133 °C—135 °C, sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu 4 tuntia rikkihappoeksikaattorissa

C. Positiivinen testi kaksoissidoksille

A. Happamaksi tekemällä eristetyn sorbiinihapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 133 °C—135 °C sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

A. Happamaksi tekemällä eristetyn sorbiinihapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 133 °C—135 °C sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

Enintään 0,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 3 tuntia rikkihapon päällä

Kylmän liuoksen, jossa on 0,5 g bentsoehappoa ja 5 ml 94,5—95,5-prosenttista rikkihappoa, ei pitäisi olla voimakkaamman väristä kuin vertailuliuoksen, jossa on 0,2 ml kobolttikloridia TSC (1) , 0,3 ml rauta(III)kloridia TSC (2) , 0,1 ml kuparisulfaattia TSC (3) ja 4,4 ml vettä

Kun bentsoehapon neutraloitu liuos tehdään asteittain happamaksi, ensimmäisen saostuman sulamispisteen on oltava sama kuin bentsoehapon

Vähintään 99 % C7H5O2Na:ta sen jälkeen kun on kuivattu 4 tuntia 105 °C:ssa

Happamaksi tekemällä eristetyn bentsoehapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 121,5 °C—123,5 °C, sen jälkeen kun on kuivattu rikkihappoeksikaattorissa

C. Positiiviset testit bentsoaatille ja natriumille

Enintään 1,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 4 tuntia 105 °C:ssa

Kun natriumbentsoaatin (neutraloitu) liuos tehdään asteittain happamaksi, ensimmäisen saostuman sulamispisteen on oltava sama kuin bentsoehapon

A. Happamaksi tekemällä eristetyn bentsoehapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 121,5 °C—123,5 °C, sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

Kylmän liuoksen, jossa on 0,5 g bentsoehappoa ja 5 ml 94,5—95,5-prosenttista rikkihappoa, ei pitäisi olla voimakkaamman väristä kuin vertailuliuoksen, jossa on 0,2 ml kobolttikloridia TSC, 0,3 ml rauta(III)kloridia TSC, 0,1 ml kuparisulfaattia TSC ja 4,4 ml vettä

Kun kaliumbentsoaatin (neutraloitu) liuos tehdään asteittain happamaksi, ensimmäisen saostuman sulamispisteen on oltava sama kuin bentsoehapon

Pitoisuus vähintään 99 % sen jälkeen kun on kuivattu 105 °C:ssa

A. Happamaksi tekemällä eristetyn bentsoehapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 121,5 °C—123,5 °C, sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

Kylmän liuoksen, jossa on 0,5 g bentsoehappoa ja 5 ml 94,5—95,5-prosenttista rikkihappoa, ei pitäisi olla voimakkaamman väristä kuin vertailuliuoksen, jossa on 0,2 ml kobolttikloridia TSC, 0,3 ml rauta(III)kloridia TSC, 0,1 ml kuparisulfaattia TSC ja 4,4 ml vettä

Kun kalsiumbentsoaatin (neutraloitu) liuos tehdään asteittain happamaksi, ensimmäisen saostuman sulamispisteen on oltava sama kuin bentsoehapon

Pitoisuus vähintään 99,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 °C:ssa

Happamaksi tekemällä eristetyn p-hydroksibentsoehapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 213 °C—217 °C sen jälkeen kun se on kuivattu vakuumissa rikkihappoeksikaattorissa

C. Positiivinen testi alkoholille

Enintään 0,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 °C:ssa

115 °C—118 °C, sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

C. Positiivinen testi natriumille

D. 0,1 % vesiliuoksen pH:n on oltava 9,9—10,3

Pitoisuus vähintään 99,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 °C

95 °C—97 °C sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 °C:ssa

Näytteestä peräisin olevan p-hydroksibentsoehapon sulamisväli on 213 °C—217 °C

Enintään 0,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 °C:ssa

p-Hydroksibentsoehapon propyyliesterin pitoisuuden on oltava vähintään 85 % vedettömänä

A. Happamaksi tekemällä eristetyn esterin, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 94—97 °C, sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

C. 0,1 % vesiliuoksen pH:n on oltava 9,8—10,2

Pitoisuus vähintään 99 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 °C:ssa

Näytteestä peräisin olevan p-hydroksibentsoehapon sulamisväli on 213 °C—217 °C sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 °C:ssa

Enintään 0,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 °C:ssa

C. 0,1 % liuoksen pH:n hiilidioksidista vapaassa vedessä tulee olla vähintään 9,7 ja enintään 10,3

Kirkas vihertävän keltainen vesiliuos, jossa on selvä rikkidioksidin haju

Väri valkoisesta tai kalpean keltaisesta ambraan, kiteinen kiinteä aine, jolla on ominainen haju

Kylmän liuoksen, jossa on 0,5 g bifenyyliä ja 5 ml 94,5—95,5-prosenttista rikkihappoa, ei pitäisi olla voimakkaamman väristä kuin vertailuliuoksen, jossa on 0,2 ml kobolttikloridia TSC, 0,3 ml rauta(III)kloridia TSC, 0,1 ml kuparisulfaattia TSC ja 4,4 ml vettä

B. Happamaksi tekemällä eristetyn näytteestä saadun ortofenyylifenolin, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 56 °C—58 °C sen jälkeen kun se on kuivattu rikkihappoeksikaattorissa

C. 2 % vesiliuoksen pH:n on oltava 11,1—11,8

Nisiinikonsentraatti sisältää vähintään 900 yksikköä/mg seoksessa, jossa on rasvattoman maidon kuiva-ainetta ja vähintään 50 % natriumkloridia

Enintään 3 % sen jälkeen kun on kuivattu vakiopainoon 102 °C—103 °C:ssa

Natamysiini on polyeenimakrolidiryhmään kuuluva fungisidi, jota tuottavat Streptomyces natalensisin tai Streptococcus lactisin luonnolliset kannat

0,0005 % w/v-liuoksella on absorbanssimaksimit 1 % metanolietikkahappoliuoksessa noin 290 nm:ssä, 303 nm:ssä ja 318 nm:ssä, olkapää noin 280 nm:ssä ja pienimmät absorbanssit noin 250 nm:ssä, 295,5 nm:ssä ja 311 nm:ssä

5,5—7,5 (1 % w/v-liuos aiemmin neutraloidussa seoksessa, jossa on 20 osaa dimetyyliformamidia ja 80 osaa vettä)

C. pH

Enintään 0,5 % sen jälkeen kun on kuivattu vakuumissa 2 tuntia 105 °C:ssa P2O5:n päällä

Väritön neste, joka hajoaa vesiliuoksessa. Se on ihoa ja silmiä syövyttävää ja myrkyllistä hengitettynä ja syötynä

C. Tiheys 20 °C:ssa

Enintään 2 % sen jälkeen kun on kuivattu 4 tuntia 105 °C:ssa

Nestemäinen natriumnitraatti on natriumnitraatin vesiliuos, joka syntyy natriumhydroksidin ja typpihapon välisen kemiallisen reaktion välittömänä seurauksena stoikiometrisinä määrinä ilman tätä seuraavaa kiteytymistä. Nestemäisestä natriumnitraarista valmistetut standardoidut muodot, jotka vastaavat näitä määritelmiä, voivat sisältää typpihappoa yli määritellyn arvon, mikäli tämä on ilmoitettu selvästi esimerkiksi päällysmerkinnässä

Valkoinen kiteinen jauhe tai läpinäkyvät monisärmiöt, joiden maku on viilentävä, suolainen ja pistävä

Enintään 1 % sen jälkeen kun on kuivattu 4 tuntia 105 °C:ssa

Kirkas, väritön neste, jossa on pistävä ominaishaju

118 °C, kun paine on 760 mm Hg

C. 1:3 tehty liuos antaa positiivisen testin asetaatille

Värittömät, asteittain liukenevat kiteet tai valkoinen kiteinen jauhe, joka on hajuton tai lievästi etikan hajuinen ja maultaan suolainen

Natriumdiasetaatti on natriumasetaatin ja etikkahapon molekyyliyhdiste

Valkoinen, hygroskooppinen kiteinen kiinteä aine, jonka haju on etikkainen

Vedetön kalsiumasetaatti on valkoinen, hygroskooppinen, palamainen, kiteinen kiinteä aine, jonka maku on lievästi kitkerä. Se saattaa haista hieman etikkahapolta. Monohydraatti voi esiintyä neulamaisina kiteinä, rakeina tai jauheena

Väritön tai kellertävä, lähes hajuton, siirappimainen neste, jonka maku on hapan ja joka koostuu maitohapon (C3H6O3) ja maitohappolaktaatin (C6H10O5) seoksesta. Sitä saadaan sokereiden maitohappokäymisellä tai sitä valmistetaan synteettisesti

Maitohappo on hygroskooppista ja kun se konsentroidaan keittämällä, se tiivistyy muodostaen maitohappolaktaattia, joka laimennettaessa ja kuumennettaessa hydrolysoituu maitohapoksi

Väritön tai hieman kellertävä, öljymäinen neste, jonka haju on lievästi pistävä

Pitoisuus vähintään 99 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 105 °C:ssa

Pitoisuus vähintään 99 %, sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 105 °C:ssa

Pitoisuus vähintään 99 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 105 °C:ssa

C. 3,3 % vesiliuoksen pH:

Normaaliympäristössä väritön kaasu, jonka haju on lievästi pistävä. Kaupallista hiilidioksidia kuljetetaan ja käsitellään nesteenä painesylintereissä tai irtovarastointijärjestelmissä tai kokoonpuristettuina hiilihappojääpaloina. Hiilihappojää sisältää tavallisesti muitakin aineita, kuten propyleeniglykolia tai mineraaliöljyä sideaineina

Kun 915 ml kaasua puhalletaan 50 ml:n juuri keitetyn veden läpi, vesi ei saa muuttua happamammaksi metyylioranssin ollessa indikaattorina kuin 50 ml vasta keitettyä vettä, johon on lisätty 1 ml suolahappoa (0,01 N)

Kun 915 ml kaasua puhalletaan 25 ml:n ammoniumhopeanitraattireagenssin läpi, johon on lisätty 3 ml ammoniakkia, tässä liuoksessa ei saa tapahtua samentumista tai tummenemista

Askorbiinihappo sisältää vähintään 99 % C6H8O6:a, kun sitä on kuivattu 24 tuntia rikkihappoa sisältävässä vakuumieksikaattorissa

Natriumaskorbaatti sisältää vähintään 99 % C6H7O6Na:a, kun sitä on kuivattu 24 tuntia rikkihappoa sisältävässä vakuumieksikaattorissa

Valkoinen tai kellertävänvalkoinen kiinteä aine, jossa on sitruunaa muistuttava haju

Valkoinen tai kellertävä valkoinen kiinteä aine, jossa on sitruunaa muistuttava haju

Kirkas, viskoosi, väriltään punaruskeasta punaiseen vaihteleva öljy, jossa on mieto ominaishaju ja -maku. Vahamaisia aineosia saattaa lievästi erottua mikrokiteisessä muodossa

146—150 °C sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 110 °C:ssa

Vähintään 98 % sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 6 tuntia 90 °C:ssa

99—102 °C sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 6 tuntia 90 °C:ssa

Vähintään 98 % sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 6 tuntia 90 °C:ssa

95—98 °C sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 6 tuntia 90 °C:ssa

Enintään 0,4 % sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 3 tuntia silikageelin päällä alennetussa paineessa

Lisätään liuokseen, jossa on 1 g 10 ml:ssa vettä, 2 pisaraa jääetikkaa ja 5 ml 10-prosenttista kalsiumasetaattiliuosta. Liuoksen tulisi pysyä kirkkaana

Vähintään 98 % monohydraatiksi laskettuna, kun ainetta on kuivattu 24 tuntia rikkihappoa sisältävässä vakuumieksikaattorissa

C. Natriumille positiivinen testi

Enintään 0,25 % sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 24 tuntia rikkihappoa sisältävässä vakuumieksikaattorissa

Lisätään liuokseen, jossa on 1 g 10 ml:ssa vettä, 2 pisaraa jääetikkaa ja 5 ml 10-prosenttista kalsiumasetaattiliuosta. Liuoksen tulisi pysyä kirkkaana

Valkeita tai kellertäviä kiteitä tai vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko aromaattinen tuoksu

C. Värireaktio

Valkoinen, kiteinen tai hiutaleinen kiinteä aine, joka on hajuton tai jossa on heikko aromaattinen ominaishaju

C. Absorbanssimaksimi

Lesitiinit ovat fosfatidien seoksia tai fraktioita, jotka on saatu fysikaalisin menetelmin eläin- tai kasviperäisistä elintarvikkeista; niihin luetaan kuuluviksi myös hydrolysoidut tuotteet, jotka on saatu käyttämällä vaarattomia ja tarkoitukseen sopivia entsyymejä. Lopputuotteessa ei saa esiintyä merkkejä entsyymiaktiivisuuden jäämistä

joka on hajuton tai jossa on mieto ominaishaju

Lievästi viskoosi, lähes hajuton, kirkas neste. Hajuton tai jossa on mieto ominaishaju

Poltetaan kaliumlaktaattiliuos tuhkaksi. Tuhka on emäksinen ja lisättäessä happoa se kuohahtaa

Levitetään 2 ml kaliumlaktaattiliuosta 5 ml:n päälle liuosta, jossa on 1: 100 katekolia rikkihapossa. Kosketuspintaan muodostuu syvänpunainen väri

C. Kaliumille ja laktaatille positiiviset testit

Valkoinen tai väritön, hajuton, kiteinen kiinteä aine, jossa on voimakkaasti hapan maku. Monohydraatti rapautuu kuivassa ilmassa

Sitruunahapon dinatriumsuola, jossa on puolitoista moolia kidevettä

1 gramma on liukenematon 3 ml:aan vettä. Liukenematon etanoliin

L(+)-Viinihapon dikaliumsuola, jossa on puoli moolia kidevettä

C. Sulamisväli

Fosforihappoa on kaupan vesiliuoksena eri pitoisuuksina. Pitoisuus vähintään 67,0 % ja enintään 85,7 %

NaH2PO4-pitoisuus vähintään 97 %, kun ainetta on kuivattu yksi tunti 60 °C:ssa ja sen jälkeen 4 tuntia 105 °C:ssa

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Na2HPO4-pitoisuus vähintään 98 %, kun ainetta on kuivattu 3 tuntia 40 °C:ssa ja sen jälkeen 5 tuntia 105 °C:ssa

Vedetön dinatriumvetyfosfaatti on valkoinen, hygroskooppinen ja hajuton jauhe. Saatavana olevat hydraatit ovat dihydraatti: valkoinen, kiteinen, hajuton kiinteä aine; heptahydraatti: valkoinen, hajuton rapautuvakiteinen tai rakeinen jauhe ja dodekahydraatti: valkoinen, rapautuva, hajuton jauhe tai kiteet

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Trinatriumfosfaattia saadaan vesiliuoksista. Se kiteytyy vedettömässä muodossa ja hydraattina, jossa on ½, 1, 6, 8 tai 12 H2O. Dodekahydraatti kiteytyy aina vesiliuoksesta, jossa on ylimäärä natriumhydroksidia. Se sisältää ¼ moolia natriumhydroksidia

Vedettömän natriumfosfaatin ja sen hydraattimuotojen (paitsi dodekahydraatin) Na3HPO4-pitoisuus on vähintään 97,0 % kuiva-aineesta laskettuna. Natriumfosfaattidodekahydraatin Na3HPO4-pitoisuus on vähintään 92,0 % hehkutuksen jälkeen laskettuna

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Vähintään 98,0 %, kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 105 °C:ssa

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Enintään 2,0 %, kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 105 °C:ssa

Vähintään 98 %, kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 105 °C:ssa

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Enintään 2,0 %, kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 105 °C:ssa

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Enintään 17,5 %, kun ainetta on kuivattu yksi tunti 60 °C:ssa ja sitten 4 tuntia 105 °C:ssa (monohydraatti)

Enintään 14 %, kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 105 °C:ssa (vedetön)

Enintään 25,0 %, kun ainetta on kuivattu yksi tunti 105 °C:ssa ja sen jälkeen hehkutettu 30 minuuttia 800 ± 25 °C:ssa (monohydraatti)

Enintään 17,5 % kun ainetta on hehkutettu 800 °C ± 25 °C:ssa 30 minuuttia (vedetön)

Dikalsiumfosfaatti sisältää vähintään 98 % ja enintään 102 % vastaavan määrän CaHPO4:a, kun ainetta on kuivattu 3 tuntia 200 °C:ssa

Enintään 8,5 % (vedetön) tai 26,5 % (dihydraatti), kun ainetta on hehkutettu 800 °C ± 25 °C:ssa 30 minuuttia

Trikalsiumfosfaatti koostuu vaihtelevista seoksista kalsiumfosfaatteja, jotka on saatu neutraloimalla fosforihappoa kalsiumhydroksidilla. Aineen koostumus on likimäärin 10CaO · 3P2O5 · H2O

Ca5(PO4)3 · OH tai Ca3(PO4)2

Enintään 8 % vakiopainossa, kun ainetta on hehkutettu 800 °C ± 25 °C:ssa

C. 1 %-prosenttisen liuoksen pH 6,5—7,5

Algiinihappoa esiintyy rihmamaisessa, jyvämäisessä, rakeisessa ja jauhemaisessa muodossa. Sen väri vaihtelee valkoisesta kellertävän ruskeaan ja se on lähes hajuton

C. Saostuskoe ammoniumsulfaatilla

Agar on hydrofiilinen kolloidinen polysakkaridi, joka koostuu pääasiassa D-galaktoosiyksiköistä. Noin joka kymmenennessä D-galaktopyranoosiyksikössä yksi hydroksyyliryhmistä on esteröitynyt rikkihapon kanssa, joka on neutraloitu kalsiumilla, magnesiumilla, kaliumilla tai natriumilla. Sitä uutetaan tietyistä luonnossa esiintyvien merilevien lajikkeista, jotka kuuluvat ”Gelidiaceae” ja ”Sphaerococcaceae” sukuihin ja samansukuisista ”Rhodophyceae” -luokkaan kuuluvista punalevistä

Agar on hajuton tai sillä on heikko tunnusomainen haju. Agar esiintyy jauhamattomana tavallisesti kimppuina, jotka koostuvat ohuista, kalvomaisista, yhteen liimautuneista nauhoista, tai leikatussa, rakeistetussa tai hiutaleiden muodossa. Se voi olla väriltään vaalean keltaoranssi, väri voi vaihdella kellertävän harmaasta haalean keltaiseen tai se voi olla väritön. Se on kosteana sitkeää, kuivana haurasta. Jauhemaisen agarin väri vaihtelee valkoisesta kellertävän valkeaan tai haalean keltaiseen. Kun vedessä olevaa agaria tutkitaan mikroskoopilla, se esiintyy rakeisena ja jossain määrin rihmamaisena. Joitakin sienieläinten osia ja diatomialkueläinten kuoria voi esiintyä. Kloorin vesiliuoksessa jauhemainen agar esiintyy läpinäkyvämpänä kuin vedessä, enemmän tai vähemmän rakeisena, juovikkaana, särmikkäänä ja se sisältää silloin tällöin osia alkueläimistä (diatomit). Geelin vahvuutta voidaan standardoida lisäämällä dekstroosia ja maltodekstriineja tai sakkaroosia

Kellertävästä värittömään, karkeasta hienojakoiseen vaihteleva jauhe, joka on käytännössä hajuton

Käsiteltyä Eucheuma-levää saadaan käsittelemällä emäksisellä (KOH) vesiliuoksella (epäpuhtauksien poistamiseksi) Eucheuma cottonii ja Eucheuma spinosum -levien luonnossa esiintyviä kantoja, jotka kuuluvat Rhodophyceae-luokan sukuihin (punalevät), sekä pesemällä makealla vedellä ja kuivaamalla. Tuotetta voidaan puhdistaa edelleen pesemällä metanolilla, etanolilla tai 2-propanolilla sekä kuivaamalla. Tuote koostuu etupäässä polysakkaridien sulfaattiestereiden kaliumsuoloista, joiden hydrolyysistä saadaan galaktoosia ja 3,6-anhydrogalaktoosia. Pienemmissä määrin saadaan polysakkaridien sulfaattiestereiden natrium-, kalsium- ja magnesiumsuoloja. Tuotteessa on myös korkeintaan 15 % merileväselluloosaa (selluloosa-alginaattia). Käsitellyssä Eucheuma-levässä olevaa karrageeniä ei saa hydrolysoida tai hajottaa muuten kemiallisesti

Johanneksenleipäpuujauhe on johanneksenleipäpuun, Cerationia siliqua (L.) Taub. (Fam. Leguminosae), luonnossa esiintyvien kantojen siemenistä jauhettua endospermiä. Koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista hydrokolloidisista polysakkarideista, jotka koostuvat glykosidisidoksin yhdistyneistä galaktopyranoosi- ja mannopyranoosiyksiköistä, ja voidaan kuvata kemiallisesti galaktomannaanina

Asetetaan vähän jauhettua näytettä lasilevylle vesiliuoksessa, joka sisältää 0,5 % jodia ja 1 % kaliumjodidia, ja tutkitaan mikroskoopilla. Johanneksenleipäpuunjauhe sisältää pitkiä, venyneitä putken muotoisia soluja, erillisinä tai lievästi ryhmittyneinä. Niiden ruskea sisältö on paljon epäsäännöllisemmin muodostunut kuin guarkumissa. Guarkumissa esiintyy tiiviitä, pyöreiden tai päärynänmuotoisten solujen ryhmittymiä. Niiden sisällön väri vaihtelee keltaisesta ruskeaan

C. Liukoisuus

Guarkumi on guarkasvin, Cyamopsis tetragonolobus (L.) Taub. (Fam. Leguminosae), luonnossa esiintyvien kantojen siemenistä jauhettua valkuaista. Koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista hydrokolloidisista polysakkarideista, jotka koostuvat glykosidisidoksin yhdistyneistä galaktopyranoosi- ja mannopyranoosiyksiköistä, ja voidaan kuvata kemiallisesti galaktomannaanina

Tragantti on Astragalus gummifer Labillardiere- ja muiden aasialaisten Astragalus-lajien (Fam. Leguminosae) luonnossa esiintyvien kantojen rungoista ja oksista tihkunut kuivattu tuote. Se koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista polysakkarideista (galaktoarabaanit ja happamat polysakkaridit), joiden hydrolyysistä saadaan galakturonihappoa, galaktoosia, arabinoosia, ksyloosia ja fukoosia. Myös pieniä määriä ramnoosia ja glukoosia (johtuvat pienestä määrästä tärkkelystä ja/tai selluloosaa) voi esiintyä

Jauhamaton traganttikumi esiintyy litistettyinä, lamelloituina, suorina tai käyrinä palasina tai spiraaliksi kiertyneinä kappaleina, joiden paksuus on 0,5—2,5 mm ja pituus jopa 3 cm. Sen väri vaihteele valkoisesta haalean keltaiseen, mutta joillakin kappaleilla voi olla punainen sävy. Kappaleilla on sarveismainen tuntu ja ne lohkeavat vain vähän. Se on hajuton ja liuokset ovat maultaan mauttoman limaisia. Jauhetun tragantin väri vaihtelee valkoisesta haalean keltaiseen tai vaaleanpunaisen ruskeaan (haalean kullanruskea)

Arabikumi on Acacia senegal (L) Willdenow tai läheisten Acacia-lajien (fam. Leguminosae), luonnossa esiintyvien kantojen rungoista ja oksista tihkunut kuivattu tuote. Se koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista polysakkarideista ja niiden kalsium-, magnesium- ja kaliumsuoloista, joiden hydrolyysistä saadaan arabinoosi-, galaktoosi-, ramnoosi- ja glukuronihappoa

Jauhamaton arabikumi esiintyy valkoisina tai kellertävän valkeina erikokoisina pallomaisina pisaroina tai särmikkäinä jakeina ja siihen on joskus sekoittunut tummempia jakeita. Sitä on saatavana myös väriltään valkoisesta kellertävän valkeaan vaihtelevien hiutaleiden, rakeiden, jauheen tai sumutuskuivatun aineen muodossa

Yksi gramma liukenee 2 ml:aan kylmää vettä muodostaen helposti juoksevan liuoksen, joka on litmuspaperilla tutkittuna hapan, liukenematon etanoliin

Lisätään 10 ml:aan 1:50-liuosta noin 0,1 ml rautakloridiliuosta (9 g FeCl3·6H2O, joka on laimennettu 100 ml:ksi vedellä). Mustahtavaa väriä tai saostumaa ei muodostu

Ksantaanikumi on molekyylipainoltaan suuri polysakkaridikumi, jota saadaan Xanthomonas campestrisen luonnossa esiintyvien kantojen ja hiilihydraatin välisellä puhdasviljelyyn perustuvalla käymisellä, se puhdistetaan etanolilla tai 2-propanolilla uuttamalla, kuivataan ja jauhetaan. Se sisältää D-glukoosia ja D-mannoosia hallitsevina heksoosiyksiköinä D-glukuronihapon ja palorypälehapon ohella, ja sitä valmistetaan natrium-, kalium- tai kalsiumsuolana. Sen liuokset ovat neutraaleja

Enintään 16,0 % vedettömänä määritettynä 650 °C:ssa sen jälkeen, kun sitä on kuivattu 105 °C:ssa neljä tuntia

Karaijakumi esiintyy erikokoisina pisaroina tai rikkoutuneina epäsäännöllisinä palasina, joilla on luonteenomainen puolikiteinen muoto. Se on väriltään vaaleankeltaisesta vaaleanpunertavan ruskeaan, läpikuultavaa ja sarvimaista. Jauhettu karaijakumi vaihtelee väriltään vaaleanharmaasta vaaleanpunertavan ruskeaan. Sillä on tunnusomainen etikkahapon haju

Tarakumia saadaan jauhamalla Caesalpinia spinosan (fam. Leguminosae) luonnossa esiintyvien kantojen siementen endospermiä. Se koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista polysakkarideista, jotka ovat pääasiassa galaktomannaaneja. Pääasiallinen komponentti koostuu suorasta ketjusta (1,4)-β-D-mannopyranoosiyksikköjä, joihin on liittynyt a-D-galaktopyranoosiyksikköjä (1,6)-sidoksin. Karakumin mannoosi-galaktoosi -suhde on 3:1. (Johanneksenl-eipäpuujauheessa tämä suhde on 4:1 ja guarkumissa 2:1)

Gellaanikumi on molekyylipainoltaan suuri polysakkaridikumi, jota valmistetaan fermentoimalla hiilihydraattia Pseudomonas elodean luonnossa esiintyvillä kannoilla puhdasviljelyssä; se puhdistetaan isopropyylialkoholilla uuttamalla, kuivataan ja jauhetaan. Molekyylipainoltaan suuri polysakkaridi koostuu pääasiassa peräkkäisistä yhden ramnoosin, yhden glukuronihapon ja kaksi glukoosia sisältävistä tetrasakkaridiyksiköistä, ja siinä on substituoituneina asyyliryhmiä (glyseryyli- ja asetyyliryhmiä) O-glykosidisidoksella liittyneinä estereinä. Glukuronihappo on neutraloitu kalium-, natrium-, kalsium- ja magnesium-sekasuolaksi

Kirkas, väritön hygroskooppinen ja siirappimainen neste, jolla on enintään heikko, ei kitkerä eikä epämiellyttävä, tunnusomainen haju

Kuumennetaan muutama pisara näytettä koeputkessa, jossa on kuumennettaessa noin 0,5 g kaliumbisulfaattia. Kehittyy akroleiinille tunnusomaisia pistävänhajuisia höyryjä

Kuumennetaan seosta, jossa on 5 ml glyserolia ja 5 ml kaliumhydroksidiliuosta (1:10) 60 °C:ssa viisi minuuttia. Se ei muutu keltaiseksi eikä anna ammoniakin hajua

Syötäväksi tarkoitetun kaupallisen steariinihapon mono- ja diesterien ja erilaisten polyoksyetyleenidiolien (joiden keskimääräinen polymeerikoko on noin 40 oksyetyleeniyksikköä) sekä vapaan polyolin seos

25 °C:ssa kermanvärisiä hiutaleita tai vahamainen kiintoaine, jolla on heikko haju

C. Infrapuna-absorptiospektri

Sorbitolin ja sen mono- ja dianhydridien syötäväksi tarkoitetun kaupallisen lauriinihapon kanssa muodostamien osittaisten estereiden seos, johon on kondensoitunut noin 20 moolia etyleenioksidia moolia sorbitolia ja sen anhydridejä kohti

25 °C:ssa sitruunanvärisestä meripihkanväriseen vaihteleva öljyinen neste, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitolin ja sen mono- ja dianhydridien sekä syötäväksi tarkoitetun kaupallisen öljyhapon osittaisten estereiden seos, johon on kondensoitunut noin 20 moolia etyleenioksidia moolia sorbitolia ja sen anhydridejä kohti

25 °C:ssa sitruunanvärisestä meripihkanväriseen vaihteleva öljyinen neste, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitolin ja sen mono- ja dianhydridien sekä syötäväksi tarkoitetun kaupallisen palmitiinihapon osittaisten estereiden seos, johon on kondensoitunut noin 20 moolia etyleenioksidia moolia sorbitolia ja sen anhydridejä kohti

25 °C:ssa väriltään sitruunanvärisestä oranssiin vaihteleva öljyinen neste tai puoliksi geeli, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitolin ja sen mono- ja dianhydridien sekä syötäväksi tarkoitetun kaupallisen steariinihapon osittaisten estereiden seos, johon on kondensoitunut noin 20 moolia etyleenioksidia moolia sorbitolia ja sen anhydridejä kohti

25 °C:ssa väriltään sitruunanvärisestä oranssiin vaihteleva öljyinen neste tai puoliksi geeli, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitolin ja sen mono- ja dianhydridien sekä syötäväksi tarkoitetun kaupallisen steariinihapon osittaisten estereiden seos, johon on kondensoitunut noin 20 moolia etyleenioksidia moolia sorbitolia ja sen anhydridejä kohti

25 °C:ssa väriltään kellertävänruskea vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko luonteenomainen haju

C. Infrapuna-absorptiospektri

Sisältää vähintään 65 % galakturonihappoa tuhkattomana ja vedettömänä sen jälkeen, kun sitä on pesty hapolla ja alkoholilla

Sisältää vähintään 65 % galakturonihappoa tuhkattomana ja vedettömänä sen jälkeen, kun sitä on pesty hapolla ja alkoholilla

Fosforipitoisuus on vähintään 3 ja enintään 3,4 painoprosenttia; ammoniumpitoisuus on vähintään 1,2 % ja enintään 1,5 % (laskettuna typpenä N)

Sakkaroosiasetaatti-isobutyraatti on elintarvikelaatuista sakkaroosia etikkahappoanhydridin ja isovoihappoanhydridin kanssa esteröitäessä syntyvien reaktiotuotteiden sekoituksen tislaustuote. Seoksessa on kaikkia mahdollisia esteriyhdistelmiä, joissa asetaatin moolisuhde voihappoon on noin 2:6

C. Ominaispaino

Puuhartsien hartsihappojen tri- ja diglyseroliestereiden monimuotoinen sekoitus. Hartsi saadaan uuttamalla liuottimilla vanhoja männynkantoja ja puhdistamalla tuote neste-neste -uutolla. Näihin puhtausvaatimuksiin eivät sisälly kumihartsista saadut aineet, elävistä puista tihkunut aine ja mäntyöljyhartsista (sulfaattiselluprosessin sivutuote) saatavat aineet. Lopputuotteen koostumus on noin 90 % hartsihappoja ja 10 % neutraaleja (ei-happamia) aineita. Hartsihappofraktio on monimuotoinen seos isomeerisiä diterpenoidimonokarboksyylihappoja, joiden empiirinen molekyylikaava on C20H30O2, pääasiassa hartsihappoa (abietiinihappoa). Tuote puhdistetaan tislaamalla höyryllä pois matalalla kiehuvat aineet tai vastavirtahöyrytislauksella

Kun rikkiä sisältäviä orgaanisia yhdisteitä kuumennetaan natriumformaatin kanssa, rikki muuttuu rikkivedyksi, joka voidaan helposti havaita lyijyasetaattipaperin avulla. Positiivinen reaktio osoittaa, että mäntyöljyhartsia on käytetty puuhartsin sijasta

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Vedetön suola: enintään 0,5 %, dekahydraatti: vähintään 38 % ja enintään 42 %; määritys kummassakin tapauksessa, kun ainetta on kuivattu 105 °C:ssa neljä tuntia ja hehkutettu sen jälkeen 550 °C:ssa 30 minuuttia

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Enintään 2 %, kun ainetta on kuivattu 105 °C:ssa neljä tuntia ja hehkutettu sen jälkeen 550 °C:ssa 30 minuuttia

C. pH 10-prosenttisessa vesisuspensiossa

Enintään 1,5 %, kun ainetta on hehkutettu 800 °C ± 25 °C:ssa 30 minuuttia

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Enintään 0,4 % (kun ainetta on kuivattu 105 °C:ssa neljä tuntia ja hehkutettu sen jälkeen 550 °C:ssa 30 minuuttia)

Liukoisia natriumpolyfosfaatteja saadaan sulattamalla yhteen natriumortofosfaatteja ja jäähdyttämällä aine sen jälkeen. Nämä yhdisteet muodostavat ryhmän, johon kuuluu useita amorfisia vesiliukoisia polyfosfaatteja, jotka koostuvat suorista metafosfaattiketjuista (NaPO3)x, joissa x ≥ 2 ja joiden päässä on Na2PO4-ryhmät. Yhdisteet tunnistetaan yleensä niiden Na2O : P2O5 -suhteen tai P2O5-pitoisuuden perusteella. Na2O : P2O5 -suhde vaihtelee natriumtetrapolyfosfaatin noin 1,3:sta (x = noin 4) Grahamin suolan (josta käytetään yleisesti nimitystä natriumheksametafosfaatti ja jolla x = 13-18) 1,1:een ja molekyylipainoltaan suurempien natriumpolyfosfaattien (x = 20-100 tai enemmän) noin 1,0:aan. Niiden liuosten pH vaihtelee välillä 3,0-9,0

Suoraketjuisten kondensoituneiden polyfosforihappojen (yleinen kaava H(n + 2)PnO(3n + 1), jossa n on vähintään 2) natriumsuolojen heterogeenisia seoksia

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Liukenematon natriummetafosfaatti on molekyylipainoltaan suuri natriumpolyfosfaatti, joka koostuu kahdesta vastakkaisiin suuntiin saman akselin ympärille kiertyneestä pitkästä metafosfaattiketjusta (NaPO3)x· Na2O : P2O5-suhde on noin 1,0. Vesisuspension (1:3) pH on noin 6,5

Suoraketjuisten kondensoituneiden polyfosforihappojen (yleinen kaava H(n + 2)PnO(3n + 1), jossa n on vähintään 2) natriumsuolojen heterogeenisia seoksia

C. pH 1:3-vesisuspensiossa

Suoraketjuisten kondensoituneiden polyfosforihappojen (yleinen kaava H(n + 2)PnO(3n + 1), jossa n on vähintään 2) kaliumsuolojen heterogeenisia seoksia

C. 1-prosenttisen liuoksen pH

Kondensoituneiden polyfosforihappojen (yleinen kaava H(n + 2)PnO(n + 1), jossa n on vähintään 2) kalsiumsuolojen heterogeenisia seoksia

C. CaO-pitoisuus

Mikrokiteinen selluloosa on puhdistettua, osittain depolymeroitua selluloosaa, jota valmistetaan käsittelemällä alfa-selluloosaa, jota saadaan massana kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista, mineraalihapoilla. Polymeroitumisaste on tavallisesti alle 400

Lisätään 1 mg:aan näytettä 1 ml fosforihappoa ja kuumennetaan vesihauteessa 30 minuuttia. Lisätään 4 ml liuosta, jossa on 1:4 pyrokatekolia fosforihapossa, ja kuumennetaan 30 minuuttia. Muodostuu punainen väri

C. Tunnistaminen IR-spektroskopialla

Sekoitetaan 30 g näytettä ja 270 ml vettä suurinopeuksisella (12 000 rpm) sähkösekoittimella 5 minuutin ajan. Saatava seos on joko helposti juokseva suspensio tai raskas, paakkuinen suspensio, joka juoksee huonosti jos ollenkaan, laskeutuu ainoastaan heikosti ja sisältää paljon ilmakuplia. Jos saadaan helposti juokseva suspensio, siirretään 100 ml tätä 100 ml:n mittalasiin ja annetaan seistä 1 tunnin ajan. Kiintoaine laskeutuu pohjalle ja erottuu kelluva neste

Kelluvan nesteen pH on välillä 5,0—7,5

(162)n (n on pääasiallisesti 1 000 ja sitä suurempi)

Sekoitetaan 30 g näytettä ja 270 ml vettä suurinopeuksisella (12 000 rpm) sähkösekoittimella 5 minuutin ajan. Saatava seos on joko helposti juokseva suspensio tai raskas, paakkuinen suspensio, joka juoksee huonosti jos ollenkaan, laskeutuu ainoastaan heikosti ja sisältää paljon ilmakuplia. Jos saadaan helposti juokseva suspensio, siirretään 100 ml tätä 100 ml:n mittalasiin ja annetaan seistä 1 tunnin ajan. Kiintoaine laskeutuu pohjalle ja erottuu kelluva neste

Kelluvan nesteen pH on välillä 5,0—7,5

Metyyliselluloosa on selluloosaa, jota saadaan suoraan kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista ja joka on osittain eetteröity metyyliryhmillä

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

Hydroksipropyyliselluloosa on selluloosaa, jota saadaan suoraan kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista ja joka on osittain eetteröity hydroksipropyyliryhmillä

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

Hydroksipropyylimetyyliselluloosa on selluloosaa, jota saadaan suoraan kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista, ja joka on osittain eetteröity metyyliryhmillä ja joka sisältää vähäisessä määrin hydroksipropyylisubstituutiota

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

Etyylimetyyliselluloosa on selluloosaa, jota saadaan suoraan kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista ja joka on osittain eetteröity metyyli- ja etyyliryhmillä

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

Karboksimetyyliselluloosa on selluloosan karboksimetyylieetterin osittainen natriumsuola, kyseistä selluloosaa saadaan suoraan kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

C. Saostuman muodostuminen

Lisätään 0,5 g jauhettua natriumkrboksimetyyliselluloosaa 50 ml:aan vettä samalla sekoittaen, yhtenäisen dispersion muodostamiseksi. Jatketaan sekoittamista, kunnes muodostuu kirkas liuos ja käytetään tätä liuosta seuraavaan kokeeseen: Lisätään pienessä koeputkessa 1 mg:aan näytettä, joka on laimennettu tilavuudeltaan vastaavalla määrällä vettä, 5 pisaraa 1-naftoliliuosta. Kallistetaan koeputkea ja lisätään varoen koeputken reunaa myöten 2 ml rikkihappoa siten, että se muodostaa alemman kerroksen. Rajapintaan kehittyy punainen — purppuranpunainen väri

C. Liukoisuus

Rasvahappojen polyglyseroliestereitä valmistetaan esteröimällä polyglyserolia elintarvikerasvoilla ja -öljyillä tai elintarvikerasvoissa ja -öljyissä esiintyvillä rasvahapoilla. Polyglyseroliosuus on pääasiallisesti di-, tri- ja tetraglyserolia ja se sisältää enintään 10 % polyglyseroleja, jotka ovat heptaglyserolin kaltaisia tai tätä korkeampia

Vaihtelevat öljyisistä hyvin viskooseihin nesteisiin, joiden väri on vaalean keltaisesta meripihkan keltaiseen; muovimaisia tai pehmeitä kiintoaineita, joiden väri vaihtelee vaalean kullanruskeasta keskiruskeaan; ja kovia, vahamaisia kiintoaineita, joiden väri vaihtelee vaalean kullanruskeasta ruskeaan

Esterit vaihtelevat hyvin hydrofiilisistä hyvin lipofiilisiin, mutta luokkana niillä on taipumusta dispergoitua veteen ja liueta orgaanisiin liuottimiin ja öljyihin

C. Taitekerroin

Polyglyseroliosassa on oltava vähintään 75 % di-, tri- ja tetraglyseroleja ja enintään 10 % heptaglyserolia tai muita korkeampia glyseroleja

Kirkkaita nesteitä tai vahamaisia valkoisia hiutaleita, helmiä tai kiinteä aine, joilla on mieto haju

Rasvahappojen mono- ja diglyseridien kanssa reagoinut termisesti hapetettu soijaöljy on syötäväksi tarkoitetussa rasvassa ja termisesti hapetetusta soijaöljystä saaduissa rasvahapoissa esiintyvien glyserolin ja rasvahappojen muodostamien esterien monimuotoinen seos. Sitä valmistetaan siten, että 10 % termisesti hapetettua soijaöljyä ja 90 % elintarvikerasvahappojen mono- ja diglyseridejä annetaan reagoida tyhjössä 130 °C:ssa. Soijaöljy valmistetaan yksinomaan luonnossa esiintyvistä soijapavuista

Valkoinen tai lievästi kellertävä jauhe tai hauras kiintoaine, jolla on tunnusomainen haju

Valkoinen tai lievästi kellertävä jauhe tai hauras kiinteä aine, jolla on tunnusomainen haju

Kevyitä, väriltään kermanvärisestä keltaisenruskeaan vaihtelevia helmiä tai hiutaleita tai kova, vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko luonteenomainen haju

C. Infrapuna-absorptiospektri

Kevyitä, väriltään kermanvärisestä keltaisenruskeaan vaihtelevia helmiä tai hiutaleita tai kova, vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko haju

C. Infrapuna-absorptiospektri

Meripihkanvärinen öljyinen viskoosi liuos, vaalean kermanvärisestä keltaisenruskeaan vaihtelevia helmiä tai hiutaleita tai kova, vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko haju

Meripihkanvärinen viskoosi liuos, vaalean kermanvärisestä keltaisenruskeaan vaihtelevia helmiä tai hiutaleita tai kova, vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitaanimono-oleaatin saippuoitumisessa saadun öljyhappo-jäännöksen jodiluku on 80—100

Vaalean kermanvärisestä keltaisenruskeaan vaihtelevia helmiä tai hiutaleita tai kova, vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko luonteenomainen haju

C. Infrapuna-absorptiospektri

C. Glukonihapon fenyylihydratsiinijohdannaisen muodostumistesti

Vihertävänvalkoisia kiteitä tai vaalean vihreä jauhe, jolla on luonteenomainen haju

C. 2-prosenttisen liuoksen pH

Lysotsyymi on lineaarinen polypeptidi, jota saadaan kananmunanvalkuaisesta ja joka koostuu 129 aminohaposta. Entsyymiaktiivisuutensa avulla se pystyy hydrolysoimaan N-asetyylimuraamihapon ja N-asetyyliglukoosiaminin β(1-4)-sidoksia, jotka esiintyvät bakteerilajien ulkomembraaneilla, erityisesti gram-positiivisissa organismeissa. Saadaan tavallisesti suolahappona

Valkoinen, hajuton jauhe, jonka maku on lievästi makea

C. Vesiliuoksen absorbanssimaksimi (25 mg/100 ml) 281 nm:ssä, minimi 252 nm:ssä.

Polyvinyylipolypyrrolidoni on epäsäännöllisesti silloittunut poly-[1-(2-okso-1-pyrrolidinyyli)-etyleeni]. Sitä valmistetaan polymeroimalla N-vinyyli-2-pyrrolidonia joko emäksisen katalyytin tai N,N'-divinyyli-imidatsolidonin läsnäollessa. Koska aine ei liukene mihinkään tavallisista liuottimista, molekyylipainoaluetta ei voi määrittää analyyttisesti.

Polyetyleeniglykoli 6 000 on sellaisten polymeerien seos, joiden yleinen kaava on H — (OCH2 — CH) –OH, ja joiden keskimääräinen suhteellinen molekyylimassa on noin 6 000

C. Tämän aineen liuokset ovat kaikissa pitoisuuksissa optisesti inaktiivisia

C. 0,05-prosenttisen liuoksen pH 25 °C:ssa

C. Liukoisuus

C. Liukoisuus

Beta-syklodekstriini on pelkistämätön syklinen sakkaridi, jossa on seitsemän α-1,4-sidoksilla toisiinsa liittynyttä D-glukopyranosyyliryhmää. Ainetta muodostuu, kun Bacillus circulans -tai Paenibacillus macerans -bakteerista taikka Bacillus licheniformis -kanta SJ1 608 -yhdistelmästä saatavalla entsyymillä, sykloglykosyylitransferaasilla (CGTaasilla), hajotetaan osittain hydrolysoitua tärkkelystä.

Silloitettu natriumkarboksimetyyliselluloosa on lämpökäsittelyllä silloitetun, osittain O-karboksimetyloidun selluloosan natriumsuola.

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on:

Ravistetaan yhtä grammaa ainetta 100 ml:ssa liuosta, jossa on metyleenisinistä 4 mg/kg, ja annetaan laskeutua. Tutkittava aine absorboi metyleenisinistä ja saostuu sinisenä säikeisenä massana

C.

jossa n on polymerisaatioaste

Polymeerien natriumsuolat, jotka sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

C. Sakan muodostuminen

Lisätään 0,5 g jauhettua näytettä 50 ml:aan vettä ja sekoitetaan, kunnes dispersio on tasainen. Sekoitetaan edelleen, kunnes liuos kirkastuu. Laimennetaan 1 ml liuosta 1 ml:lla vettä pienessä koeputkessa. Lisätään 5 tippaa 1-naftoli-TS:ää. Kallistetaan koeputkea ja lisätään varoen koeputken reunaa myöten 2 ml rikkihappoa siten, että se muodostaa alemman kerroksen. Rajapintaan kehittyy punainen-purppuranpunainen väri

Enintään 12 %, kun on kuivattu vakiopainoon 105 °C:ssa

C. Liukoisuus

Valkoinen jauhe tai kovia, valkoisia tai läpikuultavia massoja tai kiteitä. Läpikuultavuus häviää, kun aine joutuu ilman kanssa kosketuksiin, ja aine muuttuu lopulta valkoisiksi huokoisiksi möykyiksi tai jauheeksi (joka on ammoniumbikarbonaattia) ammoniakin ja hiilidioksidin vapautuessa

B. 5-prosenttisen liuoksen pH on noin 8,6

C. Liukoisuus

B. 5-prosenttisen liuoksen pH on noin 8,0

C. Liukoisuus

Kloorivetyhappoa on saatavana kaupallisesti eri pitoisuuksissa. Väkevä kloorivetyhappo sisältää vähintään 35,0 % HCl:ää

Kirkas, väritön tai hiukan kellertävä, syövyttävä neste, jolla on pistävä haju

Vesi: liukenee sellaiseen määrään vettä, joka on pienempi kuin sen oma paino, mutta muodostaa liukenemattoman emäksisen suolan vesiylimäärän kanssa

Rikkihappoa on saatavana kaupallisesti eri pitoisuuksina. Väkevä rikkihappo sisältää vähintään 96,0 % rikkihappoa

C. Liukoisuus

B. 5-prosenttisen liuoksen pH on vähintään 2,9

C. Liukoisuus

B. 10-prosenttisen liuoksen pH on 3,0-4,0

C. Liukoisuus

Kiinteän aineen pitoisuus vähintään 98,0 % emäksen kokonaismäärästä (NaOH:na). Liuosten pitoisuuden on vastattava NaOH:n ilmoitettua tai merkinnöissä mainittuna olevaa prosenttimäärää

B. 1-prosenttinen liuos on voimakkaan emäksinen

C. Liukoisuus

5-prosenttinen liuos on täysin kirkas ja väritön tai hiukan värillinen

B. 1-prosenttinen liuos on voimakkaasti emäksinen.

C. Liukoisuus

5-prosenttinen liuos on täysin kirkas ja väritön

Kirkas, väritön liuos, jolla on erittäin pistävä, luonteenomainen haju

C. Liukoisuus

Hyvin kuohkea, valkoinen jauhe (kevyt magnesiumoksidi) tai suhteellisen tiheä, valkoinen jauhe (raskas magnesiumoksidi). 5 g kevyttä magnesiumoksidia on tilavuudeltaan 40-50 ml, ja 5 g raskasta magnesiumoksidia on tilavuudeltaan 10-20 ml.

C. Liukoisuus

Piidioksidi on amorfinen aine, jota valmistetaan synteettisesti joko kaasufaasihydrolyysiprosessissa, jossa saadaan savuavaa piidioksidia, tai märässä prosessissa, jossa saadaan saostettua piidioksidia, silikageeliä tai vesipitoista piidioksidia. Savuava piidioksidi muodostuu lähes täysin vedettömänä, kun taas märkäprosessissa saadaan hydraatteja tai tuotteita, joiden pintaan on adsorboitunut vettä.

Kalsiumsilikaatti on kidevesipitoinen tai vedetön silikaatti, jossa on vaihteleva määrä CaO:ta ja SiO2:ta.

Valkoinen tai lähes valkoinen vapaasti juokseva jauhe, joka pysyy sellaisena senkin jälkeen, kun se on imenyt paljon vettä tai muita nesteitä.

Magnesiumsilikaatti on synteettinen yhdiste, jossa magnesiumoksidin moolisuhde piidioksidiin on noin 2:5.

Glukonihappo on glukonihapon ja glukono-delta-laktonin vesiliuos

Glukono-delta-laktoni on 1,5-intramolekulaarisen sidoksen sisältävä D-glukonihapon syklinen esteri. Se hydrolysoituu vesiliuoksissa D-glukonihapon (55-66 %) ja delta- ja gamma-laktonien tasapainossa olevaksi seokseksi.

C. Sulamispiste

C. 10-prosenttisen liuoksen pH

C. 5-prosenttisen liuoksen pH

C. Yhdisteelle ominainen infrapunaspektri

Keltainen mehiläisvaha on vaha, joka saadaan sulattamalla mehiläisen, Apis mellifera L., hunajakennon seinämät kuumalla vedellä ja poistamalla vieraat aineet.

Väriltään kellanvalkoisia (valkoinen muoto) tai keltaisesta harmaanruskeaan vaihtelevia (keltainen muoto) palasia tai levyjä, joiden leikkauspinta on hienorakeinen ja ei-kiteinen, ja joilla on miellyttävä, hunajamainen tuoksu

C. Liukoisuus

Kandelillavaha on kandelillakasvin, Euphorbia antisyphilitica, lehdistä saatava puhdistettu vaha.

C. Liukoisuus

Karnaubavaha on brasilialaisen vahapalmun, Copernicia cerefera Mart, lehtisilmuista ja lehdistä saatava puhdistettu vaha.

Väriltään vaaleanruskeasta haaleankeltaiseen vaihteleva jauhe tai hiutaleita tai kova ja hauras kiinteä aine, jonka murtumapinta on hartsimainen

C. Liukoisuus

Shellakka on puhdistettu ja valkaistu lakka, Laccifer (Tachardia) lacca Kerr -hyönteisen (Fam. Coccidae) hartsimainen erite.

C. Ominaiskiertokyky

C. Värireaktio

He

Kvillaiauutetta saadaan uuttamalla vedellä Quillai saponaria Molinaa tai muita Quillaia-lajeja, Rosaceae -sukuun kuuluvia puita. Kvillaiauute sisältää triterpenoidisaponiineja, jotka koostuvat kvillaiahapon glykosideistä. Kvillaiauutteessa on myös joitakin sokereja, kuten glukoosia, galaktoosia, arabinoosia, ksyloosia ja ramnoosia, sekä tanniinia, kalsiumoksalaattia ja muita vähemmän tärkeitä ainesosia.

Kvillaiauutejauhe on vaalean ruskeaa, ja siinä on vaaleanpunertava sävy. Sitä on saatavana myös vesiliuoksena.

Glukoosipolymeerejä, joissa sidokset s?aitsevat satunnaisesti, joissa on jonkin verran sorbitoliryhmiä ketjujen päissä ja sitruunahappo- tai fosforihapporyhmiä kiinnittyneinä polymeereihin mono- tai diesterisidoksin. Polydekstrooseja saadaan sulattamalla ja kondensoimalla lähtöaineita, ja niissä on noin 90 osaa D-glukoosia, 10 osaa sorbitolia ja 1 osa sitruunahappoa tai 0,1 osaa fosforihappoa. Tavallisin sidos polymeereissä on 1,6-glukosidisidos, mutta muitakin sidoksia esiintyy. Valmisteissa on pieniä määriä vapaata glukoosia, sorbitolia, levoglukosaania (1,6-anhydro-D-glukoosi) ja sitruunahappoa, ja ne voidaan neutralisoida millä tahansa elintarvikelaatuisella emäksellä ja/tai niistä voidaan poistaa väri ja ionit puhdistusta varten. Tuotteet voidaan myös vedyttää osittain Raneyn nikkelikatalysaattorin avulla jäljellä olevan glukoosin pelkistämiseksi. Polydekstroosi-N on neutraloitua polydekstroosia.

Negatiivinen testi polymeereille, joiden molekyylipaino on suurempi kuin 22 000

Hapetettu tärkkelys on natriumhypokloriitilla käsiteltyä tärkkelystä.

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Monotärkkelysfosfaatti on ortofosforihapolla tai natrium- tai kaliumortofosfaatilla tai natriumtripolyfosfaatilla esteröityä tärkkelystä.

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Ditärkkelysfosfaatti on tärkkelystä, johon on muodostettu ristisidoksia natriumtrimetafosfaatilla tai fosforioksikloridilla

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Fosfatoitu ditärkkelysfosfaatti on tärkkelys, jota on käsitelty monilla tavoin, kuten mono- ja ditärkkelysfosfaatin yhteydessä on selostettu.

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Asetyloitu ditärkkelysfosfaatti on tärkkelystä, johon on muodostettu ristisidoksia natriumtrimetafosfaatilla tai fosforioksikloridilla ja joka on esteröity etikkahappoanhydridillä tai vinyyliasetaatilla.

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Asetyloitu tärkkelys on etikkahappoanhydridillä tai vinyyliasetaatilla esteröityä tärkkelystä.

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Asetyloitu ditärkkelysadipaatti on tärkkelystä, johon on muodostettu ristisidoksia adipiinihappoanhydridillä ja joka on esteröity etikkahappoanhydridillä

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Hydroksipropyylitärkkelys on tärkkelystä, joka on eetteröity propyleenioksidilla

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Hydroksipropyyliditärkkelysfosfaatti on tärkkelystä, johon on muodostettu ristisidoksia natriumtrimetafosfaatilla tai fosforioksikloridilla ja joka on eetteröity propyleenioksidilla

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Tärkkelysnatriumoktenyylisukkinaatti on tärkkelystä, joka on esteröity oktenyylimeripihkahappoanhydridillä

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Asetyloitu hapetettu tärkkelys on tärkkelystä, joka on käsitelty natriumhypokloriitilla ja sen jälkeen esteröity etikkahappoanhydridillä

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Väritön, jonkin verran öljyinen neste, jolla on hiukan rasvamainen haju

C. Ominaistiheys (25 °C/25 °C)

C. Taitekerroin