1998R1459 — FI — 03.02.1999 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION ASETUS (EY)N:o 1459/98,
annettu 8 päivänä heinäkuuta 1998,
voiöljyn, voin tai kerman vanilliinipitoisuuden määrittämisen vertailumenetelmästä
(EYVL L 193, 9.7.1998, s. 16)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission asetus (EY) N:o 175/1999, annettu 26 päivänä tammikuuta
1999 L20 22 27.1.1999
1998R1459 — FI — 03.02.1999 — 001.001 — 2
▼B
KOMISSION ASETUS (EY)N:o 1459/98,
annettu 8 päivänä heinäkuuta 1998,
voiöljyn, voin tai kerman vanilliinipitoisuuden määrittämisen
vertailumenetelmästä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjeste-
lystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY)N:o 804/68(
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
(EY)N:o1587/96(2),jaerityisestisen6artiklan6kohdanja12artiklan
3 kohdan,
sekä katsoo, ettävoin myynnistä alennettuun hintaan sekä konditoriatuotteiden, jäätel-
öiden ja muiden elintarvikkeiden valmistukseen tarkoitetulle kermalle,voille ja voiöljylle myönnettävästä tuesta 15 päivänä joulukuuta 1997annetussakomissionasetuksessa(EY)N:o2571/97(
3)säädetäänmerk-
kiaineiden lisäämisestä kermaan, voihin ja voiöljyyn tietyissä olosuh-teissasenvarmistamiseksi,ettäkyseisiätuotteitakäytetäänlopputuottei-siin oikealla tavalla,
järjestelmänmoitteettomantoiminnanjasiihenosallistuvientoimijoiden
yhtäläisen kohtelun varmistamiseksi on aiheellista ottaa käyttöönasetuksessa(EY)N:o2571/97säädettyjenmerkkiaineidenmäärittämistäkoskevat yhteiset menetelmät,
tällaisen vertailumenetelmien vahvistaminen samanaikaisesti kaikille
merkkiaineille on vaikeaa; voiöljyn, voin ja kerman vanilliinipitoi-suuden määrittämisessä sovellettavan vertailumenetelmän vahvista-minen on kehitysaskel tähän suuntaan, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maito- ja maitotuotealan
hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Liitteessä kuvattua määritysmenetelmää sovelletaan vertailumenetel-
mänä määritettäessä voiöljyn, voin ja kerman vanilliinipitoisuuttaasetuksen (EY) N:o 2571/97 mukaisesti.
Voiöljy,voijakermaonmerkittyasetuksen(EY)N:o2571/97mukai-
sesti, jos saadut tulokset vastaavat liitteen 8 kohdan vaatimuksia.
2 artikla
Tämäasetustuleevoimaankolmantenapäivänäsenjälkeen,kunseon
julkaistuEuroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 1998.
Tämäasetusonkaikiltaosiltaanvelvoittava,jasitäsovelletaansellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.
(1) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 13
(2) EYVL L 206, 16.8.1996, s. 21
(3) EYVL L 350, 20.12.1997, s. 3
1998R1459 — FI — 03.02.1999 — 001.001 — 3
▼B
LIITE
Voiöljyn, voin tai kerman vanilliinipitoisuuden määrittäminen HPLC-mene-
telmällä
1.Tarkoitus ja soveltamisala
Tässä kuvataan menetelmä vanilliinin kvantitatiiviseksi määrittämiseksi
voiöljystä, voista tai kermasta.
Sitä voidaan soveltaa asetuksen (EY) N:o 2571/97 mukaisesti otettuihin
näytteisiin.
2.Periaate
Tietynsuuruinen näyte uutetaan isopropanoli/etanoli/asetonitriili -seoksella
(1:1:2). Pääosa rasvasta saostetaan jäähdyttämällä −15 °C — −20 °C:een
välillä, minkä jälkeen näyte sentrifugoidaan.
Laimennetaan vedellä, minkä jälkeen määritetään vanilliinipitoisuus
HPLC-menetelmällä.
3.Välineet
Tavalliset laboratoriovälineet ja erityisesti seuraavat:
3.1 Pakastin, lämpötilansäätö välillä −15 °C — −20 °C
3.2 2 ml:n kertakäyttöruiskuja3.3 Kalvosuodattimia,huokoskoko0,45 µm,jokakestää5%uuttoliuosta(4.4)
sisältävää liuosta.
3.4 Nestekromatografi, johon kuuluu pumppu (virtaus 1,0 ml/min), injektio-
laite (tilavuus 20 µl, käsikäyttöinen tai automaattinen), UV-detektori
(aallonpituus306nm,0,01AUtäysiasteikko),piirturitaiintegraattorija25°C:een termostoitu kolonni.
3.5 HPLC-kolonni(pituus250mm,sisähalkaisija4,6mm)pakattuLiChrosper
RP 18:lla (Merck, 5 µm) tai vastaavalla
3.6 Esikolonni(pituusnoin20mm,sisähalkaisija3mm)kuivapakattuPerisorb
RP 18:lla (30−40 µm) tai vastaavalla.
4.Reagenssit
Kaikkien käytettävien reagenssien on oltava analyysipuhtausluokkaa.
4.1 Isopropanoli4.2 Etanoli 96% (v/v)4.3 Asetonitriili4.4 Uuttoliuos
Sekoitetaanisopropanoli(4.1),etanoli(4.2)jaasetonitriili(4.3)suhteessa
1:1:2 (V/V).
4.5 Vanilliini (4-hydroksi-3-metoksibentsaldehydi)4.5.1 Vanilliinin kantaliuos (=500 µg/ml)
Punnitaan0,1mg:ntarkkuudellanoin50mg(CMmg)vanilliinia(4.5)100
ml:n mittapulloon, lisätään 25 ml uuttoliuosta (4.4) ja täytetään merkkiinvedellä.
4.5.2 Vanilliinin standardiliuos (=10 µg/ml).
Pipetoidaan5mlvanilliininkantaliuosta(4.5.1)250ml:nmittapulloonja
täytetään merkkiin vedellä.
4.6 Metanoli, HPLC-laatu4.7 Jääetikka4.8 Vesi, HPLC-laatu4.9 HPLC-liikkuva faasi
Sekoitetaan 300 ml metanolia (4.6), noin 500 ml vettä (4.8) ja 20 ml
etikkahappoa(4.7)1000ml:nmittapullossajatäytetäänmerkkiinvedellä(4.8). Suodatetaan 0,45 µm:n suodattimen läpi.
1998R1459 — FI — 03.02.1999 — 001.001 — 4
▼B
5.Menettely
5.1 Testinäytteen valmistelu5.1.1 Voi
Lämmitetään näytettä kunnes se alkaa sulaa. Varotaan lämpötilan kohoa-
mistapaikallisestiyli40 °C:een.Kunnäyteontarpeeksijuokseva,homo-
genoidaanravistamalla.Sekoitetaanvoita15sekunninajanennennäytteenottamista.Punnitaan1mg:ntarkkuudellanoi n5g(SMg)voita100ml:n
mittapulloon.
5.1.2 Voiöljy
Juuriennennäytteenottoapidetäänvoiöljyäsisältävääastiaa40−50 °C:ssa
lämpökaapissakunnesöljyonsulanuttäysin.Sekoitetaannäytepyörivälläliikkeellä tai sekoittamalla välttäen liian voimakkaasta sekoittamisestaaiheutuvia ilmakuplia. Punnitaan 1 mg:n tarkkuudella noin 4 g (SM g)voiöljyä 100 ml:n mittapulloon.
5.1.3 Kerma
Lämmitetään näyte vesihauteessa tai lämpökaapissa 35−40 °C lämpöti-
lassa.Sekoitetaantasaiseksipyörivälläliikkeellätaisekoittamalla.Jäähdy-tetäännäytenopeasti20±2 °C:seen.Jolleinäyteolehomogeeninen,tois-
tetaan sama menettely. Punnitaan 1 mg:n tarkkuudella noin 10 g (SM g)kermaa 100 ml:n mittapulloon.
5.2 Testiliuoksen valmistus
Lisätään noin 75 ml uuttoliuosta (4.4) testiannokseen (5.1.1, 5.1.2 tai
5.1.3), sekoitetaan tai ravistellaan voimakkaasti noin 15 minuutin ajan jatäytetäänmerkkiinuuttoliuoksella(4.4).Siirretäännoin10mltätäuutettatulpalla varustettuun koeputkeen. Sijoitetaan koeputki pakastimeen (3.1)noin30minuutiksi.Sentrifugoidaankylmääuutetta5minuuttianoin2000kierrosta minuutissa ja dekantoidaan viipymättä. Annetaan dekantoidunliuoksen jäähtyä huoneenlämpöiseksi. Pipetoidaan 5 ml dekantoitunuttaliuosta 100 ml:n mittapulloon ja täytetään merkkiin vedellä. Suodatetaanosa siitä kalvosuodattimen läpi (3.3). Suodos on valmis HPLC-määrityk-seen.
5.3 Kalibrointi
Pipetoidaan5mlvanilliininstandardiliuosta(4.5.2)100ml:nmittapulloon.
Lisätään5mluuttoliuosta(4.4)jatäytetäänmerkkiinvedellä.Tämäliuossisältää 0,5 µg/ml vanilliinia.
5.4 Määrittäminen HPLC-menetelmällä
Annetaankromatografialaitteenstabiloituanoin30minuutinajan.Injisoi-
daan standardiliuos (5.3). Toistetaan kunnes kahden perättäisen injek-toinnin piikin pinta-alan tai korkeuden välinen ero on alle 2%. Edelläkuvatuissaolosuhteissavanilliininretentioaikaonnoin9minuuttia.Analy-soidaan standardiliuos (5.3) kahdesti injisoimalla 20 µl. Injisoidaan 20 µl
testiliuosta(5.2).Määritetäänsaadunvanilliinipiikinpinta-alataikorkeus.Toistetaan standardiliuoksen (5.3) kaksoismääritys, kun testinäytettä oninjisoitu 10 kertaa (5.2).
6.Tulosten laskeminen
Lasketaan vanilliinipiikkien keskimääräinen piikin pinta-ala (tai korkeus)
(AC) kaksoismäärityksistä molempien testiliuossarjojen alussa ja lopussa(yhteensä 4 pinta-alaa).
Lasketaan vastekerroin (R):
R=AC/CM
jossa CM on vanilliinin massa milligrammoina (4.5.1).
Tekstinäytteenvanilliinipitoisuus(C,mg/kg)saadaanseuraavallakaavalla:
C=AS×20×0,96
SM×R
jossa:
AS = testinäytteen vanilliinipiikin pinta-ala
▼M1
SM = testinäytteen massa grammoina (5.1.1, 5.1.2 tai 5.1.3).
Kun vanilliinipitoisuus analysoidaan kermasta, merkkiainepitoi-
suus on ilmaistava yksiköinä mg merkkiainetta/kg maitorasvaa.Tämä saadaan kertomalla C tekijällä 100/f, jossa f on kermanrasvapitoisuus prosentteina (m/m).
1998R1459 — FI — 03.02.1999 — 001.001 — 5
▼B
20 = kerroin, jolla otetaan huomioon standardi- ja testinäytteiden
laimennokset
0,96 = korjauskerrointestinäytteenensimmäisenlaimennoksenrasvapitoi-
suudelle
Huomautus:
Piikin pinta-alan sijasta voidaan käyttää piikin korkeuksia (ks. 8.3)
7.Menetelmän tarkkuus
7.1 Toistettavuus (r)
Kahdenmahdollisimmanlyhyelläaikavälilläsamansuorittajansamaalait-
teistoa käyttäen samasta testiaineistosta tekemän määrityksen tulostenvälinen ero ei saa olla yli 16 mg/kg.
7.2. Uusittavuus (R)
Kahden eri laboratorioissa eri laitteistoa käyttäen samasta testianeistosta
suoritetun määrityksen tulosten välinen ero ei saa olla yli 27 mg/kg.
8.Toleranssirajat
8.1 Merkitystätuotteestaonotettavakolmenäytettähomogeenisuudentarkis-
tamiseksi.
8.2 Vaniljasta tai synteettisestä vanilliinista saatu merkkiaine.
▼
M1
8.2.1 Lisättävä määrä 4-hydroksi-3-metoksibentsaldehydiä on 250 grammaa
tonniavoiöljyätaivoitakohden.Kunmerkitäänkermaa,lisättävämääräon250 grammaa tonnia maitorasvaa kohden.
8.2.2 Tuoteanalyysin kolmesta näytteestä saatujen tulosten avulla tarkistetaan
lisättyjen merkkiaineiden määrä ja homogeenisuus, ja näiden tulostenpienintäarvoaverrataanseuraaviinraja-arvoihin(kunkriittinenero95%:ntodennäköisyydellä (CrD95) otetaan huomioon):
— 221,0 mg/kg (95% pienimmästä lisättävästä määrästä)
— 159,0 mg/kg (70% pienimmästä lisättävästä määrästä).
Merkkiaineen pitoisuutta näytteessä, joka antaa pienimmän tuloksen,
käytetään interpoloinnissa arvojen 221,0 mg/kg ja 159,0 mg/kg välillä.
▼
B
8.3 Vaniljakodista tai näiden kokonaisuutteista saatu merkkiaine.
▼M1
8.3.1 Lisättävä määrä 4-hydroksi-3-metoksibentsaldehydiä on 100 grammaa
tonniavoiöljyätaivoitakohden.Kunmerkitäänkermaa,lisättävämääräon100 grammaa tonnia maitorasvaa kohden.
8.3.2 Tuoteanalyysin kolmesta näytteestä saatujen tulosten avulla tarkistetaan
lisättyjen merkkiaineiden määrä ja homogeenisuus, ja näiden tulostenpienintäarvoaverrataanseuraaviinraja-arvoihin(kunkriittinenero95%:ntodennäköisyydellä (CrD95) otetaan huomioon):
— 79,0 mg/kg (95% pienimmästä lisättävästä määrästä)
— 54,0 mg/kg (70% pienimmästä lisättävästä määrästä)
Merkkiaineen pitoisuutta näytteessä, joka antaa pienimmän tuloksen,
käytetään interpoloinnissa arvojen 79,0 mg/kg ja 54,0 mg/kg välillä.
▼
B
9.Huomautukset
9.1 Toistettavuus r on arvo, jonka alapuolella samalla menetelmällä samasta
testiaineistosta samoissa olosuhteissa (sama laitteisto, sama laboratorio jalyhyt aikaväli) saadun kahden yksittäisen testituloksen välinen absoluut-tinenerosijaitseetietyllätodennäköisyydellä;jolleimuutamainita,toden-näköisyys on 95%.
9.2 Uusittavuus R on arvo, jonka alapuolella samalla menetelmällä samasta
testiaineistosta eri olosuhteissa (eri suorittaja, eri laitteisto, eri laboratorioja/tai eri ajankohta) saadun kahden yksittäisen testituloksen välinen abso-luuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä; jollei muita tietoja ole,todennäköisyys on 95%.
9.3 Lisätyn vanilliinin takaisinsaanto tasolla 250 mg/kg voiöljyä vaihtelee
välillä 97,0−103,8. Todettu keskimääräinen pitoisuus oli 99,9% ja senstandardipoikkeama 2,7%.
1998R1459 — FI — 03.02.1999 — 001.001 — 6
▼B
9.4 Standardiliuos sisältää 5% uuttoliuosta, joka kompensoi testinäytteiden
5%:n uuttoliuospitoisuudesta aiheutuvaa piikkien laajenemista. Tämänansiosta kvantitatiivinen määritys voidaan suorittaa piikkien korkeudenavulla.
9.5 Analyysi perustuu lineaariseen kalibrointikäyrään, jonka leikkauspiste on
nollassa. Lineaarisuus tulisi tarkastaa käyttäen standardilioksen (4.5.2)sopivia laimennoksia ensimmäistä analyysiä suoritettaessa ja sen jälkeensäännöllisinväliajoinsekäaina,kunHPLC-laitteistoonontehtymuutoksiatai sitä on korjattu.