin.
Kun työnantajat suorittavat sosiaalietuudet itse omista varoistaan suoraan
nykyisille tai entisille palkansaajilleen tai heistä riippuvaisille henkilöille
ilman sosiaalivakuutusrahastoa, vakuutuslaitosta tai itsenäistä eläkera-
hastoa jailman tähän tarkoitukseen perustettua erikoisrahastoa tai erillistä
vararahastoa, voidaan katsoa, että edunsaajat on suojattu erilaisten
tarpeiden tai olosuhteiden varalta, vaikkakaan mitään maksuja ei suoriteta
niiden kattamiseksi.
Palkansaajille olisi sen vuoksi laskettava korvaus, joka vastaisi arvoltaan
niitä sosiaaliturvamaksuja, jotka todellisuudessa tarvittaisiin varmista-
maan oikeudet maksujen kartuttamiin sosiaalietuuksiin. Nämä maksut
eivät riipu ainoastaan juoksevasti maksettavien etuuksien tasosta vaan
myös siitä, millä tavoin työnantajien velvoitteet sellaisissa järjestelmissä
todennäköisesti tulevaisuudessa kehittyvät nykyisten ja entisten palk-
ansaajien lukumäärän, ikäjakautuman ja odotettavissa olevan eliniän ym.
tekijöiden oletettujen muutosten seurauksena. Näin ollen sosiaaliturva-
maksujen laskennallisten arvojen pitäisi periaatteessa perustua
samanlaiselle vakuutusmatemaattiselle harkinnalle, joka määrää vakuu-
tuslaitosten veloittamien vakuutusmaksujen tasot. Kun poliittisten
tapahtumien tai taloudellisten muutosten seurauksena nykyisen palkatun
henkilöstön ja eläkettä saavien lukumäärän suhde tuntuvasti muuttuu ja
tulee epänormaaliksi, nykyisten palkansaajien laskennallisten sosiaalitur-
vamaksujen arvo pitäisi arvioida, jolloin se eroaisi maksettujen eläkkeiden
todellisesta arvosta. Tähän tarkoitukseen voidaan käyttää kohtuullista
prosenttiosuutta nykyiselle henkilöstölle maksetuista palkoista ja palk-
kioista.
Käytännössä voi kuitenkin olla vaikeaa päättää, kuinka suuria sellaisten
laskennallisten sosiaaliturvamaksujen pitäisi olla. Yritys voi ehkä itse
tehdä arvioita samanlaisiin rahastoiviin järjestelmiin maksettujen sosiaa-
liturvamaksujen perusteella laskeakseen todennäköisen tulevaisuuden
vastuuvelkansa. Muussa tapauksessa ainoa käytännön vaihtoehto saattaa
olla käyttää yrityksen saman tilinpitojakson aikana maksamia rahastoi-
mattomia sosiaalietuuksia (vähennettynä palkansaajien itsensä maksamilla
todellisilla sosiaaliturvamaksuilla) arviona laskennallisesta korvauksesta,
joka tarvittaisiin kattamaan laskennalliset sosiaaliturvamaksut. Vaikka
tarvittavien laskennallisten sosiaaliturvamaksujen arvo saattaa poiketa
saman tilinpitojakson aikana todella maksetuista rahastoimattomista1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 113
▼B
▼B
sosiaalietuuksista ilmeisen monista syistä johtuen, kuten yrityksen
työvoiman koostumuksen ja ikärakenteen muutoksesta, tilikauden aikana
todella maksetut sosiaalietuudet (työntekijöiden sosiaaliturvamaksut
poisluettuna) saattavat siitä huolimatta olla riittäviä estimaatteja sosiaa-
liturvamaksuille ja niitä vastaaville laskennallisille korvauksille.
4.100. Tulonmuodostustilillä työnantajien kirjataan maksavan nykyisille työnte-
kijöilleen osana palkansaajakorvauksia laskennallisina
sosiaaliturvamaksuina summan, joka on arvoltaan yhtä suuri kuin ne
arvioidut sosiaaliturvamaksut, jotka tarvittaisiin sellaisten rahastoimatto-
mien sosiaalietuuksien järjestämiseen, joihin työntekijöillä on jatkossa
oikeus. Tulojen uudelleenjaon tilillä palkansaajien kirjataan maksavan
takaisin työnantajilleen saman määrän laskennallisia sosiaaliturvamaksuja
(toisin sanoen juoksevia tulonsiirtoja) ikään kuin he maksaisivat ne
erilliseen sosiaalivakuutusjärjestelmään.
4.101. Kirjausajankohta: Laskennalliset sosiaaliturvamaksut, jotka ovat pakol-
listen suorien sosiaalietuuksien vastine, kirjataan silloin kun etuuksien
maksuvelvoite syntyy.
Laskennalliset sosiaaliturvamaksut, jotka ovat vapaaehtoisten suorien
sosiaalietuuksien vastine, kirjataan silloin kun etuudet suoritetaan.
4.102. Tilijärjestelmässä laskennalliset sosiaaliturvamaksut kirjataan seuraavasti:
a) käyttönä kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tilillä ja ensitulojen ja
tulonsiirtojen ulkomaan tilillä
b) resursseina niiden sektoreiden tulojen uudelleenjaon tilillä, joihin
työnantajat kuuluvat, ja ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
RAHAMÄÄRÄISET SOSIAALIETUUDET (D.62)
4.103. Nimikkeeseen D.62 luetaan:
Rahamääräiset sosiaaliturvaetuudet (D.621)
Sosiaaliturvarahastot maksavat ne kotitalouksille (lukuun ottamatta
hyvityksiä, katso D.6311). Nuo etuudet suoritetaan sosiaaliturvajärjestel-
mistä.
Yksityisesti rahastoidut sosiaalietuudet (D.622)
Vakuutuslaitokset tai muut yksityisesti rahastoituja sosiaalivakuutusjär-
jestelmiä ylläpitävät institutionaaliset yksiköt maksavat ne
(rahamääräisinä tai luontoismuotoisina) kotitalouksille.
Rahastoimattomat palkansaajan sosiaalietuudet (D.623)
Rahastoimattomia sosiaalivakuutusjärjestelmiä ylläpitävät työnantajat
maksavat ne (rahamääräisinä tai luontoismuotoisina) työntekijöilleen,
heistä riippuvaisille henkilöille tai heidän omaisilleen. Niihin luetaan
tyypillisesti:
a) normaalien tai alennettujen palkkojen jatkuva maksaminen töistä
poissaolon aikana sairauden, onnettomuuden, äitiyden ym. syyn
johdosta
b) perhe-, koulutus- tai muiden avustusten maksaminen henkilöstöstä
riippuvuussuhteessa oleville
c) työeläkkeiden tai omaiseläkkeiden maksaminen entisille palkansaajille
tai heidän omaisilleen ja avustusten maksaminen työntekijöille tai
heidän omaisilleen irtisanomisen, työkyvyttömyyden, tapaturmaisen
kuoleman jne. yhteydessä (jos niistä on sovittu kollektiivisin
sopimuksin)
d) yleiset sairaanhoitopalvelut, jotka eivät liity työnantajan työhön
e) toipilaskodit ja eläkeläiskodit.
Työnantajien entisille palkansaajilleen tai muille oikeutetuille henkilöille
maksamat rahastoimattomat sosiaalietuudet pitää kirjata työnantajan
todelliset sosiaaliturvamaksut mukaan luettuna, toisin sanoen mukaan
lukien työnantajien kyseisten henkilöiden eduksi vakuutuksenantajille
suorittamat maksut.
Rahamääräiset sosiaaliavustukset (D.624)
Julkisyhteisöt tai kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt maksavat ne kotitalouksille samojen tarpeiden tyydyttämiseen
kuin sosiaalivakuutusetuudet, mutta niitä ei suoriteta sosiaaliturvamaksut1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 114
▼B
ja sosiaalivakuutusetuudet yhdistävästä sosiaalivakuutusjärjestelmästä.
Sellaisiin etuuksiin eivät sisälly tulonsiirrot, joita maksetaan sellaisten
tapahtumien tai olosuhteiden vuoksi, joita sosiaalivakuutusjärjestelmät
eivät normaalisti kata (toisin sanoen tulonsiirrot luonnonkatastrofien
vuoksi, jotka kirjataan muihin tulonsiirtoihin tai muihin pääomansiir-
toihin).
LUONTOISMUOTOISET SOSIAALISET TULONSIIRROT (D.63)
4.104. Määritelmä: Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot (D.63) koostuvat
yksilöllisistä tavaroista ja palveluista, joita julkisyhteisöt ja
kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt
siirtävät luontoismuotoisina tulonsiirtoina yksittäisille koti-
talouksille ja jotka voivat olla markkinoilta ostettuja tai
julkisyhteisöjen tai kotitalouksia palvelevien voittoa tavoit-
telemattomien yhteisöjen tuottamia markkinattomia
tuotoksia. Ne voidaan rahoittaa verotuloilla, muilla julk-
isyhteisöjen tuloilla tai sosiaaliturvamaksuilla tai
kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen tapauksessa lahjoituksilla tai omaisuustuloilla.
Vaikka eräillä kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen tuottamilla markkinattomilla palveluilla on eräitä kollektiivi-
palvelujen piirteitä, kaikkia markkinattomia KPVTY:jen tuottamia
palveluja pidetään yksinkertaisuuden ja sovitun käytännön mukaisesti
luonteeltaan yksilöllisinä. Ilmaiseksi tai taloudellisesti merkityksettömiin
hintoihin kotitalouksille annettuja palveluja kuvataan yksilöllisiksi
palveluiksi erotukseksi yhteiskunnalle kokonaisuudessaan tai yhteis-
kunnan suurelle osalle tarjotuista kollektiivipalveluista. Yksilölliset
palvelut ovat pääasiassa koulutus- ja terveyspalveluita, vaikka muitakin
palveluja, kuten asumis-, kulttuuri- ja virkistyspalveluita, järjestetään
myös usein.
Nimikkeeseen luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot (D.63) sisältyvät
luontoismuotoiset sosiaalietuudet ja yksilöllisiä markkinattomia tavaroita
tai palveluita vastaavat tulonsiirrot:
Luontoismuotoiset sosiaalietuudet (D.631)
4.105. Luontoismuotoiset sosiaalietuudet ovat luontoismuotoisia sosiaalisia
siirtoja, jotka on tarkoitettu helpottamaan sosiaalisten riskien tai tarpeiden
(katso 4.84.) kotitalouksille aiheuttamaa taloudellista taakkaa. Ne voidaan
jakaa sellaisiin, joissa edunsaajakotitaloudet tosiasiassa itse ostavat
tavarat, jotka sitten korvataan heille, ja sellaisiin, joissa asianomaiset
palvelut annetaan suoraan edunsaajille. Jälkimmäisessä tapauksessa
julkisyhteisöt tai kotitalouksiapalvelevat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt tuottavat tai ostavat kokonaan tai osittain tuottajien suoraan
edunsaajille toimittamat tavarat ja palvelut.
Sosiaaliturvaetuudet, hyvitykset (D.6311)
Nämä etuudet muodostuvat sosiaaliturvarahastojen korvauksesta, jolla
hyvitetään kotitalouksien määrättyihin tavaroihin ja palveluihin kohdistu-
neita hyväksyttyjä menoja.
Kun kotitalous ostaa tavaran tai palvelun, jonka sosiaaliturvarahasto sille
myöhemmin korvaa osittain tai kokonaan, kotitalouden voidaan katsoa
ikään kuin toimivan sosiaaliturvarahaston puolesta. Itse asiassa kotitalous
antaa sosiaaliturvarahastolle lyhytaikaisen luoton, joka maksetaan heti kun
kotitalous saa hyvityksen.
Ne menot, jotka hyvitetään, kirjataan sosiaaliturvarahaston suoraan
maksamiksi silloin, kun kotitalous suorittaa oston, kun taas ainoa meno,
joka kirjataan kotitaloudelle, on mahdollinen maksetun ostajan hinnan ja
hyvitetyn määrän välinen erotus. Hyvitettyjen menojen määrää ei siis
käsitellä rahamääräisenä tulonsiirtona sosiaaliturvarahastolta kotitalouk-
sille.
Muut luontoismuotoiset sosiaaliturvaetuudet (D.6312)
Nämä koostuvat sosiaaliturvarahastojen kotitalouksille suorittamista
muista luontoismuotoisista sosiaalisista tulonsiirroista kuin hyvityksistä.
Useimmat muista luontoismuotoisista sosiaaliturvaetuuksista ovat
todennäköisesti sairaanhoitoa tai hammashoitoa, kirurgisia ja sairaalan
vuodeosastopalveluita, silmälaseja ja piilolinssejä, lääketieteellisiä kojeita
ja laitteita ja muita vastaavanlaisia sosiaalisiin riskeihin tai tarpeisiin
liittyviä tavaroita ja palveluita. Markkinatuottajat tai markkinattomat
tuottajat suorittavat palvelun suoraan edunsaajille ilman hyvitystä, ja se
tulee arvottaa vastaavasti. Kaikki kotitalouksien itsensä suorittamat1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 115
▼B
maksut tulee vähentää. ►M2 Muut luontoismuotoiset sosiaaliturvamenot
voidaan tämän vuoksi jakaa etuuksiin, joita varten tuotetun palvelun
tuottajina ovat markkinatuottajat ja ostajina julkisyhteisöjen yksiköt tai
kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (D. 63121), ja
etuuksiin, joita varten tuotetun palvelun tuottajina ovat markkinattomat
tuottajat (D. 63122). ◄
Luontoismuotoiset sosiaaliavustukset (D.6313)
Nämä koostuvat julkisyhteisöjen tai kotitalouksia palvelevien voittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen kotitalouksille suorittamista luontoismuo-
toisista tulonsiirroista, jotka ovat luontoismuotoisten
sosiaaliturvaetuuksien kaltaisia, mutta joita ei suoriteta sosiaalivakuu-
tusjärjestelmästä. Nimikkeeseen sisältyvät, silloin kun
sosiaalivakuutusjärjestelmä ei niitä kata, sosiaalinen asuminen, asumis-
tuki, päivähoito, ammatillinen koulutus, liikennemaksujen alennukset
(edellyttäen, että niillä on sosiaalinen tarkoitus) ja vastaavat sosiaalisiin
riskeihin ja tarpeisiin liittyvät tavarat ja palvelut. Kaikki kotitalouksien
itsensä suorittamat maksut tulee vähentää. ►M2 Luontoismuotoiset
sosiaaliavustukset voidaan tämän vuoksi jakaa avustuksiin, joita varten
tuotetun palvelun tuottajina ovat markkinatuottajat ja ostajina julkisyh-
teisöjen yksiköt tai kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt (D. 63131), ja avustuksiin, joita varten tuotetun palvelun
tuottajina ovat markkinattomat tuottajat (D. 63132). ◄
Yksilöllisiä markkinattomia tavaroita ja palveluita vastaavat tulonsiirrot
(D.632)
4.106. Määritelmä: Yksilöllisiä markkinattomia tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot (D.632) ovat julkisyhteisöjen markki-
nattomien tuottajien tai kotitalouksia palvelevien voittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen yksittäisille kotitalouksille
ilmaiseksi tai taloudellisesti merkityksettömiin hintoihin
järjestämiä tavaroita ja palveluita. Ne vastaavat kotita-
louksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen
ja julkisyhteisöjen yksilöllisiä kulutusmenoja (katso 3.85.)
vähennettynä kotitalouksille sosiaaliturva- tai sosiaaliavus-
tusjärjestelmien puitteissa myönnetyillä luontoismuotoisilla
sosiaalietuuksilla (D.631).
4.107. Sosiaalietuuksien kirjausajankohta:
a) rahamääräiset sosiaalietuudet kirjataan silloin kun etuuksia koskevat
vaatimukset on todettu
b) luontoismuotoiset sosiaalietuudet kirjataan silloin kun palvelut suor-
itetaan tai kun markkinattomien tuottajien suoraan kotitalouksille
toimittamien tavaroiden omistajuus vaihtuu.
4.108. Tilijärjestelmässä rahamääräiset sosiaalietuudet (D.62), kirjataan seuraa-
vasti:
a) käyttönä niiden sektoreiden tulojen uudelleenjaon tilillä, jotka
myöntävät etuudet
b) käyttönä esitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaiden
myöntämien etuuksien osalta)
c) resursseina kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tilillä
d) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisille
kotitalouksille myönnettyjen etuuksien osalta).
Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot (D.63) kirjataan:
a) käyttönä niiden sektoreiden luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon
tilillä, jotka myöntävät etuudet
b) resursseina kotitalouksien luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon
tilillä.
Siirrettyjen tavaroiden ja palveluiden kulutus kirjataan oikaistun käytettä-
vissä olevan tulon käyttötilille.
Sovitun käytännön mukaisesti luontoismuotoisia sosiaalisia tulonsiirtoja ei
ole ulkomaiden kanssa (ne rekisteröidään kohtaan D.62 rahamääräiset
sosiaalietuudet).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 116
▼B
MUUT TULONSIIRROT (D.7)
VAHINKOVAKUUTUSMAKSUT, NETTO (D.71)
4.109. Määritelmä: Vahinkovakuutusmaksut, netto (D.71), ovat maksuja insti-
tutionaalisten yksiköiden ottamista vakuutuksista.
Yksittäisten kotitalouksien ottamat vakuutukset on otettu
niiden omasta aloitteesta ja omaksi hyväksi työnantajista tai
julkisyhteisöistä riippumatta ja sosiaalivakuutusjärjestel-
mien ulkopuolella (1). Vahinkovakuutusmaksut, netto,
käsittävät sekä vakuutuksenottajien todelliset vakuutus-
maksut vakuutuskatteen hankkimiseksi tilinpitojakson
aikana (vakuutusmaksut) ja vakuutustenottajien omaisuus-
tuloista maksettavat vakuutusmaksutäydennykset, joista on
vähennetty vakuutukset järjestävien vakuutuslaitosten
palvelumaksut.
Vahinkovakuutusmaksut, netto, ovat vakuutussuojan hankkimiseen
käytettävissä olevia summia sellaisten erilaisten tapahtumien ja onnetto-
muuksien varalta, jotka johtavat tavaroiden ja omaisuuden
vaurioitumiseen tai henkilövahinkoihin luonnon aiheuttamien tai inhimil-
listen syiden vuoksi — tulipalot, tulvat, kolarit, yhteentörmäykset,
uppoamiset, varkaus, väkivalta, onnettomuudet, sairaudet ym. — tai
sairaudesta, työttömyydestä, onnettomuuksista ym. syistä aiheutuneiden
taloudellisten menetysten varalta.
4.110. Kirjausajankohta: vahinkovakuutusmaksut, netto, kirjataan ajankohtana,
jolloin ne ansaitaan.
Vakuutusmaksut, joista palvelumaksut on vähennetty, ovat se osa
tilinpitojakson aikana tai aikaisempien tilinpitojaksojen aikana yhteensä
maksetuista vakuutusmaksuista, joka kattaa kulumassa olevalla tilinpito-
jaksolla maksettavaksi erääntyneet riskit.
Kuluvalla tilinpitojaksolla ansaitut vakuutusmaksut täytyy erottaa kulu-
valla ajanjaksolla maksettavaksi erääntyneistä vakuutusmaksuista, jotka
todennäköisesti kattavat sekä tulevan että kuluvan tilinpitojakson riskit.
4.111. Tilijärjestelmässä vakuutusmaksut, netto, kirjataan seuraavasti:
a) käyttönä kotimaisten vakuutustenottajien tulojen uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä tulojen ensijaon ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulko-
maisten vakuutustenottajien osalta)
c) resursseina kotimaisten vakuutuslaitosten tulojen uudelleenjaon tilillä
d) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
vakuutuslaitosten osalta).
VAHINKOVAKUUTUSKORVAUKSET (D.72)
4.112. Määritelmä: Vahinkovakuutuskorvaukset (D.72) ovat vahinkovakuutus-
sopimusten puitteissa erääntyneitä korvauksia (2); toisin
sanoen summia, jotka vakuutuslaitokset ovat velvollisia
maksamaan henkilöiden tai tavaroiden kärsimien vahin-
kojen tai vaurioiden korvaamiseksi (mukaan lukien kiinteät
pääomatavarat).
4.113. Vahinkovakuutuskorvauksiin eivät sisälly maksut, jotka ovat sosiaalie-
tuuksia.
4.114. Koska vahinkovakuutusten palvelumaksut lasketaan vähentämällä
erääntyneet korvaukset ansaittujen vakuutusmaksujen ja vakuutusmaksu-
täydennysten yhteisarvosta, erääntyneiden korvausten yhteismäärän täytyy
olla yhtä suuri kuin vakuutuslaitoksen nettomääräinen vahinkovakuutus-
maksutulo saman tilinpitojakson aikana. Tämä korostaa sitä tosiasiaa, että
vahinkovakuutuksen olennainen tehtävä on uudelleen jakaa varoja.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 117
(1) Henkivakuutusmaksut eivät esiinny sellaisenaan tilijärjestelmässä. Ne jakautuvat
seuraavasti: a) vakuutusmaksut, jotka ovat muodoltaan sosiaaliturvamaksuja (nemaksetaan sosiaalivakuutusjärjestelmiin) b) yksilöllisen henkivakuutuksen maksut.Edelliset sisältyvät nimikkeeseen todelliset sosiaalivakuutusmaksut ja jälkimmäisiä eikäsitellä jakotaloustoimina. Molemmat henkivakuutusmaksuryhmät lisäävät vakuutus-
teknistä vastuuvelkaa rahoitustilillä ja taseessa.
(
2) Henkivakuutusmaksut eivät esiinny sellaisenaan tilijärjestelmässä. Na jakautuvat
seuraavasti: a) korvaukset, jotka ovat sosiaalietuuksia b) yksilöllisten henkivakuutustenkorvaukset. Edelliset sisältyvät nimikkeeseen rahamäaräiset sosiaalietuudet, ja jälkim-mäisiä ei käsitellä jakotaloustoimina. Molemmat henkivakuutuskorvausten ryhmät
vähentävät vakuutusteknistä vastuuvelkaa rahoitustilillä ja taseessa.
▼B
Vahinkovakuutuskorvausten maksamista käsitellään tulonsiirtona
korvauksenhakijalle. Sellaisia korvauksia käsitellään aina tulonsiirtoina,
silloinkin kun kyseessä voivat olla suuret summat kiinteiden varojen
tuhoutumisen tai yksilölle tapahtuneen vakavan henkilövahingon seur-
auksena. Korvauksenhakijoiden saamia summia ei tavallisesti ole sidottu
mihinkään erityiseen tarkoitukseen eikä vahingoittuneita tai tuhoutuneita
tavaroita ja varoja välttämättä tarvitse korjata tai korvata.
Jotkut korvaukset syntyvät vakuutustenottajien kolmansille henkilöille tai
heidän omaisuudelleen aiheuttamien vahinkojen tai henkilövahinkojen
johdosta. Näissä tapauksissa toteutuneet korvaukset kirjataan suoraan
vakuutuslaitoksen vahingon kärsineille osapuolille maksamiksi eikä
epäsuoraan vakuutuksenottajan kautta.
4.115. Kirjausajankohta: Vahinkovakuutuskorvaukset kirjataan silloin, kun
onnettomuus tai muu tapahtuma, jonka varalta vakuutus on otettu,
tapahtuu.
4.116. Tilijärjestelmässä ne kirjataan seuraavasti:
a) käyttönä kotimaisten vakuutuslaitosten tulojen uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä tulojen ensijaon ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulko-
maisten vakuutuslaitosten osalta)
c) resursseina edunsaajasektoreiden tulojen uudelleenjaon tilillä
d) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
edunsaajien osalta).
JULKISYHTEISÖJEN SISÄISET TULONSIIRROT (D.73)
4.117. Määritelmä: Julkisyhteisöjen sisäisiin tulonsiirtoihin (D.73) sisältyvät
julkisyhteisöjen eri alasektoreiden (valtionhallinto, osaval-tiohallinto, paikallishallinto, sosiaaliturvarahastot) väliset
tulonsiirrot tukipalkkioita, investointiavustuksia ja muita
pääomansiirtoja lukuun ottamatta.
4.118. Julkisyhteisöjen sisäisiin tulonsiirtoihin eivät sisälly toisen yksikön
puolesta suoritetut taloustoimet; nämä kirjataan tileillä ainoastaan
kertaalleen sen edunsaajayksikön resurssina, jonka puolesta taloustoimi
suoritetaan. Tämä tilanne syntyy erityisesti silloin, kun julkisyhteisö
(esim. valtionhallinnon yksikkö) kerää veroja, jotka automaattisesti
siirretään joko kokonaisuudessaan tai osittain toiselle julkisyhteisölle
(esim. paikallishallinnolle). Tässä tapauksessa tälle toiselle julkisyh-
teisöjen yksikölle tarkoitetut verotulot esitetään ikään kuin tuo yksikkö
olisi kerännyt ne suoraan eikä tulonsiirtona julkisyhteisöjen sisällä. Tämä
ratkaisu soveltuu vielä paremmin tapaukseen, jossa toiselle julkisyh-
teisöjen yksikölle tarkoitetut verot peritään valtionhallinnon kantamien
verojen päälle tulevina lisäveroina. Viiveet verojen siirtämisessä ensim-
mäiseltä julkisyhteisön yksiköltä toiselle aiheuttavat kirjauksia ”muihin
saamisiin ja velkoihin” rahoitustilillä.
Toisaalta ne verotulojen siirrot, jotka toinen julkishallinnon yksikkö saa
valtionapuina, sisältyvät julkisyhteisöjen sisäisiin tulonsiirtoihin. Nämä
tulonsiirrot eivät vastaa mitään tiettyä verojen ryhmää eikä niitä suoriteta
automaattisesti vaan pääasiassa tiettyjen rahastojen kautta (maakunta- ja
kuntaviranomaisten rahastot) valtionhallinnon määräämien jakoasteik-
kojen mukaisesti.
4.119. Kirjausajankohta: julkisyhteisöjen sisäiset tulonsiirrot kirjataan silloin,
kun ne pitää suorittaa voimassaolevien säädösten mukaan.
4.120. Tilijärjestelmässä julkisyhteisöjen sisäiset tulonsiirrot kirjataan käyttönä ja
resursseina julkisyhteisöjen alasektoreiden tulojen uudelleenjaon tilille (
1).
TULONSIIRROT KANSAINVÄLISEEN YHTEISTYÖHÖN (D.74)
4.121. Määritelmä: Tulonsiirrot kansainväliseen yhteistyöhön (D.74) sisältävät
kaikki rahamääräiset tai luontoismuotoiset tulonsiirrot
julkisyhteisöjen ja ulkomaisten hallitusten tai kansainvä-
listen järjestöjen (2) välillä, ei kuitenkaan
investointiavustuksia eikä muita pääomansiirtoja.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 118
(1) Julkisyhteisöjen sisäiset tulonsiirrot ovat julkisyhteisöt-sektorin sisäisiä virtoja eikä niitä
kirjata koko sektorin sulautetulla tilillä.
(2) Kansainvälisten järjestöjen, siinä merkityksessä kuin niitä käytetään tilinpitojärjes-
telmässä, toimivalta on peräisin joko suoraan niiden jäseninä olevilta kansallisvaltioilta
tai epäsuoraan muilta kansainvälisiltä järjestöiltä, joiden jäsenet ovat kanallisvaltioita.
▼B
4.122. Nimike D.74 kattaa:
a) julkisyhteisöjen ei-veromuotoiset jäsenmaksut Euroopan unionin
laitoksille, ei kuitenkaan ”BKTL-pohjaista neljättä omaa varaa” (1)
b) julkisyhteisöjen jäsenmaksut kansainvälisille järjestöille (ei kuitenkaan
jäsenvaltioiden ylikansallisille organisaatioille maksamat verot)
c) kaikki tulonsiirrot, joita julkisyhteisöt voivat saada kohdissa a ja b
tarkoitetuilta laitoksilta tai järjestöiltä (2)
d) hallitusten väliset tulonsiirrot joko rahamääräisinä (esim. ulkomaiden
tai merentakaisten alueiden budjettivajeiden rahoittamiseen tarkoitetut
maksut) tai luontoismuotoisina (esim. elintarvike-, sotilastarvikelah-
joitukset, luonnonkatastrofien jälkeinen hätäapu elintarvikkeina,
vaatteina, lääkkeinä jne.)
e) julkisyhteisöjen, Euroopan unionin laitosten tai kansainvälisen
järjestön maksamat palkat ja palkkiot kehitysmaiden käyttöön
tarjotuille neuvonantajille tai teknisen avun asiantuntijoille.
Tulonsiirrot kansainväliseen yhteistyöhön sisältävät julkisyhteisöjen ja
maassa sijaitsevien kansainvälisten järjestöjen väliset tulonsiirrot, koska
kansainvälisiä järjestöjä ei pidetä sen maan kotimaisina institutionaalisina
yksikköinä, jossa ne sijaitsevat.
4.123. Kirjausajankohta: ajankohta, jolloin voimassaolevien säädösten mukaan
siirrot on tehtävä (pakolliset tulonsiirrot) tai ajankohta, jolloin tulonsiirrot
tehdään (vapaaehtoiset tulonsiirrot).
4.124. Tilijärjestelmässä tulonsiirrot kansainväliseen yhteistyöhön kirjataan
seuraavasti:
a) käyttönä ja resursseina julkisyhteisöjen tulojen uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
MUUT TULONSIIRROT (D.75)Tulonsiirrot kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille yhteisöille
(KPVTY)
4.125. Tulonsiirrot kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille yhtei-
söille (KPVTY) sisältävät kaikki vapaaehtoiset osuusmaksut (muut kuin
testamenttilahjoitukset), jäsenmaksut ja taloudelliset avustukset, jotka
KPVTY:t saavat kotitalouksilta (mukaan lukien ulkomaiset kotitaloudet)
ja vähäisemmässä määrin myös muilta yksiköiltä.
4.126. Mukaan luetaan seuraavat:
a) kotitalouksien maksamat säännölliset jäsenmaksut ammattiliitoille,
poliittisille, urheilu-, kulttuuri-, uskonnollisille ja vastaaville
KPVTY-sektoriin luokitelluille järjestöille
b) KPVTY:jen saamat vapaaehtoiset avustukset (muut kuin testamentti-
lahjoitukset) kotitalouksilta, yhtiöitetyiltä yrityksiltä ja ulkomailta
mukaan lukien hyväntekeväisyysjärjestöjen saamat luontoismuotoiset
tulonsiirrot elintarvike-, vaate-, huopa-, lääke- ym. lahjoituksina
jaettavaksi kotimaisille ja ulkomaisille kotitalouksille
c) julkisyhteisöjen apu ja avustukset, paitsi tiettyjen pääomamenojen
rahoittamiseen tarkoitetut avut ja investointiavustuksiin luettavat
avustukset.
Mukaan ei lueta jäsenmaksuja tai jäsenosuuksia yrityksiä palveleville
voittoa tavoittelemattomille markkinayhteisöille, kuten kauppakamareille
tai elinkeinojärjestöille, vaan niitä käsitellään maksuina annetuista
palveluista.
4.127. Kirjausajankohta: tulonsiirrot KPVTY:ille kirjataan sinä ajankohtana, jona
ne tehdään.
4.128. Tilijärjestelmäsä tulonsiirrot KPVTY:ille kirjataan seuraavasti:
a) käyttönä kotimaisten tulonsiirtoja maksavien sektoreiden tulojen
uudelleenjaon tilillä1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 119
(1) Kotimaisten tuotantoyksiköiden verot Euroopan unionin laitoksille kirjataan tileille
ulkomaille maksettuina tuotantoveroina; BKTL-pohjainen neljäs oma vara, joka perustuukesäkuun 24 päivänä 1988 tehtyyn neuvoston päätökseen yhteisöjen omien varojenjärjestelmästä, luokitellaan nimikkeeseen D.75 Muut tulonsiirrot.
(
2) Tulonsiirrot, jotka Euroopan unionin laitokset maksavat suoraan kotimaiselle markki-
natuottajalle, esitetään ulkomaiden maksamina tukipalkkioina.
▼B
b) käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä
c) resursseina KPVTY-sektorin tulojen uudelleenjaon tilillä
Kotitalouksien väliset tulonsiirrot
4.129. Määritelmä: Kotitalouksien väliset tulonsiirrot koostuvat kaikista koti-
maisten kotitalouksien muille kotimaisille tai ulkomaisille
kotitalouksille suorittamista tai niiltä saamista rahamääräi-
sistä tai luontoismuotoisista tulonsiirroista. Erityisesti
näihin sisältyvät maastamuuttaneiden tai ulkomaille
pysyvästi asettuneiden (tai ulkomailla vähintään vuoden
ajan työskentelevien) työntekijöiden rahalähetykset heidän
lähtömaassa asuville perheenjäsenilleen tai vanhempien
rahalähetykset lapsilleen toiselle paikkakunnalle.
4.130. Kirjausajankohta: ajankohta, jolloin tulonsiirrot tehdään.4.131. Tilijärjestelmässä kotitalouksien väliset tulonsiirrot kirjataan:
a) käyttönä ja resursseina kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
Sakot ja uhkasakot
4.132. Määritelmä: Oikeusistuimien ja oikeusistuinten tapaisten elinten insti-
tutionaalisille yksiköille määräämiä sakkoja ja uhkasakkoja
käsitellään pakollisina tulonsiirtoina.
4.133. Tähän nimikkeeseen ei lueta seuraavia:
a) veroviranomaisten määräämiä sakkoja ja uhkasakkoja veronmaksun
kiertämisestä tai myöhästymisestä, joita ei yleensä voida erottaa itse
veroista
b) lupien hankintamaksuja, jotka ovat joko veroja tai maksuja julk-
isyhteisöjen antamista palveluista (katso D.29 ja D.59).
4.134. Kirjausajankohta: sakot ja uhkasakot kirjatan ajankohtana, jolloin
maksuvelvollisuus syntyy.
Arpajaiset ja uhkapeli
4.135. Arpalipuista maksetut summat tai uhkapeliin pannut summat koostuvat
kahdesta osasta: palvelumaksun maksamisesta arpajaisia tai uhkapelejä
järjestävälle yksikölle ja jäljellejäävästä voittajille maksettavasta tulon-
siirrosta. Palvelumaksu saattaa olla melko huomattava ja sen on ehkä
katettava uhkapelipalveluiden tuotantoon kohdistuvat verot. Tulonsiirtojen
ajatellaan järjestelmässä tapahtuvan suoraan arpajaisiin tai uhkapeliin
osallistuvien kotitalouksien välillä. Ulkomaalaisten talousyksiköiden
osallistuessa kotitaloussektorin ja ulkomaiden välillä saattaa olla
merkittäviä nettotulonsiirtoja. Tulonsiirrot kirjataan ajankohtana, jolloin
ne suoritetaan.
Korvaukset
4.136. Määritelmä: Korvaukset koostuvat institutionaalisten yksiköiden toisille
institutionaalisille yksiköille maksamista tulonsiirroista
korvaukseksi edellisen aiheuttamista henkilö- tai omaisuus-
vahingoista, lukuun ottamatta vahinkovakuutuskorvauksia.
Korvaukset voivat olla joko pakollisia oikeusistuimen
tuomitsemia maksuja tai oikeusistuimen ulkopuolella
sovittuja hyväntekeväisyyssuorituksia. Tämä nimike kattaa
muut kuin pääomansiirroiksi luokitellut julkisyhteisöjen
hyväntekeväisyyssuoritukset kotitalouksia palveleville
voittoa tavoittelemattomille yhteisöille korvaukseksi luon-
nonkatastrofien aiheuttamista vahingoista ja vaurioista.
4.137. Kirjausajankohta: Korvaukset kirjataan silloin, kun ne suoritetaan
(hyväntekeväisyyssuoritukset) tai kun ne on suoritettava (pakolliset
maksut).
BKTL-pohjainen neljäs oma vara
4.138. ”BKTL-pohjainen neljäs oma vara”, joka perustuu 24 päivänä kesäkuuta
1988 tehtyyn neuvoston päätökseen yhteisön omien varojen järjes-
telmästä, on kunkin jäsenvaltion hallituksen Euroopan unionin
laitoksille maksama tulonsiirto.
Se on jäännösjäsenmaksu noiden laitosten talousarvioon ja se vahvistetaan
kunkin jäsenmaan BKTL-tason mukaan.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 120
▼B
Kirjausajankohta: BKTL-pohjainen neljäs oma vara kirjataan maksuun-
panoajankohtana.
Tilijärjestelmässä BKTL-pohjainen neljäs oma vara esiintyy:
a) käyttönä julkisyhteisöjen tulojen uudelleenjaon tilillä
b) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
Muut
4.139. a) Sellaiset tulonsiirrot kotitalouksia palvelevilta voittoa tavoittelematto-
milta yhteisöiltä julkisyhteisöille, jotka eivät ole veroja
b) sellaiset julkisyhteisöjen maksut yritykset ja yritysmäiset yhteisöt
sektoriin luokitelluille julkisille yrityksille, joiden tarkoituksena on
kattaa epänormaalit eläkemaksut
c) julkisyhteisöjen tai kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelematto-
mien yhteisöjen kotimaisille tai ulkomaisille kotitalouksille maksamat
matkastipendit ja apurahat
d) julkisyhteisöjen kotitalouksille ajoittain myöntämät säästöjen bonus-
maksut palkintona säästämisestä tietyn ajanjakson aikana
e) kotitalouksien maksamat palautukset menoista, joita sosiaalisille
hyväntekeväisyysorganisaatioille on kotitalouksien puolesta aiheutunut
f) tulonsiirrot kotitalouksia palvelevilta voittoa tavoittelemattomilta
yhteisöiltä ulkomaille
g) yhteisöjen sponsorointimaksut, ellei noita maksuja voida pitää mainos-
tai muiden palveluiden ostona (esim. tulonsiirrot hyvää tarkoitusta
varten tai apurahat)
h) tulonsiirrot julkisyhteisöiltä kotitalouksien kulutukseen, mikäli niitä ei
kirjata sosiaalietuuksiksi.
4.140. Kirjausajankohta: Nämä tulonsiirrot kirjataan ajankohtana, jolloin ne
suoritetaan, lukuun ottamatta julkisyhteisöille maksettuja tai niiltä saatuja
tulonsiirtoja, jotka kirjataan silloin, kun ne on suoritettava.
Tilijärjestelmässä muut tulonsiirrot esiintyvät:
a) resursseina ja käyttönä kaikkien sektoreiden tulojen uudelleenjaon
tilillä
b) resursseina ja käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
KOTITALOUKSIEN ELÄKERAHASTO-OSUUDEN OIKAISU (D.8)
4.141. Määritelmä: Kotitalouksien eläkerahasto-osuuden oikaisu (D.8) tarvi-
taan, jotta kotitalouksien säästössä näkyisi sen vastuuvelan
muutos, joka on kotitalouksien määrätty saatava (saatava,
joka näkyy uudelleen rahoitustilillä varoina nimikkeen F.61
alla) ja jota lisäävät tulojen uudelleenjaon tilillä sosiaali-
turvamaksuina kirjatut vakuutusmaksut.
4.142. Koska kotitalouksien katsotaan tilinpitojärjestelmän rahoitustileillä ja
taseissa omistavan sekä itsenäisten että epäitsenäisten yksityisesti
rahastoitujen järjestelmien rahastot, tarvitaan oikaisuerä sen varmistami-
seksi, että kaikki eläketuloja suuremmat eläkemaksut (toisin sanoen
saatavia ”tulonsiirtoja” suuremmat maksettavat ”tulonsiirrot”) eivät
vaikuta kotitalouksien säästöön.
Tämän vaikutuksen tasaamiseksi tulonkäyttötilillä lisätään kotitalouksien
käytettävissä olevaan tuloon tai oikaistuun käytettävissä olevaan tuloon
oikaisuerä ennen kuin päädytään säästöön. Tämä oikaisuerä on yhtä suurikuin:
todellisten sosiaaliturvamaksujen kokonaisarvo yksityisesti rahastoituihin
eläkejärjestelmiin maksettavissa eläkkeissä
plus vakuutuksenottajien omaisuustuloista maksettavien vakuu-
tusmaksutäydennysten kokonaisarvo
miinus palvelumaksujen arvo
miinus yksityisesti rahastoitujen eläkejärjestelmien sosiaalivakuu-
tuksina maksamien eläkkeiden kokonaisarvo.
Tällä tavoin kotitalouksien säästö on sama kuin se olisi, jos eläkemaksuja
ja eläketuloja ei olisi kirjattu tulonsiirtoina tulojen uudelleenjaon tilillä.
Tämä oikaisuerä on välttämätön kotitalouksien säästön sovittamiseksi
kotitalouksien eläkevakuutusrahasto-osuuden muutokseen, joka on kirjattu1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 121
▼B
järjestelmän rahoitustilille. Vakuutuslaitosten tai eläkerahastojen tai
epäitsenäisiä eläkerahastoja ylläpitävien työnantajien tulonkäyttötilillä
tarvitaan tietysti vastakkaiset oikaisut.
4.143. Kirjausajankohta: oikaisu kirjataan niiden taloustoimien mukaan, joista se
koostuu.
4.144. Tilijärjestelmässä kotitalouksien eläkerahasto-osuuden oikaisu kirjataan
seuraavasti:
a) käyttönä vakuutuslaitosten sektorin ja muiden epäitsenäisiä eläker-
ahastoja ylläpitävien sektoreiden tulonkäyttötilillä
b) käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
laitosten osalta)
c) resursseina kotitaloussektorin tulonkäyttötilillä
d) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
kotitalouksien osalta).
PÄÄOMANSIIRROT (D.9)
4.145. Pääomansiirrot eroavat tulonsiirroista siinä, että niihin sisältyy vähintään
yhden taloustoimen osapuolen varan tai varojen hankintaa tai vähennystä.
Suoritettiinpa pääomansiirrot sitten rahamääräisinä tai luontoismuotoisina,
niiden pitäisi johtaa vastaavaan muutokseen yhden tai molenpien
taloustoimen osapuolien taseissa esitetyissä rahoitus- tai muissa kuin
rahoitusvaroissa.
4.146. Luontoismuotoinen pääomansiirto koostuu vastikkeettomasta (muun kuin
varastojen ja rahamääräisten) varojen omistuksen siirtymisestä tai
velkojan suorittamasta velan peruuttamisesta.
Rahamääräinen pääomansiirto koostuu sellaisesta siirrosta, jonka ensim-
mäinen osapuoli on rahoittanut vähentämällä varoja (muita kuin varastoja)
tai jonka toisen osapuolen odotetaan tai vaaditaan käyttävän varojen
(muiden kuin varastojen) hankintaan. Toinen osapuoli, saaja, on usein
velvoitettu käyttämään rahaa varojen hankintaan ehtona tulonsiirron
suorittamiselle.
4.147. Pääomansiirrot kattavat pääomaverot (D.91), investointiavustukset (D.92)
ja muut pääomansiirrot (D.99).
PÄÄOMAVEROT (D.91)
4.148. Määritelmä: Pääomaverot (D.91) koostuvat veroista, joita peritään
epäsäännöllisin väliajoin ja erittäin harvoin institutionaa-
listen yksiköiden omistamien varojen tai nettovarallisuuden
arvoista tai institutionaalisten yksiköiden välillä siirrettyjen
varojen arvoista testamenttilahjoitusten, omaisille annet-
tujen lahjojen tai muiden siirtojen johdosta.
4.149. Pääomaveroihin luetaan seuraavat:
a) verot pääomansiirroista: perintöverot, kuolinpesien ja omaisten
saamien lahjojen verot, jotka pitää periä edunsaajien pääomasta —
lukuun ottamatta varojen myynnin veroja, koska myynnit eivät ole
siirtoja
b) pääomaverot: satunnaiset ja poikkeukselliset institutionaalisten yksi-
köiden omistamia varoja ja nettovarallisuutta koskevat verot (1). Näihin
sisältyvät parannusverot, toisin sanoen maatalousmaan arvonnousun
verot sen seurauksena, että maahan on myönnetty rakennuslupa maan
kehittämiseksi kaupallisia tai asumistarkoituksia varten.
4.150.►M4 Tileille kirjatut verot voivat perustua kahteen lähteeseen: vero-
tuksessa tai veroilmoituksilla todennettuihin määriin taikka saatuihin
maksuihin.
a) Jos perustana käytetään verotuksessa todentamista tai veroilmoituksia,
määrät oikaistaan kertoimella, joka heijastaa verotuksessa todennettuja
ja ilmoitettuja mutta perimättä jääneitä määriä. Vaihtoehtoisesti
voidaan kirjata mainitun oikaisun suuruinen pääomansiirto muille
sektoreille. Kertoimet arvioidaan verotuksessa todennetuista ja ilmoi-
tetuista mutta perimättä jääneistä määristä saatujen kokemusten ja niitä
koskevien nykyhetken odotusten perusteella. Eri verolajeille on oltava
omat kertoimet.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 122
(1) Pääomatuottojen verot esitetään kuitenkin tileillä nimikkeen tulo-, varallisuus- ym.
juoksevat verot alla.
▼B
b) Jos perustana käytetään saatuja maksuja, ne tulee jaksottaa siten, että
maksu tuloutetaan verovelvollisuuden synnyttävän toimen ajankohtana
(tai silloin kun vero määrättiin). Tämä mukautus voi perustua toimen
(tai veron määräämisen) ja veronmaksun väliseen keskimääräiseen
aikaeroon. ◄
4.151. Tilijärjestelmässä pääomaverot kirjataan:
a) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina (−) niiden sektoreiden
pääomatilillä, joihin veronmaksajat luokitellaan
b) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina (+) julkisyhteisöjen
pääomatilillä
c) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina ulkomaan pääomatilillä.
INVESTOINTIAVUSTUKSET (D.92)
4.152. Määritelmä: Investointiavustukset (D.92) koostuvat julkisyhteisöjen tai
ulkomaiden (1) rahamääräisistä tai luontoismuotoisista
pääomansiirroista muille kotimaisille tai ulkomaisille
institutionaalisille yksiköille näiden kiinteiden varojen
hankintakustannusten rahoittamiseksi kokonaisuudessaan
tai osittain.
4.153. Investointiavustukset voidaan suorittaa rahamääräisinä tai luontoismuo-
toisina. Luontoismuotoiset investointiavustukset koostuvat
julkisyhteisöjen suorittamista liikennekaluston, koneiden ja muiden
laitteiden siirroista muille kotimaisille tai ulkomaisille talousyksiköille
ja myös rakennusten ja muiden rakenteiden suorasta hankkimisesta
kotimaisille tai ulkomaisille talousyksiköille.
4.154. Investointiavustuksiin eivät sisälly sotilaallisten laitteiden siirrot aseina tai
sellaisina laitteina, joiden ainoa tehtävä on tuollaisten aseiden laukaise-
minen, koska niitä ei luokitella kiinteisiin varoihin.
4.155. Julkisyhteisöjen pääomanmuodostuksen arvo muiden talouden sektoreiden
hyväksi on esitettävä myös investointiavustuksina aina, kun edunsaaja on
yksilöitävissä ja kun siitä tulee pääoman omistaja. Sellaisissa tapauksissa
pääomanmuodostus kirjataan varojen muutoksena edunsaajan pääomati-
lillä ja se rahoitetaan investointiavustuksella, joka esiintyy velkojen ja
nettovarallisuuden muutoksina samalla tilillä.
4.156. Nimike D.92 ei sisällä ainoastaan yksittäisiä, satunnaisia maksuja, jotka
on tarkoitettu pääoman muodostuksen rahoittamiseen saman tilinpito-
jakson aikana, vaan myös osamaksueriä aikaisempana tilinpitojaksona
tapahtuneesta pääomanmuodostuksesta. Näin ollen niitä osia julkisyh-
teisöjen vuosittaisista maksuista, jotka ovat yritysten pääoman
muodostusta varten ottamien velkojen kuoletusta, koska julkisyhteisö on
ottanut kuoletukset vastuulleen joko kokonaan tai osittain, käsitellään
myös investointiavustuksina.
Julkisyhteisöjen myöntämiä korkoavustuksia ei kuitenkaan lueta mukaan,
vaikka avustuksen tavoitteena olisikin kannustaa pääomanmuodostusta.
Käytännössä se, että julkisyhteisöt ottavat vastuulleen osan koronmak-
suista, on kuten itse korkovirtakin jakotaloustoimi. Siitä huolimatta, kun
avustus palvelee kahta päämäärää, otetun velan kuoletuksen rahoitusta ja
lainapääoman koron maksamista ja kun ei ole mahdollista erottaa näitä
kahta osaa toisistaan, koko avustusta käsitellään tileillä investointiavus-
tuksena.
4.157. Investointiavustuksiin yritysten ja yritysmäisten yhteisöjen sektorille
sisältyy yksityisille yrityksille myönnettyjen avustusten lisäksi pääoma-
avustukset sellaisille julkisille yrityksille, joita pidetään itsenäisinä
juridisina yksiköinä, edellyttäen, että avustuksen myöntävä julkisen
hallinnon yksikkö ei säilytä saatavaa julkiselta yritykseltä.
4.158. Investointiavustukset kotitaloussektorille sisältävät kalusto- ja ajanmu-
kaistamisavustuksia muulle liiketoiminnalle kuin yhtiöille ja yhtiömäisille
yrityksille sekä avustuksia kotitalouksille asuntojen rakentamista, osta-
mista ja parannuksia varten.
4.159. Investointiavustukset julkisyhteisöille sisältävät kaikki julkisyhteisöjen
alasektoreille pääoman muodostusta varten suoritetut maksut (paitsi
korkoavustukset) (2). Tärkeimmät esimerkit ovat sellaiset valtionhallinnon1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 123
(1) Ulkomaiden suorittamiin investointiavustuksiin sisältyvät Euroopan unionin laitosten
suoraan maksamat investointiavustukset (esim. tietyt Euroopan maatalouden ohjaus- jatukirahaston (EMOTR) ohjausosaston suorittamat siirrot).
(
2) Investointiavustukset julkisyhteisöjen sisällä ovat julkisyhteisöt-sektorin sisäisiä virtoja
eivätkä ne esiinny koko sektoria koskevalla sulautetulla tilillä.
▼B
tulonsiirrot paikallisviranomaisille, joiden nimenomaisena tarkoituksena
on paikallishallinnon kiinteän pääoman bruttomuodostus. On korostettava,
että erilaisia tai määrittelemättömiä tarkoituksia varten tarkoitetut
yleisluonteiset siirrot esitetään julkisyhteisöjen sisäisissä tulonsiirroissa,
vaikka niitä osittain käytettäisiinkin kattamaan pääoman muodostusme-
noja.
4.160. Investointiavustukset voittoa tavoittelemattomille yhteisöille julkisyhtei-
söiltä ja ulkomailta erotetaan tulonsiirroista käyttämällä samaa kriteeriä.
4.161. Investointiavustukset ulkomaille pitäisi myös rajoittaa siirtoihin, joiden
nimenomaisena tarkoituksena on ulkomaisten talousyksiköiden pääoman
muodostuksen rahoittaminen. Niihin sisältyvät esim. vastikkeettomat
siirrot siltojen, teiden, tehtaiden, sairaaloiden tai koulujen rakentamiseksi
kehitysmaissa tai rakennusten rakentamiseksi kansainvälisille järjestöille.
Ne saattavat muodostua osamaksueristä tilinpitojakson aikana sekä
yksittäisistä maksuista. Tämä nimike kattaa myös kiinteiden pääomata-
varoiden toimittamisen ilmaiseksi.
4.162. Kirjausajankohta: rahamääräiset investointiavustukset kirjataan silloin,
kun maksu on suoritettava. Luontoismuotoiset investointiavustukset
kirjataan silloin, kun varojen omistus siirtyy.
4.163. Tilijärjestelmässä investointiavustukset kirjataan seuraavasti:
a) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina (−) julkisyhteisöjen
pääomatilillä
b) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina (+) saajasektoreiden
pääomatilillä
c) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina ulkomaan pääomatilillä.
MUUT PÄÄOMANSIIRROT (D.99)
4.164. Määritelmä: Muut pääomansiirrot (D.99) kattaa muut sellaiset siirrot
kuin investointiavustukset ja pääomaverot, jotka eivät
itsessään uudelleenjaa tuloja vaan jakavat uudelleen
säästöä tai varallisuutta talouden eri sektoreiden ja
alasektoreiden tai ulkomaiden välillä.
4.165. Muut pääomansiirrot sisältävät seuraavat taloustoimet:
a) julkisyhteisöjen tai ulkomaiden maksut sotatoimien, muiden poliit-
tisten tapahtumien tai luonnonkatastrofien (tulvat ym.) tohoamien tai
vaurioittamien tavaroiden omistajille
b) siirrot julkisyhteisöiltä yrityksille tai yhtiömäisille yrityksille usean
tilivuoden aikana kertyneiden tappioiden tai yrityksen valvonnan
piiriin kuulumattomien syiden aiheuttamien poikkeuksellisten
tappioiden kattamiseksi
c) julkisyhteisöjen alasektoreiden väliset siirrot, joiden tarkoituksena on
kattaa odottamattomia menoja tai kasautuneita vajeita (1)
d) julkisyhteisöjen kotitalouksille myöntämät satunnaiset bonusmaksut
palkintona usean vuoden aikana suoritetuista säästöistä
e) testamentit, suuret lahjoitukset omaisille ja eri sektoreihin kuuluvien
yksiköiden väliset lahjoitukset, mukaan lukien testamentit tai suuret
lahjoitukset voittoa tavoittelemattomille yhteisöille (esimerkiksi lahjat
yliopistoille yliopiston laitosten ja asuntoloiden, kirjastojen, laborator-
ioiden jne. rakennuskustannusten kattamiseksi)
f) vastintaloustoimi velkojen peruuttamiselle, joka tehdään eri sektor-
eihin tai alasektoreihin kuuluvien institutionaalisten yksiköiden
keskinäisellä sopimuksella (esim. julkisyhteisö peruuttaa sille velkaa
olevan ulkomaan velan; maksut takuiden täyttämiseksi, mikä vapauttaa
velan laiminlyöneet velalliset velvoitteestaan ►M4 — lukuun
ottamatta julkisyhteisöjen sektorille maksettavien verojen ja sosiaali-
turvamaksujen erityistapausta (katso 4.165 j)). ◄Sellaisia yhteiseen
sopimukseen perustuvia peruuttamisia käsitellään arvoltaan yhtä
suurena pääomansiirtona velkojalta velalliselle kuin maksettavaksi
erääntynyt velka oli peruutushetkellä. Velan siirtämisen vastintalous-
toimi on samoin muu pääomansiirto. Poisluettuja ovat kuitenkin:
(1) yritysmäisen yhteisön omistajan luopuminen saamisistaan
yhteisöltä tai yhteisön velkojen siirtäminen itselleen. Tämä tapaus1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 124
(1) Nämä siirrot julkisyhteisöjen alasektoreiden välillä ovat julkisyhteisöt-sektorin sisäisiä
virtoja eikä niitä esiinny koko sektoria kuvaavalla sulautetulla tilillä.
▼B
käsitellään osakkeisiin ja osuuksiin kohdistuvana taloustoimena
(katso 5.16.)
(2) julkisyhteisön tekemä julkisen yrityksen velan peruuttaminen ja
siirtäminen itselleen, kun tämä yritys lakkaa olemasta tilinpitojär-
jestelmään luettava institutionaalinen yksikkö. Tämä tapaus
kirjataan varojen muiden volyymin muutosten tilille (katso 5.16.,
6.29., ja 6.30.)
(3) julkisyhteisöjen tekemä julkisen yrityksen velan peruuttaminen ja
siirtäminen itselleen osana lyhyen ajan sisällä tapahtuvaa yksi-
tyistämisprosessia. Tämä tapaus käsitellään osakkeisiin ja
osuuksiin kohdistuvana taloustoimena (katso 5.16.).
Velan poistaminen taseesta ei ole institutionaalisten yksiköiden välinen
taloustoimi eikä se sen vuoksi esiinny tilinpitojärjestelmän pääomati-
lillä eikä rahoitustilillä. Jos velkoja päättää sellaisesta velan
poistamisesta, sepitäisi kirjata velkojan ja velallisen varojen volyymin
muiden muutosten tileille (katso 6.27.d). Luottotappiovarauksia
pidetään institutionaalisen tuottajayksikön sisäisinä kirjanpitokirjauk-
sina eivätkä ne esiinny tilinpitojärjestelmän missään kohdassa.
Velallisen yksipuolinen velan kieltäminen ei myöskään ole taloustoimi
eikä sitä tunneta tilinpitojärjestelmässä
g) se osa realisoiduista pääomavoitoista (tai tappioista), joka uudelleen
jaetaan toiselle sektorille, kuten esimerkiksi vakuutusyhtiöiden kotita-
louksille jakamat pääomavoitot. Yksityistämistoimenpiteitä koskevat
julkisyhteisöille epäsuoraan tehtyjen (esimerkiksi hallintayhtiön
kautta) tulonsiirtojen vastintaloustoimet on kuitenkin kirjattava
osakkeisiin ja osuuksiin kohdistuvina rahoitustaloustoimina (F.5)
eivätkä ne sen vuoksi vaikuta suoraan julkisyhteisöjen nettoluotonan-
toon/ottoon
h) suuret maksut sellaisten laajojen vahinkojen tai vakavien vaurioiden
korvaamiseksi, joita vakuutukset eivät kata (lukuun ottamatta a
kohdassa kuvattuja julkisyhteisöjen ja ulkomaiden suorittamia
maksuja). Maksut voivat olla oikeusistuinten tuomitsemia tai oikeu-
sistuinten ulkopuolella sovittuja. Niihin sisältyvät suurien räjähdysten,
öljyvuotojen, lääkkeiden sivuvaikutusten jne. aiheuttamien vahinkojen
korvaukset
i) työnantajien (mukaan lukien julkisyhteisöt) tai julkisyhteisöjen (osana
sosiaalista tehtäväänsä) suorittamat epätavalliset maksut sosiaaliva-
kuutusrahastoihin, jos nämä maksut on tarkoitettu lisäämään näiden
rahastojen vakuutusrahastoja. Siihen liittyvä oikaisu sosiaalivakuutus-
rahastoilta kotitalouksille kirjataan myös muina pääomansiirtoina
(D.99) (katso liitettä vakuutuksesta kohta 20)
j) kun julkisyhteisöjen sektorille maksettavat verot ja sosiaaliturvamaksut
kirjataan verotuksessa todentamisen ja veroilmoitusten perusteella,
todennäköisesti perimättä jäävän osan vaikutus on poistettava samalla
tilinpitokaudella. Tämä voidaan suorittaa julkisyhteisöjen ja muiden
sektorien välisenä ”Muuna pääomansiirtona” (D 99), tunnuksen D 995
sisällä. Tämä virta D 995 on jaettava edelleen kyseisille veroille ja
sosiaaliturvamaksuille annettujen tunnusten mukaisesti.
4.166. Kirjausajankohta:
a) muut rahamääräiset pääomansiirrot kirjataan, kun maksu on suor-
itettava
b) muut luontoismuotoiset pääomansiirrot kirjataan, kun varan omistus
siirretään tai velkoja antaa velan anteeksi.
4.167. Tilijärjestelmässä muut pääomansiirrot esitetään varojen ja nettovaralli-
suuden muutoksina sektoreiden ja ulkomaan pääomatileillä.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 125
▼M4
▼B
▼B
LUKU 5
RAHOITUSTALOUSTOIMET
5.01. Määritelmä: Rahoitustaloustoimet ovat institutionaalisten yksiköiden
välisiä tai niiden ja ulkomaiden välisiä rahoitussaamisiin
ja velkoihin kohdistuvia taloustoimia.
5.02. Kun otetaan huomioon taloustoimen määritelmä (ks. 1.33.), rahoitusta-
loustoimi on institutionaalisten yksiköiden välistä tai institutionaalisen
yksikön ja ulkomaiden välistä keskinäiseen sopimukseen perustuvaa
vuorovaikutusta ja se edellyttää, että samanaikaisesti joko luodaan tai
poistetaan rahoitussaaminen ja sen vastinkirjauksena oleva velka, että
rahoitusvarallisuuserän omistus vaihtuu tai että syntyy vastuusitoumus.
5.03. Rahoitusvarat ovat taloudellisia varoja, jotka koostuvat maksuvälineistä,
rahoitussaatavista sekä sellaisista taloudellisista varoista, jotka ovat
luonteeltaan rahoitussaatavien kaltaisia.
5.04. Maksuvälineitä ovat monetaarinen kulta, erityiset nosto-oikeudet (SDR),
käteisraha sekä siirtokelpoiset talletukset.
Rahoitussaamiset oikeuttavat niiden omistajat, velkojat, saamaan maksun
tai sarjan maksuja ehtoja noudattaen muilta institutionaalisilta yksiköiltä
eli velallisilta, jotka ovat hankkineet vastineena olevat velat.
Osakkeet, muut osuudet sekä ehdolliset saatavat ovat esimerkkejä
taloudellisista varoista, jotka muistuttavat rahoitusvaroja. Laskiessaan
liikkeeseen tällaisen rahoitusvarallisuuserän institutionaalisen yksikön
katsotaan samalla vastineeksi velkaantuvan.
5.05. Ehdolliset rahoitusvarat ovat institutionaalisten yksiköiden välisiä tai
niiden ja ulkomaiden välisiä sopimuksen luonteisia järjestelyjä ja niissä
määritellään yksi tai useampia ehtoja, joiden pitää toteutua, jotta
rahoitustaloustoimi tapahtuu. Esimerkkejä ovat kolmannen osapuolen
antamat takaukset, remburssit, limiittiluotto, rahoitusohjelmien merkintä-
takuut (note issuance facilities, NIF) sekä monet johdannaiset.
Tilinpitojärjestelmässä ehdollinen saaminen on rahoitusvarallisuutta
silloin, kun tällä sopimuksen luonteisella järjestelyllä sinänsä on
markkina-arvo joko siksi, että sillä voidaan käydä kauppaa tai että se
voidaan korvata vastakkaisella sopimuksella markkinoilla. Muussa
tapauksessa ehdollista varallisuutta ei kirjata järjestelmässä (1).
5.06. Rahoitusvarat eritellään seitsemään luokkaan: monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet (AF.1), käteisraha ja talletukset (AF.2), muut
arvopaperit kuin osakkeet (AF.3), lainat (AF.4), osakkeet ja osuudet
(AF.5), vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6) ja muut saamiset ja velat
(AF.7).
5.07. Järjestelmässä kullakin rahoitussaamisella on aina vastineena velka
poikkeuksena ne rahoitusvarat, jotka luetaan luokkaan monetaarinen kulta
ja erityiset nosto-oikeudet (AF.1). Kuuteen luokkaan luokiteltujen
velkojen vastineina ovat siten kuuteen luokkaan luokitellut saamiset.
5.08. Rahoitustaloustoimien luokittelu vastaa rahoitusvarojen ja velkojen
luokittelua. Rahoitustaloustoimet eritellään seitsemään luokkaan: mone-
taariseen kultaan ja erityisiin nosto-oikeuksiin kohdistuvat taloustoimet
(F.1), käteisrahaan ja talletuksiin kohdistuvat taloustoimet (F.2), muihin
arvopapereihin kuin osakkeisiin kohdistuvat taloustoimet (F.3), lainoihin
kohdistuvat taloustoimet (F.4), osakkeisiin ja osuuksiin kohdistuvat
taloustoimet (F.5), vakuutustekniseen vastuuvelkaan kohdistuvat talous-
toimet (F.6) sekä muihin saamisiin ja velkoihin kohdistuvat taloustoimet
(F.7).
5.09. (Sektorin tai ulkomaiden) tietyn hetken mukaiset rahoitusvarat ja velat
tilastoidaan taseessa (ks. luku 7). Rahoitustaloustoimet aiheuttavat
muutoksia taseissa. Avaustaseen ja päättävän taseen välisiin muutoksiin
voivat kuitenkin vaikuttaa myös muut virrat (ks. luku 6). Ne eivät ole
seurausta institutionaalisten yksiköiden välisestä tai niiden ja ulkomaiden
välisestä vastavuoroisesta sopimuksesta. Muut virrat on jaettu toisaalta
rahoitusvarojen ja velkojen uudelleen arvotukseen ja toisaalta sellaisiin
rahoitusvarojen ja velkojen volyymin muutoksiin, jotka eivät johdu
rahoitustaloustoimista. Ensinmainitut tilastoidaan uudelleenarvotustilillä
ja jälkimmäiset muiden volyymin muutosten tilillä, jonka luokkia ovat
katastrofien aiheuttamat menetykset, korvauksettomat haltuunotot,1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 126
(1) Vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6) on vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen ehdotonta
velkaa. Kuitenkin niiden vastineena olevat saamiset, jotka ovat vakuutusten ottajien ja
edunsaajien varoja, ovat useimmiten ehdollisia saamisia.
▼B
muualla luokittelemattomat rahoitusvarojen ja velkojen muut volyymin
muutokset sekä sektoriluokituksen ja -rakenteen muutokset.
5.10. Institutionaalisten yksiköiden väliset rahoitustaloustoimet kirjataan asia-
nomaisten sektorien rahoitustilillä. Institutionaalisten yksiköiden ja
ulkomaiden väliset rahoitustaloustoimet kirjataan asianomaisten sektorien
sekä ulkomaiden rahoitustileillä (ks. luku 8).
(Sektorin tai ulkomaiden) rahoitustilin vasemmalla puolella kuvataan
rahoitusvarojen hankinnat miinus niiden vähennykset, kun taas oikealla
puolella kuvataan velkojen lisäykset miinus niiden kuoletukset. Rahoi-
tustilin tasapainottava erä eli rahoitussaamisten ja velkojen
nettohankintojen erotus on nettoluotonanto (+) / nettoluotonotto (−) (B.9).
5.11. Sektorin rahoitustili voi olla joko sulautettu (konsolidoitu) tai sulautta-
maton. Sektorin sulauttamattomalla rahoitustilillä kuvataan kaikista niistä
rahoitustaloustoimista johtuvat rahoitusvarojen ja velkojen muutokset,
joihin sektooriin luokiteltavat institutionaaliset yksiköt ovat olleet
osallisina. Sektorin sulautettu rahoitustili kuvaa sellaiset rahoitussaamisiin
ja velkoihin vaikuttavat rahoitustaloustoimet, jotka ovat kyseessä olevan
sektorin ja muiden sektorien tai ulkomaiden välisiä. Erona sulauttamatto-
maan rahoitustiliin sulautetulta rahoitustililtä siis poistetaan sektorin
sisäiset rahoitustaloustoimet. Ulkomaiden rahoitustili on määritelmälli-
sesti sulautettu.
5.12. Kahden institutionaalisen yksikön välinen rahoitustaloustoimi kasvattaa
toisen yksikön nettoluotonantoa/-ottoa ja vastaavasti pienentää samalla
määrällä toisen yksikön nettoluotonantoa/-ottoa. Samaan sektoriin luoki-
teltujen institutionaalisten yksiköiden väliset rahoitustaloustoimet eivät
muuta sektorin nettoluotonantoa/-ottoa. Sektorin sulauttamattomalla ja
sulautetulla rahoitustilillä nettoluotonanto/-otto ovat yhtä suuret. Yhtä
lailla institutionaalisten yksiköiden väliset rahoitustaloustoimet eivät
vaikuta koko kansantalouden nettoluotonantoon/-ottoon. Se on yhtä suuri
mutta vastakkaismerkkinen kuin ulkomaiden rahoitustilin nettoluoto-
nanto/-otto. Siten kaikkien institutionaalisten yksiköiden ja ulkomaiden
yhteenlaskettu nettoluotonanto on nolla.
5.13. (Sektorin tai ulkomaiden) velallis-velkojasektoreittainen rahoitustili (1)o n
rahoitustilin laajennus, jossa kuvataan lisäksi rahoitusvarojen nettohan-
kinta velallissektoreittain sekä velkojen nettohankinta
velkojasektoreittain. Sen vuoksi siitä saadaan tietoja velallis-velkojasuh-
teista ja se on myös konsistentti velallis-velkojatiedot kuvaavan
rahoitustaseen kanssa (ks. kappale 7.69). Tilillä ei kuitenkaan ole tietoja
niistä institutionaalisista yksiköistä, joille rahoitusvaroja jälkimarkkinoilla
myytiin tai mistä rahoitusvaroja ostettiin, eikä velallis-velkojasektorit
sisältävä rahoitustili siten anna täydellistä vastausta siihen, kuka
tilikaudella rahoittaa ja ketä.
5.14. Rahoitustili on viimeinen tili taloustoimia kuvaavassa tilien kokonaisuu-
dessa (ks luku 8). Siten rahoitustilillä ei ole edelleen jollekin toiselle tilille
siirrettävää tasapainottavaa erää. Järjestelmässä rahoitustilin tasapainot-
tava erä on yhdenmukainen pääomatilin vastaavan erän kanssa.
Käytännössä erien välillä on yleensä eroa, koska niiden laadinta perustuu
eri tilastolähteisiin.
5.15. Rahoitustaloustoimilla on järjestelmässä aina vastintaloustoimi. Vastinta-
loustoimet ovat joko muita rahoitustaloustoimia tai muita taloustoimia.
Sekä rahoitussaamisten että velkojen yhtäaikainen kasvu tai väheneminen
tai muutos rahoitusvaateesta toiseen kirjataan kokonaan (sektorin tai
ulkomaiden) rahoitustilillä. Jos taloustoimi ja sen vastinkirjaus ovat
molemmat rahoitustaloustoimia, ne muuttavat rahoitussaamisten ja
velkojen koostumusta ja ne voivat myös aiheuttaa muutoksia kyseessä
olevien institutionaalisten yksiköiden tai ulkomaiden rahoitussaamisten ja
velkojen kokonaismäärissä, mutta ne eivät vaikuta nettoluotonantoon/-
ottoon tai tai nettovarallisuuteen.
Rahoitustaloustoimien vastinkirjaukset voivat olla myös tuotteisiin
kohdistuvia taloustoimia (ks. luku 3), tulonjakotaloustoimia (ks. luku 4)
tai taloustoimia, jotka kohdistuvat muihin valmistamattomiin aineellisiin
varoihin kuin rahoitusvaroihin (ks. 6.06.). Kun rahoitustaloustoimen
vastinkirjaus ei ole rahoitustaloustoimi, muuttuu kyseessä olevien
institutionaalisten yksiköiden tai ulkomaiden nettoluotonotto/-anto.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 127
(1) Vuoden 1993 SNA:ssa (11.103—11.111) käytetään käsitettä ”detailed flow of funds
account”.
▼B
5.16. Rahoitustaloustoimen vastinkirjaus voi olla tulonsiirto tai pääomansiirto
(ks. luku 4). Tässä tapauksessa rahoitustaloustoimi tuo mukanaan
muutoksen rahoitusvarojen omistuksessa tai toisen velan siirtämisen
itselle tai rahoitussaamisen ja velan yhtäaikaisen peruuttamisen tai
anteeksiantamisen. Velan siirtämisen ja peruuttamisen vastinkirjaus
luokitellaan tavallisesti luokkaan pääomansiirrot (D.9) ja se kirjataan
pääomatilille.
Jos yritysmäisen yhteisön omistaja siirtää itselleen yhteisön velkoja tai
luopuu saamisistaan yhteisöltä, velan siirtäminen tai peruuttaminen
käsitellään osakkeisiin ja osuuksiin (F.5) kohdistuvana taloustoimena.
Jos julkisyhteisö peruuttaa tai siirtää itselleen julkisen yrityksen velan ja
yritys lakkaa olemasta tilinpitojärjestelmään luettava institutionaalinen
yksikkö, pääoma- tai rahoitustilillä ei kirjata mitään taloustoimia.
Virtatapahtuma kirjataan varojen volyymin muiden muutosten tilillä
(luku 6, ”Muut virrat”).
Jos julkisyhteisö peruuttaa tai siirtää itselleen julkisen yrityksen velan
osana lyhytkestoista yksityistämisprosessia, vastinkirjaus tehdään osak-
keisiin ja osuuksiin. Yksityistämisellä ymmärretään julkiseen yritykseen
kohdistuvasta määräysvallasta (ks. luku 2.26.) vetäytymistä osakkeista ja
muista osuuksista luopumalla. Tällaista velkojen peruuttamista tai
siirtämistä seuraa omien varojen lisäys (ks. 7.05.) riippumatta siitä,
aiheutuuko omien varojen lisäys osakkeiden ja muiden osuuksien
emissiosta vai jostain muusta syystä.
Luottotappioiden aiheuttama velkojan tekemä velkojen poistaminen
taseesta tai velkojen arvon alentaminen ja velallisen yksipuolisesti tekemä
velan kieltäminen eivät ole rahoitustaloustoimia, koska niihin ei liity
institutionaalisten yksiköiden välistä tai niiden ja ulkomaiden välistä
keskinäiseen sopimukseen perustuvaa vuorovaikutusta. Luottotappioiden
aiheuttama velkojan tekemä taseesta poisto ja arvonalennus kirjataan
varojen volyymin muiden muutosten tilillä (6.27.d). Velan kieltämistä ei
tunnisteta järjestelmässä.
5.17. Rahoitustaloustoimen vastinkirjauksena voi olla myös kirjaus korkoihin
(D.41). Velkojat saavat korkotuloja ja velalliset maksavat korkoja tietyistä
rahoitussaamisista, jotka kuuluvat vaadeluokkiin käteisraha ja talletukset
(AF.2), muut arvopaperit kuin osakkeet (AF.3), lainat (AF.4) ja muut
saamiset ja velat (AF.7). Tilinpitojärjestelmässä korot kirjataan suorite-
perusteisesti; velkojalle kertyy korkotuloja jatkuvasti suhteessa pääomaan
(ks. 4.50.). Korkojen kirjauksen (D.41) vastinkirjauksena on aina
rahoitustaloustoimi, joka lisää velkojan saamisia velalliselta. Tämän
rahoitustaloustoimen seurauksena korko sijoitetaan uudelleen. Korkona
(D.41) ei siis kirjata todella maksettuja korkoja; todelliset korkomaksut
tuovat mukanaan muutoksen maksuvälineiden omistuksessa. Vastinkir-
jauksena on rahoitustaloustoimi, joka vähentää velkojan nettosaamisia
velalliselta. Jos suoriteperusteisesti kertynyttä korkoa ei makseta sen
eräännyttyä, korkorästit kasvavat. Koska järjestelmässä korot kirjataan
aina suoriteperusteisesti, korkorästit eivät muuta rahoitussaamisten ja
velkojen kokonaismäärää mutta ne voivat vaikuttaa niiden jakautumiseen
vaadeluokkiin (ka. 5.131.).
5.18. Rahoitustaloustoimen vastinkirjauksena voi olla omaisuustulo, joka on
kohdennettu mutta jota ei ole jaettu. Esimerkkejä ovat sijoitusrahastojen
sijoituksistaan saamat korot (D.41) ja osingot (D.421), jotka on
kohdennettu mutta joita ei vielä ole jaettu osakkaille (ks. 4.49.b ja
4.54.b), suorien sijoitusten uudelleen sijoitetut voitot (D.43) sekä
kolmantena vakuutuksen ottajille kohdistettu vakuutusmaksutulo (D.44),
kun kyseessä on sellainen yksilöllinen henkivakuutus, joka ei kuulu
sosiaalivakuutusjärjestelmän piiriin. Vastinkirjauksena olevassa rahoitus-
taloustoimessa ko. (positiivinen tai negatiivinen) omaisuustulo sijoitetaan
uudelleen.
RAHOITUSVAATEIDEN LUOKITUS
5.19. Rahoitustaloustoimet on jaettu luokkiin, niiden alaluokkiin ja joissain
tapauksissa alaluokat on edelleen jaettu alaryhmiin. Rahoitusvaroja ja
velkoja koskevien rahoitustaloustoimien luokittelu vastaa rahoitusvarojen
ja velkojen luokittelua (ks. 5.06.—5.08.). Tästä syystä vaadeluokkien,niiden alaluokkien ja alaryhmien määritelmät ja kuvaukset esitetään
EKT:ssä vain yhden kerran — tässä rahoitustaloustoimet-kappaleessa.
Taseet-kappaleessa määritelmiä ja niiden selityksiä ei toisteta, mutta
kappaleen liitteessä 7.1. on yhteenveto kaikista järjestelmän varoista ja
veloista.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 128
▼B
5.20. Rahoitustaloustoimien, saamisten ja velkojen luokittelu perustuu ensisi-
jaisesti rahoitusvarojen likviditeettiin ja rahoitusvarojen juridisiin
tunnusmerkkeihin. Luokittelu ei ole käyttötarkoituksen mukainen luokit-
telu paitsi lisätietoeränä esitettävien suorien ulkomaisten sijoitusten osalta.
Vaadeluokkien ja niiden alaluokkien määritelmät ovat yleensä riippu-
mattomia institutionaalisten yksiköiden luokittelusta. Tarvittaessa
rahoitussaamisten ja velkojen luokitusta voidaan kuitenkin yksityiskoh-
taistaa ja ristiintaulukoida luokitus institutionaalisen sektoriluokituksen
kanssa. Rahoituslaitosten väliset talletukset voisivat olla esimerkkinä
ristiintaulukoinnista. Rahoitusvarojen ja velkojen luokittelun yksityiskoh-
taisuus riippuu kohteena olevasta institutionaalisesta sektorista.
Taulukko 5.1 — Rahoitustaloustoimien luokitus
Rahoitustaloustoimien luokitus Tunnus
Monetaarinen kulta ja erityiset nosto-oikeudet (SDR:t) F.1
Monetaarinen kulta F.11
Erityiset nosto-oikeudet (SDR:t) F.12
Käteisraha ja talletukset F.2
Käteisraha F.21
Siirtokelpoiset talletukset F.22
Muut talletukset F.29
Muut arvopaperit kuin osakkeet F.3
Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset F.33
Lyhytaikaiset F.331
Pitkäaikaiset F.332
Johdannaiset F.34
Lainat F.4
Lyhytaikaiset F.41
Pitkäaikaiset F.42
Osakkeet ja osuudet F.5
Osakkeet ja muut osuudet kuin rahasto-osuudet F.51
Noteeratut osakkeet F.511
Noteeraamattomat osakkeet F.512
Muut osuudet F.513
Rahasto-osuudet F.52
Vakuutustekninen vastuuvelka F.6
Kotitalouksien osuus henki- ja eläkevakuutusrahastoista F.61
Kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoista F.611
Kotitalouksien osuus eläkevakuutusrahastoista F.612
Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu F.62
Muut saamiset ja velat F.7
Kauppaluotot ja ennakot F.71
Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot F.79
Lisätietoerä: suorat ulkomaiset sijoitukset F.m
5.21. Rahapolitiikan vaikutuskanavien analyysi saattaa edellyttää, että sektor-
eiden ja ulkomaiden rahoitustaseesta ja rahoitustililtä olisi eriteltävissä
rahan määriä. Rahan määrien määritelmät kuitenkin vaihtelevat maittain
ja ajassa. Useimmiten rahakäsitteet koostuvat sellaisista osista, ettävastaavia rahoitusvarojen ja velkojen luokkia ja alaluokkia ei tilinpitojär-
jestelmässä ole. Tämän lisäksi kulloinkin tarkasteltava rahan määritelmä
vaikuttaa siihen, miten määritellään rahaa luova, rahaa hallussa pitävä ja
rahaneutraali sektori. Järjestelmässä ei tästä syystä määritellä rahan
määriä. Tämän kappaleen liitteessä 5.1. esitetään kuitenkin menetelmä,
jonka avulla voidaan esittää mikä hyvänsä rahan määrä rahoitustaseessa ja
rahoitustilillä.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 129
▼B
5.22. Rahoitusmarkkinoilla tehdyt innovaatiot ovat vähentäneet sellaisen
luokittelun merkitystä, jossa rahoitusvarat ja velat jaetaan lyhyt- ja
pitkäaikaisiin. Jos maturiteettianalyysi on kuitenkin tärkeää, kuten
esimerkiksi korkotasoa tai varojen tuottoja analysoitaessa, saatetaan
tarvita maturiteettiluokkiin hajottamista. Siksi maturiteettiluokittelua
voidaankin käyttää toissijaisena kriteerinä silloin, kun se on tarkoituk-
senmukaista.
Määritelmä: Lyhytaikaisia rahoitusvaroja (velkoja) ovat rahoitusvarat
(velat), joiden alkuperäinen maturiteetti on yleensä
enintään yksi vuosi ja poikkeustapauksissa enintään kaksi
vuotta (1).
Pitkäaikaisia rahoitusvaroja (velkoja) ovat rahoitusvarat
(velat), joiden alkuperäinen maturiteetti on yleensä
enemmän kuin vuosi ja poikkeustapauksissa enemmän
kuin kaksi vuotta.
5.23. Monet rahoitusvarojen ja velkojen luokista, niiden alaluokista ja
alaryhmistä voidaan jakaa edelleen niiden valuuttojen mukaisiin luokkiin,
joissa varat ja velat on määritelty.
Määritelmä: Maan kansallisen valuutan määräiset rahoitusvarat (velat)
ovat rahoitusvaroja (velkoja), jotka on määritelty maan
laillisen rahayksikön määräisinä.
Ulkomaan rahan määräiset rahoitusvarat (velat) ovat
rahoitusvaroja (velkoja), joita ei ole määritelty maan
laillisen rahayksikön määräisinä.
Ulkomaan rahan määräisiin rahoitusvaroihin luetaan valuuttakorin avulla
määritellyt rahoitusvarat, kuten esimerkiksi ECU-kori ja SDR, sekä kullan
määräiset rahoitusvarat. Varsinkin vaadeluokan käteisraha ja talletukset
(AF.2) jakaminen kansallisen ja ulkomaan rahan määräisiin osiin on
hyödyllistä.
MONETAARINEN KULTA JA ERITYISET NOSTO-OIKEUDET (SDR) (F.1)
5.24. Luokka F.1 koostuu kahdesta rahoitustaloustoimien alaluokasta:
a) monetaarinen kulta (F.11)
b) erityiset nosto-oikeudet (SDR) (F.12).
5.25. Rahoitusvarat, jotka luetaan luokkiin monetaarinen kulta ja erityiset
nosto-oikeudet (AF.1), ovat ainoat rahoitusvarat, joilla tilinpitojärjes-
telmässä ei ole vastineenaan velkoja. Siksi monetaariseen kultaan tai
erityisiin nosto-oikeuksiin (F.1) kohdistuvat rahoitustaloustoimet aiheut-
tavat aina muutoksia rahoitusvarojen omistuksessa (ks. 5.02.).
Monetaarinen kulta (F.11)
5.26. Määritelmä: Alaluokkaan monetaarinen kulta (F.11) luetaan kaikki
rahoitustaloustoimet, jotka kohdistuvat monetaariseen
kultaan (AF.11). Monetaarinen kulta on rahaviranomaisten
hallussa tai muiden viranomaisten tehokkaassa kontrollissa
olevien yksiköiden hallussa olevaa kultaa, joka on osa
valuuttavarantoa.
5.27. Rahaviranomaiset-sektori, joka on funktionaalinen käsite, koostuu alasek-
torista keskuspankki (S.121) sekä sellaisista valtionhallinnon
instituutioista, jotka harjoittavat yleensä keskuspankille kuuluvia toimin-
toja. Tällaisia toimintoja ovat rahan liikkeeseen laskeminen,
valuuttavarannon ylläpito ja hallinnointi sekä toimenpiteet, jotka kohdis-
tuvat valuuttojen vakauttamisrahastoihin.
Siksi kulta voi tavallisesti olla vain keskuspankin tai valtionhallinnon
saaminen. Myös muilla rahoituslaitoksilla voi kuitenkin joissain olosuh-
teissa olla kullan omistusoikeus, jolloin kultaa voidaan kuitenkin myydä
vain rahaviranomaisten erityisluvalla. Tällaisissa rajoitetuissa olosuhteissa
sovelletaan tehokkaan kontrollin käsitettä muiden rahoituslaitosten kuin
keskuspankin kullan hallussapitoon.
5.28. Monetaarinen kulta on yleensä harkkoina ja sen puhtaus on vähintään 995/
1000.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 130
(1) Julkisyhteisöjen liikkeeseenlaskemat sellaiset muut arvopaperit kuin osakkeet, joiden
maturiteetti on enintään viisi vuotta, voidaan tietyissä tapauksissa luokitella lyhytaikai-
siksi.
▼B
5.29. Taloustoimet, jotka kohdistuvat monetaariseen kultaan, ovat pääasiassa
rahaviranomaisten välisiä ostoja ja myyntejä. Monetaarisen kullan ostot
kirjataan rahoitustilillä kotimaisten rahaviranomaisten rahoitusvarojen
lisääntymiseksi. Vastinkirjauksena ulkomaiden rahoitusvarat vähenevät.
5.30. Muuhun kuin monetaariseen kultaan kohdistuvat taloustoimet kirjataan
arvoesineiden hankintojen ja vähennysten erotuksena (jos ainoana
tarkoituksena on arvon säilyttäminen) ja muutoin loppu- tai välituoteku-
lutuksena ja/tai varastojen muutoksena. Muuhun kuin monetaariseen
kultaan kohdistuviin taloustoimiin sisältyvät myös rahaviranomaisten
muuhun kuin valuuttavarannon osana olevaan kultaan kohdistuvat
taloustoimet.
5.31. Rahaviranomaiset voivat kasvattaa monetaarisen kullan määrää muulla
kullalla (kullan monetarisointi) ja vastaavasti vähentää monetaarista
kultaa luovuttamalla sitä muihin kuin monetaarisiin tarkoituksiin (demo-
netarisointi). Kullan monetarisointi sen enempää kuin
demonetarisointikaan eivät edellytä kirjauksia rahoitustilillä; sen sijaan
varallisuustaseen muutokset kirjataan muiden volyymin muutosten tilille
uudelleenluokituksina kullasta arvoesineenä (AN.13) monetaariseen
kultaan (AF.11) (ks. 6.32.). Kullan muuttaminen takaisin arvoesineeksi
tilastoidaan vastaavasti.
5.32. Kullan arvoon sidotut talletukset, arvopaperit ja lainat käsitellään jonain
muina rahoitusvaroina kuin monetaarisena kultana ja ne luokitellaan
yhdessä valuuttamääräisten vastaavien erien kanssa asianomaisiin luok-
kiin.
Ei-monetaarisen kullan ja talletusten väliaikaista vaihtamista edellyttävät
ei-monetaariset kultaswapit käsitellään panttilainan tyyppisinä lainoina
(ks. 5.81.e).
Erityiset nosto-oikeudet (SDR) (F.12)
5.33. Määritelmä: Alaluokka erityiset nosto-oikeudet (SDR) (F.12)
muodostuu kaikista taloustoimista, jotka kohdistuvat erityi-
siin nosto-oikeuksiin (SDR) (AF.12). Ne ovat
Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) luomia varantoväli-
neitä. IMF jakaa (allokoi) niitä jäsenmailleen ja ne ovat osa
maiden valuuttavarantoa.
5.34. Erityisiä nosto-oikeuksia ei pidetä IMF:n velkana, eikä niillä IMF:n
jäsenmailla, joille erityisiä nosto-oikeuksia on jaettu, ole syntynyt
todellista (ehdotonta) takaisinmaksettavaa velkaa. Vain viralliset tahot,
yleensä keskuspankki, voivat pitää hallussaan erityisiä nosto-oikeuksia, ja
niitä voidaan siirtää IMF:n Erityisten nosto-oikeuksien osaston osakkaiden
kesken samoin kuin muiden IMF:n osoittamien hallussapitäjien kanssa
(muut keskuspankit ja tietyt kansainväliset laitokset). Erityiset nosto-
oikeudat takaavat niiden hallussapitäjälle varman ja ehdottoman oikeuden
hankkia muita varannon eriä, erityisesti ulkomaan valuuttaa.
5.35. Muutokset rahaviranomaisen hallussa olevien erityisnosto-oikeuksien
määrissä voivat olla seurausta joko SDR-maksuista IMF:lle tai SDR:ien
saamisesta IMF:ltä tai vastaavista taloustoimista IMF:n Erityisten nosto-
oikeuksien osaston tai muiden hallussapitäjien kanssa. Nämä taloustoimetkirjataan rahaviranomaisten ja ulkomaiden rahoitustilillä. Erityisiin nosto-
oikeuksiin voi kohdistua muutoksia myös niiden arvon muuttuessa, jolloin
kirjaukset tehdään uudelleenarvotustilillä, tai muutokset voivat olla
seurausta myös SDR:ien jakamisesta tai peruuttamisesta, jolloin ne
kirjataan varojen volyymin muiden muutosten tilillä (ks. 6.27.a).
KÄTEISRAHA JA TALLETUKSET
5.36. Määritelmä: Luokkaan käteisraha ja talletukset (F.2) luetaan kaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat käteisrahaan ja talletuksiin
(AF.2). Niihin luetaan kierrossa oleva raha sekä kaikki
kansallisen ja vieraan valuutan määräiset talletukset.
5.37. Luokka F.2 jaetaan kolmeen rahoitustaloustoimien alaluokkaan:
a) käteisraha (F.21)
b) siirtokelpoiset talletukset (F.22)
c) muut talletukset (F.29).
Siirtokelpoisten ja muiden talletusten erottelu voi joissain maissa olla
vaikeaa eikä analyyttisesti kovinkaan hyödyllistä (talletusten ja lainojen
erottamisesta, ks. 5.74—5.76.).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 131
▼B
Käteisraha (F.21)
5.38. Määritelmä: Alaluokkaan käteisraha luetaan kaikki taloustoimet, jotka
kohdistuvat käteisrahaan (AF.21). Käteisrahaan luetaan
sellaiset kierrossa olevat setelit ja kolikot, joita käytetään
yleisesti maksamiseen.
5.39. Alaluokkaan AF.21 luetaan:
a) kotimaisten rahaviranomaisten liikkeeseenlaskemat kierrossa olevat
setelit ja kolikot;
b) kotimaisten yksiköiden hallussa olevat ulkomaisten rahaviranomaisten
liikkeeseenlaskemat kierrossa olevat setelit ja kolikot.
5.40. Alaluokkaan AF.21 ei lutea:
a) seteleitä ja kolikoita, jotka eivät ole kierrossa, kuten esimerkiksi
keskuspankin omien setelien varanto tai setelien varmuusvarasto;
b) muistorahoja, joita ei yleisesti käytetä maksamiseen.
5.41. Kaikki sektorit samoin kuin ulkomaat voivat pitää käteisrahaa hallussaan.
Sitä laskevat liikkeeseen keskuspankki, valtionhallinto, ulkomaat ja
poikkeustapauksissa muut rahalaitokset. Käteisrahaa pidetään sen liikkee-
seen laskeneen institutionaalisen yksikön velkana.
Siirtokelpoiset talletukset (F.22)
5.42. Määritelmä: Alaluokkaan siirtokelpoiset talletukset luetaan kaikki sell-
aiset taloustoimet, jotka kohdistuvat siirtokelpoisiin
talletuksiin (AF.22). Siirtokelpoisia talletuksia (oman tai
ulkomaan rahan määräisiä) ovat talletukset, jotka voidaan
valittömästi vaihtaa käteiseen rahaan tai joita voidaan
siirtää käyttäen sekkiä, maksupalvelusopimusta, tiliveloi-
tuksella tai vastaavalla ilman merkittäviä rajoituksia tai
seuraamuksia.
5.43. Alaluokkaan AF.22 luetaan siirtokelpoiset talletukset kotimaisissa ja
ulkomaisissa rahalaitoksissa. Tähän luetaan myös rahalaitosten välisetsiirtokelpoiset talletukset, esimerkkinä muiden rahalaitosten keskuspank-
kiin tekemät pakollisten varantovaatimusten edellyttämät talletukset, jos
ne säilyvät siirtokelpoisina. Tähän luokkaan luetaan myös keskuspankkien
tai muiden rahalaitosten väliset järjestelytilit sekä keskuspankkien ja/tai
muiden rahalaitosten väliset swap-sopimuksiin liittyvät valuuttamääräiset
talletukset.
5.44. Kaikilla sektoreilla samoin kuin ulkomailla voi olla siirtokelpoisia
talletuksia. Ne ovat pääasiallisesti rahalaitosten ja ulkomaiden ja joskus
julkisyhteisöjen velkaa.
Muut talletukset (F.29)
5.45. Määritelmä: Alaluokkaan muut talletukset (F.29) luetaan kaikki talous-
toimet, jotka kohdistuvat muihin talletuksiin (AF.29). Niitä
ovat kaikki muut (oman tai ulkomaan valuutan määräiset)
talletukset kuin siirtokelpoiset talletukset. Muita talletuksia
ei voi käyttää maksamiseen milloin hyvänsä eikä niitä voi
vaihtaa käteiseen rahaan tai siirtokelpoisiin talletuksiin
ilman merkittäviä rajoituksia tai seuraamuksia.
5.46. Alaluokkaan AF.29 luetaan:
a) aikatalletukset. Näitä talletuksia ei voi käyttää välittömästi, koska ne
ovat määräaikaisia tai niiden nostaminen edellyttää ennakkoilmoitusta.
Esimerkiksi keskuspankissa olevat pakollisten varantojen edellyttämät
talletukset silloin, kun tallettajat eivät voi niitä realisoida ilman
ennakkoilmoitusta tai rajoitusta;
b) säästötalletukset, säästökirjatalletukset, säästötodistukset sekä talletus-
todistukset, jotka eivät ole siirrettävissä tai vaikka ne teoriassa olisivat
siirrettävissä, on siirrettävyys hyvin rajoitettua;
c) talletusohjelman tai sopimuksen myötä syntyneet talletukset. Talletta-
jalta edellytetään usein sitoumusta, johon sisältyy säännöllisiä maksuja
tietyn ajanjakson aikana ja kertynyt pääoma samoin kuin kertynyt
korko ovat käytettävissä vasta sovitun säästöajan täyttyessä. Talletuk-
siin liittyy joskus säästämisajan lopussa nostettava laina, jonka määrä
on suhteessa kertyneisiin talletuksiin. Varoja voidaan käyttää asunnon
ostoon tai rakentamiseen;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 132
▼B
d) säästö- tai lainayhdistysten, asuntosäästöpankkien, luottoyhdistysten ja
niiden kaltaisten liikkeeseenlaskemat talletustodistukset, joita joskus
kutsutaan osakkeiksi ja jotka lain mukaan tai käytännössä ovat
välittömästi tai melko lyhyellä ennakkoilmoitusajalla vaihdettavissa
rahaksi;
e) rahalaitosten velkana olevat johdannaisinstrumentteihin liittyvät
takaisin maksettavat marginaalivakuusmaksut (ks. 5.81.c);
f) rahalaitosten velkana olevat lyhytaikaiset takaisinostosopimukset
(repot) (ks. kappale 5.81.d) (1).
5.47. Alaluokkaan AF.29 ei lueta siirtokelpoisia talletus- ja säästötodistuksia.
Ne luetaan luokkaan muut arvopaperit kuin osakkeet paitsi johdannaiset
(AF.33).
5.48. Alaluokkaan AF.29 luetaan myös:
a) Keskuspankin hallussa olevat viralliset ecut. Nämä rahoitusvarat
koostuvat EMI:n jäsenmaiden keskuspankeilta koottua valuuttavar-
antoa vastaan liikkeeseenlasketuista ecuista, joiden tarkoituksena on
edesauttaa EMS-sopimuksen toteuttamista. EMI ja keskuspankit voivat
käyttää näitä ecuja maksuvälineenä sekä keskuspankkien ja EMI:n
välisissä taloustoimissa. EMI voi myöntää kolmansien maiden
rahaviranomaisille tai kansainvälisille rahalaitoksille virallisen ecujen
hallussapitäjän aseman (2).
b) Sellaiset keskuspankin rahoitussaamiset tai velat, jotka ovat seurausta
hyvin lyhyen aikavälin rahoitustuen järjestelystä (STMS) tai erittäin
lyhyen aikavälin rahoitustuen järjestelystä (VSTF). Järjestelyjä hoitaa
EMI (3).
c) Valuuttavarannon osaksi laskettavat rahoitussaamiset IMF:ltä, silloin
kun ne eivät ole lainoja. Saamiset koostuvat IMF:n Kansainvälisen
valuuttarahaston jäsenen varanto-osuuspositiosta, joka syntyy jäsenen
osuudesta varannon varoista ja siitä nettomäärästä, jonka valuuttar-
ahasto on käyttänyt jäsenen valuutasta.
d) Muut kuin lainamuotoiset velat IMF:lle. Ne koostuvat rahaston luoton
käytöstä yleistilin puitteissa; määrä kuvaa sitä IMF:llä olevaa
jäsenmaan valuutan määrää, jonka jäsenmaa on velvollinen ostamaan
takaisin.
5.49. Kaikilla sektoreilla sekä ulkomailla voi olla muita talletuksia. Ne ovat
pääasiassa rahalaitosten ja ulkomaiden velkaa mutta ne voivat olla myös
muiden sektoreiden kuten julkisyhteisöjen velkaa (ks. 5.74.—5.76.).
MUUT ARVOPAPERIT KUIN OSAKKEET (F.3)
5.50. Määritelmä: Luokkaan muut arvopaperit kuin osakkeet (F.3) luetaan
kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat muihin arvopaper-
eihin kuin osakkeisiin (AF.3). Niitä ovat rahoitusvarat,
jotka ovat haltijapapereita, joita voidaan yleensä siirtää ja
joilla voidaan käydä jälkimarkkinakauppaa tai jotka
voidaan korvata vastakkaisella sopimuksella markkinoilla.
Ne eivät takaa mitään omistajan oikeuksia liikkeeseenlas-
kevaan institutionaaliseen yksikköön.
5.51. Luokka AF.3 kattaa sellaiset rahoitusvarat, joiden vastineena on
tyypillisesti asiakirja, joka on tarkoitettu kiertoon ja jonka nimellisarvo
määritellään liikkeeseenlaskun yhteydessä. Luokka sisältää vekselit,
joukkovelkakirjat, talletustodistukset, yritystodistukset, debentuurit,1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 133
(1) Vuoden 1993 SNA:ssa (11.32., 11.72. ja 11.83.) takaisinostosopimukset luokitellaan
lainoihin paitsi jos ne ovat pankin velkaa ja jos ne luetan mukaan kansalliseen laajan
rahan käsitteeseen; jälkimmäisessä tapauksesa takaisinostosopimukset luokitellaan
muihin talletuksiin.
(2) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen liitepöytäkirja Euroopan rahapoliittisen
instituutin perussäännöstä, 6 artiklan 2 ja 3 kohta.
(3) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen liitepöytäkirja Euroopan rahapoliittisen
instituutin perussäännöstä, 6 artiklan 1 kohdan toinen pykälä.
▼B
johdannaiset sekä muut samanlaiset instrumentit, joilla käydään kauppaa
rahoitusmarkkinoilla (luokkien muut arvopaperit kuin osakkeet ja lainat
erottamisesta, ks. 5.77.—5.80.).
5.52. Kaikilla sektoreilla ja ulkomailla voi olla muita arvopapereita kuin
osakkeita rahoitusvaroinaan. Ne ovat pääasiassa rahoituslaitosten,
yritysten, valtionhallinnon, osavaltiohallinnon, paikallishallinnon sekä
ulkomaiden velkaa.
5.53. Luokka F.3 jaetaan kahteen rahoitustaloustoimien alaluokkaan (1):
a) muut arvopaperit kuin osakkeet paitsi johdannaiset (F.33)
b) johdannaiset (F.34).
Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.33)
5.54. Määritelmä: Alaluokkaan muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdan-
naiset (F.33) luetaan kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat
muihin arvopapereihin kuin osakkeisin ja johdannaisiin
(AF.33). Tällaiset muut arvopaperit kuin osakkeet takaavat
niiden hallussapitäjälle ehdottoman oikeuden kiinteään tai
sopimuksen mukaiseen vaihtelevaan rahatuloon kuponki-
maksuna (korko) sekä/tai määrättyyn kiinteään summaan
määräpäivänä tai -päivinä tai liikkeeseenlaskun yhteydessä
määritellystä päivästä alkaen.
5.55. Alaluokka F.33 voidaan edelleen jakaa kahteen rahoitustaloustoimien
alaryhmään, jos se on tarkoituksenmukaista:
a) muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.331)
b) muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.332).
Muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.331)
5.56. Määritelmä: Alaryhmään muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet
ja johdannaiset (F.331) luetaan kaikki taloustoimet, jotka
kohdistuvat muihin lyhytaikaisiin arvopapereihin kuin
osakkeisiin ja johdannaisiin (AF.331). Niitä ovat sellaiset
muut arvopaperit kuin osakkeet, joiden alkuperäinen
maturiteetti on lyhyt (ks. 5.22.) kuitenkin poislukien
johdannaiset.
5.57. Muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin johdannaiset diskontataan yleensä
liikkeeseenlaskun yhteydessä.
5.58. Alaryhmään AF.331 luetaan:
a) velkasitoumukset ja muut julkisyhteisöjen liikkeeseenlaskemat lyhy-
taikaiset paperit mukaanlukien lyhytaikaiset paperit, joita muut
rahalaitokset ovat ostaneet täyttääkseen pakolliset varantovaatimukset;
b) rahoituslaitosten ja yritysten liikkeeseenlaskemat siirrettävissä olevat
lyhytaikaiset paperit. Tällaisille papereille on lukuisia nimityksiä:
yritystodistus (commercial paper, commercial bill), oma vekseli,
kauppavekseli, vekseli sekä talletus- ja sijoitustodistus (certificate of
deposit);
c) lyhytaikaiset arvopaperit, jotka on laskettu liikkeeseen pitkäaikaisen
merkintätakuisen rahoitusohjelman (Note issuance facilities, NIF)
yhteydessä;
d) pankkivekselit (banker's acceptances, BA). BA:n mukaisesti rahoitus-
laitos hyväksyy yritysten liikkeeseenlaskemat tratat, asetteet,
yritystodistukset sekä vekselit sekä sitoutuu ilman ehtoja maksamaan
määräsumman määräaikana. Hallussa pitäjälleen BA on ehdoton
saaminen ja sen hyväksyneelle rahoituslaitokselle se on ehdotonta
velkaa. Rahoituslaitos kirjaa vastinkirjauksena lyhytaikaisen laina-
nannon asiakkaalleen. Tästä syystä suositellaan, että BA:t käsitetään ne1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 134
(1) Vuoden 1993 SNA (11.79., 11.80. ja 11.81.) suosittelee, että rahoitustaloustoimet muissa
arvopapereissa kuin osakkeissa voidaan valinnaisesti jakaa alaluokkiin lyhytaikaiset(F.31) ja pitkäaikaiset (F.32) maturiteetin mukaan. Lisäksi vuoden 1993 SNA tarjoaakuitenkin myös valinnaisen alaluokittelun muille arvopapereille kuin osakkeille. Tässäalaluokittelussa johdannaisiin kohdistuvat rahoitustaloustoimet esitetään erikseen siellä,
missä ne ovat analyysin ja politiikan kannalta tärkeitä. EKT:ssa on omaksuttu
jälkimmäinen vaihtoehto. Tämä myös helpottaa linkitystä vuoden 1993 maksutasekäsi-kirjan alaluokkaan velkapaperit (debt securities). Maksutasekäsikirjassa velkapaperit onjaettu joukkovelkakirjoihin, seteleihin, rahamarkkinainstrumentteihin sekä johdannaisiin.EKT:ssa ei käytetä tunnuksia F.31 ja F.32, jotta vältettäisiin sekaannus vuoden 1993
SNA:n kanssa.
▼B
hyväksyneen rahoituslaitoksen todellisena velkana sekä hallussapitäjän
rahoitusvaroina, vaikkei mitään varoja olisikaan vaihdettu. Tämän
suosituksen soveltamisessa edellytetään joustavuutta, jotta kansalliset
käytännöt ja näiden instrumenttien eroavuudet voidaan ottaa
huomioon.
5.59. Alaryhmään AF.331 ei lueta arvopapereita, joiden siirrettävyys, vaikkakin
se on teoreettisesti mahdollista, on käytännössä hyvin rajoitettua ja jotka
siksi luokitellaan alaluokkiin muut talletukset (AF.29) tai lyhytaikaiset
lainat (AF.41) (ks. 5.74.—5.76.).
Muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.332)
5.60. Määritelmä: Alaryhmään muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet
paitsi johdannaiset (F.332) luetaan kaikki taloustoimet,
jotka kohdistuvat muihin pitkäaikaisiin arvopapereihin kuin
osakkeisiin paitsi johdannaisiin (AF.332). Näitä ovat sell-
aiset muut arvopaperit kuin osakkeet, joiden alkuperäinen
maturiteetti on pitkäaikainen (ks. 5.22.) kuitenkin poislu-
kien johdannaiset.
5.61. Pitkäaikaisiin arvopapereihin liitetään liikkeeseenlaskun yhteydessä
yleensä kuponkeja.
5.62. Alaryhmään AF.332 luetaan:
a) haltijajoukkovelkakirjalainat;
b) toissijaiset juokkovelkakirjalainat, joita usein kutsutaan toissijaiseksi
velaksi;
c) joukkovelkakirjat, joiden valinnainen maturiteetti on pisimmillään
vähintään vuosi;
d) päiväämättömät tai ikuiset joukkovelkakirjat;
e) vaihtuvakorkoiset velkakirjalainat (floating rate notes, FRNs);
f) indeksiin sidotut arvopaperit, pääoman arvo on sidottu hintaindeksiin,
hyödykkeen hintaan tai valuuttakurssi-indeksiin;
g) selvästi alihintaiset tai nollakorkoiset joukkovelkakirjat;
h) eurolainat (eurobond), jotka ovat joukkovelkakirjoja, jotka lasketaan
yhtäaikaisesti liikkeeseen vähintään kahden maan markkinoille ja
joiden ei tarvitse olla kummankaan ao. maan valuutan määräisiä.
Yleensä liikkeeseenlaskun hoitaa eri maissa toimivien rahoituslai-
tosten yhteenliittymä;
i) sellaiset suunnatut joukkovelkakirjalainat, jotka on rajoitettu
kahdenvälisellä sopimuksella vain tietyille sijoittajille, jos lainoja onkuitenkin mahdollista siirtää edelleen. Jos suunnattuja lainoja ei voida
siirtää, ne luokitellaan pitkäaikaisiin lainoihin;
j) lainat, jotka ovat todellisuudessa muuttuneet siirtokelpoisiksi. Siirto-
kelpoisuus pitäisi tulkita siten, että lainoilla pitää käydä kauppaa
järjestäytyneillä jälkimarkkinoilla (ks. 5.79.);
k) arvopaperit, jotka ovat syntyneet lainojen muuntamisesta. Muunta-
minen edellyttää kahta rahoitustaloustoimea: lainan poistamista ja
uusien arvopaperien luomista;
l) debentuurit ja lainat, jotka voidaan vaihtaa liikkeeseenlaskevan yhtiön
tai muun yhtiön osakkeiksi (vaihtovelkakirjalainat) niin kauan, kuin
vaihtamista ei ole tehty. Muuntamista seuraa kaksi rahoitustalous-
toimea: debentuurin tai (vaihtovelkakirja)lainan poistaminen ja osake-
emissio. Jos vaihto-oikeus on lainasta erillään (optiotodistus), se
luokitellaan omaksi rahoitusvarallisuuseräkseen ja luokitellaan
alaluokkaan johdannaiset (AF.34) (ks. 5.67.a ja 5.67.b);
m) sellaiset osakkeet, jotka takaavat kiinteän tuoton mutta jotka eivät
oikeuta osuuteen yhtiön jäännösarvosta yhtiötä purettaessa mukaanlu-
kien voittoon oikeuttamattomat etuoikeutetut osakkeet.
5.63. Alaryhmään AF.332 luetaan edelleen sellaiset liikkeeseenlasketut rahoi-
tusvarat, jotka ovat syntyneet osana lainojen, asuntolainojen,
luottokorttiluottojen, siirtosaamisten tai muiden varojen arvopaperisointia.
Joskus uusi arvopaperi on laskettu liikkeeseen korvaamaan alkuperäistä
saatavaa, joka tosiasiassa on muutettu rahaksi. Vaihtoehtoisesti alkuperä-
inen sitoumus on siirretty toiselle institutionaaliselle yksikölle, ja uudet
arvopaperit korvaavat alkuperäisen saamisen alkuperäisen institutionaa-
lisen yksikön taseessa. Alkuperäinen saaminen tulisi tässä tapauksessa
kirjata sen uuden hallussapitäjäyksikön taseeseen.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 135
▼B
5.64. Alaryhmään F.332 ei lueta:
a) takaisinostosopimusten taustalla olevia arvopaperieriin liittyviä talous-
toimia. Takaisinostosopimukset luokitellaan alaluokkaan muut
talletukset (ks. 5.46.f) tai luokkaan lainat (ks. 5.81.d) riippuen
osapuolena olevasta institutionaalisesta yksiköstä. Takaisinoston
kohteena oleva arvopaperierä ei muuta tasetta ja se luokitellaan
edelleen luokkaan AF.332;
b) siirtokelvottomiiin arvopapereihin kohdistuvat taloustoimet. Ne luoki-
tellaan alaluokkaan pitkäaikaiset lainat;
c) taloustoimia, jotka kohdistuvat siirtokelvottomiin lainoihin, vaikka ne
olisikin myyty kolmannelle osapuolelle, jos näillä lainoilla ei ole
järjestäytyneitä jälkimarkkinoita (ks. 5.79.).
Johdannaiset (F.34)
5.65. Määritelmä: Alaluokkaan johdannaiset (F.34) luetaan kaikki sellaiset
taloustoimet, jotka kohdistuvat johdannaisiin (AF.34).
Johdannaisten arvo perustuu tai johdetaan jostakin toisesta
instrumentista. Perustana on yleensä joku muu rahoitusvar-
allisuuserä, mutta se voi olla myös hyödyke tai indeksi.
5.66. Johdannaisia kutsutaan myös toissijaisiksi instrumenteiksi, ja koska riskin
välttäminen on usein perusteena niitä luotaessa, niitä kutsutaan myös
suojautumisinstrumenteiksi. Tilinpitojärjestelmässä luokitellaan alaluok-
kaan AF.34 vain sellaiset johdannaisinstrumentit, joilla joko käydään
kauppaa markkinoilla ja joille siten voidaan määritellä markkina-arvo tai
jotka voidaan korvata vastakkaisella sopimuksella (ks. 5.05.).
5.67. Alaluokkaan AF.34 luetaan:
a) vakioidut ja vakioimattomat (OTC-) optiot. Optiot ovat ehdollisia
saamisia, jotka antavat niiden hallussapitäjälle oikeuden ilman
velvollisuutta ostaa (osto-optio) sen asettajalta (myyjältä) tai myydä
(myyntioptio) asettajalle joko rahoitus- tai muu varallisuuserä (kohde-
etuus) ennalta määrättyyn (toteutus-) hintaan tietyllä aikavälillä(amerikkalainen optio) tai määräpäivänä (eurooppalainen optio).
Option ostaja maksaa preemion (option hinta) korvauksena siitä, että
option asettaja sitoutuu ostamaan tai myymään tietyn määrän option
perustaa tai maksamaan ostajan niin vaatiessa vastaavan korvauksen.
Sitoumus katsotaan sovitun käytännön mukaisesti asettajan velaksi,
koska option hinta kuvaa sitä käypää kustannusta, joka option
asettajalle koituisi, jos hän haluaisi lunastaa ehdollisen sitoumuksensa;
b) optiotodistukset (warrantit). Ne ovat sellaisia markkinakelpoisia
optioita, jotka antavat niiden hallussapitäjälle oikeuden ostaa liikkee-
seenlaskijalta (yleensä yritykseltä) sovitun ajanjakson aikana tietyin
ehdoin sovitun määrän osakkeita tai joukkovelkakirjoja. On olemassa
myös valuuttawarrantteja, joiden arvo perustuu siihen määrään
valuuttaa, joka tarvitaan toisen valuutan ostamiseen erääntymispäivänä
tai ennen sitä. On olemassa myös valuuttojen välisiä warrantteja, jotka
on sidottu kolmansiin valuuttoihin. Warrantin liikkeeseenlaskijan
katsotaan sovitun käytännön mukaisesti hankkineen velan, jonka
määrä vastaa liikkeeseen laskijalle koituvaa kustannusta, jos hän
haluaisi lunastaa ehdollisen sitoumuksensa;
c) futuurit, mutta vain jos niillä joko käydään kauppaa markkinoilla ja
niille siten voidaan määritellä markkina-arvo tai jos ne voidaan korvata
vastakkaisella sopimuksella. Futuurit ovat sopimuksia, joissa sitoudu-
taantoimittamaan tai vastaanottamaan tietty määrä vakiolaatuista
hyödykettä, ulkomaan valuuttaa tai arvopapereita kiinteään hintaan
tiettynä ajankohtana tai aikavälillä. Futuurit voivat myös perustua
indeksiin pikemminkin kuin tiettyyn rahoitus-tai muuhun varallisuu-
serään;
d) swapit, mutta vain jos niillä joko käydään kauppaa markkinoilla ja
niille siten voidaan määritellä markkina-arvo tai jos ne voidaan korvata
vastakkaisella sopimuksella. Swapit ovat kahden osapuolen välisiä
sitoumuksia, joissa vaihdetaan samasta velkamäärästä koituvia maksu-
virtoja tietyksi ajaksi ja määrätyin ehdoin. Yleisimpiä ovat
korkoswapit, termiineihin rinnastettavissa olevat valuuttaswapit ja
valuuttaswapit (joita nimitetään myös koron- ja valuutanvaihtosopi-
muksiksi). Korkoswapissa vaihdetaan kahden eri perusteen mukaisia
korkomaksuja, esimerkiksi kiinteäkorkoinen vaihdetaan vaihtuvakor-koiseen, vaihdetaan kaksi eri vaihtuvakorkoista keskenään, yhden
valuutan mukainen kiinteä korko vaihdetaan toisen valuutan mukai-
seen vaihtuvaan korkoon jne. Termiineihin rinnastettavissa olevat
valuuttaswapit (mukaan luettuna kaikki termiinisopimukset) ovat
valuuttatoimia, joissa käytettävä kurssi on määritelty etukäteen.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 136
▼M5
▼M5
Valuuttaswapeissa vaihdetaan tietty määrä kahta eri valuuttaa sekä
niitä seuraavia maksuja, jotka sisältävät sekä korkoa että takaisin-
maksua koskevat maksuvirrat tietyksi ajaksi ja määrätyin ehdoin.
Tilinpitojärjestelmässä mitään maksuja, jotka seuraavat edellä main-
ituista, ei katsota omaisuustuloksi, ja kaikki suoritukset kirjataan
rahoitustiliin;
e) korkotermiinisopimukset (FRA:t), mutta vain jos niillä joko käydään
kauppaa markkinoilla ja niille siten voidaan määritellä markkina-arvo
tai jos ne voidaan korvata vastakkaisella sopimuksella. Korkotermii-
nisopimukset ovat kahden osapuolen välisiä sitoumuksia, joissa
osapuolet suojautuakseen korkovaihteluilta sopivat selvityspäivänä
sovellettavasta korkotasosta, joka perustuu nimelliseen pääomaan;
pääomaa ei käytännössä kuitenkaan vaihdeta. Selvityspäivänä suor-
itettavat maksut riippuvat sopimuskoron ja sen hetkisen
markkinakoron erotuksesta. Tilinpitojärjestelmässä näitä maksuja ei
katsota omaisuustuloksi, vaan ne kirjataan johdannaisiin.
5.68. Alaluokkaan AF.34 ei lueta:
a) instrumentteja, joiden arvoon johdannaissopimus perustuu;
b) johdannaissopimuksiin liittyviä takaisinmaksettavia marginaaliva-
kuuksia. Ne luetaan muihin talletuksiin (AF.29) (ks. 5.46.e) tai
lainoihin (AF.4) (ks. 5.81.c) riippuen vakuuden vastaanottaneesta
institutionaalisesta yksiköstä;
c) sellaisia johdannaissopimuksia, joilla ei käydä kauppaa markkinoilla ja
joita ei voida korvata vastakkaisella sopimuksella.
LAINAT (F.4)
5.69. Määritelmä: Luokkaan lainat (F.4) luetaan kaikki taloustoimet, jotka
kohdistuvat lainoihin (AF.4). Laina syntyy, kun velkoja
joko suoraan tai välittäjän kautta lainaa varoja velalliselle.
Lainasta voi olla todisteena velkakirja, jota ei voi siirtää.
5.70. Lainaa luonnehtivat yleensä seuraavat ominaisuudet:
a) lainaehdot on määritellyt joko lainan myöntävä rahoituslaitos tai ne on
neuvoteltu luotonantajan ja -ottajan kesken suoraan tai välittäjän
kautta;
b) lainanottaja on yleensä lainauksen aloitteentekijä;
c) laina on lainanottajan ehdotonta velkaa, joka on maksettava sen
erääntyessä ja josta maksetaan korkoa.
5.71. Luokka F.4 voidaan jakaa kahteen rahoitustaloustoimien alaluokkaan, jos
se on tarkoituksenmukaista:
a) lyhytaikaiset lainat (F.41)
b) pitkäaikaiset lainat (F.42).
Lyhytaikaiset lainat (F.41)
5.72. Määritelmä: Alaluokkaan lyhytaikaiset lainat (F.41) luetaaan kaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat alkuperäiseltä maturiteetil-
taan lyhytaikaisiin (ks. 5.22.) tai vaadittaessa
takaisinmaksettaviin lainoihin (AF.41).
Pitkäaikaiset lainat (F.42)
5.73. Määritelmä: Alaluokkaan pitkäaikaiset lainat luetaan kaikki talous-
toimet, jotka kohdistuvat alkuperäiseltä maturiteetiltaan
pitkäaikaisiin (ks. 5.22.) lainoihin (AF.42).
5.74. Lainoihin (F.4) kohdistuvat ja talletuksiin (F.22, F.29) kohdistuvat
taloustoimet voidaan usein erotella sen mukaan, kuka on ollut talous-
toimen alullepanija. Kun lainanottaja on alullepanija, taloustoimi
luokitellaan lainoihin. Kun aloitteentekijä on lainanantaja, taloustoimi
luokitellaan johonkin talletusten alaluokkaan. Aloitteentekijän määrittel-
minen on kuitenkin usein tulkintakysymys.
5.75. Kotimaisille tai ulkomaisille rahalaitoksille annetut lyhytaikaiset lainat
luokitellaan sovitun käytännön mukaisesti johonkin talletusten alaluok-
kaan (AF.22, AF.29) ja lyhytaikaiset talletukset, jotka on tehty kotimaisiin
tai ulkomaisiin institutionaalisiin yksiköihin, jotka eivät ole rahalaitoksia,
luokitellaan yleensä lyhytaikaisiin lainoihin (AF.41). Talletukset ovat
siten pääasiassa kotimaisten ja ulkomaisten rahalaitosten velkaa (ks. 5.44.
ja 5.49.), kun taas rahalaitoksilla ei ole yleensä lyhytaikaista lainanottoa
järjestelmässä.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 137
▼B
▼B
5.76. Yllämainittuihin sopimuksiin saattaa olla analyyttisesti hyödyllistä sallia
poikkeuksia. Esimerkkejä ovat julkisyhteisöihin tehdyt säästötalletukset
sekä rahalaitosten väliset ei-monetaariset kultaswapit (ks. 5.81.e) (1).
5.77. Lainoihin (F.4) ja muihin arvopapereihin kuin osakkeisiin (F.3)
kohdistuvat taloustoimet voidaan erottaa rahoitusinstrumenttien markki-
nakelpoisuuden sekä sen seurausten avulla.
5.78. Arvopapereiden liikkeeseenlasku koostuu suuresta määrästä samanlaisia
ja samanarvoisia asiapapereita, jotka yhdessä mudostavat lainakannan.
Lainoista taas on yleensä todisteena yksittäinen asiakirja ja lainat ovat
yhden velallisen ja yhden velkojan välisiä. Yhteenliittymien myöntämissä
lainoissa on kuitenkin useita luotonantajia.
5.79. Lainoilla käydään jälkimarkkinakauppaa. Yksittäisellä lainalla käydään
kuitenkin kauppaa vain satunnaisesti. Jos laina muuttuu sellaiseksi, että se
on siirettävissä järjestäytyneillä markkinoilla, se luokitellaan luokkaan
muut arvopaperit kuin osakkeet. Tapahtumaan liittyy yleensä alkuperäisen
lainan muuntaminen (ks. 5.62.j ja 5.62.k).
5.80. Rahoituslaitokset ovat yleensä vakiomuotoisten lainojen tarjoajia, ja usein
lainat myönnetään kotitalouksille. Kotitaloudet voivat vain joko hyväksyä
tai hylätä rahoituslaitosten määrittelemät lainaehdot. Vakioimattomien
lainojen ehdot taas ovat yleensä velkojen ja velallisten neuvottelujen tulos.
Tämä on kriteeri, joka helpottaa vakioimattomien lainojen ja muiden
arvopapereiden kuin osakkeiden erottamista toisistaan. Lainaaja määrit-
telee yleisölle suunnatun arvopaperiemission ehdot neuvoteltuaan asiasta
ehkä pankin tai välittäjän kanssa. Sen sijaan yksityisissä arvopaperiemis-
sioissa velallinen ja velkoja neuvottelevat emissioehdot (ks. 5.62.i).
5.81. Luokkaan AF.4 luetaan:
a) tilisaamiset kuten esimerkiksi muiden yritysten kuin rahoituslaitosten
ja niiden ulkomaisten tytäryhtiöiden väliset saamiset pois lukien
kuitenkin rahalaitosten velkana olevat talletusten alaluokkiin luoki-
tellut saamiset;
b) yritysten voitonjaosta syntyvät työntekijöiden saamiset;
c) muiden kuin rahalaitosten velkana olevat takaisinmaksettavat ja
johdannaisiin liittyvät marginaalimaksut (ks. 5.46.e);
d) muiden kuin rahalaitosten velkana olevat lyhytaikaiset takaisinosto-
sopimukset (repot) (ks. 5.46.f) sekä kaikki pitkäaikaiset
takaisinostosopimukset;
e) lainat, jotka liittyvät ei-monetaarisiin kultaswappeihin. Sopimuksessa
vaihdetaan tilapäisesti ei-monetaarista kultaa talletuksiin. Niiden
taloudellinen luonne on samanlainen kuin panttilainan; kullan ostaja
antaa järjestelyn ajaksi myyjälle kultaa vastaan lainan ja saa tuoton,
kun kulta ostetaan sovittuun hintaan takaisin;
f) pankkivekselien (banker's acceptance, BA) vastikkeena olevat lainat
(5.58.d);
g) rahoitusleasing ja osamaksusopimukset (2);
h) kauppaluottojen rahoituslainat;
i) asuntolainat;
j) kulutusluotot;
k) uudelleen nostettavissa olevat lainat;
l) osamaksulainat;
m) määrättyjen sitoumusten toteutuksen takuuna maksetut lainat.
5.82. Luokkaan AF.4 luetaan edelleen:
a) Saamiset ja velat, jotka syntyvät jäsenmaiden maksutaseen keskipit-
käaikaisesta rahoitustuesta. Näitä lainoja hoitaa EMI (3);
b) lainasaamiset IMF:ltä, kun ne ovat GAB-rahoitusjärjestelyiden tai
jäsenten välillä sovittujen erityislainajärjestelyiden nojalla myönnettyjä
lainoja; tähän luetaan myös IMF:n antamat lainat, kun ne perustuvat1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 138
(1) Luokkaan lainat ei lueta keskuspankin ja jonkun muun rahalaitoksen välisiä
valuuttaswap-sopimuksia, joissa keskuspankki hankkii muulta rahalaitokselta ulkomaista
valuuttaa ja sen vastineena on talletus keskuspankissa. Sopimuksessa sitoudutaan
myöhemmin tehtävään päinvastaiseen taloustoimeen. Käsittely poikkeaa SNA 1993:sta(11.33).
(
2) Ks. liitettä 2 leasingistä sekä kestävien tavaroiden osamaksukaupasta.
(3) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen liite Pöytäkirja Euroopan rahapoliittisen
instituutin perussäännöstä, artikla 6.1 kolmas pykälä.
▼B
SAF-rahoitusjärjestelyihin (rakenteelliseen sopeutukseen tarkoitetut
varat), ESAF-rahoitusjärjestelyihin (vähätuloisille kehitysmaille
tarkoitetut järjestelyt) tai kehitysmaiden avustusrahastoon (Trust
Fund).
5.83. Luokkaan AF.4 ei lueta:
a) muita saamisia ja velkoja (AF.7) eikä ko. luokkaan sisältyviä
kauppaluottoja ja ennakoita (AF.71);
b) kiinteiden varojen kuten maan ja rakennusten omistuksesta syntyviä
rahoitussaamisia ja velkoja, jos omistaja luetaan ulkomaat-sektoriin.
Ne luetaan alaryhmään muut osuudet (AF.513) (ks. 5.95.f).
5.84. Lainat voivat olla kaikkien sektorien ja ulkomaiden saamisia ja velkoja.
Rahalaitoksilla ei kuitenkaan yleensä ole tilinpitojärjestelmässä lyhytai-
kaisia lainoja.
5.85. Alaluokkia lyhytaikaiset ja pitkäaikaiset lainat ei tilinpitojärjestelmässä
jaeta alaryhmiin. Analyyttisesti saattaa kuitenkin olla hyödyllistä jakaa
erityisesti pitkäaikaiset lainat kulutusluottoihin (1), asuntolainoihin (2)j a
muihin lainoihin.
OSAKKEET JA MUUT OSUUDET (F.5)
5.86. Määritelmä: Luokkaan osakkeet ja muut osuudet (F.5) luetaan kaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat osakkeisiin ja muihin
osuuksiin (AF.5). Ne ovat omistajan oikeuksia yritykseen
tai yritysmäiseen yhteisöön tuottavia rahoitusvaroja. Tähän
luokiteltavat rahoitusvarat oikeuttavat yleensä niiden
hallussapitäjän osuuteen yritysten tai yritysmäisten
yhteisöjen voitoista sekä osuuteen niiden nettovarallisuu-
desta suoritustilan yhteydessä (3).
Järjestelmässä ei kirjata myytäväksi tarjottuja mutta
liikkeeseenlaskun yhteydessä merkitsemättä jääneitä osak-
keita. Osakkeet ja osuudet kuoletetaan kun
liikkeeseenlaskeva yritys ostaa ne tai kun ne vaihdetaan
yrityksen nettovarallisuuteen suoritustilan yhteydessä.
5.87. Luokka F.5 jaetaan kahteen rahoitustaloustoimien alaluokkaan:
a) osakkeet ja muut osuudet kuin rahasto-osuudet (F.51)
b) rahasto-osuudet (F.52)
Osakkeet ja muut osuudet kuin rahasto-osuudet (F.51)
5.88. Määritelmä: Alaluokkaan osakkeet ja muut osuudet kuin rahasto-
osuudet (F.51) luetaan kaikki taloustoimet, jotka kohdis-
tuvat osakkeisiin ja muihin osuuksiin kuin rahasto-
osuuksiin (AF.51). Niihin luetaan muut yritykseen tai
yritysmäiseen yhteisöön omistajan oikeuksia tuottavat
rahoitusvarat kuin rahasto-osuudet. Yleensä nämä rahoi-
tusvarat oikeuttavat hallussapitäjänsä osuuteen yrityksen tai
yritysmäisen yhteisön voitoista sekä osuuteen niiden
nettovarallisuudesta suoritustilan yhteydessä.
5.89. Alaluokka F.51 voidaan jakaa kolmeen rahoitustaloustoimien alaryhmään,
jos se on tarkoituksenmukaista:
a) noteeratut osakkeet paitsi rahasto-osuudet (F.511)
b) noteeraamattomat osakkeet paitsi rahasto-osuudet (F.512)
c) muut osuudet (F.513)1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 139
(1) Kulutusluotot ovat kotitalouksille muuhun kuin liikkeen- tai ammatinharjoittamiseen
myönnettyjä lainoja. Asuntolainoja talon rakentamiseksi tai ostamiseksi (mm. bridgingloans) ei lueta kulutusluottoihin. Kulutusluottojen on tarkoitus kuvata ainoastaan sellaisialuottoja, joilla ostettuja tavaroita ja/tai palveluita kotitaloudet kuluttvat yksilöllisesti.
Kansalliset käytännöt saattavat edellyttää jossain määrin poikkeavia määritelmiä.
(
2) Asuntolainat ovat pitkäaikaisa lainoja, joiden vakuutena on lainanottajan omassa
käytössä olevaan asuntoon tehty kiinnitys. Kansalliset käytännöt saattavat edellyttääjossain määrin poikkeavia määritelmiä.
(
3) Nettovarallisuus suoritustilan yhteydessä määritellään yrityksen varoiksi, joista vähen-
netään muut velat paitsi omistajien yritykseen tekemistä sijoituksista syntyneet velat.
▼B
Noteeratut osakkeet paitsi rahasto-osuudet (F.511) ja noteeraamattomat osakkeet
paitsi rahasto-osuudet (F.512)
5.90. Määritelmä: Alaryhmään noteeratut osakkeet paitsi rahasto-osuudet
(F.511) luetaan kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat
noteerattuihin osakkeisiin paitsi rahasto-osuuksiin
(AF.511) ja alaryhmään noteeraamattomat osakkeet paitsi
rahasto-osuudet (F.512) luetaan kaikki taloustoimet, jotka
kohdistuvat noteeraamattomiin osakkeisiin paitsi rahasto-
osuuksiin (AF.512). Osakkeilla, jotka periaatteessa ovat
siirrettäviä arvopapereita, osoitetaan edunsaajien osuudet
yhtiön pääomasta. Alaryhmään AF.511 luetaan ne osak-
keet, joiden hinnat noteerataan tunnetussa pörssissä tai
muuten jälkimarkkinoilla ja alaryhmä AF.512 ne osakkeet,
joita ei noteerata.
5.91. Alaryhmiin AF.511 ja AF.512 luetaan:
a) Osuudet osakeyhtiön osakepääomasta: ne ovat arvopapereita, jotka
antavat niiden hallussapitäjälle omistajan oikeuksia sekä oikeuttavat
osuuteen jaettavista voitoista sekä osuuteen nettovaroista suoritusti-lassa;
b) lunastetut osakeyhtiön osakkeet: ne ovat osakkeita, joiden pääoma on
maksettu takaisin mutta jotka edelleen ovat edellisen omistajan
hallussa. Hallussapitäjät ovat edelleen yhtiön omistajia ja oikeutettuja
siihen osuuteen voitoista, joka jää jäljelle kun osingot on maksettu
jäljellä olevalle rekisteröidylle pääomalle sekä myös mahdolliseen
ylijäämään suoritustilan yhteydessä. Ylijäämä on nettovarallisuuden ja
jäljellä olevan rekisteröidyn pääoman erotus;
c) osakeyhtiöiden liikkeeseenlaskemat osinko-osakkeet. Näitä ovat arvo-
paperit,
1) joilla maasta ja arvopapereiden syntyolosuhteista riippuen on
erilaisia nimiä kuten perustajan osakkeet (founder's shares),
voitto-osakkeet (profits shares), osinko-osakkeet (dividend shares)
jne. ja joita ei lueta mukaan rekisteröityyn pääomaan;
2) jotka eivät tarkasti ottaen anna niiden hallussapitäjälle omistajan
asemaa (oikeutta osuuteen rekisteröidyn pääoman takaisinmaksun
yhteydessä, oikeutta pääoman tuottoon, oikeutta äänestää yhtiön
osakkaiden kokouksissa jne.);
3) jotka oikeuttavat niiden hallussapitäjän osuuteen niistä mahdolli-
sista voitoista, joita jää jäljelle, kun rekisteröidylle pääomalle on
maksettu osingot sekä osaan suoritustilan yhteydessä jäävästäylijäämästä;
d) etuoikeutetut osakkeet tai osakkeet, jotka oikeuttavat jako-osaan yhtiön
lopetusvaroista sitä lopetettaessa. Tällaiset osakkeet voivat olla
julkisesti noteerattuja tai noteeraamattomia.
5.92. Alaryhmiin AF.511 ja AF.512 ei lueta:
a) osakkeita, joita ei ole merkitty liikkeeseenlaskun yhteydessä. Merkit-
semättä jääneitä osakkeita ei kirjata järjestelmässä;
b) debentuureja ja lainoja, jotka voidaan vaihtaa osakkeisiin. Ne kirjataan
alaluokkaan AF.33 siihen asti, kunnes ne vaihdetaan (ks. 5.62.l);
c) yhteisömäisten henkilöyhtiöiden vastuunalaisten yhtiömiesten
osuuksia. Ne luokitellaan alaryhmään AF.513;
d) sellaisiin kansainvälisiin yhteisöihin tehtyjä julkisyhteisöjen sijoi-
tuksia, jotka ovat samaan tapaan muodostuneita kuin yhtiöt, joilla on
osakepääoma. Ne luokitellaan alaryhmään AF.513 (ks. 5.95.c).
5.93. Alaryhmiin F.511 ja F.512 ei lueta ilmaisanteja, joissa vanhoille
osakkaille suunnataan uusia osakkeita omistusosuuksien suhteessa.
Tällainen emissio, joka ei muuta yhtiön vastuuvelvollisuuksia osakkaita
kohtaan eikä osakkeenomistajien suhteellista omistusosuutta yhtiöstä, ei
ole rahoitustaloustoimi eikä sitä kirjata järjestelmässä (ks. 6.56). Sama
pätee osakkeiden nimellisarvon pilkkomiseen.
Muut osuudet (F.513)
5.94. Määritelmä: Alaryhmään muut osuudet (F.513) luetaan kaikki talous-
toimet, jotka kohdistuvat muihin osuuksiin (AF.513). Niitä
ovat kaikenlaiset muut osuudet kuin ne,jotka on luokiteltu
alaryhmiin AF.511 ja AF.512 sekä alaluokkaan AF.52.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 140
▼B
5.95. Alaryhmään AF.513 luetaan:
a) kaikki muut kuin osakemuotoiset osuudet yhtiöissä:
1) vastuunalaisten yhtiömiesten osuudet yhteisömäisissä henkilöyh-
tiöissä
2) sellaisten rajoitetun vastuun yhtiöiden osuudet, joissa omistajat ovat
yhtiömiehiä mutta eivät osakkaita
3) sellaisiin avoimiin tai kommandiittiyhtiöihin sijoitettu pääoma,
jotka ovat itsenäisiä juridisia yksiköitä
4) sellaisiin osuuskuntiin sijoitettu pääoma, jotka ovat itsenäisiä
juridisia yksiköitä;
b) julkisyhteisöjen sijoitukset sellaisten julkisten yritysten pääomaan,
joiden pääomaa ei ole jaettu osakkeisiin mutta jotka erityi-
slainsäädännön nojalla ovat itsenäisiä juridisia yksiköitä (ks. kappale
2.16.c);
c) julkisen sektorin sijoitukset kansainvälisten ja ylikansallisten organi-
saatioiden pääomaan pl. IMF, vaikka ne olisivat laillisesti
yhtiömuotoisia osakepääomineen (esim. Euroopan Investointipankki);
d) kansallisten keskuspankkien EMI:lle osoittamat rahoitusvarat (1);
e) yritysmäisiin rahoitus- tai ei-rahoitusyhteisöihin sijoitettu pääoma (ks.
2.13.f). Sijoitusten määrä saadaan vähentämällä käteis- tai luontois-
suorituksena tehtyjen sijoitusten määrästä kaikki pääoman otot (ks.
4.61.);
f) sellaiset rahoitussaamiset, joita ulkomaisilla yhsiköillä on nimellisiltä
kotimaisilta yksiköiltä (ks. 2.15.) ja päinvastoin.
Rahasto-osuudet (F.52)
5.96. Määritelmä: Alaluokkaan rahasto-osuudet (F.52) luetaan kaikki talous-
toimet, jotka kohdistuvat rahasto-osuuksiin (AF.52).
Rahasto-osuudet ovat osakkeita, jotka laskee liikkeeseen
erityinen rahoituslaitos, jonka yksinomaisena tarkoituksena
on sijoittaa kerätyt varat rahamarkkinoilla, pääomamarkki-
noilla ja/tai kiinteistöihin.
5.97. Alaluokkaan AF.52 luettavia osakkeita liikkeeseen laskeneita rahoituslai-
toksia kutsutaan maasta riippuen sijoitusrahastoiksi (mutual funds, unit
trusts) ja muiksi kollektiivisiksi investointijärjestelyiksi (UCITS); rahastot
voivat olla avoimia, puoliavoimia tai suljettuja. Niiden osakkeet voivat
olla noteerattuja tai noteeraamattomia. Jos osakkeet ovat noteeraamat-
tomia, ne yleensä ostetaan vaadittaessa takaisin arvoon, joka vastaa niiden
osuutta rahoituslaitoksen omista varoista. Omat varat arvotetaan säännölli-
sesti uudelleen sen mukaan, miten siihen kulloinkin sisältyvien erien
markkinahinnat kehittyvät.
VAKUUTUSTEKNINEN VASTUUVELKA (F.6) (2)
5.98. Määritelmä: Luokkaan vakuutustekninen vastuuvelka (F.6) luetaan
kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat vakuutustekniseen
vastuuvelkaan (AF.6). Se on vakuutusyhtiöiden ja (itse-
näisten tai epäitsenäisten) eläkerahastojen vastuuvelkaa
vakuutuksen ottajille tai vakuutuskorvausten saajille siten
kuin on määritelty Neuvoston direktiivissä 91/674/EEC, 19.
joulukuuta 1991, vakuutusalan yritysten vuositilinpäätök-
sestä sekä sulautetusta tilinpäätöksestä (3).
5.99. Luokka AF.6 kattaa seuraavat erät:
a) kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoista
b) kotitalouksien osuus eläkerahastoista
c) vakuutusmaksuvastuu
d) korvausvastuu
5.100. Vakuutustekninen vastuuvelka on
a) vakuutuksen ottajien rahoitusvaroja — kotitalouksien osuutena henki-
vakuutus- ja eläkerahastoista sekä vakuutusmaksuvastuuna;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 141
(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen liite Pöytäkirja Euroopan rahapoliittisen
instituutin perussäännöstä, artikla 16.2.
(2) Ks. vakuutustoimintaa käsittelevää liitettä 3, jossa kuvataan sosiaalivakuutuksen ja muun
vakuutustoiminnan käsittelyä järjestelmässä.
(3) EYVL N:o L 374, 31.12.1991, s. 7—31
▼B
b) korvauksensaajien rahoitusvaroja — korvausvastuuna.
5.101. Vakuutustekninen vastuuvelka on
a) niiden henki- ja vahinkovakuutusyhtiöiden ja eläkerahastojen velkaa,
jotka luetaan vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen alasektoriin (S.125);
b) niiden epäitsenäisten eläkerahastojen velkaa, jotka luetaan niiden
institutionaalisten yksiköiden sektoreihin, jotka ko. rahastot ovat
perustaneet.
Työnantajien työntekijöidensä eläkkeiden maksamista varten perustamat
rahastot (epäitsenäiset eläkerahastot) luetaan luokkaan AF.6 vain, jos
niiden vastuut lasketaan käyttäen samanlaisia vakuutusmatemaattisia
menetelmiä kuin mitä vakuutusyhtiöt ja eläkerahastot käyttävät. Muussa
tapauksessa vastuuvelan kattavat ne osakkeet tai osuudet, jotka järjes-
telmän alullepanija on laskenut liikkeeseen.
5.102. Luokkaan AF.6 ei lueta vastuuvelkoja, joita on sosiaaliturvarahastot-
alasektoriin (S.1314) luokitelluilla institutionaalisilla yksiköillä. Järjes-
telmässä nämä vastuuvelat eivät ole sosiaaliturvarahastot-alasektorin
velkaa.
5.103. Luokka F.6 jaetaan kahteen rahoitustaloustoimien alaluokkaan:
a) kotitalouksien osuus henkivakuutus- ja eläkerahastoista (F.61)
b) vakuutusmaksu- ja korvausvastuu (F.62)
Kotitalouksien osuus henkivakuutus- ja eläkerahastoista (F.61)
5.104. Määritelmä: Alaluokkaan kotitalouksien osuus henkivakuutus- ja eläker-
ahastoista (F.61) luetaan kaikki taloustoimet, jotka
kohdistuvat kotitalouksien osuuksiin henkivakuutus- ja
eläkerahastoista (AF.61). Näihin osuuksiin luetaan ne varat,
jotka kyseisissä yrityksissä ja yritysmäisissä yhteisöissä on
rahastoitu ennakoitujen vaateiden ja korvausten maksami-
seksi vakuutusehtojen täytyttyä.
5.105. Alaluokka F.61 jaetaan kahteen rahoitustaloustoimien alaryhmään:
a) kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoista (F.611)
b) kotitalouksien osuus eläkerahastoista (F.612)
Kotitalouksien osuus hankivakuutusrahastoista (F.611)
5.106. Määritelmä: Alaryhmään kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoista
(F.611) luetaan kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat
kotitalouksien osuuksiin henkivakuutusrahastoista
(AF.611). Niitä ovat korvausvastuurahastot sekä rahastot,
jotka liittyvät säästöhenkivakuutuksen tai vastaavan järjes-
telmän tuottoon,joka arvo lisätään maksettavaan märään
vakuutuksen erääntyessä.
5.107. Alaryhmään AF.611 luetaan henkivakuutusrahastot, henkivakuutusten
hyvitykset ja vakuutusmaksujen alennukset sekä henkivakuutusrahastojen
tuotot silloin, kun riski sijoituksista on vakuutuksenottajilla siten, kuin
neuvoston direktiivin 91/674/EEC, 19. joulukuuta 1991, artikloissa 27, 29
ja 31 on määritelty vakuutusalan yritysten vuositilinpäätöksestä sekä
sulautetusta tilinpäätöksestä.
5.108. Taloustoimet, jotka kohdistuvat kotitalouksien osuuksiin henkivakuutus-
rahastoista, koostuvat lisäyksistä ja vähennyksistä, ja ne pitää erottaa
sellaisista nimellisistä hallussapitovoitoista ja -tappioista, jotka kohdis-
tuvat vakuutusyhtiöiden sijoituksiin (ks. 6.57.):
Lisäykset koostuvat
a) tilikauteen kohdistuvista todellisista vakuutusmaksuista
b) plus niistä vakuutusmaksutäydennyksistä, jotka edustavat sitä tuottoa,
joka on saatu kotitalouksille kuuluvien varojen sijoittamisesta
c) miinus henkivakuutuksen palvelumaksut.
Vähennykset koostuvat
a) säästöhenkivakuutusten ja muiden vastaavien vakuutusten haltijoille
vakuutusten eräännyttyä maksetuista summista sekä vakuutetun
kuoleman johdosta korvauksensaajille maksetuista summista
b) plus summista, jotka on maksettu vakuutuskirjan takaisinostoista
ennen niiden erääntymistä.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 142
▼B
5.109. Henkivakuutusrahastot ovat koti- tai ulkomaisten kotitalouksien saamisia
ja koti- tai ulkomaisten vakuutusyhtiöiden velkaa.
Jos esimerkiksi yritys on ottanut työntekijöilleen ryhmävakuutuksen,
työntekijöiden — ei työnantajan — ajatellaan olevan velkojia, koska heitä
pidetään todellisina vakuutuskirjan haltijoina.
Kotitalouksien osuus eläkerahastoista (F.612)
5.110. Määritelmä: Alaryhmään kotitalouksien osuus eläkerahastoista (F.611)
luetaan kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat kotitalouk-
sien osuuksiin eläkerahastoista (AF.611). Rahastoja ovat
itsenäiset tai epäitsenäiset eläkerahastot, jotka ovat työnan-
tajien ja/tai työntekijöiden tai ammatinharjoittajaryhmän
perustamia, ja ne on perustettu työntekijöiden tai amma-
tinharjoittajien eläkkeiden maksamiseksi.
5.111. Taloustoimet, jotka kohdistuvat kotitalouksien osuuksiin eläkerahastoissa,
koostuvat lisäyksistä ja vähennyksistä. Ne pitää erottaa sellaisista
nimellisistä hallussapitovoitoista ja -tappioista, jotka kohdistuvat eläker-
ahastojen sijoituksiin (ks. 6.57.):
Lisäykset koostuvat
a) niistä todellisista tilinpitojaksolla ansaituista maksuista eläkerahastoon,
joita ovat maksaneet työntekijät, työnantajat, ammatinharjoittajat tai
jotkut muut institutionaaliset yksiköt niiden puolesta, joilla onrahastoilta saamisia
b) plus niistä vakuutusmaksutäydennyksistä, jotka edustavat sitä tuottoa,-
joka on saatu kotitalouksille kuuluvien varojen sijoittamisesta
c) miinus rahastojen hallinnointikauden palvelumaksut
Vähennykset koostuvat
a) eläkkeellä oleville tai heidän elätettävilleen maksettavista säännölli-
sistä maksuista tai muista korvauksista
b) plus eläkkeelle siirtymisen yhteydessä maksettavista kertakorvauksista.
5.112. Varojen siirto epäitsenäisistä eläkerahastoista sellaisiin itsenäisiin eläker-
ahastoihin,jotka luokitellaan alaluokkaan vakuutuslaitokset ja
eläkerahastot (S.125), ei ole kotitalouksien eläkerahasto-osuuksiin kirjat-
tava taloustoimi, silloin kun taustalla on rahaston muuntaminen toisen
tyyppiseksi. Tällainen tapahtuma kirjataan luokkaan muutokset sektor-
iluokituksessa ja rakenteessa (K.12.1), joka sisältyy muiden volyymin
muutosten tiliin (ks. 6.30.).
5.113. Eläkerahaston varat ovat kotimaisten tai ulkomaisten kotitalouksien
saamisia eivätkä niitä hoitavien institutionaalisten yksiköiden varoja.
Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu (F.62)
5.114. Määritelmä: Alaluokkaan vakuutusmaksu- ja korvausvastuu (F.62)
luetaan kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat vakuutus-
maksu- ja korvausvastuisiin (AF.62). Ne ovat
vakuutuslaitosten ja (itsenäisten ja epäitsenäisten) eläker-
ahastojen vakuutusteknisiä vastuuvelkoja, joihin sisältyy
a) se osa vakuutusmaksutuloista, joka kohdistuu seuraa-
valle tilikaudelle (vakuutusmaksuvastuu);
b) se arvioitu kokonaiskustannus, joka aiheutuu korvauk-
sista, jotka ovat aiheutuneet tilikauden aikana,
riippumatta siitä, onko niistä ilmoitettu tai ei, vähen-
nettynä vastaavilla jo maksetuilla korvauksilla
(korvausvastuu).
5.115. Vakuutusmaksuvastuu on seurausta siitä tosiasiasta, että vakuutusmaksut
maksetan yleensä vakuutuskauden alussa, ja vakuutuskausi ja tilikausi
eroavat yleensä toisistaan. Siten, kun tilikauden päättyessä laaditaan tase,
osa tilikaudella maksetuista vakuutusmaksuista kattaa vasta seuraavan
tilikauden riskejä. Vakuutusmaksuvastuu määritellään olemassa olevan
vakuutusriskin ja jäljellä olevan vakuutuskauden suhteen avulla.
Rahoitustilillä vakuutusmaksuvastuu, joka kirjataan vakuutuksenottajan ja
vakuutuslaitoksen välillä, koostuu siitä osasta vakuutuskaudella makset-
tuja maksuja, jonka on tarkoitus kattaa seuraavan kauden riskejä.
5.116. Vakuutusmaksuvastuu on vakuutuksen ottajien rahoitussaamisia. Jos
vastuu kohdistuu henkivakuutuksiin, vakuutuskirjan haltijat ovat koti- ja
ulkomaisia kotitalouksia. Jos vastuut kohdistuvat muihin kuin henkiva-
kuutuksiin, vakuutuskirjan haltijat voivat kuulua mihin hyvänsä sektoriin1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 143
▼B
tai ulkomaihin. Vakuutuksen ottajien maksamia vakuutusmaksuja voidaan
käyttää kriteerinä, kun vakuutusmaksuvastuuta jaetaan suhteellisesti eri
sektoreille ja ulkomaille.
5.117. Vakuutuslaitokset varautuvat korvausvastuun avulla niihin korvauksiin,
joita ne odottavat joutuvansa maksamaan vielä ratkaisemattomista
korvausvaatimuksista kuten esimerkiksi kiistanalaisista vaateista. Vakuu-
tusyhtiöiden hyväksymien korvausvaatimusten katsotaan erääntyvän
maksettaviksi sillä hetkellä, kun vahinko tapahtuu — kuinka kauan
hyvänsä kiistanalaisista korvauksista sopiminen sitten kestääkään.
5.118. Korvausvastuu on korvauksen saajien rahoitussaamisia, ja saajat voivat
kuulua mihin talouden sektoriin tahansa tai ulkomaihin.
5.119. Alaluokkaan AF.62 luetaan maksamattomiin vakuutusmaksuihin liittyvät
vastuut, muut tekniset vastuut, maksamattomat vahingonkorvaukset sekä
tasoitusvastuut siten, kuin ne on määritelty neuvoston direktiivin 91/674/EEC, 19. joulukuuta 1991, artikloissa 25, 26, 28 ja 30 vakuutusalan
yritysten vuositilinpäätöksestä sekä sulautetusta tilinpäätöksestä.
MUUT SAAMISET JA VELAT (F.7)
5.120. Määritelmä: Luokkaan muut saamiset ja velat (F.7) luetaan kaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat muihin saamisiin ja velk-
oihin (AF.7). Ne ovat rahoitustaloustoimen tai muun
taloustoimen vastineena syntyviä vaateita, kun talous-
toimen ja siihen liittyvän maksun välillä on ajoitusero.
5.121. Luokkaan F.7 luetaan sellaiset taloustoimiin liittyvät rahoitussaamiset,
jotka juontuvat ennenaikaisesta tai myöhästyneestä maksusta. Maksu
kohdistuu tavaroihin tai palveluihin liittyviin taloustoimiin, tulonjakota-
loustoimiin tai rahoitusvarojen jälkimarkkinakauppaan. Tähän luetaan
taloustoimien vastinkirjaukset tapauksissa, joissa maksu on erääntynyt
mutta sitä ei ole vielä maksettu. Tähän luokkaan luetaan myös
suoriteperusteisen laskennan myötä syntyvät velat sekä rästit.
5.122. Luokkaan F.7 ei lueta:
a) muita kuin tavaroihin tai palveluihin liittyvien taloustoimien, tulonja-
kotaloustoimien tai rahoitusvarojen jälkimarkkinakaupan ja niitä
vastaavien maksujen ajoituseroista johtuvia tilastollisia eroja;
b) sellaisia eriä, joiden luokittelemiseksi ei ole olemassa riittävästi
perustietoja. Luokittelun tulee perustua johonkin saatavilla olevaan
tietoon;
c) eriä, joiden luonteesta ei ole mitään tietoa;
d) maksutaseen sekalaisia eriä, joita kuvataan erässä virheelliset ja
tunnistamattomat erät;
e) johonkin muuhun vaadeluokkaan kuuluvia saamisten lisäyksiin tai
velkojen takaisinmaksuihin liittyviä ennenaikaisia tai myöhästyneitä
maksuja (ml. rästit). Ne luokitellaan edelleen alkuperäiseen vaade-
luokkaansa.
5.123. Luokka F.7 jaetaan kahteen rahoitustaloustoimien alaluokkaan:
a) kauppaluotot ja ennakot (F.71)
b) muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot (F.79).
Kauppaluotot ja ennakot (F.71)
5.124. Määritelmä: Alaluokkaan kauppaluotot ja ennakot (F.71) luetaan kaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat kauppaluottoihin ja enna-
koihin (AF.71). Ne ovat rahoitussaamisia, jotka syntyvät
tavaroihin ja palveluksiin liittyvien taloustoimien yhtey-
dessä toimittajien ja ostajien sopiessa maksuajan
pidentämisestä. Ne ovat myös ennakkomaksuja käynnissä
olevista tai käynnistymässä oleviin hankkeisiin liittyvistä
taloustoimista.
5.125. Alaluokkaan AF.71 luetaan:
a) sellaiset tavaroiden ja palvelusten toimittamiseen liittyvät vaateet, joita
ei ole vielä maksettu;
b) rahoitusyhtiöiden tarjoama käyttöpääoman rahoitus (factoring) paitsi
jos rahoitus on lainamuotoista;
c) rakennusten kertyvät vuokrat;
d) tavaroihin ja palveluksiin kohdistuvat maksurästit silloin, kun maksut
eivät liity lainaan.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 144
▼B
5.126. Alaluokkaan AF.71 ei lueta kauppaluottojen rahoittamiseksi otettuja
lainoja. Ne luetaan luokkaan AF.4 (ks. 5.81.h).
5.127. Kauppaluotot ja ennakot voivat olla kaikkien sektorien ja ulkomaiden
saamisia tai velkoja.
Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot (F.79)
5.128. Määritelmä: Alaluokkaan muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja
ennakot (F.79) luetaan kaikki taloustoimet, jotka kohdis-
tuvat muihin saamisiin ja velkoihin kuin kauppaluottoihin
ja ennakoihin (AF.79). Ne ovat rahoitussaamisia, jotka
syntyvät tulonjakotaloustoimien tai jälkimarkkinakauppaan
liittyvien rahoitustaloustoimien ja niiden vastineina olevien
maksujen ajoituseroista. Niihin luetaan myös suoriteper-
usteisesti kertyvät saamiset.
5.129. Alaluokkaan AF.79 luetaan saamiset, jotka syntyvät suoriteperusteisen
kirjauksen ja todellisten maksujen ajoituserosta. Ne voivat kohdistua
esimerkiksi
a) veroihin;
b) sosiaaliturvamaksuihin;
c) palkkoihin ja palkkioihin;
d) maan ja maaperävarojen vuokriin;
e) osinkoihin;
f) korkoihin;
g) rahoitusvarojen jälkimarkkinakaupan taloustoimiin.
Julkisyhteisöille maksettavissa verojen ja sosiaaliturvamaksujen määrissä,
jotka on sisällytettävä alaluokkaan AF 97, ei tule ottaa lukuun näiden
verojen ja sosiaaliturvamaksujen todennäköisesti perimättä jäävää osaa,
joka muodostaa siten julkisyhteisöjen vaateen, jolla ei ole todellista arvoa.
5.130. Suoriteperusteisesti rahoitusvaroille kertyvän koron vastinkirjauksena
tulisi ensisijaisesti olla koron pääomittaminen ko. rahoitusvarallisuuserään
(ks. 5.17.). Koron kirjauksessa tulee kuitenkin noudattaa kansallisia
käytäntöjä. Jos korkokertymää ei pääomiteta, se tulisi luokitella
alaluokkaan F.79.
5.131. Koronmaksuajankohtana kirjataan kaksi rahoitustaloustoimea (ks. 5.17.):
ensinnäkin, jos korko todella maksetaan, kirjataan taloustoimi siinä
vaateessa, jonka muotoisena korko on maksettu. Jos korkoa ei makseta,
kirjataan korkorästeihin lisäys, ja se näkyy alaluokassa F.79; toiseksi,
vastinkirjauksena on rahoitustaloustoimi, joka vähentää velkojan netto-
saamisia velalliselta.
LISÄTIETOERÄ: SUORAT ULKOMAISET SIJOITUKSET (F.m)
5.132. Määritelmä: Suoriin ulkomaisiin sijoituksiin (F.m) luetaan kaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat suoriin ulkomaisiin sijoi-
tuksiin (AF.m). Sijoitukset ovat pitkäaikaisia, mikä
kuvastaa kotimaisen institutionaalisen yksikön (suoran
sijoituksen tekijän) pysyvää kiinnostusta toisessa maassa
sijaitsevaan institutionaaliseen yksikköön (suoran sijoi-
tuksen kohdeyritys). Suoran sijoituksen tekijän
tarkoituksena on vaikuttaa merkittävästi tämän toisessa
maassa sijaitsevan yrityksen toimintaan. Suorana ulkomai-
sena sijoituksena pidetään sekä suoran sijoituksen tekijän ja
sen kohteen välistä alkuperäistä taloustoimea että myös
myöhempiä niiden ja niiden tytäryritysten välisiä pääoma-
taloustoimia, olivatpa tytäryritykset yhtiöitettyjä tai
yhtiöimättömiä (1).
5.133. Suoriksi ulkomaisiksi sijoituksiksi luokiteltavat saamisiin ja velkoihin
kohdistuvat taloustoimet kirjataan asianomaisiin rahoitustaloustoimien
luokkiin eli lainoihin (F.4), osakkeisiin ja osuuksiin (F.5) sekä muihin
saamisiin ja velkoihin (F.7). Kuhunkin luokkaan sisältyvät suorat
sijoitukset tulisi kuitenkin kirjata myös erikseen lisätietoerään.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 145
(1) OECD:n määritelmä suorille sijoituksille, kolmas laitos.▼M4
▼B
▼B
RAHOITUSTALOUSTOIMIEN KIRJAUSSÄÄNNÖT
ARVOTUS
5.134. Rahoitustaloustoimet kirjataan liiketoimen arvoon eli siihen kansallisessa
valuutassa mitattuun arvoon, jossa kulloisetkin institutionaalisten yksi-
köiden keskinäiset tai niiden ja ulkomaiden väliset saamiset ja/tai velat
luodaan, maksetaan, vaihdetaan tai annetaan anteeksi, kun liiketoimia
arvioidaan puhtain liiketaloudellisin perustein.
5.135. Rahoitustaloustoimet ja niiden vastineena olevat rahoitus- tai muut
taloustoimet kirjataan samaan taloustoimiarvoon. Voidaan tarkastella
kolmea vaihtoehtoa:
a) rahoitustaloustoimi on kansallisessa valuutassa määritellyillä maksuvä-
lineillä tapahtuva taloustoimi (ks. 5.04. ja 5.23.): taloustoimen arvo on
yhtä kuin vaihdettujen maksuvälineiden määrä;
b) rahoitustaloustoimi on ulkomaisessa valuutassa määritellyillä
maksuvälineillä tapahtuva taloustoimi (ks. 5.04. ja 5.23.), eikä
vastintaloustoimikaan ole kansallisessa valuutassa määritellyllä
maksuvälineellä tapahtuva taloustoimi: taloustoimen arvo on yhtä
kuin käytettyjen maksuvälineiden määrä muunnettuna kansalliseen
valuuttaan tapahtumahetken valuuttakurssin mukaan;
c) rahoitustaloustoimi ja sen vastintaloustoimi eivät kumpikaan ole
maksuvälineillä tehtävä taloustoimi (ks. 5.04): taloustoimen arvoksi
määritellään siinä käytettyjen rahoitusvarojen ja/tai velkojen sen
hetkinen markkina-arvo.
5.136. Taloustoimen arvo viittaa tiettyyn rahoitustaloustoimeen ja sen vastinta-
loustoimeen. Taloustoimen arvo pitää käsitteellisesti selvästi erottaa
markkinoilla noteerattavasta arvosta eli puhtaasta markkinahinnasta tai
mistä hyvänsä hinnasta, jonka on tarkoitus kuvata samantapaisten tai jopa
identtisten saamisten ja/tai velkojen hintoja. Kuitenkin jos rahoitustalous-
toimen vastinkirjaus on esimerkiksi tulonsiirto, jolloin taloustoimeen ei
ole alunperinkään ryhdytty puhtain liiketaloudellisin perustein, talous-
toimi arvotetaan kyseisten saamisten ja/tai velkojen markkina-arvojen
mukaisena.
5.137. Taloustoimen arvo ei sisällä palvelumaksuja, palkkioita, provisioita eikä
muita samantapaisia maksuja taloustoimen toteutukseen liittyvistä palve-
luista; nämä kirjataan palvelumaksuiksi. Myöskään rahoitustaloustoimiin
kohdistettuja veroja ei oteta mukaan, vaan ne käsitellään palveluihin
kohdistettuina tuoteveroina. Kun rahoitustaloustoimeen liittyy uuden
velan liikkeeseenlasku, taloustoimen arvo on yhtä kuin syntyneen velan
määrä vähennettynä mahdollisesti ennakkoon maksetulla korolla. Vastaa-
vasti velkaa kuoletettaessa taloustoimen arvon tulee olla sekä velkojalle
että velalliselle yhtä kuin se määrä, jolla velka pienenee.
Joidenkin rahoitustaloustoimien alaluokkien arvotuksista
5.138. Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.33)
a) Jos liikkeeseenlaskijat myyvät arvopapereitaan emissiotakaajien tai
muiden välittäjien kautta lopullisille sijoittajille korkeampaan hintaan,
saamiset ja velat tulee kirjata sijoittajien maksaman hinnan mukaisina.
Sijoittajien maksaman hinnan ja liikkeeseenlaskijoiden saaman määrän
erotus tulisi käsitellä palvelumaksuna, jonka liikkeeseenlaskijat
maksavat emissiotakaajille.
b) Arvopaperien emissiot kirjataan emission arvoon. Jos arvopaperi
lasketaan liikkeeseen ali- tai ylihintaisena nimellisarvon sijaan,
emission todellisena arvona kirjataan liikkeeseenlaskijan myyntihet-
kellä saama rahamäärä eikä nimellisarvo. Emissiohinnan ja
lunastushinnan välinen erotus käsitellään arvopaperin juoksuajalle
jaksotettuna korkona.
c) Selvästi alihintaisia ja nollakuponkilainoja tulisi käsitellä kuten alle
nimellisarvon myytäviä arvopapereita. Korko jaksotetaan juokkovelk-
akirjan juoksuajalle, ja se pääomitetaan tällaisiin juokkovelkakirjoihin
(ks. 4.46.).
d) Jos pitkäaikaisen arvopaperin emissiohinta ei ole merkittävästi
nimellisarvoa alempi, emissiohinnan ja lunastushinnan erotus voidaan
kirjata laskennallisesti emissiohetkellä.
e) Jos arvopaperin pääoma on sidottu hintaindeksiin, hyödykkeen hintaan
tai valuuttakurssi-indeksiin, arvopaperin emissiohinta kirjataan
pääomaksi, ja indeksistä riippuva jaksottainen tai lainan erääntyessä
maksettava korvaus käsitellään korkona, joka jaksotetaan arvopaperin1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 146
▼B
juoksuajalle. Rahoitustilillä kirjataan vastinkirjauksena pääomitus
muihin arvopapereihin kuin osakkeisiin.
f) Sijoitukset jälkimarkkinoilla kierrossa oleviin arvopapereihin kirjataan
pörssiarvoon tai markkinahintaan.
g) Erääntyneet arvopaperit kirjataan lunastusarvoon, joka sisältää lunas-
tuksen yhteydessä maksettavan lisähinnan mutta ei palkintomaksuja ja
säästöpalkkioita, jotka kirjataan korkoihin.
h) Juokkovelkakirjojen vaihtaminen osakkeisiin tulisi kirjata juokkovelk-
akirjojen myyntinä ja osakkeiden ostona (ks. 5.62.l). Taloustoimen
arvo johdetaan myydyistä joukkovelkakirjoista, mikä saattaa edellyttää
osakkeiden hallussapitovoiton tai tappion kirjausta uudelleenarvotus-
tilillä (ks. 6.54.).
5.139. Johdannaiset (F.34)
a) Optioiden jälkimarkkinakauppa tai option käyttö ennen päätty-
mispäivää ovat rahoitustaloustoimia. Jos optio on voimassa vielä
päättymispäivänä, se voidaan toteuttaa tai se raukeaa. Option
toteuttamisen yhteydessä option asettaja saattaa maksaa sen hallussa-
pitäjälle maksun, joka on yhtä suuri kuin option perustan (kohde-
etuuden) vallitsevan markkinahinnan ja option toteutushinnan erotus
tai vaihtoehtoisesti voi tapahtua kohde-etuuden, joka voi olla rahoitus-
tai muuta varallisuutta, osto tai myynti ja sen vastinkirjauksena option
hallussapitäjän ja asettajan välinen option lunastushinnan suuruinen
maksu. Osto tai myynti arvotetaan vallitsevaan markkinahintaan.
Kohde-etuuden vallitsevan markkinahinnan ja option lunastushinnan
välinen erotus on molemmissa tapauksissa yhtä suuri kuin option
likvidaatioarvo eli option arvo päättymispäivänä. Jos optio raukeaa, ei
tapahdu taloustoimea. Option asettajalle tulee kuitenkin hallussapito-
voittoa ja option haltijalle hallussapitotappiota, jotka molemmat
kirjataan uudelleenarvotustilillä.
b) Muihin johdannaisiin kuin optioihin sisältyy tyypillisesti sopimus,
jonka mukaisesti kaksi osapuolta lupaavat vaihtaa tulevaisuudessa
tiettynä ajankohtana tai ajankohtina tiettyjä rahoitusvarallisuus- tai
reaalivarallisuuseriä. Taloustoimet, jotka tällaisista johdannaisista
kirjataan, ovat ensinnäkin ko. sopimuksilla käyty kauppa sekä
nettomääräiset maksut. Saattaa olla myös tarvetta kirjata taloustoimia,
jotka liittyvät johdannaissopimuksenperustamiseen. Useissa tapauk-
sissa kaksi osapuolta kuitenkin tekee johdannaissopimuksen ilman, että
kumpikaan osapuolista maksaa mitään maksuja; tällaisissa tapauksissa
sopimuksen perustavan taloustoimen arvo on nolla, eikä rahoitustilillä
tarvita minkäänlaisia kirjauksia.
c) Välittäjien maksamat tai saamat palkkiot optioista, futuureista,
swapeista ja muista johdannaissopimuksista käsitellään palvelumak-
suina asianomaisella tilillä. Swap-sopimuksen osapuolten ei katsota
tarjoavan palveluja toisilleen, mutta kaikki swap-sopimukseen liittyvät
kolmannelle osapuolelle maksetut maksut käsitellään palvelumaksuina.
Kun pääomia vaihdetaan swap-sopimuksen nojalla, vastaavat virrat
kirjataan perustana olevaan instrumenttiin kohdistuvana taloustoimena;
muista maksuista (palkkiot pois luettuina) aiheutuvat virrat kirjataan
johdannaisiin (F.34). Vaikka option myyjälle maksetun maksun
voidaan käsitteellisesti katsoa sisältävän palvelumaksun, ei palvelun
osuutta ole käytännössä yleensä mahdollista erottaa. Siksi koko option
hinta kirjataan sen ostajalle rahoitusvarojen hankinnaksi ja myyjälle
velkojen lisäykseksi.
d) Jos swap-sopimukseen liittyy pääomien vaihto kuten esimerkiksi
valuuttaswappien yhteydessä, tulee ensimmäinen pääomien vaihto
kirjata taloustoimena, joka kohdistuu vaihdon perustana olevaan
instrumenttiin sen sijaan, että se kohdistuisi johdannaisinstrumenttiin
(F.34). Mikäli sopimukseen ei liity pääomien vaihtoa, mitään
taloustointa ei aluksi kirjata. Molemmissa tapauksissa tässä vaiheessa
syntyvän johdannaisen arvo on aluksi nolla. Myöhemmin swapin arvo
vastaa seuraavia:
1. pääoman osalta takaisinvaihdettavan määrän odotetun markkina-
arvon ja sopimukseen kirjatun määrän välisen erotuksen nykyinen
markkina-arvo; ja
2. muiden maksujen osalta sopimuksessa määriteltyjen tulevien
virtojen nykyinen markkina-arvo.
Johdannaissopimusten arvon muutokset tulisi kirjata uudelleenarvos-
tusten tilillä.
Pääomien takaisinvaihto tehdään swap-sopimuksessa määritellyin
ehdoin ja rahoitusvarojen vaihto saattaa tapahtua muulla kuin1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 147
▼M5
▼M5
vallitsevalla markkinahinnalla. Sopimuspuolten väliset maksut suor-
itetaan sopimuksen mukaisesti. Vallitsevan markkinahinnan ja
sopimushinnan välinen erotus on yhtä suuri kuin saatavan/velan
purkuarvo sopimuksen päätöspäivänä, ja se kirjataan johdannaisiin
(F.34) kohdistuvana taloustoimena. Sitä vastoin muut swap-järjeste-
lyyn liittyvät virrat kirjataan johdannaisiin kohdistuvana taloustoimena
tosiasiallisesti vaihdetun määrän osalta. Kaikkien johdannaisiin
kohdistuvien taloustoimien tulee täsmätä koko swap-sopimuksesta
sen olemassaoloaikana saatuihin uudelleenarvostusvoittoihin tai -
tappioihin yhteensä. Käsittelytapa on yhdenmukainen päättymis-
päivänä toteutettavan option käsittelyn kanssa (ks. a alakohta edellä).
Institutionaalisten yksiköiden osalta swap- tai korkotermiinisopimus
kirjataan johdannaisiin varojen puolelle, jossa sillä on varojen
nettoarvo, jota positiiviset nettomaksut kasvattavat (ja päinvastoin).
Silloin, kun swapilla on velan nettoarvo, se kirjataan velkojen puolelle,
ja negatiiviset nettomaksut kasvattavat nettoarvoa (ja päinvastoin).
Johdannaissopimusten arvon muutokset tulisi kirjata uudelleenarvostusten
tilillä.
Pääomien takaisinvaihto tehdään swap-sopimuksessa määritellyin ehdoin
ja rahoitusvarojen vaihto saattaa tapahtua muulla kuin vallitsevalla
markkinahinnalla. Sopimusosapuolten väliset maksut suoritetaan sopi-
muksen mukaisesti. Vallitsevan markkinahinnan ja sopimushinnan välinen
erotus on yhtä suuri kuin saatavan/velan purkuarvo sopimuksen
päätöspäivänä, ja se kirjataan johdannaisiin (F.34) kohdistuvana talous-
toimena. Tämän viimeisen johdannaiseen liittyvän taloustoimen ja
viimeisten mahdollisten korkovirtojen tulee täsmätä koko swap-sopimuk-
sesta sen olemassoloaikana saatuihin uudelleenarvostusvoittoihin tai -
tappioihin yhteensä. Käsittelytapa on yhdenmukainen päättymispäivänä
toteutettavan option käsittelyn kanssa (ks. a yllä).
5.140. Osakkeet ja osuudet paitsi rahasto-osuudet (F.51)
a) Uudet osakkeet kirjataan emissiohintaan, joka yleensä on yhtä kuin
nimellisarvo plus emissiovoitto.
b) Kierrossa oleviin osakkeisiin kohdistuvat taloustoimet kirjataan
taloustoimen arvoon. Jos se ei ole tiedossa, se voidaan arvioida
pörssinoteerausten tai noteerattujen osakkeiden markkinahintojen
avulla sekä noteeraamattomien osakkeiden kirjanpitoarvon avulla.
c) Osinkojen sijaan annetut merkintäoikeudet (scrip dividend shares)
arvostetaan siihen hintaan, joka ilmenee liikkeeseenlaskijan osingon-
jakoehdotuksesta.
d) Järjestelmässä ei kirjata ilmaisosakkeiden emissioita (ks. 5.93.).
Kuitenkin jos ilmaisosakeanti aiheuttaa muutoksia yrityksen osak-
keiden yhteenlaskettuun markkina-arvoon, nämä muutokset kirjataan
uudelleenarvotustilillä (ks. 6.56.).
e) Muihin osuuksiin (F.513) kohdistuvien taloustoimien arvo on yhtä
kuin niiden varojen määrä, jonka omistajat siirtävät yrityksiinsä tai
yritysmäisiin yhteisöihin. Joissain tapauksissa varoja voidaan sijoittaa
antamalla anteeksi yrityksen tai yritysmäisen yhteisön velkoja.
5.141. Rahasto-osuudet (F.52)
a) Rahasto-osuuksiin kohdistuvat taloustoimet sisältävät rahastoon
maksetut nettomääräiset osuusmaksut.
b) Rahastojen saamilla omaisuustuloilla, joista on puhdistettu hallinnoin-
tikustannukset, on rahoitustilillä rahasto-osuuksiin tehtävä
vastinkirjaus, vaikka ko. omaisuustuloja ei olisikaan jaettu osakkaille
kunhan ne on osoitettu heille. Rahoitustilillä omaisuustulot pääomite-
taan.
KIRJAUSTEN AJOITUS
5.142. Rahoitustaloustoimet ja niiden vastintaloustoimet kirjataan samalla
hetkellä.
5.143. Jos vastintaloustoimi on muu kuin rahoitustaloustoimi, molemmat
kirjataan sillä hetkellä, kun ko. muu taloustoimi tapahtuu. Jos esimerkiksi
tavaroiden tai palvelusten myyntiin liittyy kauppaluotto, rahoitustalous-
toimi kirjataan samaan aikaan, kun asianmukaiselle muulle kuin
rahoitustilille tehdään kirjaus.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 148
▼B
▼B
5.144. Kun rahoitustaloustoimen vastineena on toinen rahoitustaloustoimi,
voidaan ajatella kolmea vaihtoehtoa:
a) molemmissa rahoitustaloustoimissa käytetään maksuvälineitä (ks.
5.04.): ne kirjataan sillä hetkellä, kun ensimmäinen maksu suoritetaan;
b) rahoitustaloustoimista vain toinen on sellainen, jossa käytetään
maksuvälineitä (ks. 5.04.): ne kirjataan hetkellä, jolloin maksu
suoritetaan;
c) kummassakaan rahoitustaloustoimessa ei käytetä maksuvälineitä (ks.
5.04.): ne kirjataan sillä hetkellä, kun ensimmäinen rahoitustaloustoimi
tapahtuu.
RAHOITUSTALOUSTOIMIEN LAATIMINEN TASEIDEN MUUTOKSIEN
AVULLA
5.145. Jos rahoitustaloustoimista ei ole saatavilla perustilastoja, ne voidaan
johtaa taseiden muutoksista eli rahoitussaamisten ja velkojen muutoksista
päättävän taseen ja aloittavan taseen välillä. Rahoitustaloustoimien ja
taseiden muutosten välinen ero koostuu kirjauksista, jotka tehdään
uudelleenarvotustilille sekä varojen volyymin muiden muutosten tilille.
Liite 5.1
Yhteys rahan määriin
5.146. Tässä liitteessä kuvataan menetelmää, jonka avulla voidaan esittää rahan
määrälle mittoja varallisuustaseessa ja rahoitustilillä.
5.147. Rahan määritelmät vaihtelevat maittain ja ajassa. Lisäksi nämä
määritelmät eivät välttämättä perustu niihin rahoitusvarojen ja sektorien
luokituksiin, jotka on määritelty tilinpitojärjestelmässä. Siksi rahan
määrälle ei ole määritelmiä järjestelmässä.
5.148. Seuraavanlaisia ongelmia ilmenee, kun yhdistellään rahan määriä ja
varallisuustaseita sekä rahoitustilejä. Ensinnäkin rahan määrät saattavat
muodostua osista, jotka eivät ole yhtäpitäviä tilinpitojärjestelmän
rahoitusvarojen ja velkojen luokkien, alaluokkien ja alaryhmien kanssa.
Rahan määrään saattaa esimerkiksi sisältyä vain osa luokasta käteisraha ja
talletukset (AF.2). Tällainen osa voi olla määritelty joko suhteessa
maturiteettiin ja/tai suhteessa niihin institutionaalisiin yksiköihin, jotka
pitävät hallussaan tai laskevat liikkeeseen käteistä rahaa ja talletuksia.
Toiseksi rahan määrät saattavat viitata rahaa luovaan, rahaa hallussa
pitävään ja rahaneutraaliin sektoriin, joita ei voida johtaa tilinpitojärjes-
telmässä määritellyistä sektoreista ja alasektoreista. Kolmanneksi raha-
aggregaattien laadinnassa käytetyt tietolähteet saattavat käytännössä
poiketa niistä tietolähteistä, joita käytetään sektoreittaisten ja ulkomaiden
varallisuustaseiden ja rahoitustilien laadintaan.
5.149. Jotta varallisuustaseesta tai rahoitustililtä voitaisiin identifioida rahan
määrä MX, saattaa olla välttämätöntä jakaa mikä hyvänsä järjestelmässä
määritelty saamisten ja velkojen luokka i kahteen alaluokkaan:
a) MXi: vaadeluokkaan i luettavien saamisten (velkojen) alaluokka,
joka on osa rahan määrää MX;
b) MX−i: vaadeluokkaan i luettavien saamisten (velkojen) alaluokka,
joka ei ole osa rahan määrää MX;
Käytännössä joitakin saamisten (velkojen) luokkia ei lueta mukaan
laajimpaankaan rahan määritelmään kuten esimerkiksi monetaarista kultaa
ja SDR:iä (AF.1) tai vakuutusteknistä vastuuvelkaa (AF.6). Siksi MX1 ja
MX6 olisivat nollia eli toisin sanoen luokan AF.1:n hajottaminen
alaluokkiin MX1 ja MX−1 tai luokan AF.6 hajottaminen alaluokkiin
MX6 ja MX−6 ei ole tarpeen.
5.150. Rahan määrä MX on yhtä kuin rahaa hallussa pitävien sektoreiden
kaikkien saamisten alaluokkien MXi summa ja MX on kaikkien rahaa
luovien sektoreiden kaikkien velkojen alaluokkien MXi summa.
5.151. Yksi tämän menetelmän suurimmista eduista on sen joustavuus. Kun
rahan määritelmä muuttuu, tarvitsee muokata vain joidenkin saamis- ja
velkaluokkien jakamista alaluokkiin MXi ja MX−i.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 149
▼B
Rahan määriä taseessa tai rahoitustilillä
Rahaa hallussa pitävien
sektorien rahoitusvaratRahaa luovien sektorien
velat
Yh-
teensäLuokittelu
sektoreittainLuokittelu
sektoreittainYh-
teensä
AF.1
AF.2
josta MX2
MX−2
AF.3
AF.33
josta MX33
MX−33
AF.34
josta MX34
MX−34
AF.4
AF.41
josta MX41
MX−41
AF.42
josta MX42
MX−42
AF.5
AF.51
josta MX51
MX−51
AF.52josta MX
52
MX−52
AF.6
AF.7AF.71
josta MX
71
MX−71
AF.79
Saamiset ja velat
yhteensä, josta
MX1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 150
▼B
LUKU 6
MUUT VIRRAT
6.01. Muihin virtoihin kuuluvat kiinteän pääoman kuluminen (K.1), valmista-
mattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat ja vähennykset (K.2)
sekä muut varojen muutokset (K.3—K.12).
Muut varojen muutokset koostuvat sellaisista erilaisista varojen, velkojen
ja nettovarallisuuden muutoksista, jotka eivät ole seurausta pääomatilillä
ja rahoitustilillä kirjatuista taloustoimista. Niihin luetaan muut volyymin
muutokset (K.3—K.10 ja K.12) sekä myös hallussapitovoitot ja -tappiot
(K.11).
KIINTEÄN PÄÄOMAN KULUMINEN (K.1)
6.02. Määritelmä: Kiinteän pääoman kuluminen (K.1) kuvaa tarkasteluajan-
jakson aikana loppuunkäytettyä kiinteiden varojen määrää.
Kuluminen on seurausta normaalista kulumisesta sekä
ennakoitavasta vanhentumisesta, ja siihen sisältyvät myös
sellaisista satunnaisista vahingoista aiheutuneet kiinteän
pääoman menetykset, joiden varalle voidaan ottaa
vakuutus.
6.03. Sekä aineellisille että aineettomille kiinteille varoille (paitsi eläimille)
tulee laskea kuluminen. Aineettomia kiinteitä varoja ovat esimerkiksi
mineraalien etsintäkustannukset, ohjelmistot (software), valmistamatto-
miin varoihin kohdistuvat merkittävät parannukset sekä
valmistamattomien varojen omistuksen vaihtoon liittyvät kustannukset.
6.04. Kiinteän pääoman kuluminen (joka pitäisi erottaa verotuksessa sallituista
tai liikekirjanpidossa näytetyistä poistoista) tulisi arvioida kiinteän
pääomakannan ja eri pääomatavaroiden todennäköisen keskimääräisen
taloudellisen iän perusteella. Pääomakannan laskemisessa suositellaan
käytettäväksi investointikertymämenetelmää aina, kun kiinteästä pääoma-
kannasta ei ole välitöntä tietoa. Kiinteiden varojen kanta tulisi arvottaa
tilikauden ostajan hintoihin.
Sellaiset satunnaisten onnettomuuksien aiheuttamat kiinteiden varojen
menetykset, joiden varalta voidaan ottaa vakuutus, otetaan huomioon
arvioitaessa kyseisten tavaroiden keskimääräistä käyttöikää. Tietyn
tilinpitojakson aikana koko kansantaloudessa tapahtuvien normaalien
vahinkojen voidaan odottaa olevan yhtäsuuria tai likipitäen yhtä suuria
kuin kansantaloudessa keskimäärin. Eri yksiköiden tai yksikköryhmien
osalta todelliset normaalit vahingot voivat kuitenkin poiketa keskimääräi-
sistä satunnaisista vahingoista. Tällaisessa tapauksessa sektorikohtaiset
erot kirjataan kiinteiden varojen muihin volyymin muutoksiin.
Kiinteän pääoman kuluminen lasketaan käyttämällä ”suoraviivaista”
menetelmää, jossa kiinteän pääomatavaran arvosta poistetaan vakio-osuus
koko tavaran eliniän ajan.
Kiinteän varan suorituskyvyn alenemismallista riippuen voi kuitenkin olla
aiheellista laskea kiinteän pääoman kuluminen geometrisen poistomene-
telmän mukaisesti.
6.05. Kiinteän pääoman kuluminen esitetään tilijärjestelmässä aina tasapai-
noerän alapuolella, joka erä esitetään bruttoja nettomääräisenä. ”Brutto”-
kirjaus tarkoittaa sitä, että kiinteän pääoman kulumista ei ole vähennetty
ja vastaavasti ”netto”-kirjaus merkitsee, että kiinteän pääoman kuluminen
on vähennetty.
VALMISTAMATTOMIEN MUIDEN KUIN RAHOITUSVAROJEN
HANKINNAT MIINUS VÄHENNYKSET (K.2)
6.06. Määritelmä: Valmistamattomat muut kuin rahoitusvarat (1)koostuvat
maasta sekä muista aineellisista valmistamattomista
varoista, joita voidaan käyttää tavaroiden ja palvelusten
tuotannossa sekä aineettomista valmistamattomista
varoista.
6.07. Maa määritellään maaperäksi mukaanluettuna sitä peittävä maa-aines ja
siihen liittyvät pintavedet (1). Pintavesiksi luetaan kaikki sisävesialueet —
tekojärvet, järvet, joet jne. — joihin voi olla omistajan oikeuksia.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 151
(1) Varojen määritelmät, ks. kappaleen 7 liitettä 7.1.
▼B
6.08. Seuraavia eriä ei lueta mukaan maahan:
a) maan pinnalla tai sen sisällä olevia rakennuksia tai muita rakennelmia
— teitä, tunneleita, jne.;
b) viinitarhoja, hedelmätarhoja tai muita puuistutuksia eikä kasvavaa
viljaa jne.;
c) maaperävaroja;
d) luonnonvaraisia biologisia varoja;
e) pohjavesivaroja.
Erät a) ja b) ovat valmistettuja kiinteitä varoja, erät c), d) ja e) luetaan
aineellisiin valmistamattomiin varoihin.
6.09. Maan hankinnat ja luovutukset arvotetaan niihin käypiin markkinahin-
toihin, jotka vallitsevat hankinta- tai luovutushetkellä. Maahan liittyvät
taloustoimet kirjataan samaan arvoon sekä ostajan että myyjän tileillä.
Arvoon ei lueta mukaan niitä kustannuksia, jotka koituvat maan
omistuksen siirrosta, vaan ne kirjataan kiinteän pääoman bruttomuodos-
tukseen.
6.10. Muiden aineellisten valmistamattomien varojen hankintoihin ja vähen-
nyksiin sisältyvät maaperävarat, luonnonvaraiset biologiset varat sekä
vesivarat. Maaperävarat sisältävät hiili-, öljy-, maakaasuvarannot sekä
metalli- ja epämetallimineraalivarannot (1).
6.11. Muiden aineellisten valmistamattomien varojen hankinnat ja vähennykset
arvotetaan niihin käypiin markkinahintoihin, jotka vallitsevat hankinta- tai
luovutushetkellä. Hankinta- ja luovutushintoihin ei lueta mukaan omista-
juuden siirtoon liittyviä kustannuksia. Ne kirjataan kiinteän pääoman
bruttomuodostukseen.
6.12. Aineettomat valmistamattomat muut kuin rahoitusvarat koostuvat paten-
toinneista, vuokrasopimuksista ja muista siirrettävistä sopimuksista,
ostetusta liikearvosta (goodwill) sekä muista aineettomista valmistamat-
tomista varoista. Vuokrasopimukset käsittävät maan, maaperävarojen sekä
asuin- ja muiden talorakennusten vuokrauksen (1). Lisäesimerkkeinä
voidaan mainita urheilijoiden ja kirjailijoiden kanssa tehdyt siirrettävät
sopimukset. Vuokrasopimusten tai muiden siirrettävien sopimusten
hankintojen ja luovutusten arvo koostuu niistä maksuista, joita alkuperä-
isille tai myöhemmille vuokralaisille maksetaan silloin, kun
vuokraoikeudet tai toimiluvat myydään tai siirretään toisille institutio-
naalisille yksiköille. Aineettomien valmistamattomien varojen hankinta-
ja luovutushintoihin ei lueta mukaan omistajuuden siirtoon liittyviä
kustannuksia. Omistuksen siirtokustannukset ovat kiinteän pääoman
bruttomuodostuksen erä.
6.13. Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat miinus
vähennykset kirjataan sektorien, koko kansantalouden ja ulkomaiden
pääomatilille.
MUUT VAROJEN MUUTOKSET (K.3—K.12)
6.14. Määritelmä: Muut varojen muutokset ovat virtoja, jotka eivät ole
seurausta pääoma- ja rahoitustileillä kirjatuista taloustoi-
mista. Muita muutoksia erotetaan kahdenlaisia.
Ensimmäiset koostuvat varojen volyymin muutoksista.
Toiset koostuvat sellaisista varojen, velkojen tai nettovar-
allisuuden arvonmuutoksista, jotka seuraavat hintatason ja -
rakenteen muutoksista ja jotka johtavat hallussapitovoit-
toihin tai -tappioihin.
MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.3—K.10 JA K.12)
6.15. Muut volyymin muutokset ovat virtoja, joilla on erilaisia tarkoituksia.
Yksi tärkeä tehtävä on mahdollistaa tiettyjen varojen järjestelmään tulo ja
sieltä poistuminen normaalin tapahtumien kulun mukaisena, esimerkkinä
luonnon tapahtumista johtuvat tileihin mukaan otot ja niistä poistamiset.
Tämä on tärkeää luonnonvarojen löytämisen, ehtymisen ja kulumisen
kirjaamiseksi. Toinen tehtävä on kirjata sellaisten poikkeuksellisten
ennakoimattomien tapahtumien vaikutukset, jotka koskevat varoista
saatavaa taloudellista hyötyä.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 152
(1) Varojen määritelmät, ks. kappaleen 7 liitettä 7.1.
▼B
6.16. Muut volyymin muutokset koostuu yhdeksästä luokasta:
a) Valmistamattomien varojen muuttuminen taloudellisesti merkittäviksi
(K.3)
b) Valmistettujen varojen muuttuminen taloudellisesti merkittäviksi (K.4)
c) Luonnonvaraisten biologisten varojen kasvu (K.5)
d) Valmistamattomien varojen taloudellisen arvon häviäminen (K.6)
e) Katastrofien aiheuttamat menetykset (K.7)
f) Korvauksettomat haltuunotot (K.8)
g) Muualla luokittelemattomat muiden kuin rahoitusvarojen muut
volyymin muutokset (K.9)
h) Muualla luokittelemattomat rahoitusvarojen ja velkojen muut
volyymin muutokset (K.10)
i) Luokitus- ja rakennemuutokset (K.12).
VALMISTAMATTOMIEN VAROJEN MUUTTUMINEN TALOUDELLI-
SESTI MERKITTÄVIKSI (K.3)
6.17. Valmistamattomien varojen muuttuminen taloudellisesti merkittäviksi
(K.3) kuvaa sellaista ko. varojen lisääntymistä, joka ei ole seurausta
tuotannosta.
Tähän luetaan:
a) hyödynnettävissä olevien maaperävarojen bruttomääräiset lisäykset:
todennetut hiili-, öljy-, maakaasu-, metalli- ja epämetallimineraalivar-
annot, jotka ovat taloudellisesti hyödynnettävissä. Tähän luetaan myös
ne varannot, jotka tulevat taloudellisesti hyödynnettäviksi teknologisen
kehityksen tai suhteellisten hinnanmuutosten myötä;
b) muiden luonnonvarojan siirtäminen taloudellisen toimintaan: luonnon-
varat, jotka muuttuvat merkitykseltään määriteltäviksi taloudellisiksi
varoiksi. Taloudelliset varat ovat varoja, joihin institutionaalisilla
yksiköillä on omistajan oikeuksia ja joista niiden omistajille voi koitua
taloudellista hyötyä (esimerkiksi koskemattomien metsien hyödyntä-
minen, luonnonvaraisen tai joutomaan muuntaminen sellaiseksi, että se
voidaan ottaa taloudelliseen käyttöön, uudismaan raivaus);
c) valmistamattomien varojen laadunmuutokset, jotka ovat seurausta
niiden taloudellisen käytön muuttumisesta. Laadunmuutokset
käsitellään volyymin muutoksina. Tässä kirjattavat laadunmuutokset
ovat vastinkirjauksia niille taloudellisen käytön muutoksille, jotka
esitetään luokitusmuutoksina (ks. 6.32.) — esimerkiksi maan muuttu-
minen viljelymaasta rakennusmaaksi;
d) aineettomien valmistamattomien varojen ilmaantuminen. Aineettomia
valmistamattomia muita kuin rahoitusvaroja syntyy patentoinnin tai
siirrettävien sopimusten tekemisen yhteydessä. Myös jos yrityksiä
myydään niiden omat varat ylittävällä hinnalla (ks. 7.05.), muodostaa
omien varojen ylittävä osa ostohinnasta ”ostettu liikearvo” -varalli-
suuserän. Liikearvoa, jota ei ole todennettu myynnin/oston kautta, ei
lueta taloudellisiin varoihin.
VALMISTETTUJEN VAROJEN MUUTTUMINEN TALOUDELLISESTI
MERKITTÄVIKSI (K.4)
6.18. Valmistettujen varojen muuttuminen taloudellisesti merkittäviksi (K.4)
liittyy tavaroihin, joita ei ole aiemmin kirjattu taseeseen. Se tarkoittaa
merkittävän tai erityisen taloudellisen arvon tunnistamista, ja se kirjataan
muihin volyymin muutoksiin.
Valmistettujen varojen muuttuminen taloudellisesti merkittäviksi sisältää:
a) arvoesineet, kuten jalokivet ja taide-esineet, kun varallisuustaseeseen
aiemmin kirjaamattoman esineen korkea arvo tai taiteellinen merkitys
ensimmäisen kerran tunnistetaan
b) historialliset muistomerkit, kun rakennuksen tai sijaintipaikan erityinen
arkeologinen, historiallinen tai kulttuurimerkitys, jota ei ole aiemmin
kirjattu varallisuustaseeseen, ensimmäisen kerran tunnistetaan.
LUONNONVARAISTEN BIOLOGISTEN VAROJEN KASVU (K.5)
6.19. Luonnonvaraisten biologisten varojen kasvu (K.5) ei ole minkään
institutionaalisen yksikön suorassa valvonnassa, vastuulla tai hallin-
noimaa, eikä se siten ole tuotantoa. Näiden taloudellisten varojen
lisääntyminen, kuten esimerkiksi luonnonpuuston kasvu ja kalakannan1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 153
▼B
kasvu jokien suissa, on silloin tulkittava taloudellisen arvon ilmaantumi-
seksi.
6.20. Luonnollinen kasvu tulisi kirjata lisäyksenä (K.5); näiden varojen
ehtyminen tulisi kirjata taloudellisen arvon häviämisenä (K.61).
Käytännössä luonnollinen kasvu voidaan kirjata kuitenkin vain nettomää-
räisenä, koska itse asiassa todennäköisesti ainoat käytettävissä olevat
fyysiset mitat ovat nettomittoja.
VALMISTAMATTOMIEN VAROJEN TALOUDELLISEN ARVON
HÄVIÄMINEN (K.6)
6.21. Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen taloudellisen arvon
häviäminen (K.6) sisältää:
a) luonnonvarojen ehtymisen (K.61), mikä käsittää maaperävarojen
esiintymien vähenemisen sekä varoihin luettujen (ks. 6.19) luonnon-
varaisten biologisten varojen kuluttamisen;
b) muun valmistamattomien varojen taloudellisen arvon häviämisen
(K.62):
1) hyödynnettävien maaperävarojen muut vähennykset (teknologian
tai suhteellisten hintojen muutoksesta johtuva hyödynnettävyyden
uudelleenarviointi);
2) valmistamattomien varojen laadunmuutos, joka on seurausta
muutoksista niiden taloudellisessa käytössä;
3) taloudellisesta toiminnasta johtuva valmistamattomien varojen
huonontuminen. Tähän luetaan maan, vesivarojen ja periaatteessa
muiden luonnonvarojen arvon aleneminen;
4) ostetun liikearvon poistaminen, siirrettävissä olevien sopimusten
purkaminen ja patenttisuojan loppuminen.
KATASTROFIEN AIHEUTTAMAT MENETYKSET (K.7)
6.22. Volyymin muihin muutoksiin kirjattavat katastrofien aiheuttamat mene-
tykset ovat seurausta laajoista, erillisistä ja tunnistettavista tapahtumista,
jotka voivat tuhota mihin tahansa taloudellisten (rahoitus- tai muiden kuin
rahoitus-) varojen luokkaan luettavia eriä.
6.23. Tällaisia tapahtumia ovat maanjäristykset, tulivuoren purkaukset,
hyökyaallot, epätavallisen voimakkaat hirmumyrskyt, kuivuus sekä muut
luonnononnettomuudet; sotatoimet, mellakointi ja muut poliittiset tapah-
tumat; teknologiset onnettomuudet kuten suuret myrkkypäästöt tai
radioaktiivisten aineiden pääsy ilmaan.
Tähän luetaan erityisesti:
a) epätavallisen tulvimisen tai tuulivahingon aiheuttama maan laadun
huononeminen;
b) kuivuuden tai taudin puhkeamisen aiheuttama kasvatettavien varojen
tuhoutuminen;
c) metsäpalojen tai maanjäristysten aiheuttama rakennusten, laitteiden tai
arvoesineiden tuhoutuminen;
d) luonnonkatastrofien tai poliittisten tapahtumien seurauksena tapahtuva
rahan tai haltija-arvopapereiden satunnainen tuhoutuminen.
KORVAUKSETTOMAT HALTUUNOTOT (K.8)
6.24. Korvauksettomia haltuunottoja (K.8) tapahtuu, kun hallitukset tai muut
institutionaaliset yksiköt ottavat omistukseensa muiden institutionaalisten
(myös ulkomaisten) yksiköiden varoja ilman täyttä korvausta muista
syistä kuin verojen, sakkojen tai muiden vastaavien maksujen maksamista
varten. Tällaisen yksipuolisen takavarikoimisen korvaukseton osa ei ole
pääomatilille kirjattava pääomansiirto.
MUUALLA LUOKITTELEMATTOMAT MUIDEN KUIN RAHOITUS-
VAROJEN MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.9)
6.25. Muiden kuin rahoitusvarojen muihin volyymin muutoksiin (K.9) kirjataan
odottamattomien tapahtumien vaikutukset varoista saatavaan taloudelli-
seen hyötyyn.
Tähän luetaan:
a) odottamaton vanhanaikaistuminen. Kiinteän pääoman kulumiseen ei
sisälly kiinteiden varojen odottamatonta vanhanaikaistumista, ja siten
normaali odotettavissa oleva vanhanaikaistuminen ei aina riitä1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 154
▼B
ottamaan huomioon todellista vanhanaikaistumista. Kiinteiden varojen
arvon alentamiseksi tulee sen vuoksi tehdä parantuneen teknologian
käyttöönotosta johtuvia kirjauksia;
b) kiinteän pääoman kulumiseen sisältyvien normaalivahinkoja vastaa-
vien vähennysten ja todellisten menetysten väliset erot.
Ennakoimattomat vahingot eivät sisälly kiinteän pääoman kulumiseen,
ja siten erä, joka kulumisessa on mukana kuvaamassa normaalia
odotettavissa olevaa vahinkojen määrää, voi olla todellista vahinkojen
määrää pienempi (tai suurempi). Sen vuoksi tulee tehdä oikaisuja
tällaisista tapahtumista aiheutuvan kiinteiden varojen arvon ennakoi-
mattoman alenemisen (tai lisäyksen) osalta;
c) sellainen kiinteiden varojen arvonalennus, jota ei ole otettu huomioon
kiinteän pääoman kulumisessa: kiinteiden varojen arvon aleneminen,
jonka syinä ovat esimerkiksi ennakoimattomat ilman happamuuden tai
sateiden vaikutukset rakennusten pinnoitteille tai kulkuneuvojen
koreille;
d) luopuminen tuotantolaitteistoista jo ennen sen valmistumista tai ottoa
taloudelliseen käyttöön;
e) poikkeukselliset varastotappiot (esim. tulipalon, varkauden tai vilja-
varaston hyönteistuhon takia);
f) muiden varojen kuin rahoitusvarojen tilastolliset erot varallisuuden
päätöstaseen ja vastaavan avaustaseen välillä.
MUUALLA LUOKITTELEMATTOMAT RAHOITUSVAROJEN JA
VELKOJEN MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.10)
6.26. Tähän kirjataan kaikki sellaiset muutokset rahoitusvaroissa ja veloissa,
jotka eivät ole seurausta rahoitustilillä kirjatuista rahoitustaloustoimista,
jotka eivät kuulu uudelleenarvotustilille kirjattaviin hallussapitovoittoihin
tai tappioihin, jotka eivät ole luokitus- tai rakennemuutoksia, jotka eivät
ole katastrofien aiheuttamia menetyksiä tai korvauksettomia haltuunottoja.
6.27. Luokkaan K.10 luetaan:
a) SDR:ien (AF.12) jakamiset ja peruuttamiset (ks. 5.33.—5.35.):
SDR:ien kohdalla ei ole olemassa edes teoreettista velkaa. Siksi
SDR:iä luovaa (jakavaa) ja niitä vähentävää (peruuttavaa) mekanismia
ei käsitellä taloustoimikirjauksina, vaan kirjaukset tehdään varojen
volyymin muiden muutosten tilillä. SDR:ien jakamiset lisäävät
rahaviranomaisten saamisia ja peruutukset vastaavasti vähentävät
saamisia;
b) muut volyymin muutokset, jotka liittyvät määrätyn etuuden eläker-
ahastoihin: määrätyn etuuden eläkejärjestelmät ovat sellaisia, joissa
niihin osallistuville palkansaajille taataan luvattu eläkkeiden taso.
Eläkkeet ovat tietyn kaavan mukaisesti suhteessa osakkaiden palve-
luaikaan ja palkkaan, eivätkä ne määräydy kokonaan rahaston varojen
mukaan. Tällaisissa määrätyn etuuden järjestelmissä volyymin muiden
muutosten tilille tehty kirjaus sisältää korvausrakenteen muutoksista
johtuvat vakuutusteknisen velan muutokset, jotka tulee erottaa
edunsaajaryhmän ikä- ja palvelurakenteen muutoksista. Korvausraken-
teen muutoksia ovat esimerkiksi muutokset ko. kaavassa, eläkeiän
alentamiset tai tulevien eläkkeiden tai kaikkien maksettavien
eläkkeiden vuosittaisten lisäysten (joka on yleensä määritelty vakioksi
* prosenttia vuodessa) rahastointi;
c) poikkeukselliset kätseisrahaan tai haltija-arvopapereihin kohdistuvat
tappiot, jotka johtuvat esimerkiksi tulipalosta tai varkaudesta;
d) velkojan tekemä luottotappioiden poistaminen tai luottojen arvon
alentaminen: velkojan yksipuolinen tunnustaminen, että konkurssin tai
jonkun muun syyn takia saamista ei voida enää periä, ja tästä seuraava
velkojan saamisen poistaminen hänen taseestaan kirjataan tähän
yhdessä velallisen vastinvelan poiston kanssa. Kuitenkin niissä
tapauksissa, joissa institutionaalinen velallisyksikkö on velkojan
valvonnassa, velkojan tekemä, muista syistä kuin konkurssista johtuva
velan tileistä poistaminen tai arvonalennus kirjataan varallisuuden
muodostustileillä. ►M4 Yleisperiaatteesta poiketen tähän luokkaan
eivät kuulu julkisyhteisöille maksettavat verot ja sosiaaliturvamaksut,
jotka julkisyhteisöt yksipuolisesti tunnustavat jäävän todennäköisesti
perimättä. Todennäköisesti perimättä jäävien julkisyhteisöille makset-
tavien verojen ja sosiaaliturvamaksujen vaikutus on poistettava
julkisyhteisöjen sektorin ja vastinsektorien nettoluotonanto/nettoluoto-
nottolaskelmassa sen tilinpitokauden aikana, jona velvollisuus onsyntynyt (katso kohta 1.57); ◄
e) rahoitusvarojen ja velkojen tilastolliset erot päätöstaseen ja vastaavan
avaustaseen välillä.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 155
▼B
6.28. Luokkaan K.10 ei lueta:
a) velallisen ja velkojan yhteisestä sopimuksesta peruutettua velkaa
(velan peruuttaminen tai velan anteeksianto): se käsitellään velallisen
ja velkojan välisenä taloustoimena (ks. 4.165. f ja 5.16.) eikä volyymin
muuna muutoksena;
b) velan kieltäminen: velallisen tekemää velan yksipuolista mitätöintiä ei
järjestelmässä tunneta.
LUOKITUS- JA RAKENNEMUUTOKSET (K.12)
6.29. Luokitus- ja rakennemuutokset (K.12) muodostuvat institutionaalisten
yksiköiden sektoriluokituksen ja rakenteen (K.12.1) sekä varojen ja
velkojen luokitusmuutoksista (K.12.2).
SEKTORILUOKITUS- JA RAKENNEMUUTOKSET (K.12.1)
6.30. Institutionaalisen yksikön luokitteleminen uudelleen sektorista toiseen
siirtää samalla koko sen taseen, esimerkiksi kun kotitaloussektoriin
luokitellusta institutionaalisesta yksiköstä tulee yrityssektoriin luokiteltava
yritysmäinen yhteisö.
Institutionaalisten yksiköiden rakenteen muutokset kattavat tiettyjen
rahoitusvarojen ja velkojen ilmaantumisen ja häviämisen yrityksen
uudelleenjärjestelyn yhteydessä. Kun yritys lakkaa olemasta itsenäinen
oikeudellinen yksikkö sen takia, että se sulautuu yhteen tai useampaan
yritykseen, kaikki sulautuvan yrityksen ja sen sulauttavien yritysten
väliset saamiset/velat mukaan lukien osakkeet ja osuudet häviävät
järjestelmästä. Yrityksen osakkeiden ja osuuksien osto osana fuusiota on
kuitenkin kirjattava ostavan yrityksen ja aiemman omistajan välisenä
rahoitustaloustoimena. Entisten osakkeiden korvaaminen haltuunoton
yhteydessä uusilla osakkeilla tai uudella yrityksellä tulee kirjata
osakkeiden lunastamisena, johon liittyy uusien osakkeiden emissio.
Sulautuneen yrityksen ja kolmansien osapuolien väliset rahoitussaamiset
ja velat pysyvät muuttumattomina, ja ne siirtyvät sulauttavalle yritykselle
(yrityksille).
Kun yritys vastaavasti jaetaan oikeudellisesti kahdeksi tai useammaksi
institutionaaliseksi yksiköksi, uudet rahoitusvarat ja velat (rahoitusvarojen
ilmaantuminen) kirjataan tähän luokkaan (K.12.1).
VAROJEN JA VELKOJEN LUOKITUSMUUTOKSET (K.12.2)
6.31. Luokassa 12.2 eritellään kullan monetarisointi tai sen peruuttaminen
(K.12.21) sekä muut varojen ja velkojen muutokset kuin kullan
monetarisointi tai sen peruuttaminen (K.12.22).
6.32. Kullan monetarisointi tai sen peruuttaminen (K.12.21) kirjataan rahavir-
anomaisten varojen muiden volyymin muutosten tilillä eli alasektorissa
keskuspankki (S.121) tai valtionhallinto (S.1311).
Kun rahaviranomaiset luokittelevat kullan uudelleen arvoesinevarannosta
rahaviranomaisten hallussa oleviksi varantovaroiksi, tapahtuu kullan
monetariosinti. Varojen volyymin muiden muutosten tilille kirjataan
silloin niiden hallussa olevien arvoesineiden väheneminen ja monetaarisen
kullan lisäys.
Monetaarisen kullan ostot suoraan toiselta rahaviranomaiselta luokitellaan
monetaariseen kultaan kohdistuviksi taloustoimiksi (F.11). Kaikki muut
ostot mukaan lukien ostot rahoituksen välittäjiltä tai järjestäytyneiltä
kultamarkkinoilta on kirjattava arvoesineiden ostoiksi, joita seuraa
luokitusmuutos.
Kullan monetarisointi peruutetaan, kun rahaviranomaiset muuntavat
varantovaroina olevaa kultaa arvoesineiksi. Tällöin rahaviranomaisten
hallussa olevan monetaarisen kullan määrä pienenee ja arvoesineiden
määrä kasvaa. Monetaarisen kullan myynnit suoraan toisille rahavirano-
maisille luokitellaan monetaariseen kultaan (F.11) kohdistuneiksi
taloustoimiksi. Kaikki muut myynnit mukaan lukien myynnit rahoituksen
välittäjille tai järjestäytyneillä kultamarkkinoilla, on kirjattava arvoesi-
neiden myynneiksi, joita edeltää luokitusmuutos.
6.33. Muut varojen ja velkojen muutokset kuin kullan monetarisointi/sen
peruuttaminen (K.12.22): esimerkkeinä ovat maan käytön muutokset sekäasuntojen muuttaminen kaupalliseen käyttöön ja päinvastoin. Maan
ollessa kyseessä molemmat kirjaukset — negatiivinen vanhaan luokkaan
ja positiivinen uuteen luokkaan — on tehtävä yhtä suurina luokkaan
K.12.22. Maan käytön muutoksesta seuraava arvon muutos kirjataan
valmistamattomien varojen muuttumisena taloudellisesti merkittäväksi1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 156
▼B
(ks. 6.17.c) tai niiden taloudellisen arvon häviämisenä (ks. 6.21.b), ja niitä
pidetään volyymin muutoksina.
K.12.22:een ei sisälly joukkovelkakirjojen muuntaminen osakkeiksi.
Tällainen muuntaminen kirjataan kahtena erillisenä rahoitustaloustoimena
(ks. kappale 5.62.l).
6.34. Muihin volyymin muutoksiin kohdistuvat kirjaukset (K.3—K.10 ja K.12)
kirjataan sektorien, koko kansantalouden ja ulkomaiden varojen volyymin
muiden muutosten tilillä.
NIMELLISET HALLUSSAPITOVOITOT/-TAPPIOT (K.11)
6.35. Nimelliset hallussapitovoitot (1) ovat varojen, velkojen ja siten myös
nettovarallisuuden arvon muiden muutosten se luokka, joka kuvaa niiden
hintatason ja rakenteen muutoksia. Nimelliset hallussapitovoitot jaetaan
neutraaleihin ja reaalisiin hallussapitovoittoihin.
6.36. Määritelmä: Nimellinen hallussapitovoitto tietystä varojen määrästä
määritellään arvonmuutokseksi näiden varojen omistajalle
seurauksena niiden hintojen muutoksesta. Velkaan kohdis-
tuva hallussapitovoitto määritellään hinnan muutoksesta
seuraavaksi velan arvon muutokseksi vastakkaismerk-
kisenä.
6.37. Positiivinen hallussapitovoitto seuraa tietyn varallisuuden arvon noususta
tai velan arvon alenemisesta. Negatiivinen hallussapitovoitto — eli
hallussapitotappio — seuraa tietyn varallisuuden arvon alenemisesta tai
velan arvon kohoamisesta.
6.38. Uudelleenarvotustilille kirjattavat nimelliset hallussapitovoitot kertyvät
varoista ja veloista riippumatta siitä, realisoituvatko ne vai eivät.
Hallussapitovoiton sanotaan realisoituneen, kun kyseessä oleva varalli-
suuserä myydään, kuoletetaan, käytetään tai muuten poistetaan tai kun
velka maksetaan takaisin. Siten realisoimaton voitto kertyy sellaisesta
varallisuudesta, joka yhä omistetaan tai velasta, joka on yhä olemassa
tilinpitojakson lopussa. Realisoitunut voitto ymmärretään yleensä realisoi-
tuneena koko siltä ajalta, jonka varallisuuserä on ollut omistuksessa tai
jonka velka on ollut olemassa riippumatta siitä, onko tämä aika
yhteneväinen tilinpitojakson kanssa vai ei. Koska hallussapitovoitot
kirjataan järjestelmässä suoriteperusteisesti, realisoituneiden ja realisoitu-
mattomien hallussapitovoittojen erottelu ei ole mukana luokituksissa eikä
tileillä, vaikka se olisi hyödyllistä joihinkin tarkoituksiin.
6.39. Hallussapitovoittoihin sisältyy kaikenlaisiin varoihin liittyviä voittoja:
valmistettuihin ja valmistamattomiin muihin kuin rahoitusvaroihin sekä
rahoitusvaroihin. Hallussapitovoitoissa on siten mukana myös tuottajien
kaikenlaisten tavaroiden varastoihin sekä keskeneräisiin töihin kohdis-
tuvat voitot.
6.40. Nimellisiä hallussapitovoittoja voi kertyä tilinpitojakson aikana minkä
pituisen ajan tahansa hallussa olleista varoista eikä pelkästään niistävaroista, jotka ovat avaus- ja/tai päätöstaseessa. Nimellinen hallussapito-
voitto tietystä varallisuuserästä tai määrätystä määrästä tietyn tyyppistä
varallisuutta, joka sen omistajalle kertyy tietyllä aikavälillä, määritellään:
varallisuuserän käypä arvo myöhempänä ajankohtana
miinusvarallisuuserän käypä arvo aikaisempana ajankohtana
olettaen, että itse varallisuuserä ei tällä aikavälillä muutu laadullisesti tai
määrällisesti. Nimellinen hallussapitovoitto (G), joka kertyy määrätystä
määrästä q jotain varallisuutta ajankohtien o ja t välillä voidaan ilmaista
seuraavasti:
G¼p
t/C0po ðÞ /C2 q;
jossa poja ptovat varallisuuden hintoja hetkillä o ja t. Sellaisista varoista
ja veloista, joilla on kiinteä käypä arvo eli poja ptovat määritelmällisesti
yksi ja sama, nimelliset hallussapitovoitot ovat aina yhtä kuin nolla.
6.41. Nimellisten hallussapitovoittojen laskentaa varten varojen hankinnat ja
vähennykset tulee arvottaa samoin kuin ne arvotetaan pääoma- ja
rahoitustileillä ja varallisuuden varannot tulee arvottaa samalla tavalla1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 157
(1) Termiä ”hallussapitovoitot” käytetään kattamaan sekä hallussapitovoitot että tappiot, ja
tulkinta perustuu siihen, että hallussapitovoitot voivat olla yhtä hyvin negatiivisia kuinpositiivisia. Samoin termiä ”varat” voidaan käyttää kattamaan yhteisesti sekä varat että
velat.
▼B
kuin ne arvotetaan taseessa. Kun on kyse kiinteistä varoista, hankinnan
arvo on ostajan tuottajalle tai myyjälle maksama summa pluskauppaan
liittyvät ostajan maksamat omistuksen siirtokulut. Olemassa olevan
kiinteän varallisuuserän luovutuksen arvo on vastaavasti myyjän ostajalta
saama summa miinus myyjän maksamat omistajuuden siirtokulut.
Voidaan eritellä neljä erilaista tilannetta, joissa nimellisiä hallussapito-
voittoja syntyy:
(1) Koko tilinpitojakson hallussa ollut varallisuuserä: tilinpitojakson
aikana kertyvä nimellinen hallussapitovoitto on yhtä kuin päätösta-
seen arvo miinus avaustaseen arvo. Nämä tasearvot ovat varojen
estimoituja arvoja, jos ne olisi hankittu varallisuustaseiden laatimisa-
jankohtina. Nimellinen voitto ei realisoidu.
(2) Tilinpitojakson alussa hallussa ollut varallisuuserä myydään tilinpito-
jakson aikana: kertynyt nimellinen hallussapitovoitto on yhtä kuin
todellinen tai arvioitu luovutushinta miinus avaustaseen arvo.
Nimellinen hallussapitovoitto realisoituu.
(3) Tilinpitojakson aikana hankittu varallisuuserä, joka on hallussa vielä
tilinpitojakson lopussa: kertynyt nimellinen hallussapitovoitto on yhtä
kuin päätöstaseen arvo miinus varallisuuserän todellinen tai arvioitu
hankinta-arvo. Nimellinen hallussapitovoitto ei realisoidu.
(4) Tilinpitojakson aikana hankittu ja luovutettu varallisuuserä: kertynyt
nimellinen hallussapitovoitto on yhtä kuin todellinen tai arvioitu
luovutushinta miinus todellinen tai arvioitu hankintahinta. Nimellinen
voitto realisoituu.
6.42. Mukaan luettavat nimelliset hallussapitovoitot kertyvät varoista ja
veloista, sekä realisoituneista että realisoitumattomista hallussapitovoi-
toista. Ne kirjataan sektorien, koko kansantalouden ja ulkomaiden
uudelleenarvotustilille.
NEUTRAALIT HALLUSSAPITOVOITOT/-TAPPIOT (K.11.1)
6.43. Määritelmä: Varallisuuserän neutraali hallussapitovoitto määritellään
sen hallussapitovoiton arvoksi, joka kertyisi, jos varalli-
suuserän hinta muuttuisi ajassa samassa suhteessa kuin
yleinen hintataso.
Neutraalit hallussapitovoitot tunnistetaan reaalisten hallussapitovoittojen,
jotka jakavat uudelleen reaalista ostovoimaa sektoreiden välillä, johta-
misen helpottamiseksi.
6.44. Merkittäköön yleistä hintaindeksiä kirjaimella r. Neutraali hallussapito-
voitto (NG) tietystä varojen määrästä q ajankohtien o ja t välillä on tällöin:
NG¼po/C2qr t=ro1 ðÞ ;
jossa po· q on varallisuuserän käypä arvo hetkellä o ja rt/roon yleisen
hintatason muutoskerroin ajankohtien o ja t välillä. Samaa termiä rt/rosovelletaan kaikkiin varoihin ja velkoihin.
6.45. Neutraalien hallussapitovoittojen tarkoituksenmukaista laskentaa varten ei
ole olemassa yleistä ihannehintaindeksiä. Neutraalien hallussapitovoit-
tojen laskennassa on sovittu käytettäväksi yleisenä hintaindeksinä
kotimaisen lopputuotekäytön hintaindeksiä ilman varastojen muutoksen
vaikutusta.
6.46. Neutraalit hallussapitovoitot kirjataan neutraalien hallussapitovoittojen/-
tappioiden tilille, joka on sektorien, koko kansantalouden ja ulkomaiden
uudelleenarvotustilien alatili.
REAALISET HALLUSSAPITOVOITOT/-TAPPIOT (K.11.2)
6.47. Määritelmä: Varallisuuserän reaalinen hallussapitovoitto määritellään
tuon varallisuuserän tuottaman nimellisen ja neutraalin
hallussapitovoiton erotukseksi.
Reaalinen hallussapitovoitto (RG) tietystä varojen määrästä q ajankohtien
o ja t välillä on tällöin:
RG¼G/C0NG
tai
RG¼pt=po/C0rt=ro ðÞ /C2 po/C2q:1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 158
▼B
Varojen tuottamat reaaliset hallussapitovoitot riippuvat siis niiden
hintojen muutoksista kyseessä olevalla ajanjaksolla suhteessa muiden
hintojen keskimääräisiin muutoksiin mitattuna yleisellä hintaindeksillä.
6.48. Reaaliset hallussapitovoitot kirjataan reaalisten hallussapitovoittojen/-
tappioiden tilillä, joka on sektorien, koko kansantalouden ja ulkomaiden
uudelleenarvotustilien alatili.
HALLUSSAPITOVOITOT RAHOITUSVARATYYPEITTÄINKäteisraha ja talletukset (AF.2)
6.49. Käteisrahan ja talletusten käypä arvo maan oman valuutan määräisenä
pysyy kiinteänä ajassa. Tällaisen varallisuuserän ”hinta” on aina vakio
samalla, kun sen määrä ilmoitetaan kyseessä olevan valuutan määräisinä
yksiköinä. Tällaisten varojen nimelliset hallussapitovoitot ovat aina yhtä
kuin nolla. Tästä syystä erot, jotka tällaisten varojen avaus- ja päätösta-
seen arvoissa ovat, selittyvät täysin näihin eriin kohdistuvien
taloustoimien arvoilla poikkeuksena kuitenkin varojen muut volyymin
muutokset. Tämä on yksi niistä tapauksisista, joissa on mahdollista johtaa
taloustoimet varallisuustaseen luvuista.
6.50. Neutraalien ja reaalisten hallussapitovoittojen laskemiseksi varoille,
joiden käypä arvo on kiinteä, tarvitaan kuitenkin tiedot taloustoimien
ajankohdista ja arvoista sekä avaus- ja päätöstaseen arvoista. Ajatellaanpa
esimerkiksi lainaa, joka otetaan ja maksetaan takaisin tilinpitojakson
aikana samalla kun yleinen hintataso kohoaa. Luotonantajan kannalta
lainasta seuraa positiivinen neutraali voitto ja negatiivinen reaalinen
voitto, joiden määrät riippuvat laina-ajan pituudesta sekä inflaatioasteesta.
On mahdotonta kirjata tällaisia reaalisia tappioita ilman tietoja tilinpito-
jakson aikana otetuista ja takaisinmaksetuista lainoista ja lainanotto- ja
takaisinmaksuajankohdista. Voidaan päätellä yleisesti, että jos positii-
visten ja negatiivisten taloustoimien absoluuttinen kokonaisarvo on suuri
suhteessa avaus- ja päätöstaseen arvoihin, vain taseesta johdetut
neutraalien ja reaalisten hallussapitovoittojen likimääräiset estimaatit
sellaisille rahoitusvaroille ja veloille, joiden käypä arvo on kiinteä, eivät
voi olla kovin tyydyttäviä. Edes rahoitustaloustoimien kirjaaminen
bruttomääräisinä — siis otettujen lainojen ja takaisinmaksujen kirjaa-
minen erikseen erotukseksi lainojen miinus takaisinmaksujen
kokonaisarvosta — saattaa olla riittämätöntä, jos ei ole tietoja lainojen
ajoituksista.
Lainat (AF.4) ja muut saamiset ja velat (AF.7)
6.51. Lainoihin ja muihin saamisiin ja velkoihin pätee sama kuin käteisrahaan ja
talletuksiin silloin, kun niillä ei käydä kauppaa. Jos olemassa oleva laina
tai kauppaluotto myydään toiselle institutionaaliselle yksikölle, kuoletush-
innan ja taloustoimen hinnan erotus tulisi kirjata myyjän ja ostajan
uudelleenarvotustilille taloustoimen tapahtumahetkellä.
Muut arvopaperit kuin osakkeet (AF.3)
6.52. Kun joukkovelkakirjat (ml. nollakorkoiset ja alihintaiset joukkovelk-
akirjat) lasketaan liikkeeseen nimellisarvon ylittävään tai alittavaan
hintaan, emissiohinnan ja erääntyessä maksettavan nimellisarvon tai
lunastushinnan erotus on korkoa, joka liikkeeseenlaskijan on maksettava
joukkovelkakirjan juoksuaikana. Tällainen korko kirjataan joukkovelk-
akirjan liikkeeseenlaskijan maksamaksi omaisuustuloksi ja hallussapitäjän
saamaksi korkotuloksi liikkeeseenlaskijan joukkovelkakirjan juoksuaikana
todella maksaman kuponkikoron lisäksi. Kertyvä korko kirjataan rahoi-
tustilillä ikään kuin joukkovelkakirjan hallussapitäjä sijoittaisi koron
samanaikaisesti uudelleen joukkovelkakirjaan (ks. 5.17.). Siksi se
kirjataan rahoitustilillä rahoitusvarojen hankintana, joka lisätään olemassa
oleviin varoihin (
1). Täten joukkovelkakirjan markkina-arvon asteittainen
kasvu, joka johtuu uudelleen sijoitetun koron aiheuttamasta pääoman
kertymisestä, heijastuu pääoman kasvuna — eli varojen lisäyksenä. Se on
olemukseltaan määrän tai volyymin kasvua, ei hinnan nousua. Se ei tuota
hallussapitovoittoa joukkovelkakirjan hallussapitäjälle eikä tappiota sen
liikkeeseen laskijalle. Tilanne on vastaava sellaisen tavaran kuin viinin
kohdalla, joka kypsyy varastoitaessa. Viinin laadun paranemisesta johtuva
hinnannousu heijastuu volyymin, ei hinnan kasvuna. Joukkovelkakirjat
vaihtelevat laadullisesti ajassa lähestyessään erääntymistään ja on1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 159
(1) EKT-järjestelmä suosittelee tällaista käytäntöä, mutta sallii tällaisen koron kirjaamisen
muihin saamisiin ja velkoihin (AF.7), jos mukautuminen kansalliseen käytöntöön sitä
edellyttää (ks. kappale 5.130.).
▼B
olennaista ymmärtää, että niiden koron kertymisestä johtuva arvonnousu
ei ole hinnannousu, eikä se tuota hallussapitovoittoja.
6.53. Kuitenkin kiinteäkorkoistenkin joukkovelkakirjojen hinnat muuttuvat
markkinakorkojen muuttuessa, hinnat vaihtelevat käänteisesti korkotason
muutosten kanssa. Tietyn korkotason muutoksen merkitys joukkovelk-
akirjan hintaan on sitä pienempi, mitä lähempänä on joukkovelkakirjan
erääntyminen. Markkinakorkojen vaihteluista johtuvat joukkovelkakir-
jojen hintojen muutokset ovat hinnan, ei määrän muutoksia. Siten ne
tuottavat nimellisiä hallussapitovoittoja tai -tappioita sekä joukkovelk-
akirjojen liikkeeseenlaskijoille että niiden hallussapitäjille. Korkotason
nousu tuottaa nimellisen hallussapitovoiton joukkovelkakirjan liikkee-
seenlaskijalle ja yhtä suuren nimellisen hallussapitotappion sen
hallussapitäjälle. Korkotason laskiessa tilanne on päinvastainen.
Myös lyhytaikaisille papereille voi kertyä nimellisiä hallussapitovoittoja
tai -tappioita. Koska lyhytaikaisten paperien erääntymisajat ovat kuitenkin
paljon lyhyemmät, korkotason vaihtelun aiheuttamat hallussapitovoitot
ovat yleensä paljon pienempiä kuin nimellisarvoltaan vastaavien joukko-
velkakirjojen kohdalla.
6.54. Joukkovelkakirjojen muuntaminen osakkeiksi kirjataan kahtena rahoitus-
taloustoimena (ks. 5.62.l). Se toteutuu yleensä osakkeiden markkinahintaa
alhaisemmalla hintatasolla. Muuntamista seuraavat hallussapitovoitot
kirjataan hinnanmuutoksiksi uudelleenarvotustilillä.
6.55. Johdannaisten (AF.34) arvo saattaa vaihdella, jos niiden perustana olevan
instrumentin arvo vaihtelee, perustana olevan instrumentin arvon
volatiliteetti vaihtelee tai sen toteutuspäivä tai erääntymispäivä lähestyy.
Kaikkia tällaisia muutoksia tulisi pitää hinnanmuutoksina ja ne tulisi
kirjata luokkaan K.11.
Osakkeet ja osuudet (AF.5)
6.56. Ilmaisosakkeet (ks. 5.93.) lisäävät osakkeiden lukumäärää sekä liikkee-
seen laskettujen osakkeiden nimellisarvoa, mutta eivät teoriassa muuta
osakkeiden yhteenlaskettua markkina-arvoa. Sovitun käytännön mukai-
sesti niitä ei kirjata tileille ollenkaan. Tällaisilla emissioilla on kuitenkin
tarkoitus parantaa markkinoilla olevien osakkeiden likviditeettiä, ja siten
koko liikkeeseenlaskettujen osakkeiden markkina-arvo saattaa tämän
seurauksena nousta — kaikki tällaiset muutokset tulisi kirjata uudellee-
narvotusvaikutuksiksi.
Vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6)
6.57. Sellaiset kotitalouksien henkivakuutus- ja eläkerahasto-osuuksien
muutokset, jotka tapahtuvat tilinpitojakson alun ja päättymisen välisenä
aikana ja jotka ovat seurausta vakuutusyhtiöiden ja eläkerahastojen
sijoittamien rahastojen nimellisistä hallussapitovoitoista tai -tappioista,
kirjataan uudelleenarvotustilille kuten myös vakuutusmaksuvastuun jakorvausvastuun hallussapitovoitoista tai tappioista seuraavat muutokset.
ULKOMAAN VALUUTAN MÄÄRÄISET RAHOITUSVARAT
6.58. Ulkomaan valuutan määräiset rahoitusvarat mitataan niiden ulkomaan
valuutan määräisen käyvän markkina-arvon mukaisina muunnettuna
kansallisen valuutan mukaiseksi käyttämällä ajankohdan vaihtokurssia.
Nimellisiä hallussapitovoittoja voi tästä syystä ilmetä ei pelkästään siksi,
että paikallisessa valuutassa ilmaistu varallisuuserän hinta muuttuu, vaan
myös siksi, että vaihtokurssi muuttuu. Koko tilinpitojakson nimellisen
hallussapitovoiton kokonaisarvo voidaan laskea tavalliseen tapaan
vähentämällä taloustoimien arvo avaus- ja päätöstasearvojen erotuksesta.
Tätä varten ulkomaan rahan määräiset rahoitustaloustoimet tulee muuntaa
kansallisen valuutan määräisiksi käyttäen taloustoimien tapahtumahetken
vaihtokurssia, kun taas varallisuuden avaus- ja päätöstaseiden arvot tulee
muuntaa käyttämällä taseiden kuvaamien ajankohtien vaihtokursseja.
Tämä merkitsee sitä, että taloustoimien kokonaisarvo — hankinnat
miinus vähennykset — ilmaistuna ulkomaan valuutan määräisenä on
itse asiassa muunnettu vaihtokurssin painotetulla keskiarvolla, jossa
painoina ovat eri ajankohtina suoritettujen taloustoimien arvot.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 160
▼B
LUKU 7
VARALLISUUSTASEET
7.01. Määritelmä: Tase on selvitys tietyllä hetkellä omistuksessa olevista
varoista ja veloista. Taseen tasapainottavaa erää kutsutaan
nettovarallisuudeksi (B.90).
Taseesen kirjattujen varojen ja velkojen varannot arvote-
taan taseajankohdan vallitseviin markkinahintoihin.
7.02. Tase laaditaan sektoreille, koko kansantaloudelle sekä ulkomaille.
Sektorin taseessa kuvataan kaikkien tuotettujen varojen, ei-tuotettujen
varojen, rahoitusvarojen ja velkojen arvot sekä sektorin nettovarallisuus.
Koko kansantalouden taseen tasapainottavana eränä on muiden kuin
rahoitusvarojen ja ulkomaisten nettosaamisten summa, jota usein
kutsutaan kansallisuusvarallisuudeksi.
Ulkomaiden tase, jota kutsutaan ulkomaat-sektorin varojen ja velkojen
tiliksi, koostuu yksinomaan rahoitussaamisista ja veloista.
7.03. Yrityksillä katsotaan olevan nettovarallisuutta sen lisäksi, mikä on niiden
liikkeeseen laskettujen osakkeiden ja osuuksien arvo. Yritysmäisten
yhteisöjen kohdalla nettoarvo on yhtä kuin nolla, koska omistajan
osuuksien oletetaan olevan arvoltaan yhtä kuin yhteisön varat miinus
sen velat. Siksi sellaisten kotimaisten yritysten, jotka ovat suorien
sijoitusten kohteita ja ulkomaisten yritysten tytäryrityksiä ja jotka tästä
syystä luokitellaan yritysmäisiksi yhteisöiksi, nettovarallisuus on nolla.
7.04. Yhteenlaskettujen rahoitusvarojen ja velkojen erotusta kutsutaan nettor-
ahoitusvaroiksi (ks. 7.67.).
7.05. Yrityssektorille ja rahoituslaitokset-sektorille niiden omien varojen
laskenta tuottaa analyyttisesti merkittävän indikaattorin.
Omat varat ovat nettovarallisuuden (B.90) ja liikkeesen laskettujen
osakkeiden ja osuuksien summa.
7.06. Tase täydentää tilikokonaisuuden ja kuvaa ne lopulliset vaikutukset, jotka
tuotantotilille, tulonjaon ja tulonkäytön tilille ja varallisuuden muodos-
tuksen tilille tehdyillä kirjauksilla on (ks. luku 8 Tilien kokonaisuus ja
tasapainoerät).
7.07. Tase kuvaa varojen ja velkojen arvoja tietyllä hetkellä. Tase laaditaan
tilikauden alussa (sama kuin edeltävän tilikauden loppu) ja sen lopussa.
7.08. Tilien laadinnan perusidentiteetti liittää avaus- ja päätöstaseen toisiinsa:
tietyn varallisuuserän arvo avaustaseessa;
plus taloustoimet: tilinpitojakson aikana hankittujen varojen
kokonaisarvo miinus luovutettujen varojen kokonaisarvo:
muihin kuin rahoitusvaroihin kohdistuvat taloustoimet
kirjataan pääomatilillä ja rahoitustaloustoimet rahoitusti-
lillä;
miinus kiinteän pääoman kuluminen;
plus muut volyymin muutokset; hallussa olleiden varojen
volyymin posiiviset tai negatiiviset arvon muutokset
(esimerkiksi maaperävarojen löytämisen seuraksena tai
varallisuuserän tuhoutuminen sodan tai luonnononnetto-
muuden takia): nämä muutokset kirjataan varojen
volyymin muiden muutosten tilillä;
plus uudelleenarvotukset: sellaisten positiivisten tai negatii-
visten hallussapitovoittojen arvo, joka kertyy tilikaudella
ja on seurausta varallisuuserän hinnan muutoksesta: nämä
muutokset kirjataan uudelleenarvotustilillä;
on yhtä kuin varallisuuserän arvo päätöstaseessa.
Avaus- ja päätöstaseen väliset, taloustoimien ja muiden varojen muutosten
(volyymin muiden muutosten ja hallussapitovoittojen) kautta tulevat
yhteydet kuvataan kaaviona liitteessä 2.
VAROJEN TYYPIT
7.09. Taseessa kirjatut varat ovat taloudellisia varoja.7.10. Määritelmä: Taloudelliset varat ovat arvon säilyttäjiä, ja institutionaa-
liset yksiköt omistavat ne yksilöllisesti tai kollektiivisesti.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 161
▼B
Niiden omistajat voivat saada taloudellista hyötyä pitämälla
varoja hallussaan tai käyttämällä niitä tietyn ajanjakson.
7.11. Taloudellinen hyöty koostuu ensituloista (toimintaylijäämä käyttämisestä,
omaisuustulot siitä, että antaa muiden käyttää), jotka ovat seurausta
varojen käytöstä. Taloudellista hyötyä saadaan myös arvosta mukaan
lukien mahdolliset hallussapitovoitot/-tappiot, joka voidaan realisoida
luovuttamalla varoja tai terminoimalla varoja.
7.12. Yleiskatsaus taloudellisten varojen luokituksesta ja kattavuudesta
esitetään taulukossa 7.1. Jokaiselle varojen luokalle esitetään yksityis-
kohtainen määritelmä tämän kappaleen liitteessä 1.
Varoihin ei lueta:
a) inhimillistä pääomaa,
b) sellaisia luonnonvaroja, jotka eivät ole taloudellisia varoja (esim. ilma,
joen vesi),
c) ehdollisia varoja, jotka eivät ole rahoitusvaroja (ks. 7.22.).
7.13. Varojen luokkia erotetaan kolme:
a) muut valmistetut varat kuin rahoitusvarat,
b) muut valmistamattomat varat kuin rahoitusvarat,
c) rahoitusvarat.
MUUT VALMISTETUT VARAT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.1)
7.14. Määritelmä: Valmistetut varat ovat varoja, jotka eivät ole rahoitusvaroja
ja jotka ovat syntyneet tuotantoprosessin tuloksena.
7.15. Valmistettujen tavaroiden luokituksen tarkoituksena on erotella varat sen
mukaan, mikä on niiden merkitys tuotannossa. Luokitus on: kiinteät
varat (1), joita käytetään toistuvasti tai jatkuvasti tuotannossa yli vuoden
ajan; varastot, joita on tuotannossa käytetty välituotekäyttöön, myyty tai
muuten luovutettu; sekä arvoesineet. Viimeksi mainittuja ei pääasiallisesti
käytetä tuotantoon tai kulutukseen, vaan niitä hankitaan ja pidetään
ensisijaisesti arvon säilyttäjinä.
MUUT VALMISTAMATTOMAT VARAT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.2)
7.16. Määritelmä: Valmistamattomat varat ovat sellaisia taloudellisia varoja,
jotka syntyvät muuten kuin tuotantoprosessin kautta. Ne
koostuvat aineellisista ja aineettomista varoista siten kuin
alla määritellään.
7.17. Luokituksen tarkoituksena on erotella varat niiden syntytavan perusteella.
Jotkut varoista ovat luonnosta peräisin ja toiset, joita voidaan kuvata
yhteiskunnan luomiksi käsitteiksi, syntyvät lain nojalla tai kirjanpidon
määritelmistä.
7.18. Kaikki aineelliset valmistamattomat varat ovat luonnonvaroja. Se, mitkä
luonnonvarat luetaan mukaan, määritellään mukautuen taloudellisten
varojen yleiseen määritelmään. Perusteita luokittelulle ovat, ovatko ko.
luonnonvarat todellisen omistajuuden kohde ja voivatko ne tuottaa
taloudellista hyötyä omistajilleen, kun olemassaoleva teknologia, tieto,
taloudelliset mahdollisuudet, saatavilla olevat resurssit ja suhteelliset
hinnat on määrätty. Tähän ei lueta mukaan myöskään sellaisia
luonnonvaroja, joihin omistajan oikeuksia ei ole kohdennettu tai joita ei
ylipäätään voi omistaa, kuten valtameret tai ilma.
7.19. Aineettomiin valmistamattomiin varoihin luetaan patentoinnit, siirrettävät
sopimukset, liikearvo (goodwill) jne. Sellaisia ilmiöitä, joista ei ole lakiin
tai kirjanpitoon perustuvia todisteita — kuten on esim. patentin
myöntämisestä tai taloudellisen etuuden siirtämisestä kolmannelle
osapuolelle — ei lueta mukaan.
RAHOITUSVARAT JA VELAT (AF)
7.20. Määritelmä: Rahoitusvarat ovat taloudellisia varoja, joihin luetaan
maksuvälineet, rahoitussaamiset sekä sellaiset taloudelliset
varat, jotka luonteeltaan ovat rahoitussaamisten kaltaisia.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 162
(1) Kiinteän pääoman bruttomuodostukseen ei lueta mukaan kahdenlaisia tuottajien
käyttämiä kestäviä tavaroita: pieniä työkaluja sekä tietynlaisia sotilastarvikkeita. Siksiei ole vastaavia varojakaan. Lisäksi kotitalouksien loppukulutukseensa hankkimiakuljetusvälineitä ja muita koneita ja laitteita ei lueta kiinteisiin varoihin. Ne luetaan
mukaan taseen lisätietoerään ”kestävät kulutustavarat” (ks. 7.63.).
▼B
7.21. Maksuvälineisiin luetaan monetaarinen kulta, erityiset nosto-oikeudet
(SDR:t), käteisraha sekä siirtokelpoiset talletukset.
Rahoitussaamiset oikeuttavat niiden omistajat eli velkojat saamaan ilman
vastasuorituksia maksun tai sarjan maksuja toisilta institutionaalisilta
yksiköiltä eli velallisilta, jotka ovat hankkineet vastineena olevat velat.
Luonteeltaan rahoitussaamisten kaltaisia taloudellisia varoja ovat esimer-
kiksi osakkeet ja muut osuudet ja osittain ehdolliset varat. Tällaisen
rahoitusvarallisuuserän liikkeeseen laskevan institutionaalisen yksikönkatsotaan samalla velkaantuneen.
7.22. Ehdolliset varat ovat institutionaalisten yksiköiden ja niiden ja ulko-
maiden välisiä sopimuksenluonteisia järjestelyitä, joissa eritellään yksi tai
useampia ehtoja, joiden tulee täyttyä, ennen kuin rahoitustaloustoimi
tapahtuu. Esimerkkejä ovat kolmannen osapuolen maksusitoumus,
remburssi, limiittiluotto, arvopaperien liikkeeseenlaskusopimukset (note
issuance facilities, NIF) sekä monet johdannaisinstrumenteista. Tilinpi-
tojärjestelmässä ehdollinen varallisuuserä on rahoitusvarallisuutta, jos
ehdollisella sopimuksella sinänsä on markkina-arvo sen takia, että sillä
voidaan käydä kauppaa tai se voidaan lunastaa takaisin markkinoilta.
Muussa tapauksessa ehdollisia varoja ei kirjata järjestelmässä (
1).
7.23. Järjestelmässä kaikilla rahoitusvaroilla on vastineenaan velka. Poikkeuk-
sena ovat ne rahoitusvarat, jotka luokitellaan luokkiin monetaarinen kulta
ja erityiset nosto-oikeudet (AF.1).
7.24. Rahoitussaamisten ja velkojen luokitus on yhteensopiva rahoitustalous-
toimien luokituksen kanssa. Tästä syystä saamisten ja velkojen luokkien,
alaluokkien ja alaryhmien määritelmät sekä lisäselvitykset kuvataan
EKT:ssa vain yhdessä kohdassa eli rahoitustaloustoimia kuvaavassa
kappaleessa. Tase-kappaleen tekstissä ei määritelmiä ja niiden selityksiä
toisteta, mutta kappaleen liitteessä 1, esitetään kooste kaikista niistä
varoista ja veloista, jotka järjestelmässä on määritelty.
Taulukko 7.1. — Varojen luokitus
AN. MUUT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.1. + AN.2.)
AN.1. Valmistetut varat
AN.11 Kiinteät varat (1)
AN.111 Aineelliset kiinteät varatAN.1111 Asunnot
AN.1112 Muut rakennukset ja rakennelmat
AN.11121 Muut talorakennuksetAN.11122 Muut rakennelmat
AN.1113 Koneet, laitteet ja kuljetusvälineet
AN.11131 KuljetusvälineetAN.11132 Muut koneet ja laitteet
AN.1114 Kasvatettavat varat
AN.11141 Jalostus- ja lypsykarja, työeläimet jne.AN.11142 Viini- ja hedelmätarhat, toistuvasti satoa tuottavat istu-
tukset
AN.112 Aineettomat kiinteät varat
AN.1121 Mineraalien etsintä
AN.1122 TietokoneohjelmistotAN.1123 Viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäisteokset
AN.1129 Muut aineettomat kiinteät varat
AN.12 VarastotAN.121 Aineet ja tarvikkeet1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 163
(1) Vakuutustekninen vastuuvelka on vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen ehdotonta velkaa.
Useimmissa tapauksissa vastineena olevat vakuutuksenottajien ja korvauksensaajien
rahoitusvarat ovat kuitenkin ehdollisia varoja.
▼B
AN.122 Keskeneräiset työt
AN.1221 Keskenkasvuiset kasvatettavat varatAN.1222 Muut keskeneräiset työtAN.123 Valmisteet
AN.124 Kauppatavarat
AN.13 ArvoesineetAN.131 Jalometallit ja -kivetAN.132 Antiikki ja muut taide-esineetAN.139 Muut arvoesineetAN.2 Valmistamattomat varat
AN.21 Aineelliset valmistamattomat varat
AN.211 MaaAN.2111 RakennusmaaAN.2112 ViljelysmaaAN.2113 Virkistyskäyttöön tarkoitettu maa vesialueineenAN.2119 Muut maa-alueet vesialueineen
AN.212 Maaperävarat
AN.2121 Hiili-, öljy- ja maakaasuvarannotAN.2122 MetallimineraalivarannotAN.2123 Epämetalliset mineraalivarannotAN.213 Luonnonvaraiset biologiset varat
AN.214 Vesivarat
AN.22 Aineettomat valmistamattomat varatAN.221 PatentoinnitAN.222 Vuokra- ja muut siirrettävät sopimuksetAN.223 Ostettu liikearvo (goodwill)AN.229 Muut aineettomat valmistamattomat varat
AF. RAHOITUSVARAT (
2) (AF.1+AF.2+ AF.3+ AF.4+ AF.5−
AF.6 + AF.7)
AF.1 Monetaarinen kulta ja erityiset nosto-oikeudet (SDR:t)
AF.11 Monetaarinen kulta
AF.12 Erityiset nosto-oikeudet (SDR:t)
AF.2 Käteisraha ja talletukset
AF.21 KäteisrahaAF.22 Siirtokelpoiset talletuksetAF.29 Muut talletuksetAF.3 Muut arvopaperit kuin osakkeet
AF.33 Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
AF.331 LyhytaikaisetAF.332 PitkäaikaisetAF.34 JohdannaisetAF.4 Lainat
AF.41 Lyhytaikaiset
AF.42 PitkäaikaisetAF.5 Osakkeet ja osuudet
AF.51 Osakkeet ja muut osuudet kuin rahasto-osuudet1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 164
▼B
AF.511 Noteeratut osakkeet
AF.512 Noteeraamattomat osakkeet
AF.513 Muut osuudet
AF.52 Rahasto-osuudetAF.6 Vakuutustekninen vastuuvelka
AF.61 Kotitalouksien osuus henki- ja eläkevakuutusrahastoista
AF.611 Kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoistaAF.612 Kotitalouksien osuus eläkevakuutusrahastoista
AF.62 Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu
AF.7 Muut saamiset ja velat
AF.71 Kauppaluotot ja ennakot
AF.79 Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot
(1) Lisätietoerä AN.m: Kestävät kulutustavarat.
(2) Lisätietoerä AF.m: Suorat ulkomaiset sijoitukset.
TASEEN KIRJAUSTEN ARVOTTAMINEN
YLEISIÄ ARVOTTAMISPERIAATTEITA
7.25. Taseen erä tulisi arvottaa ikäänkuin se hankittaisiin taseen kuvaamana
ajankohtana ja arvoon tulee sisältyä muun kuin rahoitusvarallisuuserän
omistajuuden vaihdoksesta koituneet kustannukset. Siten saamiset ja velat
tulee arvottaa soveltaen niitä käypiä markkinahintoja, jotka taseen
kuvaamana ajankohtana vallitsevat.
Tämä merkitsee sitä, että varat tulisi arvottaa
a) ostajan hintaan, jos ne on ostettu
b) perushintaan, jos ne on tuotettu omaan käyttöön tai jos perushintaa ei
ole saatavilla, samantapaisten tavaroiden perushintojen avulla tai
kustannusten summana.
7.26. Ihanteellisessa tapauksessa hinnat voidaan havaita markkinoilla. Jos
hintahavaintoja ei voida tehdä — kuten voi olla, jos aivan viime aikoina
kyseisten tuotteiden ostoista/myynneistä ei ole havaintoja — tulee pyrkiä
estimoimaan varoille se hinta, joka varoista maksettaisiin markkinoilla
taseen kuvaamalla hetkellä.
7.27. Sen lisäksi, että hinnat voidaan tasetta varten määritellä markkinoilla
havaittujen hintojen tai niistä johdettujen hintojen avulla tai kustannusten
kautta, käyvät hinnat voidaan arvioida
a) uudelleen arvottamalla ja lisäämällä hankinnat ja vähentämällä
luovutukset tai
b) arvioimalla tulevien tuottojen nyky- tai diskontattu arvo.
7.28. Markkinahintoja on yleensä saataville useille rahoitusvaroille, olemassa
oleville kiinteistöille (rakennuksille ja muille rakennelmille sekä
maaperälle), olemassa oleville kuljetusvälineille, sadolle ja karjalle sekä
hiljattain tuotetulle kiinteälle pääomalle ja varastoille.
7.29. Joidenkin varojen osalta uudelleen arvotettu alkuperäinen hankintahinta
poistetaan niiden odotetun käyttöiän aikana. Tällaisen varallisuuserän arvo
määrätyllä sen eliniän hetkellä on sen käypä hankintahinta miinus
kumuloituneet poistot. Useimmat kiinteät varat voidaan kirjata taseeseen
käypiin ostajan hintoihin, jotka on kirjattu kiinteän pääoman kumuloi-
tuneen kulumisen laskentaa varten (kirjattu jälleenhankintakustannus) (1).
7.30. Tapauksissa, joissa tuotot joko viivästyvät (kuten puu) tai jakaantuvat
pitkähkölle aikavälille (kuten maaperävarat) odotettavissa olevien tulevien
tuottojen nykyarvon laskemiseksi tulee käyttää diskonttokorkoa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 165
(1) Nettopääomakanta kuvaa kaikkien vielä käytössä olevien kiinteiden varojen kirjanpi-
toarvojen summaa. Bruttopääomakannassa on mukana kiinteän pääoman kulumisen
kertynyt summa.
▼B
Diskonttokorko tulisi johtaa kyseessä olevan tyyppisiin varoihin —
metsiin, kaivoksiin ja louhoksiin — kohdistuvista taloustoimista saata-
vasta tiedosta eikä niinkään käyttää yleistä korkotasoa.
7.31. Ulkomaan valuutan määräisten saamisten ja velkojen arvo tulisi muuntaa
kansallisen valuutan määräiseksi käyttäen sen ajankohdan vaihtokurssia,
jolta ajankohdalta tase laaditaan. Vaihtokurssin tulisi olla valuutan ostoja
myyntikurssien keskiarvo.
7.32. Joitain analyyttisia tarkoituksia varten saattaa olla hyödyllistä esittää
vaihtoehtoja käyville markkina-arvoille, ja niitä voidaankin esittää taseen
lisätietoerinä. Esimerkkejä vaihtoehtoisesta arvottamisesta ovat pitkäai-
kaisten joukkovelkakirjojen nimellisarvo sekä yrityksen pääoman
uudelleenarvotettu lunastus- ja vastikearvo.
MUUT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.)TUOTETUT VARAT (AN.1)Kiinteät varat (AN.11)Aineelliset kiinteät varat (AN.111)
7.33. Aineelliset kiinteät varat tulee kirjata markkinahintoihin, jos mahdollista
(tai perushintoihin, jos on kyse uusien varojen tuottamisesta omaan
käyttöön) ja jos se ei ole mahdollista, kirjaus tulee tehdä käypään ostajan
hintaan, joka kirjataan kertyneen kiinteän pääoman kulumisen yhteydessä.
Asianmukaisesti kirjatut, ostajalle koituvat omistajuuden vaihtoon liittyvät
kustannukset sisällytetään tasearvoon.
Aineettomat kiinteät varat (AN.112)
7.34. Mineraalien etsintä tulisi arvottaa joko niiden kertyneiden kulujen
pohjalta, jotka on maksettu etsintää harjoittaneille muille institutionaali-
sille yksiköille tai etsinnän aiheuttamien todellisten kustannusten
mukaisena, jos etsintä on tehty omana työnä. Poistamaton osa aiemmin
tehdystä etsinnästä tulisi arvottaa uudelleen kuluvan ajanjakson hinnoilla
ja kustannuksilla.
7.35. Tietokoneohjelmistot tulisi arvottaa markkinoilla maksettujen ostajan
hintojen pohjalta tai arvioitujen perushintojen mukaan, jos työ tehdään
talon sisällä tai tuotantokustannusten mukaan, jos hintoja ei ole saatavilla.
Ne aiempina vuosina hankitut ohjelmistot, joita ei ole vielä kokonaan
poistettu, tulisi arvottaa uudelleen nykyisin hinnoin ja kustannuksin (jotka
saattavat olla pienemmät kuin alkuperäiset hinnat tai kustannukset).
7.36. Viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäisteokset ja muut aineettomat
kiinteät varat tulisi arvottaa hankintahintaan silloin, kun näillä aineetto-
milla varoilla käydään todella kauppaa markkinoilla. Omaan käyttöön
tuotetut aineettomat varat saattaa olla välttämätöntä arvottaa tuotantokus-
tannusten pohjalta asianmukaisesti nykyisillä hinnoilla uudelleen
arvotettuna ja poistot mukaan lukien. Muussa tapauksessa saattaa olla
välttämätöntä käyttää estimaatteja arvioitaessa tällaisten varojen omista-
jien tulevaisuudessa odotettavissa olevien tuottojen nykyarvoa.
Varastot (AN.12)
7.37. Varastot tulisi arvottaa käyttämällä sen ajankohdan hintoja, jolta tase
laaditaan eikä niitä hintoja, joilla tuotteet arvotettiin, kun ne siirrettiin
varastoon.
7.38. Aineitten ja tarvikkeiden varastot arvotetaan ostajan hintoihin ja
lopputuotteiden sekä keskeneräisten tuotteiden varastot perushintoihin.
Sellaisten myyntiin tarkoitettujen tuotteiden varastot, joita tukkumyyjät tai
vähittäismyyjät eivät jatkojalosta, arvotetaan myyjille taseen kuvaaman
ajankohdan hintoihin kuitenkin ilman tukkumyyjän tai vähittäismyyjän
maksamia kuljetuskustannuksia. Keskeneräisten töiden varastoille saadaan
päätöstaseen arvo vertaamalla ajanjakson loppuun mennessä koituneiden
tuotantokustannusten osuutta samanlaisen valmiin tuotteen perushintaan
taseen kuvaamana ajankohtana. Jos valmiin tuotteen hinta ei ole
käytettävissä, se voidaan estimoida tuotantokustannusten arvolla lisäten
siihen voittomarginaali, joka kuvaa odotettavissa olevaa nettotoimintay-
lijäämää tai (estimoitua netto-) sekatuloa.
Kasvava kerran korjattava sato (paitsi puusto) sekä teuraskarja voidaan
arvottaa käyttämällä vastaavien tuotteiden markkinahintoja. Kasvava
puusto arvotetaan diskonttaamalla puun tulevat myyntituotot nykyhinnoin1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 166
▼B
vähentämällä ensin kustannukset, joita puun kasvattamisesta ja mm.
hakkuista koituu.
Arvoesineet (AN.13)
7.39. Arvoesineet (taideteokset, antiikki, korut, jalokivet, ei-monetaarinen kulta
(ks. 5.30.) sekä muut metallit) arvotetaan käypiin hintoihin. Jos tällaisille
varoille on olemassa järjestäytyneitä markkinoita, ne tulisi arvottaa siihen
todelliseen tai arvioituun hintaan, joka niistä markkinoilta ostettaessa
maksettaisiin taseen kuvaamalla hetkellä mukaan lukien välittäjän maksut
ja palkkiot. Muussa tapauksessa ne tulisi arvottaa nykyhintatasolle
uudelleenarvotettuihin hankintahintoihin.
VALMISTAMATTOMAT VARAT (AN.2)Aineelliset valmistamattomat varat (AN.21)
Maa (AN.211)
7.40. Pääomatilillä maanparannuksen menot samoin kuin maan omistajuuden
vaihtoon liittyvät kustannukset kirjataan kiinteän pääoman bruttomuodos-
tuksena erillään itse maan arvosta.
Jos maan arvoa ei voida eritellä niiden rakennusten ja rakenteiden arvosta,
jotka sen päällä sijaitsevat, varat tulee luokitella kokonaisuutena
todennäköisesti arvokkaamman varallisuuserän perusteella.
Maa arvotetaan taseessa käypään markkinahintaan. Hinta ei välttämättä
ole sama kuin kaikki maan hankinnasta koituvat kustannukset yhteensä
hankintahetkellä. Saattaa olla varsinkin niin, että käypään markkinahin-
taan ei sisälly niitä omistajuuden siirtokustannuksia tai maan
parannuskuluja, joita ei vielä ole kokonaan poistettu. Siten saattaa olla
välttämätöntä kirjata nämä määrät kokonaan tai osittain hallussapitotap-
pioiksi uudelleenarvotustilillä.
Maaperävarat (AN.212)
7.41. Sellaiset maan pinnalla tai pinnan alla olevat todetut mineraaliesiintymät,
jotka ovat nykyteknologialla ja nykyisillä suhteellisilla hinnoilla talou-
dellisesti hyödynnettävissä, arvotetaan varojen taloudellisesta
hyödyntämisestä odotettavissa olevien nettotuottojen nykyarvon perus-
teella.
Muut luonnonvarat (AN.213 ja AN.214)
7.42. Koska tällaisista luonnonvaroista ei todennäköisesti ole hintahavaintoja,
ne tulee arvottaa niiden odotettavissa olevien tuottojen nykyarvon avulla.
Aineettomat valmistamattomat varat (AN.22)
7.43. Aineettomat valmistamattomat varat (patentoinnit, leasing-sopimukset tai
muut siirtokelpoiset sopimukset sekä ostettu liikearvo) tulisi arvottaa
käyvin hinnoin silloin, kun niillä todella käydään kauppaa markkinoilla.
Muussa tapauksessa tulee estimoida tällaisten varojen omistajille
odotettavissa olevien tuottojen nykyarvo.
RAHOITUSVARAT JA VELAT (AF.)
7.44. Rahoitusvarat ja velat tulisi periaatteessa arvottaa käyvin hinnoin. Ne
tulisi arvottaa samalla tavalla riippumatta siitä, ovatko kyseessä saamiset
vai velat. Saamisten ja velkojen arvoissa ei pidä olla mukana
palvelumaksuja, provisioita, palkkioita tai muita samanlaisia maksuja,
jotka kirjataan taloustoimien toteuttamiseksi tuotettuina palveluina.
Monetaarinen kulta ja SDR:t (AF.1)
7.45. Monetaarinen kulta (AF.11) tulee arvottaa järjestäytyneillä kultamarkki-
noilla muodostuneeseen hintaan.
IMF määrittelee päivittäin SDR:ien (AF.12) arvon ja niiden arvo
suhteessa kotimaan valuuttaan saadaan valuuttamarkkinoilta.
Käteisraha ja talletukset (AF.2)
7.46. Käteinen raha (AF.21) arvotetaan nimellisarvoon.
Talletuksille (AF.22, AF.29) taseessa kirjattava arvo on yhtä kuin se
pääoma, joka velallisten on sopimuksen mukaisesti maksettava velkojille1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 167
▼B
talletusehtojen mukaisesti, jos talletukset muutettaisiin rahaksi ajankoh-
tana, jolta tase laaditaan. Tähän arvoon saattaa sisältyä kertynyttä korkoa
(ks. 5.130.).
Muut arvopaperit kuin osakkeet (AF.3)
7.47. Valittavan arvotuksen tulee olla yhteensopiva kertyneen koron käsittelyn
sekä kertyneen koron rahoitusvaroihin luokittelun kanssa (ks. 5.128.,
5.130., 5.138.). Jos kertynyt korko on uudelleensijoitettu vastaaviin
arvopapereihin rahoitustaloustoimien tilillä, tulee muut arvopaperit kuin
osakkeet paitsi johdannaiset (AF.33) arvottaa taseessa käypiin markkina-
hintoihin siten, että arvoon sisältyy kertynyt korko. Näiden arvopaperien
yhteenlasketulla käyvällä markkina-arvolla on kaksi erillistä määräkom-
ponenttia, joista toinen edustaa pääomaa ja toinen kertynyttä korkoa.
Kokonaismäärä sisältää siten kertyneen koron (määrä on siis liikkeessä
olevien arvopaperien määrä plus kertyneestä korosta seuraava lisävo-
lyymi, ks. 6.52.); arvopapereille käytettävään hintaan ei lueta mukaan
kertynyttä korkoa.
Jos kertynyt korko on rahoitustaloustoimien tilillä sisällytetty vaateeseen
F.79 muut saamiset ja velat vaateen F.33 muut arvopaperit kuin osakkeet
paitsi johdannaiset sijasta, niin tällöin myös kertyneen koron arvo tulee
taseessa sisällyttää AF.79:ään.
7.48. Lyhytaikaiset muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (AF.331)
tulee arvottaa käypiin markkina-arvoihin.
Jos käypiä markkina-arvoja ei ole saatavilla:
a) nimellisarvoon liikkeeseen laskettavat lyhytaikaiset arvopaperit tulisi
arvottaa nimellisarvoon, johon lisätään sellainen kertynyt korko, joka
ei ole erääntynyt maksettavaksi tai jota ei ole maksettu;
b) diskontatut arvopaperit tulisi arvottaa emissiohintaan, johon lisätään
kertynyt korko.
Tällaiset arviot tulisi rajoittaa arvopapereihin, joiden alkuperäinen
maturiteetti ei ylitä kolmea kuukautta.
7.49. Pitkäaikaiset muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (AF.332)
arvotetaan aina käypiin markkina-arvoihin, onpa sitten kyseessä sellaiset
joukkovelkakirjat, joille maksetaan säännöllisesti korkoa tai alihintaiset
tai nollakorkoiset joukkovelkakirjat, joille maksetaan vain vähän tai ei
ollenkaan korkoa.
7.50. Johdannaisten (AF.34) tulisi olla taseessa arvotettuina käypiin markkina-
arvoihin. Jos markkinanoteerauksia ei ole saatavilla (esim. OTC-optiot),
johdannainen tulisi arvottaa joko sen takaisinostohintaan tai arvoon, joka
vaaditaan sen kuittaamiseen vastasaamisella tai sitten alkuperäiseen
ostohintaan.
Sovitun käytännön mukaisesti johdannaisen liikkeeseen laskijan katsotaan
velkaantuvan.
Lainat (AF.4)
7.51. Sekä velkojien että velallisten taseisiin kirjattava arvo on yhtä kuin se
pääoma, joka velallisten on sopimuksen mukaisesti maksettava takaisin
velkojalle, vaikka laina olisi myyty nimellisarvon ylittävään tai alittavaan
hintaan.
Osakkeet ja muut osuudet (AF.5)
7.52. Osakkeet ja muut osuudet arvotetaan käyvin hinnoin. Sekä saamisiin että
velkoihin sovelletaan samaa käypää hintaa, vaikka osakkeet ja osuudet
eivät lain mukaan olekaan liikkeesen laskijan velkaa. Sen sijaan netakaavat oikeuden yrityksen jäännösarvoon, joka ei etukäteen ole tiedossa.
7.53. Noteeratut osakkeet (AF.511) arvotetaan pörssissä tai muilla järjestäyty-
neillä markkinoilla havaittuihin keskihintoihin.
7.54. Sellaiset noteeraamattomat osakkeet (AF.512), joilla ei käydä säännölli-
sesti kauppaa järjestäytyneillä markkinoilla, tulisi arvottaa käyttäen
estimaatteina noteerattujen osakkeiden arvoja. Tässä arvioinnissa tulisi
kuitenkin ottaa erityisesti huomioon osaketyyppien väliset likviditeet-
tierot. Arvioinnissa tulisi ottaa myös huomioon yritykseen kertyneet varat
sekä yrityksen toimiala.
7.55. Kulloinkin sovellettava arviointimenetelmä riippuu paljon käytettävissä
olevista perustilastoista. Menetelmä voi ottaa esimerkiksi huomioon
tiedot, joita on olemassa niiden yritysten yhteensulautumisista, joiden
osakkeita ei noteerata. Edelleen tapauksissa, joissa noteeraamattomia1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 168
▼B
osakkeita ei noteerata. Edelleen tapauksissa, joissa noteeraamattomia
osakkeita liikkeeseen laskevien yritysten varat keskimäärin ja suhteessa
niiden nimellisarvoiseen pääomaan vaihtelevat verrattuna noteerattuja
osakkeita liikkeeseen laskeviin yrityksiin, olisi tarkoituksenmukaista
laskea noteeraamattomien osakkeiden käypä arvo siten, että ko. varat
otetaan huomioon; varat voivat olla yrityksen taseesta saatava nettoarvo
tai sitten EKT:n periaatteiden mukaan lasketut omat varat:
noteeraamattomien
osakkeiden k¨ ayp¨a hinta¼noteerattujen
osakkeiden k¨ ayp¨a hinta/C2noteeraamattomien yritystenðÞ
omat varat
ðnoteerattujen yritysten Þ
omat varat
Käyvän hinnan suhde omiin varoihin vaihtelee toimialoittain. Siksi
suositellaan, että noteeraamattomien osakkeiden käypä hinta laskettaisiin
toimialoittain. Noteerattujen ja noteeraamattomien osakkeiden välillä voi
olla muitakin estimointimenetelmään vaikuttavia eroja.
7.56. Muut osuudet (AF.513) on usein tietynlaisten institutionaalisten yksi-
köitten velkaa (yritysmäiset yhteisöt, valtion omistamat yritykset,
kansainväliset organisaatiot, laskennalliset yksiköt jne). Yleensä osuudet
pitää arvottaa omien erityisten menetelmien kuten omien varojen
laskennan tai nimellisarvon avulla. Varsinkin yritysmäisiin yhteisöihin
tulee järjestelmällisesti käyttää omien varojen menetelmää, sillä niiden
nettoarvo on sovitun käytännön mukaisesti nolla.
7.57. Sijoitusrahasto-osuudet (AF.52) tulee arvottaa niiden käypään pörssiar-
voon, jos osuudet noteerataan. Jos rahasto voi lunastaa omat osakkeensa,
ne arvotetaan käypään lunastusarvoon.
Vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6)
7.58. Kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoista (AF.611) -vaateen osalta
voidaan määritellä yksilön vakuutusmatemaattisesti laskettujen rahaston
pääomaan tai tuottoihin kohdistuvien saamisten nykyarvo. Tämä arvo
sisältää henkivakuutusyhtiöiden korvausvastuun sekä ne ylijäämän jakoon
osallisten vakuutusten rahastot, jotka lisätään näiden tai vastaavien
vakuutusten arvoon niiden erääntyessä. Kun on kyse ylijäämän jakoon
osallisesta vakuutuksesta, rahastot sisältävät hallussapitovoittoja.
7.59. Kun tarkastellaan kotitalouksien osuutta eläkerahastoista (AF.612),
rahaston velkojen — ja kotitalouksien saamisten — luonne riippuu siitä,
minkä laatuinen eläkerahasto on kyseessä.
Määrätyn edun eläkejärjestelmät ovat sellaisia, joissa järjestelmään
osallistuvien työntekijöiden eläkkeen taso taataan. Tällaisessa järjes-
telmässä eläkerahaston velka on yhtä kuin luvattujen etuuksien nykyarvo.
Koska järjestelmä voi tilapäisesti olla yli- tai alirahastoitu, määrätyn edun
eläkejärjestelmällä voi olla positiivinen tai negatiivinen nettovarallisuus.
Sijoitussidonnaisessa eläkejärjestelmässä etuudet riippuvat suoraan
rahaston varoista. Tällaisen järjestelmän velka on yhtä kuin rahaston
varojen käypä arvo. Rahaston nettovarallisuus on aina nolla.
7.60. Vakuutusmaksuvastuun, joka on osa AF.62:ta, arvo määräytyy olemassa
olevan vakuutusriskin ja jäljellä olevan vakuutuskauden suhteen avulla.
Korvausvastuun, joka on myös osa AF.62:ta, arvo on tulevaisuudessa
maksettavien korvausten, myös kiistanalaisten, nykyarvo.
Muut saamiset ja velat (AF.7)
7.61. Kauppaluotot ja ennakot (AF.71) sekä muut saamiset ja velat (AF.79)
tulee arvottaa sekä velkojan että velallisen osalta sen summan määräisinä,
joka velallisen on sopimuksen mukaan maksettava velkojalle, jotta velka
kuoletettaisiin.
Julkisyhteisöille maksettavissa verojen ja sosiaaliturvamaksujen määrissä,
jotka on sisällytettävä alaluokkaan AF. 79, ei tule ottaa lukuun näiden
verojen ja sosiaaliturvamaksujen todennäköisesti perimättä jäävää osaa,
joka muodostaa siten julkisyhteisöjen vaateen, jolla ei ole todellista arvoa.
LISÄTIETOERÄT
7.62. Taseeseen otetaan mukaan kaksi lisätietoerää, kun halutaan lisätä tiettyjen
sektorien analyysia:
a) kestävät kulutustavarat (AN.m)
b) suorat ulkomaiset sijoitukset (AF.m).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 169
▼M4
▼B
▼B
Kestävät kulutustavarat (AN.m)
7.63. Kestävät kulutustavarat ovat kestäviä tavaroita, joita kotitaloudet
käyttävät loppukulutukseensa toistuvasti yli vuoden ajan. Taseessa ne
kuvautuvat vain lisätietoerinä. Niiden mukaanotto taseeseen olisi
tarkoituksenmukaista, jos tilinpitojärjestelmä olettaisi, että kestävät
tavarat käytettäisiin asteittain loppuun sellaisissa tuotantoprosesseissa,
joiden tuotokset koostuvat palveluksista. Kestäviä kulutustavaroita ei
kuitenkaan käsitellä tällä tavoin.
7.64. Kotitalouksien hallussa olevat kestävät kulutustavarat — kuljetusvälineet
ja muut koneet ja laitteet — tulee arvottaa käypiin hintoihin sekä brutto-
että nettomääräisinä eli kertyneet, pääoman kulumista vastaavat erät
mukaan lukien tai vähennettynä. Taseen lisätietoina esitettävät luvut tulisi
esittää nettomääräisinä.
7.65. Yhtiöimättömien yritysten omistajille kuuluvia kestäviä kulutustavaroita
saatetaan käyttää sekä yrityksen tuotannossa että kotitalouksien kulutuk-
seen. Yrityksen taseessa olevien arvojen tulisi kuvata sitä osuutta käytöstä,
joka kohdistuu yritykselle.
Suorat sijoitukset (AF.m)
7.66. Suorat sijoitukset koostuvat rahoitusvaroista mutta eivät aineellisesta
pääomasta, koska suorien sijoitusten kohde on yritys tai yritysmäinen
yhteisö, joka sijaitsee jossain muussa maassa. Ne rahoitusvarat ja velat,
joista suorat sijoitukset koostuvat, tulee kirjata näiden rahoitusvarojen
luonteen mukaan luokkiin osakkeet ja muut osuudet, lainat ja muut
saamiset ja velat. Kuhunkin luokkaan sisältyvät suorien sijoitusten määrät
tulisi kirjata myös erikseen lisätietoeränä.
RAHOITUSTASEET
7.67. Sektorin tai ulkomaiden rahoitustaseessa kuvataan taseen vasemmalla
puolella rahoitusvarat ja oikealla puolella velat. Rahoitustaseen tasapai-
noerä on nettorahoitusvarat (BF.90).
7.68. Sektorin rahoitustase voi olla sulautettu tai sulauttamaton. Sulauttamaton
rahoitustase kuvaa sektoriin luokiteltujen institutionaalisten yksiköiden
rahoitusvaroja ja velkoja. Verrattuna sulauttamattomaan taseeseen sulau-
tetusta rahoitustaseesta on poistettu ne rahoitusvarat ja velat, joiden
vastineena olevat velat ja varat ovat samaan sektoriin kuuluvien
yksiköiden velkoja ja varoja. Ulkomaat-sektorin varojen ja velkojen tili,
joka on ulkomaat-sektorin rahoitustase (ks. 8.77), on määritelmällisesti
sulautettu.
7.69. Velkoja-velallistiedon sisältävä rahoitustase (sektorin tai ulkomaiden) on
rahoitustaseen laajennus, joka rahoitustaseen lisäksi kuvaa rahoitusvarat
saajasektoreittain ja velat velkojasektoreittain. Siten siinä esitetään tietoja
velkoja/velallissuhteista ja se on yhdenmukainen velkoja/velallistiedot
sisältävän rahoitustilin kanssa (ks. 5.13.).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 170
▼B
Liite 7.1
Varojen luokkien määritelmät
Varojen luokitus Määritelmät
MUUT KUIN RAHOITUS-
VARAT (AN)Varat, jotka institutionaaliset yksiköt omistavat yksilöllisesti tai
kollektiivisesti ja joiden hallussapidosta tai käytöstä tietyn
ajanjakson aikana voi omistajille koitua taloudellista hyötyä. Ne
koostuvat sekä valmistetuista että valmistamattomista aineellisista
varoista sekä useimmista aineettomista varoista, joille ei kirjata
vastineeksi velkoja.
Tuotetut varat (AN.1) Muut kuin rahoitusvarat, jotka ovat syntyneet tuotantoprosessien
tuloksena. Tuotetut varat koostuvat kiinteistä varoista, varastoista
sekä arvoesineistä siten kuin ne on alla määritelty.
Kiinteät varat (AN.11) Sellaiset valmistetut varat, joita käytetään toistuvasti tai jatkuvasti
tuotantoprosesseissa yli vuoden ajan. Kiinteät varat koostuvat
aineellisista ja aineettomista kiinteistä varoista siten kuin ne on alla
määritelty.
Aineelliset kiinteät varat
(AN.111)Kiinteät varat, jotka koostuvat asunnoista, muista rakennuksista ja
rakennelmista, koneista, laitteista ja kuljetusvälineistä sekä kasva-
tettavista varoista siten kuin ne on alla määritelty.
Asunnot (AN.1111) Rakennukset, jotka ovat kokonaan tai ensisijaisesti asumiskäytössä.
Niihin luetaan myös kaikki rakennuksiin liittyvät rakenteet, kuten
autotallit sekä kaikki kiinteät kalusteet, jotka tavallisesti asuntoihin
asennetaan. Niihin sisältyvät myös asuntolaivat, asuntoveneet,
asuntoautot ja- perävaunut, silloin kun niitä käytetään kotitalouk-
sien pääasiallisina asuntoina, sekä sellaiset historialliset
monumentit, jotka ovat ensisijaisesti asuntokäytössä. Näihin
luetaan myös asuntojen siivous- ja korjauskustannukset.
Esimerkkejä ovat asuinrakennukset kuten omakoti- ja paritalot sekä
muut asuinrakennukset, jotka on tarkoitettu pysyvään asumiseen.
Keskeneräiset asunnot luetaan mukaan siinä laajuudessa kuin
lopullinen asuja ne omistaa joko sen takia, että rakennetaan omaan
käyttöön tai että keskeneräisen asunnon myynnistä/ostosta on
olemassa sopimus. Sotilashenkilöstön käyttöön hankitut asunnot
luetaan mukaan, koska niitä käytetään tuottamaan asuntopalveluita
samalla tavalla kuin siviilikäyttöön hankittuja asuntojakin.
Muut rakennukset ja raken-
nelmat (AN.1112)Muut kuin asumiskäytössä olevat rakennukset ja rakennelmat siten
kuin ne on alla määritelty.
Keskeneräiset rakennukset ja rakennelmat luetaan mukaan siinä
määrin kuin lopullinen käyttäjä ne omistaa joko sen takia, että
rakennetaan omaan käyttöön tai että keskeneräisen asunnon
ostosta/myynnistä on olemassa sopimus. Sotilaskäyttöön hankitut
rakennukset ja rakennelmat luetaan mukaan siinä laajuudessa kuin
ne muistuttavat tuotantokarkoituksiin hankittuja siviilirakennuksia
ja ovat samanlaisessa käytössä kuin siviilirakennukset.
Muut talorakennukset
(AN.11121)Muut talorakennukset kuin asuinrakennukset mukaan lukien
rakenteisiin liittyvät kiinteät kalusteet, laitteet ja varusteet sekä
rakennusten siivous- ja kunnossapitokustannukset. Tähän luetaan
myös sellaiset historialliset monumentit, joita ensisijaisesti pidetään
muina rakennuksina kuin asuinrakennuksina.
Esimerkkejä ovat tavaratalot, teollisuusrakennukset, kaupalliset
rakennukset, virkistyskäytössä olevat rakennukset, hotellit, ravin-
tolat, oppilaitokset, sairaalat jne.
Muut rakennelmat (AN.11122) Muut rakennelmat kuin rakennukset mukaan lukien muita
kuin asuinrakennuksia tai muita talorakennuksia varten
rakennettujenkatujen ja viemäreiden rakentamiskustannukset.
Tähän luetaan myös em kohteisiin liittyvä siivous ja kunnossapito.
Tähän luetaan myös sellaiset historialliset monumentit, joita ei
voida pitää asuntoina tai muina talorakennuksina samoin kuin
sellaiset kuilut, tunnelit ja muut rakenteet, jotka liittyvät maaperä-
varojen louhintaan. (Merkittävät maanparannukset, kuten padot ja
ojitukset veden säännöstelemiseksi luetaan mukaan maan arvoon).
Esimerkkejä ovat valtatiet, kadut, muut tiet, rautatiet, kiitoradat;
sillat, maan pinnan tasolta korotetut valtatiet, tunnelit ja
alikäytävät, vesitiet, satamat, padot sekä muut veden säännöstelyyn
liittyvät rakenteet; pitkät putkistot, tietoliikenne- ja voimalinjat,
paikalliset putkistot ja kaapeloinnit ja näihin liittyvät rakenteet;
kaivannaistoimintaan ja teollisuuteen liittyvät rakennelmat sekä
urheiluun ja vapaa-ajan viettoon liityvät rakennelmat.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 171
▼B
Varojen luokitus Määritelmät
Koneet, laitteet ja kuljetusväli-
neet (AN.1113)Kuljetusvälineet ja muut koneet ja laitteet siten, kuin ne on alla
määritelty pois lukien kotitalouksien loppukulutustaan varten
hankkimat koneet, laitteet ja kuljetusvälineet. Tähän ei lueta
mukaan sellaisia työkaluja, jotka ovat suhteellisen halpoja ja joita
ostetaan suhteellisen tasaisesti, kuten käsityökaluja. Tähän ei lueta
myöskään mukaan asuntoinin ja muihin talorakennuksiin kiinteästi
kuuluvia koneita ja laitteita.
Luokkaan ei lueta keskeneräisiä koneita ja laitteita, paitsi jos ne on
valmistettu omaan käyttöön. Näin siksi, että loppukäyttäjän
ajatellaan saavan ko. koneen tai laitteen omistukseensa vasta
toimitushetkellä. Sotilaallisiin tarkoituksiin hankitut koneet ja
laitteet luetaan mukaan silloin, kun ne muistuttavat siviiliyksi-
köitten tuotantoa varten hankkimia koneita ja laitteita ja kun niitä
käytetään sotilaskäytössä samalla tavalla kuin siviilikäytössä.
Kotitalouksien loppukulutustaan varten hankkimia koneita ja
laitteita ei pidetä varoina. Ne sisältyvät sen sijaan kotitalouksien
taseen lisätietoerään ”kestävät kulutustavarat”. Kotitalouksien
pääasiallisena asuntonaan käyttämät asuntoveneet, asuntolaivat ja
asuntovaunut luetaan asuntoihin.
Kuljetusvälineet (AN.11131) Ihmisten ja tavaroiden siirtämiseen tarkoitettu kalusto. Esimerk-
keinä CPA:n (1) alaluokkaan ”DM kulkuneuvot” kuuluvat muut
tuotteet kuin osat: kuljetusvälineet kuten moottoriajoneuvot,
perävaunut ja puoliperävaunut; laivat; junat ja raitiotiekalusto
vetureineen; lentokoneet ja avaruusalukset; moottoripyörät, polk-
upyörät jne.
Muut koneet ja laitteet
(AN.11132)Muualla luokittelemattomat koneet ja laitteet. Esimerkkejä ovat ne
tuotteet pois lukien osat, asennukset, korjaaminen sekä ylläpito,
jotka kuuluvat CPA-luokkiin: 29.1: voimakoneet, pois lukien
lentokoneiden ja ajoneuvojen moottorit; 29.2 muut yleiskäyttöön
tarkoitetut koneet; 29.3 maa- ja metsätalouskoneet; 29.4 työstöko-
neet; 29.5 muut erikoiskoneet; CPA-luokassa 30 konttori- ja
tietokoneet; 31 muut sähkökoneet ja -laitteet; 32 radio-, televisio-
ja tietoliikennevälineet; ja 33 lääkintäkojeet, hienomekaaniset
kojeet ja optiset instrumentit sekä kellot. Muita esimerkkejä ovat
muut tuotteet kuin osat, jotka kuuluvat CPA-luokkiin 23.30.2,
ydinreaktorien säteilyttämättömät polttoaine-elementit; CPA-
luokissa 36.1, huonekalut; 36.3, soittimet; 36.4 urheiluvälineet; ja
28.3, höyrykattilat pois lukien keskuslämmityslaitteet; ydinreak-
torit.
Kasvatettavat varat (AN.1114) Jalostuskarja, lypsykarja, työeläimet jne. sekä viinitarhat, hedelmä-
tarhat ja muut istutukset, jotka tuottavat toistuvasti sellaisia
tuotteita, jotka ovat institutionaalisten yksiköiden suorassa valvon-
nassa, vastuulla sekä hallinnoimia siten kuin alla määritellään.
Tähän ei lueta mukaan keskenkasvuisia kasvatettavia varoja, paitsi
jos ne on tuotettu omaan käyttöön.
Jalostus- ja lypsykarja,
työeläimet jne. (AN.11141)Karja, jota pidetään niiden vuodesta toiseen jatkuvan tuotannon
takia. Tähän luetaan jalostuskarja (ml. kalat sekä siipikarja),
lypsykarja, työeläimet, villan tuottamista varten pidetyt lampaat
ja muut eläimet sekä eläimet, joita käytetään kuljettamiseen,
kilpailuissa tai seuraeläiminä.
Viini- ja hedelmätarhat, toistu-
vasti satoa tuottavat istutukset
(AN.11142)Puut (ml. viiniköynnökset ja pensaat), joita viljellään niistä
vuodesta toiseen saatavien tuotteiden takia. Tähän luetaan kasvit,
joita viljellään hedelmien, pähkinöiden, mahlan, hartsin, parkkiai-
neiden tai kasvien lehdistä valmistettavien tuotteiden takia.
Aineettomat kiinteät varat
(AN.112)Kiinteät varat, joihin luetaan mineraalien etsintä, tietokoneohjel-
mistot, viihteen, kirjallisuuden tai taiteen alkuperäisteokset ja muut
sellaiset alla määritellyt aineettomat kiinteät varat, joita on
tarkoitus käyttää yli vuoden ajan.
Mineraalien etsintä (AN.1121) Raakaöljyn, maakaasun ja muiden maaperävaraesiintymien etsintä-
kulut. Näihin kuluihin luetaan luvan saamista edeltävät
kustannukset, lupa- ja hankintakustannukset, arviointikustannukset,
koeporaus- ja koekairauskustannukset kuten myös ilmastolliset ja
muut tutkimukset sekä kuljetuskustannukset jne., joita tutkimusten
suorittaminen edellyttää.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 172
▼B
Varojen luokitus Määritelmät
Tietokoneohjelmistot
(AN.1122)Tietokonejärjestelmiä ja sovelluksia varten tehdyt tietokoneoh-
jelmat, niiden kuvaukset ja muu oheismateriaali. Tähän luetaan
ostetut ohjelmistot sekä myös omaan käyttöön tehdyt ohjelmistot
silloin kun niiden tuottamiskustannukset ovat merkittävät. Tähän
luetaan myös tietokantojen ostoihin, kehittämiseen ja laajentami-
seen liittyvät merkittävät kustannukset, jos on odotettavissa, että
tietokantoja käytetään kauemmin kuin vuoden ajan (riippumatta
siitä, käydäänkö tietokannoilla kauppaa vai ei).
Viihteen, kirjallisuuden ja
taiteen alkuperäisteokset
(AN.1123)Sellaiset alkuperäisfilmit, äänitteet, käsikirjoitukset, nauhat, mallit
jne., joihin on nauhoitettu tai muuten tallennettu näytelmäesityksiä,
radio- ja televisio-ohjelmia, musiikkiesityksiä, urheilutapahtumia,
kirjallista tai taiteellista tuotantoa jne. Tähän luetaan myös tuotanto
omaan käyttöön. Joissain tapauksissa, kuten filmien osalta, saattaa
alkuperäiskappaleita olla useita.
Muut aineettomat kiinteät varat
(AN.1129)Tähän luetaan sellainen uusi tieto ja erityisosaaminen jne. jota ei
ole muualla luokiteltu ja jonka käyttö tuotannossa on rajoitettu
niihin yksiköihin, jotka ovat hankkineet varojen omistusoikeudet
tai joilla on varojen käyttölupa.
Varastot (AN.12) Tähän luetaan tuotetut varat, jotka koostuvat sellaisista tavaroista ja
palveluista, jotka ovat syntyneet kuluvalla tai aikaisemmalla
periodilla ja joita pidetään hallussa myöhemmin tapahtuvaa
myyntiä, tuotannossa käyttämistä tai muuta tarkoitusta varten. Ne
koostuvat aineista ja tarvikkeista, keskeneräisistä töistä, valmiista
tavaroista ja kauppatavaroista siten kuin alla määritellään.
Tähän luetaan kaikki julkisyhteisöjen pitämät varastot kuten mm.
strategisten materiaalien, viljan ja muiden kansakunnalle eritysen
tärkeiden hyödykkeiden varastot.
Aineet ja tarvikkeet (AN.121) Sellaiset tavarat, joita niiden omistajat eivät aio myydä edelleen
vaan käyttää omissa tuotantoprosesseissaan välituotteina.
Keskeneräiset työt (AN.122) Sellaiset tavarat ja palvelukset, jotka ovat osittain valmiita mutta
joita ei yleensä luovuteta muille yksiköille ilman jatkojalostusta tai
keskeneräiset tavarat ja palvelukset, joiden jalostamista sama
tuottaja jatkaa seuraavalla ajanjaksolla. Tähän ei lueta sellaisia
keskeneräisiä rakennelmia, joiden omistajuus on siirtynyt lopulli-
selle omistajalle joko siksi, että kyseessä on tuotanto omaan
käyttöön tai siksi, että omistajuuden vaihtumisesta on elemassa
myynti-/ostosopimus. Luokka koostuu keskeneräisistä kasvatetta-
vista varoista sekä muista keskeneräisistä töistä siten kuin alla
määritellään.
Keskenkasvuiset kasvatettavat
varat (AN.1221)Teuraseläimet kuten kaupallisesti kasvatettava siipikarja ja kalat,
puut ja muu kasvillisuus silloin, kun niiden korjuu on kertaluon-
teista sekä sellaiset kasvatettavat varat, joiden toistuva tuotanto ei
vielä ole kypsynyt.
Muut keskeneräiset työt
(AN.1222)Sellaiset tavarat (paitsi kasvatettavat varat) ja palvelukset, joiden
jalostamimen, valmistaminen tai kokoaminen on kesken ja joita
valmistaja ei tavallisesti myy, toimita tai luovuta muille ilman
jatkojalostamista.
Valmisteet (AN.123) Tavarat, jotka ovat valmiita myytäväksi tai toimitettavaksi tuottajan
toimesta.
Kauppatavarat (AN.124) Tavarat, joita yritykset kuten esimerkiksi tukku- ja vähittäiskaupat
ovat hankkineet myydäkseen ne ilman, että jalostaisivat niitä
edelleen (eli tavaroita ei muunneta muuten kuin esittämällä ne
asiakkaalle houkuttelevasti).
Arvoesineet (AN.13) Sellaiset tuotetut varat, joita ei ensisijaisesti käytetä tuotannossa tai
kulutukseen, joiden reaalisen arvon odotetaan nousevan tai ei
ainakaan laskevan, jotka eivät normaaliolosuhteissa kulu ajassa ja
joita hankitaan ja pidetään hallussa ensisijaisesti arvon säilyttäjinä.
Arvoesineet koostuvat jalometalleista ja jalokivistä, antiikista ja
muista taide-esineistä sekä muista arvoesineistä siten kuin alla
määritellään.
Jalometallit ja -kivet (AN.131) Sellaiset jalometallit ja jalokivet, joita yritykset eivät pidä
hallussaan käyttääkseen niitä tuotantopanoksina.
Antiikki ja muut taide-esineet
(AN.132)Sellaiset maalaukset, veistokset jne, jotka on tunnustettu taide-
teoksiksi ja antiikkiesineiksi.
Muut arvoesineet (AN.139) Tähän luetaan muualla luokittelemattomat arvoesineet kuten
esimerkiksi arvokkaat jalokivistä ja -metalleista valmistetut korut
ja niiden kokoelmat.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 173
▼B
Varojen luokitus Määritelmät
Valmistamattomat varat
(AN.2)Sellaiset muut kuin rahoitusvarat, jotka eivät ole syntyneet
tuotantoprosessissa. Valmistamattomat varat koostuvat aineellisista
ja aineettomista varoista siten kuin alla määritellään. Niihin luetaan
myös ko. varojen omistajuuden vaihtoon liittyvät kustannukset sekä
niihin kohdistuvat merkittävät parannukset.
Aineelliset valmistamattomat
varat (AN.21)Tähän luetaan sellaiset valmistamattomat luonnonvarat, joita
voidaan omistaa ja joiden omistajuus voidaan siirtää. Tähän ei
lueta sellaisia luonnonvaroja, joille omistajaa ei ole määritelty tai
joita ei voi omistaa kuten valtameret tai ilma. Aineelliset
valmistamattomat varat koostuvat maasta, maaperävaroista, luon-
nonvaraisista biologisista varoista sekä vesivarannoista siten, kuin
alla määritellään.
Maa (AN.211) Tähän luetaan maaperä siihen liittyvine maakerroksineen ja
pintavesineen silloin, kun niiden omistajuus on vahvistettu. Tähän
luetaan myös sellaiset merkittävät maanparannukset, joita ei voi
fyysisesti erottaa maasta. Tähän ei lueta maan pinnalla tai sen
sisällä olevia rakennuksia tai muita rakennelmia, viljeltyjä alueita,
puita ja eläimiä, maaperävaroja, luonnonvaraisia biologisia varoja
eikä pohjavesivarantoja. Maahan luetaan mukaan rakennusten ja
rakennelmien alla oleva maa, viljelysmaa, virkistyskäytössä olevat
maa-alueet ja niihin liittyvät vesialueet sekä muut maa- ja
vesialueet siten kuin alla määritellään.
Rakennusmaa (AN.2111) Asuntojen, muiden talorakennusten ja rakennelmien tai niiden
perustusten alla oleva maa mukaan lukien maatilarakennuksiin
kiinteästi liityvät pihat ja puutarhat sekä maatiloille johtavat tiet.
Viljelysmaa (AN.2112) Maa, jolla harjoitetaan kaupallista tai kotitarvemaataloutta tai
puutarhataloutta. Tähän luetaan periaatteessa myös maa, jolla on
istutuksia, hedelmäpuutarhoja ja viinitarhoja.
Virkistyskäyttöön tarkoitettu
maa vesialueineen (AN.2113)Yksityisessä omistuksessa olevat puistot ja huvipuistot sekä yleiset
puistot ja virkistysalueet sekä niihin liittyvät vesialueet.
Muut maa-alueet vesialueineen
(AN.2119)Tähän luetaan muualla luokittelematon maa mukaanlukien yksi-
tyiset puutarhat ja palstat, joilla ei harjoiteta kaupallista tai
kotitarveviljelyä sekä yhteislaitumet. Tähän luetaan myös asuinra-
kennuksia ympäröivät piha- ja puutarha-alueet, paitsi
maatilarakennuksiin kiinteästi liityvät pihat ja puutarhat niihinliittyvine vesialueineen.
Maaperävarat (AN.212) Sellaiset maan pinnalla tai sen alla olevat todennetut mineraalie-
siintymät, jotka ovat nykyteknologialla ja vallitsevilla suhteellisilla
hinnoilla hyödynnettävissä. Maaperävarojen ja itse maan omista-
juus ovat yleensä erillisiä. Maaperävarat koostuvat hiili-, öljy- ja
maakaasuvarannoista sekä metallisten ja epämetallisten mineraa-
lien varannoista siten kuin alla määritellään.
Hiili- öljy- ja maakaasuvarannot
(AN.2121)Antrasiiti-, bitumihiili- ja ruskohiiliesiintymät; raakaöljy- ja
maakaasuvarannot ja -kentät.
Metallimineraalivarannot
(AN.2122)Rautamalmin, muiden malmien ja arvometallien esiintymät.
Epämetalliset mineraalivarannot
(AN.2123)Kivilouhokset ja savi- ja hiekkakuopat; kemikaali- ja lannoitemi-
neraaliesiintymät; suolaesiintymät; kvartsi-, kipsi-, luonnon
jalokivi-, asvaltti- ja bitumiesiintymät, turve-esiintymät ja muiden
ei-metallisten mineraalien kuin hiilen ja raakaöljyn esiintymät.
Luonnonvaraiset biologiset
varat (AN.213)Sellaiset eläimet ja kasvit, joiden tuotanto on joko kertaluonteisesta
tai toistuvaa ja joille on määritelty omistajuus mutta joiden
luonnollinen kasvu ja/tai uusiutuminen ei kuitenkaan ole institu-
tionaalisten yksiköiden suorassa valvonnassa, vastuulla ja
ohjauksessa. Esimerkkejä ovat maan maantieteelisten rajojen
sisäpuolella olevat aarniometsät ja kalavarat. Vain ne varannot,
joita jo hyödynnetään taloudellisesti tai joita todennäköisesti
tullaan lähitulevaisuudessa hyödyntämään, otetaan mukaan.
Vesivarat (AN.214) Pohjavettä johtavat kerrokset ja muut pohjavesivarannot silloin,
kun niiden niukkuudesta seuraa, että varantoja otetaan omistukseen
ja/tai niille määritellään käyttöoikeuksia, että niille määritetään
markkina-arvo ja että niihin kohdistetaan jonkinasteista taloudel-
lista valvontaa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 174
▼B
Varojen luokitus Määritelmät
Aineettomat valmistamattomat
varat (AN.22)Valmistamattomat varat, jotka ovat merkittäviä yhteiskunnan
rakenteita. Ne on kirjattu lakeihin tai kirjanpidossa esimerkkeinä
patentointi tai taloudellisen etuuden luovuttaminen kolmannelle
osapuolelle. Jotkut niistä oikeuttavat niiden omistajat joihinkin
toimiin ja samalla estävät muita institutionaalisia yksiköitä
rhytymästä ao. toimiin ilman omistajan lupaa. Aineettomat ei-
tuotetut varat koostuvat patentoinneista, vuokrasopimuksista ja
muista siirrettävissä olevista sopimuksista, liikearvosta sekä muista
aineettomista valmistamattomista varoista.
Patentoinnit (AN.221) Sellaiset uudet tekniset keksinnöt, joille lain tai oikeuden päätöksen
perusteella annetaan patenttisuoja. Esimerkkejä ovat aineen
koostumus, valmistustapa, mekanismi, elektroniset ja sähköiset
virtapiirit ja laiteet, farmaseuttiset valmisteet ja keinoalkuiset
elämänmuodot.
Vuokra- ja muut siirrettävät
sopimukset (AN.222)Vuokrasopimukset ja muut sopimukset, jotka vuokraaja voi siirtää
edelleen kolmannelle osapuolelle vuokralleantajasta riippumatta.
Esimerkkejä ovat maan, rakennusten ja muiden rakennelmien
vuokraus, luvat tai yksinoikeudet hyödyntää mineraaliesiintymiä tai
kalavesiä, urheilijoiden tai kirjailijoiden kanssa tehdyt siirrettävissä
olevat sopimukset sekä etuosto-oikeudet sellaisiin aineellisiin
varoihin, joita ei vielä ole tuotettu. Luokkaan muut aineettomat
varat kuin rahoitusvarat ei lueta koneiden vuokraamista.
Ostettu liikearvo (goodwill)
(AN.223)Kannattavan yrityksen ostohinnan ja sen nettovarallisuuden (varat
miinus velat) erotus, kun varat ja velat on erä erältä eritelty ja
arvotettu. Liikearvoon sisältyy siten kaikii sellainen pitkällä
aikavälillä yrityksen toiminnasta odotettavissa oleva hyöty, jota ei
taseen varoihin ole erikseen merkitty. Tähän luetaan mukaan myös
arvo, joka syntyy kun yrityksen varallisuutta käytetään kokonai-
suutena, joka on enemmän kuin osiensa summa.
Muut aineettomat valmistamat-
tomat varat (AN.229)Muualla luokittelemattomat aineettomat valmistamatomat varat.
RAHOITUSVARAT JA
VELAT (AF)Rahoitusvarat ovat taloudellisia varoja, jotka koostuvat maksuväli-
neistä, rahoitussaamisista sekä sellaisista taloudellisista varoista,
jotka ovat luonteeltaan saamisten kaltaisia.
Maksuvälineitä ovat monetaarinen kulta, erityiset nosto-oikeudet,
käteisraha sekä siirtokelpoiset talletukset.
Rahoitussaamiset oikeuttavat niiden omistajat eli velkojat saamaan
maksun tai sarjan maksuja ilman erityisiä muita toimenpiteitä
muilta institutionaalisilta yksiköiltä eli velallisilta, jotka ovat
hankkineet saamisten vastineena olevat velat.
Johdannaiset sekä osakkeet ja muut osuudet ovat esimerkkejä
taloudellisista varoista, jotka muistuttavat rahoitussaamisia.
Monetaarinen kulta ja SDR:t
(AF.1)Vain tähän luokkaan luokiteltavilla rahoitusvaroilla ei ole järjes-
telmässä vastineenaan velkoja.
Monetaarinen kulta (AF.11) Rahaviranomaisten tai viranomaisten tehokkaassa kontrollissa
olevien, muiden yksiköiden hallussa oleva kulta, joka on osa
valuuttavarantoa.
Erityiset nosto-oikeudet (SDR)
(AF.12)Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) luomia varantovälineitä,
joita rahasto jakaa jäsenmailleen. Ne ovat osa maiden valuuttavar-
antoa.
Käteisraha ja talletukset (AF.2) Kierrossa oleva raha ja kaikki oman ja vieraan valuutan määräiset
talletukset.
Käteisraha (AF.21) Kierrossa olevat setelit ja kolikot, joita käytetään yleisesti
maksamiseen.
Siirtokelpoiset talletukset
(AF.22Oman tai ulkomaan rahan määräiset talletukset, jotka voidaan
välittömästi vaihtaa käteiseen rahaan tai joita voidaan siirtää
käytäen sekkiä, maksupalvelusopimusta, tiliin kohdistuvaa veloi-
tuksen kirjausta tai vastaavaa ilman merkittäviä rajoituksia tai
seuraamuksia.
Muut talletukset (AF.29) Muut oman tai ulkomaan rahan määräiset talletukset kuin
siirtokelpoiset talletukset. Muita talletuksia ei voi milloin tahansa
käyttää maksamiseen eikä niitä voi vaihtaa käteiseen rahaan tai
siirtokelpoisiin talletuksiin ilman merkittäviä rajoituksia tai seur-
aamuksia.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 175
▼B
Varojen luokitus Määritelmät
Muut arvopaperit kuin osak-
keet (AF.3)Sellaiset rahoitusvarat, jotka ovat haltijapapereita, joita yleensä
voidaan siirtää ja joilla yleensä käydään kauppaa jälkimarkkinoilla.
Ne eivät takaa mitään omistajan oikeuksia siihen, institutionaali-
seen yksikköön, joka on laskenut paperit liikkeeseen.
Muut arvopaperit kuin osakkeet
ja johdannaiset (AF.33)Sellaiset muut arvopaperit kuin osakkeet, jotka takaavat niiden
hallussapitäjälle ehdottoman oikeuden kiinteään tai sopimuksen
mukaiseen vaihtelevaan tuloon kuponkimaksuina (korkona) ja/tai
määrättyinä kiinteinä summina, jotka maksetaan määräpäivänä tai -
päivinä tai alkaen liikkeeseenlaskun yhteydessä määritellystä
ajankohdasta.
Muut lyhytaikaiset arvopaperit
kuin osakkeet ja johdannaiset
(AF.331)Sellaiset muut arvopaperit kuin osakkeet, joiden alkuperäinen
maturiteetti on tavallisesti enintään vuosi tai poikkeustapauksessa
enintään kaksi vuotta, tähän ei lueta johdannaisia.
Muut pitkäaikaiset arvopaperit
kuin osakkeet ja johdannaiset
(AF.332)Sellaiset muut arvopaperit kuin osakkeet, joiden alkuperäinen
maturiteetti on tavallisesti enemmän kuin vuosi tai poikkeusta-
pauksessa yli kaksi vuotta, tähän ei lueta johdannaisia.
Johannaiset (AF.34) Rahoitusvarat, jotka perustuvat tai jotka on johdettu jostakin
toisesta instrumentista. Perustana on yleensä joku muu rahoitusvar-
allisuuserä, mutta perustana voi olla myös hyödyke tai indeksi.
Lainat (AF.4) Lainat ovat rahoitusvaroja, jotka syntyvät, kun lainanantaja joko
suoraan tai välittäjän kautta lainaa varojaan luotonottajalle ja joista
voi olla todisteena velkakirja.
Lyhytaikaiset lainat (AF.41) Sellaiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on tavallisesti
enintään vuosi tai poikkeustapauksissa enintään kaksi vuotta, sekä
lainat, jotka on maksettava vaadittaessa takaisin.
Pitkäaikaiset lainat (AF.42) Sellaiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on tavallisesti
pitempi kuin vuosi ja poikkeustapauksessa vähintään kaksi vuotta.
Osakkeet ja muut osuudet
(AF.5)Rahoitusvarat, jotka mukanaan omistajan oikeuksia yrityksiin tai
yritysmäisiin yhteisöihin. Tähän luokiteltavat rahoitusvarat oikeut-
tavat niiden hallussapitäjän osuuteen yrityksen tai yritysmäisen
yhteisön voitosta sekä osuuteen niiden omista varoista selvitysti-
lassa.
Osakkeet ja muut osuudet kuin
sijoitusrahasto-osuudet (AF.51)Rahoitusvarat, jotka tuottavat yrityksiin tai yritysmäisiin yhtei-
söihin omistajan oikeuksia lukuun ottamatta sijoitusrahasto-
osuuksia. Yleensä nämä rahoitusvarat oikeuttavat hallussapitäjänsä
osuuteen yrityksen tai yritysmäisen yhteisön voitosta sekä osuuteen
niiden omista varoista selvitystilassa.
Noteeratut osakkeet paitsi sijoi-
tusrahasto-osuudet (AF.511)Osakkeet kattavat sen osuuden yrityksen pääomasta, johon
edunsaajat ovat osakkuuden myötä osallisia, ja ne ovat periaat-
teessa siirtokelpoisia arvopapereita.
Noteeraamattomat osakkeet
paitsi sijoitusrahasto-osuudet
(AF.512)Noteeratut osakkeet kattavat ne osakkeet, joiden hinnat noteerataan
tunnetussa pörssissä tai muilla jälkimarkkinoilla. Noteeraamatto-
miin osakkeisiin luetaan ne osakkeet, joita ei noteerata.
Muut osuudet (AF.513) Kaikki alaryhmiin AF.511 ja AF.512 ja alaluokkaan AF.52
luokittelemattomat osuudet.
Sijoitusrahasto-osuudet (AF.52) Osakkeet, joita laskee liikkeeseen erityinen rahoituslaitos, jonka
yksinomaisena tarkoituksena on sijoittaa keräämänsä varat raha-
markkinoilla, pääomamarkkinoilla ja/tai kiinteistöihin.
Vakuutustekninen vastuu-
velka (AF.6)Vakuutuslaitosten ja (itsenäisten ja epäitsenäisten) eläkerahastojen
vastuuvelka vakuutuksenottajille tai vakuutuskorvastusten saajille
siten kuin on määritelty neuvoston direktiivissä 91/674/EEC,
annettu 19 päivänä joulukuuta 1991, vakuutusalan yriysten
vuositilinpäätöksestä sekä sulautetusta tilinpäätöksestä.
Kotitalouksien osuus henkiva-
kuutus- ja eläkerahastoista
(AF.61)Varat, joita kyseisissä yrityksissä ja yritysmäisissä yhteisöissä on
rahastoitu ennakoitavissa olevien korvausten maksamista varten
ehtojen täytyttyä.
Kotitalouksien osuus henkiva-
kuutusrahastoista (AF.611)Korvausvastuut sekä rahastot, jotka kasvattavat ylijäämän jakoon
osallisen vakuutuksen tai muun vastaavan vakuutuksen arvoa
vakuutuksen erääntyessä.
Kotitalouksien osuus eläkera-
hastoista (AF.612)Sellaisten työnantajien ja/tai työntekijöiden tai ammatinharjoitta-
jaryhmien perustamien itsenäisten tai epäitsenäisten
eläkerahastojen korvausvastuurahastoja, jotka on perustettu työnte-
kijöiden tai ammatinharjoittajien eläkkeiden maksun turvaamiseksi.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 176
▼B
Varojen luokitus Määritelmät
Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu (AF.62)Vakuutuslaitosten ja (itsenäisten tai epäitsenäisten) eläkerahastojen
vakuutustekniset vastuuvelat, joihin sisältyy
— se osa vakuutusmaksutuloista, joka kohdistuu seuraavalle
tilikaudelle (vakuutusmaksuvastuu);
— se arvioitu kokonaiskustannus, joka aiheutuu korvauksista,
jotka ovat tapahtuneet tilinpitokauden aikana riippumatta siitä,
onko niistä ilmoitettu tai ei, vähennettynä vastaavilla jo
maksetuilla korvauksilla (korvausvastuu).
Muut saamiset ja velat (AF.7) Rahoitussaamiset, jotka syntyvät rahoitustaloustoimen tai muun
taloustoimen vastineena tilanteessa, jossa kysessä olevan talous-
toimen ja siihen liittyvän maksun välillä on ajoitusero.
Kauppaluotot ja ennakot
(AF.71)Rahoitussaamiset, jotka syntyvät tavaroihin, ja palveluksiin liity-
vien taloustoimien yhteydessä, kun tavaroiden ja palveluiden
toimittajat antavat lisää maksuaikaa. Niihin luetaan myös ennak-
komaksut töistä, jotka ovat työn alla tai joihin ollaan ryhtymässä
kun maksut liittyvät tällaisiin taloustoimiin.
Muut saamiset ja velat paitsi
kauppaluotot ja ennakot (AF.79)Rahoitussaamiset, jotka syntyvät tulonjakotaloustoimien tai jälki-
markkinakauppaan liittyvien rahoitustaloustoimien ja toisaalta
niihin liittyvien maksujen ajoituseroista. Niihin luetaan myös
saamiset, jotka kertyvät tulojen (suoriteperusteisesta) kertymisestä
ajassa.
Lisätietoerät Tilinpitojärjestelmässä esitetään useiden lisätietoerien avulla tietoja
sellaisista varoista, joita peruskehikossa ei eritellä ja jotka ovat
analyyttisesti erityisen kiinnostavia.
Kestävät kulutustavarat (AN.m) Kestävät tavarat, joita kotitaloudet hankkivat loppukulutukseensa
(eli tavarat, joita kotitaloudet eivät käytä arvon säilyttäjinä tai joita
kotitalouksien omistamat yhtiöimättömät yritykset eivät käytä
tuotantotarkoituksiin).
Suorat ulkomaiset sijoitukset
(AF.m)Suoriin sijoituksiin sisältyy pitkäaikainen riippuvuussuhde, joka
kuvastaa kotimaisen institutionaalisen yksikön (suoran sijoituksen
tekijän) pysyvää osallistumista sellaiseen institutionaaliseen
yksikköön (suoran sijoituksen kohdeyritys), joka sijaitsee jossain
muussa maassa. Suoran sijoituksen tekijän tarkoituksena on
merkittävästi ohjata ko. muussa maassa sijaitsevan yrityksen
toimintaa.
(1) EU:n tavaroiden ja palvelusten luokitus (CPA), 1993.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 177
▼B
Liite 7.2
Kirjaukset avaustaseesta päätöstaseeseen
Varojen,
velkojen ja
nettovaralli-
suuden
luokitusIV.1
AvaustaseIII.1 ja III.2
TaloustoimetIII.3.1
Muut
volyymin
muutoksetIII.3.2
Hallussapitovoitot
IV.3
PäätöstaseIII.3.2.1
Neutraalit
hallussapito-
voitot ja -
tappiotIII.3.2.2
Reaaliset
hallussapito-
voitot ja -
tappiot
Muut kuin
rahoitus-
varatAN. P.5, K.1,
K.2K.3, K.4,
K.5, K.6,
K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.
Valmistetut
varatAN.1 P.5, K.1 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.1
Kiinteät
varat (1)AN.11 P.51, K.1 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.11
Aineelliset
kiinteät
varatAN.111 P.511, K.1 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.111
Asunnot AN.1111 P.511, K.1 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.1111
Muut raken-
nukset ja
rakennelmatAN.1112 P.511, K.1 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.1112
Koneet, lait-
teet ja
kuljetusväli-
neetAN.1113 P.511, K.1 K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.1113
Kasvatet-
tavat varatAN.1114 P.511, K.1 K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.1114
Aineettomat
kiinteät
varatAN.112 P.512, K.1 K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.112
Varastot AN.12 P.52 K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.12
Arvoesineet AN.13 P.53 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.131996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 178
▼B
Varojen,
velkojen ja
nettovaralli-
suuden
luokitusIV.1
AvaustaseIII.1 ja III.2
TaloustoimetIII.3.1
Muut
volyymin
muutoksetIII.3.2
Hallussapitovoitot
IV.3
PäätöstaseIII.3.2.1
Neutraalit
hallussapito-
voitot ja -
tappiotIII.3.2.2
Reaaliset
hallussapito-
voitot ja -
tappiot
Valmista-
mattomat
varatAN.2 K.2,
P.513, K.1K.3, K.5,
K.61,
K.62, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.2
Aineelliset
valmista-
mattomat
varatAN.21 K.21,
P.513, K.1K.3, K.5,
K.61,
K.62, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.21
Maa AN.211 K.21,
P.513, K.1K.3, K.62,
K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.211
Maaperä-
varatAN.212 K.21,
P.513K.3, K.61,
K.62, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.212
Luonnon-
varaiset
biologiset
varatAN.213 K.21,
P.513K.3, K.5,
K.61,
K.62, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.213
Vesivarat AN.214 K.21,
P.513K.3, K.61,
K.62, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.214
Aineettomat
valmista-
mattomat
varatAN.22 K.22,
P.513K.3, K.62,
K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.22
Rahoitus-
varat/
velat (
2)AF. F. K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.21,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.
Monetaar-
inen kulta ja
SDR:t (vain
saamisissa)AF.1 F.1 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.21,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.1
Käteisraha
ja talletuksetAF.2 F.2 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.21996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 179
▼B
Varojen,
velkojen ja
nettovaralli-
suuden
luokitusIV.1
AvaustaseIII.1 ja III.2
TaloustoimetIII.3.1
Muut
volyymin
muutoksetIII.3.2
Hallussapitovoitot
IV.3
PäätöstaseIII.3.2.1
Neutraalit
hallussapito-
voitot ja -
tappiotIII.3.2.2
Reaaliset
hallussapito-
voitot ja -
tappiot
Muut arvo-
paperit kuin
osakkeetAF.3 F.3 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.3
Lainat AF.4 F.4 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.4
Osakkeet ja
osuudetAF.5 F.5 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.5
Vakuutuste-
kninen
vastuuvelkaAF.6 F.6 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.6
Muut
saamiset ja
velatAF.7 F.7 K.7, K.8,
K.10,
K.12,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.7
Nettovaralli-
suusB.90 B.10.1 B.10.2 B.10.31 B.10.32 B.90
(1) Lisätieto: AN.m Kestävät kulutustavarat.
(2) Lisätieto: AF.m Suorat ulkomaiset sijoitukset.
AN. …, AF. … ovat varojen luokituksesta.
Tasapainoerät
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvat nettovarallisuuden muutoksetB.10.2 Varojen volyymin muista muutoksista johtuvat nettovarallisuuden muutokset
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoitoista ja -tappioista johtuvat nettovarallisuuden muutokset
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoitoista ja -tappioista johtuvat nettovarallisuuden muutoksetB.90 Nettovarallisuus
Rahoitusvaroihin ja velkoihin kohdistuvat taloustoimet
F. Rahoitusvaroihin ja velkoihin kohdistuvat taloustoimetF.1 Monetaarinen kulta ja SDR:t
F.2 Käteisraha ja talletukset
F.3 Muut arvopaperit kuin osakkeetF.4 Lainat
F.5 Osakkeet ja osuudet
F.6 Vakuutustekninen vastuuvelkaF.7 Muut saamiset ja velat
Tavaroihin ja palveluihin kohdistuvat taloustoimet
P.5 Pääoman bruttomuodostusP.51 Kiinteän pääoman bruttomuodostus
P.511 Aineellisten kiinteiden varojen hankinnat miinus vähennykset
P.512 Aineettomien kiinteiden varojen hankinnat miinus vähennykset1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 180
▼B
P.513 Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen arvon lisäys
P.52 Varastojen muutokset
P.53 Arvoesineiden hankinnat miinus vähennykset
Muut varallisuuden muodostuskirjauksetK.1 Kiinteän pääoman kuluminen
K.2 Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat miinus vähennykset
K.21 Maan ja muiden aineellisten valmistamattomien varojen hankinnat miinus vähennyksetK.22 Aineettomien valmistamattomien varojen hankinnat miinus vähennykset
K.3 Valmistamattomien varojen muuttuminen taloudellisesti merkittäviksi
K.4 Valmistettujen varojen muuttuminen taloudellisesti merkittäviksiK.5 Luonnonvaraisten biologisten varojen kasvu
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen
K.62 Muu valmistamattomien varojen taloudellisen arvon häviäminenK.7 Katastrofien aiheuttamat menetykset
K.8 Korvauksettomat haltuunotot
K.9 Muualla luokittelemattomat muiden kuin rahoitusvarojen muut volyymin muutoksetK.10 Muualla luokittelemattomat rahoitusvarojen ja velkojen muut volyymin muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot/tappiot
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot/tappiotK.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot/tappiot
K.12 Luokitus- ja rakennemuutokset
K.12.1 Sektoriluokituksen ja rakenteen muutoksetK.12.21 Kullan monetarisointi/sen peruuttaminen
K.12.22 Muut varojen ja velkojen luokitusmuutokset kuin kullan monetarisointi ja sen peruutta-
minen1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 181
▼B
LUKU 8
TILIEN JA TASAPAINOERIEN KOKONAISUUS
8.01. EKT kirjaa virrat ja varannot järjestettyyn tilikokonaisuuten, joka kuvaa
talouden kiertokulkua tulojen muodostuksesta niiden jakautumisen ja
uudelleenjaon kautta lopulta niiden kasaantumiseen varoiksi.
8.02. Kaikki tilit esittävät taloustoimia, jotka tasapainottuvat joko käytettyjen
määritelmien vuoksi tai koska merkittävä tasapainoerä siirretään eteenpäin
seuraavalle tilille.
8.03. Taloustoimen järjestelmällinen kirjaaminen talouselämän loogisen
analyysin mukaisesti tuottaa toimialan, institutionaalisen sektorin tai
alasektorin tai koko kansantalouden tutkimukseen tarvittavat kokonais-
suureet. Tilien ryhmittely on suunniteltu tärkeimpien taloudellisten
tietojen esittämistä varten.
8.04. Tilit ryhmitellään kolmeen ryhmään:
a) juoksevat tilit
b) varallisuuden muodostustilit
c) varallisuustaseet.
Juoksevat tilit koskevat tulojen syntymistä, jakautumista ja uudelleenjakoa
ja niiden käyttöä kulutukseen. Lopulta niiden avulla voidaan laskea
säästäminen, joka on olennainen osa varallisuuden muodostusta.
Varallisuuden muodostustilit analysoivat eri yksiköiden varojen ja
velkojen muutosten erilaisia osatekijöitä ja tekevät mahdolliseksi
nettovarallisuudessa (varojen ja velkojen välinen ero) tapahtuneiden
muutosten kirjaamisen.
Varallisuustaseet osoittavat eri yksiköiden kokonaisvarat ja -velat
laskenta-ajanjakson alussa ja lopussa sekä niiden nettovarallisuuden.
Kuhunkin varojen ja velkojen erään liittyvät varallisuuden muodostusti-
lille kirjatut virrat nähdään uudestaan tasetileillä olevina muutoksina.
8.05. Tilikokonaisuutta sovelletaan, kokonaan tai osittain, institutionaalisiin
yksiköihin, institutionaalisiin sektoreihin ja alasektoreihin, toimialoihin ja
koko kansantalouteen.
8.06. Tasapainoerät määrätään sekä bruttona että nettona. Ne ovat bruttona, jos
ne on laskettu ennen kiinteän pääoman kulumisen vähentämistä, ja
nettona, jos ne on laskettu tämän vähennyksen jälkeen. Tärkeämpää on
ilmaista tulojen tasapainoerät nettona.
8.07. Tilit esitetään eri tavoin:
a) integroituina taloustileinä, jotka esittävät kaikkien institutionaalisten
sektoreiden, koko kansantalouden ja ulkomaiden tilit yhdessä taulussa;
b) tilikokonaisuuksina, mistä saadaan yksityiskohtaisempaa tietoa.
Taulukot, joista käy ilmi jokaisen tilin esitystapa, on esitetty tämän
luvun kappaleessa nimeltään ”Tilien kokonaisuus”;
c) matriisien muodossa, jossa jokaista tiliä edustaa rivi/sarake-pari.
8.08. Tilien, tasapainoerien ja pääsuureiden yleiskatsauksellinen esittely:1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 182
Taulukko 8.1 — Tilien, tasapainoerien ja pääsuureiden yleiskatsauksellinen esittely
Tilit Tasapainoerät Pääsuureet
Institutionaalisten sektoreiden tilikokonaisuus
Juoksevat
tilitI. Tuotantotili I. Tuotantotili B.1 Arvonlisäys
B.2 Toimintaylijäämä
B.3 Sekatulo
B.4 Yrittäjätulo
B.5 Ensitulon tase
B.6 Käytettävissä oleva tulo
B.7 Oikaistu käytettävissä
oleva tulo
B.8 SäästöKansantuote (BKT/NKT)
Kansantulo (BKTL, NKTL)
Käytettävissä oleva kansantulo
Kansantalouden säästöII. Tulonjako- ja -käyttötilit II.1. Tulojen ensijaon tilit II.1.1. Tulonmuodostustili
II.1.2. Ensitulon jakotili II.1.2.1. Yrittäjätulon tili
II.1.2.2. Muun ensitulon
jakotili
II.2. Tulojen uudelleen-
jaon tili
II.3. Luontoismuotoisten
tulojen uudelleen-
jaon tili
II.4. Tulonkäyttötili
II.4.1. Käytettävissä oleven
tulon käyttötili
II.4.2. Oikaistun käytettä-
vissä olevan tulon
käyttötili▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 183
Tilit Tasapainoerät Pääsuureet
Institutionaalisten sektoreiden tilikokonaisuus
Varalli-
suuden
muodostus-
tilitIII. Varallisuuden muodos-
tustilitIII.1. Pääomatili III.1.1. Säästöstä ja
pääoman siirroista
johtuvan nettovaral-
lisuuden muutoksen
tili
III.1.2. Muiden kuin rahoi-
tusvarojen hankinta-
tiliB.10.1 Säästöstä ja
pääoman siirroista
johtuvat nettovar-
allisuuden
muutokset
B.9 Nettoluotonanto/
nettoluotonotto
B.9 Nettoluotonanto/
nettoluotonotto
B.10.2 Muista varojen
volyymin muutok-
sista johtuvat
nettovarallisuuden
muutokset
B.10.3 Nimellisistä
hallussapitovoi-
toista/tappioista
johtuvat nettovar-
allisuuden
muutokset
B.10.32 Reaalisista hallus-
sapitovoitoista/
tappioista johtuvat
nettovarallisuuden
muutoksetIII.2. Rahoitustili
III.3. Varojen muiden
muutosten tiliIII.3.1. Varojen volyymin
muiden muutosten
tili
III.3.2. Uudelleenarvotustili III.3.2.1. Neutraalit hallus-
sapitovoitot/
tappiot
III.3.2.2. Reaaliset hallus-
sapitovoitot/
tappiot
Varallisuus-
taseetIV. Varallisuustaseet IV.1. Varallisuuden avaus-
tase
IV.2. Varallisuustaseen
muutokset
IV.3. Varallisuuden
päätöstaseB.90 Nettovarallisuus
B.10 Nettovarallisuuden
muutokset, yhteensä
B.90 NettovarallisuusKansallisvarallisuus
Kansallisvarallisuuden
muutokset
Kansallisvarallisuus
0. Tavar-
oiden ja
palve-
luiden
tiliTaloustoimitilit
0. Tavaroiden ja palveluiden tili
Ulkomaiden tili (ulkomaisten taloustoimien tili)▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 184
Tilit Tasapainoerät Pääsuureet
Institutionaalisten sektoreiden tilikokonaisuus
Juoksevat
tilitV. Ulkomaiden tili V.I Tavaroiden ja palve-
luiden ulkomaan tili
V.II Ensitulojen ja tulonsiir-
tojen ulkomaan tiliB.11 Ulkomaisten tavar-
oiden ja palvelusten
tase
B.12 Vaihtotase
B.10.1 Vaihtotaseesta ja
pääoman siirroista
johtuneet nettovar-
allisuuden
muutokset
B.9 Nettoluotonanto/
nettoluotonotto
B.9 Nettoluotonanto/
nettoluotonotto
B.10.2 Muista volyymin
muutoksista aiheu-
tuneet nettovaralli-
suuden muutokset
B.10.3 Nimellisistä hallus-
sapitovoitoista/
tappioista, neutraa-
leista hallussapito-
voitoista/tappioista
ja reaalisista hallus-
sapitovoitoista/
tappioista aiheutu-
neet nettovaralli-
suuden muutokset
B.90 Nettovarallisuus
B.10 Nettovarallisuuden
muutokset
B.90 NettovarallisuusUlkomaisten tavaroiden ja
palvelusten tase
Vaihtotase
Nettoluotonanto/nettoluoto-
notto
Ulkomaiden nettorahoitusa-
sema
Ulkomaiden nettorahoitusa-
semaVaralli-
suuden
muodostus-
tilitV.III Varallisuuden muodos-
tuksen ulkomaan tilitV.III.1 Pääomatili V.III.1.1 Säästämisen ja
pääomansiirtojen
nettomuutosten
tili
V.III.1.2 Reaalivarojen
hankintatili
V.III.2 Rahoitustili
V.III.3 Varallisuuden
muiden muutosten
tiliV.III.3.1 Varojen muiden
volyymin
muutosten tili
V.III.3.2 Uudelleenarvotus-
tilit
Varallisuus-
taseetV.IV Ulkomaisten varojen
ja velkojen tiliV.IV.1 Avaustase
V.IV.2 Tasetilin muutokset
V.IV.3 Päätöstase▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 185
▼B
TILIEN KOKONAISUUS
8.09. Tilien kokonaisuus muodostuu kolmesta tilien pääryhmästä:
a) Juoksevat tilit
(1) tuotantotili (I)
(2) tulonjaon ja -käytön tilit (II)
b) Varallisuuden muodostuksen tilit (III)
c) Varallisuustaseet (IV)
JUOKSEVAT TILITTuotantotili (I) (
1)
8.10. Tuotantotili (I) esittää taloustoimet, jotka liittyvät itse tuotantoprosessiin.
Se laaditaan institutionaalisista sektoreista ja toimialoista. Sen resurssit
sisältävät tuotoksen ja sen käyttö sisältää välituotekäytön.
8.11. Tuotantotiliä voidaan käyttää yhden järjestelmän tärkeimmän tasapai-
noerän — arvonlisäyksen eli minkä tahansa tuotantoon osallistuvan
yksikön synnyttämän arvon — ja keskeisen kokonaissuureen, bruttokan-
santuotteen laskemiseen. Arvonlisäys on taloudellisesti merkittävä sekä
institutionaalisille sektoreille että toimialoille.
8.12. Aivan kuten seuraavien tilien tasapainoerät myös arvonlisäys (tilin
tasapainoerä) voidaan laskea kiinteän pääoman kulumista ennen tai sen
jälkeen, toisin sanoen bruttona tai nettona. Jos tuotos arvotetaan
perushintaan ja välituotekäyttö ostajan hintaan, arvonlisäys ei sisällä
tuoteveroja miinus tuotetukipalkkioita.
8.13. Koko kansantalouden tasolla tuotantotilin resursseihin sisältyvät tavar-
oiden ja palveluiden tuotoksen lisäksi tuoteverot miinus tuotetukipalkkiot.
Se tekee näin ollen mahdolliseksi bruttokansantuotteen (markkinahintaan)
laskemisen tasapainoeränä.
8.14. Koska välillisiä rahoituspalveluita (FISIM) ei kohdenneta käyttäjän
sektoreihin, niiden tuotoksen koko arvo kirjataan välituotekäytöksi
nimelliselle sektorille, jonka tuotos on nolla ja negatiivinen arvonlisäys
on välituotekäytön suuruinen mutta erimerkkinen kuin välituotekäyttö.
Tämä siis vähentää kaikkien sektoreiden ja toimialojen yhteenlaskettua
arvonlisäystä. Tilien esitystapaa voidaan keventää siten, että nimelliselle
sektorille ei laiteta lisäsaraketta, vaan vastaava luku otetaan huomioon
koko kansantalouden sarakkeessa.
Tulonjako- ja -käyttötilit (II)
8.15. Tulonjakoa ja -käyttöä tarkastellaan neljässä vaiheessa: ensijaon,
uudelleenjaon sekä luontoistulojen uudelleenjaon ja tulojen käytön
yhteydessä.
Ensimmäisessä vaiheessa tarkastellaan tulon syntyä suoraan tuotantopro-
sessin tuloksena ja sen jakautumista tuotannontekijöiden (työ, pääoma) ja
julkisyhteisöjen (tuotanto- ja tuontiverojen sekä tukipalkkioiden kautta)
kesken. Se mahdollistaa toimintaylijäämän (tai kotitalouksien osalta
sekatulojen) ja ensitulojen määrittämisen.
Toisessa vaiheessa seurataan tulon uudelleenjakautumista muiden tulon-
siirtojen kuin luontoismuotoisten sosiaalisten tulonsiirtojen kautta. Tästäsaadaan tulokseksi käytettävissä oleva tulo.
Kolmannessa vaiheessa kuvataan tulojen uudelleenjakoa luontoismuo-
toisten sosiaalisten tulonsiirtojen kautta ja saadaan tulokseksi oikaistu
käytettävissä oleva tulo.
Neljännessä vaiheessa kuvataan sitä, kuinka tuloja käytetään ja säästetään
ja saadaan tulokseksi säästö.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 186
(1) Katso luku 3, ”Tuotetaloustoimet”.
Taulukko 8.2 — Tili I: Tuotantotili
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
3 595 3 595 P.1 Tuotos 1 753 102 434 1 269 37 3 595 3 595
3 048 3 048 P.11 Markkinatuotos/
FISIM 1 722 102 74 1 129 21 3 048 3 048
171 171 P.12 Tuotos omaan
loppukäyttöön 31 0 0 140 0 171 171
376 376 P.13 Muu markki-
naton luotos 360 16 376 376
1 904 1 904 6 694 246 29 881 P.2 Välituotekäyttö/
FISIM 1 904 1 904
133 133 D.21-D.31 Tuoteverot
miinus tuotetuki-
palkkiot 133 133
1 824 1 824 31 575 188 73 872 B.1g/B.1 * g Arvonlisäys,
brutto/bruttokan-
santuote
222 222 3 42 30 10 137 K.1 Kiinteän
pääoman kulu-
minen
1 602 1 602 28 533 158 63 735 B.1n/B.1 * n Arvonlisäys,
netto/nettokan-
santuote
P.11 Rahoituslaitokset: 102 sisältää FISIMin (P.119) 48.
P.2 Koko kansantalous: 1 904 on institutionaalisten sektoreiden (1 856) ja FISIMin (48) summa.
B.1g Koko kansantalous: 1 824 on institutionaalisten sektoreiden (1 739) ja verojen, joista on vähennetty tuotetukipalkkiot (133) summa vähennett ynä FISIMillä (48).▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 187
▼B
Tulojen ensijaon tilit (II.1)
Tulonmuodostustili (II.1.1)
Institutionaalisen sektorin mukaisen tulonmuodostustilin rakenne on esitetty
taulukossa 8.3:
8.16. Tulonmuodostustili esitetään myös toimialoittain, tarjonta- ja käyttötau-
lujen sarakkeissa.
8.17. Tulonmuodostustili esittää sektorit, alasektorit ja toimialat, jotka ovat
ensitulojen pikemminkin lähde kuin niiden kohde.
8.18. Siinä analysoidaan, miten arvonlisäys kattaa palkansaajakorvaukset ja
muut tuotantoverot miinus muut tuotantotukipalkkiot. Se mittaa toimin-
taylijäämää, joka on tuotantotoimintojen ylijäämä (tai alijäämä) ennen
kuin on huomioitu niitä korkoja, maanvuokria tai maksuja, joita
tuotantoyksikön
a) täytyy maksaa niistä rahoitusvaroista tai aineellisista valmistamatto-
mista varoista, joita se on lainannut tai vuokrannut;
b) täytyy saada niistä rahoitusvaroista tai aineellisista valmistamattomista
varoista, jotka se omistaa.
Toimintaylijäämä vastaa tuloa, jonka yksiköt saavat tuotantovälineidensä
omasta käytöstä. Se on viimeinen tasapainoerä, joka voidaan laskea sekä
toimialoille että institutionaalisille sektoreille ja alasektoreille.
8.19. Kotitaloussektorin yhtiöimättömien yritysten kohdalla tulonmuodostus-
tilin tasapainoerä sisältää implisiittisesti elementin, joka vastaa korvausta
omistajan tai hänen perheenjäsentensä työstä, mitä ei voida erottaa hänen
voitoistaan yrittäjänä. Tähän viitataan käsitteellä ”sekatulo”.
8.20. Omistusasunnoissa asuvien kotitalouksien omaan käyttöön tuottamien
asuntopalvelujen osalta tulonmuodostustilin tasapainoerä on toimintay-
lijäämä.
Ensitulon jakotili (II.1.2)
8.21. Toisin kuin tulonmuodostustili ensitulon jakotili tarkastelee kotimaisia
talousyksiköitä ja institutionaalisia sektoreita pikemmin ensitulon saajina
kuin tuottajina.
8.22. ”Ensitulo” on tuloa, jonka kotimaiset talousyksiköt saavat suorasta
osallistumisestaan tuotantoon ja rahoitusvarojen tai aineellisten valmista-
mattomien varojen omistaja saa korvaukseksi rahoitusvarojen
järjestämisestä tai aineellisten valmistamattomien varojen antamisesta
toisen institutionaalisen yksikön käytettäväksi.
8.23. Ensitulon jakotili (II.1.2) voidaan laskea ainoastaan institutionaalisille
sektoreille ja alasektoreille, koska toimialoille on mahdotonta jakaa
tiettyjä rahoitusta (pääoman anto- ja ottolainaus) ja varoja koskevia
virtoja.
8.24. Koska välillisiä rahoituspalveluja (FISIM) ei kohdenneta käyttäjän
sektoreihin, korkojen kirjaukset kuvaavat todellisia maksettavia ja
saatavia korkoja. Resursseihin tehdään korjaukset sarakkeeseen rahoitus-
laitokset (negatiivinen etumerkki) ja sarakkeesen nimellinen sektori
(positiivinen etumerkki). Tilien esitystapaa voidaan keventää siten, että
nimelliselle sektorille ei laiteta lisäsaraketta, vaan vastaava luku esitetään
koko kansantalouden sarakkeessa.
8.25. Ensitulon jakotili jaetaan yrittäjätulon tiliin (II.1.2.1) ja muun ensitulon
jakotiliin (II.1.2.2).
Yrittäjätulon tili (II.1.2.1)
8.26. Yrittäjätulon tilin tarkoituksena on määrittää tasapainoerä, joka vastaa
voittoa ennen osingon jakoa ja tuloveroa normaalissa liikekirjanpidossa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 188
Taulukko 8.3 — Tili II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
B.1n/B.1 * g Arvonlisäys,
brutto/bruttokan-
santuote 872 73 188 575 31 1 824 1 824
B.1n/B.1 * n Arvonlisäys,
netto/nettokan-
santuote 735 63 158 533 28 1 602 1 602
762 762 23 39 140 15 545 D.1 Palkansaajakor-
vaukset
569 569 12 39 87 10 421 D.11 Palkat ja palkkiot
193 193 11 0 53 5 124 D.12 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut
174 174 10 0 48 4 112 D.121 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksut
19 19 1 0 5 1 12 D.122 Työnantajan
laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut
235 0 235 0 3 2 3 86 D.2 Tuotannon ja
tuonnin verot 0
141 0 141 D.21 Tuoteverot 0121 0 121 D.211 Arvonlisäverot
(ALV) 0▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 189
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
17 0 17 D.212 Tuontiverot ja -
tullit ilman
ALV:a 0
17 0 17 D.2121 Tuontitullit 0
0 0 0 D.2122 Muut tuontiverot
kuin ALV ja
tuontitullit 0
3 0 3 D.214 Muut tuoteverot
kuin ALV ja
tuontiverot 0
94 0 94 0 3 2 3 86 D.29 Muut tuotanto-
verot 0
− 44 0 − 44 0 − 1 0 0 − 35 D.3 Tukipalkkiot 0
− 8 0 − 8 D.31 Tuotetukipalk-
kiot 0
0 0 0 D.311 Tuontitukipalk-
kiot 0
− 8 0 − 8 D.319 Muut tuotetuki-
palkkiot 0
− 36 0 − 36 0 − 1 0 0 − 35 D.39 Muut tuotantotu-
kipalkkiot 0
429 429 8 92 46 55 276 B.2g Toimintay-
lijäämä, brutto▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 190
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
442 442 442 B.3g Sekatulo, brutto
217 217 5 60 16 45 139 B.2n Toimintay-
lijäämä, netto
432 432 432 B.3n Sekatulo, netto▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 191
Taulukko 8.4 — Tili II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
B.2g Toimintay-
lijäämä, brutto 276 55 46 92 8 429 429
B.3g Sekatulo, brutto 442 442 442B.2n Toimintay-
lijäämä, netto 139 45 16 60 5 217 217
B.3n Sekatulo, netto 432 432 432
6 6 D.1 Palkansaajakor-
vaukset 766 766 2 768
6 6 D.11 Palkat ja palkkiot 573 573 2 575
D.12 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut 193 193 0 193
D.121 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174 174 0 174
D.122 Työnantajan
laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut 19 19 0 19
0 D.2 Tuotannon ja
tuonnin verot 235 235 0 235
0 D.21 Tuoteverot 141 141 0 141▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 192
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
0 D.211 Arvonlisäverot
(ALV) 121 121 0 121
0 D.212 Tuontiverot ja -
tullit ilman
ALV:a 17 17 0 17
0 D.2121 Tuontitullit 17 17 0 17
0 D.2122 Muut tuontiverot
kuin ALV ja
tuontitullit 0 0 0 0
D.214 Muut tuoteverot
kuin ALV ja
tuontiverot 3 3 0 3
0 D.29 Muut tuotanto-
verot 94 94 0 94
0 D.3 Tukipalkkiot − 44 − 44 0 − 44
0 D.31 Tuotetukipalk-
kiot − 8 − 8 0 − 8
0 D.311 Tuontitukipalk-
kiot 0 0 0 0
0 D.319 Muut tuotetuki-
palkkiot − 8 − 8 0 − 8
0 D.39 Muut tuotantotu-
kipalkkiot − 36 − 36 0 − 36▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 193
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
446 66 380 7 44 46 138 145 D.4 Omaisuustulot 78 160 30 134 5 407 39 446
222 16 206 7 17 39 77 66 D.41 Korot 25 125 12 33 5 200 22 222
0 0 P.119 Välilliset
rahoituspalvelut
(FISIM) − 48 0 0
120 36 84 0 0 36 48 D.42 Yritysten
jakamat tulot 3 25 18 57 0 103 17 120
60 0 60 36 24 D.421 Osingot 3 25 5 13 0 46 14 6060 36 24 0 24 D.422 Yrittäjätulon otot
yritysmäisistä
yhteisöistä 13 44 0 57 3 60
14 14 0 0 0 0 0 D.43 Suorien ulko-
maisten sijoi-
tusten uudelleen-
sijoitetut voitot 4 7 0 3 0 14 0 14
25 25 25 D.44 Vakuutuksenot-
tajien omaisuus-
tulo 5 0 0 20 0 25 0 25
65 65 0 27 7 0 31 D.45 Maanvuokrat 41 3 0 21 0 65 65
1 855 1 855 6 1 390 221 29 209 B.5g/B.5 * Ensitulon tase,
brutto/Kansan-
tulo, brutto▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 194
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
1 633 1 633 3 1 348 191 19 72 B.5n/B.5 * Ensitulon tase,
netto/Kansantulo,
netto
Koko talouden (0) välilliset rahoituspalvelut (FISIM) on rahoituslaitokset -sektorin (− 48) ja nimellisen sektorin (+ 48) summa.▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 195
▼B
8.27. Julkisyhteisöillä ja kotitalouksia palvelevilla voittoa tavoittelemattomilla
yhteisöillä tämä tili koskee ainoastaan niiden markkinatoimintoja.
8.28. Yrittäjätulo vastaa toimintaylijäämää tai omistajayrittäjätuloa (resurssien
puolella):
plus yritykselle kuuluva rahoitus- tai muista varoista saatava
omaisuustulo (resurssien puolella);
miinus yrityksen maksamat velkojen korot ja yrityksen vuokraa-
mista maasta ja muista valmistamattomista aineellisista
varoista maksettavat vuokrat (käytön puolella).
Osinkojen tai suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleensijoitettujen
voittojen muodossa maksettavaa omaisuustuloa ei vähennetä yrittäjätu-
losta.
Muun ensitulon jakotili (II.1.2.2)
8.29. Muun ensitulon jakotilin tarkoituksena on palata yrittäjätulon käsitteestä
ensitulon käsitteeseen. Se sisältää sen vuoksi sellaisia ensitulon osia, joita
ei sisälly yrittäjätulon tilille:
a) yrityksille jaetut osingot ja suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleen-
sijoitetut voitot (käytön puolella);
b) kotitalouksilla:
1) maksettava omaisuustulo, pois luettuna yrittäjätoiminnan yhtey-
dessä maksettavat maanvuokrat ja korot (käytön puolella);
2) palkansaajakorvaukset (resurssien puolella);3) saatava omaisuustulo pois luettuna yritystoiminnan yhteydessä
saatava omaisuustulo (resurssien puolella).
c) julkisyhteisöillä:
1) maksettava omaisuustulo, pois luettuna markkinatoimintojen yhtey-
dessä maksettava omaisuustulo (käytön puolella);
2) tuotanto- ja tuontiverot miinus tukipalkkiot (resurssien puolella);
3) saatava omaisuustulo pois luettuna markkinatoimintojen yhteydessä
saatava omaisuustulo (resurssien puolella).
Tulojen uudelleenjaon tili (II.2)
8.30. Tulojen uudelleenjaon tili osoittaa, kuinka institutionaalisen sektorin
ensitulo kohdennetaan uudelleenjakamalla: tulo-, varallisuus- yms. verot,
sosiaaliturvamaksut ja sosiaalietuudet (pois luettuna luontoismuotoiset
sosiaaliset tulonsiirrot) ja muut tulonsiirrot.
8.31. Tilin tasapainoerä on käytettävissä oleva tulo, joka heijastaa juoksevia
taloustoimia, ja eksplisiittisesti rajaa pois pääomansiirrot, reaaliset
hallussapitovoitot ja -tappiot ja luonnonkatastrofien kaltaisten tapahtu-
mien seuraukset.
8.32. Sosiaaliturvamaksut kirjataan (
1) kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tilin
käyttöpuolelle ja sosiaalivakuutuksen hallinnosta vastaavien institutionaa-
listen sektoreiden tulojen uudelleenjaon tilin resurssipuolelle. Jos
työnantajat maksavat sosiaaliturvamaksut työntekijöidensä puolesta, ne
sisältyvät ensin palkansaajakorvauksiin työnantajien tulonmuodostustilillä
käyttöpuolella, koska ne muodostavat osan palkkakustannuksista. Ne
kirjataan myös palkansaajakorvauksina kotitalouksien ensitulon jakotililleresurssien puolella, koska ne vastaavat kotitalouksien etuuksia.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 196
(1) Sosiaaliturvamaksut esitetään tulojen uudelleenjaon tilin käyttöpuolella nettona ilman
sellaisten eläkerahastojen ja muiden vakuutusyhtiöiden palvelumaksuja, joiden kaikki
varat tai osa niistä muodostuvat todellisista sosaaliturvamaksuista.
Taulukko 8.5 — Tilit II.1.2.1 Yrittäjätulo ja II.1.2.2 Muun ensitulon jako
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVTS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät tilelle
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
II.1.2.1.
YrittäjätuloB.2g Toimintay-
lijäämä,
brutto 276 55 46 92 8 429 429II.1.2.1.
Yrittätulo
B.3g Sekatulo,
brutto 442 442 442
B.2n Toimintay-
lijäämä, netto 139 45 16 60 5 217 217
B.3n Sekatulo,
netto 432 432 432
244 27 217 2 7 9 102 97 D.4 Omaisuustulot 78 160 4 5 0 247 21 268
160 13 147 2 0 2 77 66 D.41 Korot 25 125 0 0 0 150 16 166
0 0 P.119 Välilliset
rahoituspalve-
lut (FISIM) − 48 0 0
D.42 Yritysten
jakamat tulot 3 25 4 5 0 37 5 42
D.421 Osingot 3 25 4 5 0 37 5 42
D.422 Yrittäjätulon
otot yritys-
mäisistä
yhteisöistä 0 0 0 0 0 0 0 0▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 197
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVTS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät tilelle
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
14 14 D.43 Suorien ulko-
maisten sijoi-
tusten uudel-leensijoitetut
voitot 4 7 0 11 11
25 25 25 D.44 Vakuutukse-
nottajien
omaisuustulo 5 0 0 0 5 5
45 45 0 7 7 0 31 D.45 Maanvuokrat 41 3 0 44 44
901 901 6 532 41 65 257 B.4g Yrittäjätulo,
brutto
679 679 3 490 11 55 120 B.4n Yrittäjätulo,
netto
II.1.2.2.
Muun ensi-
tulon jakoB.4g Yrittäjätulo,
brutto 257 65 41 532 6 901 901II.1.2.2.
Muun ensi-
tulon jako
B.4n Yrittäjätulo,
netto 120 55 11 490 3 679 679
6 6 D.1 Palkansaaja-
korvaukset 766 766 2 768
6 6 D.11 Palkat ja
palkkiot 573 573 2 575
D.12 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut 193 193 0 193▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 198
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVTS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät tilelle
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
D.121 Työnantajan
todelliset
sosiaaliturva-maksut 174 174 0 174
D.122 Työnantajan
laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut 19 19 0 19
0 0 D.2 Tuotannon ja
tuonnin verot 235 235 0 235
0 0 D.21 Tuoteverot 141 141 0 141
0 0 D.211 Arvonlisä-
verot (ALV) 121 121 0 121
0 0 D.212 Tuontiverot ja
-tullit ilman
ALV:a 17 17 0 17
0 0 D.2121 Tuontitulit 17 17 0 170 0 D.2122 Muut tuonti-
verot kuin
ALV ja tuon-
titullit 0 0 0 0
0 0 D.214 Muut tuote-
verot kuin
ALV ja tuon-
tiverot 3 3 0 3▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 199
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVTS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät tilelle
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
0 0 D.29 Muut tuotan-
toverot 94 94 0 94
0 0 D.3 Tukipalkkiot − 44 − 44 0 − 440 0 D.31 Tuotetuki-
palkkiot − 8 − 8 0 − 8
0 0 D.311 Tuontituki-
palkkiot 0 0 0 0
0 0 D.319 Muut tuotetu-
kipalkkiot − 8 − 8 0 − 8
0 0 D.39 Muut tuotan-
totukipalkkiot − 36 − 36 0 − 36
202 39 163 5 37 37 36 48 D.4 Omaisuustulot 26 129 5 160 18 178
62 3 59 5 17 37 D.41 Korot 12 33 5 50 6 56
120 36 84 36 48 D.42 Yritysten
jakamat tulot 14 52 0 66 12 78
60 0 60 36 24 D.421 Osingot 1 8 0 9 9 18
60 36 24 0 24 D.422 Yrittäjätulon
otot yritys-
mäisistä
yhteisöistä 13 44 0 57 3 60▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 200
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVTS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät tilelle
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
0 0 0 0 D.43 Suorien ulko-
maisten sijoi-
tusten uudel-leensijoitetut
voitot 3 0 3 3
D.44 Vakuutukse-
nottajien
omaisuustulo 20 0 20 20
20 20 0 20 D.45 Maanvuokrat 21 0 21 21
1 855 1 855 6 1 390 221 29 209 B.5g/B.5 * g Ensitulon
tase, brutto/
Kansantulo,
brutto
1 633 1 633 3 1 348 191 19 72 B.5n/B.5 * n Ensitulon
tase, netto/
Kansantulo,
netto▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 201
Taulukko 8.6 — Tili II.2: Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
B.5g/B.5 * g Ensitulon tase,
brutto/Kansan-
tulo, brutto 209 29 221 1 390 6 1 855 1 855
B.5n/B.5 * n Ensitulon tase,
netto/Kansan-
tulo, netto 72 19 191 1 348 3 1 633 1 633
213 1 212 178 10 24 D.5 Tulo-, varalli-
suusym. juok-
sevat verot 213 213 213
204 1 203 176 7 20 D.51 Tuloverot 204 204 204
9 9 2 3 4 D.59 Muut juoksevat
verot 9 9 9
322 322 322 D.61 Sosiaaliturva-
maksut 14 39 268 1 322 322
303 303 303 D.611 Todelliset
sosiaaliturva-
maksut 2 38 263 303 303
174 174 174 D.6111 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksut 1 18 155 174 174
160 160 160 D.61111 Työnantajan
pakolliset todel-
liset sosiaalitur-
vamaksut 1 15 144 160 160▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 202
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
14 14 14 D.61112 Työnantajan
vapaaehtoiset
todelliset sosiaa-
liturvamaksut 3 11 14 14
97 97 97 D.6112 Palkansaajan
sosiaaliturva-
maksut 1 20 76 97 97
85 85 85 D.61121 Palkansaajan
pakolliset sosiaa-
liturvamaksut 1 15 69 85 85
12 12 12 D.61122 Palkansaajan
vapaaehtoiset
sosiaaliturva-
maksut 5 7 12 12
32 32 32 D.6113 Itsenäisten yrittä-
jien ja työllisiin
kuulumattomien
sosiaaliturva-
maksut 32 32 32
22 22 22 D.61131 Itsenäisten yrittä-
jien ja työllisiin
kuulumattomien
pakolliset sosiaa-
liturvamaksut 22 22 22
10 10 10 D.61132 Itsenäisten yrittä-
jien ja työllisiin
kuulumattomien
vapaaehtoiset
sosiaaliturva-
maksut 10 10 10▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 203
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
19 19 19 D.612 Laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut 12 1 5 1 19 19
332 332 1 289 29 13 D.62 Rahamääräiset
sosiaalietuudet 332 332 332
232 232 232 D.621 Rahamääräiset
sosiaaliturvae-
tuudet 232 232 232
29 29 28 1 D.622 Yksityisesti
rahastoidut
sosiaalietuudet 29 29 29
19 19 1 5 1 12 D.623 Rahastoimat-
tomat palkan-
saajan sosiaalie-
tuudet 19 19 19
52 52 52 D.624 Rahamääräiset
sosiaaliavus-
tukset 52 52 52
278 9 269 2 71 139 46 11 D.7 Muut tulonsiirrot 10 49 108 36 36 239 39 278
45 2 43 31 4 8 D.71 Vahinkovakuu-
tusmaksut, netto 45 45 45
45 45 45 D.72 Vahinkovakuu-
tuskorvaukset 6 1 35 42 3 45
96 96 96 D.73 Julkisyhteisöjen
sisäiset tulon-
siirrot 96 96 96▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 204
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
32 1 31 31 D.74 Tulonsiirrot
kansainväliseen
yhteistyöhön 1 1 31 32
56 2 54 2 40 8 1 3 D.75 Muut sekalaiset
tulonsiirrot 4 4 10 1 36 55 1 56
1 826 1 826 40 1 187 382 32 185 B.6g Käytettävissä
oleva tulo, brutto
1 604 1 604 37 1 145 352 22 48 B.6n Käytettävissä
oleva tulo, netto▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 205
Taulukko 8.7 — Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
B.6g Käytettävissä
oleva tulo, brutto 185 32 382 1 187 40 1 826 1 826
B.6n Käytettävissä
oleva tulo, netto 48 22 352 1 145 37 1 604 1 604
219 219 13 206 D.63 Luontoismuo-
toiset sosiaaliset
tulonsiirrot 219 219 219
162 162 0 162 D.631 Luontoismuo-
toiset sosiaalie-
tuudet 162 162 162
78 78 78 D.6311 Sosiaaliturvae-
tuudet, hyvi-tykset 78 78 78
65 65 65 D.6312 Muut luontois-
muotoiset sosiaa-
liturvaetuudet 65 65 65
19 19 0 19 D.6313 Luontoismuo-
toiset sosiaalia-
vustukset 19 19 19
57 57 13 44 D.632 Yksilöllisiä
markkinattomia
tavaroita ja
palveluita
vastaavat tulon-
siirrot 57 57 57▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 206
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
1 826 1 826 27 1 406 176 32 185 B.7g Oikaistu
käytettävissä
oleva tulo, brutto
1 604 1 604 24 1 364 146 22 48 B.7n Oikaistu
käytettävissä
oleva tulo, netto▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 207
▼B
Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili (II.3)
8.33. Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili antaa laajemman kuvan
kotitalouksien tuloista, koska siihen sisältyvät virrat, jotka vastaavat
kotitalouksien ilmaiseksi saamien yksilöllisten tavaroiden ja palveluiden
käyttöä, toisin sanoen luontoismuotoisia sosiaalietuuksia ja yksilöllisten
markkinattomien tavaroiden ja palveluiden siirtoja. Nämä kaksi virtaa
ryhmitellään samaan ryhmään, sosiaalisten luontoismuotoisten tulonsiir-
tojen käsitteen alle. Tämä mahdollistaa vertailut ajassa, kun taloudellisissa
ja yhteiskunnallisissa olosuhteissa on eroja tai muutoksia, ja täydentää
julkisyhteisöjen roolin analyysia tulojen uudelleenjaossa.
8.34. Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot kirjataan kotitalouksilla luon-
toismuotoisten tulojen uudelleenjaon tilin resurssien puolelle ja
julkisyhteisöillä ja kotitalouksia palvelevilla voittoa tavoittelemattomilla
yhteisöillä käyttöpuolelle.
8.35. Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tilin tasapainoerä on todellinen
käytettävissä oleva tulo.
Tulonkäyttötili (II.4)
8.36. Niiden institutionaalisten sektoreiden kohdalla, joilla on loppukulutusta,
tulonkäyttötili osoittaa, kuinka käytettävissä oleva tulo (tai oikaistu
käytettävissä oleva tulo) jakautuu kulutusmenojen (tai todellisten
kulutusmenojen) ja säästämisen kesken.
8.37. Tilinpitojärjestelmässä ainoastaan julkisyhteisöillä, kotitalouksia palvele-
villa voittoa tavoittelemattomilla yhteisöillä ja kotitalouksilla on
loppukulutusta. Tulonkäyttötiliin sisältyy lisäksi kotitalouksien ja eläker-
ahastojen osalta oikaisuerä (D8 kotitalouksien eläkerahasto-oikaisu), joka
liittyy tapaan, jolla kotitalouksien ja eläkerahastojen väliset taloustoimet
kirjataan (1).
Käytettävissä olevan tulon käyttötili (II.4.1)
8.38. Käytettävissä olevan tulon käyttötili sisältää seuraavien sektoreiden
rahoittaman kulutusmenojen käsitteen: kotitalouksien, julkisyhteisöjen ja
kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen.
8.39. Käytettävissä olevan tulon käyttötilin tasapainoerä on säästö.
Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili (II.4.2)
8.40. Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili sisältää todellisen kulu-
tuksen käsitteen, joka vastaa kotitalouksien kulutukseen todella
käytettävissä olevien tavaroiden ja palveluiden arvoa, vaikka julkisyh-
teisöt tai kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt
rahoittavat niiden hankinnan.
Näin ollen julkisyhteisöjen todellinen kulutus vastaa ainoastaan kollektii-
vista loppukulutusta. Koska kotitalouksia palvelevien voittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen kulutusmenoja pidetään yksinomaan
yksilöllisinä, niiden todellinen kulutus on nolla.
8.41. Koko kansantalouden tasolla kulutusmenot ja todellinen kulutus ovat yhtä
suuria; ainoastaan jakautuminen institutionaalisille sektoreille eroaa. Samapitää paikkansa käytettävissä olevaan tuloon ja oikaistuun käytettävissä
olevaan tuloon nähden.
8.42. Säästö on molempien tulonkäyttötilien tasapainoerä. Sen arvo on sama
kaikilla sektoreilla, riippumatta siitä, onko se saatu vähentämällä
kulutusmenot käytettävissä olevasta tulosta tai vähentämälla todellinen
kulutus oikaistusta käytettävissä olevasta tulosta.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 208
(1) Katsu luku 4, ”Jakotaloustoimet”.
Taulukko 8.8 — Tili II.4.1: Käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
B.6g Käytettävissä
oleva tulo, brutto 185 32 382 1 187 40 1 826 1 826
B.6n Käytettävissä
oleva tulo, netto 48 22 352 1 145 37 1 604 1 604
1 371 1 371 13 996 362 P.3 Kulutusmenot 1 371 1 3711 215 1 215 13 996 206 P.31 Yksilölliset kulu-
tusmenot 1 215 1 215
156 156 156 P.32 Kollektiviset
kulutusmenot 156 156
11 0 11 0 0 11 0 D.8 Kotitalouksien
eläkerahasto-
osuuden oikaisu 11 11 0 11
455 455 27 202 20 21 185 B.8g Säästö, brutto233 233 24 160 − 10 11 48 B.8n Säästö, netto
− 41 − 41 B.12 Vaihtotase▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 209
▼B
8.43. Säästö on (positiivinen tai negatiivinen) juoksevien taloustoimien
seurauksena syntyvä erä, joka luo yhteyden varallisuuden muodostukseen.
Jos säästö on positiivinen, kuluttamaton tulo käytetään varojen hankintaan
tai velkojen pois maksamiseen. Jos säästö on negatiivinen, jotkut varat
realisoidaan tai jotkut velat kasvavat.
VARALLISUUDEN MUODOSTUSTILIT (III) (1)
8.44. Varallisuuden muodostustilit ovat juoksevia tilejä. Niihin kirjataan
erilaiset yksiköiden varojen ja velkojen muutosten syyt ja muutos niiden
nettovarallisuudessa.
8.45. Varojen muutokset kirjataan tilien vasemmalle puolelle (plus tai miinus),
velkojen ja nettovarallisuuden muutokset oikealle puolelle (plus tai
miinus).
Pääomatili (III.1)
8.46. Pääomatili kirjaa kotimaisten talousyksiköiden muiden kuin rahoitusvar-
ojen hankinnat miinus luovutukset ja mittaa säästämisen seurauksena
syntynyttä nettovarallisuuden muutosta (lopullinen tasapainoerä juokse-
villa tileillä) ja pääomansiirtoja.
8.47. Pääomatili tekee mahdolliseksi määrittää, missä määrin muiden kuin
rahoitusvarojen hankintoja miinus luovutuksia on rahoitettu säästöllä ja
pääomansiirroilla. Se osoittaa nettoluotonannon, joka vastaa talousyksikön
tai sektorin muiden talousyksiköiden tai sektoreiden rahoitukseen
saatavilla olevaa määrää, tai nettoluotonoton, joka vastaa määrää, jonka
talousyksikkö tai sektori on pakotettu lainaamaan muilta talousyksiköiltä
tai sektoreilta.
Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden muutoksen tili
(III.1.1)
8.48. Tämä tili tekee mahdolliseksi määrittää säästämisen ja pääomansiirtojen
aiheuttaman nettovarallisuuden muutoksen, joka vastaa nettosäästöä plus
saatavia pääomansiirtoja miinus maksettavia pääomansiirtoja.
Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili (III.1.2)
8.49. Tälle tilille kirjataan muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat miinus
luovutukset, jotta päästään palaamaan säästämisen ja pääomansiirtojen
aiheuttaman nettovarallisuuden muutoksen käsitteestä nettoluotonantoon
tai nettoluotonottoon.
Rahoitustili (III.2)
8.50. Rahoitustilille kirjataan rahoitusinstrumentin lajin mukaan rahoitusvarojen
ja -velkojen muutokset, jotka muodostavat nettoluotonannon tai nettoluo-
tonoton.
8.51. Rahoitustilillä käytetty varojen ja velkojen luokitus on sama kuin
varallisuustaseissa käytetty.
Varojen muiden muutosten tili (III.3)
8.52. Varojen muiden muutosten tilille kirjataan muut yksiköiden varojen ja
velkojen muutokset kuin säästämisen ja vapaaehtoisten varallisuuden
siirtojen yhteydessä tapahtuvat, jotka kirjataan pääoma- ja rahoitustileille.
Se jakautuu kahteen osaan: varojen volyymin muiden muutosten tili
(III.3.1) ja uudelleenarvotustili (III.3.2).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 210
(1) Katsu luku 5, ”Rahoitustaloustoimet” ja luku 6, ”Muut virrat”.
Talukko 8.9 — Tili II.4.2: Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
B.7g Oikaistu
käytettävissä
oleva tulo, brutto 185 32 176 1 406 27 1 826 1 826
B.7n Oikaistu
käytettävissä
oleva tulo, netto 48 22 146 1 364 24 1 604 1 604
1 371 1 371 1 215 156 P.4 Todellinen
kulutus 1 371 1 371
1 215 1 215 1 215 P.41 Todellinen
yksilöllinen
kulutus 1 215 1 215
156 156 156 P.42 Todellinen
kollektivinen
kulutus 156 156
11 0 11 0 0 11 0 D.8 Kotitalouksien
eläkerahasto-
osuuden oikaisu 11 11 0 11
455 455 27 202 20 21 185 B.8g Säästö, brutto
233 233 24 160 − 10 11 48 B.8n Säästö, netto
− 41 − 41 B.12 Vaihtotase▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 211
Taulukko 8.10 — Tili III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden muutoksen tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
B.8n Säästö, netto 48 11 − 10 160 24 233 233
B.12 Vaihtotase −4 1 −4 1
D.9 Pääomansiirrot,
saadut 33 6 23 62 4 66
D.91 Pääomaverot 2 2 2
D.92 Investointiavus-
tukset 23 23 4 27
D.99 Muut pääoman-
siirrot 10 4 23 37 37
D.9 Pääomansiirrot,
maksetut − 16 − 7 − 34 − 5 − 3 − 65 − 1 − 66
D.91 Pääomaverot − 2 − 2 − 2
D.92 Investointiavus-
tukset − 27 − 27 − 27
D.99 Muut pääoman-
siirrot − 16 − 7 − 7 − 3 − 3 − 36 − 1 − 37
192 − 38 230 21 178 − 38 4 65 B.10.1 Säästöstä ja
pääomansiir-
roista johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 212
Taulukko 8.11 — Tili III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
B.10.1 Säästöstä ja
pääomansiir-
roista johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset 65 4 − 38 178 21 230 − 38 192
376 376 19 61 37 9 250 P.51 Kiinteän
pääoman brutto-
muodostus 376 376
303 303 14 49 23 8 209 P.511 Aineellisten kiin-
teiden varojen
hankinnat miinus
vähennykset 303 303
305 305 13 50 24 7 211 P.5111 Uusien aineel-
listen kiinteiden
varojen
hankinnat 305 305
11 11 1 4 1 1 4 P.5112 Olemassa
olevien aineel-
listen kiinteiden
varojen
hankinnat 11 11
− 13 − 13 − 5 − 2 − 6 P.5113 Olemassa
olevien aineel-
listen kiinteiden
varojen vähen-
nykset −1 3 −1 3▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 213
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
51 51 5 12 12 1 21 P.512 Aineettomien
kiinteiden
varojen
hankinnat miinus
vähennykset 51 51
53 53 10 9 12 1 21 P.5121 Uusien aineetto-
mien kiinteiden
varojen
hankinnat 53 53
6 6 3 2 1 P.5122 Olemassa
olevien aineetto-
mien kiinteiden
varojen
hankinnat 66
− 8 − 8 − 5 − 2 − 1 P.5123 Olemassa
olevien aineetto-
mien kiinteiden
varojen vähen-
nykset −8 −8
22 22 2 20 P.513 Valmistamatto-
mien muiden
kuin rahoitusvar-
ojen arvon lisäys 22 22
5 5 2 3 P.5131 Valmistamatto-
mien muiden
kuin rahoitusvar-
ojen perusparan-
nukset 55▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 214
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
17 17 17 P.5132 Valmistamatto-
mien muiden
kuin rahoitusvar-
ojen omistusoi-
keuden siirto-
kulut 17 17
− 222 − 222 − 3 − 42 − 30 − 10 − 137 K.1 Kiinteän
pääoman kulu-
minen
28 28 2 26 P.52 Varastojen
muutokset 28 28
10 10 5 3 2 P.53 Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset 10 10
1 4 2 − 7 K.2 Valmistamatto-
mien muiden
kuin rahoitusvar-
ojen hankinnat
miinus vähen-
nykset
1 3 2 − 6 K.21 Maan ja muiden
aineellisten
valmistamatto-
mien varojen
hankinnat miinus
vähennykset▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 215
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
1 − 1 K.22 Aineettomien
valmistamatto-
mien varojen
hankinnat miinus
vähennykset
−3 8 3 8 4 1 4 8 −5 0 5 −6 9 B . 9 Nettoluotanto
(+)/nettoluoto-
notto (−)▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 216
Taulukko 8.12 — Tili III.2: Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
B.9 Nettoluotonanto
(+)/nettoluoto-
notto (−) − 69 5 − 50 148 4 38 − 38 0
691 50 641 32 181 120 237 71 F Rahoitusvarojen
nettohankinta
F Velkojen netto-
hankinta 140 232 170 33 28 603 88 691
1 − 1 − 1 F.1 Monetaarinen
kulta ja erityiset
nosto-oikeudet
130 11 119 12 68 7 15 17 F.2 Käteisraha ja
talletukset 130 2 132 − 2 130
37 3 34 2 10 2 15 5 F.21 Käteisraha 35 35 2 3764 2 62 7 41 4 10 F.22 Siirtokelpoiset
talletukset 63 2 65 − 1 64
29 6 23 3 17 1 2 F.29 Muut talletukset 32 32 − 3 29
143 5 138 12 29 26 53 18 F.3 Muut arvopaperit
kuin osakkeet 6 53 64 123 20 143
254 10 244 5 45 167 27 F.4 Lainat 71 94 28 24 217 37 254
86 3 83 3 1 63 16 F.41 Lyhytaikaiset 16 32 11 17 76 10 86
168 7 161 2 44 104 11 F.42 Pitkäaikaiset 55 62 17 7 141 27 168▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 217
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
46 2 44 3 36 3 2 F.5 Osakkeet ja
osuudet 26 13 4 43 3 46
36 36 36 F.6 Vakuutuste-
kninen vastuu-
velka 36 36 36
33 33 33 F.61 Kotitalouksien
osuus henki- ja
eläkevakuutusra-
hastoista 33 33 33
22 22 22 F.611 Kotitalouksien
osuus henkiva-
kuutusrahastoista 22 22 22
11 11 11 F.612 Kotitalouksien
osuus eläkeva-
kuutusrahastoista 11 11 11
3 3 3 F.62 Vakuutusmaksu-
ja korvausvastuu 3 3 3
82 21 61 8 40 6 7 F.7 Muut saamiset ja
velat 37 10 5 52 30 82
36 18 18 11 1 6 F.71 Kauppaluotot ja
ennakot 8 6 4 18 18 36
46 3 43 8 29 5 1 F.79 Muut saamiset ja
velat kuin kaup-
paluotot ja
ennakot 29 4 1 34 12 46▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 218
▼B
Varojen volyymin muiden muutosten tili (III.3.1)
8.53. Varojen volyymin muiden muutosten tilille kirjatut muutokset vaikuttavat
kyseessä olevien yksiköiden, sektoreiden ja alasektoreiden varallisuusta-
seiden nettovarallisuuteen. Tämä muutos, jota kutsutaan varojen volyymin
muista muutoksista johtuvaksi nettovarallisuuden muutokseksi, on tilin
tasapainoerä.
Uudelleenarvotustili (III.3.2)
8.54. Uudelleenarvotustilille kirjataan varojen ja velkojen arvon muutokset,
jotka johtuvat niiden hintojen muutoksista.
Tietyn varan tai velan kohdalla tätä muutosta mitataan:
a) joko erotuksena varalla tai velalla laskenta-ajanjakson lopussa olevan
arvon ja laskenta-ajanjakson alussa olevan arvon välillä tai lopussa
olevan arvon ja sen päivän arvon välillä, jolloin se ensimmäistä kertaa
kirjattiin taseeseen,
b) tai erotuksena varalla tai velalla sinä päivänä olevan arvon, jona se
poistettiin taseesta, ja laskenta-ajanjakson alussa olevan arvon välillä
tai poistamispäivän ja sen päivän arvon välillä, jona se ensimmäistä
kertaa kirjattiin taseeseen,
Tätä erotusta kutsutaan ”nimelliseksi hallussapitovoitoksi (tai tappioksi)”.
Nimellinen hallussapitovoitto vastaa varan positiivista uudelleenarvotta-
mista tai (rahoitus-) velan negatiivista uudelleenarvottamista.
Nimellinen hallussapitotappio vastaa varan negatiivista uudelleenarvotta-
mista tai (rahoitus-) velan positiivista uudelleenarvottamista.
8.55. Uudelleenarvotustilille kirjatut virrat muuttavat kyseisten yksiköiden
varallisuustaseiden nettovarallisuutta. Tämä muutos, jota kutsutaan
”nimellisistä hallussapitovoitoista tai tappioista johtuvaksi nettovaralli-
suuden muutokseksi”, on tilin tasapainoerä. Se kirjataan velkojen
muutoksiin ja nettovarallisuuden puolelle.
8.56. Uudelleenarvotustili jaetaan kahteen alatiliin: neutraalien hallussapito-
voittojen ja tappioiden tili (III.3.2.1) ja reaalisten halussapitovoittojen ja -
tappioiden tili (III.3.2.2).
Neutraalien hallussapitovoittojen ja -tappioiden tili (III.3.2.1)
8.57. Neutraalien hallussapitovoittojen ja -tappioiden tilille kirjataan yleisen
hintatason muutoksista aiheutuneet varojen ja velkojen muutokset.
Sellaiset muutokset vastaavat varojen ja velkojen yleisen ostovoiman
säilyttämisen kannalta välttämätöntä uudelleenarvottamista. Yleinen
hintaindeksi, jota sovelletaan tämän laskemiseen, on kansallisen loppu-
käytön hintaindeksi pois luettuna varastojen muutokset.
Reaalisten hallussapitovoittojen ja -tappioiden tili (III.3.2.2)
8.58. Reaaliset hallussapitovoitot ja -tappiot mittaavat nimellisten hallussapito-
voittojen ja -tappioiden ja neutraalien hallussapitovoittojen ja tappioiden
välistä erotusta.
8.59. Jos tietyn varan nimelliset hallussapitovoitot miinus nimelliset hallussa-
pitotappiot ylittävät neutraalit hallussapitovoitot miinus neutraalit
hallussapitotappiot, yksikölle, jonka hallussa vara on, on koitunut reaalista
hallussapitovoittoa. Tämä voitto heijastaa sen tosiasian, että varan
tosiasiallinen hinta on keskimäärin noussut nopeammin kuin yleinen
hintataso. Käänteisesti varan suhteellisen hinnanlasku tuottaa reaalista
hallussapitotappiota sitä hallussapitävälle yksikölle.
Vastaavasti velan suhteellisen hintatason nousu tuottaa reaalista hallussa-
pitotappiota veloista, kun taas velan suhteellisen hinnan lasku synnyttää
reaalista hallussapitovoittoa veloista.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 219
Taulukko 8.13 — Tili III.3.1: Varojen volyymin muiden muutosten tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
10 10 − 2 12 AN Muut kuin rahoi-
tusvarat
− 7 − 7 − 3 − 2 − 2 AN.1 Valmistetut varat
3 3 3 K.4 Valmistettujen
varojen muut-
tuinen taloudelli-
sesti
merkittäväksi
− 9 − 9 − 4 − 5 K.7 Katastrofien
aiheuttamat
menetykset
1 − 1 K.8 Korvauksettomat
haltuunotot
1 1 1 K.9 Muualla luokitte-
lemattomat
muiden kuin
rahoitusvarojen
muut volyymin
muutokset
− 2 − 2 − 3 − 2 3 K.12 Luokitus- ja
rakennemuu-
tokset
− 3 3 K.12.1 Sektoriluoki-
tuksen ja
rakenteen
muutokset▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 220
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
− 2 − 2 − 2 K.12.2 Varojen ja velk-
ojen luokitus-
muutokset
− 2 − 2 − 2 K.12.21 Kullan monetari-
sointi tai sen
peruuttaminen
K.12.22 Muut varojen ja
velkojen luoki-
tusmuutokset
josta
− 4 − 4 − 3 − 1 AN.11 Kiinteät varat− 1 − 1 − 1 AN.12 Varastot− 2 − 2 − 2 AN.13 Arvoesineet
17 17 3 14 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
24 24 24 K.3 Valmistamatto-
mien varojen
muuttuminen
taloudellisesti
merkittäväksi
4 4 4 K.5 Luonnonvar-
aisten biologisten
varojen kasvu▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 221
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
− 9 − 9 − 2 − 7 K.6 Valmistamatto-
mien varojen
taloudellisen
arvon
häviäminen
− 8 − 8 − 2 − 6 K.61 Luonnonvarojen
ehtyminen
− 1 − 1 − 1 K.62 Muu valmista-
mattomien
varojen taloudel-
lisen arvon
häviäminen
− 2 − 2 − 2 K.7 Katastrofien
aiheuttamat
menetykset
4 − 4 K.8 Korvauksettomat
haltuunotot
K.9 Muualla luokitte-
lemattomat
muiden kuin
rahoitusvarojen
muut volyymin
muutokset
− 1 1 K.12 Luokitus- ja
rakennemuu-
tokset▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 222
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
− 1 1 K.12.1 Sektoriluoki-
tuksen jarakenteen
muutokset
K.12.2 Varojen ja velk-
ojen luokitus-
muutokset
K.12.22 Muut varojen ja
velkojen luoki-
tusmuutokset
josta
17 17 3 14 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat
5 5 2 1 2 AF Rahoitusvarat/
velat − 3 2 − 1 − 2
K.7 Katastrofien
aiheuttamat
menetykset
3 − 3 K.8 Korvauksettomat
haltuunotot▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 223
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
3 3 2 1 K.10 Muualla luokitte-
lemattomat
rahoitusvarojen
ja -velkojen muut
volyymin
muutokset − 4 2 − 2
2 2 − 2 2 2 K.12 Luokitus- ja
rakennemuu-
tokset 1 − 1
− 2 2 K.12.1 Sektoriluoki-
tuksen ja
rakenteen
muutokset 1 − 1
2 2 2 K.12.2 Varojen ja velk-
ojen luokitus-
muutokset
2 2 2 K.12.21 Kullan monetari-
sointi tai sen
peruuttaminen
K.12.22 Muut varojen ja
velkojen luoki-
tusmuutokset
josta
7 7 7 AF.1 Monetaarinen
kulta ja erityiset
nosto-oikeudet
AF.2 Käteisraha ja
talletukset▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 224
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yh-
teensäVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oiden ja
palve-
lujen tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden ja
palve-
lujen tili
3 − 3 AF.3 Muut arvopaperit
kuin osakkeet
− 4 − 4 − 4 AF.4 Lainat − 3 − 1 − 4
− 2 2 AF.5 Osakkeet ja
osuudet
2 2 2 AF.6 Vakuutuste-
kninen vastuu-
velka 2 2
AF.7 Muut saamiset ja
velat
B.10.2 Varojen
volyymin muista
muutoksista
johtuvat netto-
varallisuuden
muutokset 17 − 4 2 2 17▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 225
Taulukko 8.14 — Tili III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
III.3.2
Uudelleen-
arvotustiliK.11 Nimelliset
hallussapito-
voitot (+)/-
tappiot(−):III.3.2.
Uudelleen-
arvotustili
280 280 8 80 44 4 144 AN Muut kuin
rahoitusvarat
126 126 5 35 20 2 63 AN.1 Valmistetut
varat
111 111 5 28 18 2 58 AN.11 Kiinteät varat
7 7 2 1 4 AN.12 Varastot
8 8 5 1 1 AN.13 Arvoesineet
154 154 3 45 23 2 81 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
152 152 3 45 23 1 80 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
2 2 1 AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat
91 7 84 1 16 2 57 8 AF Rahoitus-
varat/velat 18 51 7 76 3 78▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 226
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
12 12 1 11 AF.1 Monetaarinen
kulta ja
erityisetnosto-
oikeudet
AF.2 Käteisraha ja
talletukset
44 4 40 1 6 30 3 AF.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet 1 34 7 42 2 44
AF.4 Lainat
34 3 31 1 10 16 5 AF.5 Osakkeet ja
osuudet 16 17 34 34
AF.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka
AF.7 Muut
saamiset ja
velat
B.10.3 Nimellisistä
hallussapito-
voitoista ja -
tappioista
johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset 134 10 38 96 10 288 4 292▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 227
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
III.3.2.1.
Neutraalien
hallussapito-
voittojen/-
tappioiden tiliK.11.1 Neutraalit
hallussapito-
voitot (+)/-
tappiot (−):III.3.2.1.
Neutraalien
hallussapito-
voittojen/-
tappioiden tili
198 198 6 56 32 3 101 AN Muut kuin
rahoitusvarat
121 121 5 34 20 2 60 AN.1 Valmistetut
varat
111 111 5 28 18 2 58 AN.11 Kiinteät varat
5 5 2 1 2 AN.12 Varastot
5 5 4 1 1 AN.13 Arvoesineet
78 78 2 22 12 1 41 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
76 76 2 22 12 1 40 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
1 1 1 AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat
147 11 136 3 36 8 70 18 AF Rahoitus-
varat/velat 36 68 14 6 2 126 6 132▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 228
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
15 15 2 14 AF.1 Monetaarinen
kulta ja
erityisetnosto-
oikeudet
32 2 30 2 17 3 8 AF.2 Käteisraha ja
talletukset 1 26 2 1 29 2 32
28 3 25 1 4 19 2 AF.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet 1 21 4 26 2 28
29 1 28 2 24 1 AF.4 Lainat 18 7 3 1 29 29
28 2 26 8 13 4 AF.5 Osakkeet ja
osuudet 14 14 28 28
8 1 7 6 1 1 AF.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka 7 7 1 8
7 3 5 1 3 AF.7 Muut
saamiset ja
velat 3 2 1 6 1 7
B.10.31 Neutraaleista
hallussapito-
voitoista ja -
tappioista
johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset 82 5 26 87 8 208 6 214▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 229
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
III.3.2.2.
Reaalisten
hallussapito-
voittojen/-
tappioiden tiliK.11.2 Reaaliset
hallussapito-
voitot (+)/-
tappiot (−):III.3.2.2.
Reaalisten
hallussapito-
voittojen/-
tappioiden tili
81 81 2 24 12 1 43 AN Muut kuin
rahoitusvarat
5 5 1 3 AN.1 Valmistetut
varat
AN.11 Kiinteät varat
3 3 3 AN.12 Varastot
2 2 1 AN.13 Arvoesineet
77 77 2 22 12 1 40 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
76 76 2 22 12 1 40 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
1 1 AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat
− 57 − 5 − 52 − 2 − 20 − 6 − 13 − 10 AF Rahoitus-
varat/velat − 18 − 17 − 7 − 6 − 2 − 50 − 3 − 54▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 230
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
− 3 − 3 − 3 AF.1 Monetaarinen
kulta ja
erityisetnosto-
oikeudet
− 32 − 2 − 30 − 2 − 17 − 3 − 8 AF.2 Käteisraha ja
talletukset − 1 − 26 − 2 − 1 − 29 − 2 − 32
17 1 15 2 11 1 AF.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet 1 13 3 16 1 17
− 29 − 1 − 28 − 2 − 24 − 1 AF.4 Lainat − 18 − 7 − 3 − 1 − 29 − 29
6 5 2 3 1 AF.5 Osakkeet ja
osuudet 3 3 6 6
− 8 − 1 − 7 − 6 − 1 − 1 AF.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka − 7 − 7 − 1 − 8
− 7 − 3 − 5 − 1 − 3 AF.7 Muut
saamiset ja
velat − 3 − 2 − 1 − 6 − 1 − 7
B.10.32 Reaalisista
hallussapito-
voitoista ja -
tappioista
johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset 51 5 12 9 2 80 − 1 78▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 231
▼B
VARALLISUUSTASEET (IV) (1)
8.60. Varallisuustaseiden tarkoitus on antaa kuva yksiköiden varoista, veloista
ja nettovarallisuudesta laskenta-ajanjakson alussa ja lopussa sekä
muutoksista taseiden välillä. Järjestys on seuraavanlainen:
a) avaustase (IV.1)
b) taseen muutokset (IV.2)
c) päätöstase (IV.3).
Varallisuuden avaustase (IV.1)
8.61. Avaustaseeseen kirjataan yksiköiden hallussa olevien varojen ja velkojen
arvo laskenta-ajanjakson alussa.
Nämä erät ryhmitellään varojen ja velkojen luokituksen perusteella.
Ne arvotetaan käypiin hintoihin laskenta-ajanjakson alussa.Varojen ja velkojen välinen erotus — tilin tasapainoerä — on
nettovarallisuus laskenta-ajanjakson alussa.
Varallisuustaseen muutokset (IV.2)
8.62. Taseen muutosten tiliin kirjataan varojen ja velkojen arvon muutokset
laskenta-ajanjakson aikana ja kootaan eri varallisuuden muodostustileille
kirjatut määrät, toisin sanoen säästämisestä ja pääomansiirroista johtuva
nettovarallisuuden muutos, varojen muiden volyymin muutosten aiheut-
tama muutos nettovarallisuudessa ja nimellisten hallussapitovoittojen ja -
tappioiden aiheuttama muutos nettovarallisuudessa.
Varallisuuden päätöstase (IV.3)
8.63. Päätöstaseeseen kirjataan yksiköiden hallussa olevien varojen ja velkojen
arvo laskenta-ajanjakson lopussa. Nämä erät ryhmitellään saman luoki-
tuksen perusteella, jota käytettiin avaustaseessa, ja arvotetaan käypiin
hintoihin laskenta-ajanjakson lopussa.
Varojen ja velkojen välinen erotus on nettovarallisuus laskenta-ajanjakson
lopussa.
8.64. Varan tai velan arvo päätöstaseissa on yhtä suuri kuin sen avaustaseissa
olevan arvon ja samalle erälle varallisuustaseen muutoksissa kirjatun
arvon summa.
ULKOMAIDEN TILIT (V)
8.65. Ulkomaiden tilille kirjataan kotimaisten ja ulkomaisten talousyksiköiden
väliset taloustoimet. Ulkomaat eivät muodosta institutionaalista sektoriasellaisenaan, mutta tilinpitojärjestelmän rakenteessa niillä on samanlainen
rooli.
8.66. Ulkomaiden tilien kokonaisuus noudattaa samaa yleistä mallia kuin
institutionaalisten sektoreiden tilit, toisin sanoen:
a) juoksevat tilit
b) varallisuuden muodostustilit
c) varallisuustaseet.
8.67. Nämä tilit laaditaan ulkomaiden näkökulmasta. Näin ollen se, mikä on
ulkomaiden resurssia, on koko kansantalouden käyttöä ja päinvastoin.
Vastaavasti ulkomaiden hallussa olevat rahoitusvarat ovat velkaa koko
kansantalouden kannalta ja päinvastoin (lukuunottamatta monetaarista
kultaa ja erityisnosto-oikeuksia).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 232
(1) Katso luku 7, ”Varallisuustaseet”.
Taulukko 8.15 — Tili IV: Varallisuustaseet
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
IV.1.
Varallisuuden
avaustase9 922 9 922 324 2 822 1 591 144 5 041 AN Muut kuin
rahoitusvarat
6 047 6 047 243 1 698 1 001 104 3 001 AN.1 Valmistetut
varat
5 544 5 544 231 1 423 913 99 2 878 AN.11 Kiinteät varat
231 231 2 97 47 85 AN.12 Varastot272 272 10 178 41 5 38 AN.13 Arvoesineet
3 875 3 875 81 1 124 590 40 2 040 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
3 809 3 809 81 1 124 578 37 1 989 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
66 66 12 3 51 AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 233
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
7 365 573 6 792 172 1 819 396 3 508 897 AF Rahoitus-
varat/velat 18 177 3 384 687 289 121 6 298 297 6 595IV.1.
Varallisuuden
avaustase
770 770 80 690 AF.1 Monetaarinen
kulta ja
erityiset
nosto-
oikeudet
1 587 105 1 482 110 840 150 382 AF.2 Käteisraha ja
talletukset 40 1 281 102 10 38 1 471 116 1 587
1 388 125 1 263 25 198 950 90 AF.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet 44 1 053 212 2 1 311 77 1 388
1 454 70 1 384 8 24 115 1 187 50 AF.4 Lainat 897 328 169 43 1 437 17 1 454
1 409 113 1 296 22 411 12 651 200 AF.5 Osakkeet ja
osuudet 687 715 4 1 406 3 1 409
396 26 370 4 291 20 30 25 AF.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka 12 335 19 5 371 25 396
361 134 227 3 55 19 150 AF.7 Muut
saamiset ja
velat 137 22 108 35 302 59 361
B.90 Nettovaralli-
suus 4 121 268 1 300 4 352 375 10 416 276 10 692▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 234
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
IV.2.
Varallisuusta-
seen
muutoksetVarojen ja
velkojen
kokonaismuu-
tokset
482 482 25 110 56 1 290 AN Muut kuin
rahoitusvarat
289 289 21 61 25 − 1 182 AN.1 Valmistetut
varat
239 239 21 47 20 1 150 AN.11 Kiinteät varat
34 34 4 1 29 AN.12 Varastot
16 16 10 4 − 2 3 AN.13 Arvoesineet
193 193 4 49 30 2 108 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
191 191 4 48 30 1 108 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
2 2 1 AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 235
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
787 57 730 33 199 123 294 81 AF Rahoitus-
varat/velat 155 285 176 33 28 677 91 767IV.2.
Varallisuusta-
seen
muutokset19 1 18 1 17 AF.1 Monetaarinen
kulta ja
erityiset
nosto-
oikeudet
130 11 119 12 68 7 15 17 AF.2 Käteisraha ja
talletukset 130 2 132 − 2 130
187 9 178 13 35 29 80 21 AF.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet 7 87 71 165 22 187
250 10 240 5 45 163 27 AF.4 Lainat 68 93 28 24 213 37 250
80 5 75 1 13 34 19 9 AF.5 Osakkeet ja
osuudet 42 30 4 77 3 80
38 38 38 AF.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka 38 38 38
82 21 61 8 40 6 7 AF.7 Muut
saamiset ja
velat 37 10 5 52 30 82
B.10 Nettovaralli-
suuden
muutokset 216 10 2 276 31 535 − 34 501▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 236
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
B.10.1 Säästöstä ja
pääomansiir-
roista johtuvat 65 4 − 38 178 21 230 − 38 192
B.10.2 Varojen
volyymin
muista
muutoksista
johtuvat 17 − 4 2 2 17 17
B.10.3 Nimellisistä
hallussapito-
voitoista ja -
tappioista
johtuvat 134 10 38 96 10 288 4 292
B.10.31 Neutraaleista
hallussapito-
voitoista ja -
tappioista
johtuvat 82 5 26 87 8 208 6 214
B.10.32 Reaalisista
hallussapito-
voitoista ja -
tappoista
johtuvat 51 5 12 9 2 80 − 1 78▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 237
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
IV.3.
Varallisuuden
päätöstase10 404 10 404 349 2 932 1 647 145 5 331 AN Muut kuin
rahoitusvarat
6 336 6 336 264 1 759 1 026 103 3 183 AN.1 Valmistetut
varat
5 783 5 783 252 1 470 933 100 3 028 AN.11 Kiinteät varat
265 265 2 101 48 114 AN.12 Varastot
288 288 10 188 45 3 41 AN.13 Arvoesineet
4 068 4 068 85 1 173 620 42 2 148 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
4 000 4 000 85 1 172 608 38 2 097 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
68 68 1 12 3 51 AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat
8 152 630 7 522 205 2 018 519 3 802 978 AF Rahoitus-
varat/velat 1 972 3 669 863 322 149 6 975 388 7 362▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 238
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYh-
teensäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kan-
santa-
lousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kan-
santa-
lousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yh-
teensäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
788 788 81 707 AF.1 Monetaarinen
kulta ja
erityisetnosto-
oikeudetIV.3.
Varallisuuden
päätöstase
1 717 116 1 601 122 908 157 15 399 AF.2 Käteisraha ja
talletukset 40 1 411 104 10 38 1 603 114 1 717
1 575 134 1 441 38 233 29 1 030 111 AF.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet 51 1 140 283 2 1 476 99 1 575
1 704 80 1 624 8 29 160 1 350 77 AF.4 Lainat 965 421 197 67 1 650 54 1 704
1 489 118 1 371 23 424 46 670 209 AF.5 Osakkeet ja
osuudet 729 745 4 4 1 483 6 1 489
434 26 408 4 329 20 30 25 AF.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka 12 373 19 5 409 25 434
443 155 288 11 95 25 157 AF.7 Muut
saamiset ja
velat 174 32 113 35 354 89 443
B.90 Nettovaralli-
suus 4 337 278 1 302 4 628 406 10 951 242 11 193▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 239
▼B
JUOKSEVAT TILIT
Tavaroiden ja palveluiden ulkomaan tili (V.1)
8.68. Tavaroiden ja palveluiden tuonti kirjataan tilin resurssien puolelle ja
tavaroiden ja palveluiden vienti käytön puolelle. Resurssien ja käytön
välinen erotus on tilin tasapainoerä, jota kutsutaan ”tavaroiden ja
palveluiden taseeksi”. Jos erotus on positiivinen, ulkomailla on ylijäämää
ja kansantaloudella alijäämää ja päinvastoin, jos se on negatiivinen.
8.69. Jotta tuonti mitattaisiin yhdenmukaisella tavalla kotimaisten talousyksi-
köiden tuotoksen mittauksen kanssa, se arvotetaan perushintoja
vastaavalla tavalla, toisin sanoen ilman tuontiveroa mutta tuontitukipalk-
kiot mukaanlukien.
Tavaroiden ja palveluiden ulkomaan tilille kirjattu tavaroiden tuonti
arvotetaan fob-hintoihin, toisin sanoen vientinaan rajalla. Myös tavaroiden
vienti arvotetaan fob-hintoihin.
Jos kotimaiset yksiköt huolehtivat tuontitavaroiden fob-arvoihin (so.
tehtaan ja vientimaan rajan välillä) sisältyvistä kuljetus- ja vakuutuspal-
veluista, ne täytyy sisällyttää tarvarat tuovan maan palveluiden viennin
arvoon. Käänteisesti, silloin kun ulkomaiset talousyksiköt huolehtivat
tavaroiden viennin fob-arvoihin sisältyvistä kuljetus- ja vakuutuspalve-
luista, ne täytyy sisällyttää tavarat vievän maan palveluiden tuonnin
arvoon.
Ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tili (V.2)
8.70. Ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilin tarkoituksena on määrittää
vaihtotase, joka tilinpitojärjestelmän rakenteessa vastaa institutionaalisten
sektoreiden säästöä. Tämä tili on tiivistetty versio institutionaalisen
sektorin tilien kokonaisuudesta, joka ulottuu ensitulojen jakotilistä
tulonkäyttötiliin.
8.71. Resurssien puolella ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tili osoittaa
tavaroiden ja palveluiden taseen. Sille kirjataan myös resurssien tai käytön
puolelle pääomansiirtoja lukuunottamatta kaikki jakotaloustoimet, jotka
saattavat sisältää ulkomaat.
VARALLISUUDEN MUODOSTUKSEN ULKOMAAN TILIT (V.III)Pääomatili (V.III.1)
8.72. Ulkomaiden pääomatilille kirjataan ulkomaisten talousyksiköiden valmis-
tamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat miinus luovutukset ja
se mittaa säästämisen ja pääomansiirtojen aiheuttamia nettovarallisuuden
muutoksia.
8.73. Pääomatilin tasapainoerä on ulkomaiden nettoluotonanto tai -luotonotto.
Se on yhtä suuri, mutta vastakkaista merkkiä kuin kotimaisten
institutionaalisten sektoreiden nettoluotonannon tai -luotonoton summa.
Rahoitustili (V.III.2)
8.74. Ulkomaiden rahoitustilin malli on samanlainen kuin institutionaalisten
sektoreiden rahoitustilillä.
Varojen muiden muutosten tili (V.III.3)
8.75. Kuten institutionaalisilla sektoreillakin varojen volyymin muiden
muutosten ja nimellisten hallussapitovoittojen ja -tappioiden aiheuttamat
nettovarallisuuden muutokset määritetään peräkkäin ja hallussapitovoitot
ja -tappiot jaetaan neutraaleihin ja reaalisiin hallussapitovoittoihin ja -
tappioihin.
8.76. Valmistettujen varojen puuttuminen ulkomaiden varallisuuden muodos-
tustileiltä ja taseista johtuu sovitusta käytännöstä, jonka mukaan luodaan
laskennallinen institutionaalinen yksikkö silloin, kun ulkomaiden katso-
taan hankkineen rahoitusvaran, ja päinvastoin, kun on kyse kotimaisten
yksiköiden muissa kansantalouksissa hankkimista varoista.
VARALLISUUSTASEET (V.IV)
8.77. Ulkomaiden taseet sisältävät rahoitusvaroja ja -velkoja. Resurssien
puolella niille kirjataan ulkomaisten ja kotimaisten yksiköiden väliset
monetaarisen kullan ja erityisnosto-oikeuksien hankinnat miinus luovu-
tukset.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 240
▼B
Taulukko 8.16 — Ulkomaiden tilikokonaisuus (ulkomaisten taloustoimien tili) (jatk.)
V.I Tavaroiden ja palveluiden ulkomaan
Käyttö Resurssit
P.6 Tavaroiden ja palvelujen
vienti 536P.7 Tavaroiden ja palvelujen
tuonti 497
P.61 Tavaroiden vienti 462 P.71 Tavaroiden tuonti 392P.62 Palvelujen vienti 74 P.72 Palvelujen tuonti 105
B.11 Tavaroiden ja palveluiden
tase −3 9
V.II Ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomään tili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 6 B.11 Tavaroiden ja palveluiden
tase −3 9
D.11 Palkat ja palkkiot 6
D.1 Palkansaajakorvaukset 2
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 0 D.11 Palkat ja palkkiot 2
D.21 Tuoteverot 0 D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.211 Arvonlisaverot (ALV) 0 D.121 Työnantajan todelliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 0D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.2121 Tuontitullit 0D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 0
D.21 Tuoteverot 0
D.214 Muut tuoteverot kuin ALV ja
tuontiverotD.211 Arvonlisäverot (ALV) 0
D.29 Muut tuotantoverot 0 D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 0
D.2121 Tuontitullit 0
D.3 Tukipalkkiot 0 D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.31 Tuotetukipalkkiot 0
D.311 Tuontitukipalkkiot 0 D.214 Muut tuoteverot kuin ALV ja
tuontiverot 0
D.29 Muut tuotantoverot 0
D.319 Muut tuotetukipalkkiot 0D.39 Muut tuotantotukipalkkiot 0 D.3 Tukipalkkiot 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 241
▼B
Käyttö Resurssit
D.31 Tuotetukipalkkiot 0
D.4 Omaisuustulot 66 D.311 Tuontitukipalkkiot 0
D.41 Korot 16
D.42 Yritysten jakamat tulot 36 D.319 Muut tuotantotukipalkkiot 0
D.421 Osingot 0 D.39 Muut tuotantotukipalkkiot 0
D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 36
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 14D.4 Omaisuustulot 39
D.41 Korot 22
D.5 Tulo-, varallisuus- ym juok-
sevat verot 1D.42 Yritysten jakamat tulot 17
D.51 Tuloverot 1 D.421 Osingot 14
D.59 Muut juoksevat verot 0 D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 3
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0
D.61 Sosiaalturvamaksut 0 D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.6111 Työnantajan todelliset
sosiaaliturvamaksut 0D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot 0
D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 0D.51 Tuloverot 0
D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturva-
maksut 0D.59 Muut juoksevat verot 0
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosaaliturvamaksut 0D.61 Sosiaaliturvamaksut 0
D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 0D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 0D.6111 Työnantajan todelliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.61111 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 0D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturva-
maksut 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 242
▼B
Käyttö Resurssit
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 0D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajan sosiaalietuudet 0D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.7 Muut tulonsiirrot 9 D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 0
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 2D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön 1D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 0
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 2 D.621 Rahamääräiset sosiaalitur-
vaetuudet 0
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 0
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 0D.624 Rahamääräiset sosiaaliavus-
tukset 0
D.7 Muut tulonsiirrot 39
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 3D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön 31
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 1
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 0
B.12 Vaihtotase −4 1
V.III Varallisuuden muodostustilit
V.III.1.
V.III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovaralli-
suuden muutoksen tili
Käyttö Resurssit
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset −3 8B.12 Vaihtotase −4 1
D.9 Pääomansiirrot, saadut 4
D.91 Pääomaverot 0D.92 Investointiavustukset 4
D.99 Investointiavustukset 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 243
▼B
Käyttö Resurssit
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 1
D.91 Pääomaverot 0D.92 Investointiavustukset 0
D.99 Muut pääomansiirrot − 1
V.III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.2 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset −3 8
K.21 Maan ja muiden aineellisten
valmistamattomien varojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/nettoluo-
tonotto − 38
V.III.2 Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta 50F Velkojen nettohankinta 88
F.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 1
F.2 Käteisraha ja talletukset 11 F.2 Käteisraha ja talletukset − 2
F.21 Käteisraha 3 F.21 Käteisraha 2
F.22 Siirtokelpoiset talletukset 2 F.22 Siirtokelpoiset talletukset − 1F.29 Muut talletukset 6 F.29 Muut talletukset − 3
F.3 Muut arvopaperit kun osak-
keet 5F.3 Muut arvopaperit kun osak-
keet 20
F.4 Lainat 10 F.4 Lainat 37
F.41 Lyhytaikaiset 3 F.41 Lyhytaikaiset 10F.42 Pitkäaikaiset 7 F.42 Pitkäaikaiset 271996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 244
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F.5 Osakkeet ja osuudet 2 F.5 Osakkeet ja osuudet 3
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
F.61 Kotitalouksien osuus henki-
ja eläkevakuutusrahastoista 0F.61 Kotitalouksien osuus henki-
ja eläkevakuutusrahastoista 0
F.611 Kotitalouksien osuus henki-
vakuutusrahastoista 0F.612 Kotitalouksien osuus eläke-
vakuutusrahastoista 0
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 0
F.7 Muut velat 30
F.7 Muut saamiset 21 F.71 Kauppaluotot ja ennakot 18
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 18 F.79 Muut velat kuin kauppaluotot
ja ennakot 12
F.79 Muut saamiset kuin kauppa-
luotot ja ennakot 3
B.9 Nettoluotonanto (+)/nettoluo-
tonotto − 38
V.III.3 Varojen muiden muutosten tilit
V.III.3.1: Varojen volyymin muiden muutosten tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuinrahoitusvarat 0 AF Velat 0
AN.2 Valmistamattomat varat 0 K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja -velkojen
muut volyymin muutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.22 Muut varojen ja velkojen
luokitusmuutokset 0K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat0K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen ja velkojen
luokitusmuutokset 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0siitä:
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AF Rahoitusvarat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0AF.4 Lainat 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 245
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja -velkojen
muut volyymin muutokset 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0AF.7 Muut velat 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen ja velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.1Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat 0
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 0
V.III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−)K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−)
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF Velat 3
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 2
AF.4 Lainat 0
AF Rahoitusvarat 7 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0 AF.7 Muut velat 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 4
AF.4 Lainat 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 246
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.5 Osakkeet ja osuudet 3
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3. Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja- tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 4
V.III.3.2.1: Neutraalien hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit halussapitovoitot
(+)/-tappiot (−)K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−)
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF Velat 6
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.2 Käteisraha ja talletukset 2
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuin
osakeet 2
AF.4 Lainat 0
AF Rahoitusvarat 11 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 1
AF.2 Käteisraha ja talletukset 2 AF.7 Muut velat 1AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 3
AF.4 Lainat 1AF.5 Osakkeet ja osuudet 2
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 1
AF.7 Muut saamiset 3
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 6
V.III.3.2.2: Reaalisten hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot(−):K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot(−):
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF Velat − 31996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 247
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.2 Käteisraha ja talletukset − 2
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AF.4 Lainat 0
AF Rahoitusvarat − 5 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 1
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 2 AF.7 Muut velat − 1
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AF.4 Lainat − 1
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 1
AF.7 Muut saamiset − 3
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtavat
nettovarallisuuden muutokset −1
V.IV Varallisuustaseet
V.IV.1 Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 0 AF Velat 297
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF.2 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 116
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 77
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.4 Lainat 17
AF.5 Osakeet ja osuudet 3
AF Rahoitusvarat 573 AF.6 Vakuutustekninen vastuvelka 25
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0AF.7 Muut velat 59
AF.2 Käteisraha ja talletukset 105
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 125
AF.4 Lainat 70
AF.5 Osakkeet ja osuudet 113
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 261996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 248
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF.7 Muut saamiset 134
B.90 Nettovarallisuus 276
V.IV.2 Varallissuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä Velkojen muutokset yhteensä
AN Muut kuin rahoitusvarat 0 AF Velat 91
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 2AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 22
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.4 Lainat 37
AF.5 Osakkeet ja osuudet 3
AF Rahoitusvarat 57 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 1AF.7 Muut velat 30
AF.2 Käteisraha ja talletukset 11
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 9
AF.4 Lainat 10
AF.5 Osakkeet ja osuudet 5AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 21
B.10 Nettovarallisunden muutokset −3 4
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset −3 8
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 4
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 6
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset − 11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 249
▼B
V.IV.3 Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 0 AF Velat 388
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF.2 Käteistaha ja talletukset 114
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 99
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.4 Lainat 54
AF.5 Osakkeet ja osuudet 6
AF Rahoitusvarat 630 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 25
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0AF.7 Muut velat 89
AF.2 Käteisraha ja talletukset 116
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 134
AF.4 Lainat 80AF.5 Osakkeet ja osuudet 118AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 26
AF.7 Muut saamiset 155
B.90 Nettovarallisuus 242
TAVAROIDEN JA PALVELUIDEN TILI (0)
8.78. Tavaroiden ja palveluiden tilin tarkoitus on osoittaa tuoteryhmittäin koko
kansantaloudessa, kuinka saatavilla olevat tuotteet käytetään.
8.79. Se osoittaa sen vuoksi tuoteryhmittäin ja koko kansantaloudessa resurssit
(tuotoksen ja tuonnin) ja tavaroiden ja palveluiden käytön (välituote-
käyttö, loppukulutus, kiinteän pääoman bruttomuodostus, varastojen
muutokset, arvoesineiden hankinnat miinus luovutukset, vienti).
8.80. Jos tuotos arvotetaan perushintaan ja käyttö ostajan hintaan, tuoteverot
miinus tukipalkkiot on sisällytettävä resurssien puolelle.
8.81. Käyttö kirjataan tavaroiden ja palveluiden tilin oikealle puolelle ja
resurssit vasemmalle puolelle, toisin sanoen vastakkaiselle puolelle kuin
institutionaalisten sektoreiden juoksevilla tileillä, koska tuotevirrat ovat
rahavirtojen vastineita.
8.82. Tavaroiden ja palveluiden tili on määritelmän mukaan tasapainossa eikä
siinä näin ollen ole tasapainoeriä.
Taulukko 8.17 — Tili 0: Tavara- ja palvelutili
Resurssit Käyttö
P.1 Tuotos 3 595 P.2 Välituotekäyttö 1 094
P.11 Markkinatuotos 3 048P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön 171 P.3/P.4 Kulutusmenot/Todellinen
kulutus 1 371
P.13 Muu markkinaton tuotos 376 P.31/
P.41Yksilölliset kulutusmenot/
Todellinen yksilöllinen
kulutus 1 2151996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 250
▼B
Resurssit Käyttö
D.21 Tuoteverot 141 P.32/
P.42Kollektiiviset kulutusmenot/
Todellinen kollektiivinen
kulutus 156
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus 376
P.7 Tavaroiden ja palvelujen
tuonti 497P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 303
P.71 Tavaroiden tuonti 392 P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 305
P.72 Palvelujen tuonti 105 P.5112 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen hankinnat 11
P.5113 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 13
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 51
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 53
P.5122 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
hankinnat 6
P.5123 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
vähennykset − 8
P.513 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen arvon
lisäys 22
P.5131 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen perus-
parannukset 5
P.5132 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen omistu-
soikeuden siirtokulut 17
P.52 Varastojen muutokset 28
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 10
P.6 Tavaroiden ja palvelujen
vienti 536
P.61 Tavaroiden vienti 462P.62 Palvelujen vienti 74
KANSANTALOUDEN KOOTUT TILIT
8.83. Kansantalouden kootut tilit antavat tiiviin yleiskuvan kansantalouden
tileistä: juoksevista tileistä, varallisuuden muodostustileistä ja taseista.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 251
▼B
Ne tuovat samaan taulukkoon kaikkien institutionaalisten sektoreiden,
koko kansantalouden ja ulkomaiden tilit ja saattavat tasapainoon kaikki
virrat sekä kaikki varat ja velat. Ne myös mahdollistavat kokonaissuur-
eiden lukemisen suoraan.
8.84. Kansantalouden koottujen tilien taulukossa käyttö, varat ja varojen
muutokset kirjataan vasemmalle puolelle, kun taas resurssit, velat,
velkojen ja nettovarallisuuden muutokset kirjataan oikealle puolelle.
8.85. Jotta taulukko olisi luettava samalla, kun se antaa kuvan koko
taloudellisesta prosessista, on käytetty niin aggregoituja tasoja kuin
järjestelmän rakenteen ymmärtämisen kannalta on mahdollista.
8.86. Taulukon sarakkeet edustavat institutionaalisia sektoreita: yrityksiä,
rahoituslaitoksia, julkisyhteisöjä, kotitalouksia palvelevia voittoa tavoitte-
lemattomia yhteisöjä ja kotitalouksia. Taulukossa on myös sarake koko
kansantaloutta varten, sarake ulkomaita varten ja sarake, joka tasapai-
nottaa tavaroiden ja palveluiden käytön ja resurssit.
8.87. Taulukon rivit edustavat erilaisten taloustoimien ryhmiä, varoja ja velkoja,
tasapainoeriä ja tiettyjä kokonaissuureita.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 252
Taulukko 8.18 — Kansantalouden kootut tilit
JUOKSEVAT TILIT
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
I.
Tuotanto/tavaroiden japalveluidenulkomaan tili497 497 P.7 Tavaroiden ja
palvelujentuonti497 497 I.
Tuotanto/tavaroiden japalveluidenulkomaan tili536 536 P.6 Tavaroiden ja
palvelujenvienti536 536
3 595 3 595 P.1 Tuotos 1 753 102 434 1 269 37 3 595 3 595
1 904 1 904 6 694 246 29 881 P.2 Välituote-
käyttö1 904 1 904
133 133 D.21-D.31 Tuoteverot
miinus tuote-tukipalkkiot133 133
1 824 1 824 31 575 188 73 872 B.1g/B.1 * g Arvonlisäys,
brutto/Brutto-kansantuote872 73 188 575 31 1 824 1 824 II.1.1.
Tulonmuodos-tustili
222 222 3 42 30 10 137 K.1 Kiinteän
pääomankuluminen
1 602 1 602 28 533 158 63 735 B.1n/B.1 * n Arvonlisäys,
netto/Netto-kansantuote735 63 158 533 28 1 602 1 602
− 39 − 39 B.11 Tavaroiden ja
palvelujentase−3 9 −3 9▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 253
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
II.1.1.
Tulonmuodos-tustili768 6 762 23 39 140 15 545 D.1 Palkansaaja-
korvaukset766 766 2 768 II.1.2.
Ensitulonjakotili
191 0 191 0 2 2 3 51 D.2-D.3 Tuotannon ja
tuonnin verotmiinus tuki-palkkiot191 191 0 191
133 0 133 D.21-D.31 Tuoteverot
miinus tuote-tukipalkkiot133 133 0 133
58 0 58 0 2 2 3 51 D.29-D.39 Muut tuotan-
toverot miinusmuut tuotan-totukipalkkiot58 58 0 58
429 429 8 92 46 55 276 B.2g Toimintay-
lijäämä,
brutto276 55 46 92 8 429 429
442 442 442 B.3g Sekatulo,
brutto442 442 442
217 217 5 60 16 45 139 B.2n Toimintay-
lijäämä, netto45 16 60 5 217 217
432 432 432 B.3n Sekatulo,
netto432 432 432▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 254
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
II.1.2.
Ensitulonjakotili446 66 380 7 44 46 138 145 D.4 Omaisuustulot 78 160 30 134 5 407 39 446
1 855 1 855 6 1 390 221 29 209 B.5g Ensitulo,
brutto/
Kansantulo,
brutto209 29 221 1 390 6 1 855 1 855 II.2.
Tulojen
uudelleenjaon
tili
1 633 1 633 3 1 348 191 19 72 B.5n/B.5 * n Ensitulo,
netto/Kansan-tulo, netto72 19 191 1 348 3 1 633 1 633
II.2.
Tulojenuudelleenjaontili213 1 212 0 178 0 10 24 D.5 Tulo-, varalli-
suus- ym.juoksevatverot213 213 0 213
322 0 322 322 D.61 Sosiaaliturva-
maksut14 39 268 0 1 322 0 322
332 0 332 1 0 289 29 13 D.62 Rahamää-
räiset sosiaali-turvaetuudet332 332 0 332
278 9 269 2 71 139 46 11 D.7 Muut tulon-
siirrot10 49 108 36 36 239 39 278
1 826 1 826 40 1 187 382 32 185 B.6g Käytettävissä
oleva tulo,brutto185 32 382 1 187 40 1 826 1 826 II.3.
Luontoismuo-toisten tulojenuudelleenjaontili
1 604 1 604 37 1 145 352 22 48 B.6n Käytettävissä
oleva tulo,netto48 22 352 1 145 37 1 604 1 604▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 255
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
II.3.
Luontoismuo-toisten tulojenuudelleenjaontili219 219 13 206 D.63 Luontoismuo-
toiset sosiaa-liset tulon-siirrot219 219 219
1 826 1 826 27 1 406 176 32 185 B.7g Oikaistu
käytettävissäoleva tulo,brutto185 32 176 1 406 27 1 826 1 826 II.4.
Tulonkäyttö-tili
1 604 1 604 24 1 364 146 22 48 B.7n Oikaistu
käytettävissäoleva tulo,netto48 22 146 1 364 24 1 604 1 604
II.4.
Tulonkäyttö-tiliB.6g Käytettävissä
oleva tulo,brutto185 32 382 1 187 40 1 826 1 826
B.6n Käytettävissä
oleva tulo,netto48 22 352 1 145 37 1 604 1 604
1 371 1 371 1 215 156 P.4 Todellinen
kulutus1 371 1 371
1 371 1 371 13 996 362 P.3 Kulutusmenot 1 371 1 371
11 0 11 0 0 11 0 D.8 Kotitalouk-
sien eläkera-hasto-osuudenoikaisu11 11 0 11
455 455 27 202 20 21 185 B.8g Säästö, brutto
233 233 24 160 − 10 11 48 B.8n Säästö, netto
− 41 − 41 B.12 Vaihtotase▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 256
VARALLISUUDEN MUODOSTUSTILIT
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
III.1.1.
Säästöstä ja
pääomansiir-
roista
johtuvan
nettovaralli-
suuden
muutoksen tiliB.8n Säästö, netto 48 11 − 10 160 24 233 233 III.1.1.
Säästöstä ja
pääomansiir-
roista
johtuvan
nettovaralli-
suuden
muutoksen tiliB.12 Vaihtotase − 41 − 41
D.9 Pääoman-
siirrot, saadut33 0 6 23 0 62 4 66
D.9 Pääoman-
siirrot,
maksetut (−)−1 6 −7 −3 4 −5 −3 −6 5 −1 −6 6
192 − 38 230 21 178 − 38 4 65 B.10.1 Säästöstä ja
pääomansiir-
roista
johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset65 4 − 38 178 21 230 − 38 192 III.1.2.
Muiden kuin
rahoitusvar-
ojen hankinta-
tili
III.1.2.
Muiden kuin
rahoitusvar-
ojen hankinta-
tili376 376 19 61 37 9 250 P.51 Kiinteän
pääoman
bruttomuo-
dostus376 376
− 222 − 222 − 3 − 42 − 30 − 10 − 137 K.1 Kiinteän
pääoman
kuluminen (−)
28 28 0 2 0 0 26 P.52 Varastojen
muutokset28 28▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 257
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
10 10 0 5 3 0 2 P.53 Arvoesineiden
hankinnat
miinus vähen-
nykset10 10
0 0 0 1 4 2 0 − 7 K.2 Valmistamat-
tomien
muiden kuin
rahoitusvar-
ojen
hankinnat
miinus vähen-
nykset
− 38 38 4 148 − 50 5 − 69 B.9 Nettoluoto-
nanto (+)/
nettoluoto-
notto (−)− 69 5 − 50 148 4 38 − 38 0 III.2.
Rahoitustili
III.2.
Rahoitustili691 50 641 32 181 120 237 71 F Rahoitusvar-
ojen nettohan-
kinta/Velk-
ojen nettohan-
kinta
F Velkojen
nettohankinta140 232 170 33 28 603 88 691
0 1 − 1 0 − 1 F.1 Monetaarinen
kulta ja
erityiset
nostooikeudet
130 11 119 12 68 7 15 17 F.2 Käteisraha ja
talletukset0 130 2 0 0 132 − 2 130▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 258
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
143 5 138 12 29 26 53 18 F.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet ja
osuudet6 53 64 0 0 123 20 143
254 10 244 0 5 45 167 27 F.4 Lainat 71 0 94 28 24 217 37 254
46 2 44 0 3 36 3 2 F.5 Osakkeet ja
osuudet26 13 0 4 43 3 46
36 0 36 0 36 0 0 0 F.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka03 6 0 0 3 6 0 3 6
82 0 21 61 8 40 6 0 7 F.7 Muut
saamiset ja
velat37 0 10 5 0 52 30 82
III.3.1.
Varojen
volyymin
muiden
muutosten tili15 15 0 2 1 − 2 14 K.3-10 ja
K.12Muut
volyymin
muutokset,
yhteensä− 3 2 − 1 0 0 − 2 0 − 2 III.3.1.
Varojen
volyymin
muiden
muutosten tili
24 24 0 0 0 0 24 K.3 Valmistamat-
tomien
varojen
muutuminen
taloudellisesti
merkittäväksi
3 3 0 0 3 0 0 K.4 Valmistet-
tujen varojen
muuttuminen
taloudellisesti
merkittäväksi▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 259
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
4 4 0 0 4 0 0 K.5 Luonnonvar-
aisten biolo-
gisten varojen
kasvu
− 9 − 9 0 0 − 2 0 − 7 K.6 Valmistamat-
tomien
varojen talou-
dellisen arvon
häviäminen
− 11 0 − 11 0 0 − 6 0 − 5 K.7 Katastrofien
aiheuttamat
menetykset
0 0 0 0 0 8 − 3 − 5 K.8 Korvaukset-
tomat haltuu-
notot00 00 0 0 0 0
1 1 0 0 0 0 1 K.9 Muualla
luokittelemat-
tomat muiden
kuin rahoitus-
varojen muut
volyymin
muutokset00 00 0 0 0 0
3 0 3 0 2 0 1 0 K.10 Muualla
luokittelemat-
tomat rahoi-
tusvarojen ja
velkojen muut
volyymin-
muutokset−4 2 0 0 0 −2 0 −2
0 0 0 0 0 − 6 0 6 K.12 Luokitus- ja
rakennemuu-
tokset10 − 10 0 0 0 0▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 260
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
siitä:
10 0 10 0 0 0 − 2 12 AN Muut kuin
rahoitusvarat
− 7 − 7 0 0 − 3 − 2 − 2 AN.1 Valmistetut
varat
17 0 17 0 0 3 0 14 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
5 0 5 0 2 1 0 2 AF Rahoitus-
varat/velat−3 2 −1 0 0 −2 0 −2
B.10.2 Varojen
bolyymin
muista
muutoksista
johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset17 − 4 2 2 0 17 0 17
III.3.2.
Uudelleen
arvotustiliK.11 Nimelliset
hallussapito-
voitot/-tappiotIII.3.2.
Uudelleen
arvotustili
280 0 280 8 80 44 4 144 AN Muut kuin
rahoitusvarat
126 126 5 35 20 2 63 AN.1 Valmistetut
varat
154 0 154 3 45 23 2 81 AN.2 Valmistamat-
tomat varat▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 261
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
91 7 84 1 16 2 57 8 AF Rahoitus-
varat/Velat18 51 7 0 0 76 3 78
B.10.3 Nimellisistä
hallussapito-
voitoista ja
tappioista
johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset134 10 38 96 10 288 4 292
VARALLISUUSTASE
Varat Vieras pääoma
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
IV.1.
Varallisuuden
avaustase9 922 0 9 922 324 2 822 1 591 144 5 041 AN. Muut kuin
rahoitusvaratIV.1.
Varallisuuden
avaustase
6 047 6 047 243 1 698 1 001 104 3 001 AN.1 Valmistetut
varat
3 875 0 3 875 81 1 124 590 40 2 040 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
7 365 573 6 792 172 1 819 396 3 508 897 AF Rahoitus-
varat/Velat1 817 3 384 687 289 121 6 298 297 6 595
B.90 Nettovaralli-
suus4 121 268 1 300 4 352 375 10 416 276 10 692▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 262
Varat Vieras pääoma
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
IV.2.
Varallisuusta-
seen
muutoksetVarojen
muutokset,
yhteensäIV.2.
Varallisuusta-
seen
muutokset
482 0 482 25 110 56 1 290 AN Muut kuin
rahoitusvarat
289 289 21 61 25 − 1 182 AN.1 Valmistetut
varat
193 0 193 4 49 30 2 108 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
787 57 730 33 199 123 294 81 AF Rahoitus-
varat/Velat155 285 176 33 28 677 91 767
B.10 Nettovaralli-
suuden
muutokset,
yhteensä216 10 2 276 31 535 − 34 501
B.10.1 Säästö ja
pääoman-
siirrot65 4 − 38 178 21 230 − 38 192
B.10.2 Varojen
volyymin
muut
muutokset17 − 4 2 2 0 17 0 17
B.10.3 Nimelliset
hallussapito-
voitot (+)/-
tappiot (−)134 10 38 96 10 288 4 292▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 263
Varat Vieras pääoma
TilitYh-
teensäTavar-
at ja
palve-
lut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palve-
lut
(käyt-
tö)Yh-
teensäTilit
IV.3
Varalisuuden
päätöstase10 404 0 10 404 349 2 932 1 647 145 5 331 AN Muut kuin
rahoitusvaratIV.3.
Varallisuuden
päätöstase
6 336 6 336 264 1 759 1 026 103 3 183 AN.1 Valmistetut
varat
4 068 0 4 068 85 1 173 620 42 2 148 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
8 152 630 7 522 205 2 018 519 3 802 978 AF Rahoitus-
varat/Velat1 972 3 669 863 322 149 6 975 388 7 362
B.90 Nettovaralli-
suus4 337 278 1 302 4 628 406 10 951 242 11 193▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 264
▼B
KOKONAISSUUREET
8.88. Kokonaissuureet ovat yhteenvetoindikaattoreita koko kansantalouden
toiminnan tuloksesta ja avainsuureita makrotaloudellisia analyysejä sekä
ajallisia ja paikallisia vertailuja varten.
MARKKINAHINTAINEN BRUTTOKANSANTUOTE (BKT)
8.89. Markkinahintainen bruttokansantuote on kotimaisten tuotantoyksiköiden
tuotantotoiminnan lopputulos.
Se voidaan määritellä kolmella tavalla:
a) BKT on eri institutionaalisten sektoreiden tai eri toimialojen
bruttoarvonlisäysten summa plus tuoteverot ja miinus tuotetukipalkkiot
(joita ei kohdenneta sektoreille ja toimialoille). Se on myös
tasapainoerä koko kansantalouden tuotantotilillä.
b) BKT on kotimaisten institutionaalisten yksiköiden tavaroiden ja
palveluiden loppukäytön summa (todellinen kulutus ja pääoman
bruttomuodostus) plus tavaroiden ja palveluiden vienti miinus niiden
tuonti.
c) BKT on koko kansantalouden tulonmuodostustilin käytön summa
(palkansaajakorvaukset, tuotanto- ja tuontiverot miinus tukipalkkiot,
koko kansantalouden bruttotoimintaylijäämä ja sekatulo).
8.90. Vähentämällä kiinteän pääoman kuluminen BKT:sta saadaan markkina-
hintainen nettokansantuote (NKT).
KOKO KANSANTALOUDEN TOIMINTAYLIJÄÄMÄ
8.91. Koko kansantalouden brutto- (tai netto-) toimintaylijäämä on eri toimi
alojen tai institutionaalisten sektoreiden brutto- (tai netto-) toimintay-
lijäämien summa.
KOKO KANSANTALOUDEN SEKATULO
8.92. Koko kansantalouden brutto- (tai netto-) sekatulo on yhtä kuin
kotitaloussektorin brutto- (tai netto-) sekatulo.
KOKO KANSANTALOUDEN YRITTÄJÄTULO
8.93. Koko kansantalouden brutto- (tai netto-) yrittäjätulojen summa.
KANSANTULO (MARKKINAHINTAAN)
8.94. Brutto- (tai netto-) kansantulo (markkinahintaan) edustaa kotimaisten
institutionaalisten yksiköiden yhteensä saamaa ensituloa: palkansaajakor-
vauksia, tuotanto- ja tuontiveroja miinus tukipalkkioita, omaisuustuloa
(saatavaa miinus maksettavaa), (brutto- tai netto-) toimintaylijäämää ja
(brutto- tai netto-) sekatuloa.
Bruttokansantulo (markkinahintaan) on yhtä suuri kuin BKT miinus
kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisille talousyksiköille maksamat
ensitulot plus kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisilta talousyksiköiltä
saamat ensitulot.
Bruttokansantulo (markkinahintaan) on käsitteellisesti identtinen kansal-
lisen bruttokansantuotteen (GNP) (markkinahintaan) kanssa, kuten
kansantalouden tilinpidossa on tähän saakka yleisesti käsitetty.
GNP laskettiin EKT 1979:ssä kuitenkin eri tavalla (1).
Kansantulo ei ole tuotantokäsite vaan tulokäsite, joka on tärkeämpi, jos se
on ilmaistuna nettomääräisenä, toisin sanoen kiinteän pääoman kulutuksen
vähentämisen jälkeen.
KÄYTETTÄVISSÄ OLEVA KANSANTULO
8.95. Käytettävissä oleva brutto- (tai netto-) kansantulo on institutionaalisten
sektoreiden käytettävissä olevien brutto-(tai netto-) tulojen summa.
Käytettävissä oleva brutto- (tai netto-) kansantulo on yhtä suuri kuin
brutto-(tai netto-)kansantulo (markkinahintaan) miinus ulkomaisille talous
yksiköille maksetut tulonsiirrot (tulo-, omaisuusyms verot, sosiaaliturva-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 265
(1) EKT 1979:ssä GNP (markkinahintaan) laskettiin lisäämällä bruttokansantuotteeseen
(markkinahintaan) ulkomailta saadut palkansaajakorvaukset ja omaisuustulot ja
vähentämällä vastaavat ulkomaille maksetut virrat.
▼B
maksut, sosiaalietuudet ja muut tulonsiirrot) plus kotimaisten talous
yksiköiden ulkomailta saamat tulonsiirrot.
SÄÄSTÖ
8.96. Tämä kokonaissuure mittaa käytettävissä olevan kansantulon sitä osaa,
jota ei käytetä kulutusmenoihin. Brutto-(tai netto-) säästö on eri
institutionaalisten sektoreiden brutto- (tai netto-) säästöjen summa.
VAIHTOTASE
8.97. Ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilin tasapainoerä edustaa koko
kansantalouden ulkomaiden kanssa harjoittamissa juoksevissa taloustoi-
missa (tavaroiden ja palveluiden kauppa, ensitulot, tulonsiirrot) syntynyttä
ylijäämää (jos se on negatiivinen) tai alijäämää (jos se on positiivinen).
KOKO KANSANTALOUDEN NETTOLUOTONANTO (+) TAI -LUOTO-
NOTTO (−)
8.98. Koko kansantalouden nettoluotonanto (+) tai -luotonotto (−) on institu-
tionaalisten sektoreiden nettoluotonannon tai -luotonoton summa. Se
edustaa niitä nettoresursseja, jotka koko kansantalous antaa ulkomaiden
käytettäväksi (jos se on positiivinen) tai saa ulkomailta käytettäväkseen
(jos se on negatiivinen). Koko kansantalouden nettoluotonanto (+) tai -
luotonotto (−) on yhtä suuri mutta vastakkaista merkkiä kuin ulkomaiden
nettoluotonotto (−) tai luotonanto (+).
KOKO KANSANTALOUDEN NETTOVARALLISUUS
8.99. Koko kansantalouden nettovarallisuus on institutionaalisten sektoreiden
nettovarallisuuden summa. Se edustaa koko kansantalouden muiden kuin
rahoitusvarojen arvoa vähennettynä ulkomaiden rahoitusvarojen ja -
velkojen taseella.
JULKISYHTEISÖJEN MENOT JA TULOT
8.99 a) Julkisyhteisöjen menot ja tulot määritellään EKT 1995:n luokkien
luettelon avulla.
Julkisyhteisöjen menot muodostuvat seuraavista EKT 1995:n luokista,
jotka kirjataan julkisyhteisöjen tilien käytön puolelle lukuun ottamatta
luokkia D.3 ja D.9, jotka kirjataan julkisyhteisöjen tilien resurssienpuolelle (
1):
P.2 Välituotekäyttö
P.5 Pääoman bruttomuodostusD.1 Palkansaajakorvaukset
D.29 Muut tuotantoverot
D.3 Tukipalkkiot, maksetutD.4 Omaisuustulot
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verot
D.62 Rahamääräiset sosiaalietuudetD.6311 +
D.63121 +
D.63131Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot, jotka liittyvät
kotitalouksille markkinatuottajilta hankittujen tuotteiden
menoihin
D.7 Muut tulonsiirrot
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-osuuden oikaisuD.9 Pääomansiirrot, maksetut
K.2 Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat
miinus vähennykset1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 266
▼M2
▼M2
Julkisyhteisöjen tulot muodostuvat seuraavista EKT 1995:n luokista,
jotka kirjataan julkisyhteisöjen tilien resurssien puolelle lukuun ottamatta
kohtaa D.39, joka kirjataan julkisyhteisöjen tilien käytön puolelle:
P.11 Markkinatuotos
P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön
P.131 Maksut muusta markkinattomasta tuotoksestaD.2 Tuotannon ja tuonnin verot
D.39 Muut tuotantopalkkiot, saadut
D.4 OmaisuustulotD.5 Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verot
D.61 Sosiaaliturvamaksut
D.7 Muut tulonsiirrotD.9 (
1) Pääomansiirrot
(1) Kun arvioitujen mutta kantamatta jääneiden verojen ja sosiaaliturvamaksujen
korjaukset kirjataan kohtaan D.9, ne katsotaan negatiiviseksi tuloksi.
Julkisyhteisöjen tulojen ja julkisyhteisöjen menojen erotus on
määritelmällisesti julkisyhteisösektorin nettoluotonanto (+) / nettoluoto-
notto (–).
Kohtien D.41, D.7, D.92 ja D.99 taloustoimet on sulautettu. Muita
taloustoimia ei ole sulautettu.
MATRIISIESITYS
8.100. Tämän luvun aikaisemmat osat ovat esitelleet (T-) tilien kokonaisuutta.
Tilinpitojärjestelmän käsitteet ja määritelmät sallivat samanaikaisesti
muita esittämismenetelmiä. Niiden avulla voidaan valaista lisänäkökohtia
ja tehdä eri tyyppisiä analyysejä.
8.101. Panos-tuotostaulukko on laajalti käytetty matriisikehikko yksityiskoh-
taisen ja yhtenäisesti järjestetyn tiedon hankkimiseksi tavaroiden ja
palveluiden virroista ja tuotantokustannusten rakenteesta. Tämä matriisi
sisältää enemmän tietoa tavaroista ja palveluista, tuotannosta ja tulon-
muodostuksesta kuin T-tilit; esimerkiksi kulutusmenot esitetään
tuoteryhmittäin tai alkuperätoimialojen mukaisesti ja välituotekäyttö
esitetään sekä tuoteryhmittäin tai alkuperätoimialan mukaisesti että
tuoteryhmittäin tai määränpäänä olevan toimialan mukaisesti. Näiden
tilien välisiä aggregoimattomia linkkejä kehitellään edelleen EKT:n
tarjonta- ja käyttötauluissa toimialoittaisten tuoteryhmien tuotoksen
erittelyn avulla.
8.102. Tämän alaluvun loppuosassa osoitetaan ensinnäkin, että tilien ja
tasapainoerien kokonaisuus voidaan esittää myös matriisimuodossa.
Tässä taulussa kaikki taloustoimet esitetään koko kansantaloudelle ja
vastaavasti ulkomaille. Lisäksi siihen sisältyy aggregoitu tavaroiden ja
palveluiden tili.
8.103. Seuraavaksi käsitellään niitä yleisiä tavoitteita, joita tilinpitomatriisilla
voidaan palvella. Ratkaisevan tärkeä piirre on sellaisen matriisin tarjoamat
laajat laajentamis- ja tiivistämismahdollisuudet erityisolosuhteiden ja -
tarpeiden vaatimalla tavalla. Lopuksi kuvataan, kuinka tämä toimii
käytännössä. Erityisesti tarjonta- ja kysyntätaulujen sekä sektoritaulujen
välisiä linkkejä kehitellään lisäämällä työvoimataulut, jotta päästäisiin
sosiaalitilinpitomatriisi- (STM) kehikkoon. STM mahdollistaa muun
muassa kokonaisvaltaisemman analyysin talous- ja sosiaalipoliittisista
kysymyksistä, työttömyys mukaanluettuna.
EKT-TILIEN MATRIISIESITYS
8.104. Taulukossa 8.19 esitetään tilien ja tasapainoerien kokonaisuus matriisi-
muodossa. Tästä syystä tulojen ensijaon tilejä, tulonkäyttötilejä ja varojen
muiden muutosten tilejä ei ole jaettu. Sen lisäksi on jätetty avoimeksi se,
yhdistetäänkö luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili tulojen
uudelleenjaon tiliin vai ei. Lopuksi on lisätty taulukko, johon kirjataan
nettovarallisuus.
8.105. Tämän kappaleen taulukoissa esitetyt luvut vastaavat tarkasti tämän luvun
aikaisemmissa osissa esitettyjä numeerisia esimerkkejä. Kaikissa matrii-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 267
▼B
▼B
seissa solut, jotka sisältävät tasapainoerän, on kehystetty vahvennetuilla
viivoilla.
8.106. Matriisiesitys tekee mahdolliseksi sen, että kutakin taloustointa varten
tarvitaan vain yksi ainoa kirjaus ja taloustoimen luonne voidaan päätellä
sen sijainnin perusteella. Jokaista tiliä edustaa rivi- ja sarakepari ja niissä
noudatetaan sellaista käytäntöä, että resurssit esitetään riveillä ja käyttö
esitetään sarakkeissa. Esimerkiksi nettokansantuotteessa (1602) maksa-
jana ovat kansantalouden tuottajat ja saajana tulojen ensijaon tili.
Taulukko 8.19 osoittaa tämän solussa (3,2), toisin sanoen rivillä 3 ja
sarakkeessa 2. Koska tämä taulukko erottelee ulkomaiden taloustoimet
erilliselle tilille, sen diagonaalierät, so. solut (3,3), (4,4), (5,5), (6,6), (7,7)
ja (8,8) sisältävät ainoastaan kotimaisten institutionaalisten yksiköiden
välisiä taloustoimia.
8.107. Rivi- ja sarakesummia ei ole nimetty. Niiden pääasiallinen tehtävä
matriisitilinpidossa on varmistaa, että kaikki tilit todellakin ovat
täydellisesti tasapainossa, siten että tulot yhteensä (rivisummat) ovat
yhtä suuret kuin menot yhteensä (sarakesummat). Merkitseviä tasapai-
noeriä, jotka yhdistävät peräkkäisiä tilejä, voidaan vuorostaan johtaa
ainoastaan, jos tämä ehto täytetään.
8.108. Rivi 1 osoittaa tavaroiden ja palveluiden käytön ostajan hintaan:
välituotekäyttö (1904) sarakkeessa 2, kulutus (1371) sarakkeessa 5,
pääoman bruttomuodostus (414) sarakkeessa 7 ja vienti (536) sarakkeessa
14.
8.109. Rivin 1 osatekijät muodostavat tavaroiden ja palveluiden käytön summan
ostajan hintaan (4225). Sarake 1 esittää tavaroiden ja palveluiden
tarjonnan (myös yhteensä 4225 luonnollisesti). Tuotos (perushintaan)
plus tuoteverot miinus tuotetukipalkkiot (3728) osoitetaan leikkauskoh-
dassa rivin 2 kanssa. Tuonti (497) on peräisin tavaroiden ja palveluiden
ulkomaiden tililtä (rivi 14).
8.110. Rivi 2 osoittaa tuotoksen (perushintaan) plus tuoteverot miinus -
tukipalkkiot. Tämän arvottamisen vuoksi rivin 2 summa (3728) ja siihen
liittyvän sarakkeen 2 summa sisältävät tuoteverot miinus -tukipalkkiot.
Tämä varmistaa sen, että nämä verot sisältyvät tilin 2 tasapainoerään,
nettokansantuotteeseen (NDP), katso solu (3,2). Useimmat tasapainoerät
voidaan laskea bruttona tai nettona. Tässä matriisissa kaikki tasapainoerät
esitetään nettona. Kiinteän pääoman kuluminen (222) sijoitetaan suoraan
muiden kuin rahoitusvarojen hankinnaksi pääomatilin alatilille (rivi 7 ja
sarake 2).
8.111. Rivi 3 osoittaa koko kansantalouden saamat ensitulot: nettokansantuote
solussa (3,2), omaisuustulo muilta kotimaisilta sektoreilta (341) diag-
onaalilla ja ensitulojen virrat ulkomailta (72) solussa (3,15). Koska tämä
matriisi ei jaa osiin tulojen ensijaon tiliä, se ei jaa tuottajien maksamaa
arvonlisäystä arvonlisäyksen eri ryhmiin siten kuin tulonmuodostustilille
on kirjattu.
8.112. Diagonaalierän lisäksi sarake 3 sisältää ulkomaille maksettavan ensitulon
(41) solussa (15,3) ja tasapainoerän, nettokansantulon (1633), joka
yhdistää tämän ja seuraavan tilin.
8.113. Tämä matriisi jättää avoimeksi valinnan, yhdistetäänkö luontoismuo-
toisten tulojen uudelleenjaon tili tulojen uudelleenjaon tiliin. Jos
luontoismuotoisten tulojen uudelleenjakoa ei esitetä, silloin diagonaali
sisältää kotimaisten sektoreiden väliset tulonsiirrot, poisluettuna luontois-
muotoiset sosiaaliset siirrot (1096). Nämä tulonsiirrot käsittävät tulo-,
omaisuus- yms verot, sosiaaliturvamaksut ja -etuudet, lukuunottamatta
luontoismuotoisia sosiaalisia siirtoja, ja muut tulonsiirrot. Jos luontois-
muotoisten tulojen uudelleenjako on otettu mukaan, silloin tilin 4
diagonaalille kirjataan myös luontoismuotoiset tulonsiirrot; yhdistettynä
muihin tulonsiirtovirtoihin tämä on 1315. Molemmissa tapauksissa rivi 4
alkaa nettokansantulolla, kun tulonsiirrot ulkomailta (10) kirjataan soluun
(4,15). Sarake 4 osoittaa diagonaalierän lisäksi tulonsiirrot ulkomaille (39)
solussa (15,4), kun taas tasapainoerä, (oikaistu) käytettävissä oleva tulo
(netto) (1604), sijoitetaan (oikaistun) käytettävissä olevan tulon käyttöti-
lille.
8.114. Jos luontoismuotoiset tulonsiirrot on otettu mukaan, silloin tili 5 on
oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili. Muutoin tämä tili on
käytettävissä olevan tulon käyttötili. Aggregoidulla tasolla tämä on
ainoastaan terminologinen kysymys, koska käytettävissä olevat tulot
ovat yhtä suuret kuin oikaistut käytettävissä olevat tulot ja kulutusmenot
yhteensä ovat yhtä suuret kuin todellinen kulutus yhteensä. Käytettävissä
olevan tulon lisäksi tämän tilin riville kirjataan kotitalouksien kotimaisten
eläkerahasto-osuuksien oikaisu (11) diagonaalille ja kotitalouksien
ulkomaisten eläkerahasto-osuuksien oikaisu (0) sarakkeeseen 15. Sarake1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 268
▼B
sisältää kulutuksen (1371) ja diagonaalierän lisäksi ulkomaisten kotita-
louksien eläkerahasto-oikaisut kotimaisissa eläkevakuutusrahastoissa (0),
katso solu (15,5), ja tasapainoerän nettosäästö (233), joka sijoitetaan
pääomatilin ensimmäiselle alatilille (tili 6).
8.115. Pääomatilillä on erotettu kaksi alatiliä. Ensinnäkin säästöstä ja pääoman-
siirroista johtuvan nettovarallisuuden muutosten tilin rivillä,
nettosäästämistä lisäävät kotimaisilta sektoreilta (61), katso solu (6,6), ja
ulkomailta (1), katso solu (6,16), saatavat pääomansiirrot. Tämän tilin
sarakkeessa osoitetaan kotimaisille sektoreille ja ulkomaille (4) makset-
tavat pääomansiirrot, katso solu (16,6). Tämä antaa tasapainoerän,
säästämisen ja pääomansiirtojen aiheuttama nettovarallisuuden muutoksen
(230), joka siirretään tasetilin muutoksiin (tili 11).
8.116. Seuraavaksi muiden kuin rahoitusvarojen hankintatilin rivillä esitetään
kiinteän pääoman kuluminen (solu 7,2), kotimaisten talousyksiköiden
valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinta miinus vähen-
nykset (0), katso solu (7,7), ja ulkomaistentalousyksiköiden vastaava erä
(0), katso solu (7,17), ja säästämisen ja pääomansiirtojen aiheuttamat
varojen muutokset (833), katso solu (7,12). Täma antaa yhteissumman,
joka on kotimaisten talousyksiköiden käytettävissä muiden kuin rahoi-tusvarojen hankintaan. Tuo hankinta osoitetaan kahdessa vaihessa:
ensinnäkin muiden kuin rahoitusvarojen hankinta tämän tilin sarakkeessa
ja sitten rahoitusvarojen hankinta (mukaanluettuna ulkomaiset rahoitus-
varat) seuraavan tilin sarakkeessa. Tämän tilin sarake, tilin 7, sisältää siten
pääoman bruttomuodostuksen (solu 1,7), yllämainittu diagonaalierä (7,7)
säästämisen ja pääomansiirtojen aiheuttamien velkojen muutokset (603),
katso solu (12,7), ja tasapainoerän, koko kansantalouden nettoluotonannon
(38), joka sijoitetaan seuraavalle, rahoitustaloustoimien tilille.
8.117. Tili 8, rahoitustili, aloitetaan koko kansantalouden nettoluotonannolla
(solu 8,7), ja siihen lisätään kotimaisten talousyksiköiden väliset
rahoitustaloustoimet (553) diagonaalille ja myös otetut ulkomaiset
nettovelat (50), katso solu (8,18). Sarake sisältää diagonaalierän ja
ulkomaisten rahoitusvarojen nettohankinnan (88) solussa (18,8). Otettujen
ulkomaisten velkojen nettohankinta plus koko kansantalouden nettoluo-
tonanto on tietysti yhtä suuri kuin ulkomaisten rahoitusvarojen
nettohankinta, niin että myös tällä tilillä säilytetään tasapaino rivi- ja
sarakesummien välillä.
8.118. Varojen muiden muutosten tilille, tilille 9, kirjataan riville muiden
muutosten aiheuttamat varojen muutokset (379) katso solu (9,12), ja
sarakkeeseen muiden muutosten aiheuttamat velkojen muutokset (74),
katso solu (12,9) sekä tasapainoerä, muiden muutosten aiheuttamat
nettovarallisuuden muutokset (305), katso solu (11,9).
8.119. Viimeiset neljä koko kansantalouden tiliä viittaavat taseisiin ja muutoksiin
niissä. Ensinnäkin avaustase antaa rivillä varojen avauserän (16714), katso
solu (10,12), ja sarakkeessa velkojen avauserän (6298), katso solu (12,10),
ja nettovarallisuuden avauserän (10416), katso solu (13,10). Seuraavaksi
varallisuustaseen muutosten tilille kirjataan näiden muutosten molemmat
osatekijät riville, katso solu (11,6 ja 11,9) ja nettovarallisuuden
kokonaismuutokset (535) sarakkeelle, katso solu (13,11). Sitten päätösta-
seessa esitetään rivillä velkojen avauserä (solu 12,10), molemmat velkojen
muutosten osatekijät (solut 12,7 ja 12,9), ja nettovarallisuuden päätöserä
(10951), katso solu (12,13). Näiden osatekijöiden summa on tietysti yhtä
suuri kuin varojen päätöserä, joka myös lasketaan tämän tilin sarakkeessa:
varojen avauserä (solu 10,12) plus molemmat varojen muutosten
osatekijät, katso solut (7,12) ja 9,12). Lopuksi nettovarallisuuden
ylimääräinen tili antaa nettovarallisuuden avauserän (solu 13,10) ja
nettovarallisuuden muutokset yhteensä (solu 13,11) rivillä ja nettovar-
allisuuden päätöserän sarakkeessa (solu 12,13).
8.120. Ulkomaille on otettu mukaan samat tilit kuin koko kansantaloudelle joskin
hieman aggregoidummassa muodossa. Ensinnäkin tavaroiden ja palve-
luiden ulkomaan tilillä esitetään rivillä koko kansantalouden tuonti (solu
14,1) ja sarakkeessa: vienti (solu 1,14) ja tasapainoerä (solu 15,14),
tavaroiden ja palveluiden tase (− 39). On huomattava, että kaikkia
ulkomaiden tilien tasapainoeriä tarkastellaan ulkomaiden näkökulmasta.
Jotta koko kansantaloudelle saataisiin asianomaiset kokonaissuureet,
merkin tulee sen vuoksi olla vastakkainen.
8.121. Toiseksi ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilille kirjataan edellisen
tilin tasapainoerä sekä myös ensitulot, tulonsiirrot ja kotitalouksien
eläkerahasto-osuuden oikaisu ulkomaille ja vastaavasti ulkomailta. Näitä
eriä on jo käsitelty edellä. Kaikesta tästä on tuloksena vaihtotase (−41),
joka osoitetaan solussa (16,15).
8.122 Kolmanneksi ulkomaiden pääomatili on myös jaettu kahteen alatiliin:
toinen vaihtotaseelle, pääomansiirroille ulkomaille ja ulkomailta, tasapai-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 269
▼B
noerälle sekä vaihtotaseen ja pääomansiirtojen aiheuttamille ulkomaiden
nettorahoitusaseman muutoksille (−38), katso solu (21,16); toinen
vaihtotaseen ja pääomansiirtojen aiheuttamille varallisuuden muutoksille
(50), katso solu (17,22), ulkomaisten yksiköiden suorittamille valmista-
mattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnoille miinus
luovutuksille, katso solu (7,17), vaihtotaseen ja pääomansiirtojen
aiheuttamille velkojen muutoksille (88), katso solu (22,17), ja seuraavalle
tilille siirretylle tasapainoerälle ulkomaiden nettoluotonannolle (−38).
8.123. Neljänneksi rahoitustili esittää ulkomaisten rahoitusvarojen nettohan-
kinnan (solu 18,8) ja ulkomaiden nettoluotonannon (solu 18,17) rivillä ja
ulkomaisten velkojen nettohankinnan (solu 8,18) sarakkeessa. Viidenneksi
varojen muiden muutosten tilillä esitetään rivillä muut varojen muutokset
(7), katso solu (19,22), ja sarakkeessa muut velkojen muutokset (3), katso
solu (22,19), sekä lisäksi tasapainoerä muiden muutosten aiheuttamat
muutokset ulkomaiden nettorahoitusasemassa (4), katso solu (21,19).
8.124. Lopuksi ulkomaiden varallisuustaseet ovat yhdenmukaisia koko kansan-
talouden varallisuustaseiden kanssa. Edellä mainitsemattomia osatekijöitä
ovat: ulkomaisten varojen avauserä (573), katso solu (20,22), ulkomaisten
velkojen avauserä (297), katso solu (22,20), ulkomaiden nettorahoitusa-
seman avauserä suhteessa koko kansantalouteen (276), katso solu (23,20),
ulkomaiden nettorahoitusaseman kokonaismuutokset (−34), katso solu
(23,21), ja ulkomaiden rahoitusaseman päätöserä suhteessa koko kansan-
talouteen (242), katso solu (22,23).
8.125. Seuraavaksi tämä pelkistetty matriisimalli voidaan disaggregoida tiliko-
konaisuuden esittämiseksi, mukaanluettuna taloustoimien
suorittajaluokkia ja taloustoimiluokkia koskevat yksityiskohdat. Matriisi-
laskennan tarjoamat mahdollisuudet voidaan käyttää täydellisesti hyväksi,
jos kaikki tilit eivät ole samalla tavoin yksityiskohtaisia,vaan sen sijaan
jokaiselle tilille valitaan merkityksellisin luokitus. Tätä piirrettä
käsitellään laajemmin seuraavassa alaluvussa.
TILINPITOMATRIISIEN OMINAISUUDET
8.126. Jokaista yhdistelmämatriisin, kuten taulukon 8.19, kirjausta voidaan pitää
sellaisen alamatriisin kokonaissummana, jossa kyseessäolevien taloustoi-
mien sarjan jommassakummassa päässä sijaitsevat taloustoimien
suorittajaluokat esitetään. Erittäin hyödyllinen mahdollisuus tilien matrii-
siesityksessä on se, että jokaiselle tilille voidaan valita erilaiset
taloustoimien suorittajatyypit ja niiden ryhmittymät luopumatta silti
täydellisen tilinpitojärjestelmän yhtenäisyydestä ja kokonaisvaltaisuu-
desta. Tämä merkitsee sitä, että voidaan soveltaa ”monitekijä- ja
monisektorimenetelmää” valitsemalla jokaisella tilillä yksikkö ja yksi-
köiden luokitus, joka on merkityksellisen kyseisten taloudellisten virtojen
ryhmälle.
8.127. Jokainen tili voidaan periaatteessa jakaa kahdella melko erilaisella tavalla:
jakamalla koko kansantalous yksikköryhmiin tai nimeämällä tilillä esitetyt
taloustoimien luokat eri alatileille. Esimerkiksi koko kansantalouden
jakaminen ensimmäisiin viiteen tiliin voisi tapahtua seuraavasti:
1) Erittele tuotteet tavaroiden ja palveluiden tilillä ja luokittele ne
tuoteryhmittäin.
2) Erittele paikalliset toimialayksiköt tuotantotilillä ja luokittele ne
toimialoittain.
3) Erittele institutionaaliset yksiköt tulojen ensijaon ja uudelleenjaon
tileillä ja tulojen käyttötilillä ja luokittele ne institutionaalisten
(ala)sektoreiden mukaisesti.
8.128. Näillä alajaoilla on kaksi tärkeää seurausta. Ensinnäkin kaikkien näiden
tilien yksittäisissä soluissa eriteltyjen taloustoimiluokkien kohdalla
selviää, mikä maksavien yksiköiden ryhmä on vaihtanut mitä ja minkä
vastaanottavien yksiköiden ryhmän kanssa. Toiseksi erilaisten taloudel-
listen virtojen väliset suhteet paljastetaan yksityiskohtaisilla
ristiintaulukoinneilla. Esimerkiksi edellisessä kohdassa annetussa esimer-
kissä yksinkertainen tulojen kiertokulku mesotasolla esitetään
seuraavanlaisten kuvausten avulla:
1) Alamatriisi (3,2) osoittaa, mikä institutionaalinen alasektori saa
nettoarvonlisäystä miltä toimialoilta;
2) Alamatriisit (4,3) ja (5,4) osoittavat, mikä institutionaalinen alasektori
saa ensituloja ja käytettävissä olevaa tuloa miltä institutionaaliselta
alasektorilta (tulonjakotileillä ja tulon käyttötilillä voidaan luonnolli-
sesti soveltaa erilaisia luokituksia eivätkä nämä alamatriisit ole sitten
enää diagonaalisia);1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 270
▼B
3) Alamatriisi (1,5) osoittaa, mitkä institutionaaliset alasektorit käyttävät
mitäkin tuoteryhmää; ja
4) Alamatriisi (2,1) osoittaa, mikä toimiala valmistaa mitäkin tuoter-
yhmiä.
8.129. Matriisin laadinta on tarkoituksenmukaista aloittaa suunnittelemalla
tilinpitorakenne, joka on merkityksellinen tarkasteltavien käyttötarkoi-
tusten kannalta. Seuraavaksi kullakin tilillä valitaan soveliaimmat yksiköt
ja yksiköiden luokitukset. Käytännössä se on kuitenkin vuorovaikutteinen
prosessi. Olettakaamme esimerkiksi taloustoimiluokka, josta ainoastaan
taloustoimien suorittajien kokonaistulot ja maksut (alamatriisin rivija
sarakesummat) tunnetaan eikä sitä, kuka maksoi kenelle (alamatriisin
sisäistä rakennetta). Tämä ongelma voidaan ratkaista lisäämällä jaka-
maton dummy-tili.
8.130. Tilien matriisiesityksen yleisiä ominaisuuksia ovat seuraavat:
a) Yksityiskohtainen matriisiesitys on sopiva matriisialgebraa sovelta-
vaan matemaattiseen tarkasteluun; siitä voi olla apua myös tilien
tasapainottamisessa.
b) Yksityiskohtainen matriisi esittää maksavien ja saavien yksiköiden
toisiinsa liittyvien taloustoimien samanaikaisen erittelyn; sen vuoksi se
on sovelias malli paljastamaan mesotasolla taloudellisten virtojen
keskinäisiä suhteita; siihen sisältyvät ne virrat, joihin liittyy kahden-
laisia yksiköitä (esim. kotitalouksien alasektorijouko eri tavaroiden ja
palveluiden kulutusmenot).
c) Sellaiselle tilien joukolle, joissa eritellään maksavien ja saavien
yksiköiden taloustoimia, matriisiesitys on tiiviimpi kuin muut
esitystavat; kuhunkin taloustoimeen liittyvää yhden yksikön maksua
ja toisen yksikön tuloa edustaa yksi kirjaus.
8.131. Koko kansantalouden kokonaissuurematriisi voi toimia viitetauluna
seuraaville yksityiskohtaisemmille taulukoille. Niin pian kun lukija on
perehdytetty tilinpitojärjestelmän osien yksityiskohtaiseen esitykseen
(tarjonta- ja käyttötaulukot, sektoritilit jne), yksityiskohtaisten alamatrii-
sien suhteen kokonaissuurematriisiin pitäisi olla selvä koodijärjestelmän
avulla. Matriisimalli on erityisen edullinen, jos ei ole mahdollista tai
toivottavaa esittää yhtä yksityiskohtaista luokitusta kaikilla tilinpitojärjes-
telmän tileillä.
8.132. Matriisiesitys on sopiva väline tilinpitojärjestelmän joustavuuden tutkimi-
seen. Esimerkiksi tilinpitojärjestelmän sosiaalisten ja taloudellisten
piirteiden keskinäisiä suhteita voidaan edelleen kehittää, jotta päästäisiin
sosiaalitilinpitomatriisiin. STM-lähestymistapaa esitellään ja kuvataan
tämän luvun seuraavassa alaluvussa.
PELKISTETYN MATRIISIMALLIN SOVELTAMINEN ERITYISANALYY-
SEIHIN
8.133. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa valitaan rivi- ja sarakeluokituksiksi
kyseessä olevien taloudellisten prosessien, nimittäin tuotteiden tuotantoja
käyttöprosessien, kannalta soveliaimmat luokitukset. Nuo matriisit eivät
kuitenkaan sisällä arvonlisäyksen ja kulutuksen välisiä suhteita. Laajenta-
malla tarjonta- ja käyttötaulukkoa tai panos-tuotostaulukkoa siten, että se
osoittaa koko tulojen kiertokulun mesotasolla, saavutetaan eräs sosiaali-
tilinpitomatriisin (STM) olennainen piirre.
8.134. STM määritellään tässä seuraavasti: EKT-tilien esittäminen matriisina,
joka kehittelee eteenpäin tarjonta- ja käyttötaulukkojen ja sektoritilien
välisiä linkkejä. Sosiaalitilinpitomatriiseille on tyypillistä kohdistaa
huomio ihmisten rooliin kansantaloudessa, mikä saattaa heijastua muun
muassa kotitaloussektorin lisäjaotteluina ja työmarkkinoiden esittämisenä
disaggregoidusti (toisin sanoen erittelemällä erilaisia työntekijäryhmiä).
8.135. Keskeinen yhteiskunnallinen kysymys on työllisyyden ja työttömyyden
taso ja koostumus. STM antaa yleisesti lisätietoa tästä kysymyksestä
jakamalla palkansaajakorvaukset alaryhmiin palkattujen henkilöiden
tyypin mukaan. Tätä alajaottelua sovelletaan sekä työvoiman käyttöön
toimialoittain, kuten tarjonta- ja käyttötaulukoissa on esitetty, että
työvoiman tarjontaan sosioekonomisten alaryhmien mukaisesti, kuten
kotitalouksien ensitulojen jakotilillä on esitetty. Tämä merkitsee sitä, että
matriisi ei esitä ainoastaan eri tuoteryhmien tarjontaa ja käyttöä vaan
myös työvoimapalveluiden eri ryhmien tarjontaa ja käyttöä.
8.136. Palkansaajien ja yrittäjien luokittelu voi perustua taustamuuttujien ja työn
pääominaisuuksien yhdistelmälle; toisaalta sellaisille kuin sukupuoli,
koulutus, ikä ja kotipaikka ja toisaalta ammatti, työsopimuksen laji
(kokopäiväinen/osa-aikainen, vakinainen/tilapäinen) ja alue ja työlli-
syyden alasektori. Toinen huomioonotettava seikka saattaa olla, että1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 271
▼B
ryhmän sisäiset vaihtelut suhteellisissa palkkatason muutoksissa ovat
pienemmät kuin ryhmien väliset vaihtelut. Työvoiman toimialoittainen
luokittelu on vähemmän merkityksellistä, koska se jo esitetään sosiaali-
tilinpitomatriisissa arvonlisäyksen ristiintaulukoinnin avulla.
8.137. Sekä ulkomaisten yritysten työllistämät kotimaiset henkilöt että kotimai-
sille yrityksille työskentelevät ulkomaalaiset plus tilapäisesti ulkomailla
työskentelevät työntekijät pitäisi eritellä. Tällä tavoin työvoima voidaan
arvioida laskemalla kansallisten työllistettyjen henkilöyksiköiden
lukumäärä. Tähän sisältyvät niin muodoin myös yrittäjät, joiden
työpanokselle voidaan sitten eritellä laskennallinen korvaus muista
nettomääräisistä sekatuloista STM:ssa.
8.138. Erityisesti STM:ssa esitettyjen kaikkien työllistettyjen henkilöiden 1)
työtulojen vertaaminen, 2) näiden tulojen hajottaminen tehtyihin tunteihin
ja keskimääräisiin tuntipalkkoihin ja 3) potentiaalinen työvoimatarjonta
henkilötyypeittäin1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 272
Taulukko 8.19 — Koko kansantalouden tilien ja tasapainoerien kokonaisesitys matriisimuodossa
Tili 0.
Tavara- ja
palvelutiliI.-IV. KOKO KANSANTALOUS V. ULKOMAAT
Yht. I.
TuotantotiliII.1
Tulojen ensi-
jaon tiliII.2./3
(Luontois-
muotoisten)
tulojen
uudelleen-
jaon tiliII.4
(Oikaistun)
käytettävissä
olevan tulon
käyttötiliIII.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotIII.1.2
Muiden kuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliIII.2
RahoitustiliIII.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliIV.1
Varalli-
suuden
avaustaseIV.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetIV.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suusV.1
Tavaroiden
ja palve-
luiden ulko-
maantiliV.2
Ensitulojen
ja tulonsiir-
tojen ulko-
maan tiliV.3.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotV.3.1.2
Muiden kuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliV.3.2
RahoitustiliV.3.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliV.4.1
Varalli-
suuden
avaustaseV.4.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetV.4.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suus
123456789 1 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 2 0 2 1 2 2 2 3
0. Tavara
palvelutili1 Kaupan ja
liikenteen
lisätVälituote-
käyttöKulutus Pääoman
bruttomuo-
dostusTavaroiden
ja palve-
lujen vienti
0 1 904 1 371 414 536 4 225
K
O
K
O
K
A
N
S
A
N
T
A
L
O
U
SI. Tuotanto-
tili2 Tuotos &
tuoteverot
miinus
tuotetuki-palkkiot
3 728 3 728
II.1 Tulojen
ensijaon tili3 Nettokan-
santuoteOmaisuus-
tulotOmaisuus-
tulot ulko-
mailta
1 602 341 72 2 015
II.2./3
(Luontois-
muotoisten)tulojenuudelleen-
jaon tili4 Kansantulo,
nettoTulonsiirrot
(1 315)Tulonsiirrot
ulkomailta
1 633 1 096 10 2 739
II.4
(Oikaistun)
käytettä-
vissäolevantulon
käyttötili5 (Oikaistu)
Käytettä-
vissä oleva
tulo, nettoKotitalouk-
sien eläker-
ahasto-
osuudenoikaisuKotitalouk-
sien ulko-
maisen
eläkera-hasto-osuuden
oikaisu
1 604 11 0 1 615
III.1.1
Säästö japääoman-
siirrot6 Säästö,
nettoPääoman-
siirrotPääoman-
siirrot ulko-mailta
233 61 1 295
III.1.2
Muidenkuin rahoi-tusvarojen
hankintatili7 Kiinteän
pääomankuluminenValmista-
mattomienmuidenkuin rahoi-
tusvarojen
hankinnatmiinusvähen-
nyksetSäästöstä ja
pääoman-siirroistajohtuvat
varojen
muutoksetValmista-
mattomienmuidenkuin
rahoitus
varojenhankinnatmiinus
vähen-
nykset
222 0 833 0 1 055
III.2 Rahoi-
tustili8 Koko
kansan
talouden
nettoluotonantoRahoitus-
varojen
nettohan-
kinta(= velkojen
nettohan-
kinta)Ulko-
maisten
velkojen
nettohan-kinta
38 553 50 641▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 273
Tili 0.
Tavara- ja
palvelutiliI.-IV. KOKO KANSANTALOUS V. ULKOMAAT
Yht. I.
TuotantotiliII.1
Tulojen ensi-
jaon tiliII.2./3
(Luontois-
muotoisten)
tulojen
uudelleen-
jaon tiliII.4
(Oikaistun)
käytettävissä
olevan tulon
käyttötiliIII.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotIII.1.2
Muiden kuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliIII.2
RahoitustiliIII.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliIV.1
Varalli-
suuden
avaustaseIV.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetIV.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suusV.1
Tavaroiden
ja palve-
luiden ulko-
maantiliV.2
Ensitulojen
ja tulonsiir-
tojen ulko-
maan tiliV.3.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotV.3.1.2
Muiden kuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliV.3.2
RahoitustiliV.3.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliV.4.1
Varalli-
suuden
avaustaseV.4.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetV.4.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suus
123456789 1 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 2 0 2 1 2 2 2 3
III.3
Varojenmuiden
muutosten
tili9 Muista
muutoksistajohtuvat
varojen
muutokset
379 379
IV.1 Varal-
lisuudenavaustase10 Varojen
avauserä
16 714 16 714
IV.2 Varal-
lisuustaseenmuutokset11 Säästöstä ja
pääoman-siirroistajohtuva
nettovaralli-
suudenmuutosMuista
muutoksistajohtuanettovaralli-
suuden
muutos
230 305 535
IV.3 Varal-
lisuudenpäätöstase12 Säästöstä ja
pääoman-siirroista
johtuvat
velkojenmuutoksetMuista
muutoksistajohtuvat
velkojen
muutoksetVelkojen
avauseräNettovaral-
lisuudenpäätöserä
603 74 6 298 10 951 17 926
Nettovaral-
lisuus13 Nettovaral-
lisuudenavauseräNettovaral-
lisuudenkonaismuu-
tokset
10 416 535 10 951
U
L
K
O
M
AA
TV.1 Tavar-
oiden ja
palveluidenulkomaantili14 Tavaroiden
ja palve-
lujen tuonti
497 497
V.2 Ensitu-
lojen ja
tulonsiir-tojen ulko-maan tili15 Omaisuus-
tulot ulko-
mailleTulonsiirrot
ulkomailleUlko-
maisten
kotitalouk-sien eläker-ahasto-
osuuden
oikaisuTavaroiden
ja palve-
luiden tase
41 39 0 −3 9 41
V.3.1.1
Säästö japääoman-siirrot16 Pääoman-
siirrot ulko-mailleVaihtotase
4 −4 1 −3 7▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 274
Tili 0.
Tavara- ja
palvelutiliI.-IV. KOKO KANSANTALOUS V. ULKOMAAT
Yht. I.
TuotantotiliII.1
Tulojen ensi-
jaon tiliII.2./3
(Luontois-
muotoisten)
tulojen
uudelleen-
jaon tiliII.4
(Oikaistun)
käytettävissä
olevan tulon
käyttötiliIII.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotIII.1.2
Muiden kuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliIII.2
RahoitustiliIII.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliIV.1
Varalli-
suuden
avaustaseIV.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetIV.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suusV.1
Tavaroiden
ja palve-
luiden ulko-
maantiliV.2
Ensitulojen
ja tulonsiir-
tojen ulko-
maan tiliV.3.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotV.3.1.2
Muiden kuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliV.3.2
RahoitustiliV.3.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliV.4.1
Varalli-
suuden
avaustaseV.4.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetV.4.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suus
123456789 1 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 2 0 2 1 2 2 2 3
V.3.1.2
Muidenkuin rahoi-
tusvarojen
hankintatili17 Vaihtota-
seen japääoman-
siirtojen
aiheuttamatmuutoksetulkomai-
sissa
varoissa
50 50
V.3.2
Rahoitstili18 Ulko-
maisten
rahoitusvar-
ojen netto-hankintaUlko-
maiden
nettoluoto-
nanto
88 −3 8 50
V.3.3
Varojen
muiden
muutostentili19 Muiden
muutosten
aiheuttamat
ulkomaistenvarojenmuutokset
77
V.4.1
Varalli-
suudenavaustase20 Ulko-
maisten
varojenavauserä
573 573
V.4.2
Varallisuus-
taseen
muutokset21 Vaihtota-
seen ja
pääoman-
siirtojenaiheuttamatulkomaiden
nettorahoi-
tusasemanmuutoksetMuiden
muutosten
aiheuttamat
muutoksetulkomaidennettorahoi-
tusase-
massa
−3 8 4 −3 4
V.4.3
Varalli-
suudenpäätöstase22 Vaihtota-
seen ja
pääoman-siirtojenaiheuttamat
muutokset
ulkom.veloissaMuiden
muutosten
aiheuttamatmuutoksetulkomai-
sissa
veloissaUlko-
maisten
velkojenavauseräUlko-
maiden
nettorahoi-tusasemanpäätöserä
88 3 297 242 630
Nettovaral-
lisuus23 Ulko-
maiden
nettorahoi-
tusasemanavauseräUlko-
maiden
nettorahoi-
tusasemankokonais-muutokset
276 − 34 242
Yhteensä 4 225 3 728 2 015 2 739 1 615 295 1 055 641 379 16 714 535 17 926 10 951 497 41 − 37 50 50 7 573 − 34 630 242▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 275
▼B
ja kotitalousryhmittäin (ilmaistuina ”kokoaikavastaavina”) antavat yksi-
tyiskohtaista tietoa työttömyyden koostumuksesta ja aggregoidun
indikaattorin (kokoaikavastaava työttömyys”), joka on yhdenmukainen
sekä käsitteellisesti että numeerisesti muiden makrotaloudellisten indi-
kaattoreiden kanssa; nämä voidaan myös johtaa STM-kehikosta.
Sitäpaitsi, kun asetetaan rinnakkain työllistettyjen henkilöiden (poisluet-
tuna ulkomaalaiset) pääluku ja potentiaalinen työvoima tässä
tietoaineistossa paljastuu tavanomaisen määritelmän mukainen työttö-
myys.
8.139. Tässä vaiheessa on ehkä hyödyllistä laatia havainnollinen STM. Tätä
tarkoitusta varten esimerkkinä STM:n mallista voi toimia taulukko 8.20,
johon kirjataan kaikki tilinpitojärjestelmässä eritellyt taloustoimet (so.
kaikki virrat lukuunottamatta ”varojen muita muutoksia”). Tärkein
uudistus on tulonmuodostustilille annettu uusi merkitys yksityiskohtaisen
työmarkkina-analyysin ja kansantalouden tilinpidon kytkennän help-
ottamiseksi. Tässä esitetty aggregoitu STM on tarkoitettu yhteenveto-
taulukoksi, johon seuraavissa yksityiskohtaisemmissa taulukoissa voidaan
viitata. Mahdolliset luokitustyypit kullakin tilillä ilmaistaan suluissa rivi-
ja sarakeotsikoissa.
8.140. Tilien järjestys tässä matriisissa on sama kuin taulukossa 8.19. Tuon
matriisin muuttaminen tässä esitetyksi aggregoiduksi sosiaalitilinpitoma-
triisiksi edellyttää:
a) sekä koko kansantalouden että ulkomaiden varojen muiden muutosten
tilin, varallisuuden avaustaseen, tasetilin muutosten, päätöstaseen ja
nettovarallisuuden tilin ja ulkomaiden rahoitustilin poistamista;
b) tulojen ensijaon tilin ja toisen pääomatilin alatilin jakamista; ja
c) molempien pääomatilin alatilien yhdistämistä (poisluettuna kiinteän
pääoman muodostus) sekä tavaroiden ja palveluiden ulkomaan tilin ja
ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilin yhdistämistä.
8.141. Taulukon 8.20 kaksi ensimmäistä riviä ja saraketta sisältävät tarjonta- ja
käyttötaulukon aggregoidun version, joka on tässä nimenomaan liitetty
yhteen tilinpitojärjestelmän muiden tilien kanssa. On huomattava, että
tarjontataulukon rivit ja sarakkeet (solu II, I) on muutettu.
8.142. Kolmanteen tiliin kirjataan tulonmuodostus ja sillä on tärkeä merkitys. Se
luokitellaan tärkeimpien panosryhmien mukaan: 1) eri palkansaajaryh-
mien korvaukset, 2) muut tuotantoverot miinus tuotantotukipalkkiot, 3)
nettotoimintaylijäämä ja 4) nettosekatulo.
8.143. Tähän tiliin sovitetaan kahden erityyppisen yksikön väliset taloustoimet.
Erityisesti tämä koskee palkansaajakorvauksia, jotka kirjataan taloustoi-
mena (työtä korvausta vastaan) institutionaalisen yksikön (työnantaja) ja
henkilön (työntekijä) välillä. Tässä sosiaalitilinpitomatriisissa palkattuja
henkilöitä pidetään erillisinä yksiköinä, jotka saavat palkansaajakor-
vaukset tulonmuodostustilille ja jakavat tämän tulon kotitalouksilleen
ensitulon jakotilillä. Nämä yksiköt luokitellaan seuraavaksi yrittäjien ja
palkansaajien ryhmiin. Tämä esitys palvelee työmarkkina-analyysin ja
kansantalouden tilinpidon yhdentämistä.
8.144. (Residuaali) sekatulo ja toimintaylijäämä jäävät tuottajayksikölle, mutta
tuottajayksiköiden luokituksen ei tarvitse olla sama kuin tuotantotilillä.
Itse asiassa jokin luokitus institutionaalisten alasektoreiden mukaan on
erittäin olennainen toimintaylijäämän ja sekatulon kannalta. Tämä
merkitsee näiden arvonlisäyksen osatekijöiden ristiintaulukointia toimia-
loittain ja institutionaalisen alasektorin mukaan
sosiaalitilinpitomatriisissa.
8.145. Koska tasapainoerä solussa (III,II) on yhtä suuri kuin kotimainen
arvonlisäys yhteensä, tärkeimmät panosryhmät käsittävät kaikki koti-
maisten yritysten palkkaamat henkilöt. Sarakkeessa III kotimaisten
yritysten palkkaamien ulkomaalaisten palkansaajakorvaukset luovutetaan
sitten ulkomaille. Tärkeä kansallinen tasapainoerä saadaan tilille III
ainoastaan, jos ulkomaisten yritysten palkkaamien kotimaisten henki-
löiden palkat ensin lisätään. Tämä tehdään rivillä III ja tätä tarkoitusta
varten voidaan luoda erillinen luokka ulkomaisten yritysten palkkaamat
kotimaiset henkilöt. Tällaisen luokan lisäämisestä koituva lisäetu on se,
että se helpottaa tavanomaisen määritelmän mukaisen työllisyyden
arviointia.
8.146. Kaiken tämän tuloksena on se, että tulonmuodostustili päätetään uudella
tasapainoerällä (1473), nettoarvonlisäyksen ja nettokansantulon välillä.
Tämä tasapainoerä, joka on nimeltään syntynyt nettotulo, perushintaan,
ilmaisee kotimaisten institutionaalisten yksiköiden tuotantoon osallistu-
misesta ansaitsemat kokonaistulot.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 276
▼B
8.147. Yksityiskohtaisen sosiaalitilinpitomatriisin tulojen ensijaon tili esittää
kotitalouksien työtulot yhden tai useamman yrittäjä-tai palkkatyötä
tekevän kotitalouden jäsenen työpanoksena. Tämä osoittaa muun muassa
sen, missä määrin kukin kotitalousryhmä on riippuvainen (työ)tulojen
saamisesta monista lähteistä. Lisäksi taloustoimiryhmät tulonjako- ja
tulonkäyttötileillä ovat samat kuin edellisessä taulukossa.
8.148. Tässä sosiaalitilinpitomatriisin mallissa pääoma- ja rahoitustilit ovat
punoutuneet yhteen, kun rahoitustiliä ei ole luokiteltu institutionaalisen
sektorin mukaan vaan rahoitusvarojen tyypin mukaan. Sen vuoksi tämän
sosiaalitilinpitomatriisin disaggregointi osoittaisi institutionaalisen alasek-
torin mukaan sekä eri tyyppisten rahoitusvarojen hankinnat miinus
luovutukset, katso solu (IX,VII), että eri tyyppisten velkojen hankinnat
miinus takaisinmaksut, katso solu (VII,IX). Nämä kaksi taloustoi-
miryhmää on yhdistetty ulkomaiden osalta. Tämä tekee mahdolliseksi
tasapainoerän nettoluotonannon sisällyttämisen taulukkoon 8.20, vaik-
kakin vastakkaismerkkisenä, tarkasteltaessa tilannetta koko
kansantalouden näkökulmasta (solu IX,XI).
8.149. Suuri osa nettovarallisuuden muutosten kokonaisvolyymista koostuu
todennäköisesti kiinteiden varojen lisääntymisestä. Jos ollaan erityisen
kiinnostuneita kansantalouden dynamiikasta, on tärkeää osoittaa, millä
toimialoilla tuotantokapasiteetti on laajentunut. Tämä on sosiaalitilinpito-
matriisiin sisällytetyn kiinteän pääoman muodostuksen tilin (tili VIII)
tavoitteena. Yksityiskohtaisemmassa taulukossa esitettäisiin sitten:
a) kuka investoi minne — tämän tilin riveillä — solu (VIII,VII); ja
b) missä investoidaan mihin — sarakkeissa — solu (I,VIII).
Tässä tapauksessa ”kuka” viittaa institutionaaliseen alasektoriin, ”minne/
missä” viittaa toimialaan ja ”mihin” viittaa tuoteryhmään. Tämän kiinteän
pääoman muodostuksen tilin avulla sosiaalitilinpitomatriisi osoittaa
mesotasolla pääomatilillä institutionaalisen sektorin mukaan luokitellun
kiinteän pääoman muodostuksen ja tarjonta- ja käyttötaulukoissa tuoter-
yhmän mukaan luokitellun kiinteän pääoman muodostuksen väliset
yhteydet.
8.150. Taulukko 8.21 auttaa havainnollistamaan, minkälaista tietoa voidaan
johtaa yksityiskohtaisemmasta sosiaalitilinpitomatriisista. Sen päätarkoi-
tuksena on esittää:
a) Tulojen kiertokulku, mukaanluettuna työtulojen jakautuminen
muutaman palkansaajaryhmän mukaan. Tämä tekee mahdolliseksi
yksityiskohtaisemman analyysin yhteydestä toimialoittaisen arvonli-
säyksen ja kotitalouksien alaryhmien ensitulon välillä.
b) Tulonjaon ja tuotantorakenteen välinen riippuvuus; tämä liittyy muun
muassa erilaisten kotitalouksien alaryhmien kysyntämallien eriyttämi-
seen.
c) Säästämisen alasektoreittainen jakautuminen mukaan luettuna kiinteän
pääoman muodostuksen jakautuminen investoivan toimialan mukaan;
tämä tekee mahdolliseksi yksityiskohtaisemman analyysin yhteydessä
alasektoreiden kiinteän pääoman muodostuksen ja tuoteryhmittäisen
kiinteän pääoman muodostuksen välillä.
Tietojen esittämistä varten ryhmien lukumäärä kullakin tilillä pidetään
minimissä. Täysin kehittyneessä sosiaalitilinpitomatriisissa ilmeisesti
pitäisi eritellä useampia ryhmiä tiliä kohti.
8.151. Koska sosiaalitilinpitomatriisi yhdistää sekä tulo- ja menovirrat että
tarjonta- ja käyttötaulukot mesotasolla, se voi palvella estimointimallina
laajalle tilien kokonaisuudelle. Sosiaalitilinpitomatriisin tarkastelutapa on
erityisen hyödyllinen, jos halutaan sovittaa esimerkiksi tuotantoa ja
kansainvälistä kauppaa koskevaa yksityiskohtaista tietoa esimerkiksi
työvoimatutkimuksen, kotitaloustiedustelun ja toimialoittaisen investoin-
titutkimuksen perustietoihin. Lisäksi tilien sovittaminen
sosiaalitilinpitomatriisin kehikkoon merkitsee sitä, että niiden tasapainoon
saattamiseen voidaan soveltaa matriisialgebraa.
8.152. Perustietojen laajempi yhdistely tekee mahdolliseksi sen, että useamman-
laisia yhteiskuntapoliittisia kysymyksiä voidaan tarkastella ja analysoida
toisiinsa liittyvinä. Ennen kaikkea työllisyyteen ja tulonjakoon liittyvien
näkökohtien yhdistely makro-orientoituneempiin tavoitteisiin, sellaisiin
kuin NKT:n kasvu, maksutaseen tasapaino, vakaat hintatasot, jne, tulevat
sosiaalitilinpitomatriisilla saavutettaviksi. Lisäksi sosiaalitilinpitomatriisi
tarjoaa kehikon ja yhtenäistä (perusvuosi) tietoa koko kansantalouden
laajuisia yleisiä tasapainomalleja varten toimijoita koskevin yksityiskoh-
taisin luokituksin, mukaanluettuna toimialat, työn tyypit ja kotitalouksien
alaryhmät.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 277
▼B
8.153. Taulukko 8.22 osoittaa osan niistä tiedoista jotka sisältyvät täysin
kehittyneeseen sosiaalitilinpitomatriisiin. Se tarkastelee nettoarvonlisäystä
yhteensä, toisin sanoen aggregoidun taulukon 8.20 solua (3,2) suurennus-
lasilla. Viittausten helpottamiseksi tarjonta- ja kysyntätaulukon kanssa,
toimialat luokitellaan ainoastaan NACE:n pääluokkien mukaan. Miesten
ja naisten työtulot luokitellaan palkansaajan ammattiryhmän ja asuin-
paikan mukaan. Nettotoimintaylijäämä esitetään sen yrityksen
(ala)sektorin mukaan, johon toimipaikka kuuluu ja nettosekatulot
kotitalousyrityksen sijaintipaikan mukaan. Tässä esimerkissä sekatulo
sisältää vielä yrittäjän laskennallisen palkansaajakorvauksen. Tämän
taulukon luvut niin muodoin myös lisäävät taulukoissa 8.20 ja 8.21
esitettyjä syntyviä kokonaissummia. Esimerkiksi nettoarvonlisäys
yhteensä näkyy alhaalla oikeassa nurkassa.
8.154. Tällaisesta taulukosta voidaan saada seuraavanlaisia lisänäkökohtia:
a) Naisten osuus työtuloista toimialoittain ja alueittain.
b) Naisten saamien työtulojen keskittymisaste tiettyihin ammattiryhmiin,
toimialoittain ja alueittain.
c) Molempien sukupuolten työtulojen koostumus ammateittain kullakin
toimialalla ja alueella.
d) Sekatulon alueittainen jakautuminen toimialan mukaan.
e) Julkisten yritysten ja ulkomaalaisten valvonnassa olevien yritysten
osuus kunkin toimialan toimintaylijäämässä.
8.155. Tässä taulukossa palkansaajakorvauksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot
tulevat työvoimatilastoista; niiden integrointi kansantalouden tilinpidon
kehikkoon parantaa sekä tämän lähteen että kansantalouden tilinpidon
merkittävyyttä ja luotettavuutta.
Työtulot, sellaisena kuin ne on esitetty tässä taulukossa, voidaan jakaa
määrä- ja hintaosatekijöihin työn lajin ja toimialan mukaan: kokoaika-
vastaava työllisyys ja vastaavat (painotetut, kokoaikavastaavat)
palkkatasot. Lisäksi täysin kehittynyt sosiaalitilinpitomatriisi sisältää
myös taulukon, joka osoittaa näiden työtulojen jakautumisen ja niihin
liittyvän työllisyyden jakautumisen kotitalousryhmiin. Samanlaiset talous-
toimet voidaan osoittaa yrittäjien laskennallisille työtuloille.
Tietoaineisto, joka sisältää estimaatin yrittäjinä toimivien henkilöyksi-
köiden laskennallisista työtuloista sekä kaikkien työtulojen jakautumisesta
määrä- ja hinta-osatekijöihin, antaa yksityiskohtaista työvoimatietoa, joka
on varsin hyödyllistä kaikenlaisia analyysejä varten ja joka on suoraan
yhdistetty kaikkiin tärkeisiin makrotaloudellisiin kokonaissuureisiin,
mukaanluettuna työllisyys (so. työllistettyjen henkilöyksiköiden koko-
naismäärä) ja kokoaikavastaava työllisyys (so. työpanoksen määrä
yhteensä).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 278
Taulukko 8.20 — Kaavioesitys sosiaalitilinpitomatriisista
TILIT0. Tavara- ja
palvelutili
(tuotteet)KOKO KANSANTALOUS ULKOMAAT
YHT.I. Tuotanto
(toimialat)II.1.1. Tulon-
muodostus
(peruspanos-
ryhmät)II.1. Ensitulon
jako (institu-
tionaaliset
sektorit)II.2. Tulojen
uudelleenjako(institutionaa-
liset sektorit)II.4. Käytettä-
vissä olevan
tulon käyttö
(institutionaa-
liset sektorit)Pääoma (insti-
tutionaaliset
sektorit)Kiinteän
pääoman
brutto
muodostus
(toimialat)III.2. Rahoitus
(rahoitusvarat)Juoksevat
taloustoimetPääomatalous-
toimet
I = 1 II = 2 III = 3a IV = 3b VI = 4 VI = 5 VII = 6/7a VIII = 7b IX = 8 X 14/15 XI = 16/17
0. Tavara- ja
palve-
lutili(tuotteet)I = 1 Kaupan ja
liikenteen
lisätVälituote-
käyttöKulutus Varastojen
muutos (1)Kiinteän
pääoman
bruttomuo-
dostusTavaroiden
ja palve-
luiden
vienti
0 1 904 1 371 38 376 536 4 225
K
O
K
O
K
A
N
S
A
N
T
A
L
O
U
SI. Tuotanto
(toimialat)II = 2 Tuotos
3 595 3 595
II.1.1.
Tulonmuo-
dostus
(peruspa-
nosryhmät)III = 3a Nettoarvon-
lisäys
(perushin-
taan)Palkansaa-
jakor-
vaukset
ulkomailta
1 469 6 1 475
II.1.2. Ensi-
tulon jako
(institutio-
naalisetsek-
torit)IV = 3b Tuoteverot
miinus
tuotetuki-
palkkiotSyntynyt
nettotulo
(perushin-
taan)Omaisuus-
tulotOmaisuus-
tulot ja
tuotanto-
verot ja -
tukipalkkiot
ulkomailta
133 1 473 341 66 2 013
II.2.
Tulojen
uudelleen-
jako (insti-
tutionaaliset
sektorit)V = 4 Nettokan-
santuloTulonsiirrot Tulonsiirrot
ulkomailta
1 633 1 096 10 2 739▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 279
TILIT0. Tavara- ja
palvelutili
(tuotteet)KOKO KANSANTALOUS ULKOMAAT
YHT.I. Tuotanto
(toimialat)II.1.1. Tulon-
muodostus
(peruspanos-
ryhmät)II.1. Ensitulon
jako (institu-
tionaaliset
sektorit)II.2. Tulojen
uudelleenjako
(institutionaa-
liset sektorit)II.4. Käytettä-
vissä olevan
tulon käyttö
(institutionaa-
liset sektorit)Pääoma (insti-
tutionaaliset
sektorit)Kiinteän
pääoman
brutto
muodostus
(toimialat)III.2. Rahoitus
(rahoitusvarat)Juoksevat
taloustoimetPääomatalous-
toimet
I = 1 II = 2 III = 3a IV = 3b VI = 4 VI = 5 VII = 6/7a VIII = 7b IX = 8 X 14/15 XI = 16/17
K
O
K
O
K
A
N
S
A
N
T
A
L
O
U
SII.4.
Kätytettä-
vissä olevan
tulon käyttö
(institutio-
naaliset
sektorit)VI = 5 Käytettä-
vissä oleva
tulo nettoKotitalouk-
sien eläker-
ahastoo-
suuksien
oikaisuKotitalouk-
sien ulko-
maisten
eläkerahas-
toosuuksien
oikaisu
1 604 11 0 1 615
Pääoma
(institutio-
naaliset
sektorit)VII = 6/7a Nettosäästö Pääoman-
siirrot (2)Velkojen
nettohan-
kintaPääoman-
siirrot ulko-
mailta (2)
233 61 603 1 898
Kiinteän
pääoman
brutto
muodostus
(toimialat)VIII = 7b Kiinteän
pääoman
kuluminenKiinteän
pääoman
netto
muodostus
222 154 376
III.2.
Rahoitus
(rahoitus-
varat)IX = 8 Rahoitus-
varojen
nettohan-
kintaUlkomaiden
nettoluoto-
nanto
641 − 38 603▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 280
TILIT0. Tavara- ja
palvelutili
(tuotteet)KOKO KANSANTALOUS ULKOMAAT
YHT.I. Tuotanto
(toimialat)II.1.1. Tulon-
muodostus
(peruspanos-
ryhmät)II.1. Ensitulon
jako (institu-
tionaaliset
sektorit)II.2. Tulojen
uudelleenjako
(institutionaa-
liset sektorit)II.4. Käytettä-
vissä olevan
tulon käyttö
(institutionaa-
liset sektorit)Pääoma (insti-
tutionaaliset
sektorit)Kiinteän
pääoman
brutto
muodostus
(toimialat)III.2. Rahoitus
(rahoitusvarat)Juoksevat
taloustoimetPääomatalous-
toimet
I = 1 II = 2 III = 3a IV = 3b VI = 4 VI = 5 VII = 6/7a VIII = 7b IX = 8 X 14/15 XI = 16/17
U
L
K
O
M
A
A
TJuoksevat
taloustoimetX = 14/15 Tavaroiden
ja palve-
luiden
tuontiPalkansaa-
jakor-
vaukset
ulkomailleOmaisuus-
tulot ja
tuotanto-
verot
miinus -
tukipalkkiot
ulkomailleTulonsiirrot
ulkomailleUlko-
maisten
kotitalouk-
sien eläker-
ahasto-
osuuksien
oikaisu
497 2 39 39 0 577
Pääomata-
loustoimetXI = 16/17 Pääoman-
siirrot ulko-
mailleVaihtotase
4 − 41 − 37
Yhteensä 4 225 3 595 1 475 2 013 2 739 1 615 898 376 603 577 1
(1) Mukaanlukien arvoesineiden hankinnat miinus vähennykset
(2) Mukaanlukien valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat miinus vähennykset▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 281
Taulukko 8.21 — Esimerkki yksityiskohtaisemmasta sosiaalitilinpitomatriisista
TILIT 0. Tavarapalvelutili
(tuotteet)KOKO KANSANTALOUS Ulkomaat Yht.
I. Tuotanto
(toimialat)II.1.1 Tulonmuodostus
(peruspanosryhmät)II.1 Ensitulon jako
(institutionaaliset sektorit)II.2 Tulojen uudelleenjako
(institutionaaliset sektorit)II.4 Käytettävissä olevan tulon käyttö
(institutionaaliset sektorit)Pääoma
(institutionaaliset sektorit)Kiinteän pääoman bruttomuo-
dostus
(toimialat)III.2 Rahoitus
(rahoitusvarat)Juok-
sevat
talous-
toimetPääom-
atalous-
toimet
Ia Ib Ic IIa IIb IIc IIIa IIIb IIIc IIId IIIe IIIf IIIg IVa IVb IVc IVd Va Vb Vc Vd VIa VIb VIc VId VIIa VIIb VIIc VIId VIIIa VIIIb VIIIc IXa IXb IXc X XI
0. Tavara ja palvelutili
(tuotteet)Maa- ja metsätalouden sekä kalastustuotteet (A-
B)Ia 3 71 14 16 12 - 2 - 1 - - 2 - - 7 128
Malmit ja mineraalit, sähkö, teollisuus ja
rakentaminen (1-5)Ib 36 969 246 339 269 - 3 2 4 28 3 9 109 233 435 2 685
Palvelut (6-9) Ic 2 76 − 78 7 209 349 208 152 13 357 - - - - - 23 - 94 1 412
K
OKO
K
AN
S
AN
T
A
L
O
U
SI. Tuotanto
(toimialat)Maa- ja metsätalous, metsästys ja kalastus (A-B) IIa 87 2 - 89
Kaiv. toim., teollisuus, sähkö ja rakennustoi-
minta (C-F)IIb - 2 112 11 2 123
Palvelut (G-P) IIc - 39 1 344 1 383
II.1.1 Tulon-
muodo(peruspanos-
ryhmät)Palkansaaja-
korvauksetKotimaasta Maassa
asuvat miehetIIIa 8 311 153 472
Maassa
asuvat naisetIIIb 1 95 192 288
Ulkomaalaiset IIIc - 1 1 2
Ulkomailta IIId 66
Muut tuotantoverot miinus -tukipalkkiot IIIe − 2 49 11 58
Toimintaylijäämä, netto IIIf 11 64 142 217
Sekatulo, netto IIIg 14 262 156 432
II.1.2 Ensitu-
lonjako(institutionaa-
liset sektorit)Kotitaloudet, palkansaajat IVa 452 278 - 6 - - 16 - - 15 11 - 778
Kotitaloudet, muut IVb 20 10 - - - 60 416 - - 52 24 32 614
Yritykset ja KPVTY:t IVc - - - - - 141 - 3 28 174 11 27 384
Julkisyhteisöt IVd 2 111 20 - - - - 58 16 - - - 23 - 7 237
II.2 Tulojen
uudelleenjako
(institutionaa-liset sektorit)Kotitaloudet, palkansaajat Va 771 - - 56 197 - 1 024
Kotitaloudet, muut Vb 577 - - 23 92 - 692
Yritykset ja KPVTY:t Vc 94 58 59 16 12 4 243
Julkisyhteisöt Vd 191 320 134 37 92 6 780
II.4 Käytettä-
vissä olevantulon käyttö(institutionaa-
liset sektorit)Kotitaloudet, palkansaajat VIa 646 - - 2 - - 648
Kotitaloudet, muut VIb 499 - - 9 - - 508
Yritykset ja KPVTY:t VIc 107 - - - - - 107
Julkisyhteisöt VId 352 - - - - - 352
Pääoma
(institutionaa-
liset sektorit)Kotitaloudet, palkansaajat VIIa 85 - - - - - - 1 - 86
Kotitaloudet, muut VIIb 75 - - 16 7 - 28 4 - 130
Yritykset ja KPVTY:t VIIc 83 - 4 4 25 130 95 175 - 516
Julkisyhteisöt VIId − 10 1 4 - - 2 94 74 1 166▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 282
TILIT 0. Tavarapalvelutili
(tuotteet)KOKO KANSANTALOUS Ulkomaat Yht.
I. Tuotanto
(toimialat)II.1.1 Tulonmuodostus
(peruspanosryhmät)II.1 Ensitulon jako
(institutionaaliset sektorit)II.2 Tulojen uudelleenjako
(institutionaaliset sektorit)II.4 Käytettävissä olevan tulon käyttö
(institutionaaliset sektorit)Pääoma
(institutionaaliset sektorit)Kiinteän pääoman bruttomuo-
dostus
(toimialat)III.2 Rahoitus
(rahoitusvarat)Juok-
sevat
talous-
toimetPääom-
atalous-
toimet
Ia Ib Ic IIa IIb IIc IIIa IIIb IIIc IIId IIIe IIIf IIIg IVa IVb IVc IVd Va Vb Vc Vd VIa VIb VIc VId VIIa VIIb VIIc VIId VIIIa VIIIb VIIIc IXa IXb IXc X XI
Kiinteän
pääomanbruttomuo-dostus
(toimialat)Maa- ja metsätalous, metsästys ja kalastus (A-B) VIIIa 11 -- - - 1 1
Kaiv. toim., teollisuus, sähkö ja rakennustoi-
minta (C-F)VIIIb 92 - 4 36 - 132
Palvelut (G-P) VIIIc 119 1 14 92 7 233
III.2 Rahoitus
(rahoitus-
varat)Käteisraha ja talletukset IXa 56 12 44 7 13 132
Lainat IXb - 5 194 45 − 27 217
Muut rahoitusvarat IXc 26 82 102 68 − 24 254
Rivi Juoksevat taloustoimet X 37 345 115 2 4 9 26 - - - 4 35 - - - - 577
Pääomataloustoimet XI -- - 4 − 4 1 − 3 7
Yhteensä 128 2 685 1 412 89 2 123 1 383 472 288 2 6 58 217 432 778 614 384 237 1 024 692 243 780 648 508 107 352 86 130 516 166 11 132 233 132 217 254 577 − 37▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 283
Taulukko 8.22 — Esimerkki yksityiskohtaisesta alamatriisista: Nettoarvonlisäys (perushintaan)
(Taulukko 8.20, solu 3,2)TOIMIALAT (NACE-pääluokkien mukaan) Yhteensä
Maa- ja
metsäta-
lous,
metsästysKalatalous Kaivan-
naistoi-
mintaTeollisuus Sähkö-,
kaasu- ja
vesi
huoltoRakenta-
minenTukku- ja
vähittäis-
kauppa,
moot-
t.ajon.
korj., koti-
tal.es.
korjausMajoitus-
ja ravitse-
mistoi-
mintaLiikenne Rahoitus-
ja vakuu-
tustoi-
mintaKiint.,
vuokraus-
ja liike-
elämää
palv.
toimintaJulkinen
hallinto,
pakoll.
sos.
vakuutusKoulutus Terveys-
ja sosiaali
palvelutMuut
yht.kunn.
ja henk.
koht.
palvelutVälilliset
rahoitusp-
alvelut
IIa1 IIa2 IIb1 IIb2 IIb3 IIb4 IIc1 IIc2 IIc3 IIc4 IIc5 IIc6 IIc7 IIc8 IIc9 IIc10 II
Palkan-
saaja-korvau-
kset
K
O
T
I
M
AA
S
T
AMaassa
asuvatmiehetMaataloustyö Maaseutu IIIa1 6,2 0,5 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,1 0,0 0,0 0,0 6,8
Kaupunki IIIa2 0,2 0,2 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,1 0,0 0,0 0,0 0,5
Teollinen ja rakennustyö Maaseutu IIIa3 0,2 0,0 3,2 21,1 0,6 12,4 1,9 0,1 2,8 0,6 0,1 0,2 0,8 0,2 1,8 46,0
Kaupunki IIIa4 0,0 0,0 1,8 105,3 9,8 27,4 4,0 0,4 7,9 1,5 0,4 0,9 1,0 0,8 4,7 165,9
Toimisto-, myynti- ja palve-
lutehtävätMaaseutu IIIa5 0,2 0,0 0,5 5,9 0,0 0,9 3,0 0,2 0,5 3,7 0,6 1,5 0,6 0,0 2,4 20,0
Kaupunki IIIa6 0,0 0,1 1,5 35,6 2,1 3,7 6,6 0,5 1,8 6,9 3,0 5,8 0,6 0,4 7,3 75,9
Asiantuntija- ja johtotehtävät
jne.Maaseutu IIIa7 0,1 0,0 1,7 17,7 0,2 2,6 0,7 0,2 0,3 1,8 1,3 2,7 14,0 1,0 1,8 46,1
Kaupunki IIIa8 0,0 0,0 2,5 47,7 2,7 4,4 1,3 0,4 1,0 5,6 5,9 10,6 20,1 4,1 4,7 111,0
Maassa
asuvat
naisetMaataloustyö Maaseutu IIIb1 1,0 0,1 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 1,1
Kaupunki IIIb2 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0
Teollinen ja rakennustyö Maaseutu IIIb3 0,0 0,0 0,0 5,7 0,0 0,0 0,1 0,1 0,0 0,1 0,0 0,1 0,4 0,2 0,8 7,5
Kaupunki IIIb4 0,0 0,0 0,0 13,6 0,0 0,1 0,2 0,2 0,1 0,3 0,2 0,3 0,4 0,8 2,6 18,8
Toimisto-, myynti- ja palve-
lutehtävätMaaseutu IIIb5 0,0 0,0 0,4 5,6 0,1 1,3 6,2 0,6 0,4 1,6 0,8 1,8 4,3 0,6 24,2 47,8
Kaupunki IIIb6 0,0 0,0 1,2 49,6 2,9 4,6 14,3 2,5 1,0 8,8 4,7 9,0 4,9 2,0 36,6 142,1
Asiantuntija- ja johtotehtävät
jne.Maaseutu IIIb7 0,0 0,0 0,0 1,3 0,0 0,1 0,2 0,0 0,0 1,0 0,3 0,9 9,3 2,4 5,5 21,0
Kaupunki IIIb8 0,0 0,0 0,1 7,3 0,1 0,3 0,3 0,1 0,0 3,6 1,1 4,8 10,6 9,8 11,2 49,3
Ulkomaalaiset palkansaajat IIIc 0,1 0,1 0,1 0,9 0,0 0,2 0,2 0,0 0,1 0,0 0,0 0,3 0,0 0,0 0,0 2,0
Maassa asuvat ulkomailla toimivissa yrityksissä IIId
Muut tuotantoverot miinus tuotantotukipalkkiot IIIe − 2,0 0,0 − 2,0 41,1 4,9 5,0 0,0 0,0 − 6,0 8,3 3,7 1,0 0,0 0,0 4,0 58,0▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 284
(Taulukko 8.20, solu 3,2)TOIMIALAT (NACE-pääluokkien mukaan) Yhteensä
Maa- ja
metsäta-
lous,
metsästysKalatalous Kaivan-
naistoi-
mintaTeollisuus Sähkö-,
kaasu- ja
vesi
huoltoRakenta-
minenTukku- ja
vähittäis-
kauppa,
moot-
t.ajon.
korj., koti-
tal.es.
korjausMajoitus-
ja ravitse-
mistoi-
mintaLiikenne Rahoitus-
ja vakuu-
tustoi-
mintaKiint.,
vuokraus-
ja liike-
elämää
palv.
toimintaJulkinen
hallinto,
pakoll.
sos.
vakuutusKoulutus Terveys-
ja sosiaali
palvelutMuut
yht.kunn.
ja henk.
koht.
palvelutVälilliset
rahoitusp-
alvelut
IIa1 IIa2 IIb1 IIb2 IIb3 IIb4 IIc1 IIc2 IIc3 IIc4 IIc5 IIc6 IIc7 IIc8 IIc9 IIc10 II
Toimintay-
lijäämä, nettoKotitaloudet (omistusasuminen) IIIf1 60,0 60,0
KPVTY:t ja julkiset liikelaitokset IIIf2 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 21,0 21,0
Yrityk-
setJulkiset IIIf3 0,1 0,0 2,7 8,0 9,0 1,1 − 12,1 0,1 3,6 1,5 1,0 0,0 6,2 10,1 − 5,0 26,3
Yksityiset kotimaiset IIIf4 10,7 0,2 0,4 13,0 0,1 21,9 6,0 2,7 7,1 14,8 49,0 0,0 1,3 11,5 − 35,0 103,7
Ulkomaalaisomisteiset IIIf5 0 0,0 1,4 6,0 0,0 0,4 0,5 0,3 1,8 2,2 1,5 0,0 0,0 0,0 − 8,0 6,1
Sekatulo, netto Maaseutu IIIg1 12,3 1,4 0,0 65,4 0,0 9,4 10,7 0,5 0,5 3,0 32,9 0,0 0,0 3,4 2,1 141,6
Kaupunki IIIg2 0,2 0,2 0,0 161,6 0,0 25,6 20,4 4,3 2,5 2,0 61,1 0,0 0,0 7,6 4,9 290,4
Välisummat:
Palkansaajakorvaukset (kotimaisesta tuotannosta maksetut) 8,0 1,0 13,0 317,3 18,5 58,0 39,0 5,3 15,9 35,5 18,4 39,1 67,0 22,3 103,6 761,8— Maassa vakinaisesti asuvat miehet IIIa 6,9 0,8 11,1 233,3 15,4 51,4 17,5 1,8 14,3 20,1 11,3 21,9 37,1 6,5 22,7 472,2— Maassa vakinaisesti asuvat naiset IIIb 1,0 0,1 1,7 83,1 3,0 6,4 21,3 3,5 1,5 15,4 7,1 16,9 29,9 15,8 80,9 287,6— Ulkomaalaiset IIIc 0,1 0,1 0,1 0,9 0,0 0,2 0,2 0,0 0,1 0,0 0,0 0,3 0,0 0,0 0,0 2,0Sekatulo ja toimintaylijäämä 23,2 1,8 4,5 254,0 9,1 58,4 25,5 8,0 15,5 23,5 205,5 0,0 0,0 18,5 49,6 − 48,0 649,1— Toimintaylijäämä, netto IIIf 10,8 0,2 4,5 27,0 9,1 23,4 − 5,6 3,1 12,5 18,5 111,5 0,0 0,0 7,5 42,6 − 48,0 217,1
— Sekatulo, netto IIIg 12,4 1,6 0,0 227,0 0,0 35,0 31,1 4,9 3,0 5,0 94,0 0,0 0,0 11,0 7,0 432,0
Nettoarvonlisäys yhteensä III 29,2 2,8 15,5 612,4 32,5 121,4 64,5 13,3 25,4 67,3 227,6 40,1 67,0 40,8 157,2 − 48,0 1 468,9▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 285
▼B
LUKU 9
PANOS-TUOTOSKEHIKKO
9.01. Panos-tuotoskehikko koostuu kolmenlaisista taulukoista:
a) tarjonta- ja käyttötaulukoista;
b) taulukoista tarjonta- ja käyttötaulukkojen yhdistämiseksi sektoriti-
leihin;
c) symmetrisistä panos-tuotostaulukoista.
9.02. Tarjonta- ja käyttötaulukot ovat toimialoittaisia ja tuotteittaisia matriiseja,
jotka kuvaavat kotimaisia tuotantoprosesseja ja kansantalouden tuoteta-
loustoimia hyvin yksityiskohtaisesti. Nämä taulukot kuvaavat:
a) tuotantokustannusten ja tuotannossa syntyvien tulojen rakennetta;
b) kansantaloudessa tuotettujen tavaroiden ja palveluiden virtoja;
c) tavaroiden ja palveluiden virtoja ulkomaiden kanssa.
9.03. Tarjontataulukko kuvaa tavaroiden ja palveluiden tarjontaa tuotteittain ja
toimittajan mukaan eriteltynä tuotoksen kotimaisiin toimialoihin ja
tuontiin. Yksinkertaistettu esimerkki tarjontataulukosta on taulukossa 9.1.
Taulukko 9.1 — Yksinkertaistettu tarjontataulukko
TarjontaToimialat Ulkomaat Yhteensä
(1) (2) (3)
Tuottet (1) Tuotos tuotteittain
ja toimialoittainTuonti tuotteittain Tarjonta yhteensä
tuotteittain
Yhteensä (2) Tuotos yhteensä
toimialoittainTuonti yhteensä Tarjonta yhteensä
9.04. Käyttötaulukko kuvaa tavaroiden je palveluiden käyttöä tuotteittain ja
käyttölajin mukaan, toisin sanoen välituotekäyttöön (toimialoittain),
kulutuksen, pääoman bruttomuodostukseen tai vientiin. Lisäksi taulukosta
nähdään arvonlisäyksen komponentit: palkansaajakorvaukset, muut
tuotantoverot miinus -tukipalkkiot, nettosekatulot, nettotoimintaylijäämä
ja kiinteän pääoman kuluminen. Yksinkertaistettu esimerkki käyttötaulu-
kosta annetaan taulukossa 9.2.
Taulukko 9.2 — Yksinkertaistettu käyttötaulukko
KäyttöToimialat Ulkomaat KulutusPääoman
bruttomuo-
dostusYhteensä
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet (1) Välituote-
käyttö
tuotteit-
tain ja
toimia-
loittainVienti Kulutus-
menotPääoman
brutto-
muodost-
usKäyttö
yhteensä
tuotteit-
tain
Arvonlisäyksen
komponentit(2) Arvon-
lisäys
kompo-
nenteit-
tain ja
toimia-
loittain
Yhteensä (3) Panokset
yhteensä
toimia-
loittain1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 286
▼B
9.05. Tarjonta- ja käyttötaulukkojen välillä pätee kaksi identiteettiä (edellyttäen,
että tarjonta ja käyttö on arvotettu yhdenmukaisesti, katso taulukot 9.5 ja
9.6):
a) Toimialoittainen identiteetti: Tuotos toimialoittain = Panos toimialoit-
tain. Yksinkertaistettujen tarjonta- ja käyttötaulukkojen osalta tämä
merkitsee, että taulukon 9.1 rivivektorin solussa (2,1) pitäisi olla yhtä
suuri kuin taulukon 9.2 rivivektorin solussa (3,1).
Näin ollen jokaisen toimialan osalta:Tuotos = välituotekäyttö + arvonlisäys.
b) Tuotteittainen identiteetti: Tarjonta yhteensä tuotteittain = käyttö
yhteensä tuotteittain.
Yksinkertaistettujen taulukkojen osalta sarakevektori taulukon 9.1
solussa (1,3) pitäisi olla yhtä suuri kuin sarakevektori taulukon 9.2solussa (1,5).
Näin ollen jokaisen tuotteen osalta:
Tuotos + tuonti = välituotekäyttö + vienti + kulutusmenot + pääoman
bruttomuodostus.
Näitä toimialoittaisia ja tuotteittaisia identiteettejä voidaan käyttää
estimaattien yhteensopivuuden ja täydellisyyden parantamiseen (katso
kotha 9.11).
9.06. Tarjonta- ja käyttötaulukot ovat keskeinen kehikko kaikille toimialoittai-
sille taulukoille, esim. työllisyyttä, pääoman bruttomuodostusta ja
pääomakantaa koskeville.
9.07. Tarjonta- ja käyttötaulukot sisältävät kaikki seuraavien tilien virrat:
a) tavaroiden ja palveluiden tili;
b) tuotantotili;
c) tulonmuodostustili.
9.08. Tarjontataulukko ja käyttötaulukko voidaan myös yhdistää ja esittää
yhtenä taulukkona. Tämä voidaan tehdä lisäämällä kaksi riviä ja sarake
käyttötaulukkoon tuotosta ja tuontia varten (katso taulukko 9.3). On
huomattava, että kohdassa 9.03 esitetyn tarjontataulukon rivit ja sarakkeet
ovat tässä vaihtaneet paikkaa.
Taulukko 9.3 — Yksinkertaistettu yhdistetty tarjonta- ja käyttötaulukko
Tuotteet Toimialat Ulkomaat KulutusPääoman-
brutto
muodos-
tusYhteensä
(1) (2) (3) (4) (5) (6)
Tuotteet (1) — Välitu-
otekäy-
ttöVienti Kulutus Pääom-
anbrut-
to
muodo-
stusKäyttö
yhteen-
sä tuot-
teittain
Toimialat (2) Tuotos — — — — Tuotos
yhteen-
sä
toimia-
loittain
Arvonlisäyksen
komponentit(3) — Arvon-
lisäys
Ulkomaat (4) Tuonti —
Yhteensä (5) Tarjon-
ta
yhteen-
sä tuot-
teittainPanok-
set
yhteen-
sä
toimia-
loittain1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 287
▼B
9.09. Symmetrinen panos-tuotostaulukko on tuote kertaa tuote tai toimiala
kertaa toimiala matriisi, joka kuvaa kotimaisia tuotantoprosesseja sekä
kansantalouden tuotetaloustoimia hyvin yksityiskohtaisesti. Symmetri-
sessä panos-tuotostaulukossa sekä tarjonta että käyttö ryhmitellään
uudestaan yhteen taulukkoon. Symmetrisen panostuotostaulukon ja
yhdistetyn tarjonta- ja käyttötaulukon välillä on yksi tärkeä käsitteellinen
ero: tarjonta- ja käyttötaulukossa tuotteet liittyvät toimialoihin, kun taas
symmetrisessä panos-tuotostaulukossa tuotteet liittyvät tuotteisiin tai
toimialat toimialoihin. Näin ollen symmetrisessä panos-tuotostaulukossa
käytetään joko tuote- tai toimialaluokitusta sekä riveillä että sarakkeissa
(katso taulukko 9.4).
Taulukko 9.4 — Yksinkertaistettu symmetrinen panos-tuotostaulukko (tuote kertaa
tuote)
Tuotteet UlkomaatKulutus-
menotPääoman
bruttomuo-
dostusYhteensä
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet (1) Välituote-
käyttöVienti Kulutus-
menotPääoman
brutto-
muodost-
usKäyttö
yhteensä
tuotteittain
Arvonlisäyksen
komponentit(2) Arvon-
lisäys————
Ulkomaat (3) Tuonti — — — —
Yhteensä (3) Tarjonta
yhteensä
tuotteit-
tain— — — Tarjonta
yhteensä =-
Käyttö
yhteensä
9.10. Tuottajilta saatavista tilastotiedoista suurin osa koskee tuotettuja tai
myytyjä tuotteita. Ostettuja tai käytettyjä tuotteita koskevat tiedot ovat
tavallisesti vähemmän yksityiskohtaisia. Tarjonta- ja käyttötaulukkojen
esitystapa on suunniteltu sopivaksi tämän tyyppisille tilastotiedoille (toisin
sanoen toimiala kertaa tuote). Sitä vastoin sellaisia tuote kertaa tuote- tai
toimiala kertaa toimiala-luonteisia tietoja, joita symmetrisessä panos-
tuotos taulukossa tarvitaan, ei useinkaan ole saatavilla. Esimerkiksi
toimialoja koskevissa kyselyissä saadaan usein tietoja käytettyjen
tuotteiden lajista ja tuotetuista tuotteista. Tietoja tuotteisiin käytetyistä
panoksista ja arvonlisäyksen komponenteista kunkin tuotetun tuotteen
osalta ei kuitenkaan yleensä ole kerättävissä (ihannetapauksessa yrityksen
hallinnon tulisi esittää kaikkien erilaisten tuotosten kustannukset ja
samanaikaisesti osoittaa välituotekäytön koostumus tuotetyypeittäin).
Käytännössä tarjonta- ja käyttötaulukkojen muotoon järjestetyt tiedot
ovat sen vuoksi tarkoituksenmukainen lähtökohta analyyttisempien
tietojen rakentamiselle symmetrisissä tarjonta- ja käyttötaulukoissa.
Tarjonta- ja käyttötaulukkojen toimiala kertaa tuote -tiedot voidaan
muuntaa tuote kertaa tuote (toimiala kertaa toimiala) -tilastoiksi lisäämällä
panosrakennetietoja tai olettamalla panoksille vakiorakenteet tuotteittain
tai toimialoittain (katso kohdat 9.54—9.60).
9.11. Tarjonta- ja käyttötaulukoilla on sekä tilastollisia että analyyttisiä
tarkoituksia.
Tärkeitä tilastollisia tarkoituksia ovat:
a) perustietolähteiden aukkojen ja epäjohdonmukaisuuksien paljasta-
minen;
b) indeksilukujen ja hinta- ja volyymimittaimien painottaminen ja
laskeminen;
c) arvioiden teko residuaalin perusteella (muuttujan arviointi arvioimalla
ensin kaikki muut yhtälön muuttujat), esim. tiettyjen tuotteiden
tuotannon tai kulutuksen osalta;
d) tarjonta- ja käyttötaulukkojen lukujen ja johdettujen lukujen (kuten
esim. tuotantotilien lukujen) johdonmukaisuuden, uskottavuuden ja
täydellisyyden tarkistaminen ja parantaminen. Tätä tarkoitusta varten1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 288
▼B
tasapainotusprosessia ei pitäisi rajoittaa käypähintaisiin tarjonta- ja
käyttötaulukoihin:
1) Laatimalla tarjonta- ja käyttötaulukot käypiin ja kiinteisiin
hintoihin kahdelta tai useammalta vuodelta, voidaan volyymien,
arvojen ja hintojen muutosarviot täsmäyttää samanaikaisesti:
verrattuna tarjonta- ja käyttötaulukkojen yhdistämiseen yhdeltä
vuodelta erikseen tämä lisää huomattavasti yhdistämiskehikon
tehokkuutta.
2) Niiden taulukkojen avulla, joista nähdään liittymäkohdat sektor-
itileihin, voidaan suorittaa suora vertailu viimeksimainitusta
saataviin tietoihin, esim. tulonjakoa, säästämistä ja nettolainanantoa
(jotka on laskettu rahoitustaloustoimien tuloksena) koskeviin
tietoihin. Tämä takaa ainakin sen, että täsmäytysprosessin jälkeen
yhtäpitävyys saavutetaan tarjonta- ja käyttötaulukkojen ja sektor-
itilien välillä.
3) Kun symmetriset panos-tuotostaulukot yritetään johtaa tarjonta- ja
käyttötaulukoista, saattaa tarjonta- ja käyttötaulukoissa paljastua
epäjohdonmukaisuuksia ja heikkouksia. Tässä suhteessa symme-
trisistä panos-tuotostaulukoista saadaan myös palautetta tarjonta- ja
käyttötaulukoihin.
e) tietojen arvioiminen ajanjaksoilta, joilta on saatavissa epäluotetta-
vampia tietoja, esim. arvioimalla vuosittaiset tiedot
poikkileikkausvuotta koskevien yksityiskohtaisten tarjonta- ja käytölu-
kujen perusteella tai arvioimalla neljännesvuosittaiset tiedot
vuosittaisten tarjonta- ja käyttötaulukkojen perusteella.
9.12. Tarjonta- ja käyttötaulukot ja symmetrinen panos-tuotostaulukko kuvaavat
yksityiskohtaisesti tavaroiden ja palveluiden tarjontaa ja käyttöä sekä
työvoiman ja siihen liittyvien ensitulojen rakennetta. Nämä taulukot ja
niistä johdetut suhdeluvut, kuten esim. tuottavuusluvut, ovat tärkeä
taloudellisen analyysin kohde.
9.13. Tarjonta- ja käyttötaulukkoja ja symmetristä panos-tuotostaulukkoa
voidaan käyttää myös taloudellisen analyysin välineinä. Kullakin
taulukkotyypillä on omat etunsa. Suorien tai epäsuorien vaikutusten
laskemiseksi tarjonta- ja käyttötaulukkoihin on liitettävä tiettyjä oletta-
muksia tai lisätilastoja. Tällaisia olettamuksia ja lisätilastoja tarvitaan
voimakkaimmin kumulatiivisten vaikutusten laskemisessa. Itseasiassa
vaatimus kumulatiivisten vaikutusten laskemisesta tarjonta- ja käyttötau-
lukon avulla johtaa symmetrisen panos-tuotostaulukon rakentamiseen. Sen
vuoksi symmetrinen panos-tuotostaulukko on suositeltavin väline kumu-
latiivisten vaikutusten laskemista varten. Suorien vaikutusten ja
ensimmäisen asteen vaikutusten laskemiseksi rajoitetulla määrällä oletta-
muksia (tai lisätilastoja) korjatut tarjonta- ja käyttötaulukot on kuitenkin
asetettava etusijalle, koska:
a) laskenta on vähäisemmässa määrin riippuvainen olettamuksista;
b) tarjonta- ja käyttötaulukot ovat yksityiskohtaisempia kuin symmetrinen
panos-tuotostaulukko;
c) tarjonta- ja käyttötaulukkojen tietoja voidaan paremmin yhdistää
muihin tilastotietoihin.
Nämä piirteet ovat myös avuksi, kun tarjonta- ja käyttötaulukot
yhdistetään makrotaloudelliseen malliin; tuloksena saatava kokonaismalli
on lähempänä todellisia tilastoja, se on yksityiskohtaisempi ja se voidaan
suhteellisen helposti liittää alueisiin, joista muita tilastotietoja on
saatavilla (esim. työmarkkinat tai ympäristö).
9.14. Tarjonta- ja käyttötaulukkoja ja symmetristä panos-tuotostaulukkoa
voidaan käyttää, kun lasketaan:
a) hintojen tai veroasteiden muutosten vaikutuksia tarjonnan tai käytön
arvoihin;
b) volyymien muutosten vaikutuksia tarjonnan tai käytön arvoihin;
c) tarjonnan hintojen muutosten vaikutuksia käytön hintoihin;
d) käytön volyymin muutosten vaikutuksia tarjonnan volyymiin;
e) tarjonnan volyymin muutosten vaikutuksia käytön volyymiin;
Laskelmilla voidaan osoittaa sekä epäsuorat että suorat vaikutukset.
Esimerkiksi energian hintojen huomattava nousu ei vaikuta ainoastaan
niihin toimialoihin, jotka käyttävät energiaa intensiivisesti, vaan myös
niihin toimialoihin, jotka käyttävät energiaintensiivisten toimialojen
tuotoksia. Eräiden olettamusten avulla arviot sellaisten epäsuorien
vaikutusten suuruudesta voidaan johtaa tarjonta- ja käyttötaulukoista1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 289
▼B
sekä symmetrisestä panos-tuotostaulukosta. Esimerkkejä tavallisista
olettamuksista ovat seuraavat:
a) arvoiltaan vakiona pysyvä panosrakenne;
b) tuotoksen arvon vakiokoostumus toimialoittain ja tuotteittain;
c) kotitalouksien kulutusmenojen arvon vakiokoostumus tuotteittain.
Nämä olettamukset ovat aika jäykkiä, koska ne merkitsevät, että
suhteelliset hinnat eivät muutu, että tuotantoprosessit pysyvät teknisesti
samanlaisina ja että kotitalouksien kulutusmenoryhmissä ei tapahdu
korvautumista. Näitä yleisiä olettamuksia voidaan kuitenkin muuttaa
sallimalla ensin muutoksia suhteellisissa hinnoissa, esim. käyttämällä
Leontief-hintamallia. Tätä voidaan sitten laajentaa ekonometrisillä tai
muilla estimaateilla suhteellisten hintojen ja muiden muuttujien muutosten
vaikutuksista teknisiin kertoimiin tai kotitalouksien kulutusmenoihin.
Laskelmia ei tarvitse rajoittaa tavaroiden ja palveluiden tarjontaan ja
käyttöön. Niitä voidaan soveltaa myös työvoiman tarjontaan ja käyttöön
sekä arvonlisäyksen osatekijöihin.
9.15. Tarjonta- ja käyttötaulukot ja symmetrinen panos-tuotostaulukko voidaan
yhdistää makrotaloudellisiin malleihin, jotta jälkimmäisille luotaisiin
yksityiskohtainen mesotaloudellinen perusta. Tarjonta- ja käyttötauluk-
koja ja symmetristä panos-tuotostaulukkoa voidaan käyttää erilaisissa
analyyseissä, esim.:
a) tuotannon, kustannusrakenteiden ja tuottavuuden analyysi;
b) hintojen analyysi;
c) työllisyyden analyysi;
d) pääomanmuodostuksen, kulutuksen, viennin jne. rakenteen analyysi;
e) kotimaisen tuotannon ja ympäristön välisen suhteen analyysi (esim.
kohdistamalla huomio erityistuotteisiin kuten polttoaineiden, paperin
ja lasin käyttöön);
f) tarvittavan energian tuonnin analyysi;
g) uuden teknologian vaikutusten analyysi;
h) veroasteiden ja sääntelyn muutosten vaikutusten herkkyysanalyysi.
TARJONTA- JA KÄYTTÖTAULUKOT
9.16. Taulukoissa 9.5 ja 9.6 esitetään tarjonta- ja käyttötaulukot yksityiskohtai-
semmin.
9.17. Käytetty toimialaluokitus on NACE Rev. 1 ja tuotteiden luokitukseen on
käytetty CPA-luokitusta; nämä luokitukset on yhdistetty toisiinsa
täydellisesti: jokaisella aggregointitasolla CPA:sta nähdään NACE Rev.
1:n toimialojen pääasialliset tuotteet.
9.18. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa tuoteluokitus on vähintään yhtä yksityis-
kohtainen kuin toimialaluokitus, esim. CPA:n kolminumerotaso ja NACE
Rev. 1:n kaksinumerotaso.
9.19. Erittelyä markkinatuotokseen, omaan käytöön tarkoitettuun tuotokseen ja
muuhun markkinattomaan tuotokseen on käytettävä ainoastaan tuotokseen
yhteensä toimialoittain; erittelyä ei tarvita jokaisesta tuoteryhmästä.
9.20. Erittelyä markkinatuottajiin, omaan loppukäyttöön tuottaviin tuottajiin ja
muihin markkinattomiin tuottajiin pitää toisaalta käyttää toimialoittain
ainoastaan silloin, kun molemman tyyppisiä tuottajia sisältyy samaan
toimialaan. Yleensä tätä eroa käytetään sen vuoksi ainoastaan hyvin
rajoitetussa määrin toimialojen alaryhmittelyyn, esim. terveydenhuollossa
ja koulutuksessa (katso kohta 3.66).
9.21. Tuonti ja vienti pitää jakaa:
a) EU:n sisäisiin toimituksiin;
b) tuontiin ja vientiin muiden maiden kanssa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 290
Taulukko 9.5 — Tarjontataulukko perushintaan mukaanluettuna muunnos ostajanhintaiseksi
Toimialat (NACE)
1234……nSum-
ma
(1)Tuonti cifTarjonta yhteensä
perushintaanKaupan ja kulje-
tuksen lisätTuoteverot miinus
tuotetukipalkkiotTarjonta yhteensä
ostajan hintaan
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7)
Tuotteet
(CPA)1
(1)2
3
4
.
.
.
.
.
.
m
(Oikaisuerät)
Summa (1) (2) Tuotos yhteensä toimialoittain 0Yhteensä, josta:
Markkinatuotos
(3)Tuotos omaan loppukäyttöön 00
muu markkinaton tuotos 00▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 291
Taulukko 9.6 — Käyttötaulukko ostajan hintaan
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Välituotekäyttö ostajan hintaan
tuotteittain ja toimialkoittainLoppukäyttö ostajan hintaan/f.o.b.:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevien voittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman ja arvoesi-
neiden bruttomuodostus
e) varastojen muutokset
f) vienti (fob)2
3
.
.
.
.
.
m
(Oikaisuerät)
Summa (1) (2) Välituotekäyttö yhteensä toimialoit-
tainLoppukäyttö yhteensä ryhmittäin Käyttö yhteensä
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto (3) Arvonlisäyksen komponentit
toimialoittain Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto
Summa (3) (4) Arvonlisäys toimialoittainSumma (1) + summa (3) (5) Tuotos perushintaan toimialoittainLisätiedot:
Kiinteän pääoman bruttomuodostusKiinteä pääomakantaTyöpanokset(6)▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 292
▼B
9.22. Tarjontataulukossa tavaroiden ja palveluiden virrat arvotetaan perush-
intaan. Käyttötaulukossa tavaroiden ja palveluiden virrat arvotetaan
ostajan hintaan. Jotta tarjonta ja käyttö saataisiin yhtä suuriksi, taulukko
9.5 näyttää myös muunnoksen perushintaisesta tarjonnasta ostajan hintai-
seen tarjontaan. Koska tarjonnan tulisi olla yhtä suuri kuin käytön,
taulukko paljastaa myös muunnoksen ostajanhintaisesta käytöstä perush-
intaiseen käyttöön. Siten muunnoksesta voidaan johtaa kaksi identiteettiä:
a) tarjonta ostajan hintaan on yhtä suuri kuin käyttö ostajan hintaan;
b) tarjonta perushintaan on yhtä suuri kuin käyttö perushintaan.
9.23. Arvonlisäys kirjataan perushintaisena. Se on nettotulos, kun perushintaan
arvotetusta tuotoksesta vähennetään ostajan hintaan arvotettu välituote-
käyttö.
9.24. Arvonlisäys tuotannontekijäkustannuksiin ei ole EKT:n käsite. Siitä
huolimatta se voitaisiin johtaa perushintaisesta arvonlisäyksestä
vähentämällä muut tuotantoverot miinus tukipalkkiot.
9.25. BKT arvotetaan markkinahintoihin. Tämä kokonaissuure voidaan johtaa
tarjonta- ja käyttötaulukoista kolmella eri tavalla:
a) tuotos perushintaan toimialoittain miinus välituotekäyttö ostajan
hintaan toimialoittain plus tuoteverot, netto (tuotantolähestymistapa);
välituotekäyttö toimialoittain sisältää välilliset rahoituspalvelut, jotka
on kirjattu nimelliselle toimialalle (katso kohta 9.33);
b) arvonlisäyksen eri komponentit perushintaan toimialoittain miinus
välilliset rahoituspalvelut (nimelliselle toimialalle kirjatut, katso kohta
9.33) plus tuoteverot, netto (tulolähestymistapa);
c) loppukäyttöryhmien summa miinus tuonti: vienti −
tuonti + kulutusmenot + pääoman bruttomuodostus (kaikki ostajan
hintaan) (menolähestymistapa).
9.26. Käyttötaulukko 9.6 sisältää myös joitakin lisätietoja: kiinteän pääoman
bruttomuodostus, kiinteiden varojen varannot ja työpanokset toimialoit-
tain. Nämä tiedot ovat ratkaisevan tärkeitä tuottavuusanalyysiä varten ja
ne voivat palvella myös monen muun tyyppisiä analyysejä (esim.
työllisyysanalyysiä).
9.27. EKT:ssä kiinteiden varojen varannot arvotetaan taseen päivämääränä
vallitseviin markkinahintoihin. Aikaisempina vuosina ostettujen kiinteiden
varojen osalta tämä merkitsee sitä, että edellisten vuosien kiinteän
pääoman kuluminen on johdettava uusien saman tyyppisten ja laatuisten
varojen käyvistä markkinahinnoista. Tätä kiinteän pääomakannan nettokä-
sitettä voitaisiin käyttää laskettaessa pääomaintensiteettiä.
Tuottavuusanalyysiä varten käytetään kuitenkin useammin erityistä
kiinteän pääomakannan bruttokäsitettä. Tämän bruttokäsitteen mukaisesti
kaikki kiinteät varat pitäisi arvottaa uusien saman tyyppisten ja laatuisten
varojen käypiin markkinahintoihin; mitään edellisen tai aikaisempien
vuosien kiinteän pääoman kulumisvähennystä ei pitäisi tehdä. Tämä
kiinteän pääomavarannon bruttokäsite ei ole EKT:n vakiokäsite, mutta se
voidaan helposti laskea investointikertymämenetelmällä. Kun otetaan
huomioon sellaisten bruttotietojen suuri käyttö, sekä brutto- että
nettotietojen sisällyttämistä kiinteän pääomakannan lisätiedoiksi suositel-
laan.
9.28. Tuottavuusanalyysiä varten suositeltavin työpanosta kuvaava muuttuja on
tehdyt työtunnit. Tehtäessä johtopäätöksiä työllistetyistä henkilöistä myös
työpaikkojen lukumäärällä voi kuitenkin olla merkitystä. Molemmat
muuttujat voidaan ryhmitellä edelleen, esim. palkansaajiin ja itsenäisiin
yrittäjiin.
9.29. Jotta tarjonta- ja käyttötaulukot voitaisiin laatia ja ymmärtää oikein, on
tärkeää palauttaa mieliin eräitä EKT:ssa noudatettuja tilinpitokäytäntöjä:
a) Aputoimintojen tuotoksia ei kirjata erikseen; kaikkia aputoimintaan
käytettyjä panoksia pidetään niiden pää- tai sivutoimintojen panoksina,
joita se tukee. Aputoimintoja voivat olla esim. markkinointi, kirjanpito,
varastointi ja siivous (katso kohdat 3.12 ja 3.13).
b) Saman laskenta-ajanjakson aikana ja samassa paikallisessa toimia-
layksikössä tuotettuja ja kulutettuja tavaroita ja palveluita ei eritellä
erikseen. Niitä ei sen vuoksi kirjata osaksi tuon paikallisen
toimialayksikön tuotosta tai välituotekäyttöä. Tämä voi koskea esim:
1) siemeniä ja taimia kylvämistä ja istuttamista varten;
2) hiilikaivosten brikettituotannossan kuluttamaa antrasiittia;3) voimalaitosten kuluttamaa sähköenergiaa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 293
▼B
c) Vähäinen jalostus, kunnossapito, huolto tai korjaus toisen paikallisen
toimialayksikön puolesta on kirjattava nettona, toisin sanoen kyseessä
olevien tavaroiden arvo pois luettuna. Sitä vastoin jos tavaroille
tapahtuu huomattavia fyysisiä muutoksia, taloustoimi pitäisi kirjata
bruttona, toisin sanoen kyseessä olevien tavaroiden ostona ja
myyntinä.
d) Kestävät tavarat voidaan vuokrata tai ne voivat olla käyttöliisauksen
kohteena. Sellaisissa tapauksissa ne kirjataan kiinteän pääoman
muodostuksena ja kiinteän pääoman varantona omistajansa toimialalla;
käyttäjän toimialalla välituotekäyttö kirjataan vuokran arvoisena.
e) Henkilöt, jotka työskentelevät väliaikaista työvoimaa välittävien
toimistojen kautta, kirjataan näiden toimistojen toimialan palkkaamiksi
eikä sen toimialan, jolla he itse asiassa työskentelevät. Jälkimmäisellä
toimialalla näiden henkilöiden palkat kirjataan välituotekäytöksi (eikä
työvoimakorvauksiksi). Palkkiotyötä käsitellään samoin.
f) Työllisyys ja palkansaajakorvaukset ovat EKT:ssä laajoja käsitteitä:
1) Työllisyys sosiaalisista syistä lasketaan myös työllisyydeksi; tämä
pätee esim. vammaisten työhönsijoituksiin, pitkäaikaistyöttömien ja
työtä etsivien nuorten työllisyysohjelmiin. Kyseiset henkilöt ovat
siis työntekijöitä ja saavat palkansaajakorvausta (ei sosiaalisia
tulonsiirtoja), vaikka heidän tuottavuutensa saattaa olla (paljon)
alempi kuin muiden työntekijöiden.
2) Työllisyyteen lasketaan myös eräitä tapauksia, joissa kyseisten
henkilöiden ei odoteta työskentelevän laisinkaan, esim. henkilöt,jotka on erotettu, mutta jotka saavat jonkin aikaa palkkaa
aikaisemmalta työnantajaltaan. Tämä käytäntö ei kuitenkaan
vääristä työtunteina ilmaistua työpanosta, koska mitään työtunteja
ei tosiasiassa tehdä.
9.30. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa tulisi ottaa käyttöön kaksi oikaisuerää
tuonnin arvostamisen saattamiseksi tasapainoon tarjonta- ja käyttötaulu-
koissa ja sektoritileillä (katso myös taulukot 9.5 ja 9.6).
Tarjontataulukossa tavaroiden tuonti arvotetaan cif-hintaan. Tuontikus-
tannukset tulevat yliarvioitua, jos kotimaiset yksiköt huolehtivat cif-
hintaan sisältyvistä kuljetus- ja vakuutuspalveluista (esim. omaan laskuun
tapahtuvana kuljetuksena tai erikoistuneiden kotimaisten kuljetusyritysten
huolehtimana kuljetuksena). Jotta saavutettaisiin oikea tasapaino tuonnin
ja viennin välillä, myös palveluiden viennin arvoa tulisi nostaa tällä
tuonnin yliarvion määrällä. Sektoritileillä tavaroiden tuonti arvotetaan
fob-hintaan. Tämä merkitsee tuonnin yliarviointia kuten cif-arvottamisen
tapauksessakin. Fob-hintojen yhteydessä yliarviointi on kuitenkin
pienempää, mikä merkitsee, että laskennallinen viennin kasvu on myös
pienempi. Seurauksena erilaisten arvottamisperiaatteiden käytöstä on täten
se, että nettotuonti yhteensä on sama, mutta sekä tuonti yhteensä että
vienti yhteensä ovat suurempia cif-arvottamisen osalta. Nämä kaksi
arvottamisperiaatetta voidaan sovittaa tarjonta- ja käyttötaulukoissa
ottamalla käyttöön oikaisuerät sekä tuontia että vientiä varten. Oikai-
suerien pitäisi olla yhtä suuret kuin kotimaisten yksiköiden kuljetus- ja
vakuutuspalvelujen arvo, joka sisältyy cif-arvoon mutta ei fob-arvoon,
toisin sanoen koskien kuljetusta ja vakuutusta vientimaan rajalta
tuontimaan rajalle. Sen jälkeen kun nämä oikaisuerät on sisällytetty
tarjonta- ja käyttötaulukoihin, ne eivät tarvitse mitään erityiskäsittelyä
panostuotoslaskelmissa.
9.31. Olemassaolevien tavaroiden siirto kirjataan käyttötaulukossa negatiivisena
menona myyjälle ja positiivisena menona ostajalle. Kyseisen tuoteryhmän
osalta olemassaolevan tavaran siirtyminen johtaa uudelleenluokitteluun
käytöissä. Ainoastaan taloustoimien kustannukset eivät ole uudelleenluo-
kittelua: ne kirjataan liike-elämän tai ammatillisten palvelujen käyttönä.
Kuvaus- ja analyysitarpeita varten voi olla hyödyllistä osoittaa joidenkin
tuoteryhmien osalta olemassaolevien tavaroiden siirtojen suhteellinen
merkitys erikseen, esim. käytettyjen autojen tai kierrätyspaperin tärkeys.
9.32. Kotimaisten yksiköiden suorat ostot ulkomailta ja ulkomaisten yksiköiden
ostot kotimaan alueelta arvioidaan yleensä erikseen tilastojen laadinta-
prosessissa. Ne otetaan käyttöön tuonnin, viennin ja ulkomailla
kulutettujen ostojen määrän osalta alkuperäisten arvioiden oikaisuna,
kulutusmenoina. Jotta tarjonnan ja käytön välillä saavutettaisiin tasapaino
tuotteittain, kaikki nämä ostot pitäisi jakaa kyseessä oleville eri
tuoteryhmille. Niiden tuoteryhmien osalta, joissa tämän tyyppiset ostot
ovat tärkeitä, ne voitaisiin kirjata alaryhmänä, esim. majoitusmenoina.
9.33. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa NACE Rev. 1 toimialaluokitusta laajenne-
taan nimellisellä toimialalla välillisten rahoituspalveluiden käyttöä varten.
Tarjontataulukoissa tälle toimialalle ei kirjata mitään taloustoimia.
Käyttötaulukossa välillisten rahoituspalveluiden käyttö yhteensä kirjataan1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 294
▼B
tämän nimellisen toimialan välituotekäytöksi. Koska tällä nimellisellä
toimialalla ei ole mitään muita taloustoimia, sen nettotoimintaylijäämä on
negatiivinen välituotekäytön määrän verran; kaikki muut sen arvonli-
säyksen osatekijät ovat nolla. Sen vuoksi sen arvonlisäys yhteensä on yhtä
suuri kuin sen (negatiivinen) nettotoimintaylijäämä.
9.34. Siirtyminen perushintaisesta tarjonnasta ja käytöstä ostajan hintaan
merkitsee:
a) kaupan lisien uudelleen jakamista;
b) kuljetuksen lisien uudelleen jakamista;
c) tuoteverojen lisäämistä (lukuunottamatta vähennettävää ALV:a)
d) tuotetukipalkkioiden vähentämistä.
Tämän muunnoksen arviointi on tärkeä osa tasapainotusprosessia. Erilliset
taulukot voivat osoittaa muunnoksen yksityiskohtaisemmin (katso
taulukot 9.7 ja 9.8). Näillä taulukoilla on myös tärkeitä analyyttisiä
tarkoituksia, esim. hintojen analyysi ja tuotteiden veroasteessa tapahtu-
neiden muutosten seurausten analyysi.
9.35. Tarjonta- ja käyttötaulukkoa valmisteltaessa ja pyrittäessä saattamaan tilin
kaksi puolta asianmukaisesti tasapainoon on yleensä aina olemassa
valinnan mahdollisuus kahden vastakkaisen tavan välillä sopeuttaa
tilastotiedot:
a) Jokaisen tuotteen tarjonta perushintaan voidaan korjata ostajan
hintaiseksi, jotta tasapainotus ostajanhintaisen käytön kanssa olisi
mahdollista;
b) Kaikki ostajanhintainen käyttö voidaan korjata perushintaiseksi, jotta
se saataisiin sopimaan yhteen perushintaisen tarjonnan kanssa.
9.36. Käytännössä molemman tyyppisiä tasapainotuksia voidaan tarvita
tarjonta- ja käyttötaulukon rakentamisessa. Molemmat vaihtoehdot
käsittelevät tai tarvitsevat samanlaisia korjauksia, toisin sanoen tuotteit-
taiset tuoteverot miinus -tukipalkkiot ja kaupan ja kuljetuksen lisät.
Tosiasiassa ensimmäinen vaihtoehto ei ole mahdollinen ilman toista,
koska tavallisesti ei ole mahdollista tietää tuotevero-, tuotetukipalkkio- ja
kaupan ja kuljetuksen lisien sarakkeita luokiteltuna tuotteittain tarjonta-
taulukossa, ellei yksittäisten tuotteiden jakautumista käytön mukaan
tunneta ostajan hintaisesta perustaulukosta (taulukko 9.6).
9.37. Näin ollen tasapainotusprosessiin sisältyvät seuraavat taulukot:
a) tarjonta- ja käyttötaulukot 9.5 ja 9.6, jotka osoittavat tuotteittaisten
tarjonta- ja käyttötaulukon ostajan hintaisten ja perushintaisten
loppusummien tasapainotuksen lopputulokset;
b) kaupan ja kuljetuksen lisiä sekä tuoteveroja miinus tukipalkkioita
koskevat taulukot (taulukot 9.7 ja 9.8).
9.38. Tarjonnan ja käytön muuntaminen perushinnasta ostajan hintaan (katso
kohta 9.34) johtaa kaupan lisien uudelleen kohdentamiseen: arvottaminen
perushintaan merkitsee, että kaupan lisät kirjataan osaksi tuotekauppaa,
kun taas arvottaminen ostajan hintaan merkitsee, että kaupan lisät
kohdennetaan niihin tuotteisiin, joihin ne liittyvät. Tilanne on samanlainen
kuljetuksen lisien suhteen.
9.39. Kaupan lisien summa tuotteittain on yhtä suuri kuin kaupan lisien summa
kaupan toimialoilla plus muiden toimialojen kaupan sivutuotannon lisät.
Samanlainen yhtälö pätee kuljetuksen lisiin.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 295
Taulukko 9.7 — Yksinkertainen kaupan ja kuljetuksen lisien taulukko
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö
a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Kaupan ja kuljetuksen lisät välituote-
käytöstä tuotteittain ja toimialoittainKaupan ja kuljetuksen lisät loppu-
käytöstä:
Kulutusmenot:
a) kotitaloudet
b) kotitalouksia palvelevat voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt
c) julkisyhteisöt
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
ja arvoesineet
e) varastojen muutokset
f) vienti2
3
.
.
.
.
.
m
Summa (1) (2) Kaupan ja kuljetuksen lisät välituote-
käytöstä toimialoittainKaupan ja kuljetuksen lisät loppukäyt-
töryhmittäinKaupan ja kuljetuksen lisät yhteensä▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 296
Taulukko 9.8 — Yksinkertainen tuoteveroja miinus - tukipalkkioita kuvaava taulukko
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Tuoteverot miinus -tukipalkkiot välituo-
tekäytöstä tuotteittain ja toimialoittainTuoteverot miinus -tukipalkkiot loppu-
käytöstä:
Kulutusmenot:
a) kotitaloudet
b) kotitalouksia palvelevat voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt
c) julkisyhteisöt
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
ja arvoesineet
e) varastojen muutokset
f) vienti2
3
.
.
.
.
.
m
Summa (1) (2) Tuoteverot miinus -tukipalkkiot välituo-
tekäytöstä toimialoittainTuoteverot miinus -tukipalkkiot loppu-
käyttöryhmittäinTuoteverot miinus -tukipalkkiot yhteensä▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 297
▼B
9.40. Kuljetuksen lisä sisältää ostoissa erikseen maksetut kuljetuskustannukset
ja ne sisältyvät ostajanhintaisten tuotteiden käyttöön mutta eivät tuottajan
perushintaiseen tuotokseen eivätkä tukku- tai vähittäiskaupan lisiin.
Tällaisiin kuljetuksen lisiin sisältyvät erityisesti:
a) tavaroiden kuljetus paikasta, jossa ne on valmistettu paikkaan, jossa
ostaja ottaa toimituksen vastaan siinä tapauksessa, että valmistaja
maksaa kolmannelle osapuolelle kuljetuksesta, jos maksu on laskutettu
erikseen ostajalta;
b) tavaroiden kuljetus tuottajan tai tukku- tai vähittäiskauppiaan
järjestämänä siten, että ostajan on maksettava erikseen kuljetuskus-
tannukset siinäkin tapauksessa, että valmistaja tai tukku- tai
vähittäiskauppias itse hoitavat kuljetuksen.
Mitään muita tavaroiden kuljetuskustannuksia ei kirjata kuljetuksen
lisiksi, esim.:
a) jos valmistaja kuljettaa tavarat itse, nämä kuljetuskustannukset
sisällytetään valmistajan tuotoksen perushintaan; tämä kuljetus luetaan
aputoimintoihin eikä yksittäisiä kuljetuskustannuksia yksilöidä kulje-
tuskustannuksiksi;
b) jos valmistaja huolehtii tavaroiden kuljetuksesta ilman erillistä laskua
kuljetuspalveluista, nämä kuljetuskustannukset sisällytetään valmis-
tajan tuotoksen perushintaan. Ne hyväksytään sellaisenaan ja kirjataan
osaksi valmistajan välituotekäyttöä;
c) jos tukku- ja vähittäiskauppiaat huolehtivat, että tavarat siirretään
paikasta, jossa ne ottavat toimituksen vastaan toiseen paikkaan, jossa
toinen ostaja ottaa toimituksen vastaan, sisällytetään nämä kustan-
nukset kaupan lisiin, jos kuljetuksesta ei veloiteta erillistä maksua
ostajalta. Kuten valmistajankin tapauksessa nämä kustannukset luetaan
tukku- ja vähittäiskauppiaiden aputoimintoihin tai välituotepalvelun
ostoksi ja ne sisältyvät kaupan lisiin mutta eivät kuljetuksen lisiin.
d) jos kotitalous ostaa tavarat kulutustarkoitusta varten ja järjestää
kolmannen osapuolen hoitamaan kuljetuksen, kirjataan nämä kulje-
tuskustannukset kuljetuspalveluiden kulutusmenoiksi eikä niitä
sisällytetä kaupan tai kuljetuksen lisiin.
9.41. Taulukko 9.7 antaa jossain määrin yksinkertaistetun kuvan kaupan ja
kuljetuksen lisien matriisista, koska:
a) Siinä ei tehdä selvää eroa kaupan ja kuljetuksen lisien välillä.
Molemmat lisät voitaisiin esittää jokaisen tuoteryhmän osalta. Toinenratkaisu olisi laatia erilliset taulukot: toinen kaupan lisiä ja toinen
kuljetuksen lisiä varten.
b) Kaupan lisien osalta pitäisi tehdä ero tukku- ja vähittäiskaupan välillä,
jotta niiden hintojen erot voitaisiin ottaa huomioon. Taulukkoja
laadittaessa pitäisi ottaa huomioon, että tukkukauppiaat voivat
myydä myös suoraan kotitalouksille (esim. huonekaluja) ja että
vähittäiskauppiaat voivat myydä myös muille toimialoille (esim.
kahviloille ja ravintoloille).
c) Laskettaessa ja analysoitaessa kotitalouksien kulutusmenoihin sisälty-
vien tuotteiden kaupan lisiä, tärkeimmät jakelukanavat kunkin
tuoteryhmän osalta voitaisiin myös eritellä, jotta erot niiden hinnoissa
voitaisiin ottaa huomioon; jako tukku- ja vähittäiskauppaan on
tosiasiassa liian karkea. Kotitaloudet voivat esimerkiksi ostaa tavar-
ansa ja palvelunsa supermarketista, elintarvikekaupasta,
kukkakaupasta, tavaratalosta, ulkomailta tai saada luontoismuotoisina
tuloina. Edelleen eräiden tuotteiden osalta sivumyynti voi olla erittäin
merkittävää, esim. savukkeiden osalta se voi liittyä kahviloiden,
ravintoloiden ja bensiiniasemien myyntiin. Tällaisia tarkempia eritte-
lyitä voidaan tietysti ottaa käyttöön ainoastaan siinä tapauksessa, että
olemassa olevista tietolähteistä on saatavissa riittävästi tietoa ainakin
karkeita estimaatteja varten kunkin jakelukanavan tärkeydestä.
d) Kuljetuslisiä laskettaessa erittely kuljetustyypeittäin (esim. rautatie-,
lento-, meri-/sisävesi- tai maantiekuljetus) saattaisi olla hyvin
hyödyllinen.
9.42. Tuotanto- ja tuontiverot koostuvat:
a) tuoteveroista (D.21):
1) arvonlisäverot (ALV) (D.211);
2) tuontiverot ja -tullit; paitsi ALV (D.212);3) tuoteverot, paitsi ALV ja tuontiverot (D.214);
b) muista tuotantoveroista (D.29).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 298
▼B
Samanlaisia ryhmiä erotellaan tuotanto- ja tuontitukipalkkioiden osalta.
Tukipalkkioita käsitellään ikäänkuin ne olisivat negatiivisia tuotanto- ja
tuontiveroja.
Kaikkien näiden ryhmien määritelmät esitetään kohdissa 4.14—4.39.
9.43. Tarjonta perushintaan sisältää nettona muut tuotantoverot (toisin sanoen
muut tuotantotukipalkkiot vähennettynä). Jotta perushinnat voitaisiin
muuttaa ostajan hinnoiksi (tai päinvastoin; katso kohta 9.34), erilaiset
tuoteverot pitäisi lisätä ja tuotetukipalkkiot pitäisi vähentää (tai päinvas-
toin).
9.44. ALV voidaan vähentää, olla vähentämättä tai sitä ei sovelleta:
a) Vähennettävää ALV:a sovelletaan tavallisesti suurimpaan osaan
välituotekäyttöä, kiinteän pääoman bruttomuodostusta sekä osaan
varastojen muutoksia.
b) Ei vähennettävää ALV:a sovelletaan usein kulutusmenoihin sekä osaan
kiinteän pääoman bruttomuodostusta, varastojen muutoksia ja välituo-
tekäyttöä.
c) ALV:a ei yleensä sovelleta:
1) vientiin (ainakaan EU:n ulkopuolisiin maihin);
2) mihinkään tavaroihin tai palveluihin, joiden osalta ALV:ssa
sovelletaan nollakantaa niiden käytöstä riippumatta;
3) valmistajiin, jotka on vapautettu ALV-rekisteröinnistä (pienet
yritykset, uskonnolliset järjestöt jne.).
9.45. ALV kirjataan nettona EKT-tilinpitojärjestelmässä: kaikki tarvikkeet
arvotetaan perushintaan, toisin sanoen ilman laskutettua ALV:a; välituote-
ja loppukäyttö kirjataan ostajan hintaan, toisin sanoen ilman vähen-
nettävää ALV:a.
9.46. Taulukko 9.8 tuoteveroista miinus tuotetukipalkkioista on yksinkertais-
tettu, koska:
a) erilaisia, tuoteverotyyppejä ei eritellä eikä tukipalkkioita esitetä
erikseen;
b) eri jakelukanaviin voidaan soveltaa erilaisia veroasteita ja tukipalk-
kioita; jakelukanavat olisi sen vuoksi myös eriteltävä silloin kun
asianmukaiset ja riittävät tiedot ovat olemassa.
9.47.►M4 Tuoteverojen kirjaustapa määritetään kohdassa 4.27 ja tukipalk-
kioiden kirjaustapa kohdassa 4.40. ◄ Tuoteverot (ja tukipalkkiot)
arvioidaan tavallisesti tuotteittain soveltamalla eri virtojen virallisia
vero- (tukipalkkio) asteikkoja. Jälkikäteen pitäisi suorittaa analyysi eroista
suoritetun verotuksen tai todellisuudessa maksettujen määrien perusteella.
a) Eräät tällaiset erot osoittavat, että alkuperäinen arvio tuoteveroista ei
vastaa EKT:n määritelmiä:
1) verovapautuksen yhteydessä alkuperäistä arviota tuoteveroista
pitäisi sen vuoksi alentaa;
2) jos tuoteveron maksaminen on voitu kiertää (esim. verojen
maksaminen on pakollista mutta sitä ei ole todennettu verotuk-
sessa), veroja koskevaa arviota pitäisi sen vuoksi alentaa;
3) sakkojen osalta veroja koskevaa arviota pitäisi korottaa.Tuoteverojen arviointien muutoksella on seurausvaikutuksia muuttu-
jiin, jotka on arvioitu lisäämällä tai vähentämällä tuoteverojen arviota.
Esimerkiksi tietyn tuoteryhmän perushintainen tuotos voidaan arvioida
vähentämällä mm. tuoteverot ostajan hintaan arvioidusta käytöstä.
Tuotoksen perushintainen arvio voidaan yhdistää myös mm. tuote-
veroja koskevaan arvioon, jotta päästäisiin käytön ostajan hintaiseen
arvioon.
b) Muunlaisia eroja ei pidä kirjata tarjonta- ja käyttötaulukossa:
1) eroja ajoituksessa, esim. maksut voivat liittyä useiden vuosien
verotukseen;
2) yritykset, jotka eivät ole pystyneet maksamaan (konkurssit)
►
M4 ◄.
c) Joissakin tapauksissa erot voivat myös merkitä sitä, että alkuperäisessä
tuoteverojen ja -tukipalkkioiden arviossa on vakavia virheitä, esim.
koska jonkin tuotteen tuotos on aliarvioitu. Tällöin myös tavaroiden ja
palveluiden virtoja koskevien arvioiden muutokset voivat olla
oikeutettuja.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 299
▼B
Siirryttäessä tuotteittaisesta ostajan hintaisesta käytöstä perushintaiseen,
alkuperäisen veroja ja tukipalkkioita koskevan arvion muuntaminen
voidaan esittää erillisenä eränä. Kaikkien panos-tuotoslaskelmien osalta
on kuitenkin välttämätöntä kohdentaa tämä muunnos tuotteille siinäkin
tapauksessa, että se perustuu ainoastaan yksinkertaiselle matemaattiselle
keinolle (esim. suhteellinen jakaminen).
9.48. Käyttötaulukko 9.6 ei kuvaa, mikä osuus käytetyistä tavaroista ja
palveluista on tuotettu kotimaassa tai mikä osuus tuotu. Tämä tieto on
välttämätön kaikkia niitä analyysejä varten, joissa tavaroiden ja
palveluiden tarjonnan ja käytön välisellä yhteydellä on merkitystä
kansantaloudessa. Esimerkkinä tästä voidaan mainita analyysi viennin
tai kulutusmenojen muutosten vaikutuksesta tuontiin, kotimaiseen tuotan-
toon ja niihin liittyviin muuttujiin kuten esim. työllisyyteen. Itseasiassa se
pätee useimpiin kohdissa 9.14 ja 9.15 mainittuihin analyyseihin.
Panostuotoskehikko sisältää sen vuoksi erikseen tuontituotteiden käyttö-
taulukon ja kotimaassa tuotettujen tavaroiden ja palveluiden
käyttötaulukon (katso taulukot 9.9 ja 9.10).
9.49. Tuontitavaroiden käyttötaulukko pitäisi laatia käyttämällä kaikkia saata-
vissa olevia tietoja tuontitavaroiden käytöstä, esim. tuotteiden suurimmat
tuontiyritykset voidaan tuntea ja tuottajilla voi olla tietoja tuonnin
määrästä. Yleensä kuitenkin suorat tilastotiedot tuontitavaroiden käytöstä
ovat niukkoja. Näitä tietoja on sen vuoksi tavallisesti täydennettävä
tuoteryhmittäisillä olettamuksilla.
9.50. Kotimaassa tuotettujen tavaroiden ja palveluiden käyttötaulukko voidaan
sitten saada vähentämällä tuontituotteiden käyttötaulukko yleisestä
käyttötaulukosta.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 300
Taulukko 9.9 — Tuonnin käyttötaulukko
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Tuontituotteiden osalta:
Välituotekäyttö ostajan/c.i.f.-hintoihin
tuotteittain ja toimialoittainTuontituotteiden osalta: Käyttö c.i.f.-
hintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitaloudet
b) kotitalouksia palvelevat voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt
c) julkisyhteisöt
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
ja arvoesineet
e) varastojen muutokset
f) vienti2
3
.
.
.
.
.
m
Summa (1) (2) Tuontituotteiden välituotekäyttö
yhteensä toimialoittainTuontituotteiden käyttö yhteensä loppu-
käyttöryhmittäinTuonti yhteensä▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 301
Taulukko 9.10 — Kotimaisen tuotannon käyttötaulukko perushintaan
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + Summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Kotimaisen tuotoksen osalta: välituote-
käyttö perushintaan tuotteittain ja
toimialoittainKotimaisen tuotoksen osalta:
Loppukäyttö perushintaan:
Pääoman bruttomuodostus:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevien
voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman ja arvoesi-
neiden bruttomuodostus
e) varastojen muutokset
f) vienti2
3
.
.
.
.
.
m
Summa (1) (2) Kotimaisen tuotoksen välituotekäyttö
yhteensäKotimaisen tuotoksen loppukäyttö
yhteensä perushintaanKotimainen tuotos yhteensä
Tuontituotteiden käyttö (3) Tuontituotteiden välituotekäyttö
yhteensä toimialoittainTuontituotteiden loppukäyttö perushin-
taanTuonti yhteensä
Tuoteverot, netto (4) Välituotekäytön tuoteverot, netto
toimialoittainLoppukäytön tuoteverot, netto Tuoteverot, netto yhteensä
Summa (1) + (3) + (4) (5) Välituotekäyttö yhteensä ostajan hintaan
toimialoittainLoppukäyttö yhteensä ryhmittäin Käyttö yhteensä
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotannon verot, nettoKiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto(6) Arvonlisäyksen osatekijät toimialoittain
Summa (6) (7) Arvonlisäys toimialoittain▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 302
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + Summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Summa (1) + (3) + (4) (8) Tuotos perushintaan toimialoittain
Kiinteän pääoman muodostus
Kiinteä pääomakantaTyöpanokset(9)▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 303
▼B
9.51. Edellä esitettyjä tarjonta- ja käyttötaulukkoja voidaan muuttaa yksityis-
kohtaisempia tarkoituksia varten ottamalla käyttöön vaihtoehtoisia ja
täydentäviä luokituksia. Tärkeitä esimerkkejä tällaisesta ovat:
a) esim. tutkimus- ja kehitystoiminnan roolin analysoimiseksi kansanta-
loudessa voidaan ottaa käyttöön yksityiskohtaisemmat tuote- ja
toimialaluokitukset, jotka perustuvat kansallisiin luokituksiin tai on
laadittu erityistarkoituksia varten;
b) tuonnin ja viennin yksityiskohtaisemmat maantieteelliset jaot, esim.
maittain luokiteltu EU:n sisäkauppa ja EU:n ulkokauppa luokiteltuna
talousalueittain ja eräisiin tiettyihin maihin kuten Yhdysvaltoihin ja
Japaniin;
c) tuonnin luokittelu:
1) sellaisten tuotteiden tuontiin, joita valmistetaan myös kotimaassa
(”kilpaileva tuonti”);
2) sellaisten tuotteiden tuontiin, joita ei valmisteta kotimaassa
(”kilpailematon tuonti”).
Kummallakin tuonnilla voidaan olettaa olevan erilainen suhde ja
merkitys kansantalouden kannalta. Kilpaileva tuonti voi olla analyysin
kohteena (ja talouspolitiikan), koska se voi olla kotimaisen tuotannon
korvike; se voidaan sen vuoksi sisällyttää erillisenä (mahdollisen)
loppukäytön ryhmänä käyttötaulukoihin. Kilpailemattoman tuonnin
osalta analyysit keskittyvät pääasiassa vaikutukseen, joka sillä on
hintojen ja määrien muutoksiin kansantaloudessa (esim. öljykriisin
yhteydessä);
d) palkansaajakorvausten luokitus eri kriteerein kuten koulutustaso, osa-
aikainen/kokopäiväinen, ikä ja sukupuoli. Tätä luokitusta voitaisiin
sitten soveltaa myös työllisyyttä koskeviin lisätietoihin. Tällä tavalla
tarjonta- ja käyttötaulukkoja voidaan käyttää myös kaikenlaisiin
työmarkkinoita koskeviin analyyseihin;
e) palkansaajakorvausten luokittelu
1) palkkoihin ja palkkioihin joista:
— työntekijöiden sosiaaliturvamaksut (1)
2) työnantajan sosiaaliturvamaksuihin;
Tämä jako antaa mahdollisuuden analysoida sosiaaliturvamaksujen
merkitystä työpanosten hintoihin ja tämän taakan siirtymistä brutto-
toimintaylijäämään;
f) käyttötarkoitusluokitus (kotitalouksien osalta: COICOP ja julkisyh-
teisöjen osalta: COFOG). Näiden menojen tehtävittäinen luokittelu
mahdollistaa sen, että kunkin tehtävän vaikutusta muuhun kansanta-
louteen voidaan arvioida. Esimerkiksi julkisten ja yksityisten
terveydenhuoltomenojen, kuljetusmenojen ja koulutusmenojen
tärkeyttä voidaan siten arvioida. Toisena esimerkkinä voidaan mainita
julkisten puolustusmenojen vaikutuksen analysointi eräiden koti-
maisten toimialojen osalta erityisesti lentokoneiden, kuljetusvaunujen
ja aseiden tuottajiin;
g) kiinteän pääoman muodostuksen ja kiinteiden pääomavarantojen
uudelleenluokittelu kiinteiden varojen osalta, jotka omistaja vuokraa,
esim. käyttöliisauksen yhteydessä: kiinteät varat voidaan kirjata
ikäänkuin käyttäjä omistaisi ne (toisin kuin standardikäsittely
EKT:ssa). Tämän uudelleenluokittelun tarkoituksena on tehdä niiden
toimialojen, jotka vuokraavat kiinteitä varoja ja niiden, jotka omistavat
samanlaisia kiinteitä varoja, kustannusrakenteet vertailukelpoisiksi.
Yhdenmukaisen tilinpitokäsittelyn osalta tämä uudelleenluokittelu
vaatii myös vuokralleottajan välituotekäytön ja vuokralleantajan
tuotoksen korjaamista kiinteiden varojen vuokran määrällä;
h) työllisyyden ja palkansaajakorvausten uudelleen luokittelu urakkatyön
ja sellaisten henkilöiden osalta, jotka työskentelevät tilapäisiä
työpaikkoja välittävien toimistojen välityksellä: tämän uudelleenluo-
kittelun tarkoituksena on tehdä toimialojen kustannusrakenne
vertailukelpoisemmaksi kirjaamalla henkilöt työntekijöiksi toimia-
loilla, ”joilla ne tosiasiassa työskentelevät”. Tämä uudelleenluokittelu
johtaa myös välituotekäytön ja kyseessä olevien toimialojen tuotoksen
käsitteiden muuttamiseen.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 304
(1) Tämän käsitteen globaali estimointi saattaa olla välttämätöntä, jos työntekijän
sosiaaliturvamaksu ei riipu ainoastaan palkoista ja palkkioista vaan myös esim.
työntekijän muista tuloista, iästä ja siviilisäädystä.
▼B
TARJONTA- JA KÄYTTÖTAULUKKOJEN YHDISTÄMINEN SEKTOR-
ITILEIHIN
9.52. Tarjonta- ja käyttötaulukkojen tiedot pitäisi liittää sektoritileihin sen
varmistamiseksi, että tarjonta- ja käyttötaulukko on yhtäpitävä sektor-
itilien kanssa. Tähän päästään muodostamalla taulukko, jossa muuttujat
ristiintaulukoidaan toimialan ja sektorin mukaan (katso taulukko 9.11).
SYMMETRISET PANOS-TUOTOSTAULUKOT
9.53. EKT:ssä tuote kertaa tuote panos-tuotostaulukko on tärkein symmetrinen
panos-tuotostaulukko ja tuota taulukkoa kuvataan tässä.
9.54. Tuote kertaa tuote panos-tuotostaulukko (katso taulukot 9.4 ja 9.12)
voidaan laatia muuntamalla sekä tarjonta- että käyttötaulukot perush-
intaisiksi. Tämä merkitsee muodon muutosta kahdesta epäsymmetrisestä
taulukosta yhteen symmetriseen taulukkoon (katso myös kohta 9.09).
Muunnos voidaan jakaa kolmeen vaiheeseen:
a) sivutuotteiden kohdentaminen tarjontataulukossa toimialoille, joiden
pääasiallisia tuotteita ne ovat;
b) käyttötaulukkojen sarakkeiden uudelleen järjestäminen toimialojen
panoksista homogeenisten tuotantoyksiköiden panoksiksi (ilman rivien
aggregointia);
c) uuden käyttötaulukon yksityiskohtaisten tuotteiden (rivien) aggregointi
sarakkeissa esitetyiksi homogeenisiksi toimialoiksi, mikäli se on
tarkoituksenmukaista.
9.55. Vaihe a käsittää tarjontaulukossa sivutuotteen muodossa olevan tuotoksen
siirtämisen. Koska sivutuotteet esiintyvät diagonaalin ulkopuolella olevina
kirjauksina tarjontataulukossa, tällainen siirto on suhteellisen yksinker-
tainen asia. Näitä sivutuotteita käsitellään lisäyksinä niille toimialoille,
joiden pääasiallisia tuotteita ne ovat, ja ne poistetaan toimialoilta, joilla ne
on tuotettu.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 305
▼B
9.56. Vaihe b on monimutkaisempi, koska panosten perustiedot liittyvät
toimialoihin eikä kunkin toimialan tuottamaan yksittäiseen tuotteeseen.
Tässä on suoritettava muunnos, joka merkitsee sivutuotosten panosten
siirtämistä toimialalta, jolla tuo sivutuotos on tuotettu, toimialalle, jolle ne
pääasiallisesti (ovat luonteenomaisia) kuuluvat. Tässä siirrossa voidaan
soveltaa kahta erilaista lähestymistapaa:
1) tilastollisten ja teknisten lisätietojen avulla;
2) olettamusten perusteella.
9.57. Tilastollisia ja teknisiä lisätietoja pitäisi käyttää niin paljon kuin
mahdollista. Saattaisi esimerkiksi olla mahdollista saada erityistietoja
tietynlaisen tuotoksen valmistamiseen tarvittavista panoksista. Tällaiset
tiedot ovat kuitenkin tavallisesti epätäydellisiä. Tavallisesti on viime
kädessä välttämätöntä turvautua yksinkertaisiin olettamuksiin siirtojen
suorittamiseksi.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 306
Taulukko 9.12 — Symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote)
Tuote (CPA)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1)+summa(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1) Välituotekäyttö perushintaan, tuote * tuoteLoppukäyttö perushintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittele-
mattomien yhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman ja arvoesineiden brutto-
muodostus
e) varastojen muutokset
f) vienti2
3
.
.
.
.
.
.
n
Summa (1) (2) Välituotekäyttö tuotteittain perushintaan Loppukäyttö ryhmittäin perushintaan Käyttö yhteensä
perushintaan
Tuoteverot
Tuotetukipalkkiot (−)(3) Tuoteverot, netto tuotteittain Tuoteverot, netto loppukäyttöryhmittäin Tuoteverot, netto
yhteensä
Summa (1) + (3) (4) Välituotekäyttö yhteensä ostajan hintaan tuot-
teittainLoppukäyttö ryhmittäin yhteensä ostajan
hintaanKäyttö yhteensä
ostajan hintaan
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto
Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto(5) Arvonlisäyksen komponentit tuotteittain
Summa (5) (6) Arvonlisäys tuotteittain
Summa (1) + (3) + summa (5) (7) Tuotos perushintaan tuotteittainTuonti (8) Tuonti cif tuotteittain(7) + (8) (9) Tarjonta perushintaan tuotteittain▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 307
Tuote (CPA)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1)+summa(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Kiinteän pääoman muodostus
Kiinteä pääomakanta
Työpanokset(10)▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 308
▼B
9.58. Tuotosten ja niihin liittyvien panosten siirtäminen on kahden tyyppisen
teknologiaolettamuksen varassa:
a) toimialateknologia, jolloin oletetaan, että kaikki toimialan paikallisten
toimialayksiköiden tuottamat tuotteet tuotetaan samalla panosraken-
teella;
b) tuoteteknologia, jolloin oletetaan, että kaikilla tuoteryhmän tuotteilla
on sama panosrakenne riippumatta siitä, mikä toimiala tuottaa ne.
Kuhunkin tapaukseen parhaiten soveltuvan olettamuksen valinta ei ole
helppoa. Se riippuu kotimaisten toimialojen rakenteesta, esim. erikoistu-
misasteesta, ja saman tuoteryhmän tuotteiden valmistamiseen käytetyn
kotimaisen teknologian homogeenisuudesta. Esimerkiksi saappaat voidaan
tehdä nahasta tai muovista. Se, että oletetaan kaikilla saappailla olevan
sama tuoteteknologia (tai käytettäessä aggregoidumpaa tasoa esim.
jalkineilla), voi täten olla ongelmallista; parempi vaihtoehto voi tällöin
olla toimialateknologia-olettamus.
Tuoteteknologia-olettamuksen yksinkertainen soveltaminen on usein
antanut tuloksia, joita ei voi hyväksyä, sikäli että tuotetut panos-tuotoskertoimet ovat joskus epätodennäköisiä tai jopa mahdottomia
(esimerkiksi negatiiviset kertoimet). Epätodennäköiset kertoimet voivat
johtua mittausvirheistä ja sen toimialan heterogeenisuudesta (tuoteyhdis-
telmästä), jonka pääasiallinen tuote siirretty tuote on. Ongelma voitaisiin
välttää tekemällä lisätietoihin perustuvia korjauksia tai käyttämällä
mahdollisimman suuressa määrin asioista perillä olevien arviointeja.
Vaihtoehto on tietysti soveltaa toimialateknologia-olettamusta.
Käytännössä teknologiaa koskevien yhdisteltyjen olettamusten käyttä-
minen lisätietoihin yhdistettynä on paras strategia symmetristen panos-
tuotostaulukkojen laatimisessa.
9.59. Se kuinka suuri merkitys olettamuksilla on, riippuu sivutuotannon
laajuudesta, mikä puolestaan ei riipu ainoastaan siitä, kuinka tuotanto
on järjestetty kansantaloudessa vaan myös tuoteluokittelusta. Mitä
yksityiskohtaisempi tuotteiden luokittelu on, sitä enemmän sivutuotantoa
voidaan odottaa.
9.60. Vaiheessa c tuotteet aggregoidaan uudessa käyttötaulukossa toimialoille,
jotka tuottavat ne vaiheen a mukaan ja tämä johtaa symmetriseen panos-
tuotostaulukkoon, jossa tuotteet on ristiinluokiteltu sivutuotteiden kanssa.
Parannuksissa lähdettiin paikallisiin toimialayksiköihin (TAY) perustu-
vista tiedoista, loppukirjaukset suoritetaan ”homogeenisten
tuotantoyksiköiden” mukaan.
9.61. Symmetrisen panos-tuotostaulukon luokitukset soveltuvat yhteen tarjonta-
ja käyttötaulukkojen luokitusten kanssa, koska edellinen on jälkimmäisten
muunnos (paitsi tietysti toimiala/homogeeninen toimintahaara luokitus).
9.62. Symmetriseen panos-tuotostaulukkoon 9.12. pitäisi liittää ainakin kaksi
taulukkoa:
a) matriisi, joka osoittaa tuonnin käytön; tämän taulukon muoto on sama
kuin tarjonta- ja käyttötaulukkoja tukevan tuontitaulukon (katso
taulukko 9.10), paitsi että käytetään tuote kertaa tuote luokitusta;
b) symmetrinen panos-tuotos taulukko kotimaista tuotosta varten
(taulukko 9.13).
Viimeksi mainittua taulukkoa tulisi käyttää kumulatiivisten kerrointen, so.
Leontiefin käänteismatriisin, laskemiseen. Taulukosta 9.13 saadaan
Leontiefin käänteismatriisi identiteettimatriisin I ja matriisista ((1),(1))
saatujen teknisten kertoimien matriisin välisen eron käänteismatriisina.
Leontiefin käänteismatriisi olisi voitu laskea myös kotimaisen tuotannon
ja kilpailevan tuonnin (katso kohta 9.51) osalta. Silloin tulisi olettaa, että
kilpaileva tuonti on tuotettu samalla tavoin kuin kilpaileva kotimainen
tuote.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 309
Taulukko 9.13 — Kotimaisen tuotoksen symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote)
Tuote (CPA)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1)+summa(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Kotimaisen tuotoksen osalta:
Välituotekäyttö perushintaan, tuote * tuoteKotimaisen tuotoksen osalta:
Loppukäyttö perushintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittele-
mattomien yhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman ja arvoesineiden brutto-
muodostus
e) varastojen muutokset
f) vienti2
3
.
.
...
.
n
Summa (1) (2) Kotimaisen tuotoksen välituotekäyttö tuotteit-
tain perushintaanKotimaisen tuotoksen loppukäyttö perushin-
taanKotimainen tuotos
yhteensä
Tuontituotteiden käyttö (3) Tuontituotteiden välituotekäyttö tuotteittain Tuontituotteiden loppukäyttö perushintaan Tuonti yhteensäTuoteverot, netto (4) (4) Välituotekäytön tuoteverot, netto tuotteittain Loppukäyttötuoteverot, netto Tuoteverot, netto
yhteensä
Summa (1) + (3) + (4) (5) Välituotekäyttö yhteensä ostajan hintaan tuot-
teittainLoppukäyttö yhteensä ryhmittäin Käyttö yhteensä
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto
Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto(6) Arvonlisäyksen komponentit tuotteittain
Summa (6) (7) Arvonlisäys tuotteittain
Summa (1) + (3) + (4) + summa(6) (8) Tuotos perushintaan tuotteittain▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 310
Tuote (CPA)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1)+summa(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Kiinteän pääoman muodostus
Kiinteä pääomakanta
Työpanokset(9)▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 311
▼B
LUKU 10
HINTA- JA VOLYYMIMITTAIMET
10.01. Kansantalouden tilinpidossa kaikki virrat ja varannot ilmaistaan rahayk-
sikköinä. Rahayksikkö on ainoa yhteinen nimittäjä, jota voidaan soveltaa
tilinpitojärjestelmässä kirjattavien erittäin monimuotoisten taloustoimien
arvotukseen ja järkevien tasapainoerien johtamiseksi.
Rahayksikön käyttöä mittayksikkönä haittaa se, että rahan arvo ei pysy
vakaana eikä sitä ole kansainvälisesti standardoitu. Talousanalyysin
keskeisenä tehtävänä on taloudellisen kasvun volyymin mittaaminen eri
ajanjaksojen välillä. Tiettyjen taloudellisten kokonaissuureiden arvon
muutosta laskettaessa on siis tarpeen erottaa yksinomaan hintojen
muuttumisesta aiheutuneet muutokset toisesta muutoskomponentista,
”volyymin” muutoksesta.
Talousanalyysissä tehdään myös maantieteellisiä so. eri kansantalouksien
välisiä vertailuja. Nämä painottuvat tuotantoon ja tulotason kansainväli-
siin volyymivertailuihin, mutta myös hintatasoa tarkastellaan. Maaparien
tai -ryhmien taloudellisten kokonaissuureiden keskinäiset arvoerot on
tämän vuoksi tarpeen jakaa komponentteihin, jotka vastaavat volyy-
mieroja ja hintaeroja.
10.02. Virtojen ja varantojen aikavertailussa hintamuutosten tarkkaan mittaami-
seen tulisi kiinnittää yhtä paljon huomiota kuin volyymimuutosten
mittaamiseen. Lyhyellä aikavälillä hintamuutosten huomioon ottaminen
on yhtä tärkeää kuin tarjonnan ja kysynnän volyymin mittaaminen.
Pidemmällä aikavälillä taloudellisen kasvun tutkimuksessa on otettava
huomioon eri tavara- ja palvelutyyppien suhteellisten hintojen vaihtelu.
Ensisijaisena tavoitteena on, että järjestelmän keskeisten kokonaissuur-
eiden hinta- ja volyymimuutosten mittaimien lisäksi luodaan joukko
toisistaan riippuvaisia mittaimia, jotka mahdollistavat inflaation, talous-
kasvun ja suhdannevaihteluiden yksityiskohtaisen ja systemaattisen
analyysin.
10.03. Taloudellisten kokonaissuureiden maantieteellisiin vertailuihin pätee
yleissääntö, että sekä volyymi- että hintakomponenteille on luotava tarkat
mittaimet. Koska Laspeyresin ja Paaschen indeksien välinen ero on
maantieteellisissä vertailuissa usein merkittävä, Fisherin indeksi on ainoa
käyttökelpoinen tähän tarkoitukseen.
10.04. Kansantalouden tilinpidon etuna on, että se tarjoaa sopivan kehikon sekä
volyymi- ja hintaindeksijärjestelmän luomiseen että tilastotietojen
yhteensopivuuden varmistamiseen.
Tilinpidon lähestymistavan edut voi kiteyttää seuraavasti:
a) Käsitetasolla koko talousjärjestelmää kuvaavan tilikehikon käyttö
edellyttää, että järjestelmään kuuluvien tuotteiden ja virtojen hinnat
ja fyysiset yksiköt määritetään yhdenmukaisesti. Tällaisessa kehikossa
esim. tietyn tuoteryhmän hinta- ja volyymikäsitteet on välttämättä
määriteltävä samalla tavalla resurssi- ja käyttöpuolella.
b) Tilastotasolla kansantalouden tilinpidon kehikon käyttö aiheuttaa
tilinpitorajoitteita, jotka on otettava huomioon sekä käypien että
kiinteiden hintojen osalta ja jotka yleensä aiheuttavat sen, että hinta- ja
volyymitietoihin on tehtävä korjauksia niiden yhteensopivuuden
varmistamiseksi.
c) Lisäksi kansantalouden tilinpidon yhtenäinen hinta- ja volyymi-
indeksijärjestelmä antaa tilinpidon laatijoille mahdollisuuden lisätar-
kistuksiin. Mikäli lähtökohdaksi otetaan tasapainotetut, käypähintaiset
tarjonta- ja käyttötaulukot, tällaisten tasapainotettujen taulukkojen
laadinta kiinteisiin hintoihin tarkoittaa sitä, että implisiittinen hintain-
deksijärjestelmä voidaan johtaa automaattisesti. Näiden johdettujen
indeksien uskottavuuden tarkistaminen voi johtaa kiinteähintaisten
tietojen ja joissain tapauksissa jopa käypähintaisten arvojen tarkistuk-
seen ja korjaamiseen.
d) Lopuksi tilinpidon lähestymistapa mahdollistaa hinta- ja volyymimuu-
tosten mittaamisen tietyille tilien tasapainoerille, jotka johdetaan
määritelmällisesti muista tilien komponenteista.
10.05. Tavaroiden ja palvelusten taloustoimien tasapainoon — sekä koko
kansantalouden tasolla että toimialoittain — perustuvan yhtenäisen
järjestelmän eduista huolimatta on myönnettävä, että sen avulla saaduthinta- ja volyymi-indeksit eivät tyydytä kaikkia tarpeita eivätkä
kokonaisuudessaan ratkaise hinta- tai volyymimuutosten problematiikkaa.
Vaikka tilinpitorajoitteet ja hinta- ja volyymi-indeksikaavan valinta ovat
olennaisen tärkeitä yhtenäisen järjestelmän laadinnassa, niistä voi joskus
olla haittaa. Tietoa tarvitaan myös lyhyemmiltä jaksoilta, kuten kuukau-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 312
▼B
silta tai neljännesvuosilta. Tällaisissa tapauksissa muunlaiset hinta- ja
volyymi-indeksit saattavat osoittautua käyttökelpoisiksi.
HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIEN SOVELTAMISALA TILINPITOJÄR-
JESTELMÄSSÄ
10.06. Kansantalouden tilinpidossa käypiin hintoihin kuvattavien virtojen
joukossa on eräitä, lähinnä tuotteisiin liittyviä virtoja, joiden arvon
muutos jaetaan erikseen hintojen ja volyymin muutokseen samalla tavoin
kuin tehdään talouden mikrotasolla. Järjestelmässä on kuitenkin monia
virtoja, joiden osalta jako ei ole läheskään näin yksiselitteinen.
Ensiksi mainitut virrat kattavat joukon tavaroiden ja palvelujen perusta-
loustoimia, joista kunkin arvo on yhtä suuri kuin fyysisten tuoteyksiköiden
lukumäärä kerrottuna tuotteen yksikköhinnalla. Tällaisessa tapauksessa
hinnan ja volyymin keskimääräisen vaihtelun määrittämiseen riittää tieto
siitä, kuinka kyseinen virta jakautuu eri perustaloustoimiin.
Viimeksi mainitussa tapauksessa, joka kattaa koko joukon jakeluun ja
rahoituspalveluihin sekä tasapainoeriin kuten arvonlisäykseen liittyviä
taloustoimia, käypähintaisten arvojen jakaminen suoraan hinta- ja
volyymikomponentteihin on vaikeaa tai jopa mahdotonta, joten on
käytettävä erikoisratkaisuja.
Tiettyjen kokonaissuureiden kuten palkansaajakorvauksien, kotitalouksien
käytettävissä olevan tulon tai kansantulon osalta on tarpeen mitata myös
reaalinen ostovoima. Tämä voidaan tehdä esim. deflatoimalla kokonais-
suureet niiden tavaroiden ja palvelujen hintaindeksillä, joita tuloilla voi
ostaa.
10.07. On syytä korostaa, että mitattaessa todellista ostovoimaa tavoite ja
sovellettava menetelmä eroavat perin pohjiin siitä, kun deflatoidaan
tavaroita ja palveluita sekä tasapainoeriä. Niitä varten on mahdollista
luoda yhtenäinen hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmä, jota voidaan
käyttää mm. taloudellisen kasvun mittaamiseen. Viimemainitussa tapauk-
sessa virtojen arvotuksessa reaaliarvoon käytetään tässä käsiteltävistä
poikkeavia virtojen hintaindeksejä, jotka voivat vaihdella analyysintavoitteista riippuen: reaaliarvotus voi olla vain sovittu käytäntö, eikä
oma menetelmä yhtenäisessä hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmässä.
YHTENÄINEN HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIJÄRJESTELMÄ
10.08. Käypähintaisten arvojen systemaattinen jako komponentteihin ”hintamuu-
tokset” ja ”volyymimuutokset” on rajattu taloustoimivirtoihin, jotka
kirjataan tuotetileille (0) ja tuotantotileille (I); muutoskomponentit
eritellään sekä yksittäistä toimialaa koskevien että koko kansantalouden
tietojen osalta. Tasapainoeriä kuten esim. arvonlisäystä edustavia virtoja
ei voida suoraan jakaa hinta- ja volyymikomponentteihin; tämä on
mahdollista ainoastaan epäsuorasti, sopivia taloustoimivirtoja hyväksi
käyttäen.
Tilinpitokehikon käyttö tuo kaksinkertaisia rajoitteita tietojen laskentaan:
a) tavaroiden ja palvelusten tilistä on pystyttävä laatimaan tase miltä
tahansa kahden peräkkäisen vuoden jaksolta sekä kiinteisiin että
käypiin hintoihin;
b) kunkin virran on oltava koko kansantalouden tasolla yhtä suuri kuin eri
toimialojen vastaavien virtojen summa.
Kolmas rajoitus ei varsinaisesti liity tilinpitokehikkoon, vaan on tilinpidon
laadinnassa tehty tietoinen valinta. Se kuuluu seuraavasti: jokainen
taloustoimen arvossa tapahtuva muutos on luettava joko hinnan tai
määrän, tai niiden yhdistelmän muutokseksi.
Näiden kolmen ehdon täyttyessä tuote- ja tuotantotilien arvotus kiinteisiin
hintoihin merkitsee sitä, että yhtenäinen hinta- ja volyymi-indeksiasetelma
on laadittavissa.
10.09. Yhtenäisen indeksiasetelman laadinnassa otetaan huomioon seuraavat
erät:
Tuotteisiin kohdistuvat taloustoimet
Tuotos P.1
Markkinatuotos P.11
Tuotos omaan loppukäyttöön P.12
Muu markkinaton tuotos P.13
Välituotekäyttö P.21996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 313
▼B
Kulutusmenot P.3
Yksilölliset kulutusmenot P.31
Kollektiiviset kulutusmenot P.32
Todellinen loppukulutus P.4
Todellinen yksilöllinen kulutus P.41
Todellinen kollektiivinen kulutus P.42
Pääoman bruttomuodostus P.5
Kiinteän pääoman bruttomuodostus P.51
Varastojen muutokset P.52
Arvoesineiden hankinnat miinus vähennykset P.53
Tavaroiden ja palvelujen vienti P.6
Tavaroiden vienti P.61
Palvelujen vienti P.62
Tavaroiden ja palvelujen tuonti P.7
Tavaroiden tuonti P.71
Palvelujen tuonti P.72
Tuoteverot ja -tukipalkkiot
Muut tuoteverot kuin ALV D.214 ja D.212
Tuotetukipalkkiot D.31
Tuotteiden ALV D.211
Kiinteän pääoman kuluminen K.1
Tasapainoerät
Arvonlisäys B.1
Bruttokansantuote B.1 * g
MUIDEN KOKONAISSUUREIDEN HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIT
10.10. Edellä esitettyjen hinta- ja volyymimittaimien ohella myös seuraavat
kokonaissuureet voidaan jakaa hinta- ja volyymikomponentteihin. Näillä
mittaimilla on eri tarkoituksia.
Varastot AN.12
Valmistettujen kiinteiden varojen varanto AN.11
Palkansaajakorvaukset D.1
Varastot voidaan joutua laskemaan kunkin ajanjakson alussa ja lopussa
kiinteisiin hintoihin ajanjakson aikana varastoissa tapahtuneen volyymin
muutoksen arvioimiseksi.
Valmistettujen kiinteiden varojen varanto on laskettava kiinteisiin
hintoihin pääoma/tuotos-suhteiden arvioimiseksi ja arviointiperusteiden
saamiseksi kiinteähintaiselle kiinteän pääoman kulumiselle.
Palkansaajakorvaukset on laskettava kiinteisiin hintoihin, mikäli tarkoi-
tuksena on mitata tuottavuutta tai mikäli tuotokset on arvioitu
kiinteähintaisten panostietojen perusteella.
10.11. Palkansaajakorvaukset ovat osa tuloa. Ostovoiman mittaamiseksi se
voidaan arvotta reaaliarvoon eli deflatoida palkansaajien ostamien
tuotteiden hintoja vastaavalla indeksillä. Muut tulokomponentit, kuten
kotitalouksien käytettävissä oleva tulo ja kansantuto voidaan arvottaa
reaaliarvoon samalla yleisellä tavalla.
HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIEN MITTAUKSEN PÄÄPERIAATTEETMARKKINATUOTTEIDEN HINTOJEN JA VOLYYMIEN MÄÄRITELMÄ
10.12. Yhtenäisen hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmän luominen perustuu
olettamukselle, että yksittäisen homogeenisen tavaran tai palvelun arvo1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 314
▼B
(v) on yhtä kuin määräyksikköhinta (p) kerrottuna määräyksiköiden
lukumäärällä (q) eli
v/C17p/C2q
10.13. Määritelmä: Hinta on yhden tuoteyksikön arvo silloin, kun tuotteen
määrät ovat keskenään täysin homogeenisia sekä fyysisesti
että kohdassa 10.16. mainittujen muiden ominaisuuksien
osalta. Jotta määrät olisivat summattavia taloudellisessa
mielessä, niiden on oltava täysin samanlaisia keskenään ja
niillä on oltava sama yksikköhinta. Hinta- ja määrämit-
taimet on laadittava kullekin tileillä esiintyvälle tavaroiden
ja palvelujen taloustoimien kokonaissuureelle siten, että
arvoindeksi ¼hintaindeksi /C2volyymi-indeksi :
Tämä merkitsee sitä, että jokainen taloustoimivirran
arvossa tapahtuva muutos on luettava joko hinnan tai
määrän, tai niiden yhdistelmän muutokseksi.
10.14. Tavaroihin kohdistuville taloustoimille on usein helppo määritellä
taloustoimeen liittyvä fyysinen yksikkö ja siten yksikköhinta. Monissa
tapauksissa, esim. ainutkertaisten pääomatavaroiden ollessa kyseessä,
tämä on vaikeampaa ja joudutaan käyttämään erikoisratkaisuja.
Palveluihin kohdistuville taloustoimille on usein vielä hankalampaa löytää
ominaisuuksia, jotka määrittelisivät fyysisen yksikön, ja määrittelyper-
usteista saatetaan olla eri mieltä. Tämä voi koskea tärkeitä toimialoja
kuten rahoituspalveluja, tukku- ja vähittäiskauppaa, yrityspalveluja,
opetusta, tutkimus- ja kehitystoimintaa, terveydenhoitoa ja virkistystoi-
mintaa. Palvelutoimialojen merkityksen kasvaessa on erityisen tärkeää,
että fyysisten yksikköjen valintaongelmaan löydetään yleispäteviä ratkai-
suja, vaikka ne olisivatkin vain sopimusluonteisia.
EROT LAADUSSA JA EROT HINNASSA
10.15. Tuotteita yksilöitäessä huomioon otettavat fyysiset ja muut ominaisuudet
ovat tärkeänä perustana laatueroja muodostettaessa, mutta aiheuttavat
samalla vaikeita tilastollisia ongelmia.
Käytännössä monista tiettyyn erikoistarkoitukseen tarkoitetuista tuotteista
ja palveluista on tarjolla laaja laatuvalikoima ja kullakin laadulla oma
hintansa.
10.16. Seuraavat tekijät kuvastavat eroja laadussa:
a) Fyysiset ominaisuudet;
b) Eri paikkoihin tapahtuvat toimitukset;
c) Eri kellon- tai vuodenaikoihin tapahtuvat toimitukset;
d) Erot myyntiehdoissa, tai olosuhteissa tai ympäristössä, jossa tavaroita
tai palveluja pidetään kaupan.
Fyysisten ominaisuuksien pysyessä samoina voidaan muissa tekijöissä
havaituista eroista päätellä, että fyysiset yksiköt eivät ole taloudellisessa
mielessä identtisiä ja että eri yksiköiden arvot poikkeavat toisistaan. Näitä
yksikköarvojen eroja ei pidetä eroina hinnassa, vaan eroina volyymissa.
Tavarasta ostohetkellä maksettu hinta kattaa tavaran varsinaisen hinnan
lisäksi käytännössä myös sen palvelun hinnan, joka liittyy tavaran
tarjontaan. Tämän mukaan eri hintaan ja eri olosuhteissa myytyjä täysin
samanlaisia tavaroita tulisi periaatteessa pitää eri tuotteina. Tämä
johtopäätös on nimenomaisesti otettu huomioon tarjonta- ja käyttötaulu-
koissa, joissa tavaroiden tarjontaan liittyvien keskeisten palvelujen eli
kaupan ja kuljetuksen marginaalien arvo kirjataan erikseen.
10.17. Kun tietyllä yksiköllä on samoilla markkinoilla yhden tilinpitokauden
aikana samanaikaisesti useita eri arvoja, tätä voidaan kohdan 10.19.
tapauksia lukuunottamatta pitää todisteena laatuerojen olemassaolosta.
Tämän mukaan eri automalleja ja jopa saman mallin eri versioita on
pidettävä eri tuotteina, samoin on tehtävä ero ykkös- tai kakkosluokan
junamatkan välillä.
Hinta- ja volyymimittaimien laskennassa on käytettävä mahdollisimman
yksityiskohtaista tuoteluokitusta kunkin tuotteen saamiseksi mahdolli-
simman homogeeniseksi riippumatta siitä kuinka yksityiskohtaisesti
tulokset esitetään.
10.18. Laadullinen ulottuvuus on otettava huomioon myös ajassa tapahtuvia
muutoksia kirjattaessa. Esim. tuotteen fysikaalisten ominaisuuksien1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 315
▼B
muuttamisesta johtuvaa laadun muutosta ei pidetä hinnan, vaan volyymin
muutoksena. Lisäksi on otettava huomioon aggregoinnin vaikutukset.
Taloustoimivirran rakenteessa havaittavat muutokset, jotka voivat
aiheuttaa esim. siirtymistä keskimäärin korkeampaan laatuun, ei kirjata
hinnan vaan volyymin lisäykseksi. Tästä seuraa, että tuotoksia laskettaessa
erihintaisten markkinoiden kuten koti- ja ulkomaisten tai teollisen käytön
ja kulutustavaramarkkinoiden välisten siirtymien vaikutusta ei pidetä
muutoksina hinnassa, vaan muutoksina volyymissa. Lisäksi tästä seuraa,
että tietyssä virrassa voi tapahtua hintamuutoksia ainoastaan yksittäisten
taloustoimien tasolla hinnoissa tapahtuneen muutoksen tuloksena.
10.19. Määritelmä: Seuraavien olosuhteiden vallitessa eriarvoisten yksiköiden
samanaikaista olemassaoloa ei pidetä osoituksena laatuer-
oista: tiedon puute, valinnanvapautta rajoittava hintasyrjintä
ja rinnakkaisten markkinoiden olemassaolo. Näissä tapauk-
sissa yksikköjen arvoeroja on pidettävä eroina hinnassa.
10.20. Tiedon puute tarkoittaa, että ostajille ei aina asianmukaisesti tiedoteta
vallitsevista hintaeroista ja he saattavat näin tietämättään ostaa kalliim-
malla hinnalla. Hinta voi nousta — tai laskea — myös tilanteissa, joissa
yksittäiset ostajat ja myyjät neuvottelevat tai tinkivät hinnasta. Toisaalta
kuitenkin torilta tai basaarista, jossa yleensä tingitään, ostetun tuotteen
keskihinnan ja erityyppisessä vähittäismyymälässä kuten tavaratalossa
myynnissä olevan saman tuotteen hinnan välistä eroa tulisi normaalisti
pitää laatuerona, joka johtuu eri myyntiolosuhteista.
10.21. Hintasyrjinnästä on kysymys silloin, kun myyjät saattavat periä eri
ostajaryhmiltä eri hintoja täysin samoissa olosuhteissa myydyistä samoista
tuotteista ja palveluista. Hintasyrjintätapauksessa tiettyyn ostajaryhmään
kuuluvan valinnan vapautta on rajoitettu tai sitä ei ole ollenkaan. Näihin
tapauksiin sovellettavan periaatteen mukaan muutokset hinnassa tulkitaan
hintasyrjinnäksi, mikäli selvästi rajattavissa olevilla markkinoilla täysin
samoissa olosuhteissa myydyistä keskenään täysin samanlaisista
yksiköistä on veloitettu eri hinta. Hintasyrjinnästä johtuvat hintaerot
eivät aiheuta eroja volyymissä.
Jos tavaroita on mahdollista kaupata uudelleen samojen markkinoiden
sisällä, se on merkki siitä, että tämän tyyppisten tuotteiden hintasyrjinnän
voidaan olettaa olevan useimmiten merkityksetöntä. Tavaroiden hinnoissa
mahdollisesti havaitut erot voidaan yleensä tulkita tiedon puutteesta tai
rinnakkaisista markkinoista johtuviksi.
Kuljetuksessa ym. palvelutoimialoilla on yleistä, että palvelujen tuottajat
perivät pienempiä maksuja tietyiltä alempiin tuloluokkiin kuuluvilta
käyttäjäryhmiltä, kuten eläkeläisiltä ja opiskelijoilta. Mikäli he voivat
matkustaa minä tahansa haluamanaan ajankohtana, tätä on pidettävä
hintasyrjintänä. Mikäli halvemman maksun ehtona on kuitenkin matkus-
taminen tiettyinä aikoina, yleensä ruuhka-aikojen ulkopuolella, heille
tarjottua kuljetuspalvelua on pidettävä alempilaatuisena.
10.22. Rinnakkaisten markkinoiden olemassaolo voi johtua useista syistä. Ostajat
eivät aina pysty ostamaan haluamaansa määrää halvempaan hintaan,
koska halpaa tavaraa ei ehkä ole tarpeeksi saatavana ja tavaralla saattaa
olla korkeampia hintoja veloittavat, toissijaiset rinnakkaismarkkinat.
Rinnakkaisia markkinoita voi olla myös siitä syystä, että myyjät pystyvät
välttämään tiettyjä veroja ja myyvät näin halvemmalla. Näissäkään
tapauksissa hintojen vaihtelua ei käsitetä eroksi volyymissä, vaan eroksi
hinnassa.
10.23. Jos keskenään täysin samanlaisia tavaroita myydään eri hintaan tiedon
puutteen, hintasyrjinnän tai rinnakkaisten markkinoiden olemassaolon
takia, tämä voi muuttaa virran rakennetta ja siten sen kokonaisarvoa.
Oletetaan, että tietty tavara- tai palvelumäärä myydään tietylle ostajar-
yhmälle halvemmalla siitä huolimatta, että tavaran tai palvelun luonteessa,
myyntipaikassa, -olosuhteissa tai -ehdoissa tai muissa tekijöissä ei ole
mitään eroa. Jos halvemmalla myydyn tavaran tai palvelun suhteellinen
osuus myöhemmin pienenee, tämä nostaa ostajien tavarasta tai palvelusta
maksamaa keskimääräistä hintaa. Tätä ei kirjata volyymin, vaan hinnan
lisäykseksi.
MARKKINATTOMIA PALVELUJA KOSKEVAT PERIAATTEET
10.24. Markkinattomien palvelujen tuotoksen mittaaminen aiheuttaa erityisiä
ongelmia kaikkien tavaroiden ja palvelujen tarjonnan ja käytön kattavalle
yhtenäiselle hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmälle. Nämä palvelut
poikkeavat markkinapalveluista siinä suhteessa, että niitä ei myydä
markkinahintaan ja niiden käypähintainen arvo lasketaan sovitun
käytännön mukaisesti palvelun tuottamisesta aiheutuneiden kustannusten
summana. Näitä kustannuksia ovat välituotekäyttö, palkansaajakor-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 316
▼B
vaukset, muut tuotantoverot miinus tukipalkkiot ja kiinteän pääoman
kuluminen.
10.25. Yksikkömarkkinahinnan puuttuessa ”yksikkökustannusten” muutosta
voidaan pitää hinnassa tapahtuneen muutoksen likiarvona. Yksilöllisen
kulutuksen kohteena oleville markkinattomille palveluille on periaatteessa
mahdollista arvioida palvelujen normaalia käyttöä edustavat homogeeniset
määrät ja soveltaa perusvuoden yksikkökustannuksia kiinteähintaisten
tietojen saamiseksi. Tälläisellä tuotoksen mittauksella voidaan analysoida
yksittäisten markkinattomien palvelujen tuottavuudessa tapahtuneita
muutoksia. Kollektiivipalveluille ei yleensä ole mahdollista määrittää
yksikkökustannuksia eikä niiden käyttöä edustavia määriä. Mikäli
kollektiivipalvelujen tuottavuudessa tapahtuneita muutoksia yritetään
ottaa laskelmiin epäsuorien menetelmien avulla, laskelmien käyttäjien
tulisi olla tietoisia tästä.
10.26. Kansantalouden tilinpidossa on erittäin tärkeää noudattaa periaatetta,
jonka mukaan markkinattomien palvelujen tuotanto ja kulutus on
tavaroiden ja markkinapalvelujen tuotannon ja kulutuksen tavoin
määriteltävä markkinattomien tavaroiden ja palvelujen todellisten virtojen
eikä niiden käytöstä syntyneiden lopputulosten perusteella. Markkinatto-
mien palvelujen käytöstä syntyviin tuloksiin on vaikuttamassa monia
muitakin tekijöitä, joten esim. opetuspalvelujen volyymia on mahdotonta
mitata koulutustason kohoamisella tai terveyspalvelujen volyymia väestön
terveydentilan paranemisella.
ARVONLISÄYSTÄ JA BKT:A KOSKEVAT PERIAATTEET
10.27. Tuotantotilillä esiintyvä arvonlisäys on ainoa yhtenäiseen hinta- ja
volyymi-indeksijärjestelmään kuuluva tasapainoerä. Tämän erän erikoi-
sluonnetta on kuitenkin syytä korostaa, samoin kuin siihen liittyvien
volyymi- ja hintaindeksien merkitystä.
Arvonlisäys ei eri tavaroiden ja palvelujen virroista poiketen edusta
mitään yksittäistä taloustoimiryhmää, joten sitä ei voida suoraan jakaa
hintaja volyymikomponentteihin.
10.28. Määritelmä: Kiinteähintainen arvonlisäys määritellään kiinteähintaisen
tuotoksen ja kiinteähintaisen välituotekäytön erotukseksi.
VA¼ΣP0ðÞQ1ðÞ /C0 Σp0ðÞq1ðÞ;
missä P ja Q ovat tuotoksen laskennassa käytettyjä hintoja
ja määriä ja p ja q vastaavasti välituotekäytön laskennassa
käytettyjä hintoja ja määriä. Kiinteähintaisen arvonli-
säyksen teoreettisesti oikea laskentamenetelmä on
kaksoisdeflatointi: tuotantotilillä esiintyvät kaksi virtaa
(tuotos ja välituotekäyttö) deflatoidaan erikseen ja laske-
taan näiden deflatoitujen virtojen erotus.
10.29. Tilastotietojen ollessa puutteellisia tai epäluotettavia voidaan joissain
tapauksissa joutua käyttämään pelkästään yhtä indikaattoria. Mikäli
arvonlisäyksestä käypiin hintoihin on hyvät tiedot, se voidaan kaksoisde-
flatoinnin sijasta deflatoida suoraan tuotoksen hintaindeksillä. Tähän
menetelmään sisältyy se olettamus, että hinnat muuttuvat välituote-
käytössä samassa suhteessa kuin tuotoksessa. Toinen mahdollinen tapa on
ekstrapoloida perusvuoden arvonlisäys tuotoksen volyymi-indeksillä.
Tämä volyymi-indeksi voidaan laskea joko määriä koskevista tiedoista
suoraan tai deflatoimalla tuotoksen käypä arvo sopivalla hintaindeksillä.
Tässä menetelmässä itse asiassa oletetaan, että volyymit muuttuvat
tuotoksessa samassa suhteessa kuin välituotekäytössä.
Eräiden markkinapalveluja ja markkinattomia palveluja tuottavien toimia-
lojen kuten rahoituksen, yrityspalvelujen, opetuksen tai maanpuolustuksen
tuotoksen arvioimiseksi ei aina ole saatavana riittävän tarkkoja hintaja
volyymimuutosestimaatteja. Kiinteähintaisessa arvonlisäyksessä tapahtu-
neet muutokset voidaan näissä tapauksissa arvioida kiinteän palkkatason
mukaisissa palkansaajakorvauksissa ja kiinteähintaisessa kiinteän
pääoman kulumisessa tapahtuneiden muutosten avulla. Tilastojen laadin-
nassa voidaan joutua käyttämään tällaisia korvaavia keinoja jopa
silloinkin, kun työn tuottavuuden ei ole syytä olettaa säilyvän muuttu-
mattomana lyhyellä tai pitkällä aikavälillä.
10.30. Arvonlisäyksen volyymi- ja hintaindeksit ovat siis luonteeltaan erilaisia
kuin tavaroiden ja palvelujen virtojen vastaavat indeksit.
Sama koskee aggregoitujen tasapainoerien kuten bruttokansantuotteen
volyymi- ja hintaindeksejä. Viimeksi mainittu on yhtä kuin kaikkien
arvonlisäysten summa miinus FISIM — eli yhtä kuin tasapainoerien1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 317
▼B
summa — plus tuoteverot miinus tuotetukipalkkiot. Toisesta näkökul-
masta tarkasteltuna markkinahintainen BKT edustaa loppukäytön ja
tuonnin välistä tasapainoerää.
PERIAATTEIDEN SOVELTAMISONGELMIA
10.31. Sovellettaessa hintaa ja volyymia koskevia periaatteita järjestelmän eri
virtoihin on tarpeen eritellä ne menettelytavat, joiden avulla tässä
yhteydessä esiin tulevat ongelmat ratkaistaan.
YLEINEN SOVELTAMINEN
10.32. Arvolukujen aikasarjoja tutkittaessa ja hinta- ja volyymimuutoksia
eroteltaessa nousee aina esiin tarve selvittää, mitkä edellisessä jaksossa
kuvatuista eri tekijöistä selittävät erot hinnassa. Näin siksi, että
yksityiskohtaisetkin määrätietojen sarjat saattavat osoittautua varsin
summittaisiksi volyymin muutoksen mittaimiksi, sillä ne eivät välttämättä
heijastele riittävästi eri laatujen suhteissa tapahtuneita muutoksia. Jos
esim. fyysisten yksiköiden määrä tietyssä virrassa pysyy vakiona,
volyymin muutos ei tule esille, vaikka koostumus olisi muuttunut
parempilaatuisten yksiköiden hyväksi. Tällainen siirtymä on merkki
muutoksesta keskimääräisessä laadussa ja muutos on kirjattava volyymi-
indeksin liisäykseksi. Yleensä paras tapa tavaroiden ja palvelujen virtojen
volyymimuutosten arvioimiseksi on arvolukujen deflatointi hintaindek-
sillä. Koska keskimääräisessä laadussa tapahtuneet muutokset heijastuvat
oikean suuruisina arvosarjoihin, jako edustavalla ja laatumuutoksia
vastaavaksi korjatulla hintaindeksillä antaa tulokseksi oikean volyymi-
indeksin.
10.33. Hintaindekseillä deflatointi ei ehkä ole aina paras menetelmä käytännön
kannalta ja muiden menetelmien käyttö voi tulla kysymykseen. Jos
arvosarjat on esim. saatu kertomalla yksikköhinnat määrillä, kiinteähin-
taisten lukujen laskennassa voi käyttää perusvuoden hintoja. Arvosarjat
voivat lisäksi olla kehnolaatuisia tai luotettavien hintaindeksien saaminen
voi olla hankalaa. Tällöin voidaan tehdä määräindikaattoreihin perustuvia
arvioita. Näissä tapauksissa on oltava tarkkana sen suhteen, että määrät
viittaavat mahdollisimman homogeenisiin tuotteisiin. Mikäli yksikään yllä
mainituista menetelmistä ei sovellu tuotoksien kiinteähintaisten lukujen
laskentaan, voidaan joutua turvautumaan arvioihin, jotka perustuvat
kiinteähintaisiin panoksiin.
10.34. Markkinattomien palvelujen arvoja ei voida deflatoida hintaindekseillä,
joten näihin palveluihin on sovellettava muita menetelmiä. Näitä
menetelmiä käsitellään jäljempänä kohdissa 10.41.—10.46.
YKSITTÄISIIN VIRTOIHIN SOVELTAMINENTavaroiden ja markkinapalvelujen virrat
10.35. Kaikista kansantalouden virroista tavaroiden ja markkinapalvelujen
virtojen arvossa tapahtuvat muutokset ovat kaikkein helpoimmin erotelta-
vissa hinnan ja volyymin muutoksiin. Tässä yhteydessä tulisi tehdä selvä
ero seuraavien virtojen välillä:
a) virrat jotka edustavat markkinoilla tiettyyn hintaan tehtyjä todellisia
taloustoimia;
b) virrat jotka edustavat tuotosta omaan loppukäyttöön (esim. maatalous-
tuotteiden tuotanto omaan käyttöön ja omistusasuntojen palvelut);
c) virrat joiden arvo määritellään tavaroiden ja palvelujen taloustoimien
väliseksi erotukseksi (esim. kaupan lisät);
d) virrat joiden arvo määritellään jako- ja/tai rahoitustaloustoimien
väliseksi eroksi (esim. rahoituspalvelut ja vakuutuspalvelut).
10.36. Kohdan a virrat ovat yleisimpiä ja niitä on ylivoimaisesti eniten. Nämä
virrat ovat luonteeltaan sellaisia, että niiden arvossa tapahtuvat muutokset
voidaan erotella hinnan ja volyymin muutoksiin. Yleisesti käytettyä
virtojen käypähintaisten arvojen deflatointia hintaindeksillä voidaan
soveltaa aina kun tavaroita ja palveluja ilmaistaan yksikköinä, joista
suurin osa pysyy homogeenisenä vuodesta toiseen.
10.37. Kohdan b virroille, jotka ovat nimellisiä taloustoimia, on tyypillistä, että
niiltä puuttuu varsinainen taloustoimen hinta. Tämä pätee esim. omaan
käyttöön tuotettuihin maataloustuotteisiin ja omaan laskuun tapahtuvaan
kiinteän pääoman muodostukseen tarkoitettuihin tavaroihin. Palvelujen
osalta tärkeimmän ryhmän muodostavat omistusasunnot. Näiden lasken-
nallisten virtojen arvot on laskettava käyttäen niitä hintoja, joita
samanlaisista tuotteista saisi markkinoilla, joten deflaattorinkin tulisi1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 318
▼B
olla sama. Koska omaan laskuun tapahtuva rakentaminen on yleensä
tarpeen arvottaa tuotantokustannusten eikä hintojen mukaan, deflaattoria
on tässä suhteessa korjattava.
10.38. Kohdan c tärkeimpiä virtoja ovat ne, joiden käypähintainen arvo saadaan
kahden tavaravirran arvojen erotuksena. Tämä pätee kaupan lisiin, joiden
käypähintainen arvo määritellään tukku- tai vähittäiskauppojen jälleen-
myyntiin ostamalle tavaralle muodostuneen todellisen tai laskennallisen
hinnan ja sen hinnan väliseksi eroksi, joka jakelijalle koituisi tavaran
korvaamisesta sillä hetkellä kun tavara myytiin tai muuten luovutettiin.
Kaupan lisistä voi siis tehdä myös kiinteähintaisia arvioita vähentämällä
tukku- ja vähittäiskaupan jälleenmyyntiin ostamien tavaroiden kiinteä-
hintaisen arvon näiden jälleenmyymien tavaroiden kiinteähintaisesta
arvosta. Vaihtoehtoinen mittaustapa on perusvuodelta olevien kaupan
lisien ekstrapolointi tukku- ja vähittäiskauppojen myynnin tai ostojen
volyymilla. Arviointitarkkuuden säilyttämiseksi tässä vaihtoehdossa on
otettava huomioon se seikka, että eri tuotteilla ja käyttömuodoilla on
erilaisia kaupan lisiä. Tämä on nimenomaisesti huomioitu tarjonta- ja
käyttötaulukoissa.
10.39. Kohtaan c sisältyy myös matkatoimistopalvelujen tuotos mitattuna
toimistojen palvelumaksuina ja (palkkioina ja provisiomaksuina). Näitä
palveluja voidaan mitata myös kahden eri virran — ostajan suorittaman
täyden maksun ja palvelun tuottajan kuljetus- ja majoitusmenojen —
erotuksena. Volyymin mitta saadaan virtojen erotuksena, kun virrat on
laskettu kiinteisiin hintoihin. Toinen vaihtoehto on määrittää palkkio tai
provisio kuljetus- tai majoituslajin yksikköhinnaksi, jolloin palvelu-
maksun määräindikaattori muuttuisi samalla tavalla kuin itse virrat.
10.40. Kohtaan d sisältyvät rahoituksen välityspalvelut, mukaan on luettu myös
vakuutuksen ja eläkerahastojen palvelumaksut. Rahoituksen välityspalve-
lujen tuottajia ovat pankit ja muut rahoituslaitokset ja palveluihin kuuluvat
rahan lainaus yrityksille ja kotitalouksille, turvallisen ja helpon
säästötavan tarjoaminen, rahan ja muiden arvoesineiden suojaaminen,
ulkomaisten valuuttojen osto ja myynti, shekkien käsittely, yleisen
taloudellisen tietämyksen tarjonta, osakkeiden ja joukkovelkakirjojen
kauppa ja sijoitusneuvonta. Tietyissä tapauksissa nämä palvelut ovat
helposti määriteltävissä ja niistä maksetaan erikseen, esim. tallelokeron
vuokraus pankkiholvista, tai milloin osakkeiden, joukkovelkakirjojen ja
lainojen liikkeelle laskun yhteydessä peritään maksuja. Taloustoimien
käypä arvo voidaan näin määrittää samoin kuin hinta- ja volyymimit-
tauksessa tarvittavat hinnat ja määrät. Välillisten rahoituspalvelujen ja
vakuutuspalvelujen jako hinta- ja volyymikomponentteihin on yleensä
kuitenkin mahdollista vain arvionvaraisesti ja jaon tulisi perustua
sovittuun käytäntöön.
Markkinattomien palvelujen virrat
10.41. Julkisyhteisöjen ja kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen (KPVTY) tuottamat markkinattomat palvelut kattavat laajan
joukon yhteiskunnalle välttämättömiä ja hyödyllisiä palveluja. Markki-
nattomat palvelut jaetaan kahteen pääryhmään:
a) Yksittäisille kuluttajille tarjotut palvelut, ts. palvelut joiden kuluttajat
tai edunsaajat ovat yksilöitävissä. Näiden palvelujen kulutus edellyttää
yksilön oma-aloitteista toimintaa.
b) Puhtaat kollektiivipalvelut, ts. palvelut joita koko väestö käyttää
yhdessä.
10.42. Yksittäisille kuluttajille tarjotut palvelut voivat kohdistua yksittäisiin
henkilöihin (esim. terveydenhoito) tai henkilöryhmiin (esim. opetus).
Nämä palvelut ovat luonteeltaan sellaisia, että niitä voidaan tarjota sekä
markkina- että markkinattomana palveluna; monissa tapauksissa yksit-
täiset kuluttajat saavat tämän tyyppisiä palveluja joko käyttämällä
markkinayksikköä (maksavat palvelusta hinnan) tai kääntymällä julk-
isyhteisöjen tai KPVTY:n markkinattoman yksikön puoleen (saavat
palvelut ilmaiseksi tai lähes ilmaiseksi).
Markkinayksikköihin tulisi soveltaa käypähintaisten arvojen deflatointia
hintaindekseillä, sillä erihintaisten tuotteiden suhteellisissa määrissä
tapahtuneet muutokset tulevat näin kirjattua oikein, eli volyymin eikä
hintojen muutokseksi. Yksittäisille kuluttajille tarjottujen markkinatto-mien palvelujen tuotosestimaatit voivat perustua määräindikaattoreihin.
Opetuksen estimaatit voivat liittyä oppilaiden viettämiin tuntimääriin
luokissa tai yksityisohjauksessa, ja markkinattomien terveyspalvelujen
indikaattoreiden tulisi heijastella sairaalahoitoa tai käyntejä lääkäreillä tai
hoitajilla. Käytetyt resurssit oppilasta tai potilasta kohti heijastelevat
molemmissa tapauksissa laadullista ulottuvuutta. Tuotoksen arvioinnissa
on huolehdittava siitä, että tilastoaineistona käytetään yksityiskohtaisesti1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 319
▼B
jaoteltuja tietoja, jotta kukin laskettava indikaattori olisi mahdollisimman
homogeeninen kustannusten suhteen. Tuotteiden suhteellisissa määrissä
tapahtuneet muutokset kirjautuvat ainoastaan tällä tavoin oikein volyymin
muutoksiksi.
Yksittäisille kuluttajille tarjottujen palvelujen tuotoksen ja kulutuksen
volyymin muutoksia tulisi periaatteessa mitata näiden palvelujen käytön
pohjalta; näin vältyttäisiin soveltamasta eri kriteereitä keskenään samoihin
markkina- ja markkinattomiin palveluihin. On selvää, että jokaista
laadussa tapahtunutta muutosta on pidettävä volyymin muutoksena;
tämä tosin pätee yhtä lailla sekä markkina- että markkinattomiin
palveluihin, joita tarjotaan yksittäisille kuluttajille.
10.43. Puhtaat kollektiivipalvelut ovat julkisyhteisön koko väestön hyväksi
tuottamia palveluja. Näihin palveluihin kuuluu laaja joukko toimintoja,
kuten yleiset julkiset palvelut, maanpuolustus, ulkoasiat, oikeuslaitos ja
poliisi, kaupunkisuunnittelu ja ympäristö, talouspolitiikka jne. Koska
näiden palvelujen kulutus on kollektiivista, epäsuoraa ja jatkuvaa, niiden
tuotoksen volyymia ei voi mitata sen perusteella, kuinka laajasti niitä
käytetään.
10.44. Yksittäisille kuluttajille tarjotuille markkinattomille palveluille voi
käytännössä olla mahdotonta löytää luotettavia määräindikaattoreita ja
palvelut voidaan näin ollen joutua mittaamaan volyymin perusteella
samoin menetelmin kuin puhtaat kollektiivipalvelut. Mittaus on siis
aloitettava arvottamalla kiinteisiin tämän tuotoksen eri kustannustekijät,
ts.:
a) välituotekäyttö
b) palkansaajakorvaukset
c) muut tuotantoverot, miinus muut tuotantotukipalkkiot
d) kiinteän pääoman kuluminen.
Panosmittaimien käytöstä tuotoksen korvikemittaimena seuraa, ettei
tuottavuusanalyysi ole mahdollinen.
10.45. Kiinteähintaisen välituotekäytön laskenta ei aiheuta erityisiä teoreettisia
ongelmia perusvuoden osalta, sillä välituotekäyttö liittyy tavaroihin ja
markkinapalveluihin. Laskenta voidaan suorittaa joko deflatoimalla
käypähintaiset arvot välituotekäytön hintaindeksillä, tai perusvuoden
hintaan uudelleen arvotettujen määrien perusteella.
10.46. Markkinattomia palveluja tuottavien toimialojen palkansaajakorvaukset ja
kiinteän pääoman kuluminen lasketaan kiinteisiin hintoihin jäljempänä
kohdissa 10.53 ja 10.54 kuvattujen yleisten menetelmien avulla. Muut
tuotannon verot ovat usein sen tyyppisiä, että ne voidaan liittää
määräindikaattoriin, esim. työntekijöiden tai käytössä olevien autojen
määrään.
Tuotteiden ja tuonnin verot ja tuet
10.47. Vaikka yhtenäinen hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmä rajoittuukin
olennaisilta osiltaan tavaroiden ja palvelujen taloustoimiin, se ei sulje
pois mahdollisuutta laskea hinta- ja volyymimuutoksia eräille muille
taloustoimille. Tämä mahdollisuus on olemassa erityisesti sellaisten
verojen ja tukipalkkioiden osalta, jotka liittyvät suoraan tiettyjen
taloustoimien kohteena olevien tavaroiden ja palvelujen arvoon tai
määrään. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa näiden arvot näytetään erikseen.
Tuotetileille kirjatuille vero- ja tukipalkkiolajeille, joita ovat
a) tuoteverot ilman ALV:a (D.212 ja 214),
b) tuotetukipalkkiot (D.31),
c) tuotteiden ALV (D.211),
saadaan hinta- ja volyymimittaimet jäljempänä mainittuja sääntöjä soveltamalla.
10.48. Yksinkertaisin verolaji on sellainen, jota kannetaan tietty kiinteä summa
taloustoimen kohteena olevan tuotteen määräyksikköä kohden. Tällaisesta
verosta kertyvän verotulon arvo riippuu:
a) taloustoimen kohteena olleiden tuotteiden määrästä
b) yksikköä kohti kannetun veron määrästä, ts. veron hinnasta.
Arvon muutoksen jako muutoskomponentteihin ei tuota käytännössä
ongelmia. Volyymin vaihtelu määräytyy verotettujen tuotteiden määrässä
tapahtuneen muutoksen mukaan; hinnan vaihtelu vastaa yksikköä kohti
kannetun veron määrässä tapahtunutta muutosta ts. veron hinnan
muutosta.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 320
▼B
10.49. Edellistä yleisempi verolaji on sellainen, joka edustaa tiettyä prosenttio-
suutta taloustoimen arvosta. Tällaisesta verosta kertyvän verotulon arvo
riippuu:
a) taloustoimen kohteena olleiden tuotteiden määrästä;
b) taloustoimen kohteena olleiden tuotteiden hinnasta;
c) veroasteesta (prosenttiosuus).
Veron hinta saadaan soveltamalla veroastetta tuotteen hintaan. Tämän
tyyppisestä verosta kertyvän verotulon arvon muutos voidaan myös jakaa
volyymin muutokseen, joka määräytyy verotettujen tuotteiden määrässä
tapahtuneiden muutosten mukaan, ja veron hinnan muutosta vastaavaan
hinnan muutokseen (b × c).
10.50. Tuoteverojen (ilman ALV:a) (D.21 osa) volyymi mitataan soveltamalla
perusvuoden veron hintaa valmistettujen tai maahantuotujen tuotteiden
määriin tai soveltamalla perusvuoden veroastetta tuotoksen tai tuonnin
arvoon, joka on uudelleenarvotettu perusvuoden hintoihin. Veron määrää
laskettaessa on otettava huomioon se seikka, että eri käytöillä on erilaisia
veron hintoja. Tämä on huomioitu tarjonta- ja käyttötaulukoissa.
10.51. Tuotetukipalkkioiden (D.31) volyymi mitataan samoin soveltamalla
perusvuoden tukipalkkiohintoja valmistettujen tai maahantuotujen tuot-
teiden määriin tai soveltamalla perusvuoden tukipalkkioastetta tuotoksen
tai tuonnin arvoon, joka on uudelleenarvotettu perusvuoden hintoihin
ottaen huomioon eri käyttömuotojen erilaiset tukipalkkioiden hinnat.
10.52. Tuotteiden ALV (D.21 osa) lasketaan sekä koko kansantalouden että
yksittäisten toimialojen ja muiden käyttömuotojen osalta nettona ja vero
viittaa ainoastaan vähennyskelvottomaan ALV:n. Tämä määritellään
tuotteista suoritettavan ALV:n ja sen ALV-osuuden erotukseksi, jonka
näiden tuotteiden käyttäjät saavat vähentää verotuksessa. Tuotteiden ALV
voidaan vaihtoehtoisesti määritellä myös kaikkien niiden vähennyskel-
vottomien määrien summaksi, joka käyttäjien on maksettava.
Vähennyskelvoton ALV kiinteisiin hintoihin voidaan laskea soveltamalla
perusvuonna voimassa olleita ALV-asteita perusvuoden hinnoissa esitet-
tyihin virtoihin. Jokainen kuluvan vuoden ALV-asteessa tapahtuva muutos
heijastuu näin ollen vähennyskelvottoman ALV:n hintaindeksiin eikä
volyymi-indeksiin.
Vähennettävän ja siten myös vähennyskelvottoman ALV:n osuus
tuotteesta maksettavasta ALV:sta voi vaihdella johtuen:
a) joko viiveellä tai heti voimaan tulleen verolain tai -määräyksen
muutoksen aiheuttamasta ALV:n vähennysoikeuden muutoksesta
b) tai tuotteen käyttötavoissa tapahtuneista muutoksista (esim. ALV-
vähennyskelpoisen käytön suhteellisen osuuden kasvu).
ALV:n vähennysoikeuden muutoksesta johtuvaa vähennettävän ALV:n
määrän muutosta, samoin kuin tuotteesta suoritettavan ALV:n veroasteen
muutosta, käsitellään kuvatun menetelmän mukaisesti muutoksena veron
hinnassa.
Toisaalta tuotteen käyttötavoissa tapahtuneista muutoksista johtuva
vähennettävän ALV:n määrän muutos aiheuttaa vähennettävän ALV:n
volyymissa muutoksen, jonka pitää puolestaan heijastua tuotteiden ALV:n
volyymi-indeksissä.
Kiinteän pääoman kuluminen
10.53. Kiinteän pääoman kulumisen volyymimittaimien laskenta ei aiheuta
paljon ongelmia, jos kiinteiden pääomaesineiden varannon muodostumi-
sesta on saatavana hyvää tilastoaineistoa. Useimpien maiden käyttämä
investointikertymämenetelmä edellyttää jo sinänsä, että käypähintaista
kiinteän pääoman kulumista arvioitaessa kiinteiden pääomaesineiden
varanto lasketaan ensin kiinteisiin hintoihin. Siirryttäessä hankintakus-
tannuksiin perustuvasta arvotuksesta jälleenhankintakustannuksiin
perustuvaan arvotukseen eri tilinpitojaksojen aikana hankitut pääomaesi-
neet on ensin arvotettava yhtäläiseen, esim. perusvuoden hintaan. Tässä
yhteydessä saatuja hinta- ja volyymi-indeksejä voidaan edelleen käyttää
kiinteähintaisen kiinteän pääoman kulumisen ja siihen liittyvän hintain-
deksin laskentaan.
Mikäli kiinteiden pääomaesineiden varannosta ei ole investointikertymää,
kiinteän pääoman kulumisen muutos kiinteisiin hintoihin saadaan
deflatoimalla käyvät hinnat tuotekohtaisista kiinteän pääoman muodos-
tustiedoista johdetuilla hintaindekseillä. Näin meneteltäessä on otettava
huomioon hankittujen pääomaesineiden ikärakenne.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 321
▼B
Palkansaajakorvaukset
10.54. Palkansaajien työpanoksen mittaamista varten palkansaajakorvauksien
määräyksiköksi voidaan sopia tunti tietyn tyyppistä tai tiettyä ammatti-
taitoa vaativaa työtä. Työtä mitattaessa työn laatu on otettava huomioon
samalla tavoin kuin tavaroita ja palveluja mitattaessa ja kullekin työlajille
on laskettava oma määräsuhdeluku. Työlajin hinta on työtunnista
maksettava korvaus, joka luonnollisesti vaihtelee työlajista riippuen.
Tehdyn työn volyymimittain saadaan laskennallisesti siten, että erilaisten
töiden määräsuhdelukujen painotettu keskiarvo painotetaan edellisvuoden
tai kiinteän perusvuoden palkansaajakorvauksien arvoilla. Työlle voidaan
vaihtoehtoisesti laskea palkkatasoindeksi laskemalla erilaisten töiden
tuntikorvauksissa tapahtuneiden suhteellisten muutosten painotettu
keskiarvo käyttäen palkansaajakorvauksia edelleen painoina. Mikäli
Laspeyresin volyymi-indeksi lasketaan epäsuorasti deflatoimalla
käypähintaiset palkansaajakorvausten muutokset tuntikorvausten
keskimääräisellä muutosindeksillä, jälkimmäisen indeksin pitäisi olla
Paaschen indeksi.
10.55. Palkansaajakorvausten reaalisen ostovoiman mittaamiseksi tämä virta
voidaan deflatoida näiden tulojen käyttöä mittaavalla indeksillä. Tätä
tarkoitusta varten hintaindeksiksi valitaan yleensä yksilöllisten kulutus-
menojen implisiittinen jakaja tai kuluttajahintaindeksi.
Valmistettujen kiinteiden varojen kanta ja varastot
10.56. Sekä valmistettujen kiinteiden varojen kannoista että varastoista tarvitaan
kiinteähintaisia tietoja. Ensiksi mainitun osalta pääoma/tuotos-suhteen
laskemiseen tarvittavia tietoja saadaan investointikertymämenetelmän
kautta, mikäli menetelmä on käytössä. Muussa tapauksessa varojen
kantojen arvotietoja voidaan kerätä tuottajilta ja luvut deflatoida kiinteän
pääoman kulumisen hintaindekseillä ottaen huomioon kantojen ikäraken-
teet.
Varastojen muutos on varastokirjausten arvo miinus otot varastoista ja
varastotappiot tilinpitojakson aikana. Kiinteähintaiset estimaatit saadaan
näistä komponenteista deflatoimalla. Mikäli varastojen volyymissa ja
hinnoissa tapahtuvat muutokset ovat verrattain säännöllisiä, varastojen
muutosestimaatit saadaan myös kertomalla varastojen volyymin muutos
kuluvan vuoden tai perusvuoden keskimääräisillä hinnoilla. Toisena
vaihtoehtona, joka on samalla tarkistusmenetelmä, voidaan laskea
varastojen muutosestimaatit tilinpitojakson lopussa ja alussa pidettyjen
varastojen kantojen erotuksena. Tätä tarkoitusta varten varastojen arvomiinus tuottajien kirjanpidon mukainen uudelleenarvostus on arvotettava
uudelleen ja ilmoitettava joko kuluvan vuoden tai perusvuoden keskimää-
räisinä hintoina. Mikäli keskimääräiset hinnat ovat kuluvan vuoden
hintoja, saatu arvo ilmoittaa varastojen volyymin muutoksen käypiin
hintoihin. Jos hinnat ovat perusvuoden hintoja, arvo vastaa varastojen
volyymin muutosta perusvuoden hintoihin.
Koko kansantalouden reaalitulon mittaimet
10.57. Tulovirtoja ei voi jakaa hinta- ja määräkomponentteihin, joten niille ei
voida määritellä hinta- ja volyymimittaimia samalla tavoin kuin edellä
kuvatuille virroille ja varannoille. Tulovirtojen reaaliarvoa voi mitata vain
siten, että valitaan tietty tavara- ja palvelukori, johon tulo normaalisti
käytetään ja deflatoidaan käypähintaiset tulot tämän korin hintaindeksillä.
Tällainen valinta on aina arvionvarainen siinä mielessä, että tulot harvoin
käytetään tiettyihin ostoksiin kyseisellä tilinpitojaksolla. Osa tuloista
saatetaan säästää myöhempiä ostoksia varten tai tilinpitojakson aikana
tehdyt ostokset on voitu rahoittaa osaksi aikaisemmista säästöistä.
10.58. Kiinteähintainen bruttokansantuote mittaa koko kansantalouden kokonais-
tuotannon (miinus välituotekäyttö) volyymia. Tämän tuotannon volyymin
lisäksi maassa vakinaisesti asuvien kokonaisreaalituloon vaikuttaa se,
missä suhteessa ulkomailta tapahtuvaa tuontia saadaan maksettua
viennillä. Mikäli vaihtosuhde paranee, tietyn tuontivolyymin maksami-
seen tarvitaan vähemmän vientiä, joten tietyllä kansantuotteen tasolla
tavaroita ja palveluja voidaan kohdentaa uudelleen viennistä kulutukseen
tai pääoman muodostukseen.
10.59. Reaalinen bruttokansantulo saadaan lisäämällä nk. reaalinen ulkomaan-
kauppavoitto bruttokansantuotteen volyymilukuihin. Reaalinen
ulkomaankauppavoitto — tai mahdollisesti tappio — on määritelmän
mukaan
T¼X/C0M
P/C0X
Px/C0M
Pm/C20/C211996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 322
▼B
ts. käypähintainen tuonti miinus vienti deflatoituna hintaindeksillä miinus
viennin deflatoidun arvon ja tuonnin deflatoidun arvon erotus. Sopivan
deflaattorin P valinta kauppataseen laskentaa varten tulisi jättää maan
tilastoviranomaisille, jotta maan erityisolosuhteet tulisi otettua huomioon.
Mikäli deflaattorin valinnasta on epävarmuutta, tuonnin ja viennin
hintaindeksien keskiarvosta saa todennäköisesti sopivan jakajan.
10.60. Reaalitulon kokonaissuureet yksilöidään ja määritellään seuraavasti:
Bruttokansantuote kiinteisiin hintoihin
plus ulkomaankaupan vaihtosuhteen muutoksista johtuva hinta-
voitto tai -tappio
on yhtä kuin reaalinen bruttokotimaantulo
plus ulkomailta saatavat reaaliset ensitulot
miinus ulkomaille maksettava reaaliset ensitulot
on yhtä kuin reaalinen bruttokansantulo
plus reaaliset tulonsiirrot ulkomailta
miinus reaaliset tulonsiirrot ulkomaille
on yhtä kuin reaalinen käytettävissä oleva bruttokansantulo
miinus kiinteän pääoman kuluminen kiinteisiin hintoihin
on yhtä kuin reaalinen käytettävissä oleva nettokansantulo.
Jotta eri kansantulo-kokonaissuureet saadaan esitettyä reaalituloina,
ensitulot ja tulonsiirrot ulkomailta ja ulkomaille suositellaan deflatoita-
vaksi kotimaisen loppukäytön indeksillä. Reaalinen käytettävissä oleva
kansantulo ilmoitetaan nettona vähentämällä sen bruttoarvosta kiinteän
pääoman kuluminen kiinteisiin hintoihin.
INDEKSIN LASKUKAAVAN JA PERUSVUODEN VALINTA
10.61. Yhtenäistä hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmää laadittaessa eri käyttö-
tarkoituksiin on varta vasten valittava tietyn tyyppinen indeksi.
10.62. Vuosittaisten volyymivaihtelujen mittaamiseen suositellaan Fisherin
volyymi-indeksiä, joka määritellään Laspeyresin ja Paaschen indeksien
geometriseksi keskiarvoksi. Pitkän aikavälin volyymimuutokset saadaan
ketjuttamalla eli kasaamalla vuosittaiset volyymin muutokset.
10.63. Vuosittaisten hintavaihtelujen mittaamiseen suositellaan Fisherin hintain-
deksiä. Pitkän aikavälin volyymimuutokset saadaan ketjuttamalla
vuosittaiset volyymin muutokset.
10.64. Fisherin indekseille ovat hyväksyttäviä vaihtoehtoja ketjuindeksit, joissa
käytetään Laspeyresin volyymi-indeksejä volyymin muutosten ja
Paaschen hintaindeksejä vuosittaisten hintavaihteluiden mittaamiseen.
10.65. Vaikka ketjuindeksi on volyymi- ja hintamittaimena käyttökelpoisin, on
huomattava, että summautuvuuskonsistenssin puutteesta voi olla vakavaa
haittaa monenlaisille analyyseille.
Kokonaissuure määritellään komponenttiensa summaksi. Summautuvuus
edellyttää, että tämä ominaisuus säilyy, kun sekä kokonaissuureen että sen
komponenttien arvot tietyltä viiteajanjaksolta ekstrapoloidaan ajan
suhteen volyymi-indeksilukuja käyttäen.
10.66. Tämän takia on suositeltavaa, että keskeisten kokonaissuureiden ketjuin-
deksien lisäksi laaditaan disaggregoidut luvut eli käypähintaiset määrät
arvotetaan suoraan perusvuoden hintoihin.
Kiinteähintaiset tilinpitotiedot on arvioitava mahdollisimman yksityiskoh-
taisella tasolla, mikäli tietojen halutaan olevan yhteensopivia yhtenäisessä
hinta- ja volyymimittainjärjestelmässä. Tarjonta- ja käyttötaulukot ovat
kaikkien kiinteähintaisten mittaimien keskeinen, käsitteellinen sekä
tilastollinen kehikko. Lisätietoja saa liitetaulukoista.
Kiinteähintaisten sarjojen perusvuotta on kuitenkin vaihdettava ajan
mittaan. EKT noudattaa periaatetta, jonka mukaan perusvuosi vaihdetaan
vuodesta 1995 lähtien joka viides vuosi. Perusvuoden vaihtuessa vanhan
perusvuoden mukainen aikasarja liitetään tavallisesti uuden perusvuoden
mukaiseen aikasarjaan eikä uudelleenpainotusta viedä taaksepäin. Liittä-
minen aiheuttaa perusvuoden päivityksen yhteydessä sen, että
summautuvuus häviää.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 323
▼B
10.67. Mikäli perusvuoden arvoja ekstrapoloidaan volyymin ketjuindekseillä,
käyttäjille on selitettävä, miksi taulukoiden tiedot eivät ole summautuvia.
Summautumattomat ”kiinteähintaiset” tiedot julkaistaan korjaamattomina.
Menettely on läpinäkyvä ja osoittaa ongelman laajuuden käyttäjille.
Tämä ei sulje pois mahdollisuutta, että tilaston laatijat saattavat tietyissä
olosuhteissa päätyä eliminoimaan poikkeavia tietoja saadakseen aineiston
kokonaisuuden kannalta yhtenäisemmäksi.
MAIDEN VÄLISET HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIT
10.68. Maiden välisissä hinta- ja volyymivertailuissa joudutaan ratkaisemaan eri
kansallisten valuuttojen vertailuista aiheutuvat ongelmat. Koska valuutta-
kurssit eivät ole riittävän vakaita tähän tarkoitukseen eivätkä anna oikeaa
kuvaa ostovoiman eroista, maiden välisiin vertailuihin on sovellettava
samaa metodiikkaa kuin maan sisäisiin eri ajankohtien välisiin vertai-
luihin. Maapareja varten on laadittava hinta- ja volyymi-indeksit
soveltamalla saman tyyppisiä indeksin laskukaavoja, joita käytetään eri
ajanjaksojen välisten erojen mittaamiseen. Maaparissa A ja B indeksien
painot voivat määräytyä kumman tahansa maan mukaan ja indeksit voivat
— maan A näkökulmasta katsottuna — olla Laspeyresin indeksejä, jolloin
painot määräytyvät maan A mukaan, tai Paaschen indeksejä, jolloin painot
määräytyvät maan B mukaan.
10.69. Mikäli kahden vertailtavan maan kansantaloudet eroavat huomattavasti
toisistaan, Laspeyresin ja Paaschen indeksien välinen ero saattaa
muodostua hyvinkin suureksi, jolloin tulos riippuisi liiaksi valitusta
indeksistä. Tämän vuoksi EKT edellyttää, että kahdenvälisissä vertailuissa
käytetään näiden kahden indeksin keskiarvoa Fisherin indeksin muodossa.
10.70. Suorat määrälliset vertailut vain vähän yhteisiä piirteitä sisältävien
taloudellisten tilanteiden välillä ovat luonnostaan vaikeita, joten paras
vaihtoehto on deflatoida käypähintaiset arvot hintaindekseillä. Kansainvä-
lisiin vertailuihin tämä pätee jopa enemmän kuin eri ajankohtien välisiin
vertailuihin. Mikäli tuotteet on yksilöity ja eritelty huolellisesti,hintasuhteet voidaan laskea kunkin maan hintatiedusteluista kertyneistä
tiedoista. Koska hinnat ilmoitetaan kansallisissa valuutoissa, hintasuhteita
tulkitsemalla päästään käsitteeseen ostovoimapariteetti (OVP). Maiden A
ja B valuuttojen välinen tietyn tuotteen OVP määritellään siksi maassa B
tarvittavaksi B:n valuuttayksikköjen määräksi, jolla saa saman
tuotemäärän kuin yhdellä A:n valuuttayksiköllä maassa A. Tuoteryhmien
ja eri kokonaissuureiden OVP:t aina BKT:seen asti saadaan painottamalla
tuotteiden OVP:t niiden suhteellisella osuudella menoista. Kahden maan
välisen hintatason indeksin saamiseksi OVP-indeksi on jaettava vertailta-
vien maiden sen hetkisellä valuuttakurssilla.
10.71. Markkinattomien palvelujen kansainvälisissä vertailuissa törmätään
samoihin ongelmiin kuin aikavertailuissa. Tämä tarkoittaa, että tuotoksia
mitataan niiden panoksien summana. Maiden välisissä vertailuissa OVP:t
lasketaan nykyään näiden keskeisten panoskomponenttien hintasuhteiden
pohjalta. Tällainen menetelmä, jossa vertaillaan panosten volyymeja, ei
ota huomioon markkinattomien palvelujen tuottamisessa vertailtavien
maiden välillä vallitsevia tuottavuuseroja. Tämän vuoksi on tärkeää
kehittää menetelmiä, jotka sen sijaan johtavat markkinattomien palvelujen
tuotoksen volyymin vertailuihin. Yksittäisten markkinattomien palvelujen
kohdalla tämän pitäisi olla mahdollista yleensä samaan tapaan kuin
ajankohtien välisiä vertailuja tehtäessä.
10.72. EKT:ssä todetaan eri maiden välisten hinta- ja volyymivertailujen tarve.
Päätavoitteena ovat BKT:n ja sen käytön volyymivertailut, ja tässä
yhteydessä transitiivisuusehdon on täytyttävä. Transitiivisuus tarkoittaa,
että maahan A perustuva maan C suora indeksi on yhtä kuin epäsuora
indeksi, joka saadaan kertomalla maahan A perustuva maan B suora
indeksi maahan B perustuvalla maan C suoralla indeksillä.
10.73. EKT soveltaa monenvälisten volyymimittaimien ja OVP:ien laskemiseen
lähestymistapaa, jossa vertailut aloitetaan kahdenvälisinä kaikkien kysee-
seen tulevien maaparien osalta. Tähän tarkoitukseen käytetyt Fisherin
indeksit eivät ole transitiivisia, mutta niistä on mahdollista johtaa
mahdollisimman läheisesti alkuperäisiä Fisherin indeksejä muistuttavia
transitiivisia indeksejä perinteistä pienimmän neliösumman kriteeriä
hyväksi käyttäen. Alkuperäisten Fisherin indeksien ja haluttujen transitii-
visten indeksien välisten poikkeamien minimointi johtaa nk. EKS-
indeksikaavaan.
10.74. EKS-indeksissä käytetään hyväksi kaikkia maan i maahan k liittäviä
epäsuoria indeksejä sekä niiden välisiä suoria indeksejä. Maiden i ja k
välillä se on i:n ja k:n välisen suoran indeksin ja kaikkien mahdollisten
epäsuorien indeksien geometrinen keskiarvo. Suoralle indeksille annetaan1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 324
▼B
aina epäsuoran indeksin paino kerrottuna kahdella. Transitiivisuusehto
saadaan täytettyä tietyn maaparin osalta liittämällä kaikki muut maat
maaparin EKS-indeksiin.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 325
▼B
LUKU 11
VÄESTÖ JA TYÖPANOS
11.01. Tietyistä eri maiden tai saman kansantalouden toimialojen tai sektoreiden
välisistä vertailuista tulee tarkoituksenmukaisia vasta tarkasteltaessa
kansantalouden tilinpidon kokonaissuureita (esim. bruttokansantuotetta,
kotitalouksien loppukulutusta, toimialan arvonlisäystä, palkansaajakor-
vauksia) suhteessa asukasmäärään ja työpanosmuuttujiin. Tätä tarkoitusta
varten on tarpeellista määritellä eräät kansantalouden tilinpitoon läheisesti
liittyvät käsitteet, kuten kokonaisväestö, työllisyys, työpaikat, tehtyjen
työtuntien kokonaismäärä, kokoaikavastaavuus ja palkansaajien työpanos
kiinteinä palkkauskorvauksina.
11.02. Nämä käsitteet määritellään järjestelmässä talousalueen ja taloudellisen
mielenkiinnon keskuksen käsitteiden pohjalta.
11.03. Työpanokset on luokiteltava niiden samojen tilastollisten yksikköjen
pohjalta, joita käytetään tuotannon analysointiin, eli paikallisen toimia-
layksikön ja institutionaalisen yksikön pohjalta.
11.04. Ne kokonaissuureet, joihin väestöä ja työpanoksia kuvaavat lukumäärät
liittyvät, ovat vuosittaisia kokonaismääriä. Tilinpidossa tulisi näin ollen
käyttää keskimääräistä väestöä ja työpanoksia vuoden aikana.
Tehtäessä useita tiedusteluja vuoden aikana lukuarvoksi valitaan eri
tiedusteluissa saatujen tulosten keskiarvo.
Mikäli tiedusteluja tehdään vain yksi, on tärkeää tutkia, onko tieduste-
lujakso täysin edustava; arvioitaessa tietoja koko vuoden osalta tulisi
käyttää viimeisintä saatavana olevaa tietoa vuosittaisista vaihteluista.
Esim. keskimääräistä työllisyyttä arvioitaessa tulisi ottaa huomioon se
seikka, että tietyt ihmiset eivät työskentele koko vuotta (tilapäiset ja/tai
kausityöntekijät).
KOKONAISVÄESTÖ
11.05. Määritelmä: Maan kokonaisväestö tiettynä ajankohtana käsittää kaikki
ne maan kansalaiset ja ulkomaalaiset henkilöt, jotka tuona
ajankohtana asuvat vakinaisesti maan talousalueella, vaikka
he olisivat tilapäisesti sieltä poissa. Henkilölaskentojen
vuotuisesta keskiarvosta saadaan tiettyjä tarkoituksia varten
sopiva perusta kansantalouden tilinpidon muuttujien
arviointiin tai nimittäjäksi vertailuihin.
11.06. Kansantalouden tilinpidossa kokonaisväestö määritellään kotipaikan
käsitteen perusteella (ks. luku yksiköt ja yksiköiden ryhmittely).
Henkilön katsotaan asuvan maassa vakinaisesti, mikäli hän on, tai aikoo
olla, maan talousalueella vähintään vuoden pituisen ajanjakson.
Henkilön katsotaan olevan tilapäisesti poissa, mikäli hän asuu maassa
vakinaisesti, mutta on, tai aikoo olla, ulkomailla korkeintaan vuoden
pituisen ajanjakson.
Kaikkien samaan kotitalouten (1) kuuluvien henkilöiden kotipaikka on
siellä, missä kotipaikalla on taloudellisen mielenkiinnon keskus, so. siellä,
missä kotitaloudella on asunto, jota kotitalouden jäsenet pitävät ja
käyttävät pääasiallisena asumuksenaan. Kotimaiseen kotitalouteen
kuuluvan kotipaikka pysyy kotimaassa, vaikka hän tekisi usein toistuvia
matkoja talousalueen ulkopuolelle, koska kotitalouden taloudellisen
mielenkiinnon keskus säilyy siinä kansantaloudessa, jossa sen kotipaikka
on.
11.07. Maan kokonaisväestöön luetaan:
a) maassa vakinaisesti asuvat kansalaiset;
b) ulkomailla vuotta lyhyemmän ajanjakson oleskelevat siviilikansalaiset
(rajatyöntekijät, kausityöntekijät, turistit, potilaat jne.);
c) vähintään vuoden pituisen ajanjakson maassa asuvat ulkomaiset
siviilihenkilöt (mukaan lukien Euroopan yhteisöjen instituutioiden
sekä maan maantieteellisellä alueella sijaitsevien kansainvälisten
siviilijärjestöjen henkilökunta (2));
d) maan maantieteellisellä alueella sijaitsevien kansainvälisten sotilasjär-
jestöjen palveluksessa oleva ulkomaalainen sotilashenkilökunta (2);1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 326
(1) Kotitalouden käsite on määritelty luvussa ”Yksiköt ja yksiköiden ryhmittelyt”.
(2) Mukaan lukien mukana seruaavat samaan kotitalouteen kuuluvat henkilöt.
▼B
e) pitkäaikaisella komennuksella maassa oleva avustava ulkomaalainen
tekninen henkilökunta (1), jonka katsotaan olevan isäntämaan halli-
tuksen palkkaamaa sen hallituksen tai kansainvälisen järjestön
puolesta, joka varsinaisesti rahoittaa kyseisen henkilökunnan työsken-
telyn.
Yleisen käytännön mukaisesti kokonaisväestöön luetaan myös seuraavat
henkilöt riippumatta siitä, kuinka pitkään he oleskelevat maan ulkopuo-
lella
a) ulkomailla opiskelevat maan kansalaiset riippumatta ulkomailla
tapahtuvan opiskelun kestosta;
b) ulkomaille sijoitetut, maan asevoimiin kuuluvat henkilöt (1);
c) maan maantieteellisen alueen ulkopuolella sijaitsevien kansallisten
tieteellisten tutkimuskeskusten henkilöstöön kuuluvat kansalaiset (1);
d) ulkomaille sijoitettujen diplomaattiedustojen henkilökuntaan kuuluvat
kansalaiset (1);
e) osittain tai kokonaan maan talousalueen ulkopuolella toimivien
laivojen, kalastus- ja ilma-alusten ja kelluvien porauslauttojen
miehistöön kuuluvat kansalaiset (1).
11.08. Toisaalta maan kokonaisväestöön ei lueta:
a) maan alueella vuotta lyhyempää ajanjaksoa oleskelevia ulkomaisia
siviilihenkilöitä (rajatyöntekijät, kausityöntekijät, turistit, potilaat jne.);
b) vähintään vuoden ulkomailla oleskelevia maan siviilikansalaisia;
c) ulkomailla sijaitsevien kansainvälisten järjestöjen palveluksessa
olevaa, maan kansalaisista koostuvaa sotilashenkilökuntaa;
d) ulkomailla pitkäaikaisella komennuksella olevaa, maan kansalaisista
koostuvaa avustavaa teknistä henkilökuntaa, jonka katsotaan olevan
isäntämaan hallituksen palkkaamaa sen hallituksen tai kansainvälisen
järjestön puolesta, joka varsinaisesti rahoittaa kyseisen henkilökunnan
työskentelyn;
eikä sovitun käytännön mukaisesti myöskään:
a) maassa opiskelevia ulkomaisia opiskelijoita riippumatta maassa
tapahtuvan opiskelun kestosta;
b) maahan sijoitettuja, vieraan maan asevoimiin kuuluvia henkilöitä;
c) maan maantieteellisen alueen siäpuolella sijaitsevien ulkomaisten
tieteellisten tutkimuskeskusten ulkomaalaista henkilökuntaa;
d) maahan sijoitettujen ulkomaiden diplomaattiedustustojen jäseniä.
11.09. Edellä mainittu määritelmä eroaa nykyisestä (eli de facto) väestöstä, joka
koostuu maan maantieteellisellä alueella tiettynä ajankohtana fyysisesti
olevista henkilöistä.
TALOUDELLISESTI AKTIIVINEN VÄESTÖ
11.10. Määritelmä: Taloudellisesti aktiivinen väestö käsittää kaikki ne tietyn
iän ylittävät henkilöt sukupuolesta riippumatta, jotka
tiettynä viiteajanjaksona ovat (järjestelmän tuotantorajojen
sisälle kuuluvien) tuotantotoimialojen käytettävissä työvoi-
mana.
Määritelmä kattaa kaikki ne henkilöt, jotka täyttävät työlliseksi (joko
palkansaajana tai itsenäisenä yrittäjänä) tai työttömäksi luettavan henkilön
vaatimukset.
”Palkansaajat” ja ”itsenäiset yrittäjät” on määritelty kohdassa ”työllisyys”.”Työttömät” on määritelty kohdassa ”työttömyys”.
TYÖLLISYYS
11.11. Määritelmä: Työllisyyden käsite kattaa kaikki ne henkilöt — sekä
palkansaajat että itsenäiset yrittäjät — jotka toimivat jollain
järjestelmän tuotantorajojen sisään kuuluvalla tuotantotoi-
mialalla.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 327
(1) Mukaan lukien mukana seruaavat samaan kotitalouteen kuuluvat henkilöt.
▼B
PALKANSAAJAT (1)
11.12. Määritelmä: Palkansaajiksi määritellään kaikki ne henkilöt, jotka ovat
työsuhteessa toiseen kotimaiseen institutionaaliseen
yksikköön ja saavat työstään korvausta (merkitään kohtaan
D.1 palkansaajakorvaukset).
Työsuhde on olemassa silloin, kun henkilön ja yrityksen välillä on
molempien osapuolten tavallisesti vapaaehtoisesti solmima määrämuo-
toinen tai vapaamuotoinen sopimus siitä, että henkilö tekee työtä
yritykselle rahapalkkaa tai luontoiskorvausta vastaan.
Palkansaajat luokitellaan tähän kohtaan, mikäli he eivät lisäksi ole
itsenäisenä yrittäjänä työssä, joka on katsottava henkilön päätoimeksi:
tällaisessa tapauksessa heidät luokitellaan kohtaan itsenäiset yrittäjät.
11.13. Palkansaajiin luetaan seuraavat henkilöryhmät:
a) työnantajan työsopimuksen perusteella palkkaamat henkilöt (ruumiil-
lisen ja ei-ruumiillisen työn tekijät, yritysjohdon henkilöstö,
kotitalouksien palkkaamat henkilöt, työllisyysohjelman puitteissa
tuotantotoimialalla palkkatyötä tekevät ihmiset);
b) valtion virkamiehet ja muut julkishallinnon työntekijät, joiden
työehdot on säädetty laissa;
c) maan asevoimiin joko pitkäksi tai lyhyeksi aikaa värväytyneet henkilöt
sekä palvelukseen kutsutut (mukaan lukien siviilipalvelukseen
kutsutut) henkilöt;
d) uskonnolliset toimihenkilöt, mikäli he ovat suoraan jonkin julkisyh-
teisön tai voittoa tavoittelemattoman yhteisön palkkaamia;
e) yhteisöjen ja yritysmäisten yhteisöjen omistajat, mikäli he työskente-
levät näissä yrityksissä;
f) opiskelijat, jotka ovat sopimuksella sitoutuneet käyttämään osan
työpanoksestaan yrityksen tuotantoprosessiin palkkaa, muuta korvausta
ja (tai) koulutuspalvelua vastaan;
g) etätyöntekijät (2), mikäli on nimenomaisesti sovittu siitä, että etätyön-
tekijä saa palkkaa tai muuta korvausta tehdyn työn mukaan, ts. tiettyyn
tuotantoprosessiin työpanokseksi tehdyn työmäärän mukaan;
h) vammaistyöntekijät, mikäli heidän ja työnantajan välillä on
määrämuotoinen tai vapaamuotoinen työsuhde;
i) tilapäistyövoimaa välittävien toimistojen palkkaamat henkilöt, joita ei
lueta heidän varsinaisena työpaikkanaan olevan yrityksen toimialan
työntekijöiksi, vaan heidät palkanneen välitystoimiston toimialan
työntekijöiksi. Panos-tuotosanalyysiä varten tämä henkilöryhmä kaik-
kine liitännäiskuluineen voidaan tosin luokittaa uudelleen (ks. kohta
9.51).
11.14. Myös tilapäisesti töistä poissa olevat henkilöt katsotaan palkansaajiksi,
mikäli heillä on muodollinen sidos työpaikkaan. Tämä muodollinen sidos
tulisi määritellä yhden tai useamman seuraavan kriteerin mukaan:
a) henkilö saa säännöllistä palkkaa;
b) henkilöllä on varmuus poissaolon syyn päättymistä seuraavasta töihin
palaamisesta tai sovittu töihinpalaamispäivä;
c) töistä poissaolo on jatkunut ajanjakson, joka voi mahdollisesti olla sen
luonteinen, että työntekijät voivat saada korvausetuuksia ilman
velvollisuutta ottaa vastaan muita töitä.
Tämä käsittää henkilöt, jotka ovat tilapäisesti poissa töistä sairauden tai
ruumiinvamman, vapaan tai loman, lakon tai työsulun, opiskelu-,
koulutus- tai harjoitteluvapaan, äitiys- tai vanhempainloman, taloudellisen
toiminnan vähenemisen, huonoista sääolosuhteista, koneiden tai laitteiden
rikkoutumisesta, sähkökatkoksesta tai raaka- tai polttoainepulasta
johtuvan töiden tilapäisen järjestelyvaikeuden tai keskeytymisen, taimuun vapaata sisältävän tai sitä sisältämättömän tilapäisen poissaolon
takia.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 328
(1) ”Palkansaajat” vastaa Kansainvälisen työjärjestön määrittelemää käsitettä ”työsuhde,
josta saa palkaa tai muuta korvausta”.
(2) Etätyöntekijä on henkilö, joka yrityksen kanssa etukäteen sovitun järjestelyn tai solmitun
sopimuksen nojalla tekee töitä tai tuottaa tietyn määrän tavaroita tai palveluksia
kyseiselle yritykselle, mutta jonka työskentelypaikka ei ole kyseisessä yrityksessä.
▼B
ITSENÄISET YRITTÄJÄT
11.15. Määritelmä: Itsenäiseksi yrittäjäksi määritellään henkilöt, jotka joko
yksin tai yhdessä muiden kanssa omistavat ne
yhtiöimättömät yritykset, jossa he työskentelevät, poislu-
kien yritysmäisiksi yhteisöiksi luokiteltavat yhtiöimättömät
yritykset. Itsenäiset yrittäjät luokitellaan tähän kohtaan,
mikäli he eivät lisäksi ole palkkatyössä, joka on katsottava
henkilön päätoimeksi: viimeksi mainitussa tapauksessa
heidät luokitellaan kohtaan palkansaajat.
Yllä tarkoitetut henkilöt voivat viiteajanjaksona olla tilapäisesti poissa
töistä minkä tahansa yksittäisen syyn takia. Itsenäisestä yrittämisestä
saatava korvaus on sekatuloa.
11.16. Itsenäisiin yrittäjiin luetaan myös seuraavat henkilöryhmät:
a) ilman korvausta työskentelevät perheenjäsenet, mukaan lukien koko-
naan tai osittain markkinatuottantoa harjoittavissa ei-yhteisöyrityksissä
työskentelevät perheenjäsenet;
b) etätyöntekijät, joiden tulo määräytyy heidän vastuullaan olleen
tuotantoprosessin tuotoksen arvon mukaan työpanoksen suuruudesta
riippumatta;
c) työntekijät, jotka yksin tai yhdessä muiden kanssa harjoittavat sellaista
tuotantoa, jonka ainoana tarkoituksena on työntekijöiden oma
loppukulutus tai pääoman muodostus.
Ilman korvausta työskentelevät vapaaehtoistyöntekijät luetaan kuuluviksi
itsenäisiin yrittäjiin, mikäli heidän vapaaehtoisen toimintansa tuloksena
syntyy tavaroita, esim. asunnon, kirkon tai muun rakennuksen rakenta-
minen. Mikäli kuitenkin heidän vapaaehtoisen toimintansa tuloksena
syntyy palveluja, esim. maksuton hoito- tai siivoustyö, heitä ei sisällytetätyöllisyyteen, koska näitä vapaaehtoispalveluja ei lueta tuotantoon (ks.
3.08).
Omistusasuntojen tuottamiin asuntopalveluihin ei liity työpanosta;
omistusasunnossa asuvia ei sellaisenaan pidetä itsenäisenä yrittäjänä.
TYÖLLISYYS JA KOTIPAIKKA
11.17. Tuottajayksiköiden toiminnan tuloksia voi verrata työllisyyteen vain,
mikäli viimeksi mainittuun sisällytetään sekä ne maassa vakinaisesti
asuvat että ulkomaiset henkilöt, jotka tekevät työtä kotimaisille tuotta-
jayksiköille.
Tämän perusteella työllisyyteen luetaan myös seuraavat henkilöryhmät:
a) ulkomaiset rajatyöntekijät, so. henkilöt, jotka kulkevat päivittäin rajan
yli töihin talousalueelle;
b) ulkomaiset kausityöntekijät, so. henkilöt, jotka muuttavat vuotta
lyhyemmäksi ajaksi talousalueelle työhön toimialoille, joilla tarvitaan
ajoittain lisätyövoimaa;
c) ulkomaille sijoitetut maan asevoimiin kuuluvat henkilöt;
d) maan maantieteellisen alueen ulkopuolella sijaitsevien kansallisten
tieteellisten tutkimuskeskusten henkilöstöön kuuluvat kansalaiset;
e) ulkomailla sijaitsevien diplomaattiedustustojen henkilökuntaan
kuuluvat kansalaiset;
f) kotimaisten talousyksiköiden käyttämien laivojen, kalastus- ja ilma-
alusten ja kelluvien porauslauttojen miehistön jäsenet;
g) talousalueen ulkopuolella toimipaikkaa pitävien julkishallinnon
toimielimien paikalliset työntekijät.
11.18. Toisaalta työllisyyteen ei lueta seuraavia henkilöryhmiä:
a) maassa vakinaisesti asuvat henkilöt, jotka ovat raja-tai kausityönte-
kijöitä, so. jotka ovat töissä toisella talousalueella;
b) ulkomaisten talousyksiköiden käyttämien laivojen, kalastus- ja ilma-
alusten ja kelluvien porauslauttojen miehistöön kuuluvat kansalaiset;
c) maan maantieteellisellä alueella toimipaikkaa pitävien ulkomaisten
julkishallinnollisten toimielimien paikalliset työntekijät;
d) Euroopan yhteisöjen instituutioiden ja maan maantieteellisellä alueella
sijaitsevien kansainvälisten siviilijärjestöjen henkilökunta (mukaan
lukien suoraan palkatut paikalliset työntekijät);
e) maan maantieteellisellä alueella sijaitsevien kansainvälisten sotilasjär-
jestöjen palveluksessa olevat asevoimiin kuuluvat henkilöt;1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 329
▼B
f) talousalueella sijaitsevissa ulkomaisissa tieteellisissä tutkimuskeskuk-
sissa työskentelevät kansalaiset.
11.19. Jotta muunnos työvoimatilastoissa yleistesti käytettyihin käsitteisiin
(kansallinen työllisyys) olisi mahdollista, erityisesti seuraavat henkilö-
ryhmät esitetään EKT:ssä erillisinä:
a) asepalvelukseen kutsutut joukot (ei sisälly työvoimatilastoihin, mutta
on sisällytetty EKT:n kohtaan julkisyhteisöjen palvelut);
b) maassa vakinaisesti asuvat, jotka tekevät työtä ulkomaisissa tuotta-
jayksiköissä (sisältyy työvoimatilastoihin, mutta ei sisälly EKT:n
määrittelemään työllisyyteen);
c) ulkomaalaiset, jotka tekevät työtä kotimaisissa tuottajayksiköissä (ei
sisälly työvoimatilastoihin, mutta sisältyy EKT:n määrittelemään
työllisyyteen);
d) laitoksessa pysyvästi elävät kotimaiset työntekijät;
e) kotimaassa asuvat työntekijät, jotka ovat alle työvoimatilastossa
huomioon otetun iän.
TYÖTTÖMYYS
11.20. Määritelmä: Käsite ”työttömät” kattaa Kansainvälisen työjärjestön
(kolmastoista kansainvälinen työvoimatilastokonferenssi)
laatimien normien mukaisesti kaikki ne tietyn iän ylittäneet
henkilöt, jotka olivat viiteajanjaksona:
a) ”ilman työtä”, so. eivät olleet työssä palkkaa tai muuta
korvausta vastaan tai itsenäisenä yrittäjänä;
b) ”työhön saatavilla”, so. olivat viiteajanjaksona saatavilla
työhön palkkaa tai muuta korvausta vastaan tai
itsenäiseksi yrittäjäksi; ja
c) ”työnhakijoina”, so. olivat ryhtyneet erityisiin toimiin
tietyllä viiteajanjaksoa edeltäneellä ajanjaksolla etsiäk-
seen töitä palkkaa tai muuta korvausta vastaan tai
tullakseen itsenäiseksi yrittäjäksi.
Näihin erityisiin toimiin voidaan lukea kirjoittautuminen julkiseen tai
yksityiseen työnvälitykseen; suoraan työnantajiin kohdistettu työnhaku;
töiden kysely työmailta, maatiloilta, tehtaiden porteilta, markkina- tai
muilta kokoontumispaikoilta; sanomalehti-ilmoitusten laittaminen tai
niihin vastaaminen; turvautuminen ystävien tai sukulaisten apuun töidensaamiseksi; maan, rakennuksen, koneiden tai laitteiden etsintä oman
yrityksen perustamiseksi; rahoituksen järjestäminen; lupien ja lisenssien
hakeminen jne.
11.21. Määritelmä: Työttömyysaste kuvaa työttömien prosentuaalista osuutta
taloudellisesti aktiivisesta väestöstä.
Työttömyysaste lasketaan tavallisesti eri sukupuoli- ja ikäryhmille, ja
joskus lisäksi ristiinluokitellaan muiden väestömuuttujien kuten sivii-
lisäädyn, pätevyyden tai kansallisuuden mukaan.
TYÖPAIKAT
11.22. Määritelmä: Työpaikka on henkilön ja kotimaisen institutionaalisen
yksikön välinen nimenomainen tai hiljainen sopimus (
1)
siitä, että henkilö tekee työtä (2) palkkaa tai muuta
korvausta (3) vastaan erikseen määritellyn ajanjakson ajan
tai toistaiseksi.
Tämä määritelmä kattaa sekä palkansaajien että itsenäisten yrittäjien
työpaikat: ts. kyseessä on palkansaajan työpaikka, mikäli henkilö kuuluu
toiseen institutionaalisen yksikköön kuin työnantaja, ja itsenäisen yrittäjän
työpaikka, mikäli henkilö kuuluu samaan institutionaaliseen yksikköön
kuin työnantaja.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 330
(1) Nimenomainen tai hiljainen sopimus liittyy työpanoksen antamiseen, ei tavara- tai
palvelustuotoksen tuottamiseen.
(2) Työ tarkoittaa mitä tahansa toimintaa, joka myötävaikuttaa tavaroiden tai palvelujen
tuotantoon tuotantorajojen sisällä. Työn laillisuudella ja työntekijän iällä ei periaatteessaole merkitystä.
(
3) Palkaa tai muu korvaus on tässä kohdassa tulkittava laajamerkityksiseksi käsitteeksi,
johon sisältyy itsenäisten yrittäjien sekatulo.
▼B
11.23. Käsite työpaikat eroaa edellä määritellystä työllisyyden käsitteestä
seuraavasti:
a) Työpaikan käsitteeseen sisältyy saman henkilön toinen, kolmas jne.
työpaikka. Viiteajanjaksona (yleensä viikko) nämä henkilön työpaikat
voivat olla joko peräkkäisiä tai, mikäli henkilöllä on sekä päivätyö että
iltatyö, samanaikaisia.
b) Yllä määritelty työpaikan käsite sulkee toisaalta pois ne tilapäisesti
töistä poissa olevat henkilöt, joilla on ”määrämuotoinen sidos
työpaikkaansa” esim. siinä muodossa, että heillä on ”varmuus töihin
palaamisesta tai sovittu töihinpaluupäivä”. Tällaista lomautetun tai
muualla koulutuksessa olevan henkilön ja työnantajan välistä yhtei-
symmärrystä ei lasketa tilinpitojärjestelmässä työpaikaksi.
TYÖPAIKAT JA KOTIPAIKKA
11.24. Maan talousalueella sijaitseva työpaikka on henkilön (jonka kotipaikka
voi olla toisella talousalueella) ja maan kotimaisen institutionaalisen
yksikön välinen nimenomainen tai hiljainen sopimus.
Taloudelliseen toimintaan käytetyn työpanoksen mittaamisen kannalta
ainoastaan institutionaalisen tuottajayksikön kotipaikalla on merkitystä,
koska yksinomaan kotimaiset tuottajat osallistuvat bruttokansantuotteen
tuottamiseen.
11.25. Lisäksi:
a) Työpaikat sisällytetään laskennassa talousalueen työpaikkoihin, mikäli
kotimaisen tuottajan työntekijät ovat tilapäisesti töissä toisella
talousalueella ja mikäli tuottajaa ei toiminnan luonteen ja keston
perusteella ole pidettävä toisen talousalueen laskennallisena talousyk-
sikkönä.
b) Työpaikkoja ei sisällytetä laskennassa talousalueen työpaikkoihin,
mikäli niissä tehty työ tehdään ulkomaisille institutionaalisille
yksiköille, ts. yksiköille, joiden taloudellisen mielenkiinnon keskus
on toisessa maassa ja jotka eivät aio toimia kotimaan alueella
vähintään vuotta.
c) Kansainvälisten järjestöjen henkilöstön sekä ulkomaiden lähetystöjen
paikan päältä palkkaaman henkilöstön työpaikkoja ei sisällytetä
laskentaan, sillä työnantajayksiköt eivät ole kotimaisia.
TEHTYJEN TYÖTUNTIEN KOKONAISMÄÄRÄ
11.26. Määritelmä: Tehtyjen työtuntien kokonaismäärä on niiden todellisten
työtuntien yhteenlaskettu määrä, jotka on tehty laskenta-
ajanjakson aikana palkansaajana tai itsenäisenä yrittäjänä
edellyttäen, että näiden tuotos on tuotantorajojen sisällä.
Koska palkansaajan määritelmä on laaja ja kattaa osa-aikaiset työntekijät
sekä tilapäisesti töistä poissa olevat henkilöt, joilla kuitenkin on
määrämuotoinen sidos työhön, sopiva tuottavuuslaskelmien mittain
EKT:n suositusten mukaan on tehtyjen työtuntien kokonaismäärää eikä
työllisten lukumäärä.
Tehtyjen työtuntien kokonaismäärää suositellaan käytettäväksi järjes-
telmässä työpanosten mittana.
11.27. Todellisten työtuntien kokonaismäärä käsittää Kansainvälisen työjärjestön
(kymmenes kansainvälinen työvoimatilastokonferenssi) laatimien normien
mukaisesti:
a) normaalina työaikana tehdyt todelliset työtunnit;
b) normaalina työaikana tehtyjen työtuntien lisäksi tehdyt työtunnit, joista
yleisesti maksetaan normaalia korkeampaa palkkaa (ylityö);
c) työpaikalla mm. työmaan valmisteluun, korjaus- ja huoltotöihin,
työkalujen valmisteluun ja puhdistukseen tai kuittien, laskujen, työajan
pituutta koskevien raporttien ja muiden raporttien tekemiseen käytetty
aika;
d) työpaikalla odotteluun tai valmiinaoloon käytetty joutoaika, mikä voi
johtua esim. töiden tilapäisestä puuttumisesta, koneiden tai laitteiden
rikkoutumisesta tai onnettomuuksista, tai työpaikalla vietetty aika, jona
ei tehdä työtä, mutta jolta työnantaja on sitoutunut maksamaan palkkaa
sopimuksen nojalla;
e) työpaikalla pidettäviä lyhyitä lepohetkiä, mukaan lukien virvoketauot,
vastaava aika.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 331
▼B
11.28. Todellisiin työtunteihin ei toisaalta lueta:
a) tunteja, joilta maksetaan, mutta joina ei tehdä työtä, kuten palkalliset
vuosilomat, yleiset vapaapäivät tai sairasloma;
b) aterioihin käytettyjä taukoja;
c) työpaikan ja kodin välisiin matkoihin käytettyä aikaa siinäkään
tapauksessa, että siitä maksetaan (rakennustyöläiset). Työnantajan
ajalla järjestetty tällainen matkustaminen luetaan kuitenkin työtun-
teihin.
11.29. Tehtyjen työtuntien kokonaismäärä on niiden todellisten työtuntien
yhteenlaskettu määrä, jotka laskenta-ajanjakson aikana on tehty talousa-
lueella sijaitsevissa palkansaajien ja itsenäisten yrittäjien työpaikoissa
a) mukaan lukien talousalueen ulkopuolella tehty työ sellaisille kotimai-
sille institutionaalisille työnantajayksiköille, joilla ei ole taloudellisen
mielenkiinnon keskusta siellä, missä työ tehdään;
b) poislukien työ sellaisille ulkomaisille institutionaalisille työnantajayk-
siköille, joilla ei ole taloudellisen mielenkiinnon keskusta
talousalueella.
11.30. Monissa yrityskyselyissä kirjataan maksettuja tunteja, ei tehtyjä työtun-
teja.
Tällaisissa tapauksissa kullekin työpaikkaryhmälle on arvioitava tehtyjen
työtuntien määrä käyttäen hyväksi kaikkea saatavilla olevaa tietoa
palkallisista vapaista jne.
11.31. Suhdanneanalyysia varten saattaa olla tarpeen korjata tehtyjen työtuntien
kokonaismäärä siten, että vuosittaisten työpäivien määrä pidetään
vakiona.
KOKOAIKAVASTAAVUUS
11.32. Määritelmä: Kokoaikavastaava työllisyys, joka on yhtä kuin kokoaikai-
sina työpaikkoina ilmoitettu työpaikkojen lukumäärä, on
tehtyjen työtuntien kokonaismäärä jaettuna talousalueella
sijaitsevissa kokoaikaisissa työpaikoissa tehtyjen työtuntien
vuotuisella keskiarvolla.
11.33. Tämä määritelmä ei välttämättä kuvaa sitä, kuinka kokoaikavastaavuuden
käsitettä arvioidaan, sillä kokoaikaisten työpaikkojen työajan pituus on
muuttunut aikojen kuluessa ja vaihtelee toimialoittain; kunkin työpaikkar-
yhmän osalta on käytettävä laskentamenetelmiä, jotka määrittävät osa-
aikaisten työpaikkojen keskimääräisen osuuden sekä niissä keskimäärin
tehdyt työtunnit. Kullekin työpaikkaryhmälle on ensiksi arvioitava
kokoaikaisen työpaikan normaali työviikko. Mikäli mahdollista, työpaik-
karyhmä voidaan määritellä toimialan sisällä sukupuolen ja (tai) sen
mukaan, minkälaista työ on. Palkansaajien työpaikkojen osalta näiden
lukujen määrittämisen lähtökohtana pidetään sopimusperusteisia työtun-
teja. Kokoaikavastaavuus lasketaan erikseen kussakin työpaikkaryhmässä
ja saadut tulokset summataan.
11.34. Vaikka tehtyjen työtuntien kokonaismäärä on paras työpanosten mittain,
kokoaikavastaavuudesta on tiettyjä etuja: se on helpommin arvioitavissa ja
helpottaa kansainvälisiä vertailuja sellaisten maiden kanssa, joissa
pystytään arvioimaan vain kokoaikavastaavaa työllisyyttä.
TYÖNTEKIJÖIDEN TYÖPANOS KIINTEINÄ KORVAUKSINA
11.35. Määritelmä: Palkansaajien työpanos kiinteinä korvauksina mittaa
tämänhetkistä työpanosta arvotettuna palkansaajatyöpai-
koissa valittuna perusajanjaksona vallinneisiin
palkansaajakorvauksiin.
11.36. Käypähintaiset palkansaajakorvaukset jaettuna palkansaajien kiinteähin-
taisella työpanoksella antaa tulokseksi implisiittisen
palkansaajakorvausten hintaindeksin, jota voidaan verrata implisiittiseen
loppukäytön hintaindeksiin.
11.37. Palkansaajien työpanos kiinteinä korvauksina -käsitteellä pyritään
ilmentämään työvoiman rakenteessa ilmeneviä muutoksia esim. matala-
palkkaisista korkeasti palkattuihin työtekijöihin. Työvoiman
rakenneanalyysi tulisi tehdä toimialoittaisena, jotta analyysi olisi käyttö-
kelpoinen.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 332
▼B
LUKU 12
NELJÄNNESVUOSITILINPITO
12.01. Neljännesvuositilinpito on kiinteä, ja mm. kuluvan vuoden analysoinnin ja
edellisvuoden ennakkoestimaattien laskennan kannalta erittäin tärkeä osa
kansantalouden tilinpitojärjestelmää. Neljännesvuositilit muodostavat
sekä reaali- että rahoitustaloutta koskevan, neljännesvuosittain kirjattavien
taloustoimien, tilien ja tasapainoerien yhtenäisen joukon. Neljännesvuo-
sitilinpitoon sovelletaan tietyin tilinpitokaudesta johtuvin muutoksin
samoja periaatteita, määritelmiä ja rakennetta kuin vuosittaiseen tilinpi-
toon.
12.02. Neljännesvuositilien tärkeys perustuu ensisijaisesti siihen, että ne ovat
ainoa lyhyellä aikaviiveellä saatavissa oleva yhtenäinen indikaattori-
joukko, jonka avulla on mahdollista laatia lyhyen aikavälin yleiskatsaus
sekä talouden reaali- että rahoitustoiminnasta.
12.03. Tietyt neljännesvuositilinpidon erityispiirteet määräytyvät sen mukaan,
mistä ajanjaksosta tilinpitoa laaditaan ja kuinka pikaisesti luotettavaa
tietoa tarvitaan. Näitä erityispiirteitä ovat mm. tilinpidon tilastolliset
menetelmät, kausiluontoisuus ja sen käsittely, neljännesvuositilinpidon ja
vuosittaisen tilinpidon yhtenevyys sekä eräät viiteajanjaksoon liittyvät
tilinpidolliset erityispiirteet. Näitä erityispiirteitä tullaan käsittelemään
laajasti neljännesvuositilinpidon käsikirjassa, jonka Eurostat aikoo julk-
aista ennen tämän tilinpitomenetelmän soveltamista.
12.04. Neljännesvuositilinpidon laadinnassa käytettävät tilastolliset menetelmät
voivat poiketa huomattavasti vuosittaisessa tilinpidossa käytettävistä
menetelmistä. Nämä menetelmät luokitellaan kahteen pääluokkaan:
suoriin ja epäsuoriin menetelmiin. Suorissa menetelmissä käytetään
samoja tietolähteitä kuin vuosittaisessa tilinpidossa, mutta tiedot kerätään
neljännesvuosittain ja niissä on tiettyjä yksinkertaistuksia. Epäsuorissa
menetelmissä vuosittaisen tilinpidon tietoja hajotetaan matemaattisin tai
tilastollisin menetelmin ajan suhteen käyttäen viiteindikaattoreita, jotka
mahdollistavat kuluvan vuoden ekstrapoloinnin. Eri epäsuorien menetel-
mien valinnassa on ennen kaikkea kiinnitettävä huomiota ennustevirheen
minimointiin kuluvan vuoden osalta, jotta vuosittaiset ennakkoestimaatit
vastaisivat mahdollisimman tarkasti lopullisia lukuja. Lähestymistavan
valinta riippuu mm. siitä, mitä tietoja on saatavana neljännesvuosittain.
12.05. Neljännesvuositilinpidon sarjoissa ilmenee varsin usein säästä, tavoista,
lainsäädännöstä yms. johtuvia erittäin lyhytaikaisia vaihteluja, jotka
yleensä määritellään kausivaihteluiksi. Vaikka kausiluonteisuus kuuluu
kiinteästi neljännesvuositietoihin, se on usein esteenä trendi-suhdanne-
komponentin oikealle tunnistamiselle ja analyysille. Tämän takia on
tarpeen laatia sekä alkuperäisiä että kausitasoitettuja tilejä. Kausitasoi-
tettujen lukujen tilinpidollinen yhtenevyys tulisi varmistaa.
Työpäiväkorjaus on kausitasoitukseen läheisesti liittyvä ongelma, jota
on tarpeen käsitellä tarkemmin Eurostatin käsikirjassa.
12.06. Tilinpidon on oltava pitkällä aikavälillä yhtenevää, koska neljännesvuo-
sitilinpidossa sovelletaan samaa kehikkoa kuin vuositilinpidossa.
Virtamuuttujien osalta tämä merkitsee sitä, että neljännesvuositietojen
summan on kunakin vuonna oltava yhtä suuri kuin vuositilinpidon luvut.
Tämän ehdon täyttymiselle ei ole periaatteessa esteitä edellisen vuoden
osalta. Kuluvan vuoden ongelma on neljännesvuositietojen ja vuositie-
tojen välinen ajallinen järjestys, sillä neljännesvuositiedot saadaan
normaalisti vuositietoja nopeammin. Tämän ongelman voi ratkaista
sopimalla, että vuositietojen ennakkoestimaatit saadaan summaamalla
neljännesvuositietoja. Kun uusia vuositietoja otetaan käyttöön ja ennak-
kotietoja tarkistetaan, neljännesvuositietoja on muutettava vastaavasti.
Samoissa järjestelmissä vuotuinen tilinpito on neljännesvuositilinpidon
sivutuote eikä vuositietoja lasketa erikseen.
17.07. Alkuperäisten ja kausitasoitettujen tietojen ajallinen yhtenevyys on
varmistettava tarkoitukseen sopivia kausitarkistusmenetelmiä käyttäen.
12.08. Suurin osa taloustoimista ja tasapainoeristä jakautuu periaatteessa kaikille
vuosineljänneksille tiettyä säännöllisyyttä noudattaen. Eräät taloustoimet
näyttävät kuitenkin keskittyvän yhdelle tai kahdelle vuosineljännekselle.
Tällaisia ovat mm. tuloverot, osingot ja korot. Näiden taloustoimien
käsittely riippuu ensisijaisesti tulon muodostusprosessista.
12.09. Sille, että neljännesvuositilinpidossa käytetään samaa asetelmaa kuin
vuosittaisessa tilinpidossa, ei ole teoriassa estettä. Käytännössä on
kuitenkin hyödyllistä yksinkertaistaa ja aggregoida tätä kokonaisuutta
luotettavien neljännesvuositietojen saamiseksi mahdollisimman nopeasti
(ks. EKT-95-kehikkoon tarvittavat tiedot ja taulukot).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 333
▼B
LUKU 13
ALUETILINPITO
13.01. Aluetilinpito on koko kansantalouden tilinpidon alueellinen täsmennys.
Aluetilinpidossa käytetään samoja käsitteitä kuin kansantalouden tilinpi-
dossa, ellei tässä luvussa toisin mainita.
13.02. Täysimittainen aluetason tilinpito edellyttää kunkin alueen käsittelyä
erillisenä taloudellisena kokonaisuutena. Tässä tarkastelussa muiden
alueiden kanssa tehtävistä taloustoimista tulee eräs ulkomaisten talous-
toimien laji. Alueen ulkomaisissa taloustoimissa tulisi tosin erottaa maan
muiden alueiden kanssa tehtävät taloustoimet ja ulkomaiden kanssa
tehtävät taloustoimet.
13.02. Käsitteelliset vaikeudet (ks. kohdat 13.10—13.14), selittävät osaltaan sen,
miksi aluetilinpito rajoittuu vain tuotannon toimialoittaiseen kirjaamiseen
ja eräiden institutionaalisten sektoreiden kuten kotitalouksien tileihin.
VARSINAINEN ALUE
13.04. Alueellinen kansantalous on osa koko kansantaloutta. Koko kansantalous
määritellään institutionaalisten yksiköiden pohjalta. Se käsittää kaikki
institutionaaliset yksiköt, joiden taloudellisen mielenkiinnon keskus on
maan talousalueella (ks. kohta 2.04). Vaikka talousalue muodostuu
ensisijaisesti maantieteellisestä alueesta, nämä kaksi käsitettä eivät ole
täysin yhteneviä (ks. kohta 2.05). Maan talousalue voidaan jakaa
varsinaisiin alueisiin ja ulkoalueisiin.
13.05. Varsinaiseen alueeseen luetaan:
a) alue, joka on osa maan maantieteellistä aluetta;
b) kaikki vapaa-alueet, mukaan lukien alueella sijaitsevat tullivarastot ja
tullivalvonnan alaiset tehtaat.
13.06. Ulkoalue muodostuu maan talousalueen osista, joita ei voida suoraan
liittää mihinkään yksittäiseen alueeseen. Ulkoalueeseen kuuluvat:
a) kansallinen ilmatila, aluevedet ja kansainvälisellä vesialueella sijait-
seva mannerlaatta, johon maalla on yksinoikeudet;
b) enklaavit eli erillisalueet (so. ulkomailla sijaitsevat maantieteelliset
alueet, joita maan julkishallinnon toimielimet käyttävät kansainvälisten
tai valtioiden välisten sopimusten nojalla (-suurlähetystöt, konsulaatit,
sotilastukikohdat, tieteelliset tutkimuskeskukset jne.));
c) maan mannerjalustan ulkopuolisilla kansainvälisillä vesillä sijaitsevat
kotimaisten yksiköiden hyödyntämät öljy-, maakaasu- yms. esiintymät.
13.07. Tilastollinen alueluokitus (NUTS) on Euroopan unionin kattava yhte-
näinen järjestelmä, jonka mukaan talousalue on luokiteltu alueisiin. NUTS
on alueluokitus aluetilinpidon laatimista varten.
YKSIKÖT JA KOTIPAIKKA
13.08. Aluetilinpidossa erotetaan kahdenlaisia yksiköitä. Paikallista toimialayk-
sikköä käytetään tuotantoprosessissa sekä tavaroiden ja palvelujen käytön
yhteydessä syntyvien virtojen analysointia varten. Institutionaalisen
yksikön avulla analysoidaan tuloihin, pääomaan ja rahoitustaloustoimiin
vaikuttavia virtoja sekä muita virtoja ja taseita.
13.09. Paikallinen toimialayksikkö on se osa toimialayksikköä, joka vastaa
paikallista yksikköä. Paikallinen yksikkö on maantieteellisesti yksilöi-
dyssä paikassa (ks. kohta 2.106) sijaitseva, tavaroita ja palveluksia tai
niiden osia tuottava institutionaalinen yksikkö. Tällä perusteella paikal-
lisen toimialayksikön alueellinen kotipaikka voidaan periaatteessa
määrittää yksiselitteisesti.
Tuotantotoimialoihin liittyvien taloustoimien osalta on tarpeen kirjata
samaan institutionaaliseen yksikköön kuuluvien, mutta eri alueilla
sijaitsevien paikallisten toimialayksiköiden väliset virrat. EKT suosittaa
paikallisten toimialayksiköiden välisten toimitusten sisällyttämistä
tuotoksen määritelmään ja tällainen määrittely on erityisen tärkeä
aluetilinpidossa.
13.10. Institutionaaliset yksiköt jaetaan aluetilinpidossa kahteen alaryhmään.
Ensimmäinen alaryhmä ovat yksialueiset yksiköt, joiden taloudellisen
mielenkiinnon keskus on yhdellä alueella ja joiden toiminta tapahtuu
pääosin tällä alueella. Yksialueisiin yksiköihin kuuluvat kotitaloudet,
yhteisöt, joiden kaikki paikalliset toimialayksiköt sijaitsevat samalla
alueella, paikallis- ja osavaltion hallinto, ainakin osa sosiaaliturvaa ja
monet kotilalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 334
▼B
Toinen alaryhmä ovat monialueiset yksiköt, joiden taloudellisen mielen-
kiinnon keskus ulottuu useammalla kuin yhdelle alueelle. Monet yhteisöt
ja joukko voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä ovat tällaisia yksiköitä.
Laajemmin tarkasteltuna tähän ryhmään kuuluvat myös ne institutionaa-
liset yksiköt, joiden toiminta kattaa koko maan, kuten valtionhallinto ja
jotkut, tavallisesti monopoli- tai lähes monopoliasemassa olevat yhteisöt,
kuten valtion rautatiet tai kansallinen sähköyhtiö.
13.11. Kaikkien yksialueisten institutionaalisten yksiköiden taloustoimet kohden-
netaan siihen alueeseen, jolla niillä on taloudellisen mielenkiinnon keskus.
Kotitalouksien taloudellisen mielenkinnon keskus on se alue, jolla niiden
jäsenet asuvat eikä se, jolla niiden jäsenet ovat töissä. Muiden
yksialueisten yksiköiden taloudellisen mielenkiinnon keskus on niiden
sijaintialueella.
13.12. Monialueisten yksiköiden eräät taloustoimet ovat käsitteeltään sellaisia,
että niitä ei tarkasti ottaen voida alueellistaa. Tällaisia ovat useimmat
jako- ja rahoitustaloustoimet. Monialueisten yksiköiden tasapainoeriä ei
näin ollen voida yksiselitteisesti määrittää alueellisella tasolla.
13.13. Monialueisten yksikköjen kaikkien taloustoimien kohdentaminen alueille
joidenkin nyrkkisääntöjen mukaan saattaa tuntua houkuttelevalta.
Käytännön syistä tähän ei kuitenkaan tulisi ryhtyä, sillä tällainen
menettely edellyttäisi EKT:n käsitteiden muuttamista. Kohdentamisessa
on sovellettava EKT:n käsitteitä. Samat syyt, jotka estävät paikallisten
toimialayksikköjen täysimittaisen tilinpidon sisällyttämisen koko maan
tilinpitokehikkoon myös estävät kohdentamasta kaikkia institutionaalisia
yksiköitä ja niiden tilejä alueille; tämä tarkoittaisi periaatteessa täysimit-
taisen tilijärjestelmän laatimista paikallisille toimialayksiköille.
13.14. Edellä esitettyjen syiden perusteella aluetilinpitojärjestelmä rajoittuu:
a) tuotantotoimialojen alueittaisiin kokonaissuureisiin:
1) arvonlisäykseen
2) palkansaajakorvauksiin
3) työllisyyteen
4) palkansaajiin
5) kiinteän pääoman bruttomuodostukseen;
b) alueittaiseen bruttokansantuotteeseen (EKTA);
c) kotitalouksien alueellisiin tileihin.
ALUEELLISTAMISMENETELMÄT
13.15. Aluetilinpidon lähtökohtana ovat niiden yksiköiden taloustoimet, joiden
kotipaikka on varsinaisella alueella. Alueellistamiseen sovelletaan yleensä
osista kokonaisuuteen-, kokonaisuudesta osiin- tai yhteismenetelmiä.
Seuraavassa eri menetelmien kuvaus:
a)Osista kokonaisuuteen -menetelmät
Osista kokonaisuuteen -arviointimenetelmässä käytetään hyväksi
alueella kotipaikkaa pitävistä yksiköistä saatuja tietoja, ja kokonais-
suureen alueellinen arvo saadaan näistä summaamalla. Alueellisten
arvojen summan on oltava yhtä suuri kuin koko maan vastaava arvo.
b) Kokonaisuudesta osiin -menetelmät
Kokonaisuudesta osiin -menetelmässä koko kansantaloutta koskeva
luku jaetaan alueiden kesken alueella sijaitsevia yksittäisiä yksiköitä
erittelemättä käyttäen hyväksi jakosääntöä, joka vastaa mahdolli-
simman tarkasti arvioitavaa ilmiötä. Menetelmää kutsutaan
kokonaisuudesta osiin -menetelmäksi siitä syystä, että kokonaissuure
kohdennetaan alueelle eikä yksittäiseen yksikköön. Kotipaikan nimeä-
minen on kuitenkin tarpeen, jotta käytettyjen sääntöjen avulla
saataisiin oikea alueellinen peitto.
c)Yhteismenetelmät
Osista kokonaisuuteen -menetelmää käytetään harvoin sellaisenaan,
joten myös yhteismenetelmien käyttöä voi harkita. Esim. tietyn
muuttujan, tai muuttujien kokonaissuureen, alueellistaminen saattaa
onnistua vain osista kokonaisuuteen -menetelmällä NUTS-1-tasolla.
NUTS-2- tai NUTS-3-tasoilla tapahtuvaan alueellistamiseen on
sovellettava kokonaisuudesta osiin -menetelmää.
13.16. Periaatteessa osista kokonaisuuteen -menetelmässä on se etu, että siinä
pystytään suoraan hyödyntämään parhaita alueellisen tason tietolähteitä.
Kokonaisuudesta osiin -menetelmä puolestaan takaa sen, että aluetilin-
pidon luvut ovat yhteneviä koko kansantalouden tilinpidon kanssa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 335
▼B
Kokonaisuudesta osiin -menetelmän haittana on se, että alueittaiset
estimaatit eivät pohjaudu suoraan aluetietoon, vaan ne laaditaan
jakosäännön avulla, jonka oletetaan olevan tietyssä vastaavuussuhteessa
mitattavaan ilmiöön.
13.17. Koko maan tietojen kanssa käsitteellisesti yhtenevät aluetiedot tulisi aina,
mikäli mahdollista, arvioida suoraan osista kokonaisuuteen -menetelmällä.
Kokonaisuudesta osiin -menetelmä ei anna riittävän luotettavaa tieto-
pohjaa estimaattien tarkkuuden arvioimiseksi, kun taas osista
kokonaisuuteen -menetelmässä tarkastelu painottuu estimaattien mahdol-
lisiin poikkeamiin koko maan tiedoista.
TOIMIALOITTAISET KOKONAISSUUREET
13.18. Samaa tai samanlaista toimintaa (ks. kohta 2.108) harjoittavat paikalliset
toimialayksiköt (TAYt) muodostavat alueittaisen toimialan. Paikallinen
toimialayksikkö on se yksikkö, johon tuotantotoimialoihin liittyvä tieto
(tuotos, välituotekäyttö jne.) pohjautuu.
13.19. Tuotantotoimialojen kokonaissuureet tulisi periaatteessa kohdentaa siihen
alueeseen, jossa keskeiset taloustoimet suorittavalla yksiköllä on koti-
paikka. Paikallisen toimialayksikön kotipaikka on oleellinen kriteeri
kohdennettaessa näitä kokonaissuureita johonkin tiettyyn alueeseen.
13.20. Kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan alueisiin samalla yleisper-
iaatteella kuin koko kansantalouden tilinpidossa eli omistuksen perusteella
(ks. kohta 2.05, alaviite 1). Monialueisten yksiköiden omistamat kiinteät
varat kohdennetaan paikallisiin toimialayksikköihin, joissa niitä käytetään.
Käyttöleasing-toiminnalla saadut kiinteät varat kirjataan omistajan
alueella samalla tavalla kuin koko kansantalouden tilinpidossa ja
rahoitusleasing-toiminnalla saadut varat vastaavasti käyttäjän alueella.
13.21. Käytännössä voi olla niin, että tietoa on saatavissa vain sellaisten
yksiköiden tasolla, joilla on useita, erilaista toimintaa harjoittavia ja/tai eri
alueilla toimivia paikallisia toimialayksiköitä. Tällaisessa tapauksessa
toimialoittaiset luvut on alueellistettava käyttäen hyväksi saatavilla olevia
indikaattoreita (esim. palkansaajakorvaukset tai työllisyys aluetta kohti).
13.22. Paikallista toimialayksikköä määriteltäessä voidaan erottaa kolme erilaista
tilannetta:
a) Tuotantotoiminta, johon liittyy merkkittävä (1) työpanos kiinteässä
toimipaikassa, ei aiheuta ongelmia. Joissain tapauksissa lisäselvitykset
ovat kuitenkin tarpeen (ks. kohdat 13.24—13.27).
b) Tuotantotoimintaa ilman merkittävää työpanosta kiinteässä toimipai-
kassa ei pidetä erillisenä paikallisena toimialayksikkönä, ja tuotanto on
luettava sen paikallisen yksikön hyväksi, joka on vastuussa tämän
toiminnan johtamisesta.
c) Tuotantotoimintaan, jolla ei ole kiinteää toimipaikkaa, tulee soveltaa
samaa kotipaikan käsitettä kuin kansallisella tasolla.
13.23. Aputoiminnoista ei muodosteta erillisiä kokonaisuuksia, eikä niitä eroteta
ensisijaisesta tai toissijaisesta toiminnasta tai kokonaisuuksista, joita nämä
toiminnot palvelevat (ks. kohta 2.104). Aputoiminnot yhdistetään siis
niihin paikallisiin toimialayksiköihin, joita toiminnot palvelevat.
Aputoimintoja voidaan harjoittaa useissa eri paikoissa, jotka voivat sijaita
eri alueella kuin se paikallinen toimialayksikkö, jota aputoiminnot
palvelevat. Yllä mainitun maantieteellisen kohdentamissäännön tiukka
soveltaminen johtaisi kokonaissuureiden aliarvioimiseen niillä alueilla,
joille keskittyy aputoimintoja. Aputoiminnot on siis kohdennettava
kotipaikkaperiaatteen mukaisesti sijaintialueelleen; aputoiminnot luetaan
samaan toimialaan kuin ne paikalliset toimialayksiköt, joita aputoiminnot
palvelevat.
13.24. Eräiden toimialojen alueellistamismenetelmiä on tarpeen selventää. Näitä
toimialoja ovat:
a) rakentaminen;
b) kuljetus, varastointi ja tietoliikenne;
c) rahoitustoiminta.
13.25. Rakentamisessa rakennustyömaita tulisi käsitellä itsenäisinä paikallisina
toimialayksikköinä, mikäli toiminta on merkittävää (ks. kohta 2.09,
alaviite (4)). Koska tiettyä kalustoa, kuten paalutuskoneita ja nostokurkia,1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 336
(1) Merkittävän työpanoksen on tässä yhteydessä katsottava vastaavan yhden puolipäiväi-
sesti työskentelevän henkilön vuotuista työaikaa.
▼B
voidaan liikutella saman toimialayksikön paikallisten yksiköiden välillä ja
koska työmaatasolta ei ole saatavissa tietoa, tällaisen kaluston kiinteän
pääoman bruttomuodostus suositellaan kohdennettavaksi toimialayksikön
pääkonttoriin.
13.26. Kuljetustoimialoille, putkijohtokuljetus mukaan lukien, on olennaisen
tärkeää määritellä ne paikalliset toimialayksiköt, joihin tuotanto ja
pääoman muodostus kohdennetaan. Maaliikenteen (poislukien rautatiet)
tuotanto ja pääoman muodostus tulisi kohdentaa varikoihin tai vastaaviin
paikallisiin toimialayksiköihin, joihin kalusto on sijoitettu. Vesiliikenteen
tuotanto ja liikkuva kalusto tulisi kohdentaa yksikön kotisatamaan.
Putkijohtoverkostot tulisi kohdentaa niitä hyödyntävään paikalliseen
toimialayksikköön.
Rautatie- ja ilmaliikenteessä koko maan suureet tulisi jakaa alueisiin
kokonaisuudesta osiin -menetelmällä sopivien indikaattoreiden mukaan.
Palkansaajakorvaukset tulisi kohdentaa alueelle, jossa ihmiset ovat työssä.
Bruttotoimintaylijäämä tulisi jakaa alueisiin juna- tai lentoreittien
toimintaa kuvaavien indikaattoreiden mukaisesti.
Tietoliikenteessä puhelinkopit, puhelinlaitteet, tietoliikennelinjat yms.
vain tukevat toimintaa. Ne eivät näin ollen muodosta itsenäisiä yksiköitä,
ja ne luetaan niistä vastaavaan paikalliseen toimialayksikköön kuuluviksi.
Myös infrastruktuuri-investoinnit tulisi kohdentaa näihin paikallisiin
yksikköihin.
13.27. Rahoitustoiminnan arvonlisäys tulisi jakaa tulolähestymistavan mukaan.
Palkansaajakorvaukset tulisi kohdentaa niihin paikallisiin toimialayksik-
köihin, joissa ihmiset ovat töissä. Luottolaitosten bruttotoimintaylijäämä
tulisi jakaa paikallisten toimialayksikköjen lainojen ja talletusten summien
suhteessa, ja vakuutuslaitosten bruttotoimintaylijäämä saatujen vakuutus-
maksujen suhteessa. Kiinteän pääoman bruttomuodostus koostuu
pääasiassa rakennuksista, joten se tulisi kohdentaa alueesen, jolla
rakennukset sijaitsevat.
13.28. Tuotos arvotetaan perushintaan (ks. kohta 3.47). Välituotekäyttö arvote-
taan ostajan hintaan hetkellä, jolloin tuotteet siirtyvät valmistusprosessiin
(ks. kohta 3.72). Toimialoittainen arvonlisäys arvotetaan siis perushintaan.
Kiinteän pääoman bruttomuodostus arvotetaan ostajan hintaan mukaan
lukien asennuskulut ja muut omistajan vaihdoksesta aiheutuvat kustan-
nukset. Mikäli kiinteä pääoma on tuotettu omaan käyttöön, se arvotetaan
vastaavien kiinteiden varojen perushintaan tai, mikäli tällaisia hintoja ei
ole saatavissa (ks. kohta 3.113), tuotantokustannusten perusteella.
13.29. Aluetasolla BKT:ta vastaa BKTA (alueittainen bruttokansantuote). BKTA
arvotetaan markkinahintaan lisäämällä alueellistetut verot miinus tuote- ja
tuontituet alueittaiseen perushintaiseen arvonlisäykseen. Markkinahin-
taisten BKTA:iden summa mukaan lukien ulkoalueen BKTA on yhtä kuin
markkinahintainen BKT.
KOTITALOUKSIEN TILIT
13.30. Alueittainen bruttokansantuote syntyy alueella kotipaikkaa pitävien
paikallisten toimialayksiköiden tuotantotoiminnoista. Tulonjako- ja
tulojen uudelleenjakoprosessien tuloksena on muita mielekkäitä tasapai-
noeriä kuten ensitulo ja käytettävissä oleva tulo. Kohdissa 13.10—13.14
mainituilla perusteilla nämä tulokäsitteet rajataan aluetilinpidossa kotita-
louksiin.
13.31. Kotitalouksien alueelliset tilit ovat koko kansantalouden vastaavien tilien
alue-erittelyjä. Käytännön syistä nämä tilit rajoittuvat:
a) ensitulon jakotiliin;
b) tulojen uudelleenjaon tiliin.
Tileillä pyritään mittaamaan alueella sijaitsevien kotitalouksien ensituloa
ja käytettävissä olevaa tuloa.
13.32. Kotitalouksien alueelliset tilit lasketaan varsinaisella alueella sijaitsevien
kotitalouksien perusteella. Kotitaloudet yksikkönä ja institutionaalisena
sektorina on määritelty tarkemmin kohdissa 2.13, 2.16, 2.75 ja 2.76.
Alueella vakinaisesti asuvan väestön kokonaismäärä saadaan laskemalla
yhteen alueella oleviin kotitalouksiin kuuluvat henkilöt.
13.33. Kotitalouksien kotipaikan määrittämiseen sovelletaan aluetilinpidossa
yleensä samoja sääntöjä kuin kansantalouden tilinpidossa. Opiskelijoiden
ja pitkäaikaispotilaiden kotipaikan osalta tehdään kuitenkin poikkeus,
mikäli majapaikka on toisella alueella samassa maassa. Aluetilinpidossa
tällaisten henkilöiden katsotaan asuvan vakinaisesti heidän todellisella
majoitusalueellaan, mikäli majoittuminen kestää yli vuoden.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 337
▼B
13.34. Kotitalouksien aluetilinpidossa erotetaan kaksi lähestymistapaa sen
mukaan, omistaako kotitalous yhtiöimättömän yrityksen, maata ja/tai
kakkosasunnon toisella alueella.
a)Kotitalous, joka omistaa yhtiöimättömän yrityksen (ei katsota yritys-
mäiseksi yhteisöksi kansallisella tasolla) toisella alueella
Yhtiöimättömän yrityksen katsotaan sijaitsevan tällä toisella alueella
(laskennallinen yksikkö). Toimialoittaisten kokonaissuureiden
laadinnan tuloksena syntyvä sekatulo on näin ollen osa sijaintialueen
sekatuloa. Kotitalouksien alueellisen ensitulon jakotilille kirjatun
sekatulon on kuitenkin oltava yhtä suuri kuin alueen kotitalouksien
saaman sekatulon kokonaismäärä riippumatta siitä, millä alueella tämä
tulo on syntynyt.
b) Kotitalous, joka omistaa maata ja/tai kakkosasunnon toisella alueella
Myös tässä tapauksessa maata ja/tai kakkosasuntoa pidetään tällä
toisella alueella sijaitsevana laskennallisena yksikkönä. Maanvuokrat
ja/tai vuokralaisten maksamat vuokrat maksetaan näin ollen lasken-
nalliselle yksikölle. Jos omistaja käyttää kakkosasuntoa omaan
loppukulutukseen, vuokran arvo tulisi kirjata alueiden väliseksi
vienniksi asunnon sijaintialueelta sille alueelle, jolla omistajalla on
vakinainen asuinpaikka. Viimeksi mainittu alue tuo siis tämän
palvelun ja käyttää sen kotitalouksien loppukulutusmenoihin. Tästä
tuotantoprosessista syntyvä toimintaylijäämä poikkeaa sekatulon
tavoin kotitalouksien ensitulon jakotilin toimintaylijäämästä; koko
kansantaloudessa molemmat ovat yhtä suuria.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 338
▼B
LIITE I
VÄLILLISET RAHOITUSPALVELUT (FISIM)
EKT:n LUKUIHIN TEHTÄVÄT MUUTOKSET, MIKÄLI VÄLILLISET RAHOITUS-
PALVELUT (FISIM) KOHDENNETAAN
Luku 1
1.13,
viidennen
kohdan d)
alakohtaPoistetaan kohdasta ”EKT sisältää
myös monia erityissopimuksia, esim.:”
”välillisten rahoituspalvelujen käytön
kirjaaminen nimellisen sektorin tai
toimialan välituotekäytöksi.”Korvataan:
”Välillisten rahoituspalvelujen
(FISIM) käytön kohdentaminen
käyttäjän sektoreihin/toimialoihin.”
1.25
toinen kohtaLisätään kohtaan ”Eräät tärkeimmistä
eroista käsitteiden välillä ovat:”
alakohta:
”i) Välillisten rahoituspalvelujen
(FISIM) käyttö kohdennetaan nyt
käyttäjän sektoreihin/toimialoihin
nimellisen sektorin (toimialan)
sijaan. FISIMin käyttöä ei näin
ollen enää kirjata sovitun
käytännön mukaisesti kokonaan
välituotekäyttöön, vaan se voi
olla myös loppukulutusta ja
vientiä. Tämä merkitsee, että
myös FISIMin tuontia voi
esiintyä.”
Luku 3
3.63 Poistetaan neljännen kohdan lopusta
koko teksti alusta alkaen kohtaan ”…
arvotetaan veloitettujen palkkioiden ja
porvisioiden perusteella” tämä kohta
mukaan lukien .Korvataan:
”J. Rahoituksen välityspalkkiot (tähän
sisältyvät vakuutuspalvelut ja
eläkerahastopalvelut)
Rahoituksen välityspalveluita (pois
lukien vakuutuspalvelut ja
eläkerahastopalvelut) ovat:
a) rahoituksen välittäjien asiakkail-
taan suoraan veloittamat
rahoituspalvelut, jotka lasketaan
veloitettujen palkkioiden ja provi-
sioiden summana.
Rahoituksen välittäjät voivat nime-
nomaisesti veloittaa tuottamistaan
välityspalveluista. Tällaisten palve-
luiden tuotos arvotetaan
veloitettujen palkkioiden ja provi-
sioiden perusteella;
b) rahoituksen välityspalvelut, joista
veloitetaan välillisesti ja jotka
lasketaan välillisesti (FISIM).
Rahoituksen välittäjät tuottavat
palveluita, joista he eivät veloita
täsmällisiä palkkioita tai provi-
sioita. He maksavat
lainanantajilleen alhaisemman
koron kuin muutoin ja veloittavat
korkeamman koron omilta laina-
nottajiltaan.
Välillisten rahoituspalveluiden
(FISIM) tuotos syntyy siis rahoi-1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 339
▼M1
▼M1
tuksen välittäjien hoitaessa lainoja
ja talletuksia, joiden korkoja he
säätelevät; toisaalta vaaderyhmän
’muut arvopaperit kuin osakkeet’
osalta ei synny välityspalvelua.
Tuotos alasektoreista S 122 (muut
rahoituslaitokset) ja S 123 (muut
rahoituksen välittäjät pois lukien
vakuutusyhtiöt ja eläkerahastot)
lukuun ottamatta sijoitusrahastoja
arvotetaan todellisten maksettujen
ja saatujen korkojen erotuksen ja
’viitekoron’ perusteella. Niiden
sekä kotimaisten että ulkomaisten
lainansaajien osalta, joille rahoi-
tuksen välittäjät lainaavat varoja,
tuotos lasketaan voimassa olevan
lainasta perittävän koron ja sen
määrän, joka maksettaisiin, jos
viitekorkoa käytettäisiin, erotuk-
sena. Niiden sekä kotimaisten että
ulkomaisten lainanantajien osalta,
joilta rahoituksen välittäjät
lainaavat varoja, tuotos lasketaan
sen koron, jonka he saisivat, jos
käytettäisiin viitekorkoa, ja todelli-
suudessa saatavan koron
erotuksena.
c) Keskuspankin tuottamat rahoi-
tuksen välityspalvelut.
Keskuspankkia ei saa sisällyttää
välillisten rahoituspalveluiden
(FISIM) laskentaan: sen tuotos
lasketaan kulujen summana.”
3.70 j) Poistetaan:
”ainoastaan koko kansantaloudelle:
kaikki kotimaisten tuottajien tarjoamat
välilliset rahoituspalvelut (FISIM)”Korvataan:
”kotimaisten tuottajien välillisten
rahoituspalvelujen käyttö”
3.70 Lisätään:
”k) Sovitun käytännön mukaisesti
keskuspankin tuotos olisi kohden-
nettava kokonaisuudessaan
muiden rahoituksen välittäjien
(alasektorit S 122-S 123) välituo-
tekäyttöön.”
3.76 e) Lisätään kohtaan ”suoraan veloitetut
rahoituspalvelut”:
”ja se osa välillisiä rahoituspalveluja,
jonka kotitaloudet käyttävät loppuku-
lutustarkoituksiin;”
3.142 h) Lisätään välittömästi kohdan:
”rahoituspalvelut, täsmällisten provi-
sioiden ja palkkioiden määrän
mukaan;” jälkeen lause:
”ja ulkomaalaisten käyttämä osa välil-
lisistä rahoituspalveluista;”1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 340
▼M1
Luku 4
4.51,
toinen kohta Poistetaan:
”Rahoituksen välittäjien eri asiakkaille
kohdentamatonta palveluiden arvoa,
rahoituksen välittäjille todella makset-
tuja tai niiltä saatuja korkoja, ei
oikaista niiden marginaalien eliminoi-
miseksi, jotka koostuvat rahoituksen
välittäjien perimistä implisiittisistä
maksuista. Oikaisuerää tarvitaan
rahoituksen välittäjien sekä sen
laskennallisen toimialan ensitulon
jakotilillä, jolle koko rahoituksen
välittäjien tuotos kohdennetaan
välituotekäyttönä sovitun käytännön
mukaisesti.”Korvataan:
”Kun rahoituksen välittäjien tuotta-
mien palvelusten arvo jaetaan eri
asiakkaiden kesken, rahoituksen
välittäjien maksamia tai saamia todel-
lisia korkoja on tarpeen oikaista sen
korkokateosuuden eliminoimiseksi,
joka kuvaa rahoituksen välittäjien
laskennallista palvelumaksua. Laina-
nottajien rahoituksen välittäjille
maksamista korkomääristä on vähen-
nettävä maksettavien palvelumaksujen
arvioitu arvo, ja tallettajien saamia
korkomääriä on vastaavasti lisättävä.
Palvelumaksujen arvoja ei käsitellä
koronmaksuina, vaan maksuina rahoi-
tuksen välittäjien asiakkailleen
tuottamista palveluista.”
Luku 8
8.09
SELITTÄVÄ HUOMAUTUS:
Lisätään esitetyt luvut: Taulukot A.I.1
ja A.I.2, joista käy ilmi välillisten
rahoituspalvelujen kohdentamisen
vaikutukset numerotietoihin, jotka on
esitetty luvussa 8 ”Tilien ja tasapai-
noerien kokonaisuus” (numeerinen
esimerkki).
8.14 Poistetaan:
”Koska välillisiä rahoituspalveluita
(FISIM) ei kohdenneta käyttäjän
sektoreihin, niiden tuotoksen koko
arvo kirjataan välituotekäytöksi nimel-
liselle sektorille, jonka tuotos on nolla
ja negatiivinen arvonlisäys on välituo-
tekäytön suuruinen mutta
erimerkkinen kuin välituotekäyttö.
Tämä siis vähentää kaikkien sektor-
eiden ja toimialojen yhteenlaskettua
arvonlisäystä. Tilien esitystapaa
voidaan keventää siten, että nimelli-
selle sektorille ei laiteta lisäsaraketta,
vaan vastaava luku otetaan huomioon
koko kansantalouden sarakkeessa.”Korvataan:
”Koska välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) kohdennetaan käyttäjän
sektoreihin, tietyt osat koronmaksuista
määritellään palvelumaksuiksi. Tällä
määrittelyllä on vaikutusta tuotoksen
ja välituotekäytön arvoihin (sekä
viennin, tuonnin ja loppukulutuksen
arvoihin).”
8.24 Poistetaan:
”Koska välillisiä rahoituspalveluja
(FISIM) ei kohdenneta käyttäjän
sektoreihin, korkojen kirjaukset
kuvaavat todellisia maksettavia ja
saatavia korkoja. Resursseihin tehdään
korjaukset sarakkeeseen rahoituslai-
tokset (negatiivinen etumerkki) ja
sarakkeeseen nimellinen sektori (posi-
tiivinen etumerkki). Tilien esitystapaa
voidaan keventää siten, että nimelli-
selle sektorille ei laiteta lisäsaraketta,
vaan vastaava luku esitetään koko
kansantalouden sarakkeessa.”Korvataan:
”Koska välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) kohdennetaan käyttäjän
sektoreihin, erä ’Korko’ ensitulon
jakotilillä vastaa maksettavia ja
saatavia korkoja, sen jälkeen kun
välilliset rahoituspalvelut on vähen-
netty lainanottajien todellisista
maksettavista ja lisätty lainanantajien
todellisiin saataviin.”1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 341
▼M1
Luku 9
9.25 a)
Poistetaan:
”välituotekäyttö toimialoittain sisältää
välilliset rahoituspalvelut, jotka on
kirjattu nimelliselle toimialalle (katso
kohta 9.33)”
9.25 b) Poistetaan:
”miinus välilliset rahoituspalvelut
(nimelliselle toimialalle kirjatut, katso
kohta 9.33)”
9.33 Poistetaan:
”Tarjonta- ja käyttötaulukoissa NACE
Rev. 1 toimialaluokitusta laajennetaan
nimellisellä toimialalla välillisten
rahoituspalveluiden käyttöä varten.
Tarjontataulukoissa tälle toimialalle
ei kirjata mitään taloustoimia. Käyttö-
taulukossa välillisten
rahoituspalveluiden käyttö yhteensä
kirjataan tämän nimellisen toimialan
välituotekäytöksi. Koska tällä nimelli-
sellä toimialalla ei ole mitään muita
taloustoimia, sen nettotoimintay-
lijäämä on negatiivinen
välituotekäytön määrän verran; kaikki
muut sen arvonlisäyksen osatekijät
ovat nolla. Sen vuoksi sen arvonlisäys
yhteensä on yhtä suuri kuin sen
(negatiivinen) nettotoimintaylijäämä.”1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 342
Taulukko A.I.1 — Vaikutukset, jotka aiheutuvat välillisten rahoituspalvelujen kohdentamisesta institutionaalisiin sektoreihin, mukaan lukien markkinattomi a tuottajia koskevat muutokset
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
a- ja
palve-
lutililläS.2
Ulko-
maiden
tililläS.1
Koko
kansan
talousS.15
VTY:tS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
VTY:tS.1
Koko
kansa-
ntalousS.2
Ulko-
maiden
tililläTavar-
a- ja
palve-
lutililläYh-
teensäTilit
I.
Tuotanto/
ulkomaiden
tili2 2 P.72 Palvelujen tuonti 2 2 I.
Tuotanto/
ulkomaiden
tili4 4 P.62 Palvelujen vienti 4 4
P.1 Tuotos 48 6 3 57 57
27 27 3 0 6 0 18 P.2 Välituotekäyttö
30 − 2 30 48 − 18 B.1 Arvonlisäys/tavara-
ja palvelutase−1 8 4 8 3 0 3 0
II.1.1.
Tulonmuo-
dostustili30 30 48 − 18 B.2 Toimintaylijäämä − 18 48 30 30 II.1.1.
Tulonmuo-
dostustili
II.1.2.
Ensitulon
jakotili230 13 217 6 14 35 106 56 D.41 Korko 33 106 14 49 7 209 21 230 II.1.2.
Ensitulon
jakotili22 22 1 35 − 21 48 − 41 B.5 Sektorin ensitulo − 41 48 − 21 35 1 22 22
II.2.
Tulojen
uudelleen-
jaontili22 22 1 35 − 21 48 − 41 B.6 Käytettävissä oleva
tulo− 41 48 − 21 35 1 22 22 II.2.
Tulojen
uudelleen-
jaontili
II.4.
Tulonkäyttö-
tili28 28 3 19 6 P.3 Kulutusmenot II.4.
Tulonkäyttö-
tili6 − 6 − 2 16 − 27 48 − 41 B.8n Nettosäästo/vaihto-
tase▼M11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 343
Taulukko A.I.2 — Vaikutukset, jotka aiheutuvat välillisten rahoituspalvelujen kohdentamisesta ainoastaan nimelliseen sektoriin
Käyttö Resurssit
TilitYh-
teensäTavar-
a- ja
palve-
luti-
lilläS.2
Ulko-
maid-
en
tililläS.1
Koko
kansa-
ntalo-
usS.15
VTY:tS.14
Koti-
talou-
detS.13
Julki-
syhte-
isötS.12
Raho-
itus-
laitok-
setS.11
Yrity-
ksetNime-
llinenTaloustoimet ja tasapainoerätNime-
llinenS.11
Yrity-
ksetS.12
Raho-
itus-
laitok-
setS.13
Julki-
syhte-
isötS.14
Koti-
talou-
detS.15
VTY:tS.1
Koko
kansa-
ntalo-
usS.2
Ulko-
maid-
en
tililläTavar-
a- ja
palve-
luti-
lilläYh-
teensäTilit
I.
TuotantotiliP.1 Tuotos 48 48 48 I.
Tuotantotili48 48 48 P.2 Välituotekäyttö 48 48
48 − 48 B.1 Arvonlisäys/tavara-
ja palvelutase−4 8 4 8
II.1.1.
Tulonmuo-
dostustili48 − 48 B.2 Toimintaylijäämä − 48 48 II.1.1.
Tulonmuo-
dostustili
II.1.2.
Ensitulon
jakotili222 16 206 7 17 39 77 66 D.41 Korko 25 125 12 33 5 200 22 222 II.1.2.
Ensitulon
jakotiliP.119 FISIM-oikaisuerä 48 − 48
− 6 − 2 16 − 27 48 − 41 B.5 Sektorin ensitulo − 41 48 − 27 16 − 2 − 6
II.2.
Tulojen
uudelleen-
jaontili− 6 − 2 16 − 27 48 − 41 B.6 Käytettävissä oleva
tulo− 41 48 − 27 16 − 2 − 6 II.2.
Tulojen
uudelleen-
jaontili
II.4.
Tulonkäyttö-
tili6 − 6 − 2 16 − 27 48 − 41 B.8n Nettosäästö/vaihto-
taseII.4.
Tulonkäyttö-
tili▼M11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 344
▼B
LIITE II
KESTÄVIEN TAVAROIDEN LEASING JA OSAMAKSU-
KAUPPA
MÄÄRITELMÄT
1. Institutionaaliset yksiköt voivat hankkia käyttöönsä kestäviä tavaroita myös
muulla tavoin kuin ostamalla tavaran omaksi: käyttöleasingillä, rahoitus-
leasingillä ja osamaksukaupalla. Kaikissa kolmessa tapauksessa kyseinen
institutionaalinen yksikkö saa käyttöoikeuden kestävään tavaraan, mutta
tavaran laillinen omistusoikeus jää toiselle yksikölle.
Leasing
2. Kun yksikkö A omistaa kestävän tavaran ja siirtää tämän käyttöoikeuden
yksikölle B, A:ta kutsutaan ”vuokralleantajaksi” ja B:tä ”vuokralleotta-
jaksi”. Maksuja, joita B suorittaa A:lle tavaran käyttöoikeuden siirrosta,
sanotaan ”(leasing)vuokramaksuiksi”. Vuokralleantaja voi olla joko sama
kuin vuokrattavan kestävän tavaran tuottaja tai sen tytäryhtiö, mutta
vuokralleantaja voi myös olla täysin itsenäinen yksikkö, jolla ei ole mitään
siteitä tavaran tuottajaan tai myyjään. Leasing voi käsittää kaikenlaisia
tuotettuja kestäviä tavaroita rakennuksista ja rakenteista kulutustavaroihin,
ja kaikentyyppiset institutionaaliset yksiköt voivat leasingin avulla saada
käyttöoikeuden kestävään tavaraan. Leasingin kahta eri muotoa, käyttöle-
asingiä ja rahoitusleasingia, käsitellään tilinpitojärjestelmässä varsin eri
tavoin.
Käyttöleasing
3. Vuokralleottaja saa käyttöoikeuden kestävään tavaraan tietyksi ajaksi, joka
voi olla pitkä tai lyhyt eikä välttämättä ennalta sovittu. Vuokra-ajan
päätyttyä vuokralleantaja odottaa saavansa tavaran takaisin jokseenkin
samassa kunnossa kuin se oli vuokrattaessa, kun normaalia kulumista ei
oteta lukuun. Vuokralleantaja vuokraa tavaran todennäköisesti toiselle
vuokralleottajalle tai käyttää sitä muutoin. Käyttöleasingissä vuokra-aika ei
siis kata tavaran koko taloudellista käyttöikää tai sen merkittävää osaa.
Käyttöleasingiä harjoittavat yksiköt ovat vuokraamiensa kestävien tavar-
oiden asiantuntijoita. Ne pitävät näitä tavaroita varastossa voidakseen
vuokrata niitä kysyttäessä tai lyhyellä varoitusajalla. Vuokralleottaja voi
tavallisesti valita tavaran laajasta mallistosta. Vuokralleantajien on
huollettava ja korjattava vuokraamista odottavia kestäviä tavaroitaan, jotta
nämä pysyisivät hyvässä käyttökunnossa. Vuokralleantajat ovat tavallisesti
myös vastuussa tavaran huollosta ja korjauksesta vuokra-aikana sekä
mahdollisen rikkoutuneen tavaran korvaamisesta uudella.
Omistajan harjoittama koneiden ja laitteiden vuokraus käyttöhenkilökunnan
kanssa sekä valmistamattomien varojen vuokraus eivät kuulu käyttöleasin-
giin, sillä nämä toiminnat on luokiteltu toisaalle (ks. kohta 7).
Rahoitusleasing
4. Vuokralleottaja saa käyttöoikeuden kestävään tavaraan tietyksi ennalta
sovituksi pitkähköksi vuokraajaksi määräajoin erääntyviä leasingvuokra-
maksuja vastaan. Mikäli kaikki omistuksesta aiheutuvat riskit ja edut
siirtyvät de facto, vaikka eivät de jure, vuokralleantajalta vuokralleottajalle,
kyseessä on rahoitusleasing. Rahoitusleasingissä vuokra-aika kattaa vuok-
rattavan kestävän tavaran koko taloudellisen käyttöiän tai sen suurimman
osan. Vuokra-ajan päättyessä vuokralleottajalla on usein oikeus lunastaa
tavara nimelliseen hintaan. Vuokralleantajan ei tarvitse olla kyseisen
tavaran asiantuntija. Hän ei harjoita vuokralleottajan vuokraaman tavaran
korjausta tai huoltoa eikä korvaa rikkoutunutta tavaraa uudella. Tavallisesti
vuokralleottaja valitsee tavaran, ja tuottaja tai myyjä toimittaa sen hänelle
suoraan. Vuokralleantajalle jää näin pelkkä rahoittajan rooli.
EKT huomioi rahoitusleasingin taustalla olevat taloudelliset realiteetit
kirjaamalla tämän toiminnan seuraavasti: vuokralleantaja myöntää vuokral-
leottajalle lainan, jonka avulla tämä voi ostaa kyseisen käytetyn tavaran ja
tulla sen de facto -omistajaksi. Vuokran kohteena olevaa kestävää tavaraa
käsitellään järjestelmässä siis ikään kuin vuokralleottaja omistaisi sen
vuokra-ajan alusta lähtien. Vuokralleottajan vuokralleantajalle maksamat
todelliset leasingvuokrat on jaettava pääoman takaisinmaksuun ja lasken-
nalliseen lainaan liittyvän koron maksuun.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 345
▼B
Osamaksukauppa
5. Osamaksukaupassa kestävä tavara myydään ostajalle tulevaisuudessa
maksettavaksi sovittuja maksueriä vastaan. Ostaja saa tavaran välittömästi
haltuunsa, mutta tavaran juridinen omistusoikeus säilyy myyjällä tai
rahoittajalla vakuutena siihen asti, kunnes kaikki sovitut maksuerät on
suoritettu. Osamaksukauppa rajoittuu tavallisesti kulutustavaroihin ja
useimmat ostajat ovat kotitalouksia. Osamaksusopimusten rahoitukselle on
tyypillistä, että rahoittajat ovat erillisiä institutionaalisia yksiköitä ja
toimivat läheisessä yhteistyössä kestävien tavaroiden myyjien kanssa.
KÄSITTELY TILEILLÄ
Käyttöleasing
6. Vuokralleantajan vuokraamista varten ostama kestävä tavara on osa
vuokralleantajan kiinteän pääoman bruttomuodostusta (P.51) ja näkyy
vuokralleantajan taseessa aineellisena kiinteänä varana (AN.111) koko
tavaran taloudellisen käyttöiän. Vuokrattavan kestävän tavaran pääoman
kuluminen (K.1) kirjataan vuokralleantajan tileihin.
Vuokralleantajan saamat (leasing)vuokramaksut näkyvät sen tuotantotilillä
vuokrauspalvelujen tuotoksena (P.1). Jos vuokralleottaja on tuottaja,
vuokramaksut ovat osa sen välituotekäyttöä (P.2). Jos vuokralleottaja on
loppukuluttajana toimiva kotitalous, vuokramaksut ovat osa kotitalouden
kulutusmenoja (P.3).
7. NACE Rev. 1 luokittelee kiinteistön käyttöleasingin toimialaluokkaan 70.20
”Omien asuntojen ja kiinteistöjen vuokraus ja hallinta”. Muiden kestävien
tavaroiden käyttöleasing luokitellaan luokassa 71 ”Kulkuneuvojen,
koneiden ja laitteiden vuokraus ilman käyttäjää ja henkilökohtaisten ja
kotitaloustavaroiden vuokraus”. Koneiden ja laitteiden vuokrausta
käyttöhenkilökunnan kanssa ei sisällytetä käyttöleasingiin, vaan luokitellaan
koneiden ja laitteiden sekä käyttöhenkilökunnan tuottamien palvelujen
mukaan. Esim. Kuorma-auton vuokraus kuljettajan kanssa luokitellaan
toimialaluokkaan 60.24 ”Tieliikenteen tavarankuljetus”. Institutionaalisessa
sektoriluokituksessa käyttöleasingtoimintaa harjoittavat yhteisöt luokitel-
laan sektoriin S.11 ”Yritykset”, mutta myös sektorilla S.14 ”Kotitaloudet”
voi olla käyttöleasingtoimintaa harjoittavia yksiköitä.
Mikäli vuokralleantaja on kotimainen ja vuokralleottaja ulkomainen
yksikkö, leasingvuokramaksut näkyvät palvelujen vientinä (P.62). Koska
leasingvuokrauksen kohteena oleva tavara säilyy kotimaisen yksikön
(vuokralleantajan) taseessa, tavara ei näy millään ulkomaiden tileillä.
Mikäli vuokralleantaja on ulkomainen ja vuokralleottaja vastaavasti
kotimainen yksikkö, vuokramaksut näkyvät palvelujen tuontina (P.72).
Tässä tapauksessa itse tavaran ei katsota tulleen talousalueelle (vaan
ainoastaan sen palveluiden). Vuokrauksen kohteena oleva tavara ei näin
ollen näy ulkomaiden tileillä eikä millään muullakaan tilillä.
Rahoitusleasing
8. Mikäli vuokralleottaja on tuottaja, kestävä tavara luetaan vuokralleottajan
kiinteän pääoman bruttomuodostukseen (P.51) vuokra-ajan alussa. Vuokra-
aikana tavara näkyy (mikäli vuokralleottaja ei jätä leasingvuokramaksuja
maksamatta) vuokralleottajan taseessa aineellisena kiinteänä varana
(AN.111). Pääoman kuluminen (K.1) näkyy vuokralleottajan tileillä.
Vuokra-ajan päätyttyä a) vuokralleottaja lunastaa tavaran sen jäännösar-
voon, jolloin tavara jää vuokralleottajan taseesen, tai b) tavara palautuu
vuokralleantajalle, jolloin se luetaan vuokralleottajan negatiivisen pääoman
bruttomuodostukseen ja poistetaan tämän taseesta ja voidaan siirtää
vuokralleantajan tai sellaisen kolmannen osapuolen taseeseen, jolle
vuokralleantaja on myynyt tavaran.
9. Mikäli vuokralleottaja on loppukuluttajana toimiva kotitalous, vuokralleot-
tajan katsotaan ikään kuin ostaneen kestävän tavaran
loppukulutustarkoitukseen vuokra-ajan alussa. Tämä tarkoittaa sitä, että
vuokran kohteena olevan tavaran ostajan hinta on osa vuokralleottajan
kulutusmenoja (P.3) vuokraajan alussa ja että tavara näkyy ainoastaan
vuokralleottajan taseen lisätietoerässä kestokulutustavarana.
Vuokralleantajan katsotaan antaneen vuokralleottajalle laskennallisen lainan
(F.4). Lainapääoma on vuokrauksen kohteena olevan tavaran ostajan hinta
plus (mahdolliset) siirtokustannukset. Laskennallisen lainan maksamaton
osa (AF.4) näkyy vuokralleantajan taseessa rahoitusvarana ja vuokralleot-
tajan taseessa vastaavasti rahoitusvelkana. Leasingvuokramaksujen
katsotaan muodostuvan kahdesta osasta eli pääoman takaisinmaksusta
(F.4) ja korosta (D.41), ja viimeinen maksuerä katsotaan suoritettavaksi
rahoitusleasingin päättyessä.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 346
▼B
10. Laskennallisen lainan korkokanta määritetään siten, että vuokra-aikana
kertyneiden takaisinmaksuerien summa on täsmälleen yhtä suuri kuin
lainapääoma. Mikäli maksuerät pysyvät vuokra-aikana samansuuruisina,
koron osuus laskee vuokra-ajan kuluessa ja pääoman osuus vastaavasti
nousee samalla tavoin kuin tasaerälainassa. Kun kunkin leasingsopimuksen
pääoma, maksuerä ja leasingvuokra-aika tunnetaan, korkokanta, koron-
maksut ja pääoman takaisinmaksuerät voidaan helposti laskea käyttäen
yleisiä laskukaavoja. Käytännössä sopimuksista ei useinkaan ole saatavilla
yksityiskohtaista tietoa, joten korko ym. laskelmien suorittamiseksi on
turvauduttava järkeviin oletuksiin. Tiedon saantia helpottaa se, että monien
maiden yrityskirjanpidossa rahoitusleasingia käsitellään yllä kuvatulla
tavalla.
11. Rahoitusleasingissa vuokralleantajan tuotantotoiminta on rahoituksen
välitystä. Vuokralleantajat eivät yleensä peri palveluistaan erikseen
määrättyä korvausta. Niiden tuotos on siis etupäässä tai yksinomaan
välillistä rahoituspalvelua (FISIM), joka lasketaan samaan tapaan kuin
muidenkin rahoituksen välittäjien tuotos
►M1 ◄(1)►M1 ◄. Joskus rahoituslea-
singia harjoittavat vuokralleantajat ottavat velkaa muilta itsenäisiltä
yksiköiltä, jolloin maksettava korko voidaan mitata ja FISIM laskea
suoraan. Toiset rahoitusleasingia harjoittavat vuokralleantajat taas ovat
velkaa vain emoyhtiölleen, joten maksettava korko voi olla vaikeasti
havaittavissa. Viimeksi mainitussa tapauksessa voi tulla kysymykseen
maksettavan koron määrän arviointi alalla yleisesti sovellettavaa korko-
kantaa käyttäen.
Rahoitusleasingyhtiöt luokitellaan institutionaaliseen alasektoriin S.123
”Muut rahoituksen välittäjät kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot”.
Niiden toiminta luokitellaan NACE Rev. 1:ssä toimialuluokkaan 65.21
”Rahoitusleasing”.
12. Rahoitusleasingia käsitellään EKT:n mukaan siten, että vuokran kohteena
oleva tavara ei näy millään vuokralleantajan tilillä. Sillä, onko vuokral-
leantaja kotimainen vai ulkomainen, ei siis ole mitään vaikutusta itse
tavaran käsittelyyn tilinpidossa. Mikäli tavaran tuottaja tai myyjä on
kotimainen ja vuokralleottaja ulkomainen, vuokran kohteena oleva tavara
katsotaan viedyksi maasta (P.61) sen siirtyessä vuokralleottajan hallintaan,
ts. vuokra-ajan alussa. Mikäli tavaran tuottaja/myyjä on ulkomainen ja
vuokralleottaja kotimainen, tavara katsotaan tuoduksi maahan (P.71)
vuokra-ajan alussa.
Mikäli vuokralleantaja on kotimainen ja vuokralleottaja ulkomainen, laina
(F.4/AF.4) kohdistuu kotimaiselta yksiköltä (vuokralleantaja) ulkomaiselle
yksikölle (vuokralleottaja). Mikäli vuokralleantaja on ulkomainen ja
vuokralleottaja kotimainen, laina kohdistuu ulkomaiselta yksiköltä (vuok-
ralleottaja) kotimaiselle yksikölle (vuokralleantaja). Leasingvuokrat jaetaan
korkoon (D.41) ja pääoman takaisinmaksuun (F.4) samalla tavoin kuin
kotimaisten yksiköiden välisissä leasingtaloustoimissa.
Osamaksukauppa
13. Kestävä tavara kirjataan ikäänkuin ostajan ostamaksi sinä päivänä, jolloin
tavara siirtyy hänen hallintaansa sillä hinnalla, jonka ostaja olisi maksanut
käteiskaupassa. Ostaja saa yhtäsuuren laskennallisen lainan (F.4/AF.4).
Ostajan rahoittajalle maksamat maksut jaetaan EKT:ssa pääoman takaisin-
maksuihin (F.4) ja koronmaksuihin (D.41) samalla tavoin kuin
rahoitusleasingissa.
Osamaksusopimusten rahoittajien tuotantotoiminta on rahoituksen välitystä.
Koska ne eivät yleensä peri palveluistaan erillistä korvausta, niiden tuotos
on kokonaan välillistä rahoituspalvelua (FISIM), joka lasketaan seuraavasti:
saatava omaisuustulo miinus maksettavat korot, poislukien omista varoista
saatava omaisuustulo. Maksettava korko voi olla vaikeasti havaittavissa
kuten edellä rahoitusleasingissa, ja koron määrä on näin ollen arvioitava.
14. NACE Rev. 1 luokittelee osamaksusopimusten rahoittajat toimialaluokkaan
65.22 ”Muu luotonanto”. Osamaksusopimuksia rahoittavat yhtiöt luokitel-
laan institutionaaliseen alasektoriin S.123 ”Muut rahoituksen välittäjät kuin
vakuutuslaitokset ja eläkerahastot”, mutta myös sektorilla S.14 ”Kotita-
loudet” voi olla osamaksusopimusten rahoittajia.
Mikäli ostaja on ulkomainen ja rahoittaja kotimainen, osamaksukaupan
kohteena oleva tavara katsotaan viedyksi maasta (P.61) sen siirtyessä
ostajan hallintaan. Tässä tapauksessa rahoittaja myöntää ulkomaiselle
yksikölle (ostaja) lainan (F.4/AF.4). Mikäli ostaja on kotimainen ja1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 347
(1) Lisätietoja luvussa 3, kohta 3.63.
▼B
rahoittaja ulkomainen, tavara katsotaan tuoduksi maahan (P.71), kun se
toimitetaan ostajalle, joka saa samanaikaisesti lainan (F.4/AF.4) ulkomai-
selta rahoittajalta. Pääoman takaisinmaksuja (F.4) ja koronmaksuja (D.41)
käsitellään samalla tavoin kuin rahoitusleasingissa, johon liittyy ulkomaisia
yksiköitä.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 348
▼B
LIITE III
VAKUUTUS
JOHDANTO
1. Vakuutus jaetaan kahteen osaan: sosiaalivakuutukseen ja muuhun vakuutuk-
seen.
Sosiaalivakuutus voidaan jakaa edelleen seuraavasti:
a) julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät,
b) yksityisesti rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät ja
c) työnantajien ylläpitämät rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät.
Muu vakuutus voidaan jakaa:
a) henkivakuutukseen ja
b) muuhun vahinkovakuutukseen.
Jälleenvakuutusta ja vakuutuksen välitystä avustavia laitoksia käsitellään
tässä liitteessä erillisinä kappaleina. Nämä toiminnot liittyvät etupäässä
muuhun vakuutukseen, mutta voivat liittyä myös sosiaalivakuutukseen.
MÄÄRITELMÄT
Sosiaalivakuutus
2. Sosiaalivakuutusjärjestelmät ovat järjestelmiä, joissa järjestelmään kuuluvat
työntekijät tai muut yksityiset henkilöt maksavat sosiaaliturvamaksuja, tai
vaihtoehtoisesti työnantajat maksavat sosiaaliturvamaksuja työntekijöidensä
puolesta, ja näin varmistavat työntekijöiden tai muiden sosiaaliturvamaksuja
maksaneiden tai heidän huollettaviensa tai perillistensä oikeuden sosiaalie-
tuuksiin. Sosiaalivakuutusjärjestelmät kattavat sosiaalisia riskejä ja
tarpeita (1). Sosiaalivakuutusetuudet eroavat sosiaaliavustuksista siinä
suhteessa, että niiden saaminen edellyttää kuulumista etuutta maksavaan
vakuutusjärjestelmään.
3. Sosiaalivakuutusjärjestelmät ovat usein ryhmävakuutuksia, eli järjestelmän
piirissä olevien yksittäisten henkilöiden ei tarvitse ottaa vakuutusta omalle
nimelleen. Eräät sosiaalivakuutusjärjestelmät kuitenkin sallivat tai jopa
edellyttävät, että järjestelmän piirissä olevat ottavat vakuutuksen omallenimelleen. Yksittäisten henkilöiden ottamia vakuutuksia pidetään sosiaali-
vakuutusjärjestelmän osana, mikäli vakuutus kattaa sosiaalisia riskejä ja
tarpeita ja ainakin yksi seuraavista kolmesta ehdosta täyttyy:
a) järjestelmän piiriin kuuluminen on pakollista joko lain tai työehtojen
nojalla,
b) järjestelmä on tietyn ryhmän ylläpitämä ja rajoittuu ryhmän jäseniin tai
c) työnantaja maksaa järjestelmään kuuluvia vakuutusmaksuja työntekijän
puolesta.
Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät
4. Nämä järjestelmät ovat julkishallinnon yksiköiden voimaan saattamia,
valvomia ja rahoittamia, ja ne kattavat koko yhteiskunnan tai suuria osia
siitä. Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät voivat olla rahastoituja tai
rahastoimattomia. Mikäli järjestelmissä voidaan erottaa erillisiä rahastoja,
nämä säilytetään julkishallinnon eikä järjestelmien etuuksiensaajien omai-
suutena. Sosiaaliturvajärjestelmien saamat maksut koostuvat etupäässä
yksityisten henkilöiden itsensä ja työnantajien työntekijöidensä hyväksi
suorittamista sosiaaliturvamaksuista, mutta järjestelmien saamiin maksuihin
voi sisältyä myös tulonsiirtoja muista julkishallinnon yksiköistä. Sosiaali-
turvajärjestelmiin kuuluminen on yleensä, vaikkakaan ei aina, pakollista.
Yksittäisille henkilöille maksetut etuudet eivät ole välttämättä riippuvaisia
etuudensaajan aiemmin suorittamista sosiaaliturvamaksuista.
Todettakoon, että julkishallinnon yksiköiden omia työntekijöitään varten
perustamia sosiaalivakuutusjärjestelmiä ei luokitella sosiaaliturvajärjestel-
miksi, vaan yksityisesti rahastoiduiksi tai rahastoimattomiksi
sosiaalivakuutusjärjestelmiksi.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 349
(1) Katso sosiaalisten riskien ja tarpeiden määritelmä luvusta 4, kohta 4.83.—4.86.
▼B
Yksityisesti rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät
5. Nämä järjestelmät jaetaan kahteen kategoriaan. Ensimmäinen kategoria
käsittää järjestelmät, joissa sosiaaliturvamaksut suoritetaan vakuutusyh-
tiöille tai itsenäisiin eläkerahastoihin, jotka ovat sekä työnantajista että
työntekijöistä erillisiä institutionaalisia yksikköjä. Vakuutusyhtiöt tai
itsenäiset eläkerahastot vastaavat kertyneiden varojen hoidosta ja sosiaalie-
tuuksien maksamisesta. Toinen kategoria käsittää järjestelmät, joissa
työnantajat pitävät yllä erityisrahastoja, joista sosiaalietuudet maksetaan.
Nämä rahastot erotetaan työnantajan muista varoista, mutta ne eivät
muodosta työnantajasta erillisiä institutionaalisia yksikköjä ja niitä kutsu-
taan epäitsenäisiksi eläkerahastoiksi.
Työnantajien ylläpitämät rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät
6. Nämä ovat järjestelmiä, joissa työnantajat maksavat omista varoistaan
sosiaalietuuksia suoraan nykyisille tai entisille työntekijöilleen tai heidän
huollettavilleen muodostamatta niitä varten erityisrahastoja.
Muu vakuutus
7. Muu vakuutus antaa tietyille riskeille altistuville yksittäisille institutionaa-
lisille yksiköille taloudellista suojaa erikseen määriteltyjen tapahtumien
seurauksia vastaan. Se on myös yksi rahoituksen välityksen muoto, missä
varat kerätään vakuutuksenottajilta ja sijoitetaan rahoitus-tai muihin
varoihin, jotka ovat vakuutusteknistä vastuuvelkaa vakuutussopimuksessa
eriteltyjen vahinkotapausten sattuessa jätettävien korvausvaatimusten
varalta.
Kotitalouksien ottamat muut vakuutukset voivat kattaa samat riskit ja
tarpeet kuin sosiaalivakuutusjärjestelmät. Kotitalouksien ottamat muut
vakuutukset eroavat kuitenkin sosiaalivakuutuksista siinä, että yksittäiset
kotitaloudet ottavat niitä omasta aloitteestaan ja omaksi edukseen
työnantajasta tai julishallinnosta riippumatta.
Henkivakuutus
8. Henkivakuutuksen vakuutuksenottajana ovat yksinomaan kotimaiset tai
ulkomaiset kotitaloudet. Vakuutuksenottaja suorittaa vakuutuksenantajalle
säännöllistä vakuutusmaksua, jonka vastineeksi vakuutuksenantaja takaa
etuuden maksun sovittuna päivänä tai aikaisemmin, mikäli vakuutuksenot-
taja kuolee ennenaikaisesti. Mikäli vakuutuksenottaja lopettaa vakuutuksen
ennen sen sovittua päättymispäivää, hän on oikeutettu saamaan vakuutuk-
senantajalta osittaisen korvauksen. Vakuutuksenottajalle tai hänen
perillisilleen maksetaan siis aina korvaus. Vakuutuksia, joista maksetaan
korvausta ainoastaan siinä tapauksessa että kuolemantapaus sattuu vakuu-
tusajan kuluessa, ja joita kutsutaan yleensä kuolemanvaravakuutuksiksi, ei
pidetä henkivakuutuksena vaan vahinkovakuutuksena. Vakuutusyhtiöiden
kirjanpitokäytännön johdosta ei käytännössä aina ole mahdollista erottaa
kuolemanvaravakuutusta muusta henkivakuutuksesta. Tällaisissa tapauk-
sissa kuolemanvaravakuutusta voidaan käsitellä kuten henkivakuutusta
puhtaasti käytännöllisistä syistä.
Henkivakuutuksesta maksettava vakuutuskorvaus voidaan maksaa joko
kertakorvauksena tai vuosittaisena korvauksena. Korvaussumma voi olla
kiinteä tai suhteutettu vakuutusmaksujen sijoittamisesta vakuutuksen
voimassaoloaikana kertyneeseen tuottoon (säästöhenkivakuutus tai
vastaava). Sijoitussidonnainen vakuutus on säästöhenkivakuutuksen erikois-
muoto, jossa korvaussumma vaihtelee erillisen rahaston arvon mukaan.
Vahinkovakuutus
9. Kaikenlaiset institutionaaliset yksiköt voivat olla vahinkovakuutuksen
vakuutuksenottajana. Vahinkovakuutukseen kuuluu kuolemanvaravakuutus
ja vakuutus kaikkien muiden vahinkojen kuin kuolemantapauksen, esim.
tapaturman, sairauden tai tulipalon varalta. Vakuutuskorvaukset maksetaan
yleensä kertakorvauksena, mutta voidaan maksaa myös vuosittaisena
korvauksena. Vahinkovakuutuksesta ei aina makseta korvausta. Tyypillistä
on että korvausta hakevia on paljon vähemmän kuin vakuutuksenottajia.
Yksittäisen vakuutuksenottajan saamat korvaukset eivät pitkällä ajanjaksol-
lakaan ole missään suhteessa hänen maksamiinsa vakuutusmaksuihin.
Jälleenvakuutus
10. Vakuutuksenottajia vakuuttava vakuutusyhtiö siirtää usein osan syntyneistä
riskeistä muille vakuutusyhtiöille. Näitä vakuutusyhtiöiden välisiä talous-
toimia kutsutaan jälleenvakuutukseksi.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 350
▼B
Sekä henki- että vahinkovakuutuksenantajat suorittavat jälleenvakuutusta-
loustoimia. Jälleenvakuutuksia hyväksyvät vakuutusyhtiöt voivat harjoittaa
sekä jälleenvakuutusta että ensivakuutusta tai ne voivat olla erikoistuneita
jälleenvakuutukseen.
Vakuutuksen välitystä avustavat laitokset
11. Vakuutuksen välitystä avustavat laitokset ovat yksiköitä, jotka harjoittavat
etupäässä vakuutukseen läheisesti liittyvää toimintaa kantamatta itse riskiä.
Niihin luetaan erityisesti:
a) vakuutusmeklarit,
b) vakuutusyhtiöitä ja eläkerahastoja palvelevat yksityiset voittoa tavoitte-
lemattomat yhteisöt,
c) yksiköt, joiden pääasiallisena tehtävänä on toimia vakuutusyhtiöitä,
eläkerahastoja ja vakuutusmarkkinoita valvovana viranomaisena.
KÄSITTELY TILEILLÄ
12. Esityksen helpottamiseksi seuraavassa erityyppisten vakuutusten kuvauk-
sessa keskitytään tarkastelemaan vain kotimaisia yksiköitä. Ulkomaisiin
yksiköihin liittyviä erityispiirteitä käsitellään kunkin alakohdan lopussa.
SosiaalivakuutusJulkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät
13. Näiden järjestelmien ylläpitoon palkatun henkilöstön aikaansaama tuotos on
osa julkishallinnon tuotosta mitattuna tuotantokustannuksina. Palvelu-
maksua ei näin ollen lasketa julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmien
osalta.
Työnantajien julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmiin suorittamia sosiaali-
turvamaksuja (D.121) käsitellään osana palkansaajakorvauksia, ja ne
näkyvät tulonmuodostustilillä työnantajasektorin maksettavana ja ensitulon
jakotilillä kotitaloussektorin saatavana. Työnantajien sosiaaliturvamaksut
näkyvät uudestaan tulojen uudellenjaon tilillä osana työnantajien todellisia
sosiaaliturvamaksuja (D.6111) kotitaloussektorin maksettavana ja julkishal-
linnon saatavana. Palkansaajan sosiaaliturvamaksut (D.6112) sekä
itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien sosiaaliturvamaksut
(D.6113) kirjataan myös tulojen uudelleenjaon tilille kotitaloussektorin
maksettavaksi ja julkishallinnon saatavaksi. Rahamääräiset sosiaaliturvae-
tuudet (D.621) näkyvät tulojen uudelleenjaon tilillä julkishallinnon
maksettavana ja kotitalouksien saatavana, kun taas luontoismuotoiset
sosiaaliturvaetuudet näkyvät erien D.6311 ja D.6312 tavoin luontoismuo-
toisten tulojen uudelleenjaon tilillä julkishallinnon maksettavana jakotitalouksien saatavana.
14. Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmiä ylläpitävät yksiköt luokitellaan
alasektoriin S.1314 ”Sosiaaliturvarahastot”. Niiden toiminta luokitellaan
NACE Rev. 1:n mukaan toimialaluokkaan 75.30 ”Pakollinen sosiaaliva-
kuutustoiminta”.
Maassa vakinaisesti asuvan työskennellessä ulkomaiselle työnantajalle
työnantajan sosiaaliturvamaksut näkyvät ensitulojen ja tulonsiirtojen
ulkomaisella tilillä ulkomaiden maksettavana. Mikäli työntekijä kuuluu
samalla ulkomaisen julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, kaikki
julkishallinnon sektoria normaalisti koskevat saatavat ja maksettavat ovat
ulkomaiden saatavia ja maksettavia, ja ne kirjataan ensitulojen jatulonsiirtojen ulkomaiselle tilille. EKT:ssä luontoismuotoisia sosiaalisia
tulonsiirtoja tapahtuu kuitenkin vain kotimaisten yksiköiden välillä. Kaikki
ulkomaisista sosiaaliturvajärjestelmistä maassa vakinaisesti asuville makset-
tavat etuudet ovat näin ollen määritelmällisesti rahamääräisiä
sosiaalietuuksia (D.62).
Ulkomaalaisen työskennellessä kotimaiselle työnantajalle työnantajan
sosiaaliturvamaksut näkyvät ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaisella tilillä
ulkomaiden saatavana. Mikäli ulkomainen työntekijä on kotimaisen
sosiaaliturvajärjestelmän piirissä, työntekijän ja julkishallinnon sektorin
väliset taloustoimet kirjataan ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaiselle
tilille. Kaikki ulkomaisille työntekijöille maksettavat etuudet ovat
määritelmällisesti rahamääräisiä sosiaalietuuksia (D.62).
Taulukossa A.III.1 on annettu esimerkki julkishallinnon sosiaaliturvajärjes-
telmään liittyvistä virroista.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 351
▼B
Yksityisesti rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät
15. Itsenäisten rahastojen rahoittamien järjestelmien käsittely poikkeaa epäitse-
näisten rahastojen rahoittamien järjestelmien käsittelystä. Itsenäisten
rahastojen palvelumaksu lasketaan seuraavasti:
todellisten sosiaalivakuutusmaksujen kokonaismäärä
plus sosiaalivakuutusmaksutäydennysten kokonaismäärä
miinus korvaukset etuuksista
miinus eläkerahastojen lisäys (minus vähennys)
16. Kaikki neljä erää kirjataan poislukien hallussapitovoitot tai -tappiot.
Sosiaalivakuutusmaksutäydennysten kokonaismäärä on yhtä suuri kuin
vakuutuksenottajien omaisuustulo, joka on yksityisten sosiaalivakuutusra-
hastojen vakuutusteknisten varantojensa ja eläkerahastojensa sijoittamisesta
ansaitsemaa tuloa. EKT:ssä näitä rahastoja pidetään vakuutuksenottajien
omistamana ja he saavat näin ollen rahastoista syntyneen tulon. Palvelu-
maksu kirjataan itsenäisten rahastojen tuotokseksi (P.1) ja kotitaloussektorin
kulutusmenoksi (P.3).
Epäitsenäisille rahastoille ei lasketa palvelumaksua. Näiden rahastojen
ylläpitokustannukset sisällytetään työnantajien tuotantotilin muihin kustan-
nustekijöihin.
17. Muut taloustoimet kirjataan sekä itsenäisille että epäitsenäisille rahastoille.
Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) näkyvät osana palk-
ansaajakorvauksia tulonmuodostustilillä työnantajasektorin maksettavana ja
ensitulon jakotilillä palkansaajakotitalouksien saatavana. Työnantajien
sektori voi olla mikä tahansa institutionaalinen sektori, julkishallinto ja
(työnantaja)kotitaloudet mukaan lukien. Vakuutuksenottajien omaisuustulo
(osa D.4:ää) näkyy ensitulon jakotilillä rahaston sektorin maksettavana ja
kotitaloussektorin saatavana. Kotimaiset itsenäiset rahastot sijoitetaan
vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen alasektoriin (S.125). Epäitsenäiset
rahastot kuuluvat luonnollisesti samaan sektoriin kuin kyseessä oleva
työnantaja. NACE Rev. 1 luokittelee eläkerahastojen toiminnan toimiala-
luokkaan 66.02 ”Eläkevakuutus”.
18. Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut kirjataan uudestaan tulojen
uudelleenjaon tilille erän D.6111 osaksi, joka on kotitalouksien maksettavaa
ja rahaston sektorin saatavaa. Palkansaajan sosiaaliturvamaksut (D.6112)
sekä itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien sosiaaliturvamaksut
(D.6113) kirjataan myös tulojen uudelleenjaon tilille kotitalouksien
maksettavaksi ja rahaston sektorin saatavaksi. Palkansaajien, yrittäjien ja
työllisiin kuulumattomien todelliset sosiaaliturvamaksut ovat yhtä kuin
suoritetut maksut plus vakuutuksenottajien omaisuustulo miinus palvelu-
maksu (tämän ollessa nolla epäitsenäisten rahastojen osalta). Yksityisesti
rahastoidut sosiaalietuudet, eläkkeet mukaan lukien, näkyvät tulojen
uudelleenjaon tilillä rahastojen maksettavana ja kotitalouksien saatavana.
Määritelmällisesti kaikki yksityisesti rahastoidut sosiaaliturvaetuudet ovat
osa rahamääräisiä sosiaalietuuksia, D.62.
19. Rahoitustilille kirjattava erä sisältää kaksi komponenttia:
a) Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu (F.62), joka muodostuu sosiaaliva-
kuutusmaksutulon ja sosiaalivakuutusmaksujen ja toisaalta etuuksien
korvausten ja maksettavien etuuksien erotuksesta (1). Tämä komponentti
näytetään sovitun käytännön mukaan rahastojen velkojen ja kotitalouk-
sien varojen muutoksena (tarvittaessa negatiivisena).
b) Kotitalouksien osuus eläkevakuutusrahastoista (F.612), joka myös
näytetään (tarvittaessa negatiivisena) rahastojen velkojen ja kotitalouk-
sien rahastojen muutoksena. Tämä komponentti on yhtä kuin tulojen
uudelleenjaon tilille kirjatut työnantajien ja palkansaajien elkäkevakuu-
tusmaksut miinus maksettavat eläkkeet.
20. Koska erät F.612 ja F.62 kirjataan rahoitustiliin, ne näkyvät (varana)
kotitaloussektorin ja (velkana) rahaston sektorin varallisuustaseissa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 352
(1) Todelliset sosiaalivakuutusmaksut, jotka kattavat kuluvalla tilinpitojaksolla aiheutuvia
riskejä, poikkeavat yleensä todellisista sosiaalivakuutusmaksutuloista. Viimeksi mainittukattaa usein sekä kuluvalla että myöhemmillä jaksoilla aiheutuvia riskejä. Samoinkorvaukset etuuksista voivat määrällisesti poiketa maksettavista etuuksista. Tietyllätilinpitojaksolla sattuneesta tapahtumasta aiheutuvat etuudet voivat tulla maksettaviksi
vasta myöhemmällä jaksolla.
▼B
Korjaus kotitalouksien osuuden muutokseen eläkevakuutusrahastoista (D.8)
kirjataan käytettävissä olevan tulon käyttötilille kotitalouksien saatavaksi ja
rahastojen maksettavaksi. Tämä erä on yhtä kuin rahoitustilille kirjattavan
erän toinen komponentti.
Työnantajat ja julkisyhteisöt suorittavat joskus ylimääräisiä maksuja
yksityisiin sosiaalivakuutusrahastoihin lisätäkseen näiden rahastojen varoja.
Nämä maksut kirjataan pääomatilille työnantajan tai julkishallinnon
sektorin maksamaksi ja rahaston sektorin saamaksi muuksi pääomansiir-
roksi (D.99). Koska sosiaalivakuutusrahastojen varoja pidetään
kotitaloussektorin omistamana, rahaston sektorin ja kotitaloussektorin
välille on tarpeen tehdä korjaus. Tämä korjauserä kirjataan rahaston
sektorin maksamaksi ja kotitaloussektorin saamaksi muuksi pääomansiir-
roksi (D.99).
21. Kotimaisen työntekijän työskennellessä ulkomaiselle työnantajalle työnan-
tajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) kirjataan osaksi ulkomaiden
maksamia ja kotitalouksien saamia palkansaajakorvauksia. Työnantajan
ollessa ulkomainen epäitsenäinen sosiaalivakuutusrahasto on myös ulko-
mainen, mutta itsenäinen rahasto voi olla joko kotimainen tai ulkomainen.
Mikäli palkansaaja kuuluu ulkomaisen rahaston vakuutusturvan piiriin,
kaikki kotitaloussektorin ja rahaston sektorin väliset virrat näytetään
kotitaloussektorin ja ulkomaiden välisinä taloustoimina. (Rahaston ollessa
itsenäinen ulkomainen rahasto) palvelumaksu näkyy palvelujen tuontina
(P.72). Osuuden muutos vakuutusteknisestä vastuuvelasta (F.6) näkyy
ulkomaiden rahoitustilillä ja muut virrat näkyvät ensitulojen ja tulonsiirtojen
ulkomaisella tilillä.
22. Ulkomaalaisen työskennellessä kotimaiselle työnantajalle työnantajan
todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) kirjataan osaksi työnantajan sektorin
maksamia ja ulkomaiden saamia palkansaajakorvauksia. Mikäli ulkomainen
palkansaaja kuuluu kotimaisen sosiaalivakuutusrahaston vakuutusturvan
piiriin, palvelumaksu kirjataan palvelujen vienniksi (P.62). Kaikki muut
rahaston ja palkansaajan väliset virrat näkyvät rahaston sektorin ja
ulkomaiden välisinä virtoina.
Tarvittavaa tietoa varsinkaan ulkomaalaisten talousyksiköiden osalta ei ole
aina saatavana. Joitain kirjattavia eriä voidaan siis joutua laskemaan
arvioiden perusteella.
Taulukossa A.III.2 on annettu esimerkki yksityisesti rahastoituihin sosiaa-
livakuutusjärjestelmiin liittyvistä virroista.
Työnantajien ylläpitämät rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät
23. Rahastoimattomien sosiaalivakuutusjärjestelmien ylläpitokulut sisällytetään
työnantajan tuotantotilin muihin kustannuskomponentteihin samoin kuin
epäitsenäisten rahastojen rahoittamissa järjestelmissä. Palvelumaksua ei siis
lasketa.
Koska rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät eivät muodosta niitä
ylläpitävistä työnantajista erillisiä institutionaalisia yksiköitä, kaikki talous-
toimet katsotaan työnantajan sektorin ja kotitaloussektorin välisiksi.
24. EKT:n mukaan rahastoimatonta sosiaalivakuutusjärjestelmää ylläpitävä
työnantaja maksaa järjestelmään laskennallista sosiaaliturvamaksua työnte-kijöiden puolesta. Tätä laskennallista sosiaaliturvamaksua (D.122)
käsitellään osana palkansaajakorvauksia, ja se näkyy tulonmuodostustilillä
työnantajan maksettavana ja ensitulon jakotilillä kotitalouksien saatavana.
Työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut näkyvät uudestaan tulojen
uudelleenjaon tilillä eränä D.612, joka on kotitalouksien maksettava ja
työnantajan saatava erä. Tämän sosiaaliturvamaksun määrä tulisi määrittää
työnantajan tulevien etuudenmaksuvelvoitteiden mukaan. Käytännössä tämä
erä kuitenkin määritetään yhtä suureksi kuin kuluvalla tilinpitojaksolla
maksettavat sosiaalietuudet (miinus työntekijän sosiaaliturvamaksut).
25. Mahdolliset palkansaajan todelliset sosiaaliturvamaksut näkyvät erän
D.6112 osana, ja ne kuuluvat kotitalouksien maksettaviin ja työnantajan
sektorin saataviin. Myös eläkkeet ja muut etuudet näkyvät tulojen
uudelleenjaon tilillä erän D.62 osana kotitalouksien saatavana ja työnantajan
maksettavana.
Rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät kuuluvat luonnollisesti
samaan institutionaaliseen sektoriin kuin järjestelmää ylläpitävä työnantaja.
NACE Rev. 1 luokittelee nämä järjestelmät aputoiminnoiksi.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 353
▼B
26. Mikäli kotimainen työntekijä työskentelee rahastoimatonta sosiaalivakuu-
tusjärjestelmää ylläpitävälle ulkomaiselle työnantajalle, kaikkia
taloustoimia pidetään kotitaloussektorin ja ulkomaiden välisinä ja ne
kirjataan ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaiselle tilille. Mikäli ulkomainen
työntekijä työskentelee tällaista järjestelmää ylläpitävälle kotimaiselle
työnantajalle, kaikkia taloustoimia pidetään ulkomaiden ja työnantajan
sektorin välisinä ja ne kirjataan ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaiselle
tilille.
Taulukossa A.III.3 on annettu esimerkki työnantajan ylläpitämiin rahastoi-
mattomiin sosiaalivakuutusjärjestelmiin liittyvistä virroista.
Muu vakuutus
27. Muiden vakuutuspalvelujen, sekä henki- että vahinkovakuutuksen, tuotos
lasketaan seuraavasti:
todelliset vakuutusmaksut
plus vakuutusmaksutäydennykset
miinus vakuutuskorvaukset
miinus korvausvastuurahastojen sekä säästöhenkivakuutuksen tai
vastaavan järjestelmän tuottoihin liittyvien rahastojen lisäys
(plus vähennys).
28. Todelliset vakuutusmaksut koostuvat niistä todellisista vakuutusmaksuista,
jotka kattavat kuluvalla tilinpitojaksolla aiheutuvia riskejä. Todelliset
vakuutusmaksutuotot eivät ole yleensä määrällisesti yhtä suuria kuin
todelliset vakuutusmaksutulot, sillä viimeksi mainitut kattavat usein sekä
kuluvalla että myöhemmillä tilinpitojaksoilla aiheutuvia riskejä.
Vakuutusmaksutäydennykset ovat yhtä kuin vakuutuksenottajien omaisuus-
tulo, joka on vakuutusyhtiöiden vakuutusteknisen vastuuvelkansa
sijoitustoiminnasta ansaitsemaa tuloa, poislukien vakuutusyhtiöiden omista
varoistaan ansaitsema tulo. Vakuutustekninen vastuuvelka koostuu kahdesta
komponentista: a) vakuutusmaksu- ja korvausvastuusta, joka on vakuutus-
maksujen ja vakuutusmaksutulojen ja toisaalta maksettavien korvausten ja
vakuutuskorvausten erotus, ja b) korvausvastuurahastoista sekä rahastoista,
jotka liittyvät säästöhenkivakuutuksen tai vastaavan järjestelmän tuottoon.
Viimeksi mainittu komponentti liittyy ainoastaan henkivakuutukseen.
Vakuutustekniset varannot sijoitetaan tavallisesti rahoitusvaroihin, joista
kertyvä tulo on korko- tai osinkotuloa. Vakuutustekniset varannot voidaan
sijoittaa myös esimerkiksi kiinteistöihin, missä tapauksessa kertyvä tulo on
toimintaylijäämää.
29. Vakuutuskorvaukset aiheutuvat kuluvalla tilinpitojaksolla sattuvista vakuu-
tustapauksista. Usein korvaukset eivät kuitenkaan tule maksettaviksi
samalla tilinpitojaksolla kuin korvauksen aiheuttanut tapahtuma, vaan vasta
myöhemmin. Vakuutuskorvaukset eivät siis ole yhtä suuri erä kuin
maksettavat korvaukset.
Korvausvastuurahastojen sekä säästöhenkivakuutuksen tai vastaavan järjes-
telmän rahastojen muutokset koostuvat summista, joita kohdennetaan näihin
vastuueriin vakuutussopimuksissa taattujen pääomien kokoamiseksi. Nämä
vastuuvelat liittyvät ainoastaan henkivakuutukseen.
Yhtälön (B) kaikkia neljää erää tulisi mitata poislukien hallussapitovoitot ja
-tappiot.
Henkivakuutus
30. Henkivakuutuksen kokonaistuotos lasketaan yhtälön (B) mukaisesti ja
näytetään eränä P.1 vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen alasektorin
tuotantotilillä. Mikäli ulkomaiset kotitaloudet eivät osallistu henkivakuu-
tuksen tuotoksen kuluttamiseen, tuotos käytetään kokonaisuudessaan
kotimaisten kotitalouksien loppukulutukseen. Henkivakuutuspalvelujen
tuotos tulisi jakaa kotitaloussektorin ja ulkomaiden kesken kotimaisten ja
ulkomaisten kotitalouksien maksettavien vakuutusmaksujen suhteessa.
Kotimaisten kotitalouksien kuluttamat henkivakuutuspalvelut näytetään
osana kotitalouksien kulutusmenoja (P.3) ja ulkomaisten kotitalouksienkuluttamat palvelut luetaan osaksi palvelujen vientiä (P.62).
31. Henkivakuutuksen osalta kirjataan lisäksi kaksi muuta taloustointa.
Vakuutuksenottajien omaisuustulo (osa erää D.4) näytetään ensitulon
jakotilillä vakuutusyhtiöiden maksettavana ja kotitalouksien saatavana.
Kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoista -erä näytetään rahoitustilillä
kotitalouksien varojen ja henkivakuutusyhtiöiden velkojen (tarvittaessa1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 354
▼B
negatiivisena) muutoksena. Henkivakuutuksen vastuuvelan muutokset, siis
korvausvastuurahastojen sekä säästöhenkivakuutuksen tai vastaavan järjes-
telmän rahastojen muutokset (F.611) muuttavat kotitalouksien osuutta
henkivakuutusrahastoista. Osuuden muutos on siis yhtä kuin todellinen
vakuutusmaksutulo (ei vakuutusmaksutuotot) plus vakuutusmaksutäyden-
nykset miinus maksettavat korvaukset (ei vakuutusmaksut) ja miinus
palvelumaksu.
32. Rahoitustilin tämän kirjauksen vuoksi F.611 näkyy myös (varana)
kotitaloussektorin ja (velkana) vakuutuksenantajan sektorin varallisuusta-
seissa.
Vakuutuksenottajien omaisuustulo (= vakuutusmaksutäydennykset) tulisi
jakaa palvelumaksun tavoin kotitaloussektorin ja ulkomaiden kesken
vakuutusmaksujen suhteessa.
Henkivakuutusyhtiöt luokitellaan institutionaaliseen sektoriin S.125
”Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot”. Niiden toiminta luokitellaan NACE
Rev. 1:n mukaan toimialaluokkaan 66.01 ”Henkivakuutus”.
33. Mikäli kotimainen henkivakuutusyhtiö palvelee ulkomaisia kotitalouksia,
palvelumaksu kirjataan palvelujen vienniksi (P.62). Vakuutuksenottajien
omaisuustulo näytetään ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaisella tilillä
vakuutussektorin maksettavana ja ulkomaiden saatavana. Kotitalouksien
osuuden muutos henkivakuutusrahastoista näytetään ulkomaiden rahoitus-
tilillä ulkomaiden varojen ja vakuutussektorin velkojen muutoksena.
Kotimaisten kotitalouksien ostaessa vakuutusturvaa ulkomaisilta henkiva-
kuuttajilta tilanne on periaatteessa edellisen kaltainen, mutta päinvastainen:
palvelumaksu kirjataan palvelujen tuonniksi (P.72), vakuutuksenottajien
omaisuustulo näytetään ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaisella tilillä
ulkomaiden maksettavana ja kotitalouksien saatavana, ja osuuden muutos
henkivakuutusrahastoista näytetään kotitalouksien varojen ja ulkomaiden
velkojen muutoksena. Yleensä näiden erien laskemiseen tarvittavia tietoja ei
kuitenkaan ole saatavana; tavallisesti vain vakuutusmaksutulo tiedetään.
Laskennassa on näin ollen tarpeen tehdä olettamia esim. siten, ettäpalvelumaksun ja vakuutuksenottajien omaisuustulon suhteellista osuutta
kotimaisten henkivakuuttajien saamista vakuutusmaksuista sovelletaan
kotimaisten kotitalouksien ulkomaisille henkivakuuttajille maksamiin
vakuutusmaksuihin.
Taulukossa A.III.4 on annettu esimerkki henkivakuutukseen liittyvistä
virroista.
Vahinkovakuutus
34. Vahinkovakuutusta harjoittavien yhtiöiden tuotos (P.1) lasketaan yhtälön
(B) mukaisesti ja näytetään vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen alasektorin
tuotantotilillä. Vahinkovakuutuspalvelujen käyttö voi olla minkä tahansa
kotimaisen sektorin välituotekäyttöä (P.2), kotitalouksien loppukulutusta,
missä tapauksessa se on osa kotitalouksien kulutusmenoja (P.3), tai se voi
olla vientiä (P.62). Välituotekäyttönä käytetyt vahinkovakuutuspalvelut
tulisi jaotella toimialoittain.
Vahinkovakuutuksen kokonaistuotoksen arvo mitataan yhtälön (B) avulla.
Tuotos jaetaan edelleen käyttäjien sektoreihin ja toimialoihin kunkin
sektorin maksettavien todellisten vakuutusmaksujen suhteessa. Vain kotita-
loussektori käyttää vahinkovakuutuspalveluja sekä loppukulutukseen että
välituotekäyttöön. Kaikki muut kotimaiset sektorit käyttävät näitä palveluja
yksinomaan välituotekäyttöön. Kotitalouksien vahinkovakuutuspalvelujen
käyttö jaetaan välituotekäyttöön ja loppukulutukseen maksettavien todel-
listen vakuutusmaksujen suhteessa. Selvästi ei-yhteisöyritysten
tuotantotoimialaan liittyvät vakuutusmaksut luetaan välituotekäyttöön, ja
muut kotitalouksien maksamat vakuutusmaksut luetaan loppukulutukseen.
35. Vakuutuksenottajien omaisuustulo näytetään ensitulon jakotilillä erän D.4
osana vakuutussektorin maksettavana ja vakuutuksen ottajasektoreiden
saatavana. Tilinpidon kannalta olisi paras, jos vakuutuksenottajien omai-suustulo olisi jaettu sektoreihin vakuutuksen ottajasektoreihin kohdistuvan
vastuuvelan suhteessa. Tällainen jaottelu on kuitenkin melko mahdotonta
toteuttaa käytännössä. Vakuutuksenottajien omaisuustulo jaetaan siis kunkin
vakuutuksenottajasektorin maksamien todellisten vakuutusmaksujen
suhteessa.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 355
▼B
36. Erä vahinkovakuutusmaksutuotot, netto näytetään tulojen uudelleenjaon
tilillä kaikkien vakuutuksenottajien maksettavana ja vakuutussektorin
saatavana. Vahinkovakuutusmaksut, netto saadaan laskemalla yhteen
todelliset vakuutusmaksut ja vakuutuksenottajien omaisuustulo, ja
summasta vähennetään käytettyjen palvelujen arvo. Vahinkovakuutus-
maksut, netto ovat yhtälön (B) mukaan yhtä suuret kuin
vahinkovakuutuskorvaukset (1). Vahinkovakuutuskorvaukset näkyvät
tulojen uudelleenjaon tilillä myös vakuutussektorin maksettavana ja
kaikkien vakuutuksenottajasektorien saatavana. Sekä vahinkovakuutus-
maksut, netto että korvauskulut ovat osa erää D.7, Muut tulonsiirrot.
Osa korvauksista johtuu vakuutuksenottajan kolmannelle osapuolelle
aiheuttamista aineellisista tai henkilövahingoista. Näissä tapauksissa
korvaukset kirjataan vakuutusyhtiön maksettavaksi suoraan vahingon
kärsineelle kolmannelle osapuolelle eikä epäsuoraan vakuutuksenottajan
kautta.
37. Vakuutuksenottajien osuus vahinkovakuutusrahastoista näytetään rahoitus-
tilillä vakuutuksenottajien varojen ja vakuutussektorin velkojen
muutoksena. Osuuden muutos, joka luokitellaan eräksi F.62, johtuu
vakuutusyhtiöiden vakuutusmaksu- ja korvausvastuusta. F.62 näkyy vahin-
kovakuuttajan varallisuustaseessa velkana ja vakuutuksenottajien
varallisuustaseissa varana.
Vahinkovakuutusyhtiöiden toiminta luokitellaan NACE Rev. 1:n mukaan
toimialaluokkaan 66.03 ”Vahinkovakuutus”. Institutionaalinen sektori on
S.125 ”Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot”.
38. Ulkomaisten yksikköjen ostaessa vakuutusturvaa kotimaisilta vahinkova-
kuuttajilta palvelumaksu kirjataan palvelujen vienniksi (P.62).
Vakuutuksenottajien omaisuustulo, vakuutusmaksutuotot, netto ja korvaus-
kulut näytetään kaikki ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaisella tilillä.
Kotitalouksien osuuden muutos vahinkovakuutusrahastoista näytetään
vastaavasti ulkomaiden rahoitustilillä. Ulkomaihin liittyvät laskutoimitukset
eivät tässä tapauksessa ole sen vaikeampia kuin kotimaisiin vakuutukse-
nottajasektoreihin liittyvät laskut.
Ulkomaisten vahinkovakuuttajien vakuuttaessa kotimaisia yksiköitä tilinpi-
toon tarvittavien tietojen saanti on paljon hankalampaa; yleensä tiedetään
vain vakuutusmaksutulo ja maksettavat korvaukset.
Laskennan yksinkertaistamiseksi käytetään näin ollen menetelmää, joka
jättää vahinkovakuutuksen rahastot ja niistä syntyvät omaisuustulot
huomioimatta. Palvelumaksu, joka kirjataan palvelujen tuonniksi (P.72)
lasketaan vähentämällä maksettavat korvaukset (2) vakuutusmaksutulosta.
Vakuutusmaksutulo, netto, joka lasketaan vähentämällä vakuutusmaksutu-
losta palvelumaksu, on siis yhtä suuri kuin maksettavat korvaukset. Sekä
vakuutusmaksutulo, netto että korvaussaatavat näytetään ensitulojen ja
tulonsiirtojen ulkomaisella tilillä.
Taulukossa A.III.5 on annettu esimerkki vahinkovakuutukseen liittyvistä
virroista.
Jälleenvakuutus
39. EKT:ssä jälleenvakuutuksen taloustoimet kirjataan yksinkertaisemmin kuin
ensivakuutuksen taloustoimet (viimeksi mainitun tarkoittaessa vakuutusyh-
tiöiden ja tavallisten vakuutuksenottajien välisiä taloustoimia).
Jälleenvakuutusta ei esitetä erillisinä taloustoimivirtoina (vakuutusmaksu-
tuotot, korvauskulut, provisiot jne.), vaan yksinkertaisesti palveluna, joka
kohdistuu jälleenvakuuttajalta ensivakuuttajalle. Tämän palvelun arvoa
mitataan kaikkien jälleenvakuuttajan ja ensivakuuttajan välisten virtojen
taseella.
Kotimaisten henki- ja vahinkovakuutusyhtiöiden tuottamat
jälleenvakuutuspalvelut näytetään tuotoksena (P.1) ja vastaanottamat
jälleenvakuutuspalvelut välituotekäyttönä (P.2). Kotimaisten jälleenvakuut-
tajien ulkomaisille vakuuttajille kohdistamat jälleenvakuutuspalvelut
näytetään palvelujen vientinä (P.62) ja ulkomaisten jälleenvakuuttajien
kotimaisille vakuuttajille kohdistamat jälleenvakuutuspalvelut palvelujen
tuontina (P.72).1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 356
(1) Vahinkovakuutuskorvaukset tarkoittaa korvauksensaajalle siirrettäviä summia. Vahinko-
vakuutuskorvaukset ei siis ole sama kuin vakuutusyhtiöiden yrityskirjanpidossa esiintyvä
”vahinkomeno”, sillä viimeksi mainittu käsittää myös korvausasian hoitamisestaaiheutuneet kustannukset, jotka kansantalouden tilinpidossa kirjataan joko välituote-käytön tai palkansaajakorvauksen osaksi.
(
2) Mikäli vahinkovakuutusmaksutuottoja ja -korvauksia koskevat tiedot ovat saatavana,
niitä tulisi käyttää vakuutusmaksutulon ja maksettavien korvausten sijasta.
▼B
40. Jälleenvakuutuspalvelujen tuotosta ja välituotekäyttöä koskevia tietoja saa
kotimaisten vakuutusyhtiöiden osalta vakuutustilastoista. Jälleenvakuutus-
palvelujen viennin ja tuonnin arvon laskeminen, mikä riippuu lähinnä
maksutasetilastojen saatavuudesta ja laadusta, voi olla hankalampaa.
Ulkomaisten jälleenvakuutuspalvelujen tase on tosin helposti laadittavissa
vakuutustilastojen avulla.
Varsin usein kotimaisten vakuutusyhtiöiden väliset jälleenvakuutuksen
taloustoimet sulautetaan. EKT pyrkii kuitenkin olemaan EY:n vakuutusdir-
ektiivien mukainen, joten se suosittaa jälleenvakuutuspalvelujen kirjaamista
ilman sulauttamista. Kotimaisten vakuutusyhtiöiden välisten jälleenva-
kuutus-taloustoimien sulauttaminen vaikuttaa vakuutuspalvelujen
tuotoksen tasoon, mutta ei vaikuta tasapainoeriin kuten arvonlisäykseen,
toimintaylijäämään ja säästöön.
Vakuutuksen välitystä avustavat laitokset
41. Vakuutuksen välitystä avustavien laitosten tuottamien palvelujen tuotoksen
arvotusperusteena käytetään niistä perittyjä maksuja tai provisioita. Voittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen toimiessa vakuutusyhtiöiden ja eläkerahas-
tojen yhteistoimintajärjestönä niiden tuotos arvotetaan järjestöjen jäsenten
maksamien jäsenmaksujen perusteella. Tämä tuotos menee järjestöjen
jäsenten välituotekäyttöön.
Etupäässä vakuutuksen välitystä avustavat institutionaaliset yksiköt luoki-
tellaan institutionaaliseen sektoriin S.124 ”Rahoituksen ja vakuutuksen
välitystä avustavat laitokset”. Niiden toiminta luokitellaan NACE Rev. 1:n
mukaan toimialaluokkaan 67.20 ”Vakuutusta palveleva toiminta”.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 357
VAKUUTUS: NUMEERINEN ESIMERKKI
A.III.1 — Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Yhteensä Tavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tilillä
Tulonmuodostus-
tili
155 0 155 8 0 45 4 98 D.121 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut
Ensitulon jakotili
D.121 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut 155 155 0 155
Tulojen uudel-
leenjaon tili
155 0 155 155 D.6111 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut 155 155 0 155
76 0 76 76 D.6112 Palkansaajan
sosiaaliturva-
maksut 76 76 0 76
32 32 32 D.6113 Yrittäjien ja
työllisiin kuulu-
mattomien
sosiaaliturva-
maksut 32 32 0 32
232 0 232 232 D.621 Rahamääräiset
sosiaaliturvae-
tuudet 232 232 0 232▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 358
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Yhteensä Tavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tilillä
Luontoismuo-
toisten tulojen
uudelleenjaon tili
78 78 78 D.6311 Sosiaaliturvae-
tuudet, hyvi-
tykset 78 78 78
65 65 65 D.6312 Muut luontois-
muotoiset sosiaa-
liturvaetuudet 65 65 65▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 359
A.III.2 — Yksityiset rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYh-
teensäTavara-
ja palve-
lutilillä
Ulkomaiden tili
0 0 P.6 Tavaroiden ja
palvelujen vienti 0 0
0 0 P.7 Tavaroiden ja
palvelujen tuonti 0 0
Tuotantotili
3 3 P.1 Tuotos 3 3 3
Tulonmuodostus-
tili
19 0 19 2 0 3 0 14 D.121 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksutyksityisesti
rahastoituihin
järjestelmiin
Ensitulon jakotili
D.121 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksut
yksityisesti
rahastoituihin
järjestelmiin 19 19 0 19
12 0 12 12 D.44 Vakuutuksenot-
tajienomaisuus-
tulo 12 12 0 12▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 360
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYh-
teensäTavara-
ja palve-
lutilillä
Tulojen uudel-
leenjaon tili
19 0 19 19 D.121 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksut
yksityisesti
rahastoituihin
järjestelmiin 1 18 0 0 0 19 0 19
21 0 21 21 D.6112 Palkansaajien
sosiaaliturva-
maksut, netto 1 20 0 0 0 21 0 21
29 0 29 0 0 0 28 1 D.622 Yksityisesti
rahastoidut
sosiaalietuudet 29 29 0 29
Käytettävissä
olevan tulon
käyttötili 0
3 3 3 P.3 Kulutusmenot 3 3
11 0 11 0 0 10 1 D.8 Kotitalouksien
eläkerahasto-
osuuden oikaisu 11 11 0 11
Rahoitustili
11 11 11 F.612 Kotitalouksien
osuus eläkeva-
kuutusrahastoista 1 10 0 0 11 0 11
1 1 1 F.62 Vakuutusmaksu-
ja korvausvastuu 1 1 1▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 361
A.III.3 — Työnantaijien rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYh-
teensäTavara-
ja palve-
lutilillä
Tulonmuodostus-
tili
19 0 19 1 0 5 1 12 D.122 Työnantajan
laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut
Ensitulon jakotili
D.122 Työnantajan
laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut 19 19 0 19
Tulojen uudel-
leenjaon tili
19 0 19 19 D.612 Laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut 12 1 5 0 1 19 0 19
19 0 19 1 0 5 1 12 D.623 Rahastoimat-
tomat palkan-
saajan sosiaalie-
tuudet 19 19 0 19▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 362
A.III.4 — Henkivakuutus
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYh-
teensäTavara-
ja palve-
lutilillä
Ulkomaiden tili
0 0 P.6 Tavaroiden ja
palvelujen vienti 0 0
0 0 P.7 Tavaroiden ja
palvelujen tuonti 0 0
Tuotantotili
4 4 P.1 Tuotos 4 4 4
Ensitulon jakotili
7 7 7 D.44 Vakuutuksenot-
tajien omaisuus-
tulo 7 7 0 7
Käytettävissä
olevan tulon
käyttötili
4 0 4 4 P.3 Kulutusmenot 4 4
Rahoitustili
22 0 22 22 F.611 Kotitalouksien
osuus henkiva-
kuutusrahastoista 22 22 0 22▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 363
A.III.5 — Vahinkovakuutus
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYh-
teensäTavara-
ja palve-
lutilillä
Ulkomaiden tili
0 0 P.6 Tavaroiden ja
palvelujen vienti 0 0
0 0 P.7 Tavaroiden ja
palvelujen tuonti 0 0
Tuotantotili
6 6 P.1 Tuotos 6 6 6
4 0 4 0 3 0 0 1 P.2 Välituotekäyttö 4 4
Ensitulon jakotili
6 6 6 D.44 Vakuutuksenot-
tajien omaisuus-
tulo 5 0 0 1 0 6 0 6
Tulojen uudel-
leenjaon tili
45 2 43 0 31 4 0 8 D.71 Vahinkovakuu-
tusmaksut, netto 45 45 45
45 0 45 45 D.72 Vahinkovakuu-
tuskorvaukset 6 0 1 35 0 42 3 45
Käytettävissä
olevan tulon
käyttötili
2 2 2 P.3 Kulutusmenot 2 2▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 364
Käyttö Resurssit
Yh-
teensäVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYh-
teensäTavara-
ja palve-
lutilillä
Rahoitustili
2 0 2 0 2 0 0 0 F.62 Vakuutusmaksu-
ja korvausvastuu 2 2 2▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 365
▼B
LIITE IV
LUOKITUKSET JA TILIT
LUOKITUKSET
INSTITUTIONAALINEN SEKTORILUOKITUS (S)
S.1 Koko kansantalous
S.11 Yritykset
S.11001 Julkiset yritykset
S.11002 Yksityiset kotimaiset yrityksetS.11003 Ulkomaalaisomisteiset yritykset
S.12 Rahoituslaitokset
S.121 KeskuspankkiS.122 Muut rahalaitokset
S.12201 Julkiset
S.12202 Yksityiset kotimaisetS.12203 Ulkomaalaisomisteiset
S.123 Muut rahoituslaitokset kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot
S.12301 JulkisetS.12302 Yksityiset kotimaiset
S.12303 Ulkomaalaisomisteiset
S.124 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitoksetS.12401 Julkiset
S.12402 Yksityiset kotimaiset
S.12403 UlkomaalaisomisteisetS.125 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot
S.12501 Julkiset
S.12502 Yksityiset kotimaisetS.12503 Ulkomaalaisomisteiset
S.13 Julkisyhteisöt
S.1311 ValtionhallintoS.1312 Osavaltiohallinto
S.1313 Paikallishallinto
S.1314 SosiaaliturvarahastotS.14 Kotitaloudet
S.141 + S.142 Työnantajat ja muut elinkeinonharjoittajat
S.143 PalkansaajatS.1441 Omaisuustulojen saajat
S.1442 Eläkkeensaajat
S.1443 Muiden tulonsiirtojen saajatS.145 Muut kotitaloudet
S.15 Kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt
S.2 UlkomaatS.21 Euroopan unioni
S.211 EU:n jäsenmaat
S.212 EU:n laitoksetS.22 Kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 366
▼B
TALOUSTOIMIEN JA MUIDEN VIRTOJEN LUOKITUS
Tuotteisiin (tavaroihin ja palveluihin) kohdistuvat taloustoimet (P)
P.1 Tuotos
P.11 Markkinatuotos
P.119 Välilliset rahoituspalvelut (FISIM)P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön
P.13 Muu markkinaton tuotos
P.131 Maksut muusta markkinattomasta tuotoksesta
P.132 Muu markkinaton tuotos, muut
P.2 Välituotekäyttö
P.3 KulutusmenotP.31 Yksilölliset kulutusmenot
P.32 Kollektiiviset kulutusmenot
P.4 Todellinen kulutusP.41 Todellinen yksilöllinen kulutus
P.42 Todellinen kollektiivinen kulutus
P.5 Pääoman bruttomuodostusP.51 Kiinteän pääoman bruttomuodostus
P.511 Aineellisten kiinteiden varojen hankinnat miinus vähennykset
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden varojen hankinnatP.5112 Olemassa olevien aineellisten kiinteiden varojen hankinnat
P.5113 Olemassa olevien aineellisten kiinteiden varojen vähennykset
P.512 Aineettomien kiinteiden varojen hankinnat miinus vähennyksetP.5121 Uusien aineettomien kiinteiden varojen hankinnat
P.5122 Olemassa olevien aineettomien kiinteiden varojen hankinnat
P.5123 Olemassa olevien aineettomien kiinteiden varojen vähennyksetP.513 Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen arvon lisäys
P.5131 Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen perusparan-
nukset
P.5132 Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen omistusoi-
keuden siirtokulut
P.52 Varastojen muutokset
P.53 Arvoesineiden hankinnat miinus vähennykset
P.6 Tavaroiden ja palvelujen vientiP.61 Tavaroiden vienti
P.62 Palvelujen vienti
P.7 Tavaroiden ja palvelujen tuontiP.71 Tavaroiden tuonti
P.72 Palvelujen tuonti
Jakotaloustoimet (D)
D.1 Palkansaajakorvaukset
D.11 Palkat ja palkkiotD.12 Työnantajan sosiaaliturvamaksut
D.121 Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut
D.122 Työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 367
▼M2
▼B
▼B
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot
D.21 TuoteverotD.211 Arvonlisäverot (ALV)D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman ALV:aD.2121 TuontitullitD.2122 Muut tuontiverot kuin ALV ja tuontitullitD.214 Muut tuoteverot kuin ALV ja tuontiverotD.29 Muut tuotantoverotD.3 TukipalkkiotD.31 TuotetukipalkkiotD.311 TuontitukipalkkiotD.319 Muut tuotetukipalkkiot
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot
D.4 OmaisuustulotD.41 KorotD.42 Yritysten jakamat tulotD.421 OsingotD.422 Yrittäjätulon otot yritysmäisistä yhteisöistäD.43 Suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleensijoitetut voitotD.44 Vakuutuksenottajien omaisuustuloD.45 MaanvuokratD.5 Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verotD.51 TuloverotD.59 Muut juoksevat verotD.6 Sosiaaliturvamaksut ja -etuudetD.61 SosiaaliturvamaksutD.611 Todelliset sosiaaliturvamaksutD.6111 Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut
D.61111 Työnantajan pakolliset todelliset sosiaaliturvamaksut
D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset todelliset sosiaaliturvamaksutD.6112 Palkansaajan sosiaaliturvamaksutD.61121 Palkansaajan pakolliset sosiaaliturvamaksutD.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset sosiaaliturvamaksutD.6113 Itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien sosiaalitur-
vamaksut
D.61131 Itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien pakolliset
sosiaaliturvamaksut
D.61132 Itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien vapaaeh-
toiset sosiaaliturvamaksut
D.612 Laskennalliset sosiaaliturvamaksutD.62 Rahamääräiset sosiaalietuudetD.621 Rahamääräiset sosiaaliturvaetuudetD.622 Yksityisesti rahastoidut sosiaalietuudetD.623 Rahastoimattomat palkansaajan sosiaalietuudetD.624 Rahamääräiset sosiaaliavustuksetD.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrotD.631 Luontoismuotoiset sosiaalietuudet1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 368
▼B
D.6311 Sosiaaliturvaetuudet, hyvitykset
D.6312 Muut luontoismuotoiset sosiaaliturvaetuudet
D.63121 Markkinatuottajien toimittamat muut luontoismuotoiset sosiaa-
liturvaetuudet
D.63122 Markkinattomien tuottajien toimittamat muut luontoismuo-
toiset sosiaaliturvaetuudet
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaaliavustukset
D.63131 Markkinatuottajien toimittamat luontoismuotoiset sosiaaliavus-
tukset
D.63132 Markkinattomien tuottajien toimittamat luontoismuotoiset
sosiaaliavustukset
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia tavaroita ja palveluita vastaavat
tulonsiirrot
D.7 Muut tulonsiirrotD.71 Vahinkovakuutusmaksut, nettoD.72 VahinkovakuutuskorvauksetD.73 Julkisyhteisöjen sisäiset tulonsiirrotD.74 Tulonsiirrot kansainväliseen yhteistyöhönD.75 Muut sekalaiset tulonsiirrotD.8 Kotitalouksien eläkerahasto-osuuden oikaisuD.9 PääomansiirrotD.91 PääomaverotD.92 InvestointiavustuksetD.99 Muut pääomansiirrot
D.995 Todennetuista mutta todennäköisesti perimättä jäävistä
veroista ja sosiaaliturvamaksuista muodostuvat pääomansiirrot
julkisyhteisöiltä muille sektoreille
D.99521 Todennetut mutta todennäköisesti perimättä jäävät tuoteverotD.99529 Todennetut mutta todennäköisesti perimättä jäävät muut
tuotantoverot
D.99551 Todennetut mutta todennäköisesti perimättä jäävät tuloverotD.99559 Todennetut mutta todennäköisesti perimättä jäävät muut
juoksevat verot
D.9956111 Todennetut mutta todennäköisesti perimättä jäävät työnantajan
todelliset sosiaaliturvamaksut
D.9956112 Todennetut mutta todennäköisesti perimättä jäävät palkan-
saajan sosiaaliturvamaksut
D.9956113 Todennetut mutta todennäköisesti perimättä jäävät itsenäisten
yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien sosiaaliturvamaksut
D.99591 Todennetut mutta todennäköisesti perimättä jäävät pääoma-
verot1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 369
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼M4
▼B
Rahoitustaloustoimet (F) (Rahoitusvarojen ja -velkojen nettohankinta)
F.1 Monetaarinen kulta ja erityiset nosto-oikeudet
F.11 Monetaarinen kulta
F.12 Erityiset nosto-oikeudet (SDR:t)F.2 Käteisraha ja talletukset
F.21 Käteisraha
F.22 Siirtokelpoiset talletuksetF.29 Muut talletukset
F.3 Muut arvopaperit kuin osakkeet
F.33 Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaisetF.331 Muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
F.332 Muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
F.34 JohdannaisetF.4 Lainat
a)
F.41 Lyhytaikaiset lainat
F.42 Pitkäaikaiset lainat
F.5 Osakkeet ja osuudeta)
F.51 Osakkeet ja muut osuudet kuin rahasto-osuudet
F.511 Noteeratut osakkeet
F.512 Noteeraamattomat osakkeetF.513 Muut osuudet
F.52 Rahasto-osuudet
F.6 Vakuutustekninen vastuuvelkaF.61 Kotitalouksien osuus henki- ja eläkevakuutusrahastoista
F.611 Kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoista
F.612 Kotitalouksien osuus eläkevakuutusrahastoistaF.62 Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu
F.7 Muut saamiset ja velat
a)
F.71 Kauppaluotot ja ennakotF.79 Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot
a) Lisätietoerä F.m: Suorat ulkomaiset sijoitukset.
Muut varallisuuden muodostuserät (K)
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen
K.2 Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen
hankinnat miinus vähennykset
K.21 Maan ja muiden aineellisten valmistamattomien varojen
hankinnat miinus vähennykset
K.211 Maan ja muiden aineellisten valmistamattomien varojen
hankinnat
K.212 Maan ja muiden aineellisten valmistamattomien varojen
vähennykset
K.22 Aineettomien valmistamattomien varojen hankinnat miinus
vähennykset
K.221 Aineettomien valmistamattomien varojen hankinnatK.222 Aineettomien valmistamattomien varojen vähennykset
K.3 Valmistamattomien varojen muuttuminen taloudellisesti
merkittäviksi1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 370
▼B
K.4 Valmistettujen varojen muuttuminen taloudellisesti
merkittäviksi
K.5 Luonnonvaraisten biologisten varojen kasvuK.6 Valmistamattomien varojen taloudellisen arvon
häviäminen
K.61 Luonnonvarojen ehtyminenK.62 Muu valmistamattomien varojen taloudellisen arvon
häviäminen
K.7 Katastrofien aiheuttamat menetyksetK.8 Korvauksettomat haltuunotot
K.9 Muualla luokittelemattomat muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset
K.10 Muualla luokittelemattomat rahoitusvarojen ja -velkojen
muut volyymin muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot ja -tappiot
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot ja -tappiot
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot ja -tappiotK.12 Luokitus- ja rakennemuutokset
K.12.1 Sektoriluokituksen ja rakenteen muutokset
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitusmuutoksetK.12.21 Kullan monetarisointi tai sen peruuttaminen
K.12.22 Muut varojen ja velkojen luokitusmuutokset
TASAPAINOERIEN LUOKITUS (b) (B)
B.1 Arvonlisäys / B.1* Kansantuote
B.2 ToimintaylijäämäB.3 Sekatulo
B.4 Yrittäjätulo
B.5 Sektorin ensitulo / B.5* KansantuloB.6 Käytettävissä oleva tuloB.7 Oikaistu käytettävissä oleva tulo
B.8 Säästö
B.9 Nettoluotonanto/nettoluotonottoB.10 Nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvat nettovarallisuuden
muutokset
c)d)
B.10.2 Varojen volyymin muista muutoksista johtuvat nettovaralli-
suuden muutokset
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoitoista ja -tappioista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoitoista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoitoista ja -tappioista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset
B.11 Tavaroiden ja palveluiden taseB.12 Vaihtotase1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 371
(b) Kaikki tasapainoerät voidaan mitata mukaan lukien kiinteän pääoman kuluminen tai
ilman sitä. Bruttomääräisen tasapainoerän tunnus koostuu ko. erän tunnuksesta ja
kirjaimesta ”g”. Vastaavasti kirjain ”n” tunnuksen yhteydessä merkitsee nettoarvoa.
▼B
B.90 Nettovarallisuus
BF.90 Nettorahoitusvarat
c) ”Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvat nettovarallisuuden muutokset” ei ole tasapai-
noerä järjestelmän rakenteen kannalta. Se on pääomatilin oikean puolen summa. Seliitetään kuitenkin muiden nettovarallisuuden muutoserien yhteyteen, koska se on
merkittävä osa nettovarallisuuden muutosta.
d) Ulkomaat-sektorin ”Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvat nettovarallisuuden
muutokset” tarkoittaa vaihtotaseesta ja pääomansiirroista johtuvia nettovarallisuudenmuutoksia.
VAROJEN LUOKITUS (A)
Muut kuin rahoitusvarat (AN)
AN.1 Valmistetut varat
AN.11 Kiinteät varat
AN.111 Aineelliset kiinteät varat
AN.1111 AsunnotAN.1112 Muut rakennukset ja rakennelmat
AN.11121 Muut talorakennukset
AN.11122 Muut rakennelmatAN.1113 Koneet, laitteet ja kuljetusvälineet
AN.11131 Kuljetusvälineet
AN.11132 Muut koneet ja laitteetAN.1114 Kasvatettavat varat
AN.11141 Jalostus- ja lypsykarja, työeläimet jne.
AN.11142 Viini- ja hedelmätarhat, toistuvasti satoa tuottavat istutuksetAN.112 Aineettomat kiinteät varat
AN.1121 Mineraalien etsintä
AN.1122 TietokoneohjelmistotAN.1123 Viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäisteokset
AN.1129 Muut aineettomat kiinteät varat
AN.12 VarastotAN.121 Aineet ja tarvikkeet
AN.122 Keskeneräiset työt
AN.1221 Keskenkasvuiset kasvatettavat varatAN.1222 Muut keskeneräiset työt
AN.123 Valmisteet
AN.124 KauppatavaratAN.13 Arvoesineet
AN.131 Jalometallit ja -kivet
AN.132 Antiikki ja muut taide-esineetAN.139 Muut arvoesineet
AN.2 Valmistamattomat varat
AN.21 Aineelliset valmistamattomat varatAN.211 Maa
AN.2111 Rakennusmaa
AN.2112 ViljelysmaaAN.2113 Virkistyskäyttöön tarkoitettu maa vesialueineen
AN.2119 Muut maa-alueet vesialueineen1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 372
▼B
AN.212 Maaperävarat
AN.2121 Hiili-, öljy- ja maakaasuvarannot
AN.2122 Metallimineraalivarannot
AN.2123 Epämetalliset mineraalivarannotAN.213 Luonnonvaraiset biologiset varat
AN.214 Vesivarat
AN.22 Aineettomat valmistamattomat varatAN.221 Patentoinnit
AN.222 Vuokra- ja muut siirrettävät sopimukset
AN.223 Ostettu liikearvo (goodwill)AN.229 Muut aineettomat valmistamattomat varat
Rahoitusvarat ja velat (AF)
AF.1 Monetaarinen kulta ja erityiset nosto-oikeudet
AF.11 Monetaarinen kultaAF.12 Erityiset nosto-oikeudet (SDR:t)
AF.2 Käteisraha ja talletukset
AF.21 KäteisrahaAF.22 Siirtokelpoiset talletukset
AF.29 Muut talletukset
AF.3 Muut arvopaperit kuin osakkeetAF.33 Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
AF.331 Muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
AF.332 Muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaisetAF.34 Johdannaiset
AF.4 Lainat
e)
AF.41 Lyhytaikaiset lainatAF.42 Pitkäaikaiset lainat
AF.5 Osakkeet ja osuudet
e)
AF.51 Osakkeet ja muut osuudet kuin rahasto-osuudetAF.511 Noteeratut osakkeet
AF.512 Noteeraamattomat osakkeet
AF.513 Muut osuudetAF.52 Rahasto-osuudet
AF.6 Vakuutustekninen vastuuvelka
AF.61 Kotitalouksien osuus henki- ja eläkevakuutusrahastoistaAF.611 Kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoista
AF.612 Kotitalouksien osuus eläkevakuutusrahastoista
AF.62 Vakuutusmaksu- ja korvausvastuuAF.7 Muut saamiset ja velat
AF.71 Kauppaluotot ja ennakot
AF.79 Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot
e) Lisätietoerä AF.m: Suorat ulkomaiset sijoitukset.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 373
▼B
TOIMIALOJEN (A), TUOTTEIDEN (P) JA INVESTOINTIEN
(KIINTEÄN PÄÄOMAN MUODOSTUKSEN) (Pi) RYHMITTELY
JA TUNNUKSET
A60
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
01 Maatalous, riistatalous ja niihin liittyvät palve-
lut01
02 Metsätalous ja siihen liittyvät palvelut 02
05 Kalastus, kalanviljely ja niihin liittyvät palvelut 05
10 Kivi- ja ruskohiilen kaivu; turpeen nosto 10
11 Raakaöljyn ja luonnonkaasun tuotanto sekä
siihen liittyvät palvelut11
12 Uraani- ja toriummalmien louhinta 12
13 Metallimalmien louhinta 13
14 Muu mineraalien kaivu 1415 Elintarvikkeiden ja juomien valmistus 15
16 Tupakkatuotteiden valmistus 16
17 Tekstiilien valmistus 17
18 Vaatteiden valmistus; turkisten muokkaus 18
19 Parkitseminen ja muu nahan valmistus; lauk-
kujen ja jalkineiden valmistus19
20 Puutavaran, puutuotteiden sekä korkki- ja
punontatuotteiden valmistus poislukien huone-
kalut20
21 Massan, paperin ja paperituotteiden valmistus 21
22 Kustantaminen, painaminen sekä ääni-, kuva- ja
atk-tallenteiden jäljentäminen22
23 Koksin, öljytuotteiden ja ydinpolttoaineen
valmistus23
24 Kemikaalien, kemiallisten tuotteiden ja teko-
kuitujen valmistus24
25 Kumi- ja muovituotteiden valmistus 25
26 Ei-metallisten mineraalituotteiden valmistus 26
27 Perusmetallien valmistus 27
28 Metallituotteiden valmistus poislukien koneet ja
laitteet28
29 Koneiden ja laitteiden valmistus 29
30 Konttori- ja tietokoneiden valmistus 30
31 Muu sähkökoneiden ja -laitteiden valmistus 31
32 Radio-, televisio- ja tietoliikennevälineiden
valmistus32
33 Lääkintäkojeiden, hienomekaanisten kojeiden ja
optisten instrumenttien sekä kellojen valmistus33
34 Autojen ja perävaunujen valmistus 34
35 Muu kulkuneuvojen valmistus 35
36 Huonekalujen valmistus; muu valmistus 3637 Kierrätys 37
40 Sähkö-, kaasu- ja lämpöhuolto 40
41 Veden puhdistus ja jakelu 41
45 Rakentaminen 45
50 Moottoriajoneuvojen kauppa, korjaus ja huolto
sekä polttoaineen vähittäismyynti501996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 374
▼B
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
51 Agentuuritoiminta ja tukkukauppa poislukien
moottoriajoneuvojen kauppa51
52 Vähittäiskauppa poislukien moottoriajoneuvot;
kotitaloustavaroiden korjaus52
55 Majoitus- ja ravitsemistoiminta 55
60 Maaliikenne; putkijohtokuljetus 60
61 Vesiliikenne 61
62 Ilmaliikenne 62
63 Liikennettä palveleva toiminta ja matkatoi-
mistot63
64 Posti- ja teleliikenne 64
65 Rahoituksen välitys poislukien vakuutus 65
66 Vakuutustoiminta poislukien pakollinen sosiaa-
livakuutus66
67 Rahoitusta palveleva toiminta 67
70 Kiinteistöalan palvelut 70
71 Kulkuneuvojen, koneiden ja laitteiden vuokraus
ilman käyttäjää sekä kotitaloustavaroiden vuok-
raus71
72 Tietojenkäsittelypalvelu 72
73 Tutkimus ja kehittäminen 7374 Muu liike-elämää palveleva toiminta 74
75 Julkinen hallinto ja maanpuolustus; pakollinen
sosiaalivakuutus75
80 Koulutus 80
85 Terveydenhuolto-ja sosiaalipalvelut 85
90 Ympäristönhuolto 90
91 Järjestötoiminta 91
92 Virkistys-, kulttuuri- ja urheilutoiminta 92
93 Muut palvelut 93
95 Työnantajakotitaloudet 95
99 Kansainväliset järjestöt ja ulkomaiset edustustot 99
A31
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
AA Maatalous, riistatalous ja metsätalous A
BB Kalatalous B
CA Energiamineraalien kaivu CA
CB Malmien ja mineraalien kaivu poislukien ener-
giamineraalitCB
DA Elintarvikkeiden, juomien ja tupakan valmistus DA
DB Tekstiilien ja vaatteiden valmistus DBDC Nahan ja nahkatuotteiden valmistus DC
DD Puutavaran ja puutuotteiden valmistus DD
DE Massan, paperin ja paperituotteiden valmistus;
kustantaminen ja painaminenDE
DF Koksin, öljytuotteiden ja ydinpolttoaineen
valmistusDF1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 375
▼B
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
DG Kemikaalien, kemiallisten tuotteiden ja teko-
kuitujen valmistusDG
DH Kumi- ja muovituotteiden valmistus DH
DI Ei-metallisten mineraalituotteiden valmistus DI
DJ Perusmetallien ja metallituotteiden valmistus DJ
DK Koneiden ja laitteiden valmistus DK
DL Sähköteknisten tuotteiden ja optisten laitteiden
valmistusDL
DM Kulkuneuvojen valmistus DM
DN Muu valmistus DN
EE Sähkö-, kaasu- ja vesihuolto E
FF Rakentaminen F
GG Tukku- ja vähittäiskauppa; moottoriajoneuvojen
sekä henkilökohtaisten esineiden ja kotitalouse-
sineiden korjausG
HH Majoitus- ja ravitsemistoiminta H
II Kuljetus, varastointi ja tietoliikenne I
JJ Rahoitustoiminta J
KK Kiinteistö-, vuokraus- ja tutkimuspalvelut; liike-
elämän palvelutK
LL Julkinen hallinto ja maanpuolustus; pakollinen
sosiaalivakuutusL
MM Koulutus M
NN Terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut N
OO Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset
palvelutO
PP Työnantajakotitaloudet P
QQ Kansainväliset järjestöt ja ulkomaiset edustustot Q
A17
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
A Maatalous, riistatalous ja metsätalous A
B Kalatalous B
C Mineraalien kaivu C
D Teollisuus D
E Sähkö-, kaasu- ja vesihuolto E
F Rakentaminen F
G Tukku- ja vähittäiskauppa; moottoriajoneuvojen
sekä henkilökohtaisten esineiden ja kotitalouse-
sineiden korjausG
H Majoitus- ja ravitsemistoiminta H
I Kuljetus, varastointi ja tietoliikenne I
J Rahoitustoiminta J
K Kiinteistö-, vuokraus- ja tutkimuspalvelut; liike-
elämän palvelutK
L Julkinen hallinto ja maanpuolustus; pakollinen
sosiaalivakuutusL
M Koulutus M
N Terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut N1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 376
▼B
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
O Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset
palvelutO
P Työnantajakotitaloudet P
Q Kansainväliset järjestöt ja ulkomaiset edustustot Q
P60
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
01 Maa- ja riistataloustuotteet sekä niihin liittyvät
palvelut01
02 Metsätaloustuotteet sekä niihin liittyvät palvelut 02
05 Kala- ja muut kalastustuotteet sekä niihin
liittyvät palvelut05
10 Kivi- ja ruskohiili; turve 10
11 Raakaöljy ja luonnonkaasu sekä niiden tuotan-
toon liittyvät palvelut ilman öljyn- ja
kaasunetsintää11
12 Uraani- ja toriummalmit 12
13 Metallimalmit 13
14 Mineraalien kaivun ja louhinnan muut tuotteet 14
15 Elintarvikkeet ja juomat 15
16 Tupakkatuotteet 1617 Tekstiilit 17
18 Vaatteet; turkikset 18
19 Nahka ja nahkatuotteet 19
20 Puutavara ja puutuotteet sekä korkki- ja punon-
tatuotteet (poislukien huonekalut)20
21 Massa, paperi ja paperituotteet 21
22 Painotuotteet sekä ääni-, kuva- ja atk-tallenteet 22
23 Koksi, öljytuotteet ja ydinpolttoaine 23
24 Kemikaalit, kemialliset tuotteet ja tekokuidut 24
25 Kumi- ja muovituotteet 25
26 Muut ei-metalliset mineraalituotteet 26
27 Perusmetallit 27
28 Metallituotteet poislukien koneet ja laitteet 28
29 Muualla luokittelemattomat koneet ja laitteet 29
30 Konttori- ja tietokoneet 30
31 Muut sähkökoneet ja -laitteet 31
32 Radio-, televisio- ja tietoliikennevälineet 32
33 Lääkintäkojeet, hienomekaaniset kojeet ja
optiset instrumentit sekä kellot33
34 Autot ja perävaunut 34
35 Muut kulkuneuvot 3536 Huonekalut; muualla luokittelemattomat teolli-
suustuotteet36
37 Kierrätysraaka-aineet 37
40 Sähkö, kaasu ja lämpö 40
41 Talousvesi ja veden jakelupalvelut 41
45 Rakennustyöt 451996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 377
▼B
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
50 Moottoriajoneuvojen kauppa, korjaus- ja
huoltopalvelut sekä polttoaineen
vähittäismyyntipalvelut50
51 Agentuuritoiminnan ja tukkukaupan palvelut,
poislukien moottoriajoneuvojen kauppa51
52 Vähittäiskaupan palvelut poislukien moottoria-
joneuvojen kauppa; henkilökohtaisten ja
kotitalousesineiden korjaus palvelut52
55 Majoitus- ja ravitsemispalvelut 55
60 Maaliikenne- ja putkijohtokuljetuspalvelut 60
61 Vesiliikennepalvelut 6162 Ilmaliikennepalvelut 62
63 Liikennettä tukevat palvelut;
matkatoimistopalvelut63
64 Posti- ja teleliikennepalvelut 64
65 Rahoituksen välityspalvelut poislukien
vakuutuspalvelut65
66 Vakuutuspalvelut poislukien pakollinen sosiaa-
livakuutus66
67 Rahoitusta tukevat palvelut 67
70 Kiinteistöalan palvelut 70
71 Kotitaloustavaroiden vuokrauspalvelut 71
72 Tietojenkäsittelypalvelut 72
73 Tutkimus- ja kehittämispalvelut 73
74 Muut liike-elämän palvelut 74
75 Julkisen hallinnon ja maanpuolustuksen palve-
lut, pakolliset sosiaalivakuutuspalvelut75
80 Koulutuspalvelut 80
85 Terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut 85
90 Ympäristönhuoltopalvelut 90
91 Muualla luokittelemattomat järjestötoiminnan
palvelut91
92 Virkistys-, kulttuuri- ja urheilupalvelut 92
93 Muut palvelut 93
95 Työnantajakotitaloudet 95
99 Kansainvälisten järjestöjen ja ulkomaisten edus-
tustojen palvelut99
P31
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
AA Maa-, riista- ja metsätaloustuotteet A
BB Kalataloustuotteet B
CA Kivi-ja ruskohiili; turve; raakaöljy ja luonnon-
kaasu; uraani ja toriumCA
CB Metallimalmit ja mineraalien kaivun ja
louhinnan muut tuotteetCB
DA Elintarvikkeet, juomat ja tupakka DA
DB Tekstiilit ja vaatteet DB
DC Nahka ja nahkatuotteet DC
DD Puutavara ja puutuotteet DD1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 378
▼B
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
DE Massa, paperi ja paperituotteet ääni-, kuva- ja
atk-tallenteet; painatuspalvelutDE
DF Koksi, öljytuotteet ja ydinpolttoaine DF
DG Kemikaalit, kemialliset tuotteet ja tekokuidut DG
DH Kumi- ja muovituotteet DH
DI Muut ei-metalliset mineraalituotteet DI
DJ Perusmetallit ja metallituotteet DJ
DK Muualla luokittelemattomat koneet ja laitteet DK
DL Sähkötekniset tuotteet ja optiset laitteet DL
DM Kulkuneuvot DM
DN Muualla luokittelemattomat teollisuustuotteet DN
EE Sähkö, kaasu ja vesi E
FF Rakennustyöt F
GG Tukku- ja vähittäiskaupan palvelut; moottoria-
joneuvojen sekä henkilökohtaisten esineiden ja
kotitalousesineiden korjauspalvelutG
HH Majoitus- ja ravitsemispalvelut H
II Kuljetus-, varastointi- ja tietoliikennepalvelut I
JJ Rahoituspalvelut J
KK Kiinteistö-, vuokraus- ja tutkimuspalvelut; liike-
elämän palvelutK
LL Julkisen hallinnon ja maanpuolustuksen palve-
lut; pakolliset sosiaalivakuutuspalvelutL
MM Koulutuspalvelut M
NN Terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut N
OO Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset
palvelutO
PP Työnantajakotitaloudet P
QQ Kansainvälisten järjestöjen ja ulkomaisten edus-
tustojen palvelutQ
P17
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
A Maa-, riista- ja metsätaloustuotteet A
B Kalataloustuotteet B
C Mineraalien kaivutuotteet C
D Teollisuustuotteet D
E Sähkö, kaasu ja vesi E
F Rakennustyöt F
G Tukku- ja vähittäiskaupan palvelut; moottoria-
joneuvojen sekä henkilökohtaisten esineiden ja
kotitalousesineiden korjauspalvelutG
H Majoitus- ja ravitsemispalvelut H
I Kuljetus-, varastointi- ja tietoliikennepalvelut I
J Rahoituspalvelut J
K Kiinteistö-, vuokraus- ja tutkimuspalvelut; liike-
elämän palvelutK
L Julkisen hallinnon ja maanpuolustuksen palve-
lut; pakolliset sosiaalivakuutuspalvelutL
M Koulutuspalvelut M1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 379
▼B
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
N Terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut N
O Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset
palvelutO
P Työnantajakotitaloudet P
Q Kansainvälisten järjestöjen ja ulkomaisten edus-
tustojen palvelutQ
A6—A3
A6
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
1 Maatalous, riistatalous ja metsätalous; kalastus
ja kalanviljelyA+B
2 Teollisuus, mukaan luettuna energia C + D + E
3 Rakentaminen F
4 Tukku- ja vähittäiskauppa, moottoriajoneuvojen
ja kotitalousesineiden korjaus, majoitus- ja
ravitsemistoiminta; liikenneG+H+I
5 Rahoitus-, kiinteistö-, vuokraus- ja liike-elämää
palveleva toimintaJ+K
6 Muut palvelut L—P
A3
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
1 Maa-, riista- ja metsätalous; kalastus ja kalan-
viljelyA+B
2 Teollisuus, mukaan luettuna energia, ja raken-
taminenC+D+E+F
3 Palvelut G—P
P6—P3
P6
Tunnus KuvausVastaa
CPA:ssa
1 Maa-, riista-, metsä- ja kalataloustuotteet A + B
2 Mineraalien kaivu-, teollisuus- ja energiatuot-
teetC+D+E
3 Rakennustyöt F
4 Tukku- ja vähittäiskaupan palvelut,
korjauspalvelut, majoitus- ja ravitsemispalvelut
sekä liikenne- ja tietoliikennepalvelutG+H+I
5 Rahoitus-, kiinteistö-, vuokraus- ja
tutkimuspalvelut sekä liike-elämän palvelutJ+K
6 Muut palvelut L—P1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 380
▼B
P3
Tunnus KuvausVastaa
CPA:ssa
1 Maa-, riista-, metsä- ja kalataloustuotteet A + B
2 Mineraalien kaivu-, teollisuus- ja energiatuot-
teet, rakennustyötC+D+E+F
3 Palvelut G—P
Pi6—Pi3
Pi6
Tunnus KuvausVastaa
CPA:ssa
1 Maa-, metsä- ja kalataloustuotteet 01 + 02 + 05
Laitteet: —
2 Metallituotteet sekä koneet ja laitteet 28—33 + 36
3 Kuljetusvälineet 34 + 35
Rakennukset ja rakennelmat: 45
4 josta talorakennukset —
5 Muut rakennelmat —
6 Muut tuotteet Loput luokat
Pi3
Tunnus KuvausVastaa
CPA:ssa
1 Metallituotteet, koneet ja laitteet sekä kulje-
tusvälineet28—36
2 Rakennukset ja rakennelmat 45
3 Muut tuotteet Loput luokat1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 381
▼M6
YKSITYISEN KULUTUKSEN KÄYTTÖTARKOITUKSEN
MUKAINEN LUOKITUS (COICOP)
01 Elintarvikkeet ja alkoholittomat juomat
01.1 Elintarvikkeet
01.2 Alkoholittomat juomat
02 Alkoholijuomat, tupakka ja narkoottiset aineet
02.1 Alkoholijuomat
02.2 Tupakka2.3 Narkoottiset aineet
03 Vaatteet ja jalkineet
03.1 Vaatteet ja vaatekankaat
03.2 Jalkineet
04 Asuminen ja energia
04.1 Todelliset asumisvuokrat
04.2 Laskennalliset asumisvuokrat04.3 Asunnon huolto ja korjaus04.4 Muut asumiseen liittyvät palvelut04.5 Sähkö, kaasu ja muut polttoaineet
05 Kodin kalusteet, koneet, tavarat ja palvelut
05.1 Huonekalut, matot ja sisustus
05.2 Kodintekstiilit05.3 Kodinkoneet05.4 Lasitavarat, astiat ja taloustavarat05.5 Kodin ja puutarhan työkalut ja laitteet
05.6 Kodinhoitotarvikkeet ja -palvelut
06 Terveys
06.1 Lääkevalmisteet, hoitolaitteet ja -tarvikkeet
06.2 Avohoitopalvelut06.3 Sairaalapalvelut
07 Liikenne
07.1 Ajoneuvojen hankinta
07.2 Yksityisajoneuvojen käyttö07.3 Liikennepalvelut
08 Tietoliikenne
08.1 Postipalvelut
08.2 Puhelin- ja faksilaitteet08.3 Puhelin- ja internetpalvelut
09 Kulttuuri ja vapaa-aika
09.1 Audiovisuaaliset laitteet ja tietokoneet
09.2 Muut suuret vapaa-ajan välineet09.3 Muut virkistys- ja harrastusvälineet, lemmikkieläimet09.4 Kulttuuri- ja virkistyspalvelut09.5 Sanomalehdet, kirjat ja paperitavarat
09.6 Valmismatkat
10 Koulutus
10.1 Esiasteen ja alemman perusasteen koulutus1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 382
▼M6
10.2 Ylemmän perusasteen ja keskiasteen koulutus
10.3 Keskiasteen jälkeinen koulutus, joka ei ole korkea-asteen koulutusta10.4 Korkea-asteen koulutus
10.5 Tasoltaan määrittelemätön koulutus
11 Ravintolat, kahvilat ja hotellit
11.1 Ateriapalvelut
11.2 Majoituspalvelut
12 Muut tavarat ja palvelut
12.1 Henkilökohtainen puhtaus ja kauneudenhoito
12.2 Prostituutio
12.3 Henkilökohtaiset tavarat
12.4 Sosiaalipalvelut12.5 Vakuutukset
12.6 Rahoituspalvelut
12.7 Muut palvelut
13 Kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen
yksilölliset kulutusmenot
13.1 Asuminen
13.2 Terveydenhuolto
13.3 Kulttuuri -ja virkistystoiminta13.4 Koulutus13.5 Sosiaaliturva
13.6 Muut palvelut
14 Julkisyhteisöjen yksilölliset kulutusmenot
14.1 Asuminen
14.2 Terveydenhuolto
14.3 Kulttuuri- ja virkistystoiminta14.4 Koulutus
14.5 Sosiaaliturva
JULKISYHTEISÖJEN TEHTÄVÄLUOKITUS (COFOG)
01 Yleinen julkishallinto
01.1 Toimeenpano- ja lainsäädäntöelimet, finanssi- ja veroasiat, ulkoasiainhal-
linto
01.2 Talousapu ulkomaille01.3 Yleiset hallintopalvelut
01.4 Perustutkimus
01.5 Yleisen julkishallinnon tutkimus ja kehittäminen01.6 Muut yleisen julkishallinnon palvelut
01.7 Julkisen velan hoitoon liittyvät taloustoimet
01.8 Hallinnon eri tasojen väliset yleisluonteiset siirrot
02 Puolustus
02.1 Sotilaspuolustus
02.2 Siviilipuolustus02.3 Sotilasapu ulkomaille
02.4 Puolustustoiminnan tutkimus ja kehittäminen
02.5 Puolustus, muualla luokittelematon
03 Yleinen järjestys ja turvallisuus
03.1 Poliisitoimi1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 383
▼M6
03.2 Palo- ja pelastustoimi
03.3 Tuomioistuinlaitos
03.4 Vankilalaitos03.5 Yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen liittyvä tutkimus ja kehittäminen
03.6 Yleinen järjestys ja turvallisuus, muualla luokittelematon
04 Elinkeinoelämään liittyvät asiat
04.1 Yleiset talouteen ja kauppaan liittyvät tehtävät sekä työvoimapalvelut
04.2 Maa-, metsä-, kala- ja riistatalous
04.3 Polttoaine- ja energiahuolto
04.4 Kaivostoiminta, teollisuus ja rakentaminen
04.5 Liikenne04.6 Viestintä
04.7 Muut toimialat
04.8 Elinkeinoelämän tutkimus ja kehittäminen04.9 Elinkeinoelämään liittyvät asiat, muualla luokittelemattomat
05 Ympäristönsuojelu
05.1 Jätehuolto
05.2 Jätevesihuolto
05.3 Ympäristön pilaantumisen torjunta
05.4 Biologisen monimuotoisuuden ja maiseman suojelu05.5 Ympäristönsuojelun tutkimus ja kehittäminen
05.6 Ympäristönsuojelu, muualla luokittelematon
06 Asuminen ja yhdyskuntapalvelut
06.1 Asuinolojen kehittäminen
06.2 Yhdyskuntakehitys
06.3 Vesihuolto06.4 Katuvalaistus
06.5 Asumisen ja yhdyskuntapalvelujen tutkimus ja kehittäminen
06.6 Asuminen ja yhdyskuntapalvelut, muualla luokittelemattomat
07 Terveydenhuolto
07.1 Lääkevalmisteet, lääkintälaitteet ja -välineet
07.2 Avohoitopalvelut
07.3 Sairaalapalvelut eli laitoshoito
07.4 Yleiset terveydenhuoltopalvelut07.5 Terveydenhuoltoalan tutkimus ja kehittäminen
07.6 Terveydenhuolto, muualla luokittelematon
08 Virkistys- ja kulttuuritoiminta sekä uskonnollinen toiminta
08.1 Virkistys- ja urheilupalvelut
08.2 Kulttuuripalvelut
08.3 Radio-, televisio- ja julkaisutoiminta08.4 Uskonnollisten ja aatteellisten yhteisöjen tukeminen
08.5 Virkistys- ja kulttuuritoiminnan ja uskonnon tutkimus ja kehittäminen
08.6 Virkistys-, kulttuuri- ja uskonnolliset palvelut, muualla luokittelematon
09 Koulutus
09.1 Esiasteen ja alemman perusasteen koulutus
09.2 Ylemmän perusasteen ja keskiasteen koulutus
09.3 Keskiasteen jälkeinen, ei-korkea-asteen koulutus
09.4 Korkea-asteen koulutus09.5 Tutkintoon johtamaton koulutus1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 384
▼M6
09.6 Koulutuksen tukipalvelut opiskelijoille
09.7 Koulutuksen tutkimus ja kehittäminen
09.8 Koulutus, muualla luokittelematon
10 Sosiaaliturva
10.1 Sairaus ja toimintarajoitteisuus
10.2 Vanhuus
10.3 Lesket ja muut edunsaajat10.4 Perhe ja lapset10.5 Työttömyys
10.6 Asuminen
10.7 Sosiaalinen syrjäytyminen, muualla luokittelematon10.8 Sosiaaliturvan tutkimus ja kehittäminen10.9 Sosiaaliturva, muualla luokittelematon
KOTITALOUKSIA PALVELEVIEN VOITTOA TAVOITTELEMAT-
TOMIEN YHTEISÖJEN TEHTÄVÄLUOKITUS (COPNI)
01 Asuminen
01.0 Asuminen
02 Terveydenhuolto
02.1 Lääkevalmisteet, lääkintälaitteet ja -välineet
02.2 Avohoitopalvelut
02.3 Sairaalapalvelut
02.4 Yleiset terveyspalvelut02.5 Terveydenhuoltoalan tutkimus ja kehittäminen02.6 Muut terveyspalvelut
03 Virkistys- ja kulttuuritoiminta
03.1 Virkistys- ja urheilupalvelut
03.2 Kulttuuripalvelut
04 Koulutus
04.1 Esiasteen ja alemman perusasteen koulutus
04.2 Ylemmän perusasteen ja keskiasteen koulutus04.3 Keskiasteen jälkeinen koulutus, joka ei ole korkea-asteen koulutusta04.4 Korkea-asteen koulutus
04.5 Tasoltaan määrittelemätön koulutus
04.6 Koulutuksen tutkimus ja kehittäminen04.7 Muut koulutuspalvelut
05 Sosiaaliturva
05.1 Sosiaaliturvapalvelut
05.2 Sosiaaliturvan tutkimus ja kehittäminen
06 Uskonnollinen toiminta
06.0 Uskonnollinen toiminta
07 Poliittisten puolueiden, ammattiyhdistysten ja ammattialajärjestöjen
toiminta
07.1 Poliittisten puolueiden toiminta
07.2 Ammattiyhdistysten palvelut
07.3 Ammattialajärjestöjen palvelut
08 Ympäristönsuojelu
08.1 Ympäristönsuojelupalvelut1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 385
▼M6
08.2 Ympäristönsuojelun tutkimus ja kehittäminen
09 Palvelut, muualla luokittelemattomat
09.1 Palvelut, muualla luokittelemattomat
09.2 Muualla luokittelemattomiin palveluihin liittyvä tutkimus ja kehittäminen1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 386
▼B
Tilit
Taulukko A.IV.1 — Tili 0: Tavara- ja palvelutili
Resurssit Käyttö
P.1 Tuotos 3 595 P.2 Välituotekäyttö 1 904
P.11 Markkinatuotos 3 048P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön 171 P.3/P.4 Kulutusmenot/Todellinen
kulutus 1 371
P.31/
P.41Yksilölliset kulutusmenot/
Todellinen yksilöllinen
kulutus 1 215
P.13 Muu markkinaton tuotos 376 P.32/
P.42Kollektiiviset kulutusmenot/
Todellinen kollektiivinen
kulutus 156
D.21 Tuoteverot 141
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8 P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus 376
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 303
P.7 Tavaroiden ja palvelujen
tuonti 497P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 305
P.71 Tavaroiden tuonti 392 P.5112 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen hankinnat 11
P.72 Palvelujen tuonti 105 P.5113 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 13
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinusvähennykset 51
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 53
P.5122 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
hankinnat 6
P.5123 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
vähennykset − 8
P.513 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen arvon
lisäys 22
P.5131 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen perus-
parannukset 5
P.5132 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen omistu-
soikeuden siirtokulut 17
P.52 Varastojen muutokset 281996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 387
▼B
Resurssit Käyttö
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 10
P.6 Tavaroiden ja palvelujen
vienti 536
P.61 Tavaroiden vienti 462
P.62 Palvelujen vienti 74
Taulukko A.IV.2 — Koko kansantalouden tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 1 904 P.1 Tuotos 3 595
P.11 Markkinatuotos 3 048P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön 171P.13 Muu markkinaton tuotos 376
D.21-
D.31Tuoteverot miinus tuotetuki-
palkkiot133
B.1 * g Bruttokansantuote 1 824
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 222
B.1 * n Nettokansantuote 1 602
II: Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1: Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 762 B.1 * Kansantuote 1 602
D.11 Palkat ja palkkiot 569D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 193
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 19
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 235
D.21 Tuoteverot 141D.211 Arvonlisäverot (ALV) 1211996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 388
▼B
Käyttö Resurssit
D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 17
D.2121 Tuontitullit 17
D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.214 Muut tuoteverot kuin ALV ja
tuontiverot 3
D.29 Muut tuotantoverot 94
D.3 Tukipalkkiot − 44
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8D.311 Tuontitukipalkkiot 0D.319 Muut tuotetukipalkkiot − 8
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 36
B.2 Toimintaylijäämä 217
B.3 Sekatulo 432
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 380 B.2 Toimintaylijäämä 217
D.41 Korot 206 B.3 Sekatulo 432
D.42 Yritysten jakamat tulot 84
D.421 Osingot 60 D.1 Palkansaajakorvaukset 766D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 24D.11 Palkat ja palkkiot 573
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 193
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 25D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174
D.45 Maanvuokrat 65 D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 19
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 235
D.21 Tuoteverot 141D.211 Arvonlisäverot (ALV) 121
D.212 Tuontiverot ja - tullit ilman
ALV:a 171996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 389
▼B
Käyttö Resurssit
D.2121 Tuontitullit 17
D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.214 Muut tuoteverot kuin ALV ja
tuontiverot 3
D.29 Muut tuotantoverot 94
D.3 Tukipalkkiot − 44
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8
D.311 Tuontitukipalkkiot 0
D.319 Muut tuotetukipalkkiot − 8D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 36
D.4 Omaisuustulot 407
D.41 Korot 200
P.119 Välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) 0
D.42 Yritysten jakamat tulot 103
D.421 Osingot 46D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 57
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 14
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 25
D.45 Maanvuokrat 65
B.5 * Kansantulo 1 633
II.1.2.1: Yr i t t ä j ä t u l o n t i l i
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 217 B.2 Toimintaylijäämä 217
D.41 Korot 147 B.3 Sekatulo 432
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 25
D.45 Maanvuokrat 45 D.4 Omaisuustulot 247
D.41 Korot 150
P.119 Välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 390
▼B
Käyttö Resurssit
D.42 Yritysten jakamat tulot 37
D.421 Osingot 37D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 11
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 5
D.45 Maanvuokrat 44
B.4 Yrittäjätulo 679
II.1.2.2: Mu u n e n si t u l o n j a k o t i l i
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 163 B.4 Yrittäjätulo 679
D.41 Korot 59
D.42 Yritysten jakamat tulot 84 D.1 Palkansaajakorvaukset 766
D.421 Osingot 60 D.11 Palkat ja palkkiot 573D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 24D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 193
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174
D.45 Maanvuokrat 20 D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 19
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 235
D.21 Tuoteverot 141D.211 Arvonlisäverot (ALV) 121
D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 17
D.2121 Tuontitullit 17
D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.214 Muut tuoteverot kuin ALV ja
tuontiverot 3
D.29 Muut tuotantoverot 94
D.3 Tukipalkkiot − 44
D.31 Tuotetukipalkkiot − 81996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 391
▼B
Käyttö Resurssit
D.311 Tuontitukipalkkiot 0
D.319 Muut tuotetukipalkkiot − 8D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 36
D.4 Omaisuustulot 160
D.41 Korot 50D.42 Yritysten jakamat tulot 66
D.421 Osingot 9
D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 57
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 3
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 20
D.45 Maanvuokrat 21
B.5 * Kansantulo 1 633
II.2: T u l o j e n uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot 212B.5 * Kansantulo 1 633
D.51 Tuloverot 203
D.59 Muut juoksevat verot 9 D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot 213
D.51 Tuloverot 204
D.61 Sosiaaliturvamaksut 322 D.59 Muut juoksevat verot 9
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 303D.61 Sosiaaliturvamaksut 322
D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 303
D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 160D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksutmaksut 174
D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturvamaksut 14D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 160
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 97D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturvamaksut 14
D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 85D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 97
D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 12D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 851996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 392
▼B
Käyttö Resurssit
D.6113 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siin kuulumattomien
sosiaaliturvamaksut 32D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 12
D.61131 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siin kuulumattomien
pakolliset sosiaaliturva-
maksut 22D.6113 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siin kuulumattomien
sosiaaliturvamaksut 32
D.61132 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siin kuulumattomien
vapaaehtoiset sosiaaliturva-
maksut 10D.61131 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siin kuulumattomien
pakolliset sosiaaliturva-
maksut 22
D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 19D.61132 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siin kuulumattomien
vapaaehtoiset sosiaaliturva-
maksut 10
D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 19
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 332
D.621 Rahamääräiset sosiaalitur-
vaetuudet 232D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 332
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 29D.621 Rahamääräiset sosiaalitur-
vaetuudet 232
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajan sosiaalietuudet 19D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 29
D.624 Rahamääräiset sosiaaliavus-
tukset 52D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajan sosiaalietuudet 19
D.624 Rahamääräiset sosiaaliavus-
tukset 52
D.7 Muut tulonsiirrot 269
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 43D.7 Muut tulonsiirrot 269
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 45 D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 45
D.73 Julkisyhteisöjen sisäiset
tulonsiirrot 96D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 42
D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön 31D.73 Julkisyhteisöjen sisäiset
tulonsiirrot 96
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 54 D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön 1
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 55
B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 604
II.3: L u o n t o i sm u o t o i st e n t u l o j e n u u d e l l e e n j a o n t i l i
Käyttö Resurssit
D.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset
tulonsiirrot 219B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 6041996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 393
▼B
Käyttö Resurssit
D.631 Luontoismuotoiset sosiaalie-
tuudet 162
D.6311 Sosiaaliturvaetuudet, hyvi-
tykset 78D.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset
tulonsiirrot 219
D.6312 Muut luontoismuotoiset
sosiaaliturvaetuudet 65D.631 Luontoismuotoiset sosiaalie-
tuudet 162
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaalia-
vustukset 19D.6311 Sosiaaliturvaetuudet, hyvi-
tykset 78
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia
tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot 57D.6312 Muut luontoismuotoiset
sosiaaliturvaetuudet 65
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaalia-
vustukset 19
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia
tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot 57
B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 1 604
II.4: Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
P.3 Kulutusmenot 1 371 B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 604
P.31 Yksilölliset kulutusmenot 1 215
P.32 Kollektiiviset kulutusmenot 156 D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 11
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 11
B.8 Säästö 233
II.4.2: Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
P.4 Todellinen kulutus 1 371 B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 1 604
P.41 Todellinen yksilöllinen
kulutus 1 215
P.42 Todellinen kollektiivinen
kulutus 156D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 11
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 111996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 394
▼B
Käyttö Resurssit
B.8 Säästö 233
III: Varallisuuden muodostustilit
III.1: Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksen tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 230B.8n Säästö, netto 233
D.9 Pääomansiirrot, saadut 62
D.91 Pääomaverot 2D.92 Investointiavustukset 23D.99 Muut pääomansiirrot 37
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 65
D.91 Pääomaverot − 2D.92 Investointiavustukset − 27
D.99 Muut pääomansiirrot − 36
III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus 376B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 230
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 303
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 305
P.5112 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen hankinnat 11
P.5113 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 13
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 511996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 395
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 53
P.5122 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
hankinnat 6
P.5123 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
vähennykset − 8
P.513 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen arvon
lisäys 22
P.5131 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen perus-
parannukset 5
P.5132 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen omistu-
soikeuden siirtokulut 17
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 222
P.52 Varastojen muutokset 28
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 10
K.2 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0
K.21 Maan ja muiden aineellisten
valmistamattomien varojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 38
III.2: Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta 641F Velkojen nettohankinta 6031996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 396
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet − 1
F.2 Käteisraha ja talletukset 119 F.2 Käteisraha ja talletukset 132
F.21 Käteisraha 34 F.21 Käteisraha 35F.22 Siirtokelpoiset talletukset 62 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 65
F.29 Muut talletukset 23 F.29 Muut talletukset 32
F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 138F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 123
F.4 Lainat 244 F.4 Lainat 217
F.41 Lyhytaikaiset 83 F.41 Lyhytaikaiset 76F.42 Pitkäaikaiset 161 F.42 Pitkäaikaiset 141
F.5 Osakkeet ja osuudet 44 F.5 Osakkeet ja osuudet 43
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 36F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 36
F.61 Kotitalouksien osuus henki-
ja eläkevakuutusrahastoista 33F.61 Kotitalouksien osuus henki-
ja eläkevakuutusrahastoista 33
F.611 Kotitalouksien osuus henki-
vakuutusrahastoista 22F.611 Kotitalouksien osuus henki-
vakuutusrahastoista 22
F.612 Kotitalouksien osuus eläke-
vakuutusrahastoista 11F.612 Kotitalouksien osuus ekäke-
vakuutusrahastoista 11
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 3F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 3
F.7 Muut saamiset 61 F.7 Muut velat 52
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 18 F.71 Kauppaluotot ja ennakot 18
F.79 Muut saamiset kuin kauppa-
luotot ja ennakot 43F.79 Muut velat kuin kauppaluotot
ja ennakot 34
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 381996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 397
▼B
III.3: Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojen volyymin muiden muutosten tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuin rahoitusvarat 10 AF Velat − 2
AN.1 Valmistetut varat − 7 K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujen varojen muut-
tuminen taloudellisesti
merkittäväksi 3K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset − 9K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja velkojen
muut volyymin muutokset − 2
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 K.12 Luokitus- ja rekennemuu-
tokset 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 1K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 2K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset − 2
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen − 2siitä
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat − 4
siitä:
AN.11 Kiinteät varat − 4AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.12 Varastot − 1 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 2
AN.13 Arvoesineet − 2 AF.7 Muut velat 0AN.2 Valmistamattomat varat 17
K.3 Valmistamattomien varojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 24
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojen kasvu 4
K.6 Valmistamattomien varojen
taloudellisen arvon
häviäminen − 9
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen − 8K.62 Muu valmistamattomien
varojen taloudellisen arvon
häviäminen − 11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 398
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset − 2
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 17
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 5
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja velkojen
muut volyymin muutokset 3
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 2
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 2
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen 2
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.1Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 7
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat − 4AF.5 Osakkeet ja osuudet 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 399
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 2
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 17
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuin rahoitusvarat 280 AF Velat 76
AN.1 Valmistetut varat 126 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AN.11 Kiinteät varat 111 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 42
AN.12 Varastot 7 AF.4 Lainat 0AN.13 Arvoesineet 8 AF.5 Osakkeet ja osuudet 34AN.2 Valmistamattomat varat 154 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 152AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 2
AF Rahoitusvarat 84
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 12
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 40
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 31AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 2881996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 400
▼B
III.3.2.1: N e u t r a a l i e n h a l l u ssa p i t o v o i t t o j e n / - t a p p i o i d e n t i l i
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuin rahoitusvarat 198 AF Velat 126
AN.1 Valmistetut varat 121 AF.2 Käteisraha ja talletukset 29AN.11 Kiinteät varat 111 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 26
AN.12 Varastot 5 AF.4 Lainat 29AN.13 Arvoesineet 5 AF.5 Osakkeet ja osuudet 28AN.2 Valmistamattomat varat 78 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 7
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 76AF.7 Muut velat 6
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat 136
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 15
AF.2 Käteisraha ja talletukset 30
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 25
AF.4 Lainat 28
AF.5 Osakkeet ja osuudet 26AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 7
AF.7 Muut saamiset 5
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 208
III.3.2.2: R e a a l i st e n h a l l u ssa p i t o v o i t t o j e n / - t a p p i o i d e n t i l i
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuin rahoitusvarat 81 AF Velat − 50
AN.1 Valmistetut varat 5 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 291996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 401
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 16
AN.12 Varastot 3 AF.4 Lainat − 29
AN.13 Arvoesineet 2 AF.5 Osakkeet ja osuudet 6AN.2 Valmistamattomat varat 77 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 7
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 76AF.7 Muut velat − 6
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat − 52
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet − 3
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 30
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 15
AF.4 Lainat − 28
AF.5 Osakkeet ja osuudet 5
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 7
AF.7 Muut saamiset − 5
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 80
IV: Varallisuustaseet
IV.1: Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 9 922 AF Velat 6 298
AN.1 Valmistetut varat 6 047 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 471AN.11 Kiinteät varat 5 544 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 311
AN.12 Varastot 231 AF.4 Lainat 1 437AN.13 Arvoesineet 272 AF.5 Osakkeet ja osuudet 1 406AN.2 Valmistamattomat varat 3 875 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 371
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 3 809AF.7 Muut velat 302
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 661996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 402
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF Rahoitusvarat 6 792
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 770
AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 482AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 263
AF.4 Lainat 1 384AF.5 Osakkeet ja osuudet 1 296
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 370
AF.7 Muut saamiset 227
B.90 Nettovarallisuus 10 416
IV.2: Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä Velkojen muutokset yhteensä
AN Muut kuin rahoitusvarat 482 AF Velat 677
AN.1 Valmistetut varat 289 AF.2 Käteisraha ja talletukset 132AN.11 Kiinteät varat 239 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 165
AN.12 Varastot 34 AF.4 Lainat 213AN.13 Arvoesineet 16 AF.5 Osakkeet ja osuudet 77AN.2 Valmistamattomat varat 193 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 38
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 191AF.7 Muut velat 52
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 2
AF Rahoitusvarat 730
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 18
AF.2 Käteisraha ja talletukset 119AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 178
AF.4 Lainat 240AF.5 Osakkeet ja osuudet 751996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 403
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 38
AF.7 Muut saamiset 61
B.10 Nettovarallisuuden muutokset 535
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 230
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 17
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 288
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 208
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 80
IV.3: Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 10 404 AF Velat 6 975
AN.1 Valmistetut varat 6 336 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 603AN.11 Kiinteät varat 5 783 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 476
AN.12 Varastot 265 AF.4 Lainat 1 650AN.13 Arvoesineet 288 AF.5 Osakkeet ja osuudet 1 483AN.2 Valmistamattomat varat 4 068 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 409
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 4 000AF.7 Muut velat 354
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 68
AF Rahoitusvarat 7 522
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 788
AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 601AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 441
AF.4 Lainat 1 624AF.5 Osakkeet ja osuudet 1 3711996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 404
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 408
AF.7 Muut saamiset 288
B.90 Nettovarallisuus 10 951
Taulukko A.IV.3 — Yritysten tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 881 P.1 Tuotos 1 753
P.11 Markkinatuotos 1 722
P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön 31
B.1g Arvonlisäys, brutto 872
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 137B.1n Arvonlisäys, netto 735
II: Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1: Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 545 B.1n Arvonlisäys, netto 735
D.11 Palkat ja palkkiot 421
D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 124
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 112
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 12
D.29 Muut tuotantoverot 86
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 35
B.2 Toimintaylijäämä 139
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 145 B.2 Toimintaylijäämä 139
D.41 Korot 661996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 405
▼B
Käyttö Resurssit
D.42 Yritysten jakamat tulot 48 D.4 Omaisuustulot 78
D.421 Osingot 24 D.41 Korot 25D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 24D.42 Yritysten jakamat tulot 3
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0D.421 Osingot 3
D.45 Maanvuokrat 31 D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 4
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 5
D.45 Maanvuokrat 41
B.5 Sektorin ensitulo 72
II.1.2.1: Yrittäjätulon tili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 97 B.2 Toimintaylijäämä 139
D.41 Korot 66D.45 Maanvuokrat 31 D.4 Omaisuustulot 78
D.41 Korot 25
D.42 Yritysten jakamat tulot 3
D.421 Osingot 3D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 4
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 5
D.45 Maanvuokrat 41
B.4 Yrittäjätulo 120
II.1.2.2: Muun ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 48 B.4 Yrittäjätulo 120
D.42 Yritysten jakamat tulot 48D.421 Osingot 241996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 406
▼B
Käyttö Resurssit
D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 24
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0
B.5 Sektorin ensitulo 72
II.2: Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot24 B.5 Sektorin ensitulo 72
D.51 Tuloverot 20
D.59 Muut juoksevat verot 4 D.61 Sosiaaliturvamaksut 14
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 2
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 13D.6111 Työnantajan todelliset
sosiaaliturvamaksut 1
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 1D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 1
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajan sosiaalietuudet 12D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 1
D.7 Muut tulonsiirrot 11 D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 1
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 8D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 0
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 3 D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 12
D.7 Muut tulonsiirrot 10
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 6D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 4
B.6 Käytettävissä oleva tulo 48
II.4: Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
D.8 Kotitalouksien elälerahasto-
osuuden oikaisu 0B.6 Käytettävissä oleva tulo 481996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 407
▼B
Käyttö Resurssit
B.8 Säästö 48
III: Varallisuudenmuodostustilit
III.1: Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksen tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 65B.8n Säästö, netto 48
D.9 Pääomansiirrot, saadut 33
D.92 Investointiavustukset 23
D.99 Muut pääomansiirrot 10
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 16
D.91 Pääomaverot 0
D.99 Muut pääomansiirrot − 16
III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus250 B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset65
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 209
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 211
P.5112 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen hankinnat 4
P.5113 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 6
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 21
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 21
P.5122 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
hankinnat 11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 408
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.5123 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
vähennykset − 1
P.513 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen arvon-
lisäys 20
P.5131 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen perus-
parannukset 3
P.5132 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen omistu-
soikeuden siirtokulut 17
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 137
P.52 Varastojen muutokset 26
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 2
K.2 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset − 7
K.21 Maan ja muiden aineellisten
valmistamattomien varojen
hankinnat miinus vähen-
nykset − 6
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnatmiinus vähennykset − 1
B.9 Nettoluotonanto (+)/-netto-
luotonotto (−) −6 9
III.2: Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta71 F Velkojen nettohankinta 140
F.2 Käteisraha ja talletukset 17 F.2 Käteisraha ja talletukset 0
F.21 Käteisraha 5 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 0
F.22 Siirtokelpoiset talletukset 10 F.29 Muut talletukset 0F.29 Muut talletukset 21996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 409
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 6
F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 18
F.4 Lainat 71
F.4 Lainat 27 F.41 Lyhytaikaiset lainat 16
F.41 Lyhytaikaiset lainat 16 F.42 Pitkäaikaiset lainat 55F.42 Pitkäaikaiset lainat 11
F.5 Osakkeet ja osuudet 26
F.5 Osakkeet ja osuudet 2
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0F.61 Kotitalouksien osuus henki-
ja eläkevakuutusrahastoista 0
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 0F.612 Kotitalouksien osuus ekäke-
vakuutusrahastoista 0
F.7 Muut saamiset 7 F.7 Muut velat 37
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 6 F.71 Kauppaluotot ja ennakot 8
F.79 Muut saamiset kuin kauppa-
luotot ja ennakot 1F.79 Muut velat kuin kauppaluotot
ja ennakot 29
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) −6 9
III.3: Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojen volyymin muiden muutosten tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuin rahoitusvarat 12 AF Velat − 3
AN.1 Valmistetut varat − 2 K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujen varojen muut-
tuminen taloudellisesti
merkittäviksi 0K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset − 5K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja velkojen
muut volyymin muutokset − 4
K.8 Korvauksettomat haltuunotot − 1 K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 1
K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 1K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 410
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 3K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 3K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen ja velkojen
luokitusmuutokset 0siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
siitä:
AN.11 Kiinteät varat − 1AF.4 Lainat − 3
AN.12 Varastot − 1 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.13 Arvoesineet 0 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.2 Valmistamattomat varat 14 AF.7 Muut velat 0
K.3 Valmistamattomien varojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 24
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojen kasvu 0
K.6 Valmistamattomien varojen
taloudellisen arvon
häviäminen − 7
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen − 6K.62 Muu valmistamattomien
varojen taloudellisen arvon
häviäminen − 1
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot − 4
K.9 Muualla luokittelemattmat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 1
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 1
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 14
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 411
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF Rahoitusvarat 2
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja -velkojen
muut volyymin muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 2
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 2
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat 0
AF.5 Osakkeet ja osuudet 2
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 17
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuin rahoitusvarat 144 AF Velat 18
AN.1 Valmistetut varat 63 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AN.11 Kiinteät varat 58 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AN.12 Varastot 4 AF.4 Lainat 0AN.13 Arvoesineet 1 AF.5 Osakkeet ja osuudet 16AN.2 Valmistamattomat varat 81 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 412
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 80AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat 8
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 3
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 5AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 134
III.3.2.1: Neutraalien hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuin rahoitusvarat 101 AF Velat 36
AN.1 Valmistetut varat 60 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1AN.11 Kiinteät varat 58 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AN.12 Varastot 2 AF.4 Lainat 18AN.13 Arvoesineet 1 AF.5 Osakkeet ja osuudet 14
AN.2 Valmistamattomat varat 41 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 40AF.7 Muut velat 3
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat 18
AF.2 Käteisraha ja talletukset 8
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 21996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 413
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.4 Lainat 1
AF.5 Osakkeet ja osuudet 4AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 1
AF.7 Muut saamiset 3
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 82
III.3.2.2: Reaalisten hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(−)/-tappiot (+):
AN Muut kuin rahoitusvarat 43 AF Velat − 18
AN.1 Valmistetut varat 3 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 1
AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AN.12 Varastot 3 AF.4 Lainat − 18
AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 3AN.2 Valmistamattomat varat 40 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 40AF.7 Muut velat − 3
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat − 10
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 8AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AF.4 Lainat − 1AF.5 Osakkeet ja osuudet 1AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 1
AF.7 Muut saamiset − 3
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 511996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 414
▼B
IV: Varallisuustaseet
IV.1: Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 5 041 AF Rahoitusvarat 1 817
AN.1 Valmistetut varat 3 001 AF.2 Käteisraha ja talletukset 40
AN.11 Kiinteät varat 2 878 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 44
AN.12 Varastot 85 AF.4 Lainat 897AN.13 Arvoesineet 38 AF.5 Osakkeet ja osuudet 687
AN.2 Valmistamattomat varat 2 040 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 12
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1 989AF.7 Muut saamiset ja velat 137
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 51
AF Rahoitusvarat 897
AF.2 Käteisraha ja talletukset 382
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 90
AF.4 Lainat 50
AF.5 Osakkeet ja osuudet 200
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 25
AF.7 Muut saamiset 150
B.90 Nettovarallisuus 4 121
IV.2: Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä Velkojen muutokset yhteensä
AN Muut kuin rahoitusvarat 290 AF Velat 155
AN.1 Valmistetut varat 182 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AN.11 Kiinteät varat 150 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 7
AN.12 Varastot 29 AF.4 Lainat 68AN.13 Arvoesineet 3 AF.5 Osakkeet ja osuudet 42
AN.2 Valmistamattomat varat 108 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 415
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 108AF.7 Muut velat 37
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 81
AF.2 Käteisraha ja talletukset 17AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 21
AF.4 Lainat 27AF.5 Osakkeet ja osuudet 9AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 7
B.10 Nettovarallisuuden muutokset 216
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
rosta johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 65
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 17
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 134
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 82
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 51
IV.3: Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 5 331 AF Velat 1 972
AF.2 Käteisraha ja talletukset 40
AN.1 Valmistetut varat 3 183 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 51
AN.11 Kiinteät varat 3 028 AF.4 Lainat 965AN.12 Varastot 114 AF.5 Osakkeet ja osuudet 729AN.13 Arvoesineet 41 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 12
AN.2 Valmistamattomat varat 2 148 AF.7 Muut velat 1741996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 416
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 2 097
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 51
AF Rahoitusvarat 978
AF.2 Käteisraha ja talletukset 399AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 111
AF.4 Lainat 77AF.5 Osakkeet ja osuudet 209AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 25
AF.7 Muut saamiset 157
B.90 Nettovarallisuus 4 337
Taulukko A.IV.4 — Rahoituslaitosten tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 29 P.1 Tuotos 102
P.11 Markkinatuotos 102P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön 0
B.1g Arvonlisäys, brutto 73
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 10B.1n Arvonlisäys, netto 63
II: Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1: Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 15 B.1n Arvonlisäys, netto 63
D.11 Palkat ja palkkiot 10D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 5
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 4
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 417
▼B
Käyttö Resurssit
D.29 Muut tuotantoverot 3
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot 0
B.2 Toimintaylijäämä 45
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 138 B.2 Toimintaylijäämä 45
D.41 Korot 77D.42 Yritysten jakamat tulot 36 D.4 Omaisuustulot 160D.421 Osingot 36 D.41 Korot 125
P.119 Välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) − 48
D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0D.42 Yritysten jakamat tulot 25
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0D.421 Osingot 25
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 25D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.45 Maanvuokrat 0 D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 7
D.44 Vakuutuksenottajan omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 3
B.5 Sektorin ensitulo 19
II.1.2.1: Yrittäjätulon tili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 102 B.2 Toimintaylijäämä 45
D.41 Korot 77
D.44 Vakuutuksenottajan omai-
suustulo 25D.4 Omaisuustulot 160
D.45 Maanvuokrat 0 D.41 Korot 125
P.119 Välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) − 48
D.42 Yritysten jakamat tulot 25D.421 Osingot 251996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 418
▼B
Käyttö Resurssit
D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 7
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 3
B.4 Yrittäjätulo 55
II.1.2.2: Muun ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 36 B.4 Yrittäjätulo 55
D.42 Yritysten jakamat tulot 36D.421 Osingot 36D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0
B.5 Sektorin ensitulo 19
II.2: Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot10 B.5 Sektorin ensitulo 19
D.51 Tuloverot 7
D.59 Muut juoksevat verot 3 D.61 Sosiaaliturvamaksut 39
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 38
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 29D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 18
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 28D.61111 Työnantajan todelliset pakol-
liset sosiaaliturvamaksut 15
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajan sosiaalietuudet 1D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturvamaksut 3
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 20
D.7 Muut tulonsiirrot 46 D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 15
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 0D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 51996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 419
▼B
Käyttö Resurssit
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 45 D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 1
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 1
D.7 Muut tulonsiirrot 49D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 45
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 0D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 4
B.6 Käytettävissä oleva tulo 22
II.4: Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu11 B.6 Käytettävissä oleva tulo 22
B.8 Säästö 11
III: Varallisuuden muodostustilit
III.1: Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksen tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 4B.8n Säästö, netto 11
D.9 Pääomansiirrot, saadut 0
D.92 Investointiavustukset 0D.99 Muut pääomansiirrot 0
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 7
D.91 Pääomaverot 0D.99 Muut pääomansiirrot − 71996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 420
▼B
III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus 9B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 4
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 8
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 7
P.5112 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen hankinnat 1
P.5113 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset 0
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 1
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 1
P.5122 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
hankinnat 0
P.5123 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
vähennykset 0
P.513 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen arvon
lisäys 0
P.5131 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen perus-
parannukset 0
P.5132 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen omistu-
soikeuden siirtokulut 0
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 10
P.52 Varastojen muutokset 0
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 0
K.2 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 421
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.21 Maan ja muiden aineellisten
valmistamattomien varojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 5
III.2: Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta 237F Velkojen nettohankinta 232
F.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet − 1
F.2 Käteisraha ja talletukset 15 F.2 Käteisraha ja talletukset 130
F.21 Käteisraha 15 F.21 Käteisraha 35
F.22 Siirtokelpoiset talletukset 0 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 63F.29 Muut talletukset 0 F.29 Muut talletukset 32
F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 53F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 53
F.4 Lainat 167 F.4 Lainat 0
F.41 Lyhytaikaiset 63 F.41 Lyhytaikaiset 0F.42 Pitkäaikaiset 104 F.42 Pitkäaikaiset 0
F.5 Osakkeet ja osuudet 3 F.5 Osakkeet ja osuudet 13
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 36
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 0F.61 Kotitalouksien osuus henki-
ja eläkevakuutusrahastoista 33
F.611 Kotitalouksien osuus henki-
vakuutusrahastoista 22
F.7 Muut saamiset 0 F.612 Kotitalouksien osuus eläke-
vakuutusrahastoista 111996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 422
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 0 F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 3
F.79 Muut saamiset kuin kauppa-
luotot ja ennakot 0
F.7 Muu velat 0
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 0
F.79 Muut velat kuin kauppaluotot
ja ennakot 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 5
III.3: Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojen volyymin muiden muutosten tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuin rahoitusvarat − 2 AF Velat 2
AN.1 Valmistetut varat − 2 K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujen varojen muut-
tuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja -velkojen
muut volyymin muutokset 2
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 0K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 2K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset − 2
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen − 2siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat 0
siitä:
AN.11 Kiinteät varat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.12 Varastot 0 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 21996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 423
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.13 Arvoesineet − 2 AF.7 Muut velat 0
AN.2 Valmistamattomat varat 0
K.3 Valmistamattomien varojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojen kasvu 0
K.6 Valmistamattomien varojen
taloudellisen arvon
häviäminen 0
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen 0
K.62 Muu valmistamattomien
varojen taloudellisen arvon
häviäminen 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot − 3
K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja velkojen
muut volyymin muutokset 1
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 2
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 424
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 2
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen 2
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.1Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 7
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet − 3
AF.4 Lainat − 4AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset −4
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitto
(+)/-tappiot ():K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuin rahoitusvarat 4 AF Velat 51
AN.1 Valmistetut varat 2 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 2 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 34
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 17
AN.2 Valmistamattomat varat 2 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 57
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 111996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 425
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 30
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 16AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 10
III.3.2.1: Neutraalien hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+(/-tappiot ():K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuin rahoitusvarat 3 AF Velat 68
AN.1 Valmistetut varat 2 AF.2 Käteisraha ja talletukset 26
AN.11 Kiinteät varat 2 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 21
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 14
AN.2 Valmistamattomat varat 1 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 7
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 70
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 14
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 19
AF.4 Lainat 24AF.5 Osakkeet ja osuudet 13
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 426
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 5
III.3.2.2: Reaalisten hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoito
(+)/-tappiot ():K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuin rahoitusvarat 1 AF Velat − 17
AN.1 Valmistetut varat 0 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 26AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 13
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 3AN.2 Valmistamattomat varat 1 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 7
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat − 13
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet − 3
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 11
AF.4 Lainat − 24AF.5 Osakkeet ja osuudet 3AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 1
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 51996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 427
▼B
IV: Varallisuustaseet
IV.1: Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 144 AF Velat 3 384
AN.1 Valmistetut varat 104 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 281
AN.11 Kiinteät varat 99 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 053
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0AN.13 Arvoesineet 5 AF.5 Osakkeet ja osuudet 715
AN.2 Valmistamattomat varat 40 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 335
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 37AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 3
AF Rahoitusvarat 3 508
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 690
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 950
AF.4 Lainat 1 187AF.5 Osakkeet ja osuudet 651
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 30
AF.7 Muut saamiset 0
B.90 Nettovarallisuus 268
IV.2: Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä Velkojen muutokset yhteensä
AN Muut kuin rahoitusvarat 1 AF Velat 285
AN.1 Valmistetut varat − 1 AF.2 Käteisraha ja talletukset 130AN.11 Kiinteät varat 1 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 87
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0AN.13 Arvoesineet − 2 AF.5 Osakkeet ja osuudet 301996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 428
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.2 Valmistamattomat varat 2 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 38
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 294
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 17
AF.2 Käteisraha ja talletukset 15
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 80
AF.4 Lainat 163
AF.5 Osakkeet ja osuudet 19
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10 Nettovarallisuuden muutokset
siitä: 10
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 4
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset −4
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 10
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 5
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 5
IV.3: Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 145 AF Velat 3 669
AN.1 Valmistetut varat 103 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 411
AN.11 Kiinteät varat 100 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 140
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 3 AF.5 Osakkeet ja osuudet 7451996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 429
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.2 Valmistamattomat varat 42 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 373
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 38AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 3
AF Rahoitusvarat 3 802
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 707
AF.2 Käteisraha ja talletukset 15
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 030
AF.4 Lainat 1 350
AF.5 Osakkeet ja osuudet 670
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 30
AF.7 Muut saamiset 0
B.90 Nettovarallisuus 278
Taulukko A.IV.5 — Julkisyhteisöjen tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 246 P.1 Tuotos 434
P.11 Markkinatuotos 74P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön 0P.13 Muu markkinaton tuotos 360
B.1g Arvonlisäys, brutto 188
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 30
B.1n Arvonlisäys, netto 158
II: Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1: Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 140 B.1n Arvonlisäys, netto 158
D.11 Palkat ja palkkiot 871996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 430
▼B
Käyttö Resurssit
D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 53
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 48
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 5
D.29 Muut tuotantoverot 2
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot 0
B.2 Toimintaylijäämä 16
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 46 B.2 Toimintaylijäämä 16
D.41 Korot 39D.42 Yritysten jakamat tulot 0 D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 235
D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0D.21 Tuoteverot 141
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0D.211 Arvonlisäverot (ALV) 121
D.45 Maanvuokrat 7 D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 17
D.2121 Tuontitullit 17
D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.214 Muut tuoteverot kuin ALV ja
tuontiverot 3
D.29 Muut tuotantoverot 94
D.3 Tukipalkkiot − 44
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8
D.311 Tuontitukipalkkiot 0D.319 Muut tuotetukipalkkiot − 8D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 36
D.4 Omaisuustulot 30
D.41 Korot 121996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 431
▼B
Käyttö Resurssit
D.42 Yritysten jakamat tulot 18
D.421 Osingot 5D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 13
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 0
B.5 Sektorin ensitulo 191
II.1.2.1: Yrittäjätulon tili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 9 B.2 Toimintaylijäämä 16
D.41 Korot 2
D.45 Maanvuokrat 7 D.4 Omaisuustulot 4
D.41 Korot 0D.42 Yritysten jakamat tulot 4D.421 Osingot 4
D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 0
B.4 Yrittäjätulo 11
II.1.2.2: Muun ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 37 B.4 Yrittäjätulo 11
D.41 Korot 37
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 235D.21 Tuoteverot 141D.211 Arvonlisäverot (ALV) 121
D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 171996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 432
▼B
Käyttö Resurssit
D.2121 Tuontitullit 17
D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.214 Muut tuoteverot kuin ALV ja
tuontiverot 3
D.29 Muut tuotantoverot 94
D.3 Tukipalkkiot − 44
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8
D.311 Tuontitukipalkkiot 0
D.319 Muut tuotetukipalkkiot − 8D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 36
D.4 Omaisuustulot 26
D.41 Korot 12
D.42 Yritysten jakamat tulot 14D.421 Osingot 1D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 13
B.5 Sektorin ensitulo 191
II.2: Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot0 B.5 Sektorin ensitulo 191
D.59 Muut juoksevat verot 0
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot 213
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 289D.51 Tuloverot 204
D.621 Rahamääräiset sosiaalitur-
vaetuudet 232D.59 Muut juoksevat verot 9
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 0
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajan sosiaalietuudet 5D.61 Sosiaaliturvamaksut 268
D.624 Rahamääräiset sosiaaliavus-
tukset 52D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 263
D.6111 Työnantajan todelliset
sosiaaliturvamaksut 1551996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 433
▼B
Käyttö Resurssit
D.7 Muut tulonsiirrot 139 D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 144
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 4D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturva-
maksut 11
D.73 Julkisyhteisöjen sisäiset
tulonsiirrot 96D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 76
D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön 31D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 69
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 8 D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 7
D.6113 Itsenäisten yrittäjien ja
työllisiin kuulumattomien
sosiaaliturvamaksut 32
D.61131 Itsenäisten yrittäjien ja
työllisiin kuulumattomien
pakolliset sosiaaliturva-
maksut 22
D.61132 Itsenäisten yrittäjien ja
työllisiin kuulumattomien
vapaaehtoiset sosiaaliturva-
maksut 10
D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 5
D.7 Muut tulonsiirrot 108
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 1D.73 Julkisyhteisöjen sisäiset
tulonsiirrot 96
D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön 1
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 10
B.6 Käytettävissä oleva tulo 352
II.3: Luontoismuotoistentulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset
tulonsiirrot206 B.6 Käytettävissä oleva tulo 352
D.631 Luontoismuotoiset sosiaalie-
tuudet 162
D.6311 Sosiaaliturvaetuudet, hyvi-
tykset 78
D.6312 Muut luontoismuotoiset
sosiaaliturvaetuudet 65
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaalia-
vustukset 191996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 434
▼B
Käyttö Resurssit
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia
tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot 44
B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 146
II.4: Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
P.3 Kulutusmenot 362 B.6 Käytettävissä oleva tulo 352
P.31 Yksilölliset kulutusmenot 206P.32 Kollektiiviset kulutusmenot 156
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 0
B.8 Säästö −1 0
II.4.2: Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
P.4 Todellinen kulutus 156 B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo146
P.42 Todellinen kollektiivinen
kulutus 156
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 0
B.8 Säästö −1 0
III: Varallisuuden muodostustilit
III.1: Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksen tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset− 38 B.8n Säästö, netto −1 0
D.9 Pääomansiirrot, saadut 61996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 435
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
D.91 Pääomaverot 2
D.92 Investointiavustukset 0D.99 Muut pääomansiirrot 4
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 34
D.91 Pääomaverot 0D.92 Investointiavustukset − 27
D.99 Muut pääomansiirrot − 7
III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus37 B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset−3 8
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 23
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 24
P.5112 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen hankinnat 1
P.5113 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 2
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 12
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 12
P.5122 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
hankinnat 2
P.5123 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
vähennykset − 2
P.513 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen arvon
lisäys 2
P.5131 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen perus-
parannukset 2
P.5132 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojan omistu-
soikeuden siirtokulut 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 436
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 30
P.52 Varastojen muutokset 0
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 3
K.2 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojan
hankinnat miinus vähen-
nykset 2
K.21 Maan ja muiden aineellisten
valmistamattomien varojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 2
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/nettoluo-
tonotto () − 50
III.2: Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta120 F Velkojen nettohankinta 170
F.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0
F.2 Käteisraha ja talletukset 7 F.2 Käteisraha ja talletukset 2
F.21 Käteisraha 2 F.21 Käteisraha 0
F.22 Siirtokelpoiset talletukset 4 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 2
F.29 Muut talletukset 1 F.29 Muut talletukset 0
F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 26F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 64
F.4 Lainat 45 F.4 Lainat 94
F.41 Lyhytaikaiset 1 F.41 Lyhytaikaiset 321996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 437
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F.42 Pitkäaikaiset 44 F.42 Pitkäaikaiset 62
F.5 Osakkeet ja osuudet 36 F.5 Osakkeet ja osuudet 0
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 0F.61 Kotitalouksien osuus henki-
ja eläkevakuutusrahastoista 0
F.612 Kotitalouksien osuus eläke-
vakuutusrahastoista 0
F.7 Muut saamiset 6F.71 Kauppaluotot ja ennakot 1 F.7 Muut velat 10F.79 Muut saamiset kuin kauppa-
luotot ja ennakot 5F.71 Kauppaluotot ja ennakot 6
F.79 Muut velat kuin kauppaluotot
ja ennakot 4
B.9 Nettoluotonanto ()/nettoluo-
tonotto () −5 0
III.3: Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojen volyymin muiden muutosten tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuin rahoitusvarat 0 AF Velat − 1
AN.1 Valmistetut varat − 3 K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujen varojen muut-
tuminen taloudellisesti
merkittäväksi 3K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset − 4K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja velkojen
muut volyymin muutokset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 1 K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 1
K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 0K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset − 1
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 3K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset − 3K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 438
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen 0siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
K.12.22 Muut varojen ja velkojen
luokitusmuutokset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat − 1
siitä:
AN.11 Kiinteät varat − 3AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.12 Varastot 0 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.13 Arvoesineet 0 AF.7 Muut velat 0
AN.2 Valmistamattomat varat 3
K.3 Valmistamattomien varojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojen kasvu 4
K.6 Valmistamattomien varojen
taloudellisen arvon
häviäminen − 2
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen − 2K.62 Muu valmistamattomien
varojen taloudellisen arvon
häviäminen 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset − 2
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 4
K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 1
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset − 1
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 3
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 1
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 439
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 3
K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja velkojen
muut volyymin muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 2
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset − 2
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
sittä:
AF.1Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 3
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet − 2AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 2
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/tappiot ()K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ()
AN Muut kuin rahoitusvarat 44 AF Velat 7
AN.1 Valmistetut varat 20 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AN.11 Kiinteät varat 18 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 7
AN.12 Varastot 1 AF.4 Lainat 0AN.13 Arvoesineet 1 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.2 Valmistamattomat varat 23 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 23AF.7 Muut velat 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 440
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 2
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 1
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 38
III.3.2.1: Neutraalien hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/tappiot ():
AN Muut kuin rahoitusvarat 32 AF Velat 14
AN.1 Valmistetut varat 20 AF.2 Käteisraha ja talletukset 2AN.11 Kiinteät varat 18 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 4
AN.12 Varastot 1 AF.4 Lainat 7AN.13 Arvoesineet 1 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.2 Valmistamattomat varat 12 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 12AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 8
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 2
AF.2 Käteisraha ja talletukset 31996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 441
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat 2
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 26
III.3.2.2: Reaalisten hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuin rahoitusvarat 12 AF Velat − 7
AN.1 Valmistetut varat 0 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 2
AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 3
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat − 7
AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AN.2 Valmistamattomat varat 12 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 12AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat − 6
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 3
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat − 2
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 442
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 12
IV: Varallisuustaseet
IV.1: Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 1 591 AF Rahoitusvarat 687
AN.1 Valmistetut varat 1 001 AF.2 Käteisraha ja talletukset 102AN.11 Kiinteät varat 913 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 212
AN.12 Varastot 47 AF.4 Lainat 328AN.13 Arvoesineet 41 AF.5 Osakkeet ja osuudet 4AN.2 Valmistamattomat varat 590 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 19
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 578AF.7 Muut saamiset ja velat 22
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 12
AF Rahoitusvarat 396
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 80
AF.2 Käteisraha ja talletukset 150AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat 115AF.5 Osakkeet ja osuudet 12AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 20
AF.7 Muut saamiset 19
B.90 Nettovarallisuus 1 300
IV.2: Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 56 AF Velat 176
AN.1 Valmistetut varat 25 AF.2 Käteisraha ja talletukset 21996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 443
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.11 Kiinteät varat 20 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 71
AN.12 Varastot 1 AF.4 Lainat 93
AN.13 Arvoesineet 4 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AN.2 Valmistamattomat varat 30 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 30AF.7 Muut velat 10
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 123
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 1
AF.2 Käteisraha ja talletukset 7
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 29
AF.4 Lainat 45
AF.5 Osakkeet ja osuudet 34
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 6
B.10 Nettovarallisuuden muutokset 2
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset −3 8
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 2
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 38
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 26
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 12
IV.3: Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 1 647 AF Velat 863
AN.1 Valmistetut varat 1 026 AF.2 äteisraha ja talletukset 1041996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 444
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.11 Kiinteät varat 933 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 283
AN.12 Varastot 48 AF.4 Lainat 421
AN.13 Arvoesineet 45 AF.5 Osakkeet ja osuudet 4AN.2 Valmistamattomat varat 620 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 19
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 608AF.7 Muut velat 32
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 12
AF Rahoitusvarat 519
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 81
AF.2 Käteisraha ja talletukset 157
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 29
AF.4 Lainat 160
AF.5 Osakkeet ja osuudet 46
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 20
AF.7 Muut saamiset 25
B.90 Nettovarallisuus 1 302
Taulukko A.IV.6 — Kotitalouksien tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 694 P.1 Tuotos 1 269
P.11 Markkinatuotos 1 129
P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön 140
B.1g Arvonlisäys, brutto 575
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 42
B.1n Arvonlisäys, netto 5331996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 445
▼B
II: Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1: Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 39 B.1n Arvonlisäys, netto 533
D.11 Palkat ja palkkiot 39D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 0
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.29 Muut tuotantoverot 3
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 1
B.2 Toimintaylijäämä 60
B.3 Sekatulo 432
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 44 B.2 Toimintaylijäämä 60
D.41 Korot 17 B.3 Sekatulo 432
D.45 Maanvuokrat 27
D.1 Palkansaajakorvaukset 766
D.11 Palkat ja palkkiot 573
D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 193
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 19
D.4 Omaisuustulot 134
D.41 Korot 33
D.42 Yritysten jakamat tulot 57D.421 Osingot 13D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 441996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 446
▼B
Käyttö Resurssit
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 3
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 20
D.45 Maanvuokrat 21
B.5 Sektorin ensitulo 1 348
II.1.2.1: Yrittäjätulon tili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 7 B.2 Toimintaylijäämä 60
D.41 Korot 0 B.3 Sekatulo 432
D.45 Maanvuokrat 7
D.4 Omaisuustulot 5
D.41 Korot 0D.42 Yritysten jakamat tulot 5D.421 Osingot 5
D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
B.4 Yrittäjätulo 490
II.1.2.2: Muun ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 37 B.4 Yrittäjätulo 490
D.41 Korot 17D.45 Maanvuokrat 20 D.1 Palkansaajakorvaukset 766
D.11 Palkat ja palkkiot 573
D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 193
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 19
D.4 Omaisuustulot 129
D.41 Korot 33
D.42 Yritysten jakamat tulot 521996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 447
▼B
Käyttö Resurssit
D.421 Osingot 8
D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 44
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 3
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 20
D.45 Maanvuokrat 21
B.5 Sektorin ensitulo 1 348
II.2: Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot178 B.5 Sektorin ensitulo 1 348
D.51 Tuloverot 176
D.59 Muut juoksevat verot 2 D.61 Sosiaaliturvamaksut 0
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.61 Sosiaaliturvamaksut 322 D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 0
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 303D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 0
D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturvamaksut 0
D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 160D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturvamaksut 14D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 97D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 0
D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 85
D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 12D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 332
D.6113 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siin kuulumattomien
sosiaaliturvamaksut 32D.621 Rahamääräiset sosiaalitur-
vaetuudet 232
D.61131 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siin kuulumattomien
pakolliset sosiaaliturva-maksut 22D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 29
D.61132 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siin kuulumattomien
vapaaehtoiset sosiaaliturva-
maksut 10D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajan sosiaalietuudet 191996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 448
▼B
Käyttö Resurssit
D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 19D.624 Rahamääräiset sosiaaliavus-
tukset 52
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 0D.7 Muut tulonsiirrot 36
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 0D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 35
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 1
D.7 Muut tulonsiirrot 71
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 31
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 40
B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 145
II.3: Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 145
D.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset
tulonsiirrot 219
D.631 Luontoismuotoiset sosiaalie-
tuudet 162
D.6311 Sosiaaliturvaetuudet, hyvi-
tykset 78
D.6312 Muut luontoismuotoiset
sosiaaliturvaetuudet 65
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaalia-
vustukset 19
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia
tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot 57
B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 1 364
II.4: Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
P.3 Kulutusmenot 996 B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 145
P.31 Yksilölliset kulutusmenot 9961996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 449
▼B
Käyttö Resurssit
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 11
B.8 Säästö 160
II.4.2: Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
P.4 Todellinen kulutus 1 215 B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo1 364
P.41 Todellinen yksilöllinen
kulutus 1 215
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 11
B.8 Säästö 160
III: Varallisuuden muodostustilit
III.1: Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksen tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset178 B.8n Säästö, netto 160
D.9 Pääomansiirrot, saadut 23
D.92 Investointiavustukset 0D.99 Muut pääomansiirrot 23
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 5
D.91 Pääomaverot − 2D.99 Muut pääomansiirrot − 3
III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus61 B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvan
nettovarallisuuden muutokset178
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 49
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 501996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 450
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.5112 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen hankinnat 4
P.5113 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 5
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 12
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 9
P.5122 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
hankinnat 3
P.5123 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
vähennykset 0
P.513 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen arvon
lisäys 0
P.5131 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen perus-
parannukset 0
P.5132 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen omistu-
soikeuden siirtokulut 0
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 42
P.52 Varastojen muutokset 2
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 5
K.2 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 4
K.21 Maan ja muiden aineellisten
valmistamattomien varojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 3
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 1
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto () 1481996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 451
▼B
III.2: Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta181 F Velkojen nettohankinta 33
F.2 Käteisraha ja talletukset 68 F.2 Käteisraha ja talletukset 0
F.21 Käteisraha 10 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 0
F.22 Siirtokelpoiset talletukset 41 F.29 Muut talletukset 0F.29 Muut talletukset 17
F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 29
F.4 Lainat 28
F.4 Lainat 5 F.41 Lyhytaikaiset lainat 11F.41 Lyhytaikaiset lainat 3 F.42 Pitkäaikaiset lainat 17F.42 Pitkäaikaiset lainat 2
F.7 Muut velat 5
F.5 Osakkeet ja osuudet 3 F.71 Kauppaluotot ja ennakot 4
F.79 Muut velat kuin kauppaluotot
ja ennakot 1
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 36
F.61 Kotitalouksien osuus henki-
ja eläkevakuutusrahastoista 33
F.611 Kotitalouksien osuus henki-
vakuutusrahastoista 22
F.612 Kotitalouksien osuus eläke-
vakuutusrahastoista 11
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 3
F.7 Muut saamiset 40
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 11F.79 Muut saamiset kuin kauppa-
luotot ja ennakot 29
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto () 1481996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 452
▼B
III.3: Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojen volyymin muiden muutosten tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuin rahoitusvarat 0 AF Velat 0
AN.1 Valmistetut varat 0 K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujen varojen muut-
tuminen taloudellisesti
merkittäviksi 0K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojan ja velkojen
muut volyymin muutokset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 0K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen 0siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat 0
AF.7 Muut velat 0
siitä:
AN.11 Kiinteät varat 0
AN.12 Varastot 0AN.13 Arvoesineet 0AN.2 Valmistamattomat varat 0
K.3 Valmistamattomien varojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojen kasvu 0
K.6 Valmistamattomien varojen
taloudellisen arvon
häviäminen 0
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen 0K.62 Muu valmistamattomien
varojen taloudellisen arvon
häviäminen 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 453
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 2
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja velkojen
muut volyymin muutokset 2
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 2
AF.7 Muut saamiset 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 454
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 2
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuin rahoitusvarat 80 AF Velat 0
AN.1 Valmistetut varat 35 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 28 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 2 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 5 AF.7 Muut velat 0AN.2 Valmistamattomat varat 45AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 45
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 16
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 6
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 10
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 96
III.3.2.1: Neutraalien hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuin rahoitusvarat 56 AF Velat 61996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 455
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.1 Valmistetut varat 34 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 28 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 2 AF.4 Lainat 3AN.13 Arvoesineet 4 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AN.2 Valmistamattomat varat 22 AF.7 Muut velat 2
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 22
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 36
AF.2 Käteisraha ja talletukset 17
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 4
AF.4 Lainat 0
AF.5 Osakkeet ja osuudet 8
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 6
AF.7 Muut saamiset 1
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 87
III.3.2.2: Reaalisten hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
()/-tappiot (+):
AN Muut kuin rahoitusvarat 24 AF Velat − 6
AN.1 Valmistetut varat 1 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat − 3AN.13 Arvoesineet 1 AF.7 Muut velat − 2AN.2 Valmistamattomat varat 22
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 221996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 456
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat − 20
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 17AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 2
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet y
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 6
AF.7 Muut saamiset − 1
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvatnettovarallisuuden muutokset 9
IV: Varallisuustaseet
IV.1: Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 2 822 AF Velat 289
AN.1 Valmistetut varat 1 698 AF.2 Käteisraha ja talletukset 10
AN.11 Kiinteät varat 1 423 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 2
AN.12 Varastot 97 AF.4 Lainat 169
AN.13 Arvoesineet 178 AF.7 Muut velat 108AN.2 Valmistamattomat varat 1 124AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1 124
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 1 819
AF.2 Käteisraha ja talletukset 840AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 198
AF.4 Lainat 24AF.5 Osakkeet ja osuudet 411
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 2911996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 457
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF.7 Muut saamiset 55
B.90 Nettovarallisuus 4 352
IV.2: Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä Velkojen muutokset yhteensä
AN Muut kuin rahoitusvarat 110 AF Velat 33
AN.1 Valmistetut varat 61 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 47 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 4 AF.4 Lainat 28
AN.13 Arvoesineet 10 AF.7 Muut velat 5AN.2 Valmistamattomat varat 49AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 48
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat 199
AF.2 Käteisraha ja talletukset 68AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 35
AF.4 Lainat 5AF.5 Osakkeet ja osuudet 13
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 38
AF.7 Muut saamiset 40
B.10 Nettovarallisuuden muutokset 276
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
rosta johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 178
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 2
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 96
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 871996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 458
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 9
IV.3: Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 2 932 AF Velat 322
AN.1 Valmistetut varat 1 759 AF.2 Käteisraha ja talletukset 10AN.11 Kiinteät varat 1 470 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 2
AN.12 Varastot 101 AF.4 Lainat 197AN.13 Arvoesineet 188 AF.7 Muut velat 113AN.2 Valmistamattomat varat 1 173
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1 172
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat 2 018
AF.2 Käteisraha ja talletukset 908
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 233
AF.4 Lainat 29
AF.5 Osakkeet ja osuudet 424AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 329
AF.7 Muut saamiset 95
B.90 Nettovarallisuus 4 628
Taulukko A.IV.7 — Kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen tilikokonai-
suus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 6 P.1 Tuotos 37
P.11 Markkinatuotos 21P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön 0
P.13 Muu markkinaton tuotos 16
B.1g Arvonlisäys, brutto 31
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 31996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 459
▼B
Käyttö Resurssit
B.1n Arvonlisäys, netto 28
II: Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1: Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 23 B.1n Arvonlisäys, netto 28
D.11 Palkat ja palkkiot 12
D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 11
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 10
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 1
D.29 Muut tuotantoverot 0
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot 0
B.2 Toimintaylijäämä 5
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 7 B.2 Toimintaylijäämä 5
D.41 Korot 7D.42 Yritysten jakamat tulot 0 D.4 Omaisuustulot 5
D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0D.41 Korot 5
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0D.42 Yritysten jakamat tulot 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0D.421 Osingot 0
D.45 Maanvuokrat 0 D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 460
▼B
Käyttö Resurssit
B.5 Sektorien ensitulo 3
II.1.2.1: Yrittäjätulon tili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 2 B.2 Toimintaylijäämä 5
D.41 Korot 2D.45 Maanvuokrat 0 D.4 Omaisuustulot 0
D.41 Korot 0
D.42 Yritysten jakamat tulot 0D.421 Osingot 0D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
B.4 Yrittäjätulo 3
II.1.2.2: Muun ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 5 B.4 Yrittäjätulo 3
D.41 Korot 5D.45 Maanvuokrat 0 D.4 Omaisuustulot 5
D.41 Korot 5
D.42 Yritysten jakamat tulot 0D.421 Osingot 0D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tusten uudelleensijoitetut
voitot 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 0
B.5 Sektorin ensitulo 3
II.2: Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot0 B.5 Sektorin ensitulo 3
D.59 Muut juoksevat verot 0
D.61 Sosiaaliturvamaksut 11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 461
▼B
Käyttö Resurssit
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 1D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 0D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 0
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajan sosiaalietuudet 1D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 0
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.7 Muut tulonsiirrot 2 D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 0D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 0
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 2 D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 1
D.7 Muut tulonsiirrot 36
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 0
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 36
B.6 Käytettävissä oleva tulo 37
II.3: Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset
tulonsiirrot13 B.6 Käytettävissä oleva tulo 37
D.631 Luontoismuotoiset sosiaalie-
tuudet 0
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaalia-
vustukset 0
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia
tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot 13
B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 24
II.4: Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
P.3 Kulutusmenot 13 B.6 Käytettävissä oleva tulo 37
P.31 Yksilölliset kulutusmenot 13D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 462
▼B
Käyttö Resurssit
B.8 Säästö 24
II.4.2: Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuuden oikaisu 0B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 24
B.8 Säästö 24
III: Varallisuuden muodostustilit
III.1: Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksen tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset21 B.8n Säästö, netto 24
D.9 Pääomansiirrot, saadut 0
D.92 Investointiavustukset 0D.99 Muut pääomansiirrot 0
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 3
D.91 Pääomaverot 0D.99 Muut pääomansiirrot − 3
III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus19 B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset21
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 14
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 13
P.5112 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen hankinnat 11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 463
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.5113 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset 0
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 5
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 10
P.5122 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
hankinnat 0
P.5123 Olemassa olevien aineetto-
mien kiinteiden varojen
vähennykset − 5
P.513 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen arvon
lisäys 0
P.5131 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen perus-
parannukset 0
P.5132 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen omistu-
soikeuden siirtokulut 0
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 3
P.52 Varatojen muutokset 0P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 0
K.2 Valmistamattomien muiden
kuin rahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 1
K.21 Maan ja muiden aineellisten
valmistamattomien varojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 1
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 41996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 464
▼B
III.2: Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta32 F Velkojen nettohankinta 28
F.2 Käteisraha ja talletukset 12 F.2 Käteisraha ja talletukset 0
F.21 Käteisraha 2 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 0F.22 Siirtokelpoiset talletukset 7 F.29 Muut talletukset 0
F.29 Muut talletukset 3
F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
F.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 12
F.4 Lainat 24
F.4 Lainat 0 F.41 Lyhytaikaiset lainat 17
F.41 Lyhytaikaiset lainat 0 F.42 Pitkäaikaiset lainat 7F.42 Pitkäaikaiset lainat 0
F.5 Osakkeet ja osuudet 4
F.5 Osakkeet ja osuudet 0 F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0F.61 Kotitalouksien osuus henki-
ja eläkevakuutusrahastoista 0
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 0F.612 Kotitalouksien osuus eläke-
vakuutusrahastoista 0
F.7 Muut saamiset 8 F.7 Muut velat 0F.71 Kauppaluotot ja ennakot 0 F.71 Kauppaluotot ja ennakot 0F.79 Muut saamiset kuin kauppa-
luotot ja ennakot 8F.79 Muut velat kuin kauppaluotot
ja ennakot 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 4
III.3: Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojen volyymin muiden muutosten tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuin rahoitusvarat 0 AF Velat 0
AN.1 Valmistetut varat 0 K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujen varojen muut-
tuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0K.8 Korvauksettomat haltuunotot 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 465
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja velkojen
muut volyymin muutokset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 0K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0siitä:
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
siitä:
AN.11 Kiinteät varat 0AF.4 Lainat 0
AN.12 Varastot 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.13 Arvoesineet 0 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF.7 Muut velat 0K.3 Valmistamattomien varojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojen kasvu 0
K.6 Valmistamattomien varojen
taloudellisen arvon
häviäminen 0
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen 0K.62 Muu valmistamattomien
varojen taloudellisen arvon
häviäminen 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0K.9 Muualla luokittelemattomat
muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 466
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 0
K.7 Katastrofien aiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojen ja -velkojen
muut volyymin muutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksen ja raken-
teen muutokset 0
K.12.2 Varojen ja velkojen luokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojen tai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat 0
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 0
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapito-
voitot(+)/-tappiot(−):K.11 Nimelliset hallussapito-
voitot(+)/-tappiot(−):
AN Muut kuin rahoitusvarat 8 AF Velat 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 467
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.1 Valmistetut varat 5 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 5 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AN.2 Valmistamattomat varat 3 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 3AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 1
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AF.4 Lainat 0AF.5 Osaakeet ja osuudet 1AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 10
III.3.2.1: Neutraalien hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuin rahoitusvarat 6 AF Velat 2
AN.1 Valmistetut varat 5 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1
AN.11 Kiinteät varat 5 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 1
AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.2 Valmistamattomat varat 2 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 2AF.7 Muut velat 11996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 468
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 3
AF.2 Käteisraha ja talletukset 2AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioistajohtuvat nettovarallisuuden
muutokset 8
III.3.2.2: Reaalisten hallussapitovoittojen/-tappioiden tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuin rahoitusvarat 2 AF Rahoitusvarat − 2
AN.1 Valmistetut varat 0 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 1AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat − 1AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AN.2 Valmistamattomat varat 2 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 2AF.7 Muut velat − 1
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat − 2
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 2AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AF.4 Lainat − 01996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 469
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 0
AF.7 Muut saamiset ja velat − 0
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 2
IV: Varallisuustaseet
IV.1: Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 324 AF Velat 121
AN.1 Valmistetut varat 243 AF.2 Käteisraha ja talletukset 38AN.11 Kiinteät varat 231 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 2 AF.4 Lainat 43AN.13 Arvoesineet 10 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AN.2 Valmistamattomat varat 81 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 5
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 81AF.7 Muut velat 35
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 172
AF.2 Käteisraha ja talletukset 110AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 25
AF.4 Lainat 8AF.5 Osakkeet ja osuudet 22
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 4
AF.7 Muut saamiset 3
B.90 Nettovarallisuus 375
IV.2: Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä: Velkojen muutokset
yhteensä:1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 470
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 25 AF Velat 28
AN.1 Valmistetut varat 21 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AN.11 Kiinteät varat 21 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 24AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 4
AN.2 Valmistamattomat varat 4 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 4AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 33
AF.2 Käteisraha ja talletukset 12AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 13
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 1
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 8
B.10 Nettovarallisuuden muutokset 31
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 21
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 10
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 8
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 2
IV.3: Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuin rahoitusvarat 349 AF Velat 149
AN.1 Valmistetut varat 264 AF.2 Käteisraha ja talletukset 381996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 471
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.11 Kiinteät varat 252 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 2 AF.4 Lainat 67
AN.13 Arvoesineet 10 AF.5 Osakkeet ja osuudet 4AN.2 Valmistamattomat varat 85 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 5
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 85AF.7 Muut velat 35
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 205
AF.2 Käteisraha ja talletukset 122AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 38
AF.4 Lainat 8AF.5 Osakkeet ja osuudet 23AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 4
AF.7 Muut saamiset 11
B.90 Nettovarallisuus 4061996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 472
▼M5
LIITE V
JULKISEN TALOUDEN ALIJÄÄMÄN MÄÄRITTELY LIIAL-
LISIA ALIJÄÄMIÄ KOSKEVAN MENETTELYN OSALTA
Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3605/93 (1) vahvistetussa liiallisia alijäämiä
koskevassa menettelyssä jäsenvaltioiden komissiolle osoittamissa kertomuksissa
’julkisyhteisöjen alijäämällä’ tarkoitetaan julkisyhteisöjen tasapainoerää ”netto-
luotonotto/nettoluotonanto”, mukaan lukien korkovirrat, jotka perustuvat swap-
sopimuksiin ja korkotermiineihin. Tästä tasapainoerästä käytetään koodia
EDPB9. Korkoihin on tässä yhteydessä sisällytettävä edellä mainitut virrat ja
niistä käytetään koodia EDPD41.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 473
(1) EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 475/2000 (EYVL L 58, 3.3.2000, s. 1).
▼B
LIITE B
KANSANTALOUDEN TILINPIDON TIETOJEN LÄHETTÄMISOHJELMA
Yhteenveto taulukoista
Ensimmäinen
toimitusViive t +
kuukausi
(päivät, jos
ilmoitettu)Vuodet Taulukon aiheTaulukon
numero
2002 70 päivää 1995-2001 Pääaggregaatit, vuosittaiset 1
2002 70 päivää 1995-2001 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset 1
1999 8 1995-1998 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit 22001 3 1997-2000 Julkisyhteisöjen tärkeimmät kokonais-
suureet2'
2000 9 1995-1999 Toimialoittaiset taulukot 3
2000 9 1995-1999 Vienti ja tuonti EU-maihin / kolmansiin
maihin4
2000 9 1995-1999 Kotitalouksien kulutusmenot käyttötar-
koituksen mukaan5
2000 9 1995-1999 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) 6
2000 9 1995-1999 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet 72000 12 1995-1999 Sektoreittaiset muut kuin rahoitustilit 82000 12 1995-1999 Verotulojen erittelyt saajasektoreittain 92000 24 1995-1998 Alueittaiset toimialoittaiset taulukot,
NUTS II, A1710
2001 12 1995-2000 Julkiset menot tehtävittäin 11
2001 24 1995-1999 Alueittaiset toimialoittaiset taulukot,
NUTS III, A312
2001 24 1995-1999 Kotitalouksien alueittaiset tilit, NUTS II 13
2001 24 1995-1999 Kiinteät varat koko taloudelle sekä
tuotteittain, Pi 314
2002 36 1995-1999 Tarjontataulukko perushintaan mukaan
lukien muunnos ostajanhintaiseksi, A60
x P6015
2002 36 1995-1999 Käyttötaulukko ostajan hintaan, A60 x
P6016
2002 36 1995 (*) Symmetrinen panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 x P60, 5-vuosittain17
2002 36 1995 (*) Kotimaisen tuotoksen symmetrinen
panos-tuotostaulukko perushintaan, P60
x P60, 5-vuosittain18
2002 36 1995 (*) Tuonnin symmetrinen panos-tuotostau-
lukko perushintaan, P60 x P60, 5-
vuosittain191996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 474
▼M8
▼M8
Ensimmäinen
toimitusViive t +
kuukausi
(päivät, jos
ilmoitettu)Vuodet Taulukon aiheTaulukon
numero
2003 36 2000 Kiinteiden varojen ristiintaulukointi
toimialoittain ja tuotteittain, A31 x Pi3,
5-vuosittain20
2003 36 2000 Tuotantotilin ristiintaulukointi toimia-
loittain ja sektoreittain, A60 x 5 sektoria
(S11, S12, S13, S14, S15), 5-vuosittain21
2003 36 2000 Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen
ristiintaulukointi toimialoittain ja tuot-
teittain, A31 x P60, 5-vuosittain22
katso
taulukkokatso
taulukkokatso
taulukkoTaaksepäin tehtävät laskelmat 23
t: Tilastojakso (vuosi tai vuosineljännes).
(*) Viisivuosittainen taulukko vuodelle 2000 on toimitettava vuonna 2003.
Taulukko 1 — Pääaggregaatit — neljännesvuosi- ja vuosikysely
Tunnus Muuttujat Jako +Käyvin
hinnoinKiintein
hinnoin
Arvonlisäys ja bruttokansantuote
B.1g 1. Bruttoarvonlisäys perushintaan A6 x x
D.21-D.31 2. Tuoteverot miinus tuotetukipalkkiot x xP.119 3. Välilliset rahoituspalvelut (FISIM) x x
B.1*g 4. Bruttokansantuote markkinahintaan x x
Bruttokansantuotteen käyttö
P.3 5. Kulutusmenot yhteensä x x
P.3 6. a) Kotitalouksien kulutusmenot (kotimaan
käsite)xx
P.3 6. b) Kotitalouksien kulutusmenot (kansallinen
käsite)xx
P.3 7. Voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen kulu-
tusmenotxx
P.3 8. Julkiset kulutusmenot x x
P.31 a) Yksilölliset kulutusmenot x x
P.32 b) Kollektiiviset kulutusmenot x xP.4 9. Kotitalouksien todellinen kulutus x xP.41 a) Todellinen yksilöllinen kulutus x x
P.5 10. Pääoman bruttomuodostus x x
P.51 a) Kiinteän pääoman bruttomuodostus Pi 6 x xP.52 b) Varastojen muutokset x x1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 475
▼M8
Tunnus Muuttujat Jako +Käyvin
hinnoinKiintein
hinnoin
P.53 c) Arvoesineiden hankinnat miinus vähen-
nyksetxx
P.6 11. Tavaroiden (fob) ja palvelujen vienti x x
P.7 12. Tavaroiden (fob) ja palvelujen tuonti x x
Tulot, säästö ja nettoluotonanto
B.5 13. Ensitulo ulkomaille / ulkomailta x x
B.5*g 14. Bruttokansantulo markkinahintaan x xK.1 15. Kiinteän pääoman kuluminen x xB.5*n 16. Nettokansantulo markkinahintaan x xD.5, D.6,
D.717. Tulonsiirrot ulkomaille / ulkomailta x
B.6n 18. Käytettävissä oleva tulo, netto x x
B.8n 19. Kansantalouden säästö, netto xD.9 20. Pääomansiirrot ulkomaille / ulkomailta xB.9 21. Vaihtotase x
Väestö, työllisyys, palkansaajakorvaukset
22. Väestö- ja työllisyystiedot
a) Kokonaisväkiluku (1 000)b) Työttömät (1 000)
c) Työpaikat kotimaisissa tuotantoyksiköissä
(tuhansina työntekijöinä ja tuhansina
työtunteina) ja maassa asuvien työllisyys
(tuhansina henkilöinä)
Yrittäjät A6 (**)
Palkansaajat A6 (**)
D.1 23. Kotimaisissa tuotantoyksiköissä työskentele-
vien työntekijöiden palkansaajakorvaukset ja
kotimaisten työntekijöiden palkansaajakor-
vauksetA6 (**) x
D.11 a) Bruttopalkat ja -palkkiot A6 (**) x
+ Tarkoittaa koko kansantaloutta, ellei toisin merkitty.
(**) A6 ainoastaan kotimaisten tuotantoyksiköiden yrittäjien ja työntekijöiden osalta.
x Reaalisesti.1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 476
▼M2
Taulukko 2 — Julkisyhteisöjen tärkeimmät kokonaissuureet
Sulauttamissäännöt: Kohtien D.41, D.7, D.92 ja D.99 taloustoimet on sulautettu. Muita
taloustoimia ei ole sulautettu.
Koodi MuuttujaluetteloToimitusajankohta
t+3Toimitusajankohta
t+8
P.1 Tuotos X
P.11 + P.12 — Markkinatuotos ja tuotos omaan
loppukäyttöönX
P.13 — Muu markkinaton tuotos X
P.131 — Maksut muusta markkinattomasta
tuotoksestaX
P.132 — Muu markkinaton tuotos, muut X
P.11 + P.12 + P.131 X
P.2 Välituotekäyttö X XB.1G Arvonlisäys, brutto XK.1 Kiinteän pääoman kuluminen X
B.1N Arvonlisäys, netto X
D.1P Palkansaajakorvaukset, maksetut X XD.29P Muut tuotantoverot, maksetut X XD.39R Muut tuontantopalkkiot, saadut X X
B.2N Toimintaylijäämä, netto X
D.2R Tuotannon ja tuonnin verot, saadut X XD.4R Omaisuustulot, saadut X XD.3P Tukipalkkiot, saadut X XD.4P Omaisuustulot, maksetut X X
D.41P — Korot, maksetut X X
D.42P + …D.45P — Muut omaisuustulot, maksetut X XB.5N Sektorin ensitulo, netto XD.5R Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat
verot, saadutXX
D.61R Sosiaaliturvamaksut, saadut X X
D.611R — Todelliset sosiaaliturvamaksut,
saadutXX
D.612 — Laskennalliset sosiaaliturva-
maksutXX
D.7R Muut tulonsiirrot, saadut X X
D.5P Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat
verot, maksetutXX
D.62P Rahamääräiset sosiaalietuudet,
maksetutX1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 477
▼M2
Koodi MuuttujaluetteloToimitusajankohta
t+3Toimitusajankohta
t+8
D.6311P +
D.63121P +D.63131PLuontoismuotoiset sosiaaliset tulon-
siirrot, jotka liittyvät kotitalouksillemarkkinatuottajilta hankittujentuoteiden menoihinX
D.62P + D.6311P
+ D.63121P +D.63131PX
D.7P Muut tulonsiirrot, maksetut X X
B.6N Käytettävissä oleva tulo, netto X
P.3 Kulutusmenot XP.31 — Yksilölliset kulutusmenot XP.32 — Kollektiiviset kulutusmenot X
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-osuuden
oikaisuXX
B.8G Säästö, brutto X X
B.8N Säästö, netto XD.9R Pääomasiirrot, saadut X X
D.91R — Pääomaverot, saadut X X
D.92R + D.99R — Investointiavustukset ja muut
pääomansiirrot, saadutXX
D.9P Pääomasiirrot, maksetut X X
P.5 Pääoman bruttomuodostus XP.51 — Kiinteän pääoman bruttomuo-
dostusXX
P.52 + P.53 — Varastojen muutokset ja arvoesi-
neiden hankinnat miinusvähennyksetX
K.2 Valmistamattomien muiden kuin
rahoitusvarojen hankinnat miinusvähennyksetX
P.5 + K.2 X
B.9 Nettoluotonanto (+) / Nettoluotonotto
(–)XX
TE Julkisyhteisöjen menot yhteensä X X
TR Julkisyhteisöjen tulot yhteensä X X
D.995 Todennetuista mutta todennäköisesti
perimättä jäävistä veroista ja sosiaa-liturvamaksuista muodostuvatpääomansiirrot julkisyhteisöiltämuille sektoreille
TE = P.2 + P.5 + D.1P + D.29P + D.3P + D.4P + D.5P + D.62P + D.6311P + D.63121P + D.63131P + D.7P + D.8 +
D.9P + K.2
TR = P.11 + P.12 + P.131 + D.2R + D.39R + D.4R + D.5R + D.61R + D.7R + D.9R1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 478
▼M4
▼M2
▼B
Taulukko 3 — Toimialoittaiset taulukot — vuosikysely
Tunnus Muuttujat JakoKäyvin
hinnoinKiintein
hinnoin
Arvonlisäys
P.1 1. Tuotos perushintaan toimialoittain A31 x
P.2 2. Välituotekäyttö ostajan hintaan toimialoittain A31 x
B.1g 3. Bruttoarvonlisäys perushintaan toimialoittain A31 x x
K.1 4. Kiinteän pääoman kuluminen toimialoittain A31 x x
Pääomanmuodostus
P.5 5. Pääoman bruttomuodostus toimialoittain
P.51 a) Kiinteän pääoman bruttomuodostus toimialoit-
tainA31 x x
P.52 b) Varastojen muutokset toimialoittain (*) A31 x x
P.53 c) Arvoesineiden hankinnat miinus vähennykset
toimialoittainA31 x x
Työllisyys ja palkansaajakorvaukset, kotimaan käsite
6. Työllisyys toimialoittain (1 000)
a) yrittäjät A31
b) palkansaajat A31c) tehdyt työtunnit toimialoittain (*) A31
D.1 7. Palkansaajakorvaukset toimialoittain A31 x
D.11 a) Palkat ja palkkiot toimialoittain A31 x
(*) Vapaaehtoinen ennen vuotta 2003.
Taulukko 4 — Vienti ja tuonti EU-maiden/kolmansien maiden kanssa
Tunnus Muuttujat JakoKäyvin
hinnoinKiintein
hinnoin
P.6 1. Tavaroiden ja palvelujen vienti koko
kansanta-
lousxx
a) EU-maihin x x
b) kolmansiin maihin x x
P.7 2. Tavaroiden ja palvelujen tuonti x x
a) EU-maista x xb) kolmansista maista x x
Taulukko 5 — Kotitalouksien kulutusmenot käyttötarkoituksen mukaan
Tunnus Muuttujat JakoKäyvin
hinnoinKiintein
hinnoin
P.3 Kotitalouksien kulutusmenot käyttötarkoituksen
mukaanCOICOP
2-taso x x1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 479
Taulukko 6 — Rahoitustilit sektoreittain (virrat), sulautettuina ja sulauttamattomina
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 480
Taulukko 7 — Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet, sulautettuina ja sulauttamattomina
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 481
Taulukko 8 — Sektoreittaiset muut kuin rahoitustilit
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 482
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 483
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 484
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 485
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 486
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 487
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 488
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 489
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 490
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 491
▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 492
▼B
Taulukko 9 — Verotulojen erittelyt saajasektoreittain
SNA-tunnusJulki-
syhtei-
sötValtio-
nhal-
lintoOsava-
ltiohal-
lintoPaikal-
lishal-
lintoSosiaa-
litur-
vara-
hastotEU:n
laitok-
setYh-
teensä
Verotulojen erittelyt
saajasektoreittain
D.5 Tulo-, varallisuus- ym.
juoksevat verot—
D.51 Tuloverot —
D.51a Henkilöiden tai kotita-
louksien tuloverot—
…—
D.51b Yhteisöjen tuloverot —
…—
D.51c Pääomatuottojen verot —
…—
D.51d Arpajais- ja pelivoit-
tojen verot—
…—
D.59 Muut juoksevat verot —
D.59.1 Juoksevat pääomaverot —
D.59.1a Juoksevat maan ja
rakennusten verot—
…—
D.59.1b Juoksevat nettovaralli-
suuden verot—
…—
D.59.1c Juoksevat muiden
varojen verot—
…—
D.59.2 Sekalaiset juoksevat
verot—
D.59.2a Henkiverot —
…—
D.59.2b Kulutusverot —
…—
D.59.2c Kotitalouksien lupa-
maksut—
…—
D.59.2d Kansainvälisten
taloustoimien verot—
…—
D.2 Tuotannon ja tuonnin
verot
D.21 Tuoteverot
D.211 Arvonlisäverot (ALV)
…
D.212 Tuontiverot ja -tullit
ilman ALV:a
D.2121 Tuontitullit
…
D.2122 Muut tuontiverot kuin
ALV ja tuontitullit1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 493
▼B
SNA-tunnusJulki-
syhtei-
sötValtio-
nhal-
lintoOsava-
ltiohal-
lintoPaikal-
lishal-
lintoSosiaa-
litur-
vara-
hastotEU:n
laitok-
setYh-
teensä
D.2122a Yleiset myynti- tai
liikevaihtoverot
…
D.2122b Valmisteverot
…
D.2122c Tiettyjen palvelujen
verot
…
D.2122d Tuontimonopolien
voitot
…
D.2122e Rinnakkaisista valuut-
takursseista johtuvat
verot
…
D.214 Muut tuoteverot kuin
ALV ja tuontiverot
D.214a Yleiset myynti- tai
liikevaihtoverot
…
D.214b Valmisteverot
…
D.214c Tiettyjen palvelujen
verot
…
D.214d Rahoitus- ja pääoma-
taloustoimien verot
…
D.214e Fiskaalisten monopo-
lien voitot
…
D.29 Muut tuotantoverotD.29a Palkka- ja työvoima-
verot
…
D.29b Toistuvat maan,
rakennusten tai muiden
rakenteiden verot
…
D.29c Liikkeen- ja ammatin-
harjoittamisluvat
…
D.29d Kiinteiden varojen
käytön tai muun
toiminnan verot
…
D.29e Leimaverot
…
D.29f Saastuttamisen verot
…1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 494
▼B
SNA-tunnusJulki-
syhtei-
sötValtio-
nhal-
lintoOsava-
ltiohal-
lintoPaikal-
lishal-
lintoSosiaa-
litur-
vara-
hastotEU:n
laitok-
setYh-
teensä
D.29g Kansainvälisten
taloustoimien verot
…
D.91 Pääomaverot —
D.91a Pääomamaksut —
…—
D.91b Pääomansiirtojen verot —
…—
Verot yhteensä
D.611 Todelliset sosiaalitur-
vamaksut—
D.6111 — Työnantajan todel-
liset sosiaaliturva-
maksut—
D.6112 — Palkansaajan
sosiaaliturva-
maksut—
D.6113 — Yrittäjien ja
työvoimaan kuulu-
mattomien sosiaa-
liturvamaksut—
Verot ja sosiaaliturva-
maksut yhteensä
D.995 Todennetuista mutta
todennäköisesti
perimättä jäävistä
veroista ja sosiaalitur-
vamaksuista muodos-
tuvat pääomansiirrot
julkisyhteisöiltä muille
sektoreille
D.99521 Todennetut mutta
todennäköisesti
perimättä jäävät tuote-
verot
D.99529 Todennetut mutta
todennäköisesti
perimättä jäävät muut
tuotantoverot
D.99551 Todennetut mutta
todennäköisesti
perimättä jäävät tulo-
verot
D.99559 Todennetut mutta
todennäköisesti
perimättä jäävät muut
juoksevat verot
D.9956111 Todennetut mutta
todennäköisesti
perimättä jäävät
työnantajan todelliset
sosiaaaliturvamaksut
D.9956112 Todennetut mutta
todennäköisesti
perimättä jäävät palk-
ansaajan sosiaaliturva-
maksut1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 495
▼M4
▼M4
SNA-tunnusJulki-
syhtei-
sötValtio-
nhal-
lintoOsava-
ltiohal-
lintoPaikal-
lishal-
lintoSosiaa-
litur-
vara-
hastotEU:n
laitok-
setYh-
teensä
D.99591 Todennetut mutta
todennäköisesti
perimättä jäävät
pääomaverot
D2+D5+D91+D611–-
D995
Yhteenlasketut vero- ja
sosiaaliturvamaksu-
tulot vähennettynä
todennetuilla muttatodennäköisesti
perimättä jäävillä
määrillä
Taulukko 10 — Toimialoittaiset aluetaulukot (NUTS II), käyvin hinnoin
Tunnus Muuttujat Jakot + kuuka-
usi
B1.g 1. Bruttoarvonlisäys perushintaan A17 24
B1.g 2. Bruttoarvonlisäys perushintaan — 18
D.1 3. Palkansaajakorvaukset A17 24
P.51 4. Kiinteän pääoman bruttomuodostus A17 24
5. Työllisyys
— yhteensä A17 24
— palkansaajat A17 241996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 496
▼B
▼M21996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 497
▼B
Taulukko 12 — Toimialoittaiset aluetaulukot (NUTS III), käyvin hinnoin
Tunnus Muuttujat Jakot + kuuka-
usi
B1.g 1. Bruttoarvonlisäys perushintaan A3 24
2. Työllisyys
— yhteensä A3 18
— palkansaajat A3 18
Taulukko 13 — Kotitalouksien alueittaiset tilit (NUTS II), käyvin hinnoin
Kotitalouksien ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot B.2/B.3 Toimintaylijäämä/sekatulo
D.1 Palkansaajakorvaukset
B.5 Ensitulo D.4 Omaisuustulot
Kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat
verotB.5 Ensitulo
D.61 Sosiaaliturvamaksut D.62 Rahamääräiset sosiaalietuudet
D.7 Muut tulonsiirrot D.7 Muut tulonsiirrot
B.6 Käytettävissä oleva tulo
Taulukko 14 — Kiinteät varat koko taloudelle sekä tuotteittain, Pi3
Tunnus Muuttujat Jako
AN.11 Kiinteät varat Pi31996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 498
Taulukko 15 — Tarjontataulukko perushintaan mukaan luettuna muunnos ostajanhintaiseksi
hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin
n = 60, m = 60
Toimialat (NACE)
1234……nΣ(1) Tuonti cifTarjonta yhteensä
perushintaanKaupan ja kulje-
tuksen lisätTuoteverot miinus
tuotetukipalkkiotTarjonta yhteensä
ostajan hintaan
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7)
Tuotteet
(CPA)1
(1) Tuotos tuotteittain ja toimialoittain perushintaan a) EU:sta
b) EU:n ulko-
puolelta2
3
4
.
.
.
.
.
m
(Oikaisuerät)
Σ(1) (2) Tuotos yhteensä toimialoittain 0
Yhteensä, josta:
Markkinatuotos
(3)Tuotos omaan loppukäyttöön 00
Muu markkinaton tuotos 00▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 499
Taulukko 16 — Käyttötaulukko ostajan hintaan
hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin
n = 60, m = 60
Toimialat (NACE)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Välituotekäyttö ostajan hintaan
tuotteittain ja toimialoittainLoppukäyttö ostajan hintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevien voittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen
(t+12 yhdessä a:n kanssa)
c) julkisyhteisöjen
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuo-
dostus
e) varastojen muutokset ja arvoesi-
neet
f) vienti
— EU:hun
— EU:n ulkopuolelle2
3
.
.
.
.
.
m
(Oikaisuerät)
Σ(1) Välituotekäyttö yhteensä toimialoit-
tainLoppukäyttö yhteensä ryhmittäin Käyttö yhteensä
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto (3) Arvonlisäyksen komponentit
toimialoittain Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto
Σ(3) (4) Arvonlisäys toimialoittain
Σ(1) + Σ(3) (5) Tuotos perushintaan toimialoittain▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 500
Taulukko 17 — Symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote)
hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin
n=6 0
Tuote (CPA)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Välituotekäyttö perushintaan (tuote kertaa
tuote)Loppukäyttö perushintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittele-
mattomien yhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
e) varastojen muutokset ja arvoesineet
f) vienti
— EU:hun
— EU:n ulkopuolelle2
3
.
.
.
..
.
n
Σ(1) (2) Välituotekäyttö yhteensä perushintaan tuotteit-
tainLoppukäyttö ryhmittäin perushintaan Käyttö yhteensä
perushintaan
Tuoteverot
Tuotetukipalkkiot (−)(3) Tuoteverot, netto tuotteittain Tuoteverot, netto loppukäyttöryhmittäin Tuoteverot, netto
yhteensä
Σ(1) + (3) (4) Välituotekäyttö yhteensä ostajan hintaan tuot-
teittainLoppukäyttö ryhmittäin yhteensä ostajan
hintaanKäyttö yhteensä
ostajan hintaan
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto
Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto(5) Arvonlisäyksen komponentit tuotteittain
Σ(5) (6) Arvonlisäys tuotteittain
Σ(1) + (3)+ Σ(5) (7) Tuotos perushintaan tuotteittain
Tuonti (8) Tuonti cif tuotteittain▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 501
Tuote (CPA)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
(7) + (8) (9) Tarjonta perushintaan tuotteittain
Kiinteän pääoman muodostus
Kiinteä pääomakanta
Työpanokset(10)▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 502
Taulukko 18 — Kotimaisen tuotoksen symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote)
hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin
n=6 0
Tuotteet (CPA)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Kotimaisen tuotoksen osalta: Välituotekäyttö
perushintaan (tuote kertaa tuote)Kotimaisen tuotoksen osalta: Loppukäyttö
perushintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittele-
mattomien yhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
e) varastojen ja arvoesineiden muutokset
f) vienti
— EU:hun
— EU:n ulkopuolelle2
3
.
.
.
..
.
n
Σ(1) (2) Kotimaisen tuotoksen välituotekäyttö yhteensä
tuotteittain perushintaanKotimaisen tuotoksen loppukäyttö perushintaan Kotimainen tuotos
yhteensä
Tuontituotteiden käyttö (3) Tuontituotteiden välituotekäyttö yhteensä tuot-
teittain, cifTuontituotteiden loppukäyttö, cif Tuonti yhteensä
Tuoteverot, netto (4) Välituotekäytön tuoteverot, netto tuotteittain Loppukäytön tuoteverot, netto Tuoteverot, netto
yhteensä
Σ(1) + (3) + (4) (5) Välituotekäyttö yhteensä ostajan hintaan tuot-
teittainLoppukäyttö yhteensä ryhmittäin ostajan
hintaanKäyttö yhteensä
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto
Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto(6) Arvonlisäyksen komponentit tuotteittain
Σ(6) (7) Arvonlisäys tuotteittain▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 503
Tuotteet (CPA)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Σ(1) + (3) + (4) + Σ(6) (8) Tuotos perushintaan tuotteittain
Kiinteän pääoman muodostus
Kiinteä pääomakanta
Työpanokset(9)▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 504
Taulukko 19 — Tuonnin symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote), cif
hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin
n=6 0
Tuotteet (CPA)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Tuonnin osalta: Välituotekäyttö perush-
intaan (tuote × tuote)Tuonnin osalta: Loppukäyttö perushin-
taan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevien voittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääoman bruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
e) varastojen ja arvoesineiden
muutokset
f) vienti
— EU:hun
— EU:n ulkopuolelle2
3
.
.
.
..
n
Σ(1) (2) Tuontituotteiden välituotekäyttö
yhteensä tuotteittain perushintaanTuonnin loppukäyttö perushintaan Tuonti yhteensä▼B1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 505
▼B
Taulukko 20 — Kiinteiden varojen ristiintaulukointi toimialoittain ja tuotteittain
Toimialat: A31 NACE Rev. 1
Tuotteet: Pi3 CPAMuuttujat: kiinteät varat, brutto
kiinteät varat, netto
Hinnat: käyvin jälleenhankintahinnoin
alkuperäisin hankintahinnoinkiintein jälleenhankintahinnoin
Taulukko 21 — Tuotantotilin ristiintaulukointi toimialoittain ja sektoreittain
Toimialat: A60 NACE Rev. 1
Sektorit: S11
S12
S13
S14S15
Muuttujat: Tuotos
— markkina
— omaan loppukäyttöön— muu markkinaton
VälituotekäyttöArvonlisäys
— palkansaajakorvaukset
— muut tuotantoverot miinus muut tuotantotu-
kipalkkiot
— toimintaylijäämä, netto— kiinteän pääoman kuluminen
Hinnat: käyvin hinnoin
Taulukko 22 — Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen ristiintaulukointi toimialoittain ja
tuotteittain
Toimialat: A31 NACE Rev. 1
Tuotteet: P60 CPA
Muuttujat: kiinteän pääoman bruttomuodostus
Hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 506
▼B
Taulukko 23 — Taaksepäin tehtävät laskelmat
Taaksepäin laskettavat taulukotvuosittaiset neljännesvuosittaiset
vuodet toimitus vuodet toimitus
88—94 huhti 99 88—94 huhti 99
Taulukko 1: Pääaggregaatit 70—87 joulu 99 80—87 joulu 99
Taulukko 2: Julkisyhteisöjen pääaggregaatit 70—94 joulu 99
Taulukko 3: Toimialoittaiset taulukot 70—94 joulu 00Taulukko 5: Kotitalouksien kulutusmenot käyttö-
tarkoituksen mukaan80—94 joulu 00
Taulukko 8: Sektoreittaiset muut kuin rahoitus-
tilit90—94 joulu 99
80—89 joulu 00
Taulukko
11:Julkiset menot tehtävittäin 90—94 joulu 011996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 507
▼M8
EKT 95 -KYSELYLOMAKKEEN TAULUKOIDEN TOIMITTAMISEEN LIIT-
TYVÄT POIKKEUKSET MAITTAIN
1. ITÄVALTA
1.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Viive: t+9 kuukautta 1999
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1988—19942005
3 Toimialoittaiset taulukot Viive: t+12 kuukautta 1999
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1988—19942005
5 Kotitalouksien kulutusmenot
käyttötarkoituksen mukaanTaaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1988—19942005
11 Julkiset menot tehtävittäin Taaksepäin tehtävät laskelmat:
vuosia 1990—1994 ei tarvitse
laskea uudelleen2005
12 Alueittaiset toimialoittaiset
taulukot, NUTS III, A3Ensimmäinen toimitus 2002 2002
13 Kotitalouksien alueittaiset tilit,
NUTS IIEnsimmäinen toimitus 2005 2005
15 Tarjontataulukko perushintaan
mukaan lukien muunnos ostajan-
hintaiseksi, A60 x P60Ensimmäinen toimitus 2003 ja vain
joka 2. vuosi2003
16 Käyttötaulukko ostajan hintaan,
A60 x P60Ensimmäinen toimitus 2003 ja vain
joka 2. vuosi2003
17 Symmetrinen panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 x P60, 5-vuosit-
tainEnsimmäinen toimitus 2003 2003
18 Kotimaisen tuotoksen symmetrinen
panos-tuotostaulukko perushintaan,
P60 x P60, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2003 2003
19 Tuonnin symmetrinen panos-
tuotostaulukko perushintaan, P60
x P60, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2003 2003
1.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit vuosit-
tain, neljännesvuosit-
tainTyötunteina ilmaistut
työllisyystiedotEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset
taulukotKiinteän pääoman
kuluminen toimialoit-
tain tai sektoreittainEnsimmäinen toimitus
20022002
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilit1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 508
▼M8
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitKorporaatioiden jako
omistajasuhteen
mukaanEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitKotitalouksien jako
ryhmittäinEnsimmäinen toimitus
20052005
16 Käyttötaulukko
ostajan hintaan, A60 x
P60Kiinteän pääoman
kuluminen toimialoit-
tainEnsimmäinen toimitus
20032003
18 Kotimaisen tuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain
2. TANSKA
2.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko Taulukko Poikkeukset Vuoteen
6 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) Viive: t+13 kuukautta 2005
7 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet Viive: t+13 kuukautta 2005
20 Kiinteiden varojen ristiintaulu-
kointi toimialoittain ja tuotteittain,
A31 x Pi3, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
2.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset
taulukotPalkat ja palkkiot
toimialoittainEi lasketa 2005
3 Toimialoittaiset
taulukotKiinteän pääoman
kuluminen toimialoit-
tainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset
taulukotKiinteän pääoman
bruttomuodostus
toimialoittainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset
taulukotVarastojen muutokset
toimialoittainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset
taulukotArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset toimia-
loittainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset
taulukotYrittäjät toimialoittain Viive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset
taulukotPalkansaajat toimia-
loittainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset
taulukotTehdyt työtunnit
toimialoittainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset
taulukotPalkansaajakorvaukset
toimialoittainViive: t+36 kuukautta 20051996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 509
▼M8
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
9 Verotulojen erittelyt
saajasektoreittainYleiset myynti- tai
liikevaihtoverot (tuon-
tiverot)
Yleiset myynti- tai
liikevaihtoverot(hyödykeverot)Molemmat muuttujat
yhdessä2005
9 Verotulojen erittelyt
saajasektoreittainValmisteverot (tuonti-
verot)
Valmisteverot (hyödy-
keverot)Molemmat muuttujat
yhdessä2005
9 Verotulojen erittelyt
saajasektoreittainTiettyjen palvelujen
verot (tuontiverot)
Tiettyjen palvelujen
verot (hyödykeverot)Molemmat muuttujat
yhdessä2005
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittainKiinteän pääoman
kuluminen, toimintay-
lijäämä, nettoMolemmat muuttujat
yhdessä P60:ssä2005
18 Kotimaisen tuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain
21 Tuotantotilin ristiin-
taulukointi toimialoit-
tain ja sektoreittain,
A60 x 5 sektoria
(S11, S12, S13, S14,
S15), 5-vuosittain
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittainKiinteän pääoman
muodostusvain P31 2005
18 Kotimaisen tuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittainKiinteä pääomakanta Ei lasketa 2005
18 Kotimaisen tuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 510
▼M8
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
21 Tuotantotilin ristiin-
taulukointi toimialoit-
tain ja sektoreittain,
A60 x 5 sektoria
(S11, S12, S13, S14,
S15), 5-vuosittainYksityisten kotita-
louksien sektori
Voittoatavoittelemat-
tomat laitoskotita-
loudetMolemmat sektorit
yhdessä2005
3. SAKSA
3.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset taulukot t+9 kuukautta vain A17, A31 vain
t+21 kuukauden viiveellä2005
5 Kotitalouksien kulutusmenot
käyttötarkoituksen mukaanOsittain vain 1-numerotasolla 2005
9 Verotulojen erittelyt saajasektoreit-
tainEi kirjaintunnustasoilla 2005
10 Alueittaiset toimialoittaiset
taulukot, NUTS II, A17Vain NUTS I ja A6 2005
12 Alueittaiset toimialoittaiset
taulukot, NUTS III, A3Viive: t+30 kuukautta, vain joka
2. vuosi2005
13 Kotitalouksien alueittaiset tilit,
NUTS IIViive: t+30 kuukautta, vain NUTS
I2005
15 Tarjontataulukko perushintaan
mukaan lukien muunnos ostajan-
hintaiseksi, A60 x P60Vain joka 2. vuosi 2005
16 Käyttötaulukko ostajan hintaan,
A60 x P60Vain joka 2. vuosi 2005
3.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset
taulukotArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset toimia-
loittain, varastojen
muutokset toimialoit-
tainMolemmat muuttujat
yhdessä, ei toimialoit-
tain2005
6 Rahoitustilit sektoreit-
tain (virrat)Julkisyhteisösektori S 1311/S 1312 ja S
1313 vain yhdessä2005
7 Rahoitusvarojen ja -
velkojen taseet
10 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTS
II, A17Kiinteän pääoman
bruttomuodostusViive: t+30 kuukautta 20051996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 511
▼M8
4. KREIKKA
4.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko Taulukko Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Viive: t+9 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1988—19942005
5 Kotitalouksien kulutusmenot
käyttötarkoituksen mukaanTaaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1988—19942005
6 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) Ensimmäinen toimitus:
(p.m.)2005
6 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) Ensimmäinen toimitus:
(p.m.)2005
7 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet Ensimmäinen toimitus 2005 2005
8 Sektoreittaiset muut kuin rahoitus-
tilitTaaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1988—19942005
8 Sektoreittaiset muut kuin rahoitus-
tilitTaaksepäin tehtävät laskelmat:
vuosia 1980—1989 ei tarvitse
laskea uudelleen2005
11 Julkiset menot tehtävittäin Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1988—19942005
20 Kiinteiden varojen ristiintaulu-
kointi toimialoittain ja tuotteittain,
A31 x Pi3,Ensimmäinen toimitus 2005 2005
4.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko Taulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset
taulukotArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset
taulukotTehdyt työtunnit
toimialoittainEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitKorporaatioiden jako
omistajasuhteen
mukaanEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitKotitalouksien jako
ryhmittäinEnsimmäinen toimitus
20052005
5. ESPANJA
5.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
11 Julkiset menot tehtävittäin Viive: t+21 kuukautta 20051996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 512
▼M8
5.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit,
neljännesvuosittainArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
1 Pääaggregaatit,
vuosittainArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset
taulukotKiinteän pääoman
kuluminen toimialoit-
tainEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset
taulukotArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset toimia-
loittainEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset
taulukotTehdyt työtunnit
toimialoittainEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
9 Verotulojen erittelyt
saajasektoreittainOlemassaolevien tulo-
, omaisuus- jne.
verojen jako, tuonti-
verot ja -maksut
poislukien ALV sekä
muut valtionhallinnon
(S.1312) ja paikal-
lishallinnon (S.1313)
sektoreiden tuotantoon
liittyvät verotViive: t+21 kuukautta 2005
16 Käyttötaulukko
ostajan hintaan, A60 x
P60Kiinteän pääoman
kuluminen toimialoit-
tain (A60)Ensimmäinen toimitus
20052005
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittainKiinteän pääoman
kuluminen (P60)Ensimmäinen toimitus
20052005
18 Kotimaisen tuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittainKiinteä pääomakanta
(P60)Ensimmäinen toimitus
20052005
18 Kotimaisen tuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittain1996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 513
▼M8
6. RANSKA
6.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
10 Alueittaiset toimialoittaiset
taulukot, NUTS II, A17Viive: t+36 kuukautta 2005
12 Alueittaiset toimialoittaiset
taulukot, NUTS III, A3Viive: t+36 kuukautta 2005
13 Kotitalouksien alueittaiset tilit,
NUTS IIViive: t+42 kuukautta 2005
6.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko Taulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset
taulukotKaikki Toimialaerittely
laskettuna homogee-
nisten tuotannonhaar-
ojen mukaan2005
10 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTS
II, A17
12 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTS
III, A3
15 Tarjontataulukko
perushintaan mukaan
lukien muunnos osta-
janhintaiseksi, A60 x
P60
16 Käyttötaulukko
ostajan hintaan, A60 x
P60
20 Kiinteiden varojen
ristiintaulukointi
toimialoittain ja tuot-
teittain, A31 x Pi3, 5-
vuosittain
21 Tuotantotilin ristiin-
taulukointi toimialoit-
tain ja sektoreittain,
A60 x 5 sektoria
(S11, S12, S13, S14,
S15), 5-vuosittain
22 Kiinteän pääoman
bruttomuodostuksen
ristiintaulukointi
toimialoittain ja tuot-
teittain, A31 x P60, 5-
vuosittain
7. IRLANTI
7.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosittain ja
neljännesvuosittainEnsimmäinen toimitus t + 90
päivää 20042004
1 Pääaggregaatit, vuosittain ja
neljännesvuosittainEnsimmäinen toimitus t + 70
päivää 200820081996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 514
▼M8
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1985—19942005
2' Julkisyhteisöjen tärkeimmät koko-
naissuureetToimitusajankohta t + 3 2002
3 Toimialoittaiset taulukot Ensimmäinen toimitus 2005 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäin tehtävät laskelmat:
vuosia 1970—1994 ei tarvitse
laskea uudelleen2005
5 Kotitalouksien kulutusmenot
käyttötarkoituksen mukaanTaaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1985—19942005
6 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) Ensimmäinen toimitus 2005 2005
7 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet Ensimmäinen toimitus 2005 2005
8 Sektoreittaiset muut kuin rahoitus-
tilitEnsimmäinen toimitus 2005 2005
8 Sektoreittaiset muut kuin rahoitus-
tilitTaaksepäin tehtävät laskelmat:
vuosia 1990—1994 ei tarvitse
laskea uudelleen2005
8 Sektoreittaiset muut kuin rahoitus-
tilitTaaksepäin tehtävät laskelmat:
vuosia 1980—1989 ei tarvitse
laskea uudelleen2005
15 Tarjontataulukko perushintaan
mukaan lukien muunnos ostajan-
hintaiseksi, A60 x P60Ensimmäinen toimitus 2005 2005
16 Käyttötaulukko ostajan hintaan,
A60 x P60Ensimmäinen toimitus 2005 2005
17 Symmetrinen panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 x P60, 5-vuosit-
tainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
18 Kotimaisen tuotoksen symmetrinen
panos-tuotostaulukko perushintaan,
P60 x P60, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
19 Tuonnin symmetrinen panos-
tuotostaulukko perushintaan, P60
x P60, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
20 Kiinteiden varojen ristiintaulu-
kointi toimialoittain ja tuotteittain,
A31 x Pi3, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
21 Tuotantotilin ristiintaulukointi
toimialoittain ja sektoreittain, A60
x 5 sektoria (S11, S12, S13, S14,
S15), 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
22 Kiinteän pääoman bruttomuodos-
tuksen ristiintaulukointi toimialoit-
tain ja tuotteittain, A31 x P60, 5-
vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 20051996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 515
▼M8
7.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit,
vuosittain ja neljän-
nesvuosittainVoittoa tavoittelemat-
tomien yhteisöjen
kulutusmenotEi lasketa 2005
2 Julkisyhteisöjen
pääaggregaatitP52+P53+K2 Ei lasketa 2003
8. ITALIA
8.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko Taulukko Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Taaksepäin tehtävät laskelmat:
vuosia 1970—1994 ei tarvitse
laskea uudelleen2005
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Taaksepäin tehtävät laskelmat:
vuodet 1980—1994 toimitettava
joulukuussa 20012001
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Viive: t+9 kuukautta 2005
20 Kiinteiden varojen ristiintaulu-
kointi toimialoittain ja tuotteittain,
A31 x Pi3, 5-vuosittainEi lasketa 2005
22 Kiinteän pääoman bruttomuodos-
tuksen ristiintaulukointi toimialoit-
tain ja tuotteittain, A31 x P60, 5-
vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
8.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit,
vuosittain ja neljän-
nesvuosittainTyöllisyysmenot
työtunteina ilmaistunaEnsimmäinen toimitus
20042004
3 Toimialoittaiset
taulukotKiinteän pääoman
kuluminen toimialoit-
tainJako A17, ensim-
mäinen toimitus 20022002
3 Toimialoittaiset
taulukotKiinteän pääoman
kuluminen toimialoit-
tainJako A31, ensim-
mäinen toimitus 20052005
3 Toimialoittaiset
taulukotArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset toimia-
loittainYhdessä varastojen
muutosten kanssa2005
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset toimia-
loittainYhdessä varastojen
muutosten kanssa20051996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 516
▼M8
9. LUXEMBURG
9.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosittain ja
neljännesvuosittainEnsimmäinen toimitus t + 90
päivää 20032003
1 Pääaggregaatit, vuosittain ja
neljännesvuosittainEnsimmäinen toimitus t + 70
päivää 20102010
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1990—19942005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1980—19942005
6 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) Ensimmäinen toimitus 2005 2005
7 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet Ensimmäinen toimitus 2005 20058 Sektoreittaiset muut kuin rahoitus-
tilitTaaksepäin tehtävät laskelmat:
vuosia 1990—1994 ei tarvitse
laskea uudelleen2005
8 Sektoreittaiset muut kuin rahoitus-
tilitTaaksepäin tehtävät laskelmat:
vuosia 1980—1989 ei tarvitse
laskea uudelleen2005
10 Alueittaiset toimialoittaiset
taulukot, NUTS II, A17Ei lasketa 2005
11 Julkiset menot tehtävittäin Taaksepäin tehtävät laskelmat:
vuosia 1990—1994 ei tarvitse
laskea uudelleen2005
12 Alueittaiset toimialoittaiset
taulukot, NUTS III, A3Ei lasketa 2005
13 Kotitalouksien alueittaiset tilit,
NUTS IIEi lasketa 2005
9.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko Taulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset
taulukotKiinteän pääoman
bruttomuodostus
toimialoittainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset
taulukotArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitS11, S12, S14+45,
S211, S212Ensimmäinen toimitus
20052005
20 Kiinteiden varojen
ristiintaulukointi
toimialoittain ja tuot-
teittain, A31 x Pi3, 5-
vuosittainAlkuperäisiin hankin-
tahintoihinEnsimmäinen toimitus
200520051996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 517
▼M8
10. ALANKOMAAT
10.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Taaksepäin tehtävät laskelmat:
vuodet 1986—1994 toimitettava
heinäkuussa 20012001
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Taaksepäin tehtävät laskelmat:
vuodet 1970—1985 toimitettava
joulukuussa 20012001
2' Julkisyhteisöjen tärkeimmät koko-
naissuureetToimitusajankohta t + 3 2003
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäin tehtävät laskelmat:
vuodet 1986—1994 toimitettava
heinäkuussa 20012001
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäin tehtävät laskelmat:
vuodet 1970—1985 toimitettava
joulukuussa 20012001
5 Kotitalouksien kulutusmenot
käyttötarkoituksen mukaanTaaksepäin tehtävät laskelmat:
vuodet 1986—1994 toimitettava
heinäkuussa 20012001
5 Kotitalouksien kulutusmenot
käyttötarkoituksen mukaanTaaksepäin tehtävät laskelmat:
vuodet 1980—1985 toimitettava
joulukuussa 20012001
7 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet Viive: t+19 kuukautta 2003
8 Sektoreittaiset muut kuin rahoitus-
tilitTaaksepäin tehtävät laskelmat:
vuodet 1986—1994 toimitettava
heinäkuussa 2001,
vuodet 1980—1985 toimitettava
joulukuussa 20012001
10 Alueittaiset toimialoittaiset
taulukot, NUTS II, A17Viive: t+30 kuukautta 2005
13 Kotitalouksien alueittaiset tilit,
NUTS IIViive: t+36 kuukautta 2005
10.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko Taulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
10 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTS
II, A17Kiinteän pääoman
bruttomuodostus
alueittainEi lasketa 2005
10 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTS
II, A17Työlliset alueittain Ei lasketa 2005
12 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTS
III, A31996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 518
▼M8
11. PORTUGALI
11.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1977—1994,
toimitettava joulukuussa 20002005/2000
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1977—19942005
5 Kotitalouksien kulutusmenot
käyttötarkoituksen mukaanViive: t+12 kuukautta 2005
5 Kotitalouksien kulutusmenot
käyttötarkoituksen mukaanTaaksepäin tehtävät laskelmat:
ei tarvitse laskea uudelleen2005
6 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) Viive: t+12 kuukautta 2005
7 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet Viive: t+12 kuukautta 2005
8 Sektoreittaiset muut kuin rahoitus-
tilitTaaksepäin tehtävät laskelmat:
vuodet 1990—1994 toimitettava
joulukuussa 19991999
11 Julkiset menot tehtävittäin Taaksepäin tehtävät laskelmat:
ei tarvitse laskea uudelleen2005
11.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille /sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit,
vuosittain ja neljän-
nesvuosittainTyötunteina ilmaistut
työllisyystiedotEnsimmäinen toimitus
20072007
12. SUOMI
12.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1975—19942005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1975—19942005
12.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset
taulukotArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEi lasketa 20051996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 519
▼M8
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
15 Tarjontataulukko
perushintaan mukaan-
lukien muunnos osta-
janhintaiseksi, A60 x
P60Kaikki A31 ja P31 jako vain
käyvin hinnoin2005
16 Käyttötaulukko
ostajan hintaan, A60 x
P60Kaikki
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittainKaikki
18 Kotimaisen tuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittainKaikki
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 x
P60, 5-vuosittainKaikki
21 Tuotantotilin ristiin-
taulukointi toimialoit-
tain ja sektoreittain,
A60 x 5 sektoria
(S11, S12, S13, S14,
S15), 5-vuosittainKaikki Jako A31 2005
13. RUOTSI
13.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko Taulukko Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen pääaggregaatit Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1980—19942005
3 Toimialoittaiset taulukot Viive: t+12 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vain vuosille 1980—19942005
6 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) Viive: t+12 kuukautta 2005
7 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet Viive: t+12 kuukautta 2005
11 Julkiset menot tehtävittäin Viive: t+16 kuukautta 2005
13.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen
pääaggregaatitArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
2 Julkisyhteisöjen
pääaggregaatitJulkisyhteisökulu-
tuksen jako yksilölli-
seen ja kollektiiviseenViive t + 16 kuukautta 20051996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 520
▼M8
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen
pääaggregaatitKotitalouksien todel-
linen kulutusViive t + 16 kuukautta 2005
2 Julkisyhteisöjen
pääaggregaatitTodellinen yksilöl-
linen kulutusViive t + 16 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset
taulukotArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset
taulukotJako A31 Viive: t + 12 kuukautta 2005
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitJulkisyhteisökulu-
tuksen jako yksilölli-
seen ja kollektiiviseenViive t + 16 kuukautta 2005
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitKotitalouksien todel-
linen kulutusViive t + 16 kuukautta 2005
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitTodellinen yksilöl-
linen kulutusViive t + 16 kuukautta 2005
14. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
14.1 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko Taulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset
taulukotArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetPoislukien rahalai-
tosten kultaan liittyvät
taloustoimet arvonsäi-
lyttäjänä2005
4 Vienti ja tuonti EU-
maihin / kolmansiin
maihinVienti ja tuonti EU-
maihin / kolmansiin
maihinPoislukien rahalai-
tosten kultaan liittyvät
taloustoimet arvonsäi-
lyttäjänä2005
6 Rahoitustilit sektoreit-
tain (virrat)Monetäärinen kulta ja
erityiset nosto-
oikeudet (SDR)Mukaan lukien raha-
laitosten kultaan liit-
tyvät taloustoimet
arvonsäilyttäjänä2005
6 Rahoitustilit sektoreit-
tain (virrat)Rahoituksen välitystä
avustavat laitoksetSisällytetään yrityk-
siin2002
7 Rahoitusvarojen ja -
velkojen taseetMonetäärinen kulta ja
erityiset nosto-
oikeudet (SDR)Mukaan lukien raha-
laitosten kultaan liit-
tyvät taloustoimet
arvonsäilyttäjänä2005
7 Rahoitusvarojen ja -
velkojen taseetRahoituksen välitystä
avustavat laitoksetSisällytetään yrityk-
siin2002
8 Sektoreittaiset muut
kuin rahoitustilitArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset sekä
tavaroiden ja palve-
lusten tuonti ja vientiPoislukien rahalai-
tosten kultaan liittyvät
taloustoimet arvonsäi-
lyttäjänä20051996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 521
▼M8
Taulukko Taulukko Muuttuja/sektoreille Poikkeukset Vuoteen
10 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTS
II, A17Bruttokansantuote
markkinahintaanNUTS II:lle
vain A1720011996R2223 — FI — 07.08.2003 — 008.001 — 522