2081/92 - - - I
1Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2081/92,
annettu 14 päivänä heinäkuuta 1992,
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten
suojasta
(EYVL N:o L 208, 24.7.1992, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
Neuvoston asetus (EY) N:o 535/97, annettu 17 päivänä maaliskuuta 1997 L 83 3 25.3.1997
Komission asetus (EY) N:o 1068/97, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1997 L 156 10 13.6.1997
Muutettu:
A1 Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1.1.1995
2081/92 - - - I
INEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2081/92,
annettu 14 päivänä heinäkuuta 1992,
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten
suojasta
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopi-muksen ja erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (
1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden tuotannolla, valmis-
tuksella ja jakelulla on tärkeä asema yhteisön taloudessa,
maataloustuotannon monipuolistumista olisi suosittava osa-
na yhteisen maatalouspolitiikan uudelleensuuntaamista, jot-
ta markkinoilla saavutettaisiin parempi kysynnän ja tarjon-nan välinen tasapaino; tiettyjä ominaisuuksia omaavien
tuotteiden edistämisestä voisi olla huomattavaa etua maa-
seudulle, erityisesti epäsuotuisilla alueilla ja syrjäalueilla,
sillä se varmistaisi toisaalta paremmat tulot maanviljelijöille
ja toisaalta sen, että maatalousväestö pysyy näillä alueilla,
lisäksi viime vuosina on todettu, että kuluttajat ovat taipu-
vaisia pitämään elintarvikkeiden laatua tärkeämpänä kuin
määrää; tämä erityistuotteiden etsiminen luo muun muassa
kasvavan kysynnän maataloustuotteille ja elintarvikkeille,
joilla on tietty maantieteellinen alkuperä,
koska markkinoille saatettuja tuotteita on laaja valikoima
ja tietoa niistä annetaan hyvin paljon, kuluttajille on annet-
tava selkeää ja tiivistä tietoa tuotteen alkuperästä, jotta he
voisivat paremmin tehdä valintoja
(1) EYVL N:o C 30, 6.2.1991, s. 9,
EYVL N:o C 69, 18.3.1992, s. 15
(2) EYVL N:o C 326, 16.12.1991, s. 35
(3) EYVL N:o C 269, 14.10.1991, s. 62
2081/92 - - - I
IImaataloustuotteiden ja elintarvikkeiden merkintöihin sovel-
letaan yhteisön yleisiä sääntöjä ja erityisesti kuluttajalle-
myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esil-
lepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978
annettua neuvoston direktiiviä 79/112/ETY (1); erityisluon-
teensa vuoksi tietyltä maantieteelliseltä alueelta lähtöisin
olevista maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden osalta olisi
annettava täydentäviä erityissäännöksiä,
halu suojata maataloustuotteita tai elintarvikkeita, joilla on
tunnistettava maantieteellinen alkuperä, on saanut tietyt jä-
senvaltiot ottamaan käyttöön ’’tarkastetut alkuperänimityk-
set”; tuottajat ovat olleet niihin tyytyväisiä, sillä he ovat
saanet paremmat tulot vastineeksi aidolle pyrkimykselle pa-
rantaa laatua, samoin kuin kuluttajat, jotka ovat voineet
ostaa erityistuotteita, joiden tuotantomenetelmästä ja alku-
perästä on takeet,
tällä hetkellä kansalliset käytännöt eroavat alkuperänimitys-
ten ja maantieteellisten merkintöjen käyttöön ottamisessa;
on tarpeen suunnitella yhteisön lähestymistapa; yhteisön
säännöt suojajärjestelmästä itse asiassa mahdollistavat
maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten kehi-
tyksen, sillä yhtenäisempi lähestymistapa varmistaa yhtäläi-
set kilpailunedellytykset näillä merkinnöillä merkittyjen
tuotteiden tuottajien välillä ja johtaa siihen, että näiden
tuotteiden luotettavuus kuluttajien näkökulmasta katsottu-
na paranee,
suunniteltuja sääntöjä olisi sovellettava, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta sellaisen jo säädetyn viinejä ja alkoholipitoisia
juomia koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamista, jossa
vahvistetaan korkeampi suojataso,
tämän asetuksen soveltamisala rajoitetaan tiettyihin maata-
loustuotteisiin ja elintarvikkeisiin, joiden kohdalla tuotteen
tai elintarvikkeen ominaisuuksien ja sen maantieteellisen
alkuperän välillä on yhteys; soveltamisalaa voidaan kuiten-
kin tarvittaessa laajentaa koskemaan muita tuotteita tai
elintarvikkeita,
olemassa olevien käytäntöjen vuoksi on aiheellista määri-
tellä kaksi eri maantieteellisten viittausten tasoa, nimittäin
suojatut maantieteelliset merkinnät ja suojatut alkuperäni-
mitykset,
maataloustuotteen tai elintarvikkeen, jossa on edellä tar-
koitettu merkintä, on vastattava tiettyjä eritelmässä luetel-
tuja edellytyksiä,
saadakseen suojan kaikissa jäsenvaltioissa maantieteelliset
merkinnät ja alkuperänimitykset on rekisteröitävä yhteisöntasolla; rekisteriin merkitsemisellä varmistetaan myös am-
mattihenkilöiden ja kuluttajien tiedonsaanti,
(1) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 1. Direktiiviä on viimeksi
muutettu direktiivillä 91/72/ETY (EYVL N:o L 42,15.2.1991, s. 27)
2081/92 - - - I
IIIrekisteröintimenettelyssä olisi henkilölle, jota asia henkilö-
kohtaisesti ja suoranaisesti koskee, annettava mahdollisuus
valvoa oikeuksiaan tekemällä jäsenvaltion välityksellä ko-
missiolle väite,
olisi säädettävä menettelyistä, joiden avulla rekisteröinnin
jälkeen voitaisiin joko mukauttaa eritelmää erityisesti tek-
nologian tuntemuksen kehityksen perusteella tai poistaa re-
kisteristä maataloustuotteen tai elintarvikkeen maantieteel-
linen merkintä tai alkuperänimitys, jos tuote tai elintarvike
ei enää ole sen eritelmän mukainen, jonka perusteella
maantieteellinen merkintä tai alkuperänimitys on annettu,
olisi sallittava kauppa niiden kolmansien maiden kanssa,
jotka voivat antaa vastaavat takeet maantieteellisten mer-
kintöjen tai alkuperänimitysten antamisesta ja tarkastami-
sesta alueellaan, ja
olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioi-
den ja komission tiivis yhteistyö sitä varten perustetussasääntelykomiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
2081/92 - - - I
11a r t i k l a
1. Tässä asetuksessa säädetään perustamissopimuksen
liitteessä II tarkoitettujen elintarvikkeeksi tarkoitettujen
maataloustuotteiden ja tämän asetuksen liitteessä I tarkoi-
tettujen elintarvikkeiden sekä tämän asetuksen liitteessä II
tarkoitettujen maataloustuotteiden alkuperänimitysten ja
maantieteellisten merkintöjen suojasta.
Tätä asetusta ei kuitenkaan sovelleta viinialan tuotteisiin
tai alkoholipitoisiin juomiin.
Liitteitä I ja II voidaan muuttaa 15 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
2. Tätä asetusta sovelletaan sen kuitenkaan rajoittamattamuiden erityisten yhteisön säännösten soveltamista.
3. T eknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen
toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä
maaliskuuta 1983 annettua neuvoston direktiiviä
83/189/ETY (
1) ei sovelleta alkuperänimityksiin ja maantie-
teellisiin merkintöihin, joita tämä asetus koskee.
2a r t i k l a
1. Yhteisön suoja maataloustuotteiden ja elintarvikkei-
den alkuperänimityksille ja maantieteellisille merkinnöille
saadaan tämän asetuksen mukaisesti.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) ’’alkuperänimityksellä’’ alueen, määrätyn paikan tai eri-
tyistapauksissa maan nimeä, jota käytetään nimeämään
maataloustuotetta tai elintarviketta,
— joka on peräisin kyseiseltä alueelta, kyseisestä mää-
rätystä paikasta tai kyseisestä maasta
ja
— jonka laatu tai ominaisuudet ovat olennaisesti tai
yksinomaisesti maantieteellisen ympäristön, joka
käsittää sen luonnon ja inhimilliset tekijät, ansiota
ja jonka tuotanto, jalostus ja käsittely tapahtuu ra-
jatulla maantieteellisellä alueella;
b) ’’maantieteellisellä merkinnällä’’ alueen, määrätyn pai-
kan tai erityistapauksissa maan nimeä, jota käytetään
nimeämään maataloustuotetta tai elintarviketta,
— joka on peräisin kyseiseltä alueelta, kyseisestä mää-
rätystä paikasta tai kyseisestä maasta
ja
(1) EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktiiviä on viimeksi
muutettu päätöksellä 90/230/ETY (EYVL N:o L 128,18.5.1990, s. 15)2081/92
535/97
2081/92
2081/92 - - - I
2— jolla on määrätty laatu, maine tai muita ominai-
suuksia, jotka liittyvät tähän maantieteelliseen alku-
perään ja jonka tuotanto ja/tai jalostus ja/tai käsit-
tely tapahtuu tietyllä maantieteellisellä alueella.
3. Tiettyjä perinteisiä maantieteellisiä tai muita kuin
maantieteellisiä nimityksiä, joilla maataloustuote tai elintar-
vike, joka on alueen tai erityisen paikan alkuperätuote, on
nimetty ja jotka täyttävät 2 kohdan a alakohdan toisessa
luetelmakohdassa tarkoitetut edellytykset, on myös pidettä-
vä alkuperänimityksinä.
4. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan a kohdassa säädetään,
tiettyjä maantieteellisiä nimityksiä pidetään alkuperänimi-
tyksinä, jos kyseisten tuotteiden raaka-aineet ovat peräisin
maantieteelliseltä alueelta, joka on laajempi kuin alue, jolla
ne jalostetaan tai joka eroaa alueesta, jolla ne jalostetaan,
jos:
— raaka-aineiden tuotanto-alue on rajattu,
ja
— raaka-aineiden tuotantoa varten on olemassa erityiset
edellytykset,
ja
— edellä tarkoitettujen edellytysten noudattamisen var-
mistamiseksi on olemassa valvontajärjestelmä.
5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettuina raaka-aineina pide-
tään ainoastaan eläviä eläimiä, lihaa ja maitoa. Muiden
raaka-aineiden käyttö voidaan sallia 15 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
6. Jotta 4 artiklassa säädettyä poikkeusta voidaan sovel-
taa, kyseiset nimitykset on voitava tunnistaa tai on jo tun-
nistettu alkuperänimityksiksi, joilla on asianomaisen jäsen-
valtion kansallinen suoja tai, jos sellaista järjestelmää ei
ole, jolla on perustellusti perinteinen luonne sekä joka on
poikkeuksellisen maineikas ja tunnettu.
7. Jotta 4 artiklassa säädettyä poikkeusta voidaan sovel-
taa, rekisteröintihakemukset on jätettävä kahden vuoden
kuluessa siitä päivästä, kun tämä asetus tulee voimaan. Itä-
vallan, Ruotsin ja Suomen osalta edellä tarkoitettu määrä-
aika lasketaan kyseisten valtioiden liittymispäivästä.
3a r t i k l a
1. Nimityksiä, joista on tullut yleisnimiä, ei voi rekiste-
röidä.
Tässä asetuksessa ’’nimityksellä, josta on tullut yleisnimi’’
tarkoitetaan maataloustuotteen tai elintarvikkeen nimeä,
josta on tullut maataloustuotteen tai elintarvikkeen yleinen
nimi, vaikka se viittaakin paikkaan tai alueeseen, jossa tä-
mä maataloustuote tai elintarvike on alun perin tuotettu
tai jossa sitä on pidetty kaupan.
Sen määrittämiseksi, onko nimestä tullut yleisnimi, on otet-
tava huomioon kaikki tekijät, ja erityisesti:2081/92
95/1/EY, Euratom, EHTY
2081/92 - - - I
3— tilanne jäsenvaltiossa, josta nimi on peräisin ja alueilla,
joilla tuotetta käytetään;
— tilanne muissa jäsenvaltioissa;
— asiaa koskeva kansallinen lainsäädäntö tai yhteisön
lainsäädäntö.
Jos rekisteröintihakemus hylätään 6 ja 7 artiklassa määri-
teltyä menettelyä noudattaen sen vuoksi, että nimestä on
tullut yleisnimi, komissio julkaisee tätä koskevan päätöksen
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
2. Nimeä ei saa rekisteröidä alkuperänimitykseksi tai
maantieteelliseksi merkinnäksi, jos se on ristiriidassa kasvi-
lajikkeen tai eläinlajin nimen kanssa ja on sen vuoksi omi-
aan johtamaan yleisön harhaan tuotteen oikean alkuperän
osalta.
3. Ennen tämän asetuksen voimaantuloa neuvosto laatii
ja julkaisee määräenemmistöllä komission ehdotuksesta Eu-
roopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ohjeellisen esimerkki-
luettelon sellaisista maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden
nimistä, jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan ja
joita pidetään 1 kohdan mukaisina yleisniminä ja joita ei
sen vuoksi voida rekisteröidä tämän asetuksen perusteella.
4a r t i k l a
1. Jotta suojattua alkuperänimitystä (SAN) tai suojattua
maantieteellistä merkintää (SMM) voidaan käyttää, maata-
loustuotteen tai elintarvikkeen on oltava eritelmän mukai-
nen.
2. Eritelmässä on oltava vähintään:
a) maataloustuotteen tai elintarvikkeen nimi, mukaan lu-
kien alkuperänimitys tai maantieteellinen merkintä;
b) maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus, mukaan
lukien tarvittaessa raaka-aineet ja tuotteen tai elintar-
vikkeen tärkeimmät fysikaaliset, kemialliset, mikrobio-
logiset ja/tai aistivaraiset ominaisuudet;
c) maantieteellisen alueen rajaaminen ja tarvittaessa tie-
dot, joilla osoitetaan 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu-
jen edellytysten noudattaminen;
d) todisteet tapauksittain siitä, että maataloustuote tai
elintarvike on peräisin joko 2 artiklan 2 kohdan a tai b
alakohdassa tarkoitetulta maantieteelliseltä alueelta;
e) kuvaus menetelmästä, jolla maataloustuote tai elintarvi-
ke on saatu aikaan, ja tarvittaessa aidoista ja muuttu-
mattomista paikallisista menetelmistä;2081/92
2081/92 - - - I
4f) tiedot, joista tapauksittain selviää yhteys 2 artiklan 2
kohdan a tai b alakohdassa tarkoitettuun maantieteelli-
seen ympäristöön tai maantieteelliseen alkuperään;
g) jäljempänä 10 artiklassa säädettyjä tarkastuksen raken-
teita koskevat viittaukset;
h) merkintöjä koskevat erityistiedot tapauksittain joko
SAN- tai SMM-maininnan osalta tai vastaavat perintei-
set kansalliset maininnat;
i) yhteisön säännöksissä ja/tai kansallisissa säännöksissä
mahdollisesti asetetut vaatimukset.
5a r t i k l a
1. Ainoastaan ryhmittymällä tai 15 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen vahvistetuin tietyin edellytyksin
luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on oikeus ha-
kea rekisteröintiä.
Tässä artiklassa ’’ryhmittymällä’’ tarkoitetaan saman maata-
loustuotteen tai elintarvikkeen tuottajista ja/tai jalostajista
koostuvaa järjestöä sen oikeudellisesta muodosta tai ko-
koonpanosta riippumatta. Muut osapuolet, joita asia kos-
kee, voivat olla osallisena ryhmittymässä.
2. Ryhmittymä, luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö
voi hakea rekisteröintiä ainostaan maataloustuotteille tai
elintarvikkeille, joita se tuottaa tai saa 2 artiklan 2 kohdan
a tai b alakohdan mukaisesti.
3. Rekisteröintihakemuksessa on oltava 4 artiklassa tar-
koitettu eritelmä.
4. Hakemus on lähetettävä sille jäsenvaltiolle, jossa
maantieteellinen alue sijaitsee.
5. Jäsenvaltion on tarkastettava, että hakemus on perus-
teltu ja toimitettava hakemus, 4 artiklassa tarkoitettu eritel-
mä ja muut päätöksensä perusteena olevat asiakirjat komis-
siolle, jos se arvioi, että hakemus täyttää tämän asetuksen
vaatimukset.
Jäsenvaltio voi myöntää näin kuvatulla tavalla toimitetullenimitykselle vain väliaikaisesti tässä asetuksessa tarkoitetun
kaltaisen kansallisen suojan sekä tarvittaessa sopeutumis-
kauden kyseisen nimityksen toimittamispäivästä alkaen; ne
voidaan myös myöntää väliaikaisesti samoilla edellytyksillä
haettaessa muutosta tuotetta koskevaan eritelmään.
Väliaikainen kansallinen suoja lakkaa sinä päivänä, jolloin
päätös rekisteröinnistä tehdään tämän asetuksen mukaises-
ti. Tätä päätöstä tehtäessä voidaan vahvistaa enintään 5
vuoden pituinen sopeutumiskausi edellyttäen, että kyseiset
yritykset ovat laillisesti pitäneet kyseisiä tuotteita kaupan
käyttämällä jatkuvasti kyseisiä myyntinimityksiä vähintään 5
vuoden ajan ennen 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua jul-
kaisemispäivää.2081/92
535/97
2081/92 - - - I
5Edellä mainitun kansallisen suojan seuraukset tapauksessa,
jolloin nimitystä ei ole rekisteröity tämän asetuksen mukai-
sesti, ovat yksin jäsenvaltion vastuulla.
T oimenpiteillä, jotka jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toisen
alakohdan mukaisesti, on vaikutusta vain kansallisella tasol-
la eivätkä ne saa vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan.
Jos hakemus koskee nimitystä, joka koskee myös toisessajäsenvaltiossa sijaitsevaa maantieteellistä aluetta, kyseistä
jäsenvaltiota on kuultava ennen minkäänlaisen päätöksen
tekemistä.
6. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän artiklan
noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset
määräykset.
6a r t i k l a
1. Komissio tarkastaa kuuden kuukauden kuluessa viral-
lisella tutkimuksella, onko rekisteröintihakemuksessa kaikki
4 artiklassa säädetyt tiedot.
Komissio ilmoittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle päätelmis-
tään.
2. Jos komissio päättää 1 kohdan säännökset huomioon
ottaen, että nimitys täyttää suojaamiselle asetettavat edelly-
tykset, se julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä
hakijan nimen ja osoitteen, tuotteen nimen, hakemuksen
pääkohdat, viittaukset tuotteen käsittelyä, tuotantoa tai val-
mistusta koskeviin kansallisiin säännöksiin ja tarvittaessa
päätelmiensä perusteet.
3. Jos komissiolle ei ilmoiteta yhtään väitettä 7 artiklan
mukaisesti, nimitys kirjataan komission pitämään ’’Suojattu-
jen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten mer-
kintöjen rekisteri” -nimiseen rekisteriin, jossa on oltava ky-
seisten ryhmien ja valvontaelinten nimet.
4. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa leh-
dessä :
— rekisteriin kirjatut nimitykset;
— rekisteriin 9 ja 11 artiklan mukaisesti tehdyt muutok-
set.
5. Jos komissio 1 kohdassa säädetyn tutkimuksen perus-
teella tulee siihen johtopäätökseen, ettei nimitys täytä suo-
jan saamiselle asetettuja edellytyksiä, se päättää 15 artiklas-
sa säädettyä menettelyä noudattaen olla toteuttamatta
tämän artiklan 2 kohdassa säädettyä julkaisemista.
Ennen 2 ja 4 artiklassa säädettyä julkaisemista ja 3 arti-
klassa säädettyä rekisteröintiä, komissio voi pyytää lausun-
toa 15 artiklassa tarkoitetulta komitealta.535/97
2081/92
2081/92 - - - I
67a r t i k l a
1. Kuuden kuukauden kuluessa 6 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetusta julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa
lehdessä jäsenvaltio voi tehdä väitteen rekisteröintiä vas-
taan.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on huo-
lehdittava siitä, että henkilöt, jotka voivat osoittaa, että
heillä on asiassa laillinen taloudellinen etu valvottavanaan,
saavat tutustua hakemukseen. Lisäksi jäsenvaltioissa vallit-
sevan tilanteen mukaisesti jäsenvaltiot voivat järjestää sa-
man mahdollisuuden muille osapuolille, joilla on asiassa
laillinen etu valvottavanaan.
3. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jota asia lailli-
sesti koskee, voi tehdä väitteen ehdotettua rekisteröintiä
vastaan lähettämällä asianmukaisesti perustellun ilmoituk-
sen sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa
hän asuu tai johon hän on sijoittautunut. T oimivaltaisen vi-ranomaisen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet ottaak-
seen säädetyssä määräajassa huomioon tällaiset huomau-
tukset tai tällaisen väitteen.
4. Väite voidaan hyväksyä ainoastaan, jos siinä:
— osoitetaan, ettei 2 artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä
ole noudatettu;
— osoitetaan, että ehdotetun nimen rekisteröinti vaaran-
taisi kokonaan tai osittain samankaltaisen nimityksen
tai tavaramerkin olemassaolon tai vähintään viiden
vuoden ajan ennen 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
julkaisupäivää markkinoilla laillisesti olleiden tuottei-
den olemassaolon.
— täsmennetään ominaisuudet, joista voidaan päätellä, et-
tä nimi, jonka rekisteröintiä on haettu, on luonteeltaan
yleisnimi.
5. Jos väite voidaan 4 kohdan mukaisesti hyväksyä, ko-
missio pyytää jäsenvaltioita, joita asia koskee, sopimaan
asiasta keskenään kolmen kuukauden kuluessa sisäisten
menettelyjensä mukaisesti. Jos:
a) sopimukseen päästään, asianomaisten jäsenvaltioiden
on ilmoitettava komissiolle kaikki tekijät, jotka mahdol-
listivat sopimukseen pääsemisen, sekä hakijan ja väit-
teen tekijän lausunnot. Jos 5 artiklan mukaisesti saadut
tiedot eivät ole muuttuneet, komissio toimii 6 artiklan
4 kohdan mukaisesti. Jos muutoksia on tehty, komissio
aloittaa uudelleen 7 artiklassa säädetyn menettelyn;
b) sopimukseen ei päästä, komissio tekee päätöksen 15
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ottaen huo-
mioon perinteiset ja tarkasti noudatetut käytännöt jasekaannusten todennäköisyyden. Jos komissio päättää
hyväksyä rekisteröinnin, se julkaisee 6 artiklan 4 koh-
dan mukaiset tiedot.2081/92
535/97
2081/92
2081/92 - - - I
78a r t i k l a
Mainintoja ’’SAN”, ’’SMM” tai vastaavia perinteisiä kansal-
lisia merkintöjä saadaan käyttää ainoastaan tämän asetuk-
sen mukaisissa maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa.
9a r t i k l a
Kyseinen jäsenvaltio voi pyytää eritelmän muuttamista, eri-
tyisesti tieteellisen tai teknisen tiedon kehityksen huomioon
ottamiseksi tai maantieteellisen alueen uudelleen rajaami-
seksi.
Edellä 6 artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava
soveltuvin osin.
Komissio voi kuitenkin 15 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen päättää olla noudattamatta 6 artiklassa säädet-
tyä menettelyä, jos kyseessä on pieni muutos.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että viimeistään
kuuden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantu-
losta on luotu tarkastuksen rakenteet, joiden tehtävänä on
varmistaa, että maataloustuotteet ja elintarvikkeet, joilla on
suojattu nimitys, vastaavat eritelmissä tarkoitettuja vaati-
muksia. Itävallan, Ruotsin ja Suomen osalta edellä tarkoi-
tettu määräaika lasketaan kyseisten valtioiden liittymispäi-
västä.
2. V alvonta voi rakenteeltaan koostua yhdestä tai useam-
masta nimetystä valvontaviranomaisesta ja/tai jäsenvaltiontähän tarkoitukseen hyväksymästä yksityisestä laitoksesta.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelot virano-
maisista ja/tai hyväksytyistä laitoksista sekä niiden toimival-
lasta. Komissio julkaisee nämä tiedot Euroopan yhteisöjen
virallisessa lehdessä .
3. Nimettyjen valvontaviranomaisten ja/tai yksityisten lai-
tosten on annettava riittävät takeet puolueettomuudesta ja
riippumattomuudesta kaikkiin niiden valvonnan alaisiin
tuottajiin ja jalostajiin nähden ja niillä on oltava vakituises-
ti käytettävissä olevat asiantuntijat ja voimavarat, jotka
ovat tarpeen suojatun nimityksen omaavien maataloustuot-
teiden ja elintarvikkeiden tarkastamiseksi.
Jos tarkastuksen rakenteissa turvaudutaan joidenkin val-
vonnan osalta ulkopuoliseen laitokseen, tämän laitoksen on
annettava samat takeet. Tällöin kuitenkin nimetyt valvonta-
viranomaiset ja/tai hyväksytyt yksityiset laitokset ovat edel-
leen jäsenvaltiolle vastuussa kaikista tarkastuksista.
T ullakseen jäsenvaltioiden hyväksymäksi tässä asetuksessa
tarkoitetulla tavalla laitosten on 1 päivästä tammikuuta
1998 alkaen täytettävä 26 päivänä kesäkuuta 1989 vahviste-
tussa standardissa EN 45011 määritellyt edellytykset.2081/92
95/1/EY, Euratom, EHTY
2081/92 - - - I
84. Jos jäsenvaltion nimetty valvontaviranomainen ja/tai
yksityinen laitos toteaa, että maataloustuote tai elintarvike,
jolla siinä jäsenvaltiossa on suojattu alkuperänimitys, ei täy-
tä eritelmän vaatimuksia, sen on toteutettava aiheelliset
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tätä asetusta nouda-
tetaan. Sen on ilmoitettava jäsenvaltiolle valvontaa suori-
tettaessa toteutetut toimenpiteet. Kaikista päätöksistä on il-
moitettava osapuolille, joita asia koskee.
5. Jäsenvaltion on peruutettava hyväksymisensä valvonta-
laitokselta, jos 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä ei
enää täytetä. Sen on ilmoitettava tästä komissiolle, joka
julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä korjatun
luettelon hyväksytyistä laitoksista.
6. Jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet
sen varmistamiseksi, että tuottaja, joka noudattaa tätä ase-
tusta, pääsee valvontajärjestelmään.
7. Tämän asetuksen perusteella edellytetyn valvonnan
kustannuksista vastaavat suojattua nimitystä käyttävät tuot-
tajat.
11 artikla
1. Jäsenvaltio voi huomauttaa, että suojatun nimityksen
omaavan maataloustuotteen tai elintarvikkeen eritelmässäolevaa edellytystä ei ole täytetty.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun jäsenvaltion on tehtävä
huomautuksensa asianomaiselle jäsenvaltiolle. Jäsenvaltion,
jolle huomautus on tehty, on tutkittava valitus ja ilmoitet-
tava toiselle jäsenvaltiolle päätelmänsä ja toteuttamansa
toimenpiteet.
3. Jos sääntöjenvastaisuudet ovat toistuvia eivätkä asia-
nomaiset jäsenvaltiot pääse asiasta sopimukseen, asianmu-
kaisesti perusteltu valituskirje on lähetettävä komissiolle.
4. Komissio tutkii valituksen ja kuulee asianomaisia jä-
senvaltioita. T arvittaessa komissio toteuttaa aiheelliset toi-
menpiteet kuultuaan 15 artiklassa tarkoitettua komiteaa.
Niihin voi sisältyä rekisteröinnin peruuttaminen.
12 artikla
1. Tätä asetusta sovelletaan kolmannesta maasta lähtöi-
sin olevaan maataloustuotteeseen tai elintarvikkeeseen, jos:
— kolmas maa voi antaa samat takeet kuin 4 artiklassa tai
siinä tarkoitettuja takeita vastaavat takeet;
— kyseisessä kolmannessa maassa on 10 artiklassa säädet-
tyjä valvontajärjestelmää vastaava järjestelmä;2081/92
2081/92 - - - I
9— kyseinen kolmas maa on valmis antamaan yhteisön
suojaa vastaavan suojan vastaaville yhteisöstä lähtöisin
oleville maataloustuotteille tai elintarvikkeille,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansainvälisten sopimus-
ten noudattamista.
2. Jos kolmannen maan suojattu nimitys on sama kuin
yhteisön suojattu nimitys, rekisteröinti on hyväksyttävä ot-
taen asianmukaisesti huomioon paikalliset ja perinteiset
käytännöt sekä sekaannusten todennäköisyys.
Edellä tarkoitettujen nimien käyttö on sallittua ainostaan,
jos tuotteen alkuperämaa on selvästi ja näkyvästi merkitty
etikettiin.
13 artikla
1. Rekisteröidyt nimitykset on suojattu:
a) suoralta tai välilliseltä rekisteröidyn nimityksen kaupal-
liselta käytöltä tuotteissa, joita rekisteröinti ei koske,
siinä määrin kuin tuotteet ovat verrattavissa tällä nimi-
tyksellä rekisteröityihin tuotteisiin tai siinä määrin kuin
nimityksen käytöllä voi hyötyä suojatun nimityksen
maineesta;
b) väärinkäytöltä, jäljittelyltä tai mielleyhtymiltä, vaikka
tuotteen oikea alkuperä on merkitty tai vaikka suojattunimi on käännetty tai siihen on liitetty ilmaisu kuten
’’laatu”, ’’tyyppi”, ’’menetelmä”, ’’tuotettu kuten”, ’’jälji-
telmä” tai muu samankaltainen ilmaisu;
c) muilta vääriltä tai harhaanjohtavilta merkinnöiltä mitä
tulee tuotteen lähtöpaikkaan, alkuperään, tuotteen laa-
tuun tai olennaisiin ominaisuuksiin, jotka on merkitty
sisä- tai ulkopakkaukseen, mainoksiin tai tuotetta kos-
keviin asiakirjoihin sekä tuotteen pakkaamiseen tavalla,
joka on omiaan antamaan väärän kuvan tuotteen alku-
perästä.
d) muilta käytännöiltä, jotka saattaisivat johtaa yleisöä
harhaan tuotteen todellisen alkuperän suhteen.
Jos rekisteröityyn nimitykseen sisältyy siihen kuuluvana
maataloustuotteen tai elintarvikkeen nimi, jota pidetään
yleisnimenä, tämän yleisnimen käytön vastaavissa tuotteissa
tai elintarvikkeissa ei katsota olevan ristiriidassa 1 kohdan
a ja b alakohdan kanssa.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan a ja b alakohdassa sää-detään, jäsenvaltiot voivat kuitenkin pitää voimassa kansal-
liset toimenpiteet, joilla hyväksytään 17 artiklan mukaisesti
rekisteröityjen nimitysten käyttäminen, enintään viiden vuo-
den ajan rekisteröinnin julkaisemispäivästä, jos:
— tuotetta on pidetty laillisesti kaupan kyseistä nimitystä
käyttäen ainakin viiden vuoden ajan ennen tämän ase-
tuksen julkaisemispäivää,2081/92
535/97
2081/92 - - - I
10— yritykset ovat pitäneet kyseistä tuotetta laillisesti kau-
pan käyttäen nimitystä jatkuvalla tavalla ensimmäisessä
luetelmakohdassa tarkoitettuna aikana,
— merkinnöistä käy selvästi ilmi tuotteen todellinen alku-
perä.
Tämä poikkeus ei kuitenkaan saa johtaa tuotteiden pitämi-
seen vapaasti kaupan sellaisen jäsenvaltion alueella, jossa
edellä tarkoitetut nimitykset on kielletty.
3. Suojatuista nimityksistä ei saa tulla yleisnimiä.
4. Nimityksiin, joiden rekisteröintiä haetaan 5 artiklan
mukaisesti, voidaan 7 artiklan 5 kohdan b alakohtaa nou-
dattaen soveltaa enintään viiden vuoden siirtymäkautta ai-
noastaan, jos rekisteröintiä vastaan tehty valitus on hyväk-
sytty sillä perusteella, että ehdotetun nimen rekisteröinti
vaarantaisi kokonaan tai osittain samankaltaisen nimityksen
olemassaolon tai vähintään viiden vuoden ajan ennen 6 ar-
tiklan 2 kohdassa tarkoitettua julkaisupäivää markkinoillalaillisesti olleiden tuotteiden olemassaolon.
Siirtymäkautta voidaan soveltaa ainoastaan, jos yritykset
ovat pitäneet kyseistä tuotetta laillisesti kaupan käyttäen
nimitystä jatkuvalla tavalla vähintään viiden vuoden ajan
ennen 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua julkaisupäivää.
14 artikla
1. Jos alkuperänimitys tai maantieteellinen merkintä on
rekisteröity tämän asetuksen mukaisesti, jotakin 13 artiklas-
sa tarkoitettua tapausta edustavan ja samaa tuotetyyppiä
koskevan tavaramerkin rekisteröintihakemus on hylättävä,
jos tavaramerkin rekisteröintihakemus on jätetty 6 artiklan
2 kohdassa tarkoitetun julkaisupäivän jälkeen.
T avaramerkit, jotka on rekisteröity vastoin ensimmäistä ala-
kohtaa, on julistettava mitättömiksi.
Tätä kohtaa sovelletaan myös silloin, kun tavaramerkin re-
kisteröintihakemus on jätetty ennen 6 artiklan 2 kohdassatarkoitettua rekisteröintihakemuksen julkaisupäivää, jos jul-
kaiseminen on tapahtunut ennen kuin tavaramerkki on re-
kisteröity.535/97
2081/92
535/97
2081/92
2081/92 - - - I
112. Sillä edellytyksellä, että yhteisön oikeutta noudate-
taan, 13 artiklassa tarkoitettua tapausta edustavan tavara-
merkin, joka on rekisteröity hyvässä uskossa ennen alkupe-
ränimityksen tai maantieteellisen merkinnän
rekisteröintihakemuksen jättämistä, käyttöä saa jatkaa alku-
peränimityksen tai maantieteellisen merkinnän rekisteröin-
nistä huolimatta, jos jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsää-
dännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988
annetun neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 3 artiklan 1
kohdan c ja g alakohdassa ja 12 artiklan 2 kohdan b ala-
kohdassa vastaavasti säädettyjä tavaramerkin mitättömyys-
perusteita tai menettämisperusteita ei ole.
3. Alkuperänimitystä tai maantieteellistä merkintää ei
saa rekisteröidä, jos tavaramerkin maineen ja kuuluisuuden
sekä sen ajan pituuden, jonka sitä on käytetty, perusteella
rekisteröinti saattaisi johtaa kuluttajaa harhaan tuotteen
tunnistamisessa.
15 artikla
Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioi-
den edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission
edustaja.
Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavis-
ta toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta
määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireelli-
syyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen
148 ar-tiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi
määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission
ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edusta-
jien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä ta-
valla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat
komitean lausunnon mukaiset.
Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon
mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipy-
mättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.
Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden ku-
luessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio
tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.
16 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta
annetaan 15 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
(1) EYVL N:o L 40, 11.2.1989, s. 1. Direktiivi on muutettu
päätöksellä 92/10/ETY (EYVL N:o L 6, 11.1.1992, s. 35)2081/92
2081/92 - - - I
1217 artikla
1. Kuuden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voi-
maan tulosta jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ni-
met, joilla on oikeudellinen suoja, tai jäsenvaltioissa, joissa
suojajärjestelmää ei ole, käytössä vakiintuneet nimitykset,
jotka ne haluavat rekisteröidä tämän asetuksen mukaisesti.
Itävallan, Ruotsin ja Suomen osalta edellä tarkoitettu mää-
räaika lasketaan kyseisten valtioiden liittymispäivästä.
2. Komissio rekisteröi 1 kohdassa tarkoitetut 2 ja 4 arti-
klan mukaiset nimitykset 15 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen. Edellä olevaa 7 artiklaa ei sovelleta. Yleisni-
miä ei kuitenkaan rekisteröidä.
3. Jäsenvaltiot voivat säilyttää kansallisen suojan 1 arti-
klan mukaisesti ilmoitetuille nimityksille, kunnes päätös nii-
d e nr e k i s t e r ö i n n i s t äo nt e h t y .
18 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 12 kuukauden kuluttua siitä,
kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdes-
sä.2081/92
95/1/EY, Euratom, EHTY
2081/92 - - - I
13LIITE I
Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut elintarvikkeet
—O l u e t
— Luonnon mineraalivedet ja lähdevedet— Kasviuutteista valmistetut juomat
— Leipomo-, konditoria-, makeis- ja keksituotteet
— Luonnon kumit ja kumihartsit2081/92
2081/92 - - - I
14LIITE II
Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut maataloustuotteet
—H e i n ä
— Eteeriset öljyt
— korkki
— kokenilli (jalostamaton eläinperäinen tuote).2081/92
1068/97