2001D0076 — FI — 01.05.2004 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

Muutettu:

▼B

NEUVOSTON PÄÄTÖS,

tehty 22 päivänä joulukuuta 2000,

tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin 4 päivänä huhtikuuta 1978 tehdyn päätöksen korvaamisesta

(2001/76/EY)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhteisö on osapuolena OECD:n puitteissa tehdyssä julkisesti tuettujen vientiluottojen suuntaviivoja koskevassa järjestelyssä, jäljempänä ”järjestely”. (2) Järjestelystä säädetään 4 päivänä huhtikuuta 1978 tehdyssä neuvoston päätöksessä, jonka voimassaoloa on jatkettu päätöksellä 93/112/ETY ( 1 ) ja jota on viimeksi muutettu päätöksellä 97/530/EY ( 2 ). (3) Järjestelyn osallistujat ovat laatineet uuden koonnelman, joka sisältää kaikki ne muutokset, jotka osallistujat ovat hyväksyneet päätöksellä 93/112/ETY täytäntöönpannun järjestelyn tarkistuksen jälkeen. (4) Päätöksellä 97/530/ETY säädetyillä järjestelyn muutoksilla ja täydennyksillä yhteisö on muun ohessa liittynyt osallistujien periaatejulistukseen, jossa nämä ilmaisivat aikomuksensa tutkia suuntaa-antavia periaatteita vientiluotoista perittävien takuumaksujen lähentämiseksi. (5) Järjestelyn osallistujat ovat laatineet joukon uusia suuntaa-antavia periaatteita, jotka koskevat valtion riskin ja maakohtaisen luottoriskin vähimmäisvaatimuksia, jotka liittyvät julkisesti tuettuja vientiluottoja koskeviin takuumaksuihin. Ne on sisällytetty järjestelyn uuteen koonnelmaan tavalla, joka on yhteensopiva järjestelyn kanssa. (6) Tämän vuoksi olisi korvattava 4 päivänä huhtikuuta 1978 tehdyn päätöksen liite järjestelyn uudella koonnelmalla. Sen johdosta olisi mainittu päätös sekä päätökset 93/112/ETY ja 97/530/EY kumottava, sekä katsoo seuraavaa: ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Tämän päätöksen liitteenä olevan järjestelyn sisältämiä suuntaviivoja sovelletaan yhteisössä.

2 artikla

Korvataan 4 päivänä huhtikuuta 1978 tehty päätös ja sen liite tällä päätöksellä ja sen liitteellä.

Sen johdosta kumotaan 4 päivänä joulukuuta 1978 tehty päätös sekä päätökset 93/112/ETY ja 97/530/EY.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

LIITE

(KÄÄNNÖS)

JULKISESTI TUETTUJEN VIENTILUOTTOJEN SUUNTAVIIVOJA KOSKEVA JÄRJESTELY



SISÄLLYSLUETTELO JOHDANTO I LUKU: JÄRJESTELYN LAAJUUS 1. Osallistujat 2. Soveltamisala 3. Erityisalat ja poikkeukset 4. Järjestelyn tarkastelu 5. Järjestelystä eroaminen 6. Seuranta II LUKU: VIENTILUOTTOJA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET 7. Käteismaksut 8. Takaisinmaksuehdot 9. Luoton alkamisajankohta 10. Enimmäistakaisinmaksuaika 11. Muita voimalaitoksia kuin ydinvoimalaitoksia koskevat erityisehdot 12. Maiden luokittelu enimmäistakaisinmaksuajan määrittämiseksi 13. Pääoman takaisinmaksu 14. Koron maksu 15. Vähimmäiskorot 16. Markkinaviitekorkojen määrittäminen 17. Markkinaviitekorkojen soveltaminen 18. Kosmeettiset korot 19. Julkinen tuki kosmeettisille koroille 20. Vähimmäistakuumaksut 22. Vähimmäistakuumaksujen viitearvot 23. Takuumaksuihin liittyvät muut ehdot 24. Takuumaksuja koskevat palautelähteet (feedback tools) 25. Paikalliskustannukset 26. Vientiluottojen kelpoisuusaika 27. Vientiluottoja koskeva poikkeamattomuussitoumus 28. Tappioiden välttämis- tai rajoittamistoimet 29. Sopeuttaminen III LUKU: KAUPPAAN LIITTYVÄÄ KEHITYSAPUA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET 30. Sidottua apua koskevat yleisperiaatteet 31. Sidotun avun määritelmä 32. Sidotun avun muodot 33. Yhdistelmärahoitus 34. Maiden kelpoisuus sidottuun apuun 35. Hankkeiden kelpoisuus sidottuun apuun 36. Poikkeukset kelpoisuussäännöistä 37. Sidotun avun lahja-asteen määritelmä 38. Sidotun avun lahja-asteen laskeminen 39. Sidotun avun kelpoisuusaika 40. Sidottua apua koskeva poikkeamattomuussitoumus 41. Sopeuttaminen IV LUKU: MENETTELYT 1 jakso: Vientiluottoja ja kauppaan liittyviä avustuksia koskevat yhteiset määräykset 42. Sitoumus 43. Tiukka sitoutuminen 44. Vastausaika 45. Mallilomake ilmoituksille 46. Julkista tukea koskeva tieto 2 jakso: Vientiluottoja koskevat ilmoitusmenettelyt 47. Poikkeukset: ennakkoilmoitus- ja keskustelumenettely 48. Sallitut poikkeukset: ennakkoilmoitus- ja keskustelumenettely 49. Sallitut poikkeukset: ennakkoilmoitus ilman keskusteluja 50. Poikkeuksiin sopeuttaminen 51. Sallittuihin poikkeuksiin sopeuttaminen 52. Ehtojen sopeuttaminen poikkeaviin ehtoihin, joista ei ole ilmoitettu 53. Ehtojen sopeuttaminen järjestelyyn kuulumattoman tarjoamiin ehtoihin 3 jakso: Kauppaan liittyviä avustuksia koskevat ilmoitusmenettelyt 54. Poikkeukset: ennakkoilmoitus- ja keskustelumenettely 55. Ennakkoilmoitus 56. Välitön ilmoitus 57. Sitomatonta apua koskevat poikkeukset 58. Teknistä tukea ja pieniä hankkeita koskevat poikkeukset 59. Avustusten sitovuus 60. Ennakkoilmoituksiin sopeuttaminen 61. Välittömiin ilmoituksiin sopeuttaminen 4 jakso: Kauppaan liittyviä avustuksia koskevat neuvottelumenettelyt 62. Neuvottelujen tarkoitus 63. Neuvottelujen laajuus ja ajoitus 64. Suuria hankkeita koskevat neuvottelumenettelyt 65. Neuvottelujen tulos 5 jakso: Vientiluottoja ja kauppaan liittyviä avustuksia koskevat tiedonvaihtomenettelyt 66. Yhteystahot 67. Kyselyjen laajuus 68. Vastausten laajuus 69. Suulliset neuvottelut 70. Yhteiset kannat 71. Yhteistä kantaa koskevat menettelyt ja niiden muoto 72. Vastaukset yhteistä kantaa koskeviin ehdotuksiin 73. Yhteisten kantojen hyväksyminen 74. Yhteisiä kantoja koskevat erimielisyydet 75. Yhteisen kannan voimaantulo 76. Yhteisten kantojen voimassaoloaika 77. Poikkeukset yhteisestä kannasta 6 jakso: Vähimmäiskorkojen (markkinaviitekorot) ilmoittamista koskevat toiminnalliset määräykset 78. Vähimmäiskorkojen ilmoittaminen 79. Korkojen soveltamisen voimaantulopäivä 80. Korkojen välittömät muutokset 7 jakso: Takuumaksuja koskevien tietojen vaihtoon liittyvät toiminnalliset määräykset 81. Sähköinen tietojenvaihtojärjestelmä 8 jakso: Tarkastelut 82. Vuosittainen tarkastelu 83. Vähimmäiskorkojen tarkastelu 84. Vähimmäistakuumaksujen viitearvojen ja niihin liittyvien seikkojen tarkastelu V LUKU: TULEVA TOIMINTA 85. Yleinen sitomattomuus 86. Markkinaikkunat (market windows) 87. Alat 88. Tulkintaerot LIITE I: ALAKOHTAINEN LAIVALUOTTOSOPIMUS LIITE II: YDINVOIMALAITOKSIA KOSKEVA ALAKOHTAINEN SOPIMUS LIITE III: SIVIILILENTOKONEITA KOSKEVA ALAKOHTAINEN SOPIMUS LISÄYS: VIITTEELLINEN LUETTELO LIITE IV: ILMOITUSTEN MALLILOMAKE LIITE V: VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJEN VIITEARVOISTA SALLITTUJA POIKKEUKSIA KOSKEVIEN ILMOITUSTEN MALLILOMAKE LIITE VI: KEHITYSAVUN LAADUN ARVIOINTIPERUSTEET LIITE VII: SÄHKÖINEN TIETOJENVAIHTOJÄRJESTELMÄ

JOHDANTO

Tavoite ja soveltamisala

Julkisesti tuettujen vientiluottojen suuntaviivoja koskevan järjestelyn, jäljempänä ”järjestely”, tärkein tavoite on luoda kehys julkisesti tuettujen vientiluottojen asianmukaiselle käytölle.

Järjestelyn avulla pyritään edistämään OECD-maiden viejien välistä kilpailua siten, että se perustuisi vientitavaroiden ja palveluiden laatuun ja hintaan pikemminkin kuin mahdollisimman edullisiin julkisesti tuettuihin ehtoihin.

Järjestelyä sovelletaan julkisesti tuettuihin vientiluottoihin, joiden takaisinmaksuaika on vähintään kaksi vuotta ja jotka liittyvät tavaroiden ja/tai palveluiden vientiin tai rahoitusleasingiin eli vuokraustoimeen, jonka vaikutukset ovat rinnastettavissa kauppasopimukseen. Järjestelyssä käsitellään myös olosuhteita, joiden vallitessa julkista tukea kauppaan liittyvän sidotun tai osittain sitomattoman avun muodossa, jäljempänä ”sidottu apu”, voidaan myöntää ja/tai se voidaan yhdistää julkisesti tuettuihin vientiluottoihin.

Julkista tukea ( 3 ) voidaan myöntää suorina luottoina tai suorana rahoituksena, jälleenrahoituksena, korkotukena, kehitysapurahoituksena (luotot ja lahjoitukset) sekä vientiluottoja koskevina vakuutuksina tai takuina. Julkisella rahoitustuella tarkoitetaan suoria luottoja, suoraa rahoitusta, jälleenrahoitusta ja korkotukea.

Järjestelyssä rajoitetaan julkisesti tuettujen vientiluottojen ehtoja. Tällaisia rajoituksia ovat vähimmäistakuumaksujen viitearvot, vähimmäiskäteismaksut, jotka on tehtävä luoton alkamisajankohtana tai sitä ennen, enimmäistakaisinmaksuajat sekä vähimmäiskorot, joihin myönnetään julkista rahoitustukea. Myös sidotun avun myöntämistä on rajoitettu. Järjestelyyn liittyy lisäksi menettelyjä, jotka koskevat näistä rajoituksista tehtäviä poikkeuksia sekä välittömiä ilmoituksia, ennakkoilmoituksia, neuvotteluja, tietojen vaihtoa ja järjestelyn tarkistamista.

Järjestelyä ei sovelleta sotateollisuuden laitteisiin eikä maataloushyödykkeisiin. Laivoihin, ydinvoimalaitoksiin ja lentokoneisiin sovelletaan erillisiä suuntaviivoja.

Osallistujien sitoutuminen

Tässä järjestelyssä esitetään julkisesti tuettujen vientiluottojen edullisimmat mahdolliset takaisinmaksuehdot. Kaikki osallistujat ovat tietoisia siitä, että ajan myötä näitä enimmäisehtoja saatetaan alkaa pitää tavanomaisena käytäntönä. Osallistujat sitoutuvat näin ollen toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että näin ei tapahdu.

Perinteisesti takaisinmaksuehdot ovat tietyillä kaupan tai teollisuuden aloilla voineet olla huonompia kuin tässä järjestelyssä määrätyt enimmäisehdot. Osallistujien on noudatettava edelleen tällaisia tavanomaisia takaisinmaksuehtoja ja tehtävä kaikki voitavansa niiden säilyttämiseksi.

Järjestelyn status

OECD:ssä laadittu järjestely tuli voimaan huhtikuussa 1978 osallistujien välisen sopimuksen jälkeen. Järjestely on osallistujien välinen ”herrasmiessopimus”. Järjestely ei ole OECD:n sitova määräys, vaikka OECD:n sihteeristö, jäljempänä ”sihteeristö”, osallistuu järjestelyn hallinnollisten asioiden hoitoon.

I LUKU

JÄRJESTELYN LAAJUUS

1 OSALLISTUJAT

▼A1

a) Järjestelyyn osallistuvat Australia, Euroopan yhteisö (johon kuuluvat Alankomaat, Belgia, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Portugali, Puola, Ranska, Ruotsi, Saksa, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tanska, Tšekin tasavalta, Unkari, Viro ja Yhdistynyt kuningaskunta), Japani, Kanada, Korea, Norja, Sveitsi, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat.

▼B

b) Osallistujat noudattavat ja soveltavat järjestelyn määräyksiä. Muut maat, jotka haluavat soveltaa näitä suuntaviivoja, voivat päästä osallistujiksi nykyisten osallistujamaiden kutsusta.

2 SOVELTAMISALA

Järjestelyä sovelletaan kaikkeen julkiseen tukeen, jota myönnetään tavaroiden ja/tai palveluiden viennille tai rahoitusleasingsopimuksille, joiden takaisinmaksuaika on (8 artiklan mukaisesti) vähintään kaksi vuotta. Tässä yhteydessä olennaista ei ole se, myönnetäänkö vientiluotoille julkista tukea suorina luottoina tai suorana rahoituksena, jälleenrahoituksena, korkotukena, takuina vai vakuutuksena. Järjestelyä sovelletaan myös sidottuna apuna myönnettyyn julkiseen tukeen.

3 ERITYISALAT JA POIKKEUKSET

Osallistujat soveltavat erillisiä suuntaviivoja seuraavilla aloilla:

▼M1

a) Laivat

Järjestelyä sovelletaan laivoihin, joita ei tarkoiteta laivojen vientiluottoja koskevassa alakohtaisessa sopimuksessa, jonka kaikki järjestelyn osapuolet ovat hyväksyneet järjestelyn liitteenä (liite I). Alakohtaisen sopimuksen osapuolten osalta järjestelyä sovelletaan alakohtaisessa sopimuksessa tarkoitettuihin laivoihin, jollei alakohtaisessa sopimuksessa ole järjestelyä täydentävää vastaavaa määräystä, jolloin sovelletaan alakohtaista sopimusta.

▼B

b) Ydinvoimalaitokset

Järjestelyä sovelletaan ydinvoimalaitoksiin, jos niistä ei ole erikseen määrätty järjestelyä täydentävässä ydinvoimalaitoksia koskevassa alakohtaisessa sopimuksessa (liite II). Järjestelyä sovelletaan julkiseen tukeen, joka myönnetään ydinvoimalaitosten käytöstä poistamiseen eli voimalan sulkemiseen tai purkamiseen.

c) Lentokoneet

Järjestelyä sovelletaan lentokoneisiin, jos niistä ei ole erikseen määrätty järjestelyä täydentävässä siviililentokoneita koskevassa alakohtaisessa sopimuksessa (liite III).

d) Poikkeukset

Järjestelyä ei sovelleta julkiseen tukeen, jota myönnetään:

— sotateollisuuden laitteiden vientiin tai

— maataloushyödykkeiden vientiin.

4 JÄRJESTELYN TARKASTELU

Osallistujat tarkastelevat järjestelyn toimintaa vähintään kerran vuodessa. Järjestelyn määräyksiä voidaan muuttaa 82, 83 ja 84 artiklan mukaisella tarkastelumenettelyllä.

5 JÄRJESTELYSTÄ EROAMINEN

Järjestely on tehty ennakolta määräämättömäksi ajaksi, mutta osallistujat voivat erota järjestelystä ilmoittamalla aikomuksestaan kirjallisesti muille osallistujille reaaliaikaisilla viestimillä, esimerkiksi OECD:n on-line-tietojärjestelmän (OLIS) kautta, teleksillä tai faksilla. Ero tulee voimaan 60 vuorokautta sen jälkeen, kun osallistujat ovat saaneet kyseisen ilmoituksen.

6 SEURANTA

Sihteeristö seuraa järjestelyn toteuttamista.

II LUKU

VIENTILUOTTOJA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET

7 KÄTEISMAKSUT

a) Osallistujien on vaadittava, että julkisesti tuettujen tavaroiden ja palveluiden ostajilta peritään käteismaksu, jonka suuruus on vähintään 15 prosenttia vientisopimuksen arvosta, viimeistään 9 artiklassa tarkoitettuna luoton alkamisajankohtana.

b) Vientisopimuksen arvolla tarkoitetaan vientitavaroiden ja/tai -palvelujen ostajan maksamaa tai hänen puolestaan maksettavaa kokonaismäärää, lukuun ottamatta 25 artiklan mukaisia paikalliskustannuksia ja korkoja. Vuokraustoimen yhteydessä vuokrasta vähennetään korkoa vastaava osa.

c) Tällaisille käteismaksuille voidaan myöntää julkista tukea ainoastaan vakuutuksina ja takuina eli pelkkänä takuuturvana tavanomaisten luoton alkamisajankohtaa edeltävien riskien varalta.

d) Käteismaksuja arvioitaessa vientisopimuksen arvoa voidaan suhteellisesti alentaa, jos toimeen sisältyy kolmannesta maasta peräisin olevia tuotteita ja palveluita, joille ei ole myönnetty julkista tukea.

e) Luoton alkamisajankohdan jälkeen tehtyjä takuumaksuja ei tässä yhteydessä pidetä käteismaksuina.

8 TAKAISINMAKSUEHDOT

Takaisinmaksuajalla tarkoitetaan ajanjaksoa, joka alkaa 9 artiklassa tarkoitettuna luoton alkamisajankohtana ja päättyy sopimuksen mukaisena luoton viimeisenä maksupäivänä.

9 LUOTON ALKAMISAJANKOHTA

Järjestelyssä käytetty määritelmä perustuu Bernin Unionin käyttämään luoton alkamisajankohdan määritelmään.

a) Kun kyse on sellaisten pääomatavaroiden kauppasopimuksesta, jotka koostuvat useista yksiköistä, joita voidaan käyttää erikseen (esimerkiksi veturit), alkamisajankohta on keskimääräinen ajankohta tai se päivä, jolloin ostaja ottaa tosiasiallisesti haltuunsa tavarat omassa maassaan.

b) Kun kyse on kokonaisten laitosten tai tehtaiden laitteiden kauppasopimuksesta ja kun toimittaja ei vastaa käyttöönotosta, alkamisajankohta on päivä, jona ostajan on määrä ottaa sopimuksen mukaan toimitettu kokonaisuus haltuunsa (lukuun ottamatta varaosia).

c) Kun kyse on rakennussopimuksesta, jonka mukaan urakoitsija ei vastaa käyttöönotosta, alkamisajankohta on päivä, jona rakentaminen on saatu päätökseen.

d) Kun kyse on sopimuksesta, jonka mukaan toimittaja tai urakoitsija vastaa laitoksen käyttöönotosta, alkamisajankohta on päivä, jona asennus tai rakentaminen on saatu päätökseen ja jona käyttövalmiuden osoittavat perustutkimukset on suoritettu. Tätä sääntöä sovelletaan riippumatta siitä, luovutetaanko työ ostajan haltuun kyseisellä hetkellä sopimusehtojen mukaisesti ja riippumatta mistään jatkuvasta sitoumuksesta, joka toimittajalla tai urakoitsijalla saattaa olla (esimerkiksi tehokkaan toiminnan tai paikallisen henkilöstön kouluttamisen takaamiseksi).

e) Jos b, c ja d alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sopimukseen liittyy hankkeen yksittäisten osien erillinen toteuttaminen, alkamisajankohta on kunkin yksittäisen osan alkamisajankohta, tai näiden alkamisajankohtien keskimääräinen päivä taikka jos toimittajalla on sopimus, joka ei koske koko hanketta vaan huomattavaa osaa siitä, alkamisajankohta voi olla se, joka on koko hankkeen kannalta tarkoituksenmukainen.

10 ENIMMÄISTAKAISINMAKSUAIKA

Enimmäistakaisinmaksuaika vaihtelee 12 artiklassa esitettyjen perusteiden mukaisesti määritetyn kohdemaiden luokittelun mukaisesti.

a) Luokkaan I kuuluvien maiden osalta enimmäistakaisinmaksuaika on viisi vuotta, mutta osallistujat voivat sopia takaisinmaksuajan pidentämisestä kahdeksaan ja puoleen vuoteen noudattamalla 49 artiklassa tarkoitettuja ennakkoilmoitusmenettelyjä.

b) Luokkaan II kuuluvien maiden osalta enimmäistakaisinmaksuaika on 10 vuotta.

c) Julkista tukea ei saa myöntää, jos on olemassa selviä todisteita siitä, että sopimus on pelkästään suotuisampien takaisinmaksuehtojen saamiseksi tehty muussa kuin tavaroiden lopullisessa kohdemaassa olevan ostajan kanssa.

d) Jos sopimukseen liittyy useampi kuin yksi kohdemaa, osallistujien on pyrittävä vahvistamaan yhteinen kanta 71—77 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti, jotta voitaisiin sopia tarkoituksenmukaisista ehdoista.

11 MUITA VOIMALAITOKSIA KUIN YDINVOIMALAITOKSIA KOSKEVAT ERITYISEHDOT

a) Muiden voimalaitosten kuin ydinvoimalaitosten osalta enimmäistakaisinmaksuaika on kaksitoista vuotta. Jos osallistuja aikoo myöntää tukea luotolle, jonka takaisinmaksuaika on yli viisi vuotta luokkaan I kuuluvien maiden yhteydessä tai yli kymmenen vuotta luokkaan II kuuluvien maiden yhteydessä, osallistujan on tehtävä tästä 49 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti ennakkoilmoitus.

b) Muilla voimalaitoksilla kuin ydinvoimalaitoksilla tarkoitetaan kokonaisia voimalaitoksia, jotka eivät toimi ydinpolttoaineella, tai niiden osia, mukaan lukien kaikki näiden voimalaitosten rakentamisen ja käyttöönoton suoranaisesti edellyttämät osat, laitteet, materiaalit ja palvelut (myös henkilöstön kouluttaminen). Mukaan ei lueta kustannuksia, joista ostaja yleensä vastaa, esimerkiksi maanmuokkaukseen, teiden rakentamiseen, työmaa-asuntoloihin, voimalinjoihin, kytkentäkenttiin ja vesihuoltoon liittyviä kustannuksia eikä kustannuksia, jotka johtuvat ostajamaan virallisista hyväksymismenettelyistä (kuten työmaaluvista, rakennusluvista ja polttoaineen latausluvista).

12 MAIDEN LUOKITTELU ENIMMÄISTAKAISINMAKSUAJAN MÄÄRITTÄMISEKSI

a) Luokkaan I kuuluvat ne maat, jotka sisältyvät Maailmanpankin luetteloon, jossa mainitaan riittävän kehittyneet maat (graduation list) ( 4 ). Kaikki muut maat kuuluvat luokkaan II. Maailmanpankin luokitus laaditaan uudelleen vuosittain. Maa siirtyy luokasta toiseen vasta kun Maailmanpankin luokitus sen osalta on pysynyt samana kahden peräkkäisen vuoden ajan.

b) Maiden luokituksessa sovelletaan seuraavia toiminnallisia perusteita ja menettelyjä: 1. Luokittelu järjestelyä varten määräytyy Maailmanpankin luotonsaajamaiden luokittelua varten laskemana bruttokansantulona asukasta kohti. 2. Jos Maailmanpankilla ei ole käytettävissään tarpeeksi tietoa asukasta kohti lasketun bruttokansantulon määrittämiseksi, sitä pyydetään arvioimaan, onko kyseisen maan bruttokansantulo tuolloisen kynnysarvon ylä- vai alapuolella. Maa luokitellaan tämän arvion perusteella, elleivät osallistujat sovi muista toimenpiteistä. 3. Jos maan luokittelua muutetaan 12 artiklan a kohdan mukaisesti, uusi luokitus tulee voimaan kaksi viikkoa sen jälkeen, kun sihteeristö on toimittanut edellä mainittujen Maailmanpankin tietojen perusteella tehdyt päätelmät kaikille osallistujille. 4. Maailmanpankin tekemiä lukujen tarkistuksia ei oteta järjestelyssä huomioon. Maan luokitusta voidaan kuitenkin muuttaa yhteisellä kannalla, ja osallistujat suhtautuvat myönteisesti muutokseen, joka johtuu sellaisista luvuissa olevista virheistä ja poisjääneistä tiedoista, jotka havaitaan myöhemmin sen vuoden aikana, jona sihteeristö toimitti alkuperäiset luvut osallistujille.

13 PÄÄOMAN TAKAISINMAKSU

a) Vientiluoton pääoma maksetaan takaisin yleensä samansuuruisina ja säännöllisinä erinä vähintään joka kuudes kuukausi siten, että ensimmäinen erä maksetaan viimeistään kuuden kuukauden kuluttua luoton alkamisajankohdasta.

b) Vuokraustoimien yhteydessä tätä takaisinmaksumenettelyä voidaan soveltaa joko pelkkään pääomaan tai sekä pääomaan että korkoon yhdistettynä.

c) Jos osallistuja ei aio noudattaa tätä menettelyä, sen on tehtävä 49 artiklan mukainen ennakkoilmoitus.

14 KORON MAKSU

a) Korkoa ei yleensä pääomiteta takaisinmaksuaikana, vaan sitä on maksettava vähintään joka kuudes kuukausi alkaen viimeistään kuuden kuukauden kuluttua luoton alkamisajankohdasta.

b) Jos osallistuja ei aio noudattaa tätä menettelyä, sen on tehtävä 49 artiklan mukainen ennakkoilmoitus.

c) Korkoon ei sisälly: — takuumaksuja tai muita toimitusluottojen tai rahoitusluottojen vakuutus- tai takauskuluja. Jos julkinen tuki annetaan suorina luottoina, suorana rahoituksena tai jälleenrahoituksena, takuumaksu voidaan lisätä koron nimellisarvoon tai periä erillisenä maksuna; kumpikin osatekijä on annettava osallistujille erikseen tiedoksi, — muita vientiluottoon liittyviä pankkien maksuja tai palkkioita kuin vuosittaiset tai puolivuosittaiset pankkimaksut, joita maksetaan koko takaisinmaksuajan, eikä — tuojamaan määräysten mukaisia lähdeveroja.

15 VÄHIMMÄISKOROT

Osallistujat, jotka myöntävät julkista rahoitustukea suorana luottona/rahoituksena, jälleenrahoituksena tai korkotukena, soveltavat vähimmäiskorkoa; osallistujat soveltavat asianmukaisia markkinaviitekorkoja (CIRR, Commercial Interest Reference Rate). Markkinaviitekorot ovat seuraavien periaatteiden mukaisesti määritettyjä korkotasoja:

— Markkinaviitekorkojen olisi edustettava lopullisia markkinalainauskorkoja kyseisen valuutan kotimarkkinoilla.

— Markkinaviitekorkojen olisi vastattava pääosin ensimmäisen luokan kotimaisen luotonsaajan korkoa.

— Markkinaviitekorkojen on tarvittaessa perustuttava kiinteäkorkoisen rahoituksen rahoituskustannuksiin vähintään viiden vuoden ajalta.

— Markkinaviitekorko ei saisi johtaa kotimaisten kilpailuedellytysten vääristymiseen.

— Markkinaviitekorkojen olisi vastattava pääosin ensimmäisen luokan ulkomaisen luotonsaajan saatavilla olevaa korkoa.

16 MARKKINAVIITEKORKOJEN MÄÄRITTÄMINEN

a) Ottaen huomioon 15 artiklan periaatteet, markkinaviitekorot määritetään lisäämällä 100 peruspisteen suuruinen kiinteä marginaali osallistujamaiden peruskorkoon, elleivät osallistujat muuta sovi.

b) Kaikki osallistujat valitsevat aluksi valuutalleen toisen seuraavista peruskorkojärjestelmistä: — valtion kolmen vuoden joukkovelkakirjojen tuotto silloin, kun rahoituksen takaisinmaksuaika on enintään viisi vuotta, valtion viiden vuoden joukkovelkakirjojen tuotto silloin, kun takaisinmaksuaika on enemmän kuin viisi ja enintään kahdeksan ja puoli vuotta, sekä valtion seitsemän vuoden joukkovelkakirjojen tuotto silloin, kun takaisinmaksuaika on enemmän kuin kahdeksan ja puoli vuotta, — valtion viiden vuoden joukkovelkakirjojen tuotto kaikissa maturiteeteissa. Osallistujat voivat sopia poikkeuksista peruskorkojärjestelmään.

c) Poikkeuksia peruskorkojärjestelmästä ovat jenin markkinaviitekorko, joka perustuu pitkäaikaiseen prime-korkoon, josta vähennetään maturiteetista riippumatta 20 peruspistettä, sekä euron markkinaviitekorko, joka on keskipitkien eurojoukkovelkakirjojen Luxemburgin pörssissä noteerattu jälkimarkkinatuotto, johon lisätään 50 peruspistettä.

d) Muut osallistujat soveltavat tätä järjestelmää käyttäessään rahoituksessa kyseisiä valuuttoja.

e) Osallistujat voivat muuttaa peruskorkojärjestelmiä tehtyään muutoksesta ennakkoilmoituksen kuusi kuukautta ennen sen toteuttamista ja neuvoteltuaan muiden osallistujien kanssa.

f) Osallistujat, jotka haluavat myöntää julkista tukea järjestelyyn kuulumattoman maan valuuttana, voivat tehdä ehdotuksen kyseisen valuutan markkinaviitekoron määrittämisestä 70—77 artiklassa tarkoitetun yhteinen kanta -menettelyn mukaisesti.

17 MARKKINAVIITEKORKOJEN SOVELTAMINEN

a) Toimeen sovellettavan korkotason saa vahvistaa enintään 120 päivän ajaksi. Markkinaviitekorkoon lisätään 20 peruspisteen suuruinen marginaali, jos julkisen rahoitustuen ehdot on vahvistettu ennen sopimuksen tekemisen ajankohtaa.

b) Kun julkista rahoitustukea myönnetään vaihtuvakorkoisille lainoille, pankit tai muut rahoituslaitokset eivät saa tarjota lainan kestoaikana vaihtoehtoa, joka olisi alhaisempi kuin (alkuperäisen sopimuksen tekohetkellä voimassa oleva) markkinaviitekorko tai lyhyt markkinakorko.

18 KOSMEETTISET KOROT

Kosmeettiset korot ovat julkisesti tuettuja asianomaista markkinaviitekorkoa alhaisempia korkoja, joihin voi liittyä korvaava toimenpide, mukaan lukien vastaava sopimusarvon lisäys tai muu sopimukseen liittyvä mukautus.

19 JULKINEN TUKI KOSMEETTISILLE KOROILLE

a) Julkista rahoitustukea ei saa myöntää suorana rahoituksena asianomaista markkinaviitekorkoa alhaisemmilla koroilla.

b) Julkista tukea voidaan myöntää seuraavasti: — muuna kuin edellä tarkoitettuna julkisena rahoitustukena, jos tässä tuessa ei sovelleta kosmeettisia korkoja ja/tai — vakuutuksina ja takuina eli pelkkänä takuuturvana.

c) Jos jokin osallistujista tekee toimesta kyselyn, sen osallistujan, joka aikoo tukea toimea, olisi parhaansa mukaan selvitettävä rahoitusehdot ja menettelyt, mukaan lukien korvaavat toimenpiteet.

d) Jos osallistujan hallussa on tietoa siitä, että toinen osallistuja on saattanut tukea järjestelyn vastaisia ehtoja, sen on pyrittävä mahdollisuuksiensa mukaan selvittämään, liittyykö toimeen julkista rahoitustukea ja ovatko tämän tuen ehdot järjestelyn 15 artiklan mukaisia. Osallistujan katsotaan hoitaneen tämän selvittämisvelvoitteensa, jos se on ilmoittanut reaaliaikaisilla viestimillä osallistujalle, jonka se olettaa tarjonneen järjestelyn vastaisia ehtoja, aikeestaan sopeuttaa omia ehtojaan. Jos oletettu järjestelyn vastaisten ehtojen tarjoaja ei ilmoita kolmen työpäivän kuluessa, että toimeen ei liity julkista rahoitustukea tai että julkisen rahoitustuen ehdot ovat järjestelyn 15 artiklan mukaisia, ehtojen sopeuttamiseen pyrkivällä osallistujalla on oikeus sopeuttaa ehtonsa 50 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

20 VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUT

a) Osallistujat, jotka myöntävät julkista tukea suorana luottona/rahoituksena, jälleenrahoituksena sekä vientiluottovakuutuksina tai -takuina, veloittavat vähintään vähimmäistakuumaksujen viitearvojen mukaan valtion ja maakohtaisten luottoriskien osalta riippumatta siitä, onko ostaja/luotonsaaja yksityinen henkilö tai julkinen yksikkö.

b) Valtion luottoriskillä tarkoitetaan valtion, esimerkiksi valtiovarainministeriön tai keskuspankin luottokelpoisuutta.

c) Maakohtainen luottoriski on arvio siitä, suoriutuuko jokin maa ulkomaanvelastaan. Maakohtainen luottoriski muodostuu seuraavasta viidestä tekijästä: — ostajan/luotonsaajan/takaajan hallituksen tai sen toimielimen, jonka kautta takaisinmaksu suoritetaan, määräämä takaisinmaksujen yleinen moratorio, — ilmoituksen tehneen osallistujan maan ulkopuolella esiintyvät poliittiset tapahtumat ja/tai taloudelliset vaikeudet taikka kyseisen maan ulkopuolella toteutetut lainsäädännölliset/hallinnolliset toimenpiteet, jotka estävät tai viivyttävät luottoon liittyvien jo maksettujen varojen siirtämistä, — ostajan/luotonsaajan maassa annetut säännökset, joiden mukaisesti paikallisessa valuutassa suoritetut kuoletukset muodostavat laillisen velanmaksun siitä huolimatta, että vaihtokurssien vaihtelun seurauksena nämä kuoletukset eivät enää luoton valuutaksi muunnettuina kata luoton koko määrää varojen siirtopäivänä, — kaikki muiden maiden hallitusten toimenpiteet tai päätökset, jotka estävät luoton kuoletuksen, tai — ilmoituksen tehneen osallistujan maan ulkopuolella ilmenevät ylivoimaiset esteet, kuten sota (mukaan lukien sisällissota), pakkolunastus, vallankumous, kapina, kansalaislevottomuudet, pyörremyrskyt, tulvat, maanjäristykset, tulivuorenpurkaukset, hyökyaallot ja ydinonnettomuudet.

d) Vähimmäistakuumaksujen viitearvot määritetään 21—23 artiklassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti.

e) Osallistujat voivat veloittaa vähimmäistakuumaksujen viitearvoa suuremman määrän.

21 MAARISKIN LUOKITUSMENETELMÄT

a) Takuumaksu perustuu riskiin.

b) Maille annetaan pisteitä kvantitatiivisen maariskimallin (Quantitative Country Risk Model), jäljempänä ”malli”, mukaisesti riskin arvioimiseksi ja yhteisen maiden viiteluokittelun vahvistamiseksi: — malli perustuu jokaisen maan osalta kolmeen riskinosoitinryhmään: osallistujien kokemus maan maksukyvystä sekä maan rahoituksellinen ja taloudellinen tilanne, — mallin menetelmät sisältävät eri vaiheita kuten riskinosoitinryhmän arvioinnin sekä näiden yhdistämisen ja joustavan painotuksen, ja — tämä pisteytys johtaa siihen, että maat luokitellaan seitsemään eri riskiluokkaan.

c) Mallin perusteella saatuja määrällisiä tuloksia tarkastellaan osallistujien sopimien menettelyjen mukaisesti maakohtaisesti mallista puuttuvien riskitekijöiden, kuten poliittisen riskin, sisällyttämiseksi arviointiin laadun huomioivalla tavalla; tämä voi tarvittaessa johtaa mallin perusteella tehdyn luokittelun tarkistukseen, joka heijastaa lopullista maariskiarviota.

22 VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJEN VIITEARVOT ( 5 )

a) Takuumaksut lähentyvät toisiaan. Lähenemisen varmistamiseksi vähimmäistakuumaksujen viitearvot, jotka vastaavat riskin tasoa ja ovat määrältään riittäviä pitkän aikavälin toimintakustannusten ja tappioiden kattamiseksi ja joissa otetaan huomioon tietty määrä takuumaksuihin liittyviä vakioehtoja, määritetään seuraavasti: — vähimmäistakuumaksujen viitearvot määritetään kunkin seitsemän riskiluokan osalta, — vakiotuote, johon vähimmäistakuumaksujen viitearvoja suhteutetaan, on vakuutus, jonka kate on 95 prosenttia suhteutettuna riskinalaiseen määrään, ja joka kattaa myös kuusi kuukautta kestävään korvausvaatimusten odotusaikaan liittyvät korot ilman takuumaksun korottamista, ja — suoria luottoja ja suoraa rahoitusta pidetään vakiotuotteina, joiden vakuutusturva on 100 prosenttia.

b) Vähimmäistakuumaksujen viitearvoja ei sovelleta ”korkean tulotason OECD-maihin” (Maailmanpankin määritelmä) ( 6 ) tai maihin, joilla on samanlainen riskitaso, olettaen, että yksityisten markkinoiden hintoja ei aliteta.

c) Luokkaan VII kuuluviin ”korkeimman riskin” maihin sovellettavia vähimmäistakuumaksujen viitearvoja voidaan periaatteessa korottaa; korotukset vahvistaa julkista tukea antava osallistuja.

d) Valtion luottoriskiin ja maakohtaiseen luottoriskiin sovelletaan eri vähimmäistakuumaksujen viitearvoja.

e) Valtion luottoriskiin sovellettavat vähimmäistakuumaksujen viitearvot ovat julkisen ja yksityisen sektorin riskin osalta määritetyt vähimmäismaksut silloin, kun sekä maakohtainen riski että ostajaan/luotonsaajaan liittyvä riski on katettu.

f) Tilanteissa, joissa ostajaan/luotonsaajaan liittyvä riski on suljettu pois, maakohtaisen luottoriskin vähimmäistakuumaksujen viitearvo on 90 prosenttia valtion luottoriskin vähimmäistakuumaksun viitearvosta, eli siihen voidaan soveltaa 10 prosentin alennusta valtion luottoriskin vähimmäistakuumaksun viitearvosta.

g) Vähimmäistakuumaksujen viitearvot ilmaistaan prosentteina luoton pääoman arvosta ikään kuin takuumaksut kerättäisiin täysimääräisinä luoton, vakuutuksen tai takuun antamispäivänä, kuten esitetään liitteessä VII tarkoitetun sähköisen tietojenvaihtojärjestelmän yhteydessä.

23 TAKUUMAKSUIHIN LIITTYVÄT MUUT EHDOT

a) Vähimmäistakuumaksujen viitearvoja tarkistetaan niihin liittyvien ehtojen huomioon ottamiseksi, jotta niitä voidaan soveltaa osallistujien tarjoamiin erilaatuisiin tuotteisiin. Takuumaksuihin liittyvien ehtojen käsittely perustuu viejien näkökulmaan (viejille/rahoituslaitoksille tarjottavien tuotteiden vaihtelevasta laadusta aiheutuvan kilpailuvaikutuksen poistamiseksi) sekä seuraavaan kolmeen ehtoon: — vakuutusturvan takuukate, — korvausvaatimusten odotusaika eli ostajaa/luotonsaajaa koskevan eräpäivän ja sen päivän, jona viejä/rahoituslaitos voi vaatia takaisinmaksua vakuutuksen antajalta/takaajalta, välinen ajanjakso, ja — korvausvaatimusten odotusaikaan liittyvien korkojen kattaminen ilman korotusta.

b) Vähimmäistakuumaksujen viitearvoja voidaan korottaa tai laskea niihin liittyvien muiden kuin tavanomaisten edellytysten huomioon ottamiseksi. Osallistujien kaikki tuotteet luokitellaan yhteen seuraavasta kolmesta tuoteluokasta: — vakiotasoa rajoitetumpi tuote eli vakuutus, joka ei kata korvausvaatimusten odotusaikaan liittyviä korkoja, tai vakuutus, joka kattaa kyseiset korot ja jossa takuumaksuihin sovelletaan asianmukaista korotusta, — vakiotuote eli vakuutus, joka kattaa korvausvaatimusten odotusaikaan liittyvät korot ja jossa takuumaksuihin ei sovelleta korotusta, sekä suorat luotot/suora rahoitus, ja — vakiotasoa täydellisempi tuote eli ehdottomat takuut.

c) Hintaerojen on vastattava tuoteluokkien välisiä laatueroja; niiden perusteella määritetään vakiotasoa täydellisempiä tuotteita koskevat korotukset ja vakiotasoa rajoitetumpia tuotteita koskevat alennukset.

d) Vähimmäistakuumaksujen viitearvoja mukautetaan eri takuukatteille, jotka ylittävät tai alittavat 95 prosentin vakiokatteen.

24 TAKUUMAKSUJA KOSKEVAT PALAUTELÄHTEET (feedback tools)

a) Takuumaksujen on oltava riittävän suuria, jotta niillä voidaan kattaa pitkän aikavälin toimintakustannukset ja tappiot. Vähimmäistakuumaksujen viitearvojen riittävyyden varmistamiseksi sekä mahdollisesti tarvittavien korotusten tai alennusten mahdollistamiseksi: — kolmea takuumaksuja koskevaa palautelähdettä käytetään samanaikaisesti vähimmäistakuumaksujen viitearvojen seuraamiseksi ja tarkistamiseksi, ja — takuumaksuja koskevat palautelähteet ovat osallistujien yhdistetty suorite- ja kassaperusteella tehty kirjanpito sekä tarvittaessa yksityisiä markkinoita koskevat osoittimet.

b) Osallistujat sopivat, että: — takuumaksuja koskevien palautelähteiden käyttö ei edellytä osallistujien nykyisten kirjanpitojärjestelmien tai -käytäntöjen muuttamista, — kaikista tämän järjestelyn soveltamisalaan kuuluvista julkisesti tuetuista vientiluotoista, jotka myönnetään suorina luottoina tai suorana rahoituksena, jälleenrahoituksena tai vientiluottovakuutuksina tai -takuina, ilmoitetaan, — ainoastaan valtion luottoriski ja maakohtainen luottoriski ilmoitetaan riippumatta siitä, onko ostajaan liittyvä riski katettu, — kaikkien takuumaksuja koskevien palautelähteiden soveltaminen alkaa samana päivänä, ja — saatavien käsite kattaa suorien luottojen tai suoran rahoituksen, jälleenrahoituksen sekä vientiluottovakuutusten tai -takuiden yhteydessä jälleenrahoitetut luotot; se kattaa myös uudistetut, erääntyneet ja maksamatta jätetyt luotot.

25 PAIKALLISKUSTANNUKSET

a) Paikalliskustannukset koostuvat sellaisten ostajamaasta peräisin olevien tavaroiden ja palvelujen hankkimisesta, jotka ovat tarpeen joko viejän sopimuksen panemiseksi täytäntöön tai sellaisen hankkeen päätökseen saattamiseksi, josta viejän sopimus on osa. Paikalliskustannuksiin ei lasketa viejän edustajalle ostajamaassa maksettavaa palkkiota.

b) Julkista tukea ei saa myöntää enempää kuin 100 prosenttia vietyjen tavaroiden ja palveluiden arvosta, mukaan lukien kolmansien maiden toimittamat tavarat ja palvelut, mutta paikalliskustannuksia lukuun ottamatta. Tämän vuoksi niiden paikalliskustannusten määrä, jotka maksetaan tuetulla luotolla, ei saa olla käteismaksua suurempi. Julkista tukea ei myöskään saa myöntää paikalliskustannuksiin edullisemmin ehdoin kuin sellaiseen vientiin, johon nämä paikalliskustannukset liittyvät.

c) Luokkaan I kuuluvien maiden osalta paikalliskustannuksia koskevaa julkista tukea saa myöntää ainoastaan vakuutuksina ja takuina eli pelkkänä takuuturvana eikä siihen saa liittyä julkista rahoitustukea.

26 VIENTILUOTTOJEN KELPOISUUSAIKA

Yksittäisen vientiluoton tai puiteluoton luottoehdot voidaan vahvistaa enintään kuudeksi kuukaudeksi. Puiteluotoilla tarkoitetaan kaikenlaisia vientiluottojen kehyksiä, jotka koskevat useita tiettyyn hankkeeseen mahdollisesti liittyviä liiketoimia.

27 VIENTILUOTTOJA KOSKEVA POIKKEAMATTOMUUSSITOUMUS

a) Osallistujat eivät poikkea enimmäistakaisinmaksuaikaa koskevista määräyksistä, vähimmäiskoroista, vähimmäistakuumaksujen viitearvoista (takuumaksuihin liittyviä muita ehtoja koskevan tarkistuksen jälkeen) tai vientiluottoehtojen kelpoisuusaikaa koskevasta kuuden kuukauden rajoituksesta eivätkä pidennä takaisinmaksuaikoja lykkäämällä 13 artiklan a kohdassa määritettyä pääoman kuoletuksen ensimmäisen maksuerän maksupäivää.

b) Sen estämättä, mitä edellä a kohdassa sanotaan, osallistujat voivat, jollei 48 artiklassa määrätyistä menettelyistä muuta johdu, soveltaa vähimmäistakuumaksun viitearvoa alhaisempaa takuumaksun viitearvoa (takuumaksuun liittyviä edellytyksiä koskevan tarkistuksen jälkeen) silloin, kun maakohtainen luottoriski, sellaisena kuin se on 20 artiklassa yksilöitynä, on joko siirretty/poistettu tai rajoitettu/poissuljettu koko lainan takaisinmaksuvelvoitteen keston ajaksi seuraavalla tavalla: — jos osallistuja kykenee siirtämään/poistamaan 20 artiklan mukaisen maakohtaisen luottoriskin viisi tekijää (koko lainan takaisinmaksuvelvoitteen keston ajaksi), vähimmäistakuumaksun viitearvo määritetään sen alueen maakohtaisen luottoriskin mukaisesti, johon riski on siirretty, — jos osallistuja kykenee rajoittamaan yhtä tai useampaa maakohtaisen riskin tekijää tai sulkemaan sen/ne pois (koko lainan takaisinmaksuvelvoitteen keston ajaksi), se voi alentaa vähimmäistakuumaksun viitearvoa sopivassa määrin. Lähtökohtana on se, että sellaisiin tapauksiin sovellettavat alennukset, joissa 20 artiklan c kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu siirtoriski suljetaan pois, eivät saisi ylittää 50:tä prosenttia vähimmäistakuumaksun viitearvosta, — vähimmäistakuumaksujen viitearvoja koskevat poikkeukset sallitaan tapauskohtaisesti, eivätkä osallistujat voi käyttää niitä ennakkotapauksina tulevia tapauksia varten.

28 TAPPIOIDEN VÄLTTÄMIS- TAI RAJOITTAMISTOIMET

Tämän järjestelyn määräykset eivät vaikuta vientitakuulaitosten tai rahoituslaitosten oikeuteen sopia sallittua edullisemmista ehdoista, jos nämä toimet tehdään sopimuksen tekemisen jälkeen (vientiluottosopimuksen ja siihen liittyvien asiakirjojen tultua voimaan) ja kun tarkoituksena on yksinomaan välttää tai rajoittaa tappioita sellaisten tapausten yhteydessä, jotka voivat johtaa maksamatta jättämiseen tai vaateisiin.

29 SOPEUTTAMINEN

a) Osallistujat voivat sopeuttaa ehtonsa luottoehtoihin, joista on ilmoitettu 47, 48 ja 49 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti sekä luottoehtoihin, joista ei ole ilmoitettu tai joita järjestelyyn kuulumattomat tarjoavat. Sopeutetun tuen voimassaolo ei saa ylittää sopeuttamisen kohteena olevien luottoehtojen kelpoisuusaikaa.

b) Ehtojensa sopeuttamiseen pyrkivä osallistuja tarjoaa tämän järjestelyn mukaisia luottoehtoja, lukuun ottamatta tapauksia, joissa sopeuttamisen kohteena oleva tarjous ei ole järjestelyn mukainen. Jos sopeuttamiseen liittyy vähimmäistakuumaksujen viitearvoja, osallistujat voivat sopeuttaa takuumaksunsa ainoastaan, jos ne antavat tukea samanlaisen laaturiskin perusteella, ottaen huomioon myös tuotteen laadun. Osallistujan, joka aikoo sopeuttaa ehtonsa luottoehtoihin, — joista toinen osallistuja on ilmoittanut, on noudatettava tapauksesta riippuen joko 50 tai 51 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä, — joista toinen osallistuja ei ole ilmoittanut, on noudatettava 52 artiklan mukaista menettelyä tai — joita järjestelyyn kuulumaton on tarjonnut, on noudatettava 53 artiklassa tarkoitettua menettelyä.

III LUKU

KAUPPAAN LIITTYVÄÄ KEHITYSAPUA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET

30 SIDOTTUA APUA KOSKEVAT YLEISPERIAATTEET

a) Osallistujat ovat hyväksyneet yleisperiaatteen, jonka mukaan niiden vientiluottoihin ja sidottuun apuun liittyvät politiikat täydentävät toisiaan. Vientiluottotoimien olisi perustuttava avoimeen kilpailuun ja markkinavoimien vapaaseen toimintaan. Sidottua apua koskevien politiikkojen avulla olisi tarjottava tarvittava ulkoinen rahoitus sellaisille maille, aloille tai hankkeille, joiden osalta ei ole lainkaan mahdollisuuksia saada rahoitusta markkinoilta tai joiden osalta nämä mahdollisuudet ovat vähäiset. Sidottua apua koskevien politiikkojen avulla olisi varmistettava paras mahdollinen tuotto rahalle, rajoitettava mahdollisimman paljon kaupan vääristymistä ja edistettävä varojen käyttöä kehityksen kannalta tehokkaalla tavalla.

b) Sidottua apua koskevia järjestelyn määräyksiä ei sovelleta monenvälisten tai alueellisten instituutioiden avustusohjelmiin.

c) Nämä periaatteet eivät rajoita OECD:n kehitysapukomitean (DAC) näkemyksiä sidotun ja sitomattoman avun laadusta.

31 SIDOTUN AVUN MÄÄRITELMÄ

a) Sidotulla avulla, johon kuuluvat lainat, lahjoitukset tai yhdistelmärahoitus, joiden lahja-aste on suurempi kuin nolla prosenttia, tarkoitetaan tukea, joka on tosiasiallisesti (oikeudellisesti tai käytännössä) sidottu tuotteiden ja/tai palveluiden hankintaan rahoituksen myöntävästä maasta ja/tai rajallisesta määrästä maita.

b) Tätä määritelmää sovelletaan riippumatta siitä, ovatko rahoituksen myöntävä ja sen vastaanottava maa sopineet avustuksen sitomisesta virallisella sopimuksella tai epävirallisesti taikka siitä, sisältyykö rahoitukseen jäljempänä 32 artiklassa olevassa luettelossa mainittuja osatekijöitä, joita ei voida vapaasti ja kokonaisuudessaan käyttää vastaanottajamaassa, muissa kehitysmaissa ja osallistujamaissa tehtyjen ostojen rahoittamiseen tai jos se sisältää käytäntöjä, joiden OECD:n kehitysapukomitea (DAC) tai osallistujat arvioivat vastaavan tällaista sitomista.

c) Jos ei voida varmuudella määrittää, kuuluuko tietty rahoituskäytäntö edellä esitettyyn määritelmään, rahoituksen myöntävän maan on esitettävä todisteet siitä, että apu on ”sitomatonta” eli tukea, johon sisältyvät lainat ja lahjoitukset ovat täysimääräisesti ja vapaasti käytettävissä hankintojen tekemiseen kehitysmaista ja OECD-maista.

32 SIDOTUN AVUN MUODOT

Sidottu apu voi olla

— yhdistelmärahoitusta ja sidottua tai osittain sitomatonta julkista kehitysapua koskevissa DAC:n suuntaviivoissa (DAC Guiding Principles for Associated Financing and Tied and Partially Untied Official Development Assistance, 1987) määritetty julkinen kehityslaina (ODA),

— yhdistelmärahoitusta ja sidottua tai osittain sitomatonta julkista kehitysapua koskevissa DAC:n suuntaviivoissa (DAC Guiding Principles for Associated Financing and Tied and Partially Untied Official Development Assistance, 1987) määritetty julkinen kehityslahjoitus,

— muuta julkista rahoitusta, mukaan lukien lahjoitukset ja lainat, mutta lukuun ottamatta tämän järjestelyn mukaisia julkisesti tuettuja vientiluottoja, tai

— mitä tahansa rahoituksen myöntäjän, luotonantajan tai luotonsaajan välistä oikeudellista tai tosiasiallista yhteenliittämistä, joka on niistä jonkin hallittavissa ja johon liittyy kaksi tai useampi edellisistä tekijöistä ja/tai seuraavat rahoitustekijät: — — tähän järjestelyyn kuuluva vientiluotto, jolle on myönnetty julkista tukea suorina luottoina / suorana rahoituksena, jälleenrahoituksena, korkotukena, takuuna tai vakuutuksena, — muut varat markkinaehdoin tai niitä lähellä olevin ehdoin taikka käteismaksut ostajan omista varoista.

33 YHDISTELMÄRAHOITUS

a) Yhdistelmärahoitustoimet voidaan toteuttaa eri muodoissa, kuten sekaluottoina, sekarahoituksena, yhteisrahoituksena, rinnakkaisrahoituksena tai yksittäisinä yhteensovitettuina toimina. Niiden tärkeimpiä piirteitä ovat — pehmeäehtoinen tekijä, joka liittyy oikeudellisesti tai tosiasiallisesti muuhun kuin pehmeäehtoiseen tekijään, — joko yksittäinen osatekijä tai koko yhdistelmärahoitus on itse asiassa sidottua apua, ja — pehmeäehtoisten varojen saatavuus riippuu siitä, että rahoituksen saaja hyväksyy siihen liittyvän muun kuin pehmeäehtoisen tekijän.

b) Tosiasiallisen yhteyden tai liittämisen määrittämisessä käytetään esimerkiksi seuraavia perusteita: — rahoituksen myöntäjän ja sen saajan viranomaisen epävirallisten sopimusten olemassaolo, — rahoituksen myöntäjän aikomus edistää julkisen kehitysavun käytön avulla rahoituksen hyväksyttävyyttä, — koko rahoituksen tosiasiallinen sitominen ostoihin rahoituksen myöntävästä maasta, — julkisen kehitysavun sitovuus sekä tarjouksen tai sopimuksen tekemisen tavat kunkin rahoitustoimen osalta, — muut käytännöt, jotka DAC tai osallistujat yksilöivät ja joissa on tosiasiallinen yhteys kahden tai useamman rahoitusmuodon välillä.

c) Seuraavat käytännöt eivät saa estää tosiasiallisen liittämisen tai yhteyden määrittämistä: — sopimuksen osittaminen tekemällä sen osatekijöistä yksittäiset ilmoitukset, — useissa vaiheissa rahoitettujen sopimusten osittaminen, — sopimuksen toisistaan riippuvien osatekijöiden ilmoittamatta jättäminen ja/tai, — yhdistelmärahoituksen osittaisesta sitomattomuudesta johtuva ilmoittamatta jättäminen.

34 MAIDEN KELPOISUUS SIDOTTUUN APUUN

a) Sidottua apua ei saa myöntää valtioille, joiden bruttokansantulo asukasta kohti on niin suuri, että ne eivät ole oikeutettuja Maailmanpankin 17 vuoden lainoihin ( 7 ). Maailmanpankki laskee tämän kelpoisuusrajan uudelleen vuosittain. Maan luokitusta voidaan muuttaa vasta kun Maailmanpankin sille antama luokitus on pysynyt samana kaksi peräkkäistä vuotta.

b) Maiden luokittelussa sovelletaan seuraavia toiminnallisia perusteita ja menettelyjä: 1. Luokittelu järjestelyä varten määräytyy Maailmanpankin luotonsaajamaiden luokittelua varten laskemana bruttokansantulona asukasta kohti. 2. Jos Maailmanpankilla ei ole käytettävissään tarpeeksi tietoa asukasta kohti lasketun bruttokansantulon määrittämiseksi, sitä pyydetään arvioimaan, onko kyseisen maan bruttokansantulo tuolloisen kynnysarvon ylä- vai alapuolella. Maa luokitellaan tämän arvion perusteella, elleivät osallistujat sovi muista toimenpiteistä. 3. Jos maan kelpoisuus sidottuun apuun muuttuu 34 artiklan a kohdan mukaisesti, uusi luokitus tulee voimaan kaksi viikkoa sen jälkeen, kun sihteeristö on toimittanut edellä mainittujen Maailmanpankin tietojen perusteella tehdyt päätelmät kaikille osallistujille. Ennen uuden luokituksen voimaantuloa ei voida tehdä ilmoitusta sidotusta kehitysapurahoituksesta kelpoisuuskynnyksen ylittäneelle maalle eikä voimaantulo-ajankohdan jälkeen voida tehdä ilmoitusta sidotusta kehitysapurahoituksesta ylempään luokkaan siirtyneelle valtiolle lukuun ottamatta aiemman puiteluoton mukaisia yksittäisiä toimia, jotka voidaan ilmoittaa puiteluoton voimassaoloajan päättymiseen saakka (enintään yksi vuosi voimaantulopäivän jälkeen). 4. Maailmanpankin tekemiä lukujen tarkistuksia ei oteta järjestelyssä huomioon. Maan luokitusta voidaan kuitenkin muuttaa yhteisellä kannalla tapauksesta riippuen joko 71 artiklan c kohdassa, 72 artiklan a ja b kohdassa, 73 artiklan a, b ja d kohdassa, 74 tai 75 artiklassa taikka 76 artiklan a kohdassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti, ja osallistujat suhtautuvat myönteisesti muutokseen, joka johtuu luvuissa olevista virheistä ja pois jääneistä tiedoista, jotka havaitaan myöhemmin sinä vuonna, jona sihteeristö toimitti alun perin luvut osallistujille. ▼A1 5. Vaikka valtiot on jaoteltu niihin, jotka ovat oikeutettuja sidottuun apuun, ja niihin, jotka eivät ole oikeutettuja siihen, Bulgarialle ja Romanialle myönnettävää sidottua apua koskee osallistujien sopimus pyrkiä välttämään kyseisen sopimuksen voimassaoloaikana tällaisia luottoja, lukuun ottamatta suoranaisia lahjoituksia, elintarvikeapua ja humanitaarista apua. OECD-maiden ministerit hyväksyivät tämän menettelyn kesäkuussa 1991 ( 8 ). ▼B

35 HANKKEIDEN KELPOISUUS SIDOTTUUN APUUN

a) Sidottua apua ei saa laajentaa koskemaan sellaisia julkisia tai yksityisiä hankkeita, jotka yleensä olisivat taloudellisesti kannattavia, jos ne rahoitettaisiin markkinaehdoin tai järjestelyssä määrätyin ehdoin.

b) Apukelpoisuuden ratkaisevana perusteena on se: — onko hanke taloudellisesti kannattamaton, eli puuttuuko hankkeelta kyky tuottaa markkinaperiaatteiden mukaisesti määritettyjen asianmukaisten hintojen avulla riittävät tulot hankkeen käyttökustannusten kattamiseksi ja käytetyn pääoman maksamiseksi tai — onko muiden osallistujien kanssa suoritetun tietojenvaihdon jälkeen kohtuullista päätellä, että hanketta ei todennäköisesti voida rahoittaa markkinaehdoin tai järjestelyssä määrätyin ehdoin.

c) Edellä b kohdassa olevien ratkaisevien perusteiden tarkoituksena on kuvata menetelmää hankkeen arvioimiseksi, jotta voitaisiin määrittää, olisiko se rahoitettava tällaisella avustuksella vai vientiluotoilla markkinaehdoin tai järjestelyssä määrätyin ehdoin. Järjestelyn 62—65 artiklan mukaisen neuvottelumenettelyn tuloksena kertynee ajan myötä sellaista kokemusta, jonka avulla voidaan tarkemmin määritellä ennakolta sekä vientiluottolaitoksia että avustuksia myöntäviä toimielimiä varten näiden kahden hankeluokan välinen rajaus.

36 POIKKEUKSET KELPOISUUSSÄÄNNÖISTÄ

a) Järjestelyn 34 ja 35 artiklan määräyksiä ei sovelleta sellaiseen sidottuun apuun, jonka lahja-aste on vähintään 80 prosenttia, lukuun ottamatta 33 artiklassa tarkoitetun yhdistelmärahoituksen osana olevaa sidottua apua.

b) Järjestelyn 35 artiklan määräyksiä ei sovelleta sellaiseen sidottuun apuun, jonka arvo on vähemmän kuin kaksi miljoonaa erityisnosto-oikeutta (SDR), lukuun ottamatta 33 artiklassa tarkoitetun yhdistelmärahoituksen osana olevaa sidottua apua.

c) Tämän luvun määräyksistä voidaan poiketa, jos osallistujat niin sopivat, noudattamalla 71—77 artiklassa tarkoitettuja yhteistä kantaa koskevia menettelyjä. Osallistujat voivat myös poiketa 34 ja 35 artiklan määräyksistä 40 artiklan c kohdassa määrättyjen menettelyjen mukaisesti.

d) Järjestelyn 34 ja 35 artiklaa ei sovelleta Yhdistyneiden kansakuntien vähiten kehittyneiksi maiksi luokittelemille maille myönnettyyn sidottuun apuun.

37 SIDOTUN AVUN LAHJA-ASTEEN MÄÄRITELMÄ

Sidotun avun lahja-aste on samanlainen käsite kuin OECD:n kehitysapukomitean DAC:n käyttämä ”lahja-aste”. Lahjoitusten osalta lahja-aste on 100 prosenttia. Lainojen osalta lahja-aste on puolestaan lainan nimellisen arvon ja luotonsaajan suorittamien tulevien lainanhoitomaksujen diskontatun nykyarvon välinen erotus. Tämä erotus ilmaistaan prosenttiosuutena lainan nimellisestä arvosta.

38 SIDOTUN AVUN LAHJA-ASTEEN LASKEMINEN

Sidotun avun lahja-aste lasketaan DAC:n käyttämän lahja-asteen laskemista koskevan menetelmän mukaisesti, lukuun ottamatta seuraavia tapauksia:

a) Tietyssä valuutassa merkityn lainan lahja-astetta laskettaessa käytetty diskonttokorko (DDR, Differentiated Discount Rate) muuttuu vuosittain 15 päivänä tammikuuta, ja se lasketaan seuraavasti: — Keskimääräinen markkinaviitekorko + marginaali —



R M vähemmän kuin 15 vuotta 0,75 vähintään 15 ja enintään 19 vuotta 1,00 vähintään 20 ja enintään 29 vuotta 1,15 vähintään 30 vuotta 1,25. — Keskimääräiset markkinaviitekorot lasketaan kaikkien valuuttojen osalta kuuden kuukauden aikana — eli edellisen vuoden 15 päivästä elokuuta kyseisen vuoden 14 päivään helmikuuta — voimassa olevien kuukausittaisten markkinaviitekorkojen keskiarvon perusteella. Laskettu korko, marginaali mukaan lukien, pyöristetään lähimpään 10 peruspisteeseen. Jos valuutalle on useampi kuin yksi markkinaviitekorko, laskennassa käytetään 16 artiklan b kohdan mukaisesti pisimpään laina-aikaan liittyvää korkoa.

b) Lahja-asteen laskennan peruspäivämäärä on 9 artiklassa määritelty luoton alkamisajankohta.

c) Yhdistelmärahoituksen kokonaislahja-asteen laskemiseksi seuraavien vientiluottojen, varojen ja maksujen lahja-asteita pidetään nollana: — tämän järjestelyn mukaiset vientiluotot, — muut markkinaehdoin tai niitä lähellä olevin ehdoin myönnetyt varat, — muut julkiset varat, joiden lahja-aste on pienempi kuin 40 artiklan a kohdassa sallittu vähimmäistaso, lukuun ottamatta sopeuttamistapauksia, ja — ostajan omista varoista suoritetut käteismaksut. Luoton alkamisajankohtana tai sitä ennen suoritetut maksut, joita ei pidetä käteismaksuina, sisällytetään lahja-asteen laskemiseen.

d) Sopeuttamistoimen diskonttokorko: jos suoritetaan sopeuttaminen kehitysapurahoitukseen, sopeuttaminen samanlaiseksi tarkoittaa, että sopeuttamistoimessa on sama lahja-aste kuin alkuperäisessä tarjouksessa, joka on laskettu uudelleen sopeuttamispäivänä voimassa olevan diskonttokoron mukaan.

e) Paikalliskustannukset ja kolmansien maiden hankinnat sisällytetään lahja-asteen laskemiseen ainoastaan silloin, kun avustajavaltio rahoittaa ne.

f) Rahoituksen kokonaislahja-aste määräytyy siten, että kerrotaan rahoituksen jokaisen osan nimellisarvo vastaavasti kunkin osan lahja-asteella, lasketaan tulokset yhteen ja jaetaan kokonaissumma osien kokonaisnimellisarvolla.

g) Tietyn avustusluoton diskonttokorko on ilmoittamisajankohtana voimassa oleva korko. Välittömän ilmoituksen yhteydessä diskonttokorko on kuitenkin avustusluottoehtojen määrittämishetkellä voimassa oleva korko. Diskonttokoron muuttuminen luoton kestoaikana ei muuta luoton lahja-astetta.

h) Jos valuuttaa muutetaan ennen sopimuksen tekemistä, ilmoitusta on tarkistettava. Lahja-asteen laskemisessa käytettävä diskonttokorko on tarkistusajankohtana voimassa ollut taso. Tarkistusta ei tarvitse tehdä, jos vaihtoehtoinen valuutta ja kaikki tarvittava tieto lahja-asteen laskemiseksi on sisällytetty alkuperäiseen ilmoitukseen.

i) Huolimatta g kohdan määräyksistä, avustuspuiteluoton mukaisesti aloitettujen yksittäisten toimien lahja-asteen laskemisessa käytettävä diskonttokorko on alun perin puiteluoton yhteydessä ilmoitettu korko.

39 SIDOTUN AVUN KELPOISUUSAIKA

a) Osallistujat eivät saa vahvistaa sidotun avun ehtoja pidemmäksi aikaa kuin kahdeksi vuodeksi riippumatta siitä, liittyykö apu yksittäisten toimien rahoitukseen tai avun myöntämistä koskevaan pöytäkirjaan, puiteluottoon tai vastaavaan sopimukseen. Avun myöntämistä koskevan pöytäkirjan, puiteluoton tai vastaavan sopimuksen osalta kelpoisuusaika alkaa allekirjoittamishetkestä ja niistä on ilmoitettava 56 artiklan mukaisesti. Puiteluoton jatkamisesta on ilmoitettava ikään kuin se olisi uusi toimi, ja siihen on liitettävä ilmoitus, jossaselitetään että kyse on puiteluoton jatkamisesta ja että puiteluottoa jatketaan ilmoittamisajankohtana sallituin ehdoin. Yksittäisten toimien osalta, mukaan lukien avustusten myöntämistä koskevan pöytäkirjan, puiteluoton tai vastaavan sopimuksen yhteydessä ilmoitetut toimet, kelpoisuusaika alkaa sitoumuksen ilmoituspäivästä joko 55 tai 56 artiklan mukaisesti.

b) Kun valtio on ensimmäistä kertaa menettänyt oikeuden Maailmanpankin 17 vuoden lainoihin, olemassa olevien ja uusien sidotun avun myöntämistä koskevien pöytäkirjojen ja puiteluottojen kelpoisuus on rajoitettava yhteen vuoteen siitä, kun valtion luokitusta on muutettu 34 artiklan b kohdassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti.

c) Tällaisten pöytäkirjojen ja puiteluottojen jatkaminen on mahdollista ainoastaan ehdoilla, jotka vastaavat tämän järjestelyn 34 ja 35 artiklan määräyksiä sen jälkeen, kun — valtioiden luokitus on muuttunut ja — järjestelyn määräyksiä on muutettu. Näissä olosuhteissa olemassa olevia ehtoja voidaan noudattaa 38 artiklassa määritetyn diskonttokoron muuttumisesta huolimatta.

40 SIDOTTUA APUA KOSKEVA POIKKEAMATTOMUUSSITOUMUS

a) Osallistujat eivät myönnä sidottua apua, — jonka lahja-aste on pienempi kuin 35 prosenttia tai, jos edunsaaja on vähiten kehittynyt maa, pienempi kuin 50 prosenttia tai — joka ei ole 34 artiklan mukaisten tuen kelpoisuutta koskevien määräysten mukaista, lukuun ottamatta 36 artiklassa tarkoitettuja poikkeuksia.

b) Järjestelyn 40 artiklan a kohdan ensimmäisestä luetelmakohdasta huolimatta vähimmäislahja-asteeseen liittyviä rajoituksia ei sovelleta 58 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa määritettyyn tekniseen tukeen.

c) Järjestelyn 40 artiklan a kohdan toisesta luetelmakohdasta huolimatta poikkeava tarjous voidaan hyväksyä yhdellä seuraavista tavoista: — järjestelyn 71—77 artiklan mukaista yhteinen kanta -menettelyä soveltamalla, — esittämällä oikeutetut tukiperusteet, joita huomattava osa osallistujista kannattaa 62 ja 63 artiklan mukaisesti, tai — järjestelyn 65 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti pääsihteerille toimitetulla kirjeellä, mitä menettelyä on pidettävä poikkeuksellisena ja harvoin kysymykseen tulevana.

41 SOPEUTTAMINEN

a) Osallistujat voivat sopeuttaa ehtojaan tapauksesta riippuen joko 55 tai 56 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti ilmoitettuihin ehtoihin. Sopeutetun tuen voimassaoloaika ei saa olla pidempi kuin sopeutuksen kohteena olevien ehtojen kelpoisuusaika.

b) Osallistujat sopeuttavat ehtoja tukemalla järjestelyn mukaisia ehtoja, ellei alkuperäinen tarjous itse ole järjestelyn vastainen. Osallistujan, joka aikoo sopeuttaa ehtonsa toisen osallistujan ilmoittamiin ehtoihin, on noudatettava tapauksesta riippuen joko 60 tai 61 artiklan mukaisia menettelyjä.

c) Osallistujan, joka aikoo sopeuttaa ehtojaan järjestelyyn kuulumattoman tarjoamiin poikkeaviin ehtoihin, on noudatettava 53 artiklan mukaisia menettelyjä.

IV LUKU

MENETTELYT

1 jakso: Vientiluottoja ja kauppaan liittyviä avustuksia koskevat yhteiset määräykset

42 SITOUMUS

Sitoumuksella tarkoitetaan kaikenlaisia lausuntoja, joissa vastaanottajamaalle, ostajalle, luotonsaajalle, viejälle tai rahoituslaitokselle ilmoitetaan halukkuudesta tai aikomuksesta myöntää julkista tukea.

43 TIUKKA SITOUTUMINEN

Osallistujat ottavat huomioon johdannossa tehdyn sitoutumisen ja tunnustavat tietyn toimen luottoehtoja koskevan yhteisen kannan määrittämisestä saatavan edun sekä sitoutuvat tiukasti:

— noudattamaan ehdottomasti ilmoitusmenettelyjä ja erityisesti ilmoittamaan sitoumuksesta ennakolta viimeistään sitä varten määrättynä ajankohtana,

— toimittamaan kaikki liitteessä IV tai V olevassa mallilomakkeessa vaaditut tiedot,

— vastaamaan välittömästi 67 ja 68 artiklan mukaisesti tehtyihin kyselyihin,

— vaihtamaan tietoa mahdollisimman aikaisessa vaiheessa 70—77 artiklan mukaisesti, jotta päästäisiin sopimukseen tiettyjen toimien luottoehtoja koskevasta yhteisestä kannasta,

— suhtautumaan myönteisesti suullisia neuvotteluja koskeviin pyyntöihin,

— välttämään sellaisia toimia, joiden myötä neuvottelu- ja ilmoitusmenettelyt menettäisivät merkityksensä sen vuoksi, että osallistujilla on liian vähän aikaa keskustella kyseisestä toimesta.

44 VASTAUSAIKA

Järjestelyn 67—70 artiklan mukaisen tiedonvaihdon yhteydessä osallistujan on kerrottava muille osallistujille luottoehdoista, joita se aikoo tietyn toimen yhteydessä tukea, ja se voi pyytää vastaavaa tietoa muilta osallistujilta. Jos kyselyn tehnyt osallistuja ei ole saanut vastausta seitsemän vuorokauden kuluessa, se voi olettaa muiden osallistujien tukevan toimea edullisimmilla järjestelyn sallimilla luottoehdoilla. Kiireellisissä tapauksissa kyselyn tekevä osallistuja voi pyytää nopeampaa vastausta.

45 MALLILOMAKE ILMOITUKSILLE

Järjestelyssä tarkoitettujen menettelyjen edellyttämät ilmoitukset laaditaan liitteessä IV tai V olevan mallilomakkeen mukaisesti ja ilmoituksessa on mainittava mallilomakkeessa esitetyt tiedot; lisäksi sihteeristölle on toimitettava ilmoitusten kaksoiskappale.

46 JULKISTA TUKEA KOSKEVA TIETO

Kun osallistuja sitoutuu sellaisen julkisen tuen myöntämiseen, josta se on ilmoittanut 47—56, 60 ja 61 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti, sen on ilmoitettava sitoumuksestaan muille osallistujille ja mainittava asianomaisen OECD:n luotonantajien ilmoituksia koskevan CRS-järjestelmän (Creditor Reporting System) 1 c -ilmoituslomakkeen viitenumero.

2 jakso: Vientiluottoja koskevat ilmoitusmenettelyt

47 POIKKEUKSET: ENNAKKOILMOITUS- JA KESKUSTELUMENETTELY

a) Osallistujien odotetaan noudattavan 27 artiklan mukaista poikkeamattomuussitoumusta sekä yleensä järjestelyn sääntöjä. Jos osallistuja aikoo kuitenkin ääritapauksissa tukea järjestelystä poikkeavia ehtoja, sen on ilmoitettava kaikille muille osallistujille ehdoista, joita se aikoo tukea, viimeistään 10 vuorokautta ennen sitoutumista tukeen. Jos joku toinen osallistuja pyytää keskusteluja näiden 10 vuorokauden aikana, aloitteen tehneen osallistujan on odotettava vielä toiset kymmenen vuorokautta, ennen kuin se sitoutuu tukemaan kyseisiä ehtoja. Yleensä tämä neuvottelu tapahtuu reaaliaikaisilla viestimillä eli esimerkiksi OECD:n on-line-tietojärjestelmän (OLIS) avulla.

b) Jos aloitteen tehnyt osallistuja muuttaa aikomuksiaan tai peruuttaa aikeensa tukea ilmoitettuja poikkeavia ehtoja, sen on ilmoitettava tästä välittömästi muille osallistujille.

48 SALLITUT POIKKEUKSET: ENNAKKOILMOITUS- JA KESKUSTELUMENETTELY

a) Osallistujan on ilmoitettava kaikille muille osallistujille vähintään 10 vuorokautta ennen sitoumuksen tekemistä aikomuksestaan soveltaa vähimmäistakuumaksun viitearvoa pienempää takuumaksua (takuumaksuun liittyviä edellytyksiä koskevien tarkistusten jälkeen) silloin, kun maakohtainen luottoriski on joko siirretty/poistettu tai rajoitettu/poissuljettu koko lainan takaisinmaksuvelvoitteen keston ajaksi 27 artiklan b kohdan mukaisesti. Ilmoitukseen on sisällytettävä selitys ja perustelut liitteessä V olevan 9 kohdan mukaisesti. Jos toinen osallistuja pyytää keskusteluja näiden 10 vuorokauden aikana, aloitteen tehneen osallistujan on odotettava vielä toiset kymmenen vuorokautta. Jos vähimmäistakuumaksun viitearvo alitetaan vähintään 25 prosentilla, ilmoituksen tehneen osallistujan on ilmoitettava asiasta kaikille muille osallistujille vähintään 20 vuorokautta ennen sitoumuksen tekemistä ( 9 ).

49 SALLITUT POIKKEUKSET: ENNAKKOILMOITUS ILMAN KESKUSTELUJA

a) Osallistujan on ilmoitettava kaikille muille osallistujille vähintään 10 vuorokautta ennen sitoumuksen tekemistä aikoessaan: 1. tukea luokkaan I kuuluvalle maalle myönnettävää luottoa, jonka takaisinmaksuaika on pidempi kuin viisi vuotta mutta enintään kahdeksan ja puoli vuotta, 2. olla noudattamatta 13 artiklan a ja b kohdassa ja 14 artiklan a kohdassa tarkoitettuja tavanomaisia pääoman kuoletukseen tai koronmaksuun liittyviä käytäntöjä, 3. myöntää tukea muuta voimalaitosta kuin ydinvoimalaitosta koskevalle luotolle, jonka takaisinmaksuaika on pidempi kuin 10 artiklan mukainen vastaava enimmäisaika, mutta enintään 11 artiklan a kohdan mukaiset kaksitoista vuotta, tai ▼M1 ————— ▼B 5. soveltaa alennusta valtion luottoriskin vähimmäistakuumaksun viitearvoon 22 artiklan f kohdan mukaisesti.

b) Jos aloitteen tehnyt osallistuja muuttaa aikomuksiaan tai peruuttaa aikeensa tukea ilmoitettuja poikkeavia ehtoja, sen on ilmoitettava tästä välittömästi kaikille osallistujille.

50 POIKKEUKSIIN SOPEUTTAMINEN

Osallistujan, joka aikoo sopeuttaa ehtojaan ilmoitettuihin poikkeaviin ehtoihin, on noudatettava jäljempänä määrättyjä menettelyjä.

Ellei aloitteen tehnyt osallistuja ole ilmoittanut peruuttaneensa aikomuksensa poiketa määräyksistä, muut osallistujat voivat myöntää 47 artiklan mukaisen tarkoituksenmukaisen odotusajan päätyttyä tukea seuraavasti:

— kun on kyse ”sopeuttamisesta samanlaiseksi” eli ehdoista, jotka sisältävät poikkeuksen kanssa samanlaisen osatekijän, mutta jotka ovat muilta osin järjestelyn mukaisia, ehtojensa sopeuttamiseen pyrkivän osallistujan on ilmoitettava sopeuttamisaikeistaan mahdollisimman aikaisessa vaiheessa, tai

— kun on kyse alkuperäisestä poikkeuksesta lähtöisin olevasta muusta kuin samanlaiseksi sopeuttamisesta eli mistä tahansa luottoehtojen osatekijästä, johon sovelletaan 29 artiklan mukaisia rajoituksia, ehtojaan sopeuttamaan pyrkivän osallistujan on ilmoitettava uudesta poikkeuksesta, toimitettava ilmoitus viisi vuorokautta ennakolta ja aloitettava viisi vuorokautta kestävät keskustelut sekä odotettava niiden päättymistä. Tämä menettely voi olla samanaikainen aloitteen tehneen osallistujan aloittaman ennakkoilmoitus- ja keskustelumenettelyn kanssa, mutta se ei voi päättyä ennen 47 artiklan a kohdassa tarkoitetun 10 tai 20 vuorokauden määräajan päättymistä.

51 SALLITTUIHIN POIKKEUKSIIN SOPEUTTAMINEN

Osallistujan, joka aikoo sopeuttaa ehtojaan sallittuun poikkeukseen, on noudatettava jäljempänä määrättyjä menettelyjä.

Ellei aloitteen tehnyt osallistuja ole ilmoittanut peruuttaneensa aikomuksensa tukea sallittuihin poikkeuksiin kuuluvia luottoehtoja, osallistujat voivat tapauksesta riippuen 48 tai 49 artiklan mukaisen odotusajan umpeuduttua myöntää tukea seuraavasti:

— kun on kyse ”sopeuttamisesta samanlaiseksi” eli ehdoista, jotka sisältävät sallitun poikkeuksen kanssa samanlaisen osatekijän, mutta jotka ovat muilta osin järjestelyn mukaisia, ehtojensa sopeuttamiseen pyrkivän osallistujan on ilmoitettava sopeuttamisaikeistaan mahdollisimman aikaisessa vaiheessa, tai

— kun on kyse alkuperäisestä ilmoituksesta lähtöisin olevasta muusta kuin samanlaiseksi sopeuttamisesta eli mistä tahansa luottoehtojen osatekijästä, johon sovelletaan 29 artiklan mukaisia rajoituksia, ehtojaan sopeuttamaan pyrkivän osallistujan on laadittava uusi ilmoitus, toimitettava ennakkoilmoitus viisi vuorokautta ennakolta ja odotettava tämän menettelyn päättymistä. Ennakkoilmoitusmenettely voi olla samanaikainen aloitteen tehneen osallistujan aloittaman ennakkoilmoitusmenettelyn kanssa, mutta se ei voi tapauksesta riippuen päättyä ennen 48 tai 49 artiklassa tarkoitetun 10 vuorokauden määräajan päättymistä.

Sihteeristö tallentaa sähköiseen tietojenvaihtojärjestelmään vähimmäistakuumaksujen viitearvoihin liittyviä yksittäisiä sopeuttamisilmoituksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot.

52 EHTOJEN SOPEUTTAMINEN POIKKEAVIIN EHTOIHIN, JOISTA EI OLE ILMOITETTU

a) Osallistujan, joka aikoo sopeuttaa ehtojaan sellaisiin oletetusti poikkeaviin ehtoihin, joista toinen osallistuja ei ole ilmoittanut ja jotka koskevat joko yksittäistä tointa tai puiteluottoa, on mahdollisuuksiensa mukaan pyrittävä selvittämään, tarjotaanko tällaisia ehtoja. Ehtojaan sopeuttamaan pyrkivän osallistujan katsotaan hoitaneen tämän velvoitteen ja olevan siten oikeutettu sopeuttamaan ehtonsa sen jälkeen, kun se on ilmoittanut toiselle osallistujalle reaaliaikaisilla viestimillä (esimerkiksi OLIS) aikomuksestaan sopeuttaa ehtoja, mutta ei ole saanut kolmen työpäivän kuluessa (ilmoituksen vastaanottopäivä pois lukien) vahvistusta siitä, että poikkeavia ehtoja ei sovelleta.

b) Puiteluottoehtoihin sopeuttaminen voidaan toteuttaa yksittäisen toimen tai puiteluoton yhteydessä: kummassakin tapauksessa ehtojaan sopeuttavan osallistujan tarjous raukeaa viimeistään sopeuttamisen kohteena olevan puiteluoton raukeamishetkellä.

c) Osallistujan, joka aikoo sopeuttaa ehtojaan toisen osallistujan poikkeaviin ehtoihin, on noudatettava — samanlaiseksi sopeuttamisen yhteydessä tapauksesta riippuen joko 50 tai 51 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja menettelyjä, ja — muun kuin samanlaiseksi sopeuttamisen yhteydessä tapauksesta riippuen joko 50 tai 51 artiklan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettuja menettelyjä.

53 EHTOJEN SOPEUTTAMINEN JÄRJESTELYYN KUULUMATTOMAN TARJOAMIIN EHTOIHIN

a) Ennen kuin osallistuja pyrkii sopeuttamaan ehtojaan järjestelyyn kuulumattoman tarjoamiin oletetusti poikkeaviin ehtoihin, osallistujan on pyrittävä parhaansa mukaan varmistamaan, että näille ehdoille myönnetään julkista tukea. Osallistuja kertoo muille osallistujille näiden pyrkimysten luonteesta ja tuloksista.

b) Osallistujan, joka aikoo sopeuttaa ehtojaan järjestelyyn kuulumattoman tarjoamiin poikkeaviin ehtoihin, on noudatettava 47 artiklan a kohdan mukaista ennakkoilmoitus- ja keskustelumenettelyä.

3 jakso: Kauppaan liittyviä avustuksia koskevat ilmoitusmenettelyt

54 POIKKEUKSET: ENNAKKOILMOITUS- JA KESKUSTELUMENETTELY

a) Osallistujien odotetaan noudattavan 35 artiklassa määritettyä poikkeamattomuussitoumusta sekä yleensä järjestelyn mukaisia sääntöjä. Jos osallistuja ääritapauksissa kuitenkin aikoo tehdä aloitteen järjestelystä poikkeavien ehtojen tukemiseksi, sen on ilmoitettava 55 ja 56 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti muille osallistujille ehdoista, joita se aikoo tukea. Sanottu ei kuitenkaan rajoita 40 artiklan b kohdan mukaisia menettelyjä ja olosuhteita.

b) Jos aloitteen tekijä muuttaa aikomuksiaan tai peruuttaa aikeensa tukea ilmoitettuja poikkeavia ehtoja, sen on ilmoitettava tästä välittömästi muille osallistujille.

55 ENNAKKOILMOITUS

a) Osallistujan on tehtävä ennakkoilmoitus aikoessaan myöntää julkista tukea — kauppaan liittyvälle sitomattomalle avulle, jonka arvo on vähintään kaksi miljoonaa SDR ja jonka lahja-aste on pienempi kuin 80 prosenttia, — kauppaan liittyvälle sitomattomalle avulle, jonka arvo on vähemmän kuin kaksi miljoonaa SDR ja jonka (DAC:n määrittämä) lahja-aste on pienempi kuin 50 prosenttia, — kauppaan liittyvälle sidotulle avulle, jonka arvo on vähintään kaksi miljoonaa SDR ja jonka lahja-aste on pienempi kuin 80 prosenttia, tai — kauppaan liittyvälle sidotulle avulle, jonka arvo on vähemmän kuin kaksi miljoonaa SDR ja jonka lahja-aste on pienempi kuin 50 prosenttia.

b) Ennakkoilmoitus on tehtävä viimeistään 30 työpäivää ennen tarjouksen jättö- tai sitoumuksen tekopäivää riippuen siitä, kumpi ajankohta on aikaisempi.

c) Edellä mainitun 55 artiklan a kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisesti tehtyyn ennakkoilmoitukseen, joka liittyy yli 50 miljoonan SDR:n suuruisiin hankkeisiin, on sisällytettävä hankkeesta lisätietoa, jossa selvitetään minkä vuoksi hanke on ilmoituksen tekevän osallistujan mielestä oikeutettu sidottuun apuun edellä 35 artiklan b kohdassa määritettyjen ratkaisevien perusteiden mukaisesti.

d) Jos aloitteen tekevä osallistuja muuttaa aikomuksiaan tai peruuttaa aikeensa tukea ilmoitettuja poikkeavia ehtoja, se ilmoittaa tästä välittömästi kaikille muille osallistujille.

e) Tämän artiklan määräyksiä sovelletaan sidottuun apuun, joka on osa edellä 33 artiklassa tarkoitettua yhdistelmärahoitusta.

56 VÄLITÖN ILMOITUS

Osallistuja ilmoittaa muille osallistujille välittömästi eli kahden työpäivän kuluessa sitoumuksen tekemisestä, tukeeko se julkisesti kauppaan liittyvää sidottua apua, jonka arvo on joko

— vähintään kaksi miljoonaa SDR ja lahja-aste vähintään 80 prosenttia, tai

— vähemmän kuin kaksi miljoonaa SDR ja lahja-aste vähintään 50 prosenttia.

Osallistujan on myös ilmoitettava välittömästi kaikille muille osallistujille avustuksen myöntämistä koskevan pöytäkirjan, puiteluoton tai muun vastaavan sopimuksen allekirjoittamisesta.

57 SITOMATONTA APUA KOSKEVAT POIKKEUKSET

Sitomattomasta kehitysapurahoituksesta ei tarvitse ilmoittaa, jos sen arvo on

— vähintään kaksi miljoonaa SDR ja lahja-aste vähintään 80 prosenttia, tai

— vähemmän kuin kaksi miljoonaa SDR ja lahja-aste (DAC:n määrittämä) vähintään 50 prosenttia.

58 TEKNISTÄ TUKEA JA PIENIÄ HANKKEITA KOSKEVAT POIKKEUKSET

Seuraavissa tapauksissa ei sovelleta 55 ja 56 artiklan mukaisia ilmoitusmenettelyjä:

— tekninen tuki : sidottu apu, jossa julkisen kehitystuen osuus koostuu yksinomaan teknisestä yhteistyöstä, jonka osuus on joko vähemmän kuin kolme prosenttia toimen kokonaisarvosta tai jonka arvo on vähemmän kuin miljoona Yhdysvaltain dollaria, riippuen siitä, kumpi määrä on alhaisempi, ja

— pienet hankkeet : alle yhden miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoiset pääomatavaraa koskevat hankkeet, jotka rahoitetaan kokonaisuudessaan kehitysapulahjoituksista.

59 AVUSTUSTEN SITOVUUS

Osallistuja voi pyytää lisätietoja kaikenmuotoisen avun sitovuudesta 31 artiklan c kohdan mukaisesti.

60 ENNAKKOILMOITUKSIIN SOPEUTTAMINEN

Osallistujan, joka aikoo sopeuttaa ehtojaan ennakolta ilmoitetun sidotun avun ehtoihin, on noudatettava jäljempänä määrättyjä menettelyjä.

Jos aloitteen tehnyt osallistuja ei ole ilmoittanut peruuttaneensa aikomustaan myöntää tukea, muut osallistujat voivat 55 artiklan b kohdassa tarkoitetun 30 työpäivän määräajan päätyttyä myöntää sidottua apua seuraavasti:

— kun on kyse ”samanlaiseksi sopeuttamisesta” eli samaan lahja-asteeseen johtavista ehdoista, ehtoja sopeuttavan osallistujan on tehtävä ilmoitus sopeuttamisaikeistaan mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, tai

— kun on kyse alkuperäisestä ilmoituksesta johtuvasta ”muusta kuin samanlaiseksi sopeuttamisesta” eli mistä tahansa ehtojen poikkeavasta osatekijästä, johon sovelletaan 41 artiklan mukaisia rajoituksia, ehtojaan sopeuttavan osallistujan on aloitettava viisi vuorokautta kestävä ennakkoilmoitusmenettely ja odotettava sen päättymistä. Tämä menettely voi olla samanaikainen alkuperäisen ilmoituksen tehneen osallistujan aloittaman ennakkoilmoitus- ja keskustelumenettelyn kanssa, mutta se ei saa päättyä ennen 55 artiklan b kohdassa tarkoitetun 30 työpäivän määräajan päättymistä.

61 VÄLITTÖMIIN ILMOITUKSIIN SOPEUTTAMINEN

Osallistujan ei tarvitse tehdä ennakkoilmoitusta aikoessaan sopeuttaa ehtojaan sellaisiin ehtoihin, joihin on sovellettu 56 artiklan mukaista välitöntä ilmoitusta.

4 jakso: Kauppaan liittyviä avustuksia koskevat neuvottelumenettelyt

62 NEUVOTTELUJEN TARKOITUS

a) Osallistuja, joka haluaa selvennystä sidotun avun mahdollisiin kaupallisiin perusteluihin, voi pyytää, että sille toimitetaan täydellinen avustuksen laatua koskeva arviointi (joka on yksilöity liitteessä VI).

b) Osallistuja voi lisäksi pyytää 57 artiklan mukaisia neuvotteluja muiden osallistujien kanssa. Näihin liittyy 69 artiklassa tarkoitettuja suullisia neuvotteluja, joissa keskustellaan siitä, — täyttääkö apua koskeva tarjous 34 ja 35 artiklan vaatimukset, ja — voidaanko aputarjous tarvittaessa perustella huolimatta siitä, että se ei täytä 34 ja 35 artiklan mukaisia vaatimuksia.

63 NEUVOTTELUJEN LAAJUUS JA AJOITUS

a) Neuvottelujen aikana osallistuja voi pyytää muun muassa seuraavanlaista tietoa: — yksityiskohtaisen toteutettavuustutkimuksen tai hankkeen arvioinnin tulokset, — onko olemassa kilpaileva muuta kuin pehmeäehtoista rahoitusta tai kehitysapurahoitusta koskeva tarjous, — hankkeen tuottamat ja säästämät valuutat, — toimitaanko yhteistyössä monikansallisten järjestöjen, kuten Maailmanpankin, kanssa, — onko kansainvälistä tarjouskilpailua (ICB), erityisesti jos rahoituksen myöntäjämaan toimittaja on antanut edullisimmaksi arvioidun tarjouksen, — ympäristövaikutukset, — yksityisen sektorin osallistuminen, — pehmeäehtoisia luottoja tai avustusluottoja koskevien ilmoitusten ajoitus (esimerkiksi kuusi kuukautta ennen tarjousten antamisajan päättymistä tai sitoumuksen ajankohtaa).

b) Neuvottelut on saatettava päätökseen ja sihteeristön on toimitettava molempien 62 artiklassa olevien kysymysten vastaukset osallistujille viimeistään 10 työpäivää ennen tarjousten antamisajan päättymistä tai sitoumuspäivää riippuen siitä, kumpi ajankohta on aikaisempi. Jos osallistujien välisissä neuvotteluissa esiintyy erimielisyyksiä, sihteeristö pyytää muita osallistujia ilmaisemaan asiasta mielipiteensä viiden työpäivän kuluessa. Se kertoo näistä mielipiteistä ilmoituksen tehneelle osallistujalle, jonka on harkittava uudelleen asiassa etenemistä, jos apua koskevalle tarjoukselle ei ole merkittävästi tukea.

64 SUURIA HANKKEITA KOSKEVAT NEUVOTTELUMENETTELYT

Jos osallistuja ei ole tyytyväinen 55 artiklan c kohdan mukaisesti toimitettuun hanketta koskevaan lisätietoon se voi pyytää uusia lisätietoja. Osallistuja voi tämän jälkeen pyytää 63 artiklan mukaisia neuvotteluja. Näissä neuvotteluissa korostetaan tuen tarvetta tarkasteltaessa erityisesti rahoituksen todennäköistä saatavuutta joko markkinoiden tai tämän järjestelyn ehdoilla.

65 NEUVOTTELUJEN TULOS

a) Jos rahoituksen myöntävä maa haluaa jatkaa hanketta tuen puuttumisesta huolimatta, sen on ilmoitettava ennakolta aikeistaan muille osallistujille viimeistään 60 vuorokautta neuvottelujen päättymisen eli puheenjohtajan päätelmien hyväksymisen jälkeen. Rahoituksen myöntävän maan on myös laadittava OECD:n pääsihteerille kirje, jossa se kertoo neuvottelujen tuloksista ja selvittää ne muut kuin kauppaan liittyvät ratkaisevan tärkeät kansalliset edut, joiden vuoksi sen on toteutettava kyseinen toimi. Osallistujat olettavat, että tällainen menettely on poikkeuksellinen ja että sitä käytetään harvoin.

b) Rahoituksen myöntävä maa ilmoittaa välittömästi osallistujille kirjeen lähettämisestä OECD:n pääsihteerille ja liittää ilmoitukseen kaksoiskappaleen kirjeestä. Rahoituksen myöntävä maa tai muu osallistuja ei saa tehdä sidottua apua koskevaa sitoumusta ennen kuin 10 työpäivää mainitun ennakkoilmoituksen lähettämisen jälkeen. Kun kyse on hankkeista, joiden osalta neuvottelumenettelyn aikana yksilöitiin kilpailevia kaupallisia tarjouksia, edellä mainittua 10 työpäivän määräaikaa pidennetään 15 päivään.

c) Sihteeristö seuraa neuvottelujen edistymistä ja tuloksia.

5 jakso: Vientiluottoja ja kauppaan liittyviä avustuksia koskevat tiedonvaihtomenettelyt

66 YHTEYSTAHOT

Kaikki tiedonannot kussakin valtiossa olevien nimettyjen yhteystahojen välillä tehdään reaaliaikaisilla viestimillä (esimerkiksi OLIS), ja ne ovat luottamuksellisia.

67 KYSELYJEN LAAJUUS

a) Osallistuja voi tiedustella toiselta osallistujalta tämän suhtautumista kolmanteen maahan, kolmannen maan toimielimeen tai tiettyyn kaupantekotapaan.

b) Osallistuja, joka on vastaanottanut julkista tukea koskevan hakemuksen, voi toimittaa toiselle osallistujalle kyselyn ja esittää siinä edullisimmat luottoehdot, joita kyselyn tekevä osallistuja olisi halukas tukemaan.

c) Osallistuja, jolla on syytä olettaa toisen osallistujan myöntäneen järjestelystä poikkeavaa julkista tukea, voi toimittaa tälle osallistujalle kyselyn, jossa se esittää kyseisten olettamusten yksityiskohdat.

d) Jos kysely toimitetaan useammalle kuin yhdelle osallistujalle, siihen on liitettävä luettelo vastaanottajista.

e) Sihteeristölle on lähetettävä kaksoiskappale kaikista kyselyistä.

68 VASTAUSTEN LAAJUUS

a) Osallistujan, jolle kysely on osoitettu, on vastattava siihen seitsemän vuorokauden kuluessa ja annettava vastauksessaan mahdollisimman paljon tietoa asiasta. Osallistujan on esitettävä vastauksessa mahdollisimman tarkkaan se päätös, joka todennäköisesti tehdään. Tarvittaessa sen on toimitettava mahdollisimman pian täydellinen vastaus. Sihteeristölle ja muille kyselyn vastaanottajille on toimitettava kaksoiskappaleet vastauksesta.

b) Jos kyselyyn annetusta vastauksesta tulee myöhemmin jostain syystä pätemätön, esimerkiksi sen vuoksi, että — on tehty hakemus tai hakemusta on muutettu tai se on peruutettu, tai — harkitaan muiden ehtojen soveltamista, asiasta on ilmoitettava viipymättä ja tästä vastauksesta on toimitettava kaksoiskappaleet muille kyselyn vastaanottajille ja sihteeristölle.

69 SUULLISET NEUVOTTELUT

a) Osallistujat suhtautuvat myönteisesti suullista neuvottelua koskeviin pyyntöihin ja vastaavat niihin viiden työpäivän kuluessa erityisesti, jos olemassa olevia tiedonvaihtomenettelyjä voidaan pitää riittämättöminä.

b) Kaikille osallistujille annetaan tiedoksi kaikki suullisia neuvotteluja koskevat pyynnöt. Neuvottelut järjestetään mahdollisimman pian mainitun viiden työpäivän määräajan päätyttyä.

c) Neuvotteluja pyytävä osallistuja toimii puheenjohtajana ja vastaa kaikille osallistujille sopivan kokousajan ja -paikan järjestämisestä. Nämä tiedot välitetään muille osallistujille.

d) Jos neuvottelujen kohteena oleva toimi on jo toteutettu, asianomaiset osallistujat valitsevat keskuudestaan puheenjohtajan. Jos neuvottelua ei järjestetä Pariisissa sijaitsevassa OECD:n päämajassa, neuvotteluja pyytävä osallistuja vastaa sihteeripalveluista, mukaan lukien tarvittaessa tulkkaus.

e) Sihteeristö toimittaa neuvottelujen tulokset viipymättä kaikille osallistujille. Jos sihteeristö ei pysty osallistumaan muualla kuin OECD:n päämajassa järjestettävään kokoukseen, puheenjohtaja varmistaa, että sille kerrotaan neuvottelujen tuloksista.

f) Puheenjohtaja huolehtii yhdessä sihteeristön kanssa tarvittavien seurantatoimenpiteiden koordinoinnista.

g) Tietojenvaihdon tai suullisten neuvottelujen tuloksena voidaan laatia yhteinen kanta.

70 YHTEISET KANNAT

Yhteinen kanta on osallistujien välinen sopimus julkisen tuen perusteista tietyn toimen yhteydessä tai tietyissä olosuhteissa. Siihen voi sisältyä järjestelyn sallimia ehtoja edullisempia tai heikompia ehtoja. Hyväksytyn yhteisen kannan mukaisia sääntöjä sovelletaan järjestelyn sääntöjen sijasta ainoastaan yhteisessä kannassa yksilöidyn toimen tai siinä yksilöityjen olosuhteiden yhteydessä.

71 YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVAT MENETTELYT JA NIIDEN MUOTO

a) Yhteisiä kantoja koskevat ehdotukset toimitetaan yksinomaan sihteeristölle. Sihteeristö toimittaa yhteistä kantaa koskevan ehdotuksen kaikille osallistujille ja myös DAC:n yhteystahoille, jos asia koskee sidottua apua. Ehdotuksen tekijää ei mainita yhteisiä kantoja koskevassa rekisterissä OLIS:n ”ilmoitustaululla” (Bulletin Board). Sihteeristö voi kuitenkin pyynnöstä nimetä suullisesti ehdotuksen tekijän osallistujalle tai DAC:n jäsenelle. Sihteeristö pitää kirjaa tällaisista pyynnöistä.

b) Yhteistä kantaa koskeva ehdotus päivätään ja se on tehtävä seuraavassa muodossa: — viitenumero, jonka jälkeen lisätään sanat ”yhteinen kanta”, — tuojamaan ja ostajan nimi, — hankkeen nimi tai kuvaus mahdollisimman täsmällisesti, jotta hanke voidaan yksilöidä, — ehdotuksen esittäneen maan ennakoimat ehdot, — ehdotus yhteiseksi kannaksi, — tiedossa olevien kilpailevien tarjoajien kansallisuus ja nimi, — kaupallisten tarjousten ja rahoitustarjousten viimeinen antamispäivä ja tarjouksen numero, jos se on tiedossa sekä — muut tarvittavat tiedot, mukaan lukien syyt yhteisen kannan ehdottamiselle, hanketta koskevien tutkimusten saatavuus ja/tai eritysolosuhteet.

c) Järjestelyn 34 artiklan b kohdan 4 alakohdan mukaisesti tehty yhteistä kantaa koskeva ehdotus on toimitettava sihteeristölle ja sen kaksoiskappale on lähetettävä muille osanottajille. Yhteistä kantaa koskevan ehdotuksen tehneen osallistujan on selvitettävä perusteellisesti syyt, joiden vuoksi maan luokituksen olisi sen mielestä poikettava 34 artiklan b kohdassa määritetystä menettelystä.

72 VASTAUKSET YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVIIN EHDOTUKSIIN

a) Vastaukset on annettava 20 vuorokauden kuluessa, vaikkakin osallistujia kehotetaan vastaamaan yhteistä kantaa koskevaan ehdotukseen mahdollisimman nopeasti.

b) Vastauksessa voidaan pyytää lisätietoja, hyväksyä tai hylätä ehdotus, ehdottaa muutosta yhteiseen kantaan tai esittää vaihtoehtoinen ehdotus yhteiseksi kannaksi.

c) Sellaisen osallistujan, joka ilmoittaa, että se ei voi ottaa asiaan kantaa, koska viejä tai rahoitusta saavan maan viranomaiset eivät ole ottaneet siihen yhteyttä hankkeelle myönnettävää avustusta koskevassa asiassa, katsotaan hyväksyneen ehdotuksen yhteiseksi kannaksi. Jos kyseiseen osallistujaan otetaan yhteyttä yhteisen kannan voimaantulon jälkeen, se voi soveltaa 77 artiklan a—d kohdassa tarkoitettuja menettelyjä halutessaan soveltaa yhteisessä kannassa määritettyjä ehtoja pehmeämpiä ehtoja.

73 YHTEISTEN KANTOJEN HYVÄKSYMINEN

a) Sihteeristö kertoo 20 vuorokauden kuluttua kaikille osallistujille yhteistä kantaa koskevan ehdotuksen tilanteesta. Jos kaikki osallistujat eivät ole hyväksyneet yhteistä kantaa, mutta kukaan ei ole sitä hylännyt, ehdotus jätetään odottamaan vielä kahdeksan vuorokauden ajaksi.

b) Tämän ylimääräisen määräajan päätyttyä sellaisen osallistujan, jotka ei ole nimenomaisesti hylännyt yhteistä kantaa koskevaa ehdotusta, katsotaan hyväksyneen yhteisen kannan. Osallistujat, mukaan lukien ehdotuksen tehnyt osallistuja, voivat kuitenkin hyväksyä yhteisen kannan sillä ehdolla, että yksi tai useampi osallistuja nimenomaisesti hyväksyy sen.

c) Jos osallistuja ei hyväksy yhtä tai useampaa yhteiseen kantaan sisältyvää osatekijää, se hyväksyy välillisesti kaikki muut yhteisen kannan osatekijät. Tällaisen osittaisen hyväksymisen vuoksi muut osallistujat voivat muuttaa suhtautumistaan ehdotettuun yhteiseen kantaan. Kaikki osallistujat voivat tarjota yhteiseen kantaan sisältymättömiä ehtoja tai sopeuttaa ehtojaan tällaisiin ehtoihin.

d) Yhteistä kantaa, jota ei ole hyväksytty, voidaan tutkia uudelleen 71 ja 72 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti. Tällöin osallistujien alkuperäiset päätökset eivät sido heitä.

74 YHTEISIÄ KANTOJA KOSKEVAT ERIMIELISYYDET

Jos ehdotuksen tehnyt osallistuja ja muutosta tai vaihtoehtoista kantaa ehdottanut osallistuja eivät pääse sopimukseen yhteisestä kannasta ylimääräisten kahdeksan vuorokauden aikana, osallistujat voivat keskinäisellä sopimuksellaan jatkaa määräaikaa. Sihteeristö ilmoittaa kaikille osallistujille määräajan jatkamisesta.

75 YHTEISEN KANNAN VOIMAANTULO

Sihteeristö ilmoittaa kaikille osallistujille yhteisen kannan voimaantulosta tai sen hylkäämisestä; yhteinen kanta tulee voimaan kolme vuorokautta tämän ilmoituksen tekemisen jälkeen. Sihteeristö julkaisee OLIS:ssa jatkuvasti päivitettyä luetteloa kaikista hyväksytyistä yhteisistä kannoista sekä sellaisista yhteisistä kannoista, joista ei vielä ole päätetty.

76 YHTEISTEN KANTOJEN VOIMASSAOLOAIKA

a) Yhteinen kanta on hyväksymisensä jälkeen voimassa kaksi vuotta voimaantulopäivästä, ellei sihteeristölle ilmoiteta, että yhteinen kanta ei enää ole tarkoituksenmukainen ja että kaikki osallistujat hyväksyvät tämän. Yhteisen kannan voimassaoloa voidaan pidentää kahdella vuodella, jos jokin osallistuja sitä pyytää 14 vuorokauden kuluessa sen voimassaolon päättymispäivästä. Yhteisen kannan voimassaolon pidentämisestä tämän jälkeen voidaan sopia saman menettelyn mukaisesti. Järjestelyn 34 artiklan b kohdan 4 alakohdan mukaisesti hyväksytty yhteinen kanta on voimassa, kunnes seuraavaa vuotta koskevat Maailmanpankin tiedot ovat käytettävissä.

b) Sihteeristö seuraa yhteisten kantojen tilanteen kehittymistä ja tiedottaa siitä säännöllisesti osallistujille pitämällä ajan tasalla OLIS:ssa olevaa luetteloa voimassa olevien yhteisten kantojen tilanteesta (the Status of Valid Common Lines). Sihteeristö muun muassa — lisää luetteloon uudet yhteiset kannat sen jälkeen, kun osallistujat ovat ne hyväksyneet, — muuttaa voimassaolon päättymispäivän silloin, kun osallistuja pyytää yhteisen kannan voimassaolon jatkamista, — poistaa luettelosta yhteiset kannat, joiden voimassaolo on päättynyt, ja — julkaisee neljännesvuosittain luettelon sellaisista yhteisistä kannoista, joiden voimassaolon on määrä päättyä seuraavan vuosineljänneksen aikana.

77 POIKKEUKSET YHTEISESTÄ KANNASTA

a) Osallistujan, joka aikoo tukea yhteisessä kannassa määritettyjä ehtoja suotuisampia ehtoja, on ilmoitettava aikomuksestaan kaikille osallistujille ja sihteeristölle vähintään 60 vuorokautta ennen sitoumuksen tekemistä.

b) Mainittuun ilmoitukseen on liitettävä selvitys syistä, joiden vuoksi osallistuja aikoo tukea yhteisessä kannassa määriteltyä suotuisampia ehtoja, sekä perustelut sille, miksi ne eivät johda ostopäätökseen (mukana mahdollisesti kansainvälisen tarjouskilpailun (ICB) tulos), johon avun saatavuus vaikuttaa.

c) Sihteeristö järjestää kyseisestä toimesta kiinnostuneen osallistujan pyynnöstä suullisen neuvottelun.

d) Jos suullisessa neuvottelussa ei pystytä vahvistamaan vaihtoehtoista yhteistä kantaa, osallistujat eivät saa tehdä sitoumusta suullisen neuvottelun jälkeisinä 28 vuorokautena tai ilmoitusta seuraavina 60 vuorokautena riippuen siitä, kumpi ajankohta on myöhäisempi.

e) Osallistuja voi varata itselleen oikeuden sopeuttaa ehtojaan yhteisessä kannassa sovittua edullisempaan tarjoukseen järjestelyn 50, 53, 60 ja 61 artiklan mukaisesti.

6 jakso: Vähimmäiskorkojen (markkinaviitekorot) ilmoittamista koskevat toiminnalliset määräykset

78 VÄHIMMÄISKORKOJEN ILMOITTAMINEN

a) Järjestelyn 16 artiklan mukaisesti määräytyvät valuuttojen markkinaviitekorot ilmoitetaan reaaliaikaisin viestimin vähintään kerran kuukaudessa sihteeristölle, joka antaa ne tiedoksi kaikille osallistujille.

b) Tämä ilmoitus on toimitettava sihteeristölle viimeistään viisi päivää sen kuukauden päättymisen jälkeen, jota ilmoitus koskee. Sihteeristö antaa tämän jälkeen välittömästi kaikille osallistujille tiedon sovellettavista koroista.

79 KORKOJEN SOVELTAMISEN VOIMAANTULOPÄIVÄ

Korkojen muutokset tulevat voimaan kyseistä kuukautta seuraavan kuukauden viidentenätoista päivänä.

80 KORKOJEN VÄLITTÖMÄT MUUTOKSET

Jos markkinaviitekoron muuttumisesta on markkinoiden kehityksen vuoksi ilmoitettava ennen kuukauden päättymistä, muuttunut korko tulee voimaan kymmenen päivää sen jälkeen, kun ilmoitus tästä muutoksesta on saapunut sihteeristölle.

7 jakso: Takuumaksuja koskevien tietojen vaihtoon liittyvät toiminnalliset määräykset

81 SÄHKÖINEN TIETOJENVAIHTOJÄRJESTELMÄ

Osallistujat toimittavat liitteessä VII tarkoitetut tiedot vähimmäistakuumaksujen viitearvoja koskevien järjestelyn määräysten täytäntöönpanon helpottamiseksi.

8 jakso: Tarkastelut

82 VUOSITTAINEN TARKASTELU

a) Osallistujat tarkastelevat järjestelyn toimintaa vähintään kerran vuodessa. Tarkastelu tehdään yleensä kunkin vuoden toisen neljänneksen aikana. Tässä tarkastelussa osallistujat tutkivat muiden muassa ilmoitusmenettelyjä, poikkeuksia, DDR-järjestelmän toteuttamista ja toimintaa, sidottua apua koskevia sääntöjä ja menettelyjä, ehtojen sopeuttamista, aiempia sitoumuksia, maataloushyödykkeiden luottokäytäntöjä ja mahdollisuuksia lisätä järjestelyyn osallistuvien maiden lukumäärää.

b) Tarkastelu perustuu osallistujien kokemuksiin ja heidän ehdotuksiinsa järjestelyn toiminnan ja tehokkuuden parantamiseksi. Osallistujat ottavat huomioon järjestelyn tavoitteet ja vallitsevat taloudelliset ja rahapoliittiset olosuhteet. Osallistujien on toimitettava tarkastelussa käytettäviksi tarkoitetut tiedot ja ehdotukset sihteeristölle viimeistään 45 vuorokautta ennen tarkastelupäivää.

83 VÄHIMMÄISKORKOJEN TARKASTELU

a) Osallistujat tarkastelevat määräajoin markkinaviitekorkojen määrittämistä koskevaa järjestelmää sen varmistamiseksi, että ilmoitetut korot kuvastavat vallitsevia markkinaolosuhteita ja vastaavat korkojen vahvistamisen taustalla olevia tavoitteita. Nämä tarkastelut koskevat myös korkoihin niitä sovellettaessa lisättävää marginaalia.

b) Osallistuja voi esittää puheenjohtajalle ylimääräistä tarkastelua koskevan perustellun pyynnön, jos kyseisen osallistujan mielestä yhden tai useamman valuutan markkinaviitekorko ei enää vastaa vallitsevia markkinaolosuhteita.

84 VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJEN VIITEARVOJEN JA NIIHIN LIITTYVIEN SEIKKOJEN TARKASTELU

Osallistujat tarkastelevat säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa takuumaksuja koskevia sääntöjä ja menettelyjä. Tähän sisältyy:

— maariskimallin menetelmien kelpoisuuden tarkastelu saatujen kokemusten perusteella,

— viitetakuumaksuihin ajan myötä tehtävät tarkistukset niiden luotettavuuden varmistamiseksi riskin mittausvälineinä, jolloin on otettava huomioon kolme palautelähdettä: kassavirta- ja suoriteperusteinen lähestymistapa sekä tarvittaessa yksityisiä markkinoita koskevat osoittimet,

— takuumaksuihin liittyvien muiden ehtojen järjestelmä, ja

— kokemukset sellaisista olosuhteista, joissa vähimmäistakuumaksujen viitearvoja voidaan alentaa, sekä kyseisten alennusten sopiva taso. Sihteeristö toimittaa kertomukset kaikista ilmoituksista tarkastelun helpottamiseksi.

V LUKU

TULEVA TOIMINTA

85 YLEINEN SITOMATTOMUUS

Osallistujat vahvistavat päätöksensä toimia yhteistyössä OECD:n kehitysapukomitean taloudellisten kysymysten työryhmän DAC/FA:n kanssa edistääkseen kehitysavun sitomattomuuteen tähtääviä pyrkimyksiä ja määritelläkseen täsmällisemmin sitomattoman ja sidotun avun käsitteet. Osallistujat seuraavat tiiviisti DAC/FA:n edistymistä tällä alalla. Ne sopivat kehottavansa DAC/FA:ta tarkastelemaan sitä, miten kurinalaisuutta ja avoimuutta voitaisiin lujittaa seuraavien periaatteiden mukaisesti:

a) kurinalaisuus : osallistujat sitoutuvat keskustelemaan kiireellisesti DAC/FA:n kanssa, jotta voitaisiin sopia avun sidonnan purkamista koskevista tavoitteista,

b) avoimuus : seuraavien avoimuuden parantamiseen tähtäävien toimenpiteiden yksityiskohtaiset säännöt on laadittava yhdessä DAC/FA:n kanssa: — ilmoitus erityisestä sitomattomasta avusta olisi tehtävä viimeistään ennen tarjousmenettelyn alkamista tai esimerkiksi 45 vuorokauden kuluessa rahoitussopimuksen allekirjoittamispäivästä riippuen siitä, kumpi ajankohta on aikaisempi, jotta käytettävissä olisi riittävästi aikaa ja tietoa hankkeesta tarjousten valmistelemiseen tarjouskilpailulle asetetuissa määräajoissa sekä — olisi tehtävä välitön jälkikäteisilmoitus, jossa mainitaan sen yrityksen nimi ja kansallisuus, jonka kanssa kyseistä sitomatonta apua koskeva sopimus tehdään. Sihteeristö perustaa tällaisista ilmoituksista koostuvan rekisterin OLIS:iin ja pitää sen ajan tasalla. Edellä mainittu tieto on julkista.

86 MARKKINAIKKUNAT (market windows)

Osallistujat sitoutuvat tutkimaan tarkemmin avoimuuden käsitettä ja markkinaikkunoiden (market windows) määrittämistä, jotta voitaisiin estää kilpailun vääristyminen.

87 ALAT

a) Osallistujat sopivat vuonna 1994 aloittavansa neuvottelut maataloustuotteiden vientiluottoja koskevista täydentävistä suuntaviivoista. Osallistujat perustivat asiantuntijaryhmän, joka järjesti ensimmäisen kokouksensa huhtikuussa 1995.

b) Terästehtaita ja laitteita koskevaan järjestelyyn liittyvien uusien tai täydentävien suuntaviivojen tarve tutkitaan sen jälkeen, kun monenvälistä terässopimusta koskevien neuvottelujen tulos on tiedossa.

88 TULKINTAEROT

Osallistujat eivät ole päässeet täyteen yksimielisyyteen julkisen tuen määritelmästä jo pitkään sovellettujen kansallisten vientiluottojärjestelmien erojen vuoksi. Osallistujat pyrkivät ratkaisemaan tulkintaerimielisyydet nopeasti. Järjestelyn nykyinen sanamuoto ei rajoita nykyisiä tulkintoja, ennen kuin edellä mainituista asioista päästään sopimukseen.

▼M1

LIITE I

ALAKOHTAINEN LAIVALUOTTOSOPIMUS

I LUKU

ALAKOHTAISEN SOPIMUKSEN SOVELTAMISALA

▼A1

1. Osallistuminen

Alakohtaiseen sopimukseen osallistuvat Australia, Euroopan yhteisö (johon kuuluvat seuraavat maat: Alankomaat, Belgia, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Portugali, Puola, Ranska, Ruotsi, Saksa, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tanska, Tšekin tasavalta, Unkari, Viro ja Yhdistynyt kuningaskunta), Japani, Korea ja Norja.

▼M1

2. Soveltamisala

Tässä alakohtaisessa sopimuksessa, jolla täydennetään järjestelyä, esitetään erityiset suuntaviivat julkisesti tuetuista vientiluotoista, jotka koskevat seuraavien alojen vientisopimuksia:

2.1. Kaikki uudet yli 100 bruttotonnin merialukset, joita käytetään tavaroiden tai matkustajien kuljettamiseen tai erityistehtäviin (esimerkiksi kalastusalukset, kalanjalostusalukset, jäänmurtajat ja ruoppaajat, joiden käyttövoima ja ohjauslaitteet ovat sellaiset, että alukset kaikilta osin soveltuvat pysyvästi autonomiseen navigointiin avomerellä), vähintään 365 kilowatin hinaajat sekä viimeistelyvaiheessa olevat, eivät vielä valmiit mutta vesillä olevat ja vapaasti kelluvat alusten rungot. Alakohtaista sopimusta ei sovelleta sotilasaluksiin. Myöskään uivat telakat ja liikkuvat avomeriyksiköt eivät kuulu alakohtaisen sopimuksen soveltamisalaan, mutta mikäli niitä koskeviin vientiluottoihin liittyy ongelmia, alakohtaisen sopimuksen osapuolet (jäljempänä ”sopimuspuolet”) voivat jonkin sopimuspuolen perusteltua pyyntöä tarkasteltuaan päättää, että niihin sovelletaan sopimusta.

2.2. Laivojen muuntamiset. Laivojen muuntamisella tarkoitetaan kaikkia yli 1 000 bruttotonnin merialuksiin tehtäviä muunnoksia, jos niihin liittyy rahtikaavioon, runkoon tai käyttövoimajärjestelmään tehtäviä merkittäviä muutoksia.

2.3. i) Vaikka ilmatyynyalusten kaltaiset alukset eivät kuulu alakohtaisen sopimuksen soveltamisalaan, sopimuspuolet voivat myöntää vientiluottoja ilmatyynyaluksille alakohtaisen sopimuksen ehtoja vastaavilla ehdoilla. Sopimuspuolet ovat sitoutuneet käyttämään tätä mahdollisuutta kohtuullisesti. Ne eivät myönnä tällaisia luottoehtoja ilmatyynyaluksille tapauksissa, joissa on todettu, että tarjolla ei ole kilpailevia palveluja, joihin sovellettaisiin alakohtaisen sopimuksen ehtoja. ii) Alakohtaisessa sopimuksessa ”ilmatyynyalus” määritellään seuraavasti: Vähintään 100 tonnin maa- ja vesikulkuneuvo, jota kannattaa maan tai veden pinnan yläpuolella kulkuneuvosta puhallettavasta ilmasta muodostuva, aluksen reunoilla olevan joustavan liepeen sisään jäävä paineilmatyyny. Alusta kuljetetaan eteenpäin ja sitä ohjataan potkureilla taikka puhaltimista tai vastaavista laitteista johdetulla ilmalla. iii) Yleisesti katsotaan, että tämän alakohtaisen sopimuksen ehtojen mukaisesti myönnetyt vientiluotot olisi rajoitettava niihin ilmatyynyaluksiin, joita käytetään merireiteillä ja muilla kuin maareiteillä, lukuun ottamatta yhteyksiä terminaalipalveluihin, jotka ovat enintään kilometrin etäisyydestä vedestä.

II LUKU

VIENTILUOTTOJA JA SIDOTTUA APUA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET

3. Enimmäistakaisinmaksuaika

Enimmäistakaisinmaksuaika on 12 vuotta toimituksesta maan luokittelusta riippumatta.

4. Käteismaksut

Sopimuspuolten on vaadittava, että vähintään 20 prosenttia sovitusta hinnasta peritään käteismaksuna ennen toimitusta.

5. Pääoman kuoletus

Vientiluoton pääomaa kuoletetaan samansuuruisina ja säännöllisinä erinä yleensä joka kuudes ja enintään joka 12 kuukausi.

6. Vähimmäistakuumaksut

Vähimmäistakuumaksujen viitearvoihin liittyviä järjestelyn määräyksiä ei sovelleta ennen kuin tämän alakohtaisen sopimuksen sopimuspuolet ovat tarkistaneet kyseiset määräykset.

7. Tuki

Sopimuspuolten, jotka haluavat myöntää tukea, on järjestelyn määräysten lisäksi vahvistettava, että alus ei ole avoimessa rekisterissä takaisinmaksukauden aikana ja että asianmukaiset vakuutukset ovat voimassa. Lisäksi on varmistettava, että todellinen omistaja asuu vakinaisesti tuensaajavaltiossa ja että tuensaajayritys ei ole ulkomaalaisen yhtiön ei-toimiva tytäryhtiö. Tuensaajan on annettava sitoumus, jonka mukaan se ei myy laivaa ilman viranomaisten hyväksyntää.

III LUKU

MENETTELYT

8. Ilmoitukset

Avoimuuden varmistamiseksi kunkin sopimuspuolen on järjestelyn ja Kansainvälisen jälleenrakennus- ja kehityspankin (IBRD), Bernin unionin ja OECD:n luotonantajien ilmoituksia koskevan CRS-järjestelmän (Creditor Reporting System) määräysten lisäksi toimitettava vuosittain tietoja julkisia tukia koskevasta järjestelmästään sekä menetelmistään tämän alakohtaisen sopimuksen täytäntöönpanemiseksi, voimassa olevat järjestelmät mukaan luettuina.

9. Järjestelyn uudelleentarkastelu

a) Alakohtaista sopimusta tarkastellaan uudelleen vuosittain tai jonkin sopimuspuolen pyynnöstä laivanrakennusta käsittelevän OECD:n työryhmän toiminnan yhteydessä, ja järjestelyn sopimuspuolille laaditaan tästä raportti.

b) Jotta voitaisiin parantaa johdonmukaisuutta järjestelyn ja tämän alakohtaisen sopimuksen välillä ja ottaa huomioon laivanrakennusteollisuuden erityispiirteet, tämän alakohtaisen sopimuksen ja järjestelyn sopimuspuolet ovat yhteydessä toisiinsa ja koordinoivat toimintaansa tarpeen mukaan.

c) Mikäli järjestelyn osapuolet päättävät muuttaa järjestelyä, tämän alakohtaisen sopimuksen osapuolet (sopimuspuolet) tarkastelevat kyseistä päätöstä ja sen merkitystä tälle alakohtaiselle sopimukselle. Tarkasteluvaiheen aikana järjestelyyn tehtyjä muutoksia ei sovelleta tähän alakohtaiseen sopimukseen. Mikäli sopimuspuolet voivat hyväksyä sopimukseen tehtävät muutokset, ne ilmoittavat tästä kirjallisesti järjestelyn osapuolille. Mikäli sopimuspuolet eivät voi hyväksyä järjestelyyn tehtyjen muutosten soveltamista laivanrakennustoimintaan, niiden on ilmoitettava järjestelyn osapuolille vastustuksestaan ja neuvoteltava heidän kanssaan asian ratkaisemiseksi. Mikäli ryhmien välillä ei saavuteta yhteisymmärrystä, noudatetaan sopimuspuolten kantaa muutosten soveltamisesta laivanrakennukseen.

d) Kun OECD:n sopimus tavanomaisten kilpailuedellytysten noudattamisesta kauppalaivojen rakennus- ja korjausteollisuudessa tulee voimaan, tätä alakohtaista sopimusta eivät enää sovella ne sopimuspuolet, joiden on lainsäädännön perusteella sovellettava OECD:n laivavientiluottoja koskevaa sopimusta vuodelta 1994 (C/WP6(94)6). Näiden sopimuspuolten on pyrittävä tarkastamaan vuoden 1994 sopimus välittömästi, jotta se voidaan saattaa yhdenmukaiseksi tämän alakohtaisen sopimuksen kanssa.

Lisäys

TULEVAA TYÖTÄ KOSKEVAT SITOUMUKSET

Järjestelyä koskevan tulevan työn lisäksi tämän alakohtaisen sopimuksen sopimuspuolet sopivat, että ne:

a) laativat havainnollistavan luettelon aluksista, joita yleisesti pidetään kaupallisesti kannattamattomina, ottaen huomioon järjestelyssä esitetyt sidottua tukea koskevat periaatteet;

b) tarkastelevat vähimmäistakuumaksujen viitearvoihin liittyviä järjestelyn sääntöjä niiden sisällyttämiseksi tähän alakohtaiseen sopimukse