02013R0952 — FI — 14.04.2019 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 952/2013, annettu 9 päivänä lokakuuta 2013, unionin tullikoodeksista (uudelleenlaadittu) (EUVL L 269 10.10.2013, s. 1)

Muutettu:





Oikaistu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 952/2013,

annettu 9 päivänä lokakuuta 2013,

unionin tullikoodeksista

(uudelleenlaadittu)







SISÄLLYSLUETTELO I OSASTO YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 LUKU Tullilainsäädännön soveltamisala, tullin tehtävät ja määritelmät 2 LUKU Tullilainsäädännön mukaiset henkilöiden oikeudet ja velvollisuudet 1 jakso Tietojen antaminen 2 jakso Tulliedustus 3 jakso Tullilainsäädännön soveltamista koskevat päätökset 4 jakso Valtuutettu talouden toimija 5 jakso Seuraamukset 6 jakso Muutoksenhaku 7 jakso Tavaroiden tarkastaminen 8 jakso Asiakirjojen ja tietojen säilyttäminen sekä maksut ja kustannukset 3 LUKU Valuutan muuntaminen ja määräajat II OSASTO TUONTI- TAI VIENTITULLIN JA MUIDEN TAVARAKAUPPAA KOSKEVIEN TOIMENPITEIDEN SOVELTAMISPERUSTEET 1 LUKU Yhteinen tullitariffi ja tavaroiden luokittelu tariffiin 2 LUKU Tavaroiden alkuperä 1 jakso Muu kuin etuuskohteluun oikeuttava alkuperä 2 jakso Etuuskohteluun oikeuttava alkuperä 3 jakso Tiettyjen tavaroiden alkuperän määrittäminen 3 LUKU Tavaroiden tullausarvo III OSASTO TULLIVELKA JA VAKUUDET 1 LUKU Tullivelan syntyminen 1 jakso Tuontitullivelka 2 jakso Vientitullivelka 3 jakso Vienti- ja tuontitullivelkaa koskevat yhteiset säännökset 2 LUKU Vakuus mahdollisen tai olemassa olevan tullivelan maksamisesta 3 LUKU Tuonti- tai vientitullin määrän kantaminen, maksaminen, palauttaminen ja peruuttaminen 1 jakso Tuonti- tai vientitullien määrän määrittäminen, tullivelan tiedoksi antaminen ja tileihin kirjaaminen 2 jakso Tuonti- tai vientitullien määrän maksaminen 3 jakso Tullin palauttaminen ja peruuttaminen 4 LUKU Tullivelan lakkaaminen IV OSASTO UNIONIN TULLIALUEELLE TUODUT TAVARAT 1 LUKU Saapumisen yleisilmoitus 2 LUKU Tavaroiden saapuminen 1 jakso Tavaroiden saapuminen unionin tullialueelle 2 jakso Tavaroiden esittäminen, purkaminen ja tarkastus 3 jakso Tavaroiden väliaikainen varastointi V OSASTO TULLIOIKEUDELLISTA ASEMAA, TAVAROIDEN ASETTAMISTA TULLIMENETTELYYN, TARKASTUSTA JA TAVARAN LUOVUTUSTA SEKÄ TAVAROISTA VAPAUTUMISTA KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖT 1 LUKU Tavaroiden tullioikeudellinen asema 2 LUKU Tavaroiden asettaminen tullimenettelyyn 1 jakso Yleiset säännökset 2 jakso Vakiomuotoiset tulli-ilmoitukset 3 jakso Yksinkertaistetut tulli-ilmoitukset 4 jakso Kaikkiin tulli-ilmoituksiin sovellettavat säännökset 5 jakso Muut yksinkertaistukset 3 LUKU Tarkastukset ja tavaroiden luovutus 1 jakso Tarkastukset 2 jakso Luovutus 4 LUKU Tavaroista vapautuminen VI OSASTO LUOVUTUS VAPAASEEN LIIKKEESEEN JA VAPAUTUS TUONTITULLISTA 1 LUKU Luovutus vapaaseen liikkeeseen 2 LUKU Vapautus tuontitullista 1 jakso Palautustavarat 2 jakso Merikalastus ja merestä saadut tuotteet VII OSASTO ERITYISMENETTELYT 1 LUKU Yleiset säännökset 2 LUKU Passitus 1 jakso Ulkoinen ja sisäinen passitus 2 jakso Unionin passitus 3 LUKU Varastointi 1 jakso Yhteiset säännökset 2 jakso Tullivarastointi 3 jakso Vapaa-alueet 4 LUKU Erityiskäyttö 1 jakso Väliaikainen maahantuonti 2 jakso Tietty käyttötarkoitus 5 LUKU Jalostus 1 jakso Yleiset säännökset 2 jakso Sisäinen jalostus 3 jakso Ulkoinen jalostus VIII OSASTO TAVAROIDEN VIENTI UNIONIN TULLIALUEELTA 1 LUKU Muodollisuudet ennen tavaroiden poistumista 2 LUKU Tavaroiden poistumista koskevat muodollisuudet 3 LUKU Vienti ja jälleenvienti 4 LUKU Poistumisen yleisilmoitus 5 LUKU Jälleenvientitiedonanto 6 LUKU Vapautus vientitullista IX OSASTO SÄHKÖISET JÄRJESTELMÄT, YKSINKERTAISTAMINEN, SÄÄDÖSVALLAN SIIRTO, KOMITEAMENETTELY JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 1 LUKU Sähköisten järjestelmien kehittäminen 2 LUKU Tullilainsäädännön soveltamisen yksinkertaistaminen 3 LUKU Säädösvallan siirto ja komiteamenettely 4 LUKU Loppusäännökset LIITE VASTAAVUUSTAULUKKO







I

OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET







1

LUKU

Tullilainsäädännön soveltamisala, tullin tehtävät ja määritelmät

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tällä asetuksella vahvistetaan unionin tullikoodeksi, jäljempänä 'koodeksi', jossa säädetään unionin tullialueelle tuotaviin tai sieltä vietäviin tavaroihin sovellettavista yleisistä säännöistä ja menettelyistä.

Koodeksia sovelletaan yhtenäisesti koko unionin tullialueella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansainvälisen oikeuden ja kansainvälisten yleissopimusten ja muilla aloilla annetun unionin lainsäädännön soveltamista.

2. Tiettyjä tullilainsäädännön säännöksiä voidaan soveltaa myös unionin tullialueen ulkopuolella erityislainsäädännön tai kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti.

3. Tiettyjä tullilainsäädännön säännöksiä, muun muassa siinä säädettyjä yksinkertaistuksia, sovelletaan unionitavaroiden kauppaan, jota käydään direktiivin 2006/112/EY tai direktiivin 2008/118/EY säännösten soveltamisalaan kuuluvien unionin tullialueen osien ja näiden säännösten soveltamisalan ulkopuolisten tullialueen osien välillä, tai kauppaan, jota käydään näiden säännösten soveltamisalan ulkopuolisten tullialueen osien välillä.

2 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 284 artiklan mukaisesti sellaisten tullilainsäädännön säännösten määrittelemiseksi ja yksinkertaistamiseksi, jotka koskevat 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa unionitavaroiden kaupassa sovellettavia tulli-ilmoituksia, tullioikeudellista asemaa koskevia todisteita ja unionin sisäisen passitusmenettelyn käyttöä, edellyttäen ettei se vaikuta kyseisten verotustoimenpiteiden asianmukaiseen soveltamiseen. Kyseisissä säädöksissä voidaan käsitellä sellaiseen unionitavaroiden kauppaan liittyviä erityisiä olosuhteita, joissa osallisena on vain yksi jäsenvaltio.

3 artikla

Tulliviranomaisten tehtävät

Tulliviranomaiset vastaavat ensisijaisesti unionin kansainvälisen kaupan valvonnasta ja edistävät näin hyvän kauppatavan mukaista ja avointa kauppaa, sisämarkkinoiden ulkoisen ulottuvuuden, yhteisen kauppapolitiikan ja unionin muiden kauppaan liittyvien yhteisten politiikkojen täytäntöönpanoa sekä toimitusketjujen yleistä turvallisuutta. Tulliviranomaisten on suoritettava toimenpiteet, joiden tavoitteina on erityisesti

a) suojella unionin ja sen jäsenvaltioiden taloudellisia etuja;

b) suojella unionia hyvän kauppatavan vastaiselta ja laittomalta kaupalta ja samalla tukea laillista liiketoimintaa;

c) taata unionin ja siellä asuvien henkilöiden turvallisuus ja ympäristönsuojelu tarvittaessa läheisessä yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa; ja

d) pitää yllä asianmukaista tasapainoa tullivalvonnan ja laillisen kaupan helpottamisen välillä.

4 artikla

Tullialue

1. Unionin tullialueeseen kuuluvat seuraavat alueet, mukaan luettuina niiden aluemeri, sisäiset aluevedet ja ilmatila:

— Belgian kuningaskunnan alue,

— Bulgarian tasavallan alue,

— Tšekin tasavallan alue,

— Tanskan kuningaskunnan alue, lukuun ottamatta Färsaaria ja Grönlantia,

— Saksan liittotasavallan alue, lukuun ottamatta Helgolandin saarta ja Büsingenin aluetta (Saksan liittotasavallan ja Sveitsin valaliiton välillä 23 päivänä marraskuuta 1964 tehty sopimus),

— Viron tasavallan alue,

— Irlannin alue,

— Helleenien tasavallan alue,

— Espanjan kuningaskunnan alue, lukuun ottamatta Ceutaa ja Melillaa,

— Ranskan tasavallan alue, lukuun ottamatta Ranskan merentakaisia maita ja alueita, joihin sovelletaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen neljännen osan määräyksiä,

— Kroatian tasavallan alue,

— Italian tasavallan alue, lukuun ottamatta Livignon ja Campione d'Italian kuntia sekä Luganojärven kansallista vesialuetta, joka sijaitsee Ponte Tresan ja Porto Ceresion välisen alueen rannan ja valtiollisen rajan välillä,

— Kyproksen tasavallan alue vuoden 2003 liittymisasiakirjan määräysten mukaisesti,

— Latvian tasavallan alue,

— Liettuan tasavallan alue,

— Luxemburgin suurherttuakunnan alue,

— Unkarin alue,

— Maltan alue,

— Alankomaiden kuningaskunnan Euroopassa sijaitseva alue,

— Itävallan tasavallan alue,

— Puolan tasavallan alue,

— Portugalin tasavallan alue,

— Romanian alue,

— Slovenian tasavallan alue,

— Slovakian tasavallan alue,

— Suomen tasavallan alue,

— Ruotsin kuningaskunnan alue, ja

— Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan alue sekä Kanaalisaaret ja Mansaari.

2. Unionin tullialueeseen kuuluvina pidetään myös seuraavia jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella sijaitsevia alueita, mukaan luettuina niiden aluemeri, sisäiset aluevedet ja ilmatila, ottaen huomioon niihin sovellettavat yleissopimukset ja muut sopimukset:

a) RANSKA

Monacon alue sellaisena kuin se määritellään Pariisissa 18 päivänä toukokuuta 1963 allekirjoitetussa tulliyleissopimuksessa (Journal Officiel de la République Française, 27.9.1963, s. 8679).

b) KYPROS

Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvien alueiden Akrotirin ja Dhekelian alueet sellaisina kuin ne on määritelty Nicosiassa 16 päivänä elokuuta 1960 allekirjoitetussa Kyproksen tasavallan perustamissopimuksessa (United Kingdom Treaty Series No 4 (1961) Cmnd. 1252).

5 artikla

Määritelmät

Koodeksia sovellettaessa tarkoitetaan:

1) 'tulliviranomaisilla' jäsenvaltioiden tullihallintoja, jotka vastaavat tullilainsäädännön soveltamisesta, ja muita viranomaisia, jotka ovat kansallisen lainsäädännön mukaisesti toimivaltaisia soveltamaan tiettyä tullilainsäädäntöä;

2) 'tullilainsäädännöllä' kaikista seuraavista koostuvaa lainsäädäntöä:

a) koodeksi ja sen täydentämiseksi tai täytäntöön panemiseksi unionin tasolla tai tarvittaessa kansallisella tasolla annetut säännökset;

b) yhteinen tullitariffi;

c) unionin tullittomuusjärjestelmän luomisesta annettu lainsäädäntö;

d) tullimääräyksiä sisältävät kansainväliset sopimukset siltä osin kuin niitä sovelletaan unionissa;

3) 'tullitarkastuksilla' tulliviranomaisten suorittamia erityistoimia, joiden tarkoituksena on varmistaa tullilainsäädännön ja muun sellaisen lainsäädännön moitteeton noudattaminen, joka koskee unionin tullialueen ja sen ulkopuolisten maiden tai alueiden välillä liikkuvien tavaroiden saapumista, poistumista, passitusta, liikkumista, varastointia ja tiettyä käyttötarkoitusta sekä muiden kuin unionitavaroiden ja tietyn käyttötarkoituksen menettelyyn asetettujen tavaroiden unionin tullialueella oloa ja liikkumista;

4) 'henkilöllä' luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä ja henkilöiden yhteenliittymää, joka ei ole oikeushenkilö, mutta joka tunnustetaan unionin lainsäädännössä tai kansallisessa lainsäädännössä oikeustoimikelpoiseksi;

5) 'talouden toimijalla' henkilöä, joka liiketoimintaa harjoittaessaan osallistuu tullilainsäädännön piiriin kuuluviin toimiin;

6) 'tulliedustajalla' henkilöä, jonka toinen henkilö on nimennyt suorittamaan puolestaan tullilainsäädännössä säädettyjä toimia ja muodollisuuksia tulliviranomaisten kanssa asioitaessa;

7) 'riskillä' sellaisen tapahtuman todennäköisyyttä ja vaikutusta, joka liittyy unionin tullialueen ja sen ulkopuolisten maiden tai alueiden välillä liikkuvien tavaroiden saapumiseen, poistumiseen, passitukseen, liikkumiseen tai tiettyyn käyttötarkoitukseen sekä muiden kuin unionitavaroiden olemiseen unionin tullialueella ja jonka seurauksena:

a) unionin tai kansallisten toimenpiteiden moitteeton soveltaminen estyy;

b) unionin ja sen jäsenvaltioiden taloudelliset edut vaarantuvat; tai

c) unionin ja siellä asuvien henkilöiden turvallisuudelle, ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, ympäristölle tai kuluttajille aiheutuu uhka;

8) 'tullimuodollisuuksilla' kaikkia toimia, jotka henkilön ja tulliviranomaisten on suoritettava tullilainsäädännön noudattamiseksi;

9) 'saapumisen yleisilmoituksella tointa', jolla henkilö ilmoittaa määrämuodossa ja säädetyllä tavalla ja tietyssä määräajassa tulliviranomaisille, että tavaroita tuodaan unionin tullialueelle;

10) 'poistumisen yleisilmoituksella' tointa, jolla henkilö ilmoittaa määrämuodossa ja säädetyllä tavalla ja tietyssä määräajassa tulliviranomaisille, että tavaroita viedään unionin tullialueelta;

11) 'väliaikaisen varastoinnin ilmoituksella' tointa, jolla henkilö osoittaa määrämuodossa ja säädetyllä tavalla, että tavarat ovat väliaikaisesti varastoituina;

12) 'tulli-ilmoituksella' tointa, jolla henkilö ilmoittaa määrämuodossa ja säädetyllä tavalla haluavansa asettaa tavaran tiettyyn tullimenettelyyn, ilmoittaen tarvittaessa samalla mahdollisesta tarpeesta soveltaa joitakin erityisjärjestelyjä;

13) 'jälleenvienti-ilmoituksella' tointa, jolla henkilö ilmoittaa määrämuodossa ja säädetyllä tavalla haluavansa viedä muita kuin unionitavaroita, lukuun ottamatta niitä, jotka ovat vapaa-aluemenettelyssä tai väliaikaisesti varastoituina, unionin tullialueelta;

14) 'jälleenvientitiedonannolla' tointa, jolla henkilö ilmoittaa määrämuodossa ja säädetyllä tavalla haluavansa viedä vapaa-aluemenettelyyn asetettuja tai väliaikaisesti varastoituina olevia muita kuin unionitavaroita unionin tullialueelta;

15) 'ilmoittajalla' henkilöä, joka antaa tulli-ilmoituksen, väliaikaisen varastoinnin ilmoituksen, saapumisen yleisilmoituksen, poistumisen yleisilmoituksen, jälleenvienti-ilmoituksen tai jälleenvientitiedonannon omissa nimissään, tai henkilöä, jonka nimissä kyseinen ilmoitus tai tiedonanto annetaan;

16) 'tullimenettelyllä' jotakin seuraavista menettelyistä, joihin tavarat voidaan asettaa koodeksin mukaisesti:

a) luovutus vapaaseen liikkeeseen;

b) erityismenettelyt;

c) vienti;

17) 'väliaikaisella varastoinnilla' tilannetta, jossa muut kuin unionitavarat ovat tullivalvonnassa väliaikaisesti varastoituina niiden tullille esittämisen ja tullimenettelyyn asettamisen tai jälleenviennin välisenä aikana;

18) 'tullivelalla' henkilön velvollisuutta maksaa sellainen tuonti- tai vientitulli, jota sovelletaan tiettyihin tavaroihin unionin voimassa olevan tullilainsäädännön mukaisesti;

19) 'velallisella' henkilöä, joka on vastuussa tullivelasta;

20) 'tuontitullilla' tavaroiden tuonnista maksettavaa tullia;

21) 'vientitullilla' tavaroiden viennistä maksettavaa tullia;

22) 'tullioikeudellisella asemalla' tavaralla olevaa unionitavaran tai muun kuin unionitavaran asemaa;

23) 'unionitavaroilla' tavaroita, jotka kuuluvat johonkin seuraavista ryhmistä:

a) tavarat, jotka on tuotettu kokonaan unionin tullialueella ja jotka eivät sisällä unionin tullialueen ulkopuolisista maista tai sen ulkopuolisilta alueilta tuotuja tavaroita;

b) tavarat, jotka on tuotu unionin tullialueelle sen ulkopuolisista maista tai sen ulkopuolisilta alueilta ja luovutettu vapaaseen liikkeeseen;

c) tavarat, jotka on tuotettu unionin tullialueella joko ainoastaan b alakohdassa tarkoitetuista tavaroista tai a ja b alakohdassa tarkoitetuista tavaroista;

24) 'muilla kuin unionitavaroilla' muita kuin 23 kohdassa tarkoitettuja tavaroita tai tavaroita, jotka ovat menettäneet tullioikeudellisen asemansa unionitavaroina;

25) 'riskinhallinnalla' riskin järjestelmällistä tunnistamista muun muassa satunnaistarkastusten avulla ja kaikkien tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista riskille altistumisen rajoittamiseksi;

26) 'tavaran luovutuksella' tointa, jolla tulliviranomaiset luovuttavat tavaran sen tullimenettelyn mukaisiin tarkoituksiin, johon tavara on asetettu;

27) 'tullivalvonnalla' tulliviranomaisten yleisiä toimia, joiden tarkoituksena on varmistaa, että niiden kohteena oleviin tavaroihin sovellettavia tullilainsäädännön ja tarvittaessa muun lainsäädännön säännöksiä noudatetaan;

28) 'tullin palauttamisella' maksetun tuonti- tai vientitullin määrän takaisinmaksua;

29) 'tullin peruuttamisella' maksamattoman tuonti- tai vientitullin määrän maksamisvelvoitteesta vapauttamista;

30) 'jalostetuilla tuotteilla' jalostusmenettelyyn asetettuja tavaroita, joille on suoritettu jalostustoimintoja;

31) 'unionin tullialueelle sijoittautuneella henkilöllä':

a) luonnollista henkilöä, jonka vakituinen asuinpaikka on unionin tullialueella,

b) oikeushenkilöä tai henkilöiden yhteenliittymää, jonka sääntömääräinen kotipaikka, hallinnollinen päätoimipaikka tai pysyvä toimipaikka on unionin tullialueella;

32) 'pysyvällä toimipaikalla' kiinteää toimipaikkaa, jossa on pysyvästi tarvittavat henkilö- ja tekniset resurssit ja jonka kautta henkilön tulliin liittyvät toiminnot suoritetaan kokonaan tai osittain;

33) 'tavaroiden esittämisellä tullille' tulliviranomaisille annettavaa ilmoitusta tavaroiden saapumisesta tullitoimipaikkaan tai muuhun tulliviranomaisten osoittamaan tai hyväksymään paikkaan sekä kyseisten tavaroiden asettamista tullin saataville tullitarkastuksia varten;

34) 'tavaroiden haltijalla' tavaroiden omistajaa tai muuta henkilöä, jolla on vastaava määräämisoikeus tavaroihin tai jonka fyysisessä valvonnassa tavarat ovat;

35) 'menettelynhaltijalla'

a) henkilöä, joka antaa tulli-ilmoituksen tai jonka lukuun tällainen ilmoitus annetaan; tai

b) henkilöä, jolle tullimenettelyä koskevat oikeudet ja velvollisuudet on siirretty;

36) 'kauppapoliittisilla toimenpiteillä' muita toimenpiteitä kuin tariffitoimenpiteitä, jotka on toteutettu yhteisen kauppapolitiikan yhteydessä tavaroiden kansainväliseen kauppaan sovellettavien unionin säännösten muodossa;

37) 'jalostustoiminnoilla' mitä tahansa seuraavista:

a) tavaroiden käsittely, niiden asennus, kokoonpano ja sovittaminen muihin tavaroihin mukaan luettuina;

b) tavaroiden jalostus;

c) tavaroiden hävittäminen;

d) tavaroiden korjaus, niiden entisöinti ja kunnostaminen mukaan luettuina;

e) tiettyjen sellaisten tavaroiden käyttö, jotka eivät sisälly jalostettuihin tuotteisiin, mutta mahdollistavat niiden tuottamisen tai helpottavat sitä, vaikka ne kuluvat kokonaan tai osittain loppuun niiden käytön aikana (tuotannon apuaineet);

38) 'tuotolla' tietyn jalostusmenettelyyn asetetun tavaraerän jalostuksessa syntyvien jalostettujen tuotteiden paljoutta tai prosentuaalista osuutta;

39) 'päätöksellä' tulliviranomaisen suorittamaa tullilainsäädäntöä koskevaa tointa, jolla ratkaistaan yksittäistapaus ja jolla on oikeudellisia vaikutuksia yhteen tai useampaan asianomaiseen henkilöön;

40) 'liikenteenharjoittajalla'

a) saapumisen osalta henkilöä, joka tuo tavarat unionin tullialueelle tai ottaa vastatakseen niiden kuljetuksesta kyseiselle alueelle. Kuitenkin

i) kun kyseessä on yhdistetty kuljetus, 'liikenteenharjoittajalla' tarkoitetaan henkilöä, joka käyttää kuljetusvälinettä, joka unionin tullialueelle tuonnin jälkeen liikkuu itsenäisesti aktiivisena kuljetusvälineenä;

ii) kun kyseessä on meri- tai ilmaliikenne, jossa sovelletaan lastitilan jakamista koskevaa järjestelyä tai sopimusjärjestelyä, 'liikenteenharjoittajalla' tarkoitetaan henkilöä, joka tekee sopimuksen ja laatii konossementin tai lentorahtikirjan tavaroiden tosiasialliseksi kuljettamiseksi unionin tullialueelle;

b) poistumisen osalta henkilöä, joka vie tavarat unionin tullialueelta tai ottaa vastatakseen niiden kuljetuksesta pois kyseiseltä alueelta. Kuitenkin

i) kun kyseessä on yhdistetty kuljetus, jossa unionin tullialueelta lähtevällä aktiivisella kuljetusvälineellä kuljetetaan pelkästään toista kuljetusvälinettä, joka aktiivisen kuljetusvälineen saavuttua määränpäähänsä liikkuu itsenäisesti aktiivisena kuljetusvälineenä, 'liikenteenharjoittajalla' tarkoitetaan henkilöä, joka käyttää kuljetusvälinettä, joka liikkuu itsenäisesti sen jälkeen, kun unionin tullialueelta poistuva kuljetusväline on saapunut määränpäähänsä;

ii) kun kyseessä on meri- tai ilmaliikenne, jossa sovelletaan lastitilan jakamista koskevaa järjestelyä tai sopimusjärjestelyä, 'liikenteenharjoittajalla' tarkoitetaan henkilöä, joka tekee sopimuksen ja laatii konossementin tai lentorahtikirjan tavaroiden tosiasialliseksi kuljettamiseksi pois unionin tullialueelta;

41) 'ostoprovisiolla' tarkoitetaan maahantuojan edustajalleen suorittamaa maksua siitä palvelusta, että tämä on edustanut maahantuojaa arvonmäärityksen kohteena olevia tavaroita ostettaessa.







2

LUKU

Tullilainsäädännön mukaiset henkilöiden oikeudet ja velvollisuudet







1

Jakso

Tietojen antaminen

6 artikla

Tiedon vaihtamis- ja tallennusmenetelmät ja yhteiset tietovaatimukset

1. Kaikki tulliviranomaisten välinen sekä talouden toimijoiden ja tulliviranomaisten välinen tietojenvaihto, kuten ilmoitukset, hakemukset tai päätökset, sekä tällaisen tiedon tallentaminen on tehtävä, siten kuin tullilainsäädännössä on edellytetty, sähköisiä tietojenkäsittelymenetelmiä käyttäen.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tiedon vaihtamista ja tallentamista varten laaditaan yhteiset tietovaatimukset.

3. Muita tiedon vaihtamis- ja tallennusmenetelmiä kuin 1 kohdassa tarkoitettuja sähköisiä tietojenkäsittelymenetelmiä voidaan käyttää seuraavasti:

a) pysyvästi silloin, kun tämä on perusteltua liikennetyypin vuoksi tai kun sähköisten tietojenkäsittelymenetelmien käyttö ei sovellu asianomaisiin tullimuodollisuuksiin;

b) väliaikaisesti silloin, kun kyseessä on tulliviranomaisten tai talouden toimijoiden tietojärjestelmän väliaikainen toimintahäiriö.

4. Komissio voi poikkeustapauksissa hyväksyä päätöksiä, joissa sallitaan yhden tai useamman jäsenvaltion käyttää 1 kohdan säännöksistä poiketen muuta tiedon vaihtamis- ja tallennusmenetelmää kuin sähköisiä tietojenkäsittelymenetelmiä.

Tällaisen poikkeuksen on oltava perusteltu sitä pyytävän jäsenvaltion erityistilanteen vuoksi, ja se on myönnettävämääräajaksi. Poikkeusta tarkastellaan uudelleen säännöllisin väliajoin, ja sen määräaikaa voidaan jatkaa sen jäsenvaltion uudesta hakemuksesta, jolle se on myönnetty. Se kumotaan, kun se ei enää ole perusteltu.

Poikkeus ei saa vaikuttaa tiedon vaihtamiseen sen jäsenvaltion, jolle se on myönnetty, ja muiden jäsenvaltioiden välillä eikä tiedon vaihtamiseen ja tallentamiseen muissa jäsenvaltioissa tullilainsäädännön soveltamiseksi.

7 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa 284 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään:

a) 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tietoja koskevat yhteiset vaatimukset, ottaen huomioon tarve suorittaa tullilainsäädännössä säädetyt tullimuodollisuudet ja 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tiedon vaihtamisen ja tallentamisen luonteen ja tarkoituksen;

b) erityiset tapaukset, joissa tiedon vaihtamiseen ja tallentamiseen voidaan käyttää muita kuin sähköisiä tietojenkäsittelymenetelmiä 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti;

c) tietotyypit ja tiedot, joiden on sisällyttävä 148 artiklan 4 kohdassa ja 214 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun kirjanpitoon.

8 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

1. Komissio määrittelee täytäntöönpanosäädöksillä

a) tarvittaessa 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhteisten tietovaatimusten muodon ja koodit;

b) tietojen vaihtamista ja tallentamista, joka voi tapahtua 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilla muilla kuin sähköisillä tietojenkäsittelymenetelmillä, koskevat menettelysäännöt.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

2. Komissio hyväksyy 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia koskevat päätökset täytäntöönpanosäädöksinä.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.

9 artikla

Rekisteröinti

1. Unionin tullialueelle sijoittautuneiden talouden toimijoiden on rekisteröidyttävä siitä paikasta vastaaville tulliviranomaisille, johon he ovat sijoittautuneet.

2. Erityisissä tapauksissa talouden toimijoiden, jotka eivät ole sijoittautuneet unionin tullialueelle, on rekisteröidyttävä siitä paikasta vastaaville tulliviranomaisille, jossa he ensimmäisen kerran antavat ilmoituksen tai hakevat päätöstä.

3. Henkilöiden, jotka eivät ole talouden toimijoita, ei ole rekisteröidyttävä tulliviranomaisille, ellei toisin säädetä.

Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden on rekisteröidyttävä, sovelletaan seuraavaa:

a) jos he ovat sijoittautuneet unionin tullialueelle, heidän on rekisteröidyttävä siitä paikasta vastaaville tulliviranomaisille, johon he ovat sijoittautuneet;

b) jos he eivät ole sijoittautuneet unionin tullialueelle, heidän on rekisteröidyttävä siitä paikasta vastaaville tulliviranomaisille, jossa he ensimmäisen kerran antavat ilmoituksen tai hakevat päätöstä.

4. Erityisissä tapauksissa tulliviranomaisten on mitätöitävä rekisteröityminen.

10 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa 284 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään

a) edellä 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tapaukset, joissa talouden toimijat, jotka eivät ole sijoittautuneet unionin tullialueelle, ovat velvollisia rekisteröitymään tulliviranomaisille;

b) edellä 9 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tapaukset, joissa muut henkilöt kuin talouden toimijat ovat velvollisia rekisteröitymään tulliviranomaisille;

c) edellä 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tapaukset, joissa tulliviranomaiset mitätöivät rekisteröitymisen.

11 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio määrittelee täytäntöönpanosäädöksillä 9 artiklassa tarkoitetusta rekisteröitymisestä vastaavan tulliviranomaisen.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

12 artikla

Tietojen toimittaminen ja tietosuoja

1. Kaikki tulliviranomaisten tehtäviensä hoidon yhteydessä saamat luottamukselliset tai luottamuksellisina annetut tiedot on pidettävä salassa. Toimivaltaiset viranomaiset eivät saa luovuttaa tällaisia tietoja ilman tiedot antaneen henkilön tai viranomaisen nimenomaista lupaa lukuun ottamatta sitä, mitä 47 artiklan 2 kohdassa ja tämän kohdan toisessa alakohdassa säädetään.

Tietojen luovuttaminen ilman lupaa on kuitenkin sallittua, jos tulliviranomaiset ovat siihen velvollisia tai oikeutettuja voimassa olevien, erityisesti tietosuojaa koskevien säännösten nojalla tai oikeudenkäynnin yhteydessä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja luottamuksellisia tietoja voidaan toimittaa unionin tullialueen ulkopuolisten maiden tai alueiden tulliviranomaisille ja muille toimivaltaisille viranomaisille kyseisten maiden tai alueiden kanssa kansainvälisen sopimuksen tai yhteistä kauppapolitiikkaa koskevan unionin lainsäädännön puitteissa tehtävää tulliyhteistyötä varten.

3. Kaikessa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetussa tietojen luovuttamisessa tai toimittamisessa on varmistettava asianmukainen tietosuojan taso noudattaen kaikilta osin voimassa olevia tietosuojasäännöksiä.

13 artikla

Muiden tietojen vaihtaminen tulliviranomaisten ja talouden toimijoiden kesken

1. Tulliviranomaiset ja talouden toimijat voivat vaihtaa muitakin kuin tullilainsäädännössä nimenomaisesti vaadittuja tietoja erityisesti edistääkseen keskinäistä yhteistyötä riskien tunnistamisessa ja torjunnassa. Tietojen vaihto voi perustua kirjalliseen sopimukseen ja sen yhteydessä tulliviranomaisille voidaan antaa mahdollisuus käyttää talouden toimijoiden tietojärjestelmiä.

2. Osapuolten toisilleen 1 kohdassa tarkoitetun yhteistyön yhteydessä toimittamat tiedot ovat luottamuksellisia, jolleivät osapuolet toisin sovi.

14 artikla

Tulliviranomaisten toimittamat tiedot

1. Jokainen henkilö voi pyytää tulliviranomaisilta tietoja tullilainsäädännön soveltamisesta. Pyyntö voidaan evätä, jollei se liity tosiasiallisesti suunniteltua kansainvälistä tavarakauppaa koskevaan toimintaan.

2. Tulliviranomaisten on käytävä säännöllistä vuoropuhelua talouden toimijoiden ja muiden kansainvälisessä tavarakaupassa osallisina olevien viranomaisten kanssa. Niiden on edistettävä avoimuutta saattamalla tullilainsäädäntö, yleiset hallinnolliset päätökset ja hakemuslomakkeet vapaasti saataville, mahdollisuuksien mukaan maksutta ja internetin välityksellä.

15 artikla

Tietojen toimittaminen tulliviranomaisille

1. Henkilön, jota tullimuodollisuudet tai tullitarkastukset koskevat suoraan tai välillisesti, on annettava tulliviranomaisille näiden pyynnöstä ja mahdollisesti asetetussa määräajassa kaikki tarvittavat asiakirjat ja tiedot asianmukaisessa muodossa sekä kaikki tarvittava apu muodollisuuksien tai tarkastusten loppuun suorittamista varten.

2. Henkilön tulliviranomaisille osoittaman tulli-ilmoituksen, väliaikaisen varastoinnin ilmoituksen, saapumisen yleisilmoituksen, poistumisen yleisilmoituksen, jälleenvienti-ilmoituksen tai jälleenvientitiedonannon antaminen taikka lupaa tai muuta päätöstä koskevan hakemuksen tekeminen merkitsee kyseisen henkilön sitoutumista vastuuseen kaikista seuraavista:

a) tulli-ilmoituksessa, tiedonannossa tai hakemuksessa olevien tietojen oikeellisuudesta ja täydellisyydestä;

b) ilmoituksia, tiedonantoja tai hakemuksia täydentävien asiakirjojen aitoudesta, oikeellisuudesta ja pätevyydestä;

c) soveltuvin osin kyseisten tavaroiden kyseessä olevaan tullimenettelyyn asettamisesta johtuvien tai lupaan sisältyviä toimintoja koskevien kaikkien velvoitteiden täyttämisestä.

Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös missä tahansa muussa muodossa oleviin tietoihin, joita tulliviranomaiset vaativat tai joita niille toimitetaan.

Jos ilmoituksen tai tiedonannon antaa tai hakemuksen tai tiedot toimittaa asianomaisen henkilön 18 artiklassa tarkoitettu tulliedustaja, tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyt velvollisuudet sitovat myös tulliedustajaa.

16 artikla

Sähköiset järjestelmät

1. Jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä komission kanssa kehittääkseen, ylläpitääkseen ja käyttääkseen sähköisiä järjestelmiä tiedon vaihtamiseksi tulliviranomaisten kesken ja komission kanssa, sekä tietojen tallentamiseksi, koodeksin mukaisesti.

2. Jäsenvaltion, jolle on myönnetty poikkeus 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti, ei edellytetä kehittävän, ylläpitävän ja käyttävän tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sähköisiä järjestelmiä kyseisen poikkeuksen soveltamisalalla.

17 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio määrittelee täytäntöönpanosäädöksillä 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sähköisten järjestelmien kehittämisen, ylläpitämisen ja käyttämisen tekniset järjestelyt.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.







2

Jakso

Tulliedustus

18 artikla

Tulliedustaja

1. Henkilö voi nimetä itselleen tulliedustajan.

Edustus voi olla suora, jolloin tulliedustaja toimii toisen nimissä ja lukuun, tai välillinen, jolloin tulliedustaja toimii omissa nimissään mutta toisen lukuun.

2. Tulliedustajan on oltava sijoittautunut unionin tullialueelle.

Jollei toisin säädetä, tästä vaatimuksesta luovutaan, kun tulliedustaja toimii sellaisten henkilöiden lukuun, joiden ei edellytetä olevan sijoittautuneita unionin tullialueelle.

3. Jäsenvaltiot voivat määrittää unionin lainsäädännön mukaisesti edellytykset, joilla tulliedustaja voi tarjota palveluja jäsenvaltiossa, johon se on sijoittautunut. Tulliedustajalla, joka täyttää 39 artiklan a–d alakohdan edellytykset, on oikeus tarjota kyseisiä palveluja muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, johon hän on sijoittautunut, tämän kuitenkaan estämättä kyseistä jäsenvaltiota soveltamasta väljempiä kriteerejä.

4. Jäsenvaltiot voivat soveltaa 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti määritettyjä edellytyksiä sellaisiin tulliedustajiin, jotka eivät ole sijoittautuneet unionin tullialueelle.

19 artikla

Valtuutus

1. Edustajan on tulliviranomaisten kanssa asioidessaan ilmoitettava toimivansa edustamansa henkilön lukuun sekä ilmoitettava, onko edustus suora vai välillinen.

Henkilön, joka ei ilmoita toimivansa tulliedustajana tai joka ilmoittaa toimivansa tulliedustajana olematta valtuutettu toimimaan edustajana, katsotaan toimivan omissa nimissään ja omaan lukuunsa.

2. Tulliviranomaiset voivat vaatia henkilöä, joka ilmoittaa toimivansa tulliedustajana, esittämään todisteen edustamaltaan henkilöltä saamastaan valtuutuksesta.

Erityisissä tapauksissa tulliviranomaiset eivät saa vaatia todisteen esittämistä.

3. Tulliviranomaiset eivät saa vaatia toimia ja muodollisuuksia säännöllisesti suorittavaa tulliedustajana toimivaa henkilöä joka kerta todistamaan saamaansa valtuutusta, kunhan kyseinen henkilö pystyy toimittamaan tällaisen todisteen tulliviranomaisten sitä pyytäessä.

20 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa 284 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään

a) tapaukset, joihin ei sovelleta 18 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua poikkeusta;

b) tapaukset, joissa tulliviranomaiset eivät vaadi 19 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua todistetta valtuutuksesta.

21 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio määrittelee täytäntöönpanosäädöksillä 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun oikeuden myöntämistä ja todistamista koskevat menettelysäännöt.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.







3

Jakso

Tullilainsäädännön soveltamista koskevat päätökset

22 artikla

Hakemuksen perusteella tehtävät päätökset

1. Henkilön, joka hakee tullilainsäädännön soveltamista koskevaa päätöstä, on toimitettava toimivaltaisille tulliviranomaisille kaikki päätöksen tekemiseen tarvittavat tiedot.

Hakemuksen tekijänä ja päätöksen kohteena voi olla myös useampi henkilö tullilainsäädännössä esitettyjen edellytysten mukaisesti.

Jollei toisin säädetä, toimivaltainen tulliviranomainen on sen paikan tulliviranomainen, jossa hakijan tullitarkoituksiin soveltuva pääkirjanpito hoidetaan tai jossa se on saatavissa ja jossa ainakin osa päätöksen kattamasta toiminnasta on määrä suorittaa.

2. Tulliviranomaisten on viipymättä ja viimeistään 30 päivän kuluessa päätöstä koskevan hakemuksen vastaanottamisesta tarkistettava, täyttyvätkö kyseisen hakemuksen hyväksymisen edellytykset.

Jos tulliviranomaiset toteavat, että hakemus sisältää kaikki päätöksen tekemiseen tarvittavat tiedot, niiden on ilmoitettava hakijalle hakemuksen hyväksymisestä ensimmäisessä alakohdassa säädetyn ajan kuluessa.

3. Toimivaltaisen tulliviranomaisen on tehtävä 1 kohdassa tarkoitettu päätös ja annettava se tiedoksi hakijalle viipymättä ja viimeistään 120 päivän kuluessa hakemuksen hyväksymispäivästä, jollei toisin säädetä.

Jos tulliviranomaiset eivät pysty noudattamaan päätöksenteolle asetettua määräaikaa, niiden on ilmoitettava asiasta hakijalle ennen kyseisen määräajan päättymistä ja ilmoitettava määräajan pidentämisen perusteet sekä uusi määräaika, jonka ne katsovat tarvitsevansa päätöksen tekemiseen. Jollei toisin säädetä, uusi määräaika on enintään 30 päivää.

Rajoittamatta toisen alakohdan noudattamista tulliviranomaiset voivat jatkaa tullilainsäädännön mukaista päätöksenteolle asetettua määräaikaa, jos hakija pyytää määräajan jatkamista tehdäkseen muutoksia ehtojen ja edellytysten noudattamisen varmistamiseksi. Muutoksista ja muutosten tekemiseksi tarvittavasta määräajan pidennyksestä on ilmoitettava tulliviranomaisille, jotka päättävät määräajan jatkamisesta.

4. Jollei päätöksessä tai tullilainsäädännössä toisin säädetä, päätös tulee voimaan sinä päivänä, jona hakija vastaanottaa sen tai jona hänen katsotaan vastaanottaneen sen. Lukuun ottamatta 45 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tapauksia tulliviranomaiset voivat panna tehdyt päätökset täytäntöön kyseisestä päivästä alkaen.

5. Jollei tullilainsäädännössä toisin säädetä, päätös on voimassa toistaiseksi.

6. Ennen kuin tulliviranomaiset tekevät sellaisen päätöksen, joka vaikuttaisi kielteisesti hakijaan, tulliviranomaisten on annettava tiedoksi hakijalle seikat, joihin päätös on tarkoitus perustaa, sekä annettava hakijalle mahdollisuus ilmaista näkökantansa tietyn määräajan kuluessa päivästä, jona hakija vastaanottaa kyseisen tiedoksiannon tai jona hakijan katsotaan vastaanottaneen sen. Määräajan päätyttyä hakijalle annetaan asianmukaisella tavalla päätös tiedoksi.

Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta seuraavissa tapauksissa:

a) kun on kyse 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta päätöksestä;

b) kun tariffikiintiöetuutta ei myönnetä 56 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun yksittäisen tariffikiintiön täyttymisen vuoksi;

c) kun unionin ja siellä asuvien henkilöiden turvallisuudelle, ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, ympäristölle tai kuluttajille aiheutuvan uhan luonne tai laajuus niin vaatii;

d) kun päätöksellä pyritään varmistamaan sellaisen toisen päätöksen täytäntöönpano, johon on sovellettu ensimmäistä alakohtaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön noudattamista;

e) jos aiheutettaisiin haittaa petoksentorjuntatarkoituksessa aloitetulle tutkinnalle;

f) muissa erityisissä tapauksissa.

7. Päätöksen, joka vaikuttaa hakijaan kielteisellä tavalla, on sisällettävä myös sen perustelut, ja siinä on mainittava 44 artiklassa säädetystä muutoksenhakuoikeudesta.

23 artikla

Hakemuksen perusteella tehtävien päätösten hallinnointi

1. Päätöksen haltijan on noudatettava kyseisestä päätöksestä johtuvia velvoitteita.

2. Päätöksen haltijan on ilmoitettava tulliviranomaisille kaikista päätöksen tekemisen jälkeen ilmenevistä seikoista, jotka ovat omiaan vaikuttamaan päätöksen voimassaoloon tai sisältöön.

3. Rajoittamatta sellaisten muita aloja koskevien säännösten soveltamista, joissa yksilöidään, missä tapauksissa päätös on mitätön tai tulee mitättömäksi, päätöksen tehneet tulliviranomaiset voivat milloin tahansa peruuttaa, muuttaa tai kumota päätöksen, jos se ei ole tullilainsäädännön mukainen.

4. Erityisissä tapauksissa tulliviranomaisten on toteutettava seuraavat toimet:

a) päätöksen uudelleenarviointi;

b) sellaisen päätöksen soveltamisen keskeyttäminen, jota ei ole tarkoitus peruuttaa, kumota eikä muuttaa.

5. Tulliviranomaisten on valvottavaehtoja ja edellytyksiä, jotka päätöksen haltijan on täytettävä. Niiden on myös valvottava kyseisestä päätöksestä johtuvien velvoitteiden noudattamista. Jos päätöksen haltija on ollut olemassa alle kolme vuotta, valvonnan on oltava tiivistä ensimmäisen vuoden ajan päätöksen tekemisestä.

24 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa 284 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään

a) poikkeukset 22 artiklan 1 kohdan kolmannesta alakohdasta;

b) 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut hakemuksenhyväksymisen edellytykset;

c) yksittäisen päätöksen tekemisen määräaika, mukaan lukien tämän määräajan mahdollinen pidentäminen 22 artiklan 3 kohdan mukaisesti;

d) 22 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tapaukset, joissa päätös tulee voimaan eri päivänä, kuin sinä, jona päätöstä hakenut vastaanottaa sen tai jona hänen katsotaan vastaanottaneen sen;

e) 22 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut tapaukset, joissa päätös ei ole voimassa toistaiseksi;

f) 22 artiklan 6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määräaika;

g) 22 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan f alakohdassa tarkoitetut erityistapaukset, joissa hakijalle ei anneta mahdollisuutta ilmaista näkökantansa;

h) tapaukset ja säännöt, jotka koskevat 23 artiklan 4 kohdan mukaista päätösten uudelleenarviointia ja soveltamisen keskeyttämistä;

25 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio määrittää täytäntöönpanosäädöksillä menettelysäännöt, jotka koskevat

a) 22 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua päätöstä koskevan hakemuksen toimittamista ja hyväksymistä;

b) 22 artiklassa tarkoitettua päätöksen tekemistä sekä asianomaisten jäsenvaltioiden kuulemista tarvittaessa;

c) päätöksen valvontaa 23 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

26 artikla

Päätösten voimassaolo koko unionissa

Tullilainsäädännön soveltamiseen liittyvät päätökset ovat voimassa kaikkialla unionin tullialueella, paitsi jos päätöksen vaikutus rajoittuu yhteen tai useampaan jäsenvaltioon.

27 artikla

Myönteisten päätösten peruuttaminen

1. Tulliviranomaisten on peruutettava päätöksen haltijalle myönteinen päätös, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) päätös tehtiin virheellisten tai puutteellisten tietojen perusteella;

b) päätöksen haltija tiesi tai tämän olisi kohtuudella pitänyt tietää, että tiedot olivat virheellisiä tai puutteellisia;

c) jos tiedot olisivat olleet paikkansapitäviä ja täydellisiä, päätös olisi ollut erilainen.

2. Päätöksen peruuttaminen annetaan tiedoksi päätöksen haltijalle.

3. Peruuttaminen tulee voimaan sinä päivänä, jona alkuperäinen päätös tuli voimaan, jollei päätöksessä tullilainsäädännön mukaisesti ilmoiteta toisin.

28 artikla

Myönteisten päätösten kumoaminen ja muuttaminen

1. Myönteinen päätös on muissa kuin 27 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa kumottava tai sitä on muutettava, jos

a) yksi tai useampi sen antamisen edellytyksistä ei ole täyttynyt tai ei enää täyty; tai

b) päätöksen haltija tekee sitä koskevan hakemuksen.

2. Jollei toisin säädetä, useille henkilöille osoitettu myönteinen päätös voidaan kumota ainoastaan sen henkilön osalta, joka jättää täyttämättä päätökseen perustuvan velvollisuutensa.

3. Päätöksen kumoaminen tai muutos on annettava tiedoksi sen haltijalle.

4. Päätöksen kumoamiseen tai muuttamiseen sovelletaan 22 artiklan 4 kohtaa.

Poikkeustapauksissa tulliviranomaiset voivat kuitenkin lykätä kumoamisen tai muutoksen voimaantuloa enintään vuodella, jos päätöksen haltijan oikeutetut edut tätä edellyttävät. Tämä päivämäärä on mainittava kumoamista tai muuttamista koskevassa päätöksessä.

29 artikla

Hakemuksetta tehtävät päätökset

Edellä olevat 22 artiklan 4, 5, 6 ja 7 kohdan, 23 artiklan 3 kohdan sekä 26, 27 ja 28 artiklan säännökset koskevat myös ilman asianomaisen henkilön hakemusta tehtäviä tulliviranomaisten päätöksiä, paitsi jos tulliviranomainen toimii oikeusviranomaisena.

30 artikla

Tullimenettelyyn asetettuja tai väliaikaisesti varastoituja tavaroita koskeviin päätöksiin sovellettavat rajoitukset

Jollei asianomainen henkilö tätä pyydä, myönteisen päätöksen kumoaminen, muuttaminen tai soveltamisen keskeyttäminen ei vaikuta tavaroihin, jotka kumoamisen, muuttamisen tai soveltamisen keskeyttämisen voimaantulohetkellä on jo asetettu tullimenettelyyn tai väliaikaiseen varastoon ja ovat siinä edelleen kumotun, muutetun tai soveltamiseltaan keskeytetyn päätöksen nojalla.

31 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa 284 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään:

a) 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tapaukset, joissa useille henkilöille osoitettu myönteinen päätös voidaan kumota myös muiden kuin sen henkilön osalta, joka jättää täyttämättä päätökseen perustuvan velvollisuutensa;

b) poikkeustapaukset, joissa tulliviranomaiset voivat lykätä kumoamisen tai muutoksen voimaantuloa 28 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

32 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio määrittää täytäntöönpanosäädöksin menettelysäännöt, jotka koskevat myönteisten päätösten peruuttamista, kumoamista tai muuttamista.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

33 artikla

Sitovaa tietoa koskevat päätökset

1. Tulliviranomaisten on hakemuksesta tehtävä sitovaa tariffitietoa koskevia päätöksiä, jäljempänä 'STT-päätökset', ja sitovaa alkuperätietoa koskevia päätöksiä, jäljempänä 'SAT-päätökset'.

Hakemusta ei hyväksytä seuraavissa tapauksissa:

a) jos hakemuksen esittää tai on jo esittänyt samassa tai muussa tullitoimipaikassa samoja tavaroita koskevan päätöksen haltija taikka jos se esitetään tai on jo esitetty haltijan lukuun ja SAT-päätösten osalta samoissa alkuperäaseman saamisen määrittävissä olosuhteissa;

b) jos hakemus ei liity STT- tai SAT-päätöksen aiottuun käyttöön tai tullimenettelyn aiottuun käyttöön.

2. STT- ja SAT-päätökset ovat sitovia ainoastaan tavaran tariffiin luokittelun tai alkuperän määrittämisen osalta seuraavasti:

a) tulliviranomaisten osalta päätöksen haltijan suhteen ainoastaan sellaisten tavaroiden osalta, joita koskevat tullimuodollisuudet suoritetaan päätöksen voimaantulopäivän jälkeen;

b) päätöksen haltijan osalta tulliviranomaisten suhteen vasta siitä päivästä, jona haltija vastaanottaa tiedoksiannon päätöksestä tai jona haltijan katsotaan vastaanottaneen sen.

3. STT- ja SAT-päätökset ovat voimassa kolme vuotta päätöksen voimaantulopäivästä.

4. Sovellettaessa STT- tai SAT-päätöstä tietyn tullimenettelyn yhteydessä päätöksen haltijan on pystyttävä todistamaan, että:

a) tullille ilmoitettu tavara vastaa täydellisesti STT-päätöksessä kuvattua tavaraa;

b) kyseinen tavara ja alkuperäaseman saamisen määrittävät olosuhteet vastaavat täydellisesti SAT-päätöksessä kuvattua tavaraa ja siinä kuvattuja olosuhteita.

34 artikla

Sitovaa tietoa koskevien päätösten hallinnointi

1. STT-päätös lakkaa olemasta voimassa ennen 33 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ajan päättymistä, kun se ei enää ole lain mukainen, seuraavien syiden seurauksena:

a) muutos 56 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuihin nimikkeistöihin;

b) 57 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden vahvistaminen;

muutoksen tai toimenpiteiden soveltamispäivästä alkaen.

2. SAT-päätöksen voimassaolo lakkaa ennen 33 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ajan päättymistä seuraavissa tapauksissa:

a) kun unioni hyväksyy asetuksen tai tekee sopimuksen, jota aletaan soveltaa unionissa, ja SAT-päätös ei enää ole asetuksessa säädetyn tai sopimuksessa sovitun mukainen, kyseisen asetuksen tai sopimuksen soveltamispäivästä alkaen;

b) kun päätös ei enää ole Maailman kauppajärjestössä (WTO) laaditun alkuperäsääntöjä koskevan sopimuksen tai sopimuksen tulkitsemiseksi annettujen selitysten tai alkuperää koskevien lausuntojen mukainen, siitä päivästä alkaen, kun ne julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

3. STT- ja SAT-päätösten voimassaolo ei lakkaa taannehtivasti.

4. Poiketen siitä, mitä 23 artiklan 3 kohdassa ja 27 artiklassa säädetään, STT- tai SAT-päätös on peruutettava, jos se perustuu hakijan antamiin epätarkkoihin tai puutteellisiin tietoihin.

5. STT- ja SAT-päätökset on kumottava 23 artiklan 3 kohdan ja 28 artiklan mukaisesti. Tällaisia päätöksiä ei kuitenkaan kumota päätöksen haltijan hakemuksesta.

6. STT- ja SAT-päätöksiä ei saa muuttaa.

7. Tulliviranomaisten on kumottava STT-päätökset

a) jos ne tulevat ristiriitaisiksi jonkin 56 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun nimikkeistön tulkinnan kanssa

i) tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 ( 1 ) 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen selitysten takia, siitä päivästä alkaen, jona kyseiset selitykset julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä;

ii) Euroopan unionin tuomioistuimen tuomion takia siitä päivästä alkaen, jona kyseinen tuomiolauselma julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä;

iii) Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1950 tehdyllä tulliyhteistyöneuvoston perustamista koskevalla yleissopimuksella perustetun organisaation (WCO) antaman tariffiin luokittelua koskevan päätöksen tai suosituksen tai harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän nimikkeistön selityksiin tekemän muutoksen takia siitä päivästä alkaen, jona komission tiedonanto julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa; tai

b) muissa erityisissä tapauksissa.

8. SAT-päätökset on kumottava

a) jos ne tulevat ristiriitaisiksi Euroopan unionin tuomioistuimen tuomion kanssa siitä päivästä alkaen, jona kyseinen tuomiolauselma julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä; tai

b) muissa erityisissä tapauksissa.

▼M2

9. Jos STT- tai SAT-päätös lakkaa olemasta voimassa 1 kohdan b alakohdan tai 2 kohdan mukaisesti tai se kumotaan 5, 7 tai 8 kohdan mukaisesti, kyseistä STT- tai SAT-päätöstä voidaan yhä käyttää sellaisten sitovien sopimusten osalta, jotka on tehty kyseisen päätöksen perusteella ennen sen voimassaolon lakkaamista tai kumoamista. Tätä jatkettua käyttöä ei sovelleta vietäviä tavaroita koskevaan SAT-päätökseen.

▼B

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu jatkettu käyttö ei saa ylittää kuutta kuukautta päivästä, jolloin STT- tai SAT- päätös lakkaa olemasta voimassa tai se kumotaan. Jäljempänä 57 artiklan 4 kohdassa tai 67 artiklassa tarkoitettu toimenpide voi kuitenkin sulkea pois tämän jatketun käytön, tai siinä voidaan säätää lyhyemmästä ajanjaksosta. Tuotteita, joista tullimuodollisuuksia suoritettaessa esitetään tuonti- tai vientitodistus, koskee mainitun kuuden kuukauden ajan sijasta todistuksen voimassaoloaika.

Hyötyäkseen STT- tai SAT-päätöksen jatketusta käytöstä päätöksen haltijan on toimitettava hakemus päätöksen tehneelle tulliviranomaiselle 30 päivän kuluessa päivästä, jona päätös lakkaa olemasta voimassa tai se kumotaan, ja ilmoitettava ne määrät, joiden osalta jatkettua käyttöä pyydetään, sekä jäsenvaltio tai -valtiot, joissa tavarat tullataan jatketun käytön aikana. Tulliviranomaisen on tehtävä jatkettua käyttöä koskeva päätös ja annettava se haltijalle tiedoksi viipymättä ja viimeistään 30 päivän kuluessa päivästä, jona se on vastaanottanut kaikki päätöksen tekemiseen tarvittavat tiedot.

10. Komissio ilmoittaa tulliviranomaisille, kun:

a) STT- ja SAT-päätösten tekeminen keskeytetään sellaisten tavaroiden osalta, joiden virheetöntä ja yhdenmukaista tariffiin luokittelua tai alkuperän määrittämistä ei voida varmistaa; tai

b) a alakohdassa tarkoitettu keskeyttäminen kumotaan.

11. Komissio voi tehdä päätöksiä, joissa se pyytää jäsenvaltioita kumoamaan STT- tai SAT-päätöksen tavaroiden virheettömän ja yhdenmukaisen tariffiin luokittelun tai alkuperän määrittämisen varmistamiseksi.

35 artikla

Sitovaa tietoa koskevat päätökset muista tekijöistä

Erityisissä tapauksissa tulliviranomaisten on hakemuksesta tehtävä sitovia tietoja koskevia päätöksiä muista II osastossa tarkoitetuista tekijöistä, joiden perusteella sovelletaan tuonti- tai vientitullia ja muita tavaroiden kauppaa koskevia toimenpiteitä.

36 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa 284 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään

a) 34 artiklan 7 kohdan b alakohdassa ja 34 artiklan 8 kohdan b alakohdassa tarkoitetut muut erityiset tapaukset, joissa STT- ja SAT-päätökset on kumottava;

b) 35 artiklassa tarkoitetut tapaukset, joissa tehdään sitovia tietoja koskevia päätöksiä muista tekijöistä, joiden perusteella sovelletaan tuonti- tai vientitullia ja muita tavaroiden kauppaa koskevia toimenpiteitä.

37 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

1. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä menettelysäännöt, jotka koskevat:

a) STT- tai SAT-päätöksen käyttöä sen jälkeen, kun se lakkaa olemasta voimassa tai se kumotaan 34 artiklan 9 kohdan mukaisesti;

b) 34 artiklan 10 kohdan a ja b alakohdan mukaista komission ilmoitusta tulliviranomaisille;

c) 35 artiklassa tarkoitettujen ja 36 artiklan b alakohdan mukaisesti määritettyjen päätösten käyttöä;

d) 35 artiklassa tarkoitettujen ja 36 artiklan b alakohdan mukaisesti määritettyjen päätösten tekemisen keskeyttämistä sekä tulliviranomaisille toimitettavaa ilmoitusta keskeyttämisestä tai keskeyttämisen kumoamisesta.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

2. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksinä päätökset, joissa se pyytää jäsenvaltioita kumoamaan seuraavat päätökset:

a) 34 artiklan 11 kohdassa tarkoitetut päätökset;

b) 35 artiklassa tarkoitetut ja 36 artiklan b alakohdan mukaisesti määritetyt päätökset.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.

Jäljempänä olevaa 285 artiklan 6 kohtaa sovelletaan silloin, kun 285 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean lausunto on annettava kirjallista menettelyä noudattaen.







4

Jakso

Valtuutettu talouden toimija

38 artikla

Hakeminen ja valtuutus

1. Unionin tullialueelle sijoittautunut talouden toimija, joka täyttää 39 artiklassa asetetut edellytykset, voi hakea valtuutetun talouden toimijan asemaa.

Tulliviranomaisten on, neuvoteltuaan tarvittaessa muiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa, myönnettävä tällainen asema, jota valvotaan ja arvioidaan.

2. Valtuutetun talouden toimijan asema käsittää seuraavat valtuutukset:

a) tulliyksinkertaistuksia koskeva valtuutetun talouden toimijan valtuutus, jonka nojalla valtuutuksen haltija on oikeutettu tiettyihin yksinkertaistuksiin tullilainsäädännön mukaisesti; tai

b) vaarattomuutta ja turvallisuutta koskeva valtuutetun talouden toimijan valtuutus, jonka nojalla valtuutuksen haltijalla on oikeus vaarattomuuteen ja turvallisuuteen liittyviin helpotuksiin.

3. Samalla toimijalla voi olla molemmat 2 kohdassa tarkoitetut valtuutukset.

4. Jollei 39, 40 ja 41 artiklasta muuta johdu, kaikkien jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on tunnustettava valtuutetun talouden toimijan asema.

5. Tulliviranomaisten on myönnetyn tulliyksinkertaistuksiin oikeutetun valtuutetun talouden toimijan aseman perusteella ja edellyttäen, että tiettyjä unionin tullilainsäädännön mukaisia yksinkertaistuksia koskevat edellytykset täyttyvät, annettava toimijalle lupa käyttää näitä yksinkertaistuksia. Tulliviranomaiset eivät tutki uudelleen niitä edellytyksiä, jotka on jo tutkittu valtuutetun talouden toimijan aseman myöntämisen yhteydessä.

6. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuun valtuutettuun talouden toimijaan on sovellettava muita talouden toimijoita suotuisampaa kohtelua tullitarkastusten osalta, myönnetyn valtuutuksen lajista riippuen, mukaan lukien vähemmän fyysisiä ja asiakirjoihin perustuvia tarkastuksia.

7. Tulliviranomaisten on myönnettävä valtuutetun talouden toimijan asemasta johtuvat edut unionin tullialueen ulkopuolisiin maihin tai alueille sijoittautuneille henkilöille, jotka täyttävät edellytykset ja noudattavat velvoitteita, jotka on määritelty kyseisten maiden tai alueiden asiaa koskevassa lainsäädännössä, edellyttäen että unioni tunnustaa näiden edellytysten ja velvoitteiden vastaavan unionin tullialueelle sijoittautuneille valtuutetuille talouden toimijoille asetettuja edellytyksiä ja velvoitteita. Jollei unioni toisin päätä, etujen myöntäminen perustuu vastavuoroisuusperiaatteeseen ja kansainväliseen sopimukseen tai unionin lainsäädäntöön yhteisen kauppapolitiikan alalla.

39 artikla

Aseman myöntäminen

"Valtuutetun talouden toimijan" aseman myöntämisedellytyksiä ovat seuraavat seikat:

a) hakijalla ei ole vakavia tai toistuvia tullilainsäädännön tai verotussääntöjen rikkomisia eikä merkintöjä hakijan taloudelliseen toimintaan liittyvistä vakavista rikoksista;

b) hakijan osoitus toimintansa ja tavaravirtojen valvonnan korkeasta tasosta kaupallisten ja tarvittaessa kuljetustietojen hallintajärjestelmän avulla, mikä mahdollistaa asianmukaiset tullitarkastukset;

c) vakavaraisuus, joka katsotaan toteen näytetyksi, kun hakijan taloudellinen asema on hyvä ja riittää täyttämään tämän sitoumukset asianomaisen liiketoiminnan lajin ominaisuudet asiaankuuluvasti huomioon ottaen;

d) 38 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun valtuutuksen osalta toimintaan välittömästi liittyvä käytännön pätevyys tai ammattipätevyys; ja

e) 38 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun valtuutuksen osalta vaarattomuutta ja turvallisuutta koskeva asianmukainen vaatimustaso, jonka katsotaan toteutuvan, kun hakija osoittaa toteuttaneensa asianmukaisia toimenpiteitä varmistaakseen kansainvälisen toimitusketjun vaarattomuuden ja turvallisuuden myös fyysisen koskemattomuuden ja kulunvalvonnan, logististen prosessien ja tietyntyyppisten tavaroiden käsittelyn, henkilöstön sekä liikekumppaneiden tunnistamisen osalta.

40 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa 284 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään

a) 38 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut yksinkertaistukset;

b) 38 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut helpotukset;

c) 38 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu suotuisampi kohtelu.

41 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä menettelyt 39 artiklassa tarkoitettujen edellytysten soveltamiseksi.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.







5

Jakso

Seuraamukset

42 artikla

Seuraamusten täytäntöönpano

1. Kunkin jäsenvaltion on säädettävä tullilainsäädännön noudattamatta jättämisestä johtuvista seuraamuksista. Tällaisten seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

2. Kun hallinnollisia seuraamuksia määrätään, ne voivat olla muun muassa joko jompikumpi tai molemmat seuraavista:

a) tulliviranomaisten määräämä sakkomaksu, tai tapauksesta riippuen rikosoikeudellisten seuraamusten sijasta määrättävä maksu;

b) asianomaisen henkilön luvan kumoaminen, soveltamisen keskeyttäminen tai sen muuttaminen.

3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 180 päivän kuluessa 288 artiklan 2 kohdan mukaisesti määritetystä tämän artiklan soveltamisen alkamispäivästä niistä voimassa olevista kansallisista säännöksistä, jotka on otettu käyttöön tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja niiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä myös mainittuihin säännöksin vaikuttavista myöhemmistä muutoksista.







6

Jakso

Muutoksenhaku

43 artikla

Oikeusviranomaisen päätökset

Mitä 44 ja 45 artiklassa säädetään, ei sovelleta, jos muutoksenhaun tarkoituksena on oikeusviranomaisen tai oikeusviranomaisena toimivan tulliviranomaisen tekemän, tullilainsäädännön soveltamista koskevan päätöksenperuuttaminen, kumoaminen tai muuttaminen.

44 artikla

Muutoksenhakuoikeus

1. Henkilöllä on oikeus hakea muutosta itseään suoraan ja henkilökohtaisesti koskevaan tullilainsäädännön soveltamiseen liittyvään tulliviranomaisten päätökseen.

Oikeus hakea muutosta on myös henkilöllä, joka on hakenut tulliviranomaisilta päätöstä eikä ole saanut hakemaansa päätöstä 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa määräajassa.

2. Muutosta voi hakea ainakin kahdessa vaiheessa:

a) ensivaiheessa tulliviranomaisilta tai jäsenvaltioiden tähän tarkoitukseen nimeämältä oikeusviranomaiselta tai muulta toimielimeltä;

b) seuraavassa vaiheessa korkeammalta riippumattomalta toimielimeltä, joka voi olla oikeusviranomainen tai vastaava erikoistunut toimielin, jäsenvaltioissa voimassa olevien säännösten mukaisesti.

3. Muutosta on haettava siinä jäsenvaltiossa, jossa päätös on tehty tai jossa sitä on haettu.

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että muutoksenhakumenettelyssä voidaan nopeasti vahvistaa tai oikaista tulliviranomaisten tekemät päätökset.

45 artikla

Täytäntöönpanon lykkääminen

1. Muutoksenhaku ei estä riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanoa.

2. Tulliviranomaisten on kuitenkin lykättävä päätöksen täytäntöönpanoa kokonaan tai osittain, jos niillä on perusteltua syytä epäillä, että riidanalainen päätös ei ole tullilainsäädännön mukainen, tai jos on olemassa vaara, että asianomaiselle henkilölle aiheutuu siitä vahinkoa, joka ei ole korvattavissa.

3. Jos 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa riidanalaisen päätöksen perusteella on maksettava tuonti- tai vientitulli, päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen edellyttää vakuuden antamista, paitsi jos asiakirjoihin perustuvan arvion perusteella todetaan, että vakuuden vaatiminen todennäköisesti aiheuttaisi velalliselle vakavia taloudellisia tai sosiaalisia vaikeuksia.







7

Jakso

Tavaroiden tarkastaminen

46 artikla

Riskinhallinta ja tullitarkastukset

1. Tulliviranomaiset voivat suorittaa tarpeellisiksi katsomansa tullitarkastukset.

Tullitarkastuksiin voi kuulua erityisesti tavaroiden tarkastaminen, näytteiden ottaminen, ilmoituksella tai tiedonannolla annettujentietojen oikeellisuuden ja täydellisyyden tarkistaminen, asiakirjojen olemassaolon, aitouden, oikeellisuuden ja voimassaolon varmistaminen, talouden toimijoiden kirjanpidon ja muiden asiakirjojen tarkastaminen, kuljetusvälineen tarkastaminen sekä matkatavaroiden ja henkilöiden mukanaan tai yllään kuljettamien muiden tavaroiden tarkastaminen ja virallisten selvitysten tekeminen sekä muut vastaavat toimet.

2. Muiden tullitarkastusten kuin satunnaistarkastusten on pääasiallisesti perustuttava riskianalyysiin, jossa käytetään sähköisiä tietojenkäsittelymenetelmiä, jotta riskit voidaan tunnistaa ja arvioida ja jotta tarvittavia vastatoimenpiteitä voidaan kehittää kansallisin, unionin ja soveltuvin osin kansainvälisin arviointiperustein.

3. Tullitarkastukset tehdään yhteisen riskinhallintajärjestelmän puitteissa, joka perustuu riskejä koskevien tietojen ja riskianalyysien tulosten vaihtoon tullihallintojen välillä ja jossa vahvistetaan yhteiset riskinarviointiperusteet ja -mallit, tarkastustoimenpiteet ja tarkastusten painopistealueet.

Kyseisiin tietoihin ja arviointiperusteisiin perustuvilla tarkastuksilla ei rajoiteta muita, 1 kohdan tai muiden voimassa olevien säännösten mukaisesti suoritettavia tarkastuksia.

4. Tulliviranomaisten on määritettävä riskinhallintamenetelmin tullitarkastuksen tai tullivalvonnan alaisia tavaroita koskevan riskin taso sekä se, onko tavaroille tehtävä erityisiä tullitarkastuksia ja missä tällaiset tarkastukset tehdään tässä tapauksessa.

Riskinhallinta sisältää toimenpiteitä kuten tietojen keräämisen, riskin analysoinnin ja arvioinnin, toimenpiteiden määrittelemisen ja toteuttamisen sekä riskinhallintaprosessin ja sen tulosten säännöllisen seurannan ja tarkastelun perustuen kansainvälisiin, unionin ja kansallisiin lähteisiin ja strategioihin.

5. Tulliviranomaisten on vaihdettava keskenään riskejä koskevia tietoja ja riskianalyysien tuloksia, kun:

a) tulliviranomaisen tekemän arvion mukaan riskit ovat merkittäviä ja edellyttävät tullitarkastuksen tekemistä, ja tarkastuksen tuloksista käy ilmi, että riskit aiheuttava tapaus on tapahtunut; tai

b) tarkastuksen tulosten mukaan riskit aiheuttavaa tapausta ei ole tapahtunut, mutta asianomainen tulliviranomainen katsoo, että riski muodostaa suuren uhan muualla unionissa.

6. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuja yhteisiä riskin arviointiperusteita ja -malleja, tarkastustoimenpiteitä ja tarkastusten painopistealueita vahvistettaessa on otettava huomioon seuraavat:

a) suhteellisuus riskiin nähden;

b) tarkastusten kiireellisyys;

c) mahdolliset vaikutukset kauppavirtoihin, yksittäisiin jäsenvaltioihin ja valvontaresursseihin.

7. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuihin yhteisiin riskin arviointiperusteisiin ja -malleihin on sisällyttävä kaikki seuraavat:

a) riskien kuvaus;

b) riskitekijät tai -indikaattorit, joita käytetään valittaessa tavaroita tai talouden toimijoita tullitarkastukseen;

c) tulliviranomaisten tekemien tullitarkastusten luonne;

d) c alakohdassa tarkoitettujen tullitarkastusten soveltamisaika.

8. Tarkastusten painopistealueisiin kuuluvat tietyt tullimenettelyt, tavaratyypit, liikennereitit, kuljetusvälineet tai talouden toimijat, joihin kohdistuu tiettynä aikana korkeampi riskianalyysin taso ja tiukemmat tullitarkastukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tulliviranomaisten tavanomaisesti suorittamien muiden tarkastusten tekemistä.

47 artikla

Viranomaisten välinen yhteistyö

1. Jos muut toimivaltaiset viranomaiset kuin tulliviranomaiset tekevät samoille tavaroille muita tarkastuksia kuin tullitarkastuksia, tulliviranomaisten on pyrittävä läheisessä yhteistyössä näiden muiden viranomaisten kanssa siihen, että nämä tarkastukset tehdään mahdollisuuksien mukaan samaan aikaan ja samassa paikassa kuin tullitarkastukset (keskitetyn palvelupisteen periaate) siten, että tulliviranomaiset koordinoivat tätä koskevaa toimintaa.

2. Tässä jaksossa tarkoitettujen tarkastusten yhteydessä tulliviranomaiset ja muut toimivaltaiset viranomaiset voivat, jos se on tarpeen riskien minimoimiseksi ja petosten torjumiseksi, vaihtaa keskenään ja komission kanssa saamiaan tietoja, jotka liittyvät unionin tullialueen ja unionin tullialueeseen kuulumattomien maiden tai alueiden välillä liikkuvien tavaroiden saapumiseen, poistumiseen, passitukseen, liikkumiseen, varastointiin ja tiettyyn käyttötarkoitukseen, postiliikenne mukaan luettuna, sekä muiden kuin unionitavaroiden ja tietyn käyttötarkoituksen menettelyyn asetettujen tavaroiden oloon ja liikkumiseen unionin tullialueella sekä tarkastustuloksiin. Tulliviranomaiset ja komissio voivat myös toimittaa toisilleen tällaisia tietoja varmistaakseen unionin tullilainsäädännön yhdenmukaisen soveltamisen.

48 artikla

Jälkitarkastus

Tulliviranomaiset voivat tavaroiden luovutuksen jälkeen tullitarkastusta varten tarkistaa tulli-ilmoituksella, väliaikaisen varastoinnin ilmoituksella, saapumisen yleisilmoituksella, poistumisen yleisilmoituksella, jälleenvienti-ilmoituksella tai -tiedonannolla annettujen tietojen oikeellisuuden ja täydellisyyden sekä mahdollisten täydentävien asiakirjojen olemassaolon, aitouden, oikeellisuuden ja voimassaolon sekä ilmoituksen antajan kirjanpidon ja muut asiakirjat, jotka koskevat kyseisiin tavaroihin liittyviä toimintoja taikka näihin tavaroihin aikaisemmin kohdistettuja tai myöhemmin kohdistettavia kaupallisia toimintoja. Nämä viranomaiset voivat myös tarkastaa asianomaiset tavarat ja/tai ottaa näytteitä, jos se on vielä mahdollista.

Nämä tarkastukset voidaan suorittaa tavaroiden haltijan tai haltijan edustajan tiloissa, ammattitoiminnan harjoittajana suoraan tai välillisesti mainituissa toiminnoissa osallisena olevan henkilön tiloissa taikka muun mainittuja asiakirjoja ja tietoja ammattitoimintansa yhteydessä hallussaan pitävän henkilön tiloissa.

49 artikla

Unionin sisäiset lento- ja merimatkat

1. Tullitarkastuksia tai -muodollisuuksia kohdistetaan joko unionin sisäisen lentomatkan tai unionin sisäisen merimatkan suorittavien henkilöiden käsimatkatavaroihin ja kirjattuihin matkatavaroihin ainoastaan, jos tullilainsäädännössä määrätään tällaisista tarkastuksista tai muodollisuuksista.

2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan rajoittamatta

a) turvatarkastuksia;

b) kieltoihin tai rajoituksiin liittyviä tarkastuksia.

50 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

1. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä toimenpiteet tullitarkastusten yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi, mukaan lukien riskiä koskevien tietojen ja riskianalyysien tulosten vaihtoon, yhteisiin riskinarviointiperusteisiin ja -malleihin, tarkastustoimenpiteisiin sekä tarkastusten painopistealueisiin liittyvät 46 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Tällaisiin toimenpiteisiin liittyvissä erittäin kiireellisissä tapauksissa, joita voidaan asianmukaisesti perustella tarpeella päivittää nopeasti yhteinen riskinhallintakehys ja mukauttaa riskiä koskevien tietojen ja riskianalyysien vaihtoa, yhteisiä riskinarviointiperusteita ja -malleja, tarkastustoimenpiteitä ja tarkastusten painopistealueita riskien kehittymisen mukaisesti, komissio antaa viipymättä sovellettavat täytäntöönpanosäädökset 285 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

Jäljempänä 285 artiklan 6 kohtaa sovelletaan silloin, kun 285 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean lausunto on annettava kirjallista menettelyä noudattaen.

2. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä luettelon satamista ja lentokentistä, joissa tullitarkastuksia ja -muodollisuuksia sovelletaan 49 artiklan mukaisesti seuraaviin:

a) henkilöiden käsimatkatavarat ja kirjatut matkatavarat:

i) suoritettaessa lentomatka unionin ulkopuoliselta lentokentältä lähtevällä ja unionin lentokentälle tehdyn välilaskun jälkeen tätä lentoa toiselle unionin lentokentälle jatkavalla ilma-aluksella,

ii) suoritettaessa lentomatka unionin lentokentälle välilaskun tekevällä ja tätä lentoa unionin ulkopuoliselle lentokentälle jatkavalla ilma-aluksella,

iii) käytettäessä yhden aluksen suorittamaa ja perättäisistä merimatkoista koostuvaa, unionin ulkopuolisesta satamasta lähtevää, unionin ulkopuolisessa satamassa poikkeavaa tai unionin ulkopuoliseen satamaan päättyvää merikuljetusta,

iv) matkustettaessa huvialuksella tai turisti- tai liikelentokoneella;

b) käsimatkatavarat ja kirjatut matkatavarat:

i) jotka saapuvat unionin lentokentälle muulta kuin unionin lentokentältä lähteneellä ilma-aluksella ja jotka uudelleenlastataan kyseisellä unionin lentokentällä toiseen, unionin sisäisen lennon tekevään ilma-alukseen,

ii) jotka on lastattu unionin lentokentällä unionin sisäisen lennon tekevään ilma-alukseen niiden uudelleenlastaamiseksi muulla unionin lentokentällä ilma-alukseen, jonka määräpaikka on muu kuin unionin lentokenttä.

Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.







8

Jakso

Asiakirjojen ja tietojen säilyttäminen sekä maksut ja kustannukset

51 artikla

Asiakirjojen ja tietojen säilyttäminen

1. Asianomaisen henkilön on tullitarkastuksia varten säilytettävä 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot vähintään kolme vuotta käyttäen mitä tahansa välinettä, johon tulliviranomaisilla on pääsy ja jonka ne hyväksyvät.

Vapaaseen liikkeeseen muissa kuin kolmannessa alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa luovutettujen tai vietäviksi ilmoitettujen tavaroiden tapauksessa kyseinen ajanjakso alkaa sen vuoden päättymisestä, jonka aikana vapaaseen liikkeeseen luovutusta tai vientiä koskeva tulli-ilmoitus on hyväksytty.

Tietyn käyttötarkoituksen perusteella tullitta tai alennettua tuontitullia soveltaen vapaaseen liikkeeseen luovutettujen tavaroiden tapauksessa kyseinen ajanjakso alkaa sen vuoden päättymisestä, jonka aikana tavaroiden tullivalvonta päättyy.

Muuhun tullimenettelyyn asetettujen tai väliaikaisesti varastoitujen tavaroiden tapauksessa kyseinen ajanjakso alkaa sen vuoden päättymisestä, jonka aikana asianomainen tullimenettely on päätetty tai väliaikainen varastointi on päättynyt.

2. Jos tullivelkaan liittyvä tullitarkastus osoittaa, että tileissä olevaa velkaa koskevaa kirjausta on oikaistava, ja asianomaiselle henkilölle on ilmoitettu asiasta, asiakirjat ja tiedot on säilytettävä kolmen vuoden ajan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ajanjakson jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 103 artiklan 4 kohdan soveltamista.

Jos asiassa on haettu muutosta tai oikeuskäsittely on alkanut, asiakirjat ja tiedot on säilytettävä 1 kohdassa säädetyn ajan tai kunnes muutoksenhakumenettely tai oikeuskäsittely on päättynyt sen mukaan, kumpi tapahtuu myöhemmin.

52 artikla

Maksut ja kustannukset

1. Tulliviranomaiset eivät kanna maksuja tullitarkastusten tekemisestä tai muusta tullilainsäädännön soveltamisesta toimivaltaisten tullitoimipaikkojen virallisina aukioloaikoina.

2. Tulliviranomaiset voivat kuitenkin kantaa maksuja tai veloittaa kustannuksia antamistaan erityispalveluista, erityisesti seuraavista:

a) tullin henkilökunnan palvelut, jotka on pyynnöstä suoritettu virallisen virka-ajan ulkopuolella tai muualla kuin tullin tiloissa;

b) suoritetut tavaroiden analyysit tai asiantuntija-arviot ja postimaksut tavaroiden palauttamisesta hakijalle erityisesti 33 artiklan mukaisesti tehtyjen päätösten tai 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti tapahtuvan tietojen toimittamisen osalta;

c) annettujen tietojen varmistamiseksi tehtävä tavaroiden tarkastus tai näytteenotto taikka tavaroiden hävittäminen, kun niihin liittyy muita kuin tullin henkilökunnan käyttämisestä johtuvia kustannuksia;

d) poikkeukselliset tarkastustoimenpiteet, jos sellaisia tarvitaan tavaroiden luonteen tai mahdollisen riskin vuoksi.







3

LUKU

Valuutan muuntaminen ja määräajat

53 artikla

Valuutan muuntaminen

1. Toimivaltaiset viranomaiset julkaisevat ja/tai antavat tiedoksi internetissä valuuttakurssin, jota sovelletaan, jos valuutta on muunnettava jommastakummasta seuraavista syistä:

a) jos tavaroiden tullausarvon määrittämisessä käytettävät tekijät on ilmaistu muuna valuuttana kuin sen jäsenvaltion valuuttana, jossa tullausarvo määritetään;

b) jos euron vasta-arvo kansallisina valuuttoina on tarpeen tavaroiden tariffiin luokittelun ja tuonti- ja vientitullien määrän määrittämiseksi, mukaan lukien yhteisessä tullitariffissa esitetyt raja-arvot.

2. Jos valuutta on muunnettava muista kuin 1 kohdassa tarkoitetuista syistä, tullilainsäädännön soveltamisen yhteydessä sovellettava euron vasta-arvo kansallisina valuuttoina vahvistetaan vähintään kerran vuodessa.

54 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt valuutan muuntamisesta 53 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista syistä.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

55 artikla

Määräajat, päivämäärät ja määräpäivät

1. Jos tullilainsäädännössä asetetaan määräaika, päivämäärä tai määräpäivä, määräaikaa ei voida pidentää eikä lyhentää eikä päivämäärää tai määräpäivää siirtää myöhemmäksi tai aikaistaa, ellei toisin säädetä.

2. Sovelletaan määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY, Euratom) N:o 1182/71 ( 2 ) säädettyjä määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavia sääntöjä, jollei tullilainsäädännössä toisin säädetä.







II

OSASTO

TUONTI- TAI VIENTITULLIN JA MUIDEN TAVARAKAUPPAA KOSKEVIEN TOIMENPITEIDEN SOVELTAMISPERUSTEET







1

LUKU

Yhteinen tullitariffi ja tavaroiden luokittelu tariffiin

56 artikla

Yhteinen tullitariffi – sekä tuonnin ja viennin valvonta

1. Maksettavan tuonti- ja vientitullin on perustuttava yhteiseen tullitariffiin.

Tavarakauppaa koskevien unionin erityissäännösten mukaisia muita toimenpiteitä sovelletaan tarvittaessa näiden tavaroiden tariffiin luokittelun mukaisesti.

2. Yhteinen tullitariffi käsittää kaikki seuraavat:

a) neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2658/87 vahvistetun yhdistetyn tavaranimikkeistön;

b) minkä tahansa muun nimikkeistön, joka kokonaan tai osittain perustuu yhdistettyyn nimikkeistöön tai jossa siihen on lisätty alajakoja ja joka on vahvistettu unionin erityissäännöksillä tavarakauppaa koskevien tariffitoimenpiteiden soveltamiseksi;

c) yhdistetyssä nimikkeistössä tarkoitettuihin tavaroihin sovellettavan sopimustullin tai tavanomaisen autonomisen tullin;

d) tullietuudet, jotka sisältyvät unionin tiettyjen unionin tullialueen ulkopuolisten maiden tai alueiden taikka tällaisten maiden tai alueiden ryhmien kanssa tekemiin sopimuksiin;

e) tiettyjä unionin tullialueen ulkopuolisia maita tai alueita taikka tällaisten maiden tai alueiden ryhmiä koskevat unionin yksipuoliset tullietuudet;

f) yksipuoliset toimenpiteet, jotka koskevat alennuksen tai vapautuksen myöntämistä tiettyihin tavaroihin sovellettavasta tullista;

g) tietyille tavaroille niiden luonteen tai tietyn käyttötarkoituksen perusteella myönnettävän edullisen tullikohtelun c–f tai h alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden puitteissa;

h) muut tariffitoimenpiteet, joista säädetään maataloutta tai kauppaa koskevassa tai muussa unionin lainsäädännössä.

3. Ilmoittajan hakemuksesta on 2 kohdan d–g alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä sovellettava kyseisen kohdan c alakohdassa tarkoitettujen sijasta, jos kyseiset tavarat täyttävät 2 kohdan d–g alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin sisältyvät edellytykset. Hakemus voidaan esittää jälkikäteen, jos asianomaisessa toimenpiteessä tai koodeksissa vahvistettuja määräaikoja ja edellytyksiä noudatetaan.

4. Jos 2 kohdan d–g alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltaminen tai h alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä vapauttaminen on rajoitettu tiettyyn tuonti- tai vientimäärään, toimenpiteen tai vapautuksen soveltaminen tariffikiintiöissä lopetetaan, kun vahvistettu tuonti- tai vientimäärä täyttyy.

Tariffikattojen tapauksessa soveltaminen päätetään unionin säädöksellä.

5. Kun tavaroihin sovelletaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä, niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen tai niiden viennin edellytykseksi voidaan asettaa valvonnan suorittaminen.

57 artikla

Tavaroiden luokittelu tariffiin

1. Yhteistä tullitariffia sovellettaessa tarkoitetaan tavaroiden tariffiin luokittelulla yhdistetyn nimikkeistön sellaisen alanimikkeen tai sen alajaon määrittämistä, johon tavarat on luokiteltava.

2. Sovellettaessa muita kuin tariffitoimenpiteitä tarkoitetaan tavaroiden tariffiin luokittelulla yhdistetyn nimikkeistön tai muun nimikkeistön, joka on vahvistettu unionin säännöksillä ja joka kokonaan tai osittain perustuu yhdistettyyn nimikkeistöön tai jossa siihen on lisätty alajakoja, sellaisen alanimikkeen tai sen alajaon määrittämistä, johon tavarat on luokiteltava.

3. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määritettyä alanimikettä tai sen alajakoa käytetään kyseiseen alanimikkeeseen liittyvien toimenpiteiden soveltamiseksi.

4. Komissio voi vahvistaa toimenpiteitä tavaroiden luokittelemiseksi tariffiin 1 ja 2 kohdan mukaisesti.

58 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

1. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä toimenpiteitä 56 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen tariffikiintiöiden ja -kattojen yhdenmukaisesta hallinnoinnista sekä 56 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun tavaroiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen tai vientiä koskevan valvonnan hallinnoinnista.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

2. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä 57 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Tällaisiin toimenpiteisiin liittyvissä erittäin kiireellisissä tapauksissa, joita voidaan asianmukaisesti perustella tarpeella varmistaa nopeasti yhdistetyn nimikkeistön virheetön ja yhdenmukainen soveltaminen, komissio hyväksyy viipymättä sovellettavat täytäntöönpanosäädökset 285 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

Jäljempänä 285 artiklan 6 kohtaa sovelletaan silloin, kun 285 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean lausunto on annettava kirjallista menettelyä noudattaen.







2

LUKU

Tavaroiden alkuperä







1

Jakso

Muu kuin etuuskohteluun oikeuttava alkuperä

59 artikla

Soveltamisala

Jäljempänä 60 ja 61 artiklassa vahvistetaan säännöt tavaroiden muun kuin etuuskohteluun oikeuttavan alkuperän määrittämiseksi seuraavien soveltamiseksi

a) yhteinen tullitariffi 56 artiklan 2 kohdan d ja e alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä lukuun ottamatta;

b) tavarakauppaa koskevissa unionin erityissäännöksissä vahvistetut muut toimenpiteet kuin tariffitoimenpiteet; ja

c) muut tavaroiden alkuperään liittyvät unionin toimenpiteet.

60 artikla

Alkuperäaseman saaminen

1. Tietystä maasta tai tietyltä alueelta peräisin olevina tavaroina pidetään kyseisessä maassa tai kyseisellä alueella kokonaan tuotettuja tavaroita.

2. Tavaran, jonka tuottaminen on tapahtunut useammassa kuin yhdessä maassa tai alueella, on katsottava olevan peräisin siitä maasta tai siltä alueelta, jossa sille on suoritettu tähän tarkoitukseen varustetussa yrityksessä viimeinen merkittävä ja taloudellisesti perusteltu jalostus tai käsittely, joka on johtanut uuden tuotteen valmistukseen tai edustaa merkittävää valmistusastetta.

61 artikla

Alkuperäselvitys

1. Kun tulli-ilmoituksessa on tullilainsäädännön mukaisesti ilmoitettu tavaroille alkuperä, tulliviranomaiset voivat pyytää ilmoittajaa todistamaan tavaroiden alkuperän.

2. Kun alkuperäselvitys toimitetaan tullilainsäädännön tai unionin muun erityislainsäädännön mukaisesti, tulliviranomaiset voivat perustellun epäilyn nojalla vaatia esitettäväksi tarpeellista lisänäyttöä sen varmistamiseksi, että alkuperä on ilmoitettu asiaa koskevan unionin lainsäädännön mukaisesti.

3. Kun talouden toimijoiden tarpeet sitä edellyttävät, voidaan unionissa antaa alkuperän todistava asiakirja määrämaassa tai -alueella voimassa olevien alkuperäsääntöjen mukaisesti tai minkä tahansa muun menetelmän mukaisesti, josta käy ilmi maa, jossa tavarat on tuotettu kokonaan tai jossa niille on suoritettu viimeinen merkittävä valmistustoimi.

62 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa 284 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan säännöt, joiden nojalla katsotaan 60 artiklan mukaisesti, että tavarat, joiden osalta on tarpeen määrittää muu kuin etuuskohteluun oikeuttava alkuperä 59 artiklassa tarkoitettujen unionin toimenpiteiden soveltamiseksi, on tuotettu kokonaan tietyssä maassa tai tietyllä alueella tai että tavaroille on suoritettu tähän tarkoitukseen varustetussa yrityksessä viimeinen merkittävä ja taloudellisesti perusteltu jalostus tai käsittely, joka on johtanut uuden tuotteen valmistukseen tai joka edustaa merkittävää valmistusastetta tietyssä maassa tai tietyllä alueella.

63 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä menettelysäännöt 61 artiklassa tarkoitettua alkuperäselvityksen toimittamista ja todentamista varten.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.







2

Jakso

Etuuskohteluun oikeuttava alkuperä

64 artikla

Tavaroiden etuuskohteluun oikeuttava alkuperä

1. Jotta tavaroihin voidaan soveltaa 56 artiklan 2 kohdan d tai e alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä tai muita etuuskohtelutoimenpiteitä kuin tariffitoimenpiteitä, niiden on oltava tämän artiklan 2–5 kohdassa tarkoitettujen etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevien sääntöjen mukaisia.

2. Etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevat säännöt tavaroille, jotka kuuluvat unionin tiettyjen unionin tullialueen ulkopuolisten maiden tai alueiden taikka tällaisten maiden tai alueiden ryhmien kanssa tekemien sopimusten mukaisten etuuskohtelutoimenpiteiden soveltamisalaan, vahvistetaan näissä sopimuksissa.

3. Komissio vahvistaa toimenpiteitä, joilla vahvistetaan etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevat säännöt tavaroille, jotka kuuluvat sellaisten etuuskohtelutoimenpiteiden soveltamisalaan, jotka unioni on myöntänyt yksipuolisesti tietyille muille kuin 5 kohdassa tarkoitetuille unionin tullialueen ulkopuolisille maille tai alueille taikka tällaisten maiden tai alueiden ryhmille.

Kyseisten sääntöjen perusteena on oltava joko se, että tavarat on kokonaan tuotettu, tai se, että tavaroille on suoritettu riittävä jalostus tai käsittely.

4. Etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevat säännöt tavaroille, jotka kuuluvat vuoden 1985 liittymisasiakirjan pöytäkirjan 2 mukaisten unionin tullialueen ja Ceutan ja Melillan välisessä kaupassa sovellettavien etuuskohtelutoimenpiteiden soveltamisalaan, vahvistetaan mainitun pöytäkirjan 9 artiklan mukaisesti.

5. Unioniin assosioituneisiin merentakaisiin maihin ja alueisiin sovellettaviin etuuskohtelujärjestelyihin sisältyvien etuuskohtelutoimenpiteiden soveltamisalaan kuuluvia tavaroita koskevat etuuskohtelualkuperäsäännöt vahvistetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 203 artiklaa noudattaen.

6. Komissio voi omasta aloitteestaan tai edunsaajamaan tai -alueen pyynnöstä myöntää kyseiselle maalle tai alueelle tiettyjä tuotteita koskevan väliaikaisen poikkeuksen edellä 3 kohdassa tarkoitetuista etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevista säännöistä.

Väliaikainen poikkeus on perusteltava jollakin seuraavista syistä:

a) edunsaajamaa tai -alue ei voi sisäisistä tai ulkoisista syistä noudattaa etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevia sääntöjä;

b) edunsaajamaa tai -alue tarvitsee aikaa valmistautuakseen noudattamaan näitä sääntöjä.

Edunsaajamaan tai -alueen on tehtävä poikkeusta koskeva pyyntö komissiolle kirjallisena. Pyynnössä on esitettävä toisen alakohdan mukaisesti perustelut poikkeuksen pyytämiselle ja siihen on liitettävä mukaan asianmukaiset täydentävät asiakirjat.

Väliaikainen poikkeus on rajoitettava kestämään ainoastaan niin kauan kuin kyseiset sisäiset tai ulkoiset syyt ovat olemassa tai niin kauan kuin on tarpeen, jotta edunsaajamaa tai -alue kykenee noudattamaan mainittuja sääntöjä.

Kun poikkeus myönnetään, kyseisen edunsaajamaan tai -alueen on noudatettava niitä vaatimuksia, jotka on asetettu komissiolle annettaville tiedoille, jotka koskevat poikkeuksen käyttöä ja niiden määrien hallinnointia, joille poikkeus on myönnetty.

65 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa 284 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan 64 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevat säännöt.

66 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä

a) edellä 64 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut menettelysäännöt, joilla helpotetaan tavaroiden etuuskohteluun oikeuttavan alkuperän määrittämistä unionissa;

b) toimenpiteen, jolla edunsaajamaalle tai -alueelle myönnetään 64 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu väliaikainen poikkeus.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.







3

Jakso

Tiettyjen tavaroiden alkuperän määrittäminen

67 artikla

Komission toteuttamat toimenpiteet

Komissio voi vahvistaa toimenpiteitä tiettyjen tavaroiden alkuperän määrittämiseksi näihin tavaroihin sovellettavien alkuperäsääntöjen mukaisesti.

68 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio vahvistaa 67 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Tällaisiin toimenpiteisiin liittyvissä erittäin kiireellisissä tapauksissa, joita voidaan asianmukaisesti perustella tarpeella varmistaa nopeasti alkuperäsääntöjen virheetön ja yhdenmukainen soveltaminen, komissio hyväksyy viipymättä sovellettavat täytäntöönpanosäädökset 285 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

Jäljempänä 285 artiklan 6 kohtaa sovelletaan silloin, kun 285 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean lausunto on annettava kirjallista menettelyä noudattaen.







3

LUKU

Tavaroiden tullausarvo

69 artikla

Soveltamisala

Tavaroiden tullausarvo yhteisen tullitariffin sekä tavarakauppaa koskevissa unionin erityissäännöksissä säädettyjen muiden kuin tariffitoimenpiteiden soveltamiseksi on määritettävä 70 ja 74 artiklan mukaisesti.

70 artikla

Kauppa-arvoon perustuva tullausarvon määritysmenetelmä

1. Tavaroiden tullausarvon ensisijaisena perusteena käytetään kauppa-arvoa, jolla tarkoitetaan hintaa, joka tavaroista on tosiasiallisesti maksettu tai maksettava myytäessä ne vietäviksi unionin tullialueelle; kauppa-arvoa on tarvittaessa tarkistettava.

2. Tosiasiallisesti maksettu tai maksettava hinta on ostajan tuoduista tavaroista myyjälle tai kolmannelle osapuolelle myyjän hyväksi suorittama tai suoritettava kokonaismaksu, ja siihen sisältyvät kaikki maksut, jotka on suoritettu tai suoritettava tuotujen tavaroiden myynnin edellytyksenä.

3. Kauppa-arvoa voidaan käyttää, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) ostajan oikeutta luovuttaa tavaroita tai käyttää niitä ei rajoiteta muilla kuin joillakin seuraavista:

i) lain tai viranomaisten määräämillä taikka vaatimilla rajoituksilla unionissa;

ii) tavaroiden maantieteellistä jälleenmyyntialuetta koskevilla rajoituksilla,

iii) rajoituksilla, jotka eivät olennaisesti vaikuta tavaroiden tullausarvoon;

b) myynti tai hinta ei riipu ehdoista tai suorituksista, joiden arvoa ei voida määrittää arvonmäärityksen kohteena olevien tavaroiden osalta;

c) mikään osa ostajan suorittaman tavaroiden myöhemmän jälleenmyynnin, luovutuksen tai käytön tuotosta ei tule suoraan tai välillisesti myyjän hyväksi, jollei asianmukaista tarkistusta voida tehdä;

d) ostaja ja myyjä eivät ole keskenään etuyhteydessä tai keskinäinen etuyhteys ei ole vaikuttanut hintaan.

71 artikla

Kauppa-arvon muodostuminen

1. Kun tullausarvo määritetään 70 artiklan mukaisesti, maahan tuoduista tavaroista tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan on lisättävä:

a) seuraavat kustannuserät, mikäli ostaja vastaa niistä ja mikäli ne eivät sisälly tavarasta tosiasiassa maksettuun tai maksettavaan hintaan:

i) provisiot ja välityspalkkiot, ostoprovisiota lukuun ottamatta,

ii) päällysten kustannukset, jos päällyksiä kohdellaan tullitarkoituksissa tavaraan kuuluvina, ja

iii) pakkauskustannukset sekä työn että materiaalin osalta;

b) seuraavien tuotteiden ja palvelujen arvo aiheellisella tavalla jaoteltuna, jos ostaja toimittaa ne suoraan tai välillisesti, joko veloituksetta tai alennettuun hintaan, käytettäviksi maahan tuotujen tavaroiden tuottamisessa ja niiden myynnissä vietäviksi, jos tämä arvo ei sisälly tavaroista tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan:

i) maahan tuotuihin tavaroihin sisältyvät materiaalit, rakenneosat, osat ja vastaavat ainekset,

ii) työkalut, matriisit, muotit ja vastaavat maahan tuotujen tavaroiden tuottamisessa käytetyt esineet,

iii) maahan tuotujen tavaroiden tuottamisessa käytetyt ainekset, ja

iv) tekninen suunnittelu, kehittely, taiteellinen työ ja mallisuunnittelu sekä piirustusten ja luonnosten laadinta, jotka tapahtuvat muualla kuin unionissa ja ovat välttämättömiä maahan tuotujen tavaroiden tuottamisessa;

c) rojaltit ja lisenssimaksut, jotka liittyvät arvonmäärityksen kohteena olevaan tavaraan ja jotka ostaja joutuu arvonmäärityksen kohteena olevan tavaran myyntiehtojen mukaan maksamaan joko suoraan tai välillisesti, siinä määrin kuin nämä rojaltit ja maksut eivät sisälly tosiasiassa maksettuun tai maksettavaan hintaan;

d) myyjälle suoraan tai välillisesti tuleva osa maahantuodun tavaran myöhemmän jälleenmyynnin, luovutuksen tai käytön antaman tuoton arvosta; ja

e) seuraavat kustannukset siihen paikkaan saakka, jossa tavara tuodaan unionin tullialueelle:

i) maahantuodun tavaran kuljetus- ja vakuutuskustannukset, ja

ii) maahan tuotujen tavaroiden kuljetukseen liittyvät lastaus- ja käsittelykustannukset.

2. Tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan 1 kohdan mukaisesti tehtävät lisäykset saavat perustua ainoastaan puolueettomiin ja laskettavissa oleviin tietoihin.

3. Tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan voidaan tullausarvoa määritettäessä tehdä ainoastaan tässä artiklassa säädettyjä lisäyksiä.

72 artikla

Tekijät, joita ei sisällytetä tullausarvoon

Kun tullausarvo määritetään 70 artiklan mukaisesti, siihen ei sisällytetä mitään seuraavista:

a) tavaroiden kuljetuskustannukset niiden saavuttua paikkaan, jossa ne tuodaan unionin tullialueelle;

b) teollisuuslaitosten, -laitteistojen tai -kalustojen kaltaisten maahan tuotujen tavaroiden rakentamisesta, asentamisesta, kokoonpanosta, huollosta tai teknisestä avusta, joka tapahtuu unionin tullialueelle tulon jälkeen, aiheutuvat kustannukset;

c) ostajan tekemästä maahantuotujen tavaroiden ostoa koskevasta rahoitussopimuksesta aiheutuvat korkokulut riippumatta siitä, järjestääkö rahoituksen myyjä vai joku muu, jos rahoitussopimus on tehty kirjallisesti ja ostaja voi vaadittaessa osoittaa, että:

i) kyseiset tavarat tosiasiallisesti myydään niistä tosiasiallisesti maksetuksi tai maksettavaksi ilmoitettuun hintaan,

ii) vaadittava korkokanta ei ole korkeampi kuin se korkokanta, jota on sovellettu vastaavissa liiketoimissa rahoituksen järjestämisen ajankohtana siinä maassa, jossa rahoitus on järjestetty;

d) maksu oikeudesta jäljentää maahantuotua tavaraa unionissa;

e) ostoprovisiot;

f) unionissa tavaroiden maahantuonnista tai myynnistä maksettavat tuontitullit tai muut maksut;

g) sen estämättä, mitä 71 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään, ostajan maahantuotujen tavaroiden jakelu- tai jälleenmyyntioikeuksista suorittamat maksut, jos nämä maksut eivät ole edellytyksenä maahantuotujen tavaroiden myynnille unioniin vietäviksi.

73 artikla

Yksinkertaistaminen

Tulliviranomaiset voivat hakemuksesta antaa luvan seuraavien määrien vahvistamiselle erityisten perusteiden mukaan, jos kyseiset määrät eivät ole laskettavissa sinä päivänä, jona tulli- ilmoitus hyväksytään:

a) tullausarvoon 70 artiklan 2 kohdan mukaisesti sisällytettävät määrät; ja

b) 71 artiklassa ja 72 artiklassa tarkoitetut määrät.

74 artikla

Tullausarvon määrittämisen toissijaiset menetelmät

1. Jos tavaroiden tullausarvoa ei voida määrittää 70 artiklan mukaisesti, se on määritettävä soveltamalla 2 kohdan a–d alakohdista järjestyksessä ensimmäistä tavaroiden tullausarvon määrittämiseen soveltuvaa alakohtaa.

Ilmoittajan pyynnöstä 2 kohdan c ja d alakohdan soveltamisjärjestystä on vaihdettava.

2. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti määritettävä tullausarvo on

a) arvonmäärityksen kohteena olevien tavaroiden kanssa samanlaisten, unionin tullialueelle vietäviksi myytyjen ja näiden kanssa samanaikaisesti tai lähes samanaikaisesti vietyjen tavaroiden kauppa-arvo;

b) arvonmäärityksen kohteena olevien tavaroiden kanssa samankaltaisten, unionin tullialueelle vietäviksi myytyjen ja näiden kanssa samanaikaisesti tai lähes samanaikaisesti vietyjen tavaroiden kauppa-arvo;

c) arvo, joka perustuu siihen yksikköhintaan, jolla maahantuotuja tavaroita taikka samanlaisia tai samankaltaisia maahantuotuja tavaroita myydään unionin tullialueella suurin kokonaismäärä henkilöille, jotka eivät ole etuyhteydessä myyjään; tai

d) laskennallinen arvo, joka on seuraavien erien summa:

i) maahantuotuja tavaroita tuotettaessa käytettyjen materiaalien sekä valmistuksen tai muun käsittelyn kustannukset tai arvo;

ii) se voittojen ja yleiskulujen määrä, joka tavallisesti kertyy myytäessä tavaroita, jotka kuuluvat samaan tavaraluokkaan tai -lajiin kuin arvonmäärityksen kohteena olevat tavarat ja jotka viejämaassa toimivat tuottajat ovat tuottaneet unioniin tapahtuvaa vientiä varten;

iii) 71 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen erien kokonaiskustannukset tai -arvo.

3. Jos tullausarvoa ei voida määrittää 1 kohdan mukaisesti, se on määritettävä unionin tullialueella käytettävissä olevien tietojen perusteella käyttäen kohtuullisia menetelmiä, jotka ovat seuraaviin lähteisiin sisältyvien kaikkien periaatteiden ja yleisten säännösten mukaisia:

a) tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VII artiklan soveltamisesta tehty sopimus;

b) tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VII artikla;

c) tämä luku.

75 artikla

Säädösvallan siirto

Siirretään komissiolle valta antaa 284 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään edellytykset 73 artiklassa tarkoitetun luvan myöntämiselle.

76 artikla

Täytäntöönpanovallan siirto

Komissio määrittelee täytäntöönpanosäädöksillä menettelysäännöt, jotka koskevat

a) tullausarvon määrittämistä 70 artiklan 1 ja 2 kohdan, 71 ja 72 artiklan mukaisesti, mukaan lukien menettelysäännöt, jotka koskevat tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan tarkistamista;

b) 70 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen edellytysten soveltamista;

c) 74 artiklassa tarkoitetun tullausarvon määrittämistä.

Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 285 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.







III

OSASTO

TULLIVELKA JA VAKUUDET







1

LUKU

Tullivelan syntyminen







1

Jakso

Tuontitullivelka

77 artikla

Luovutus vapaaseen liikkeeseen ja väliaikainen maahantuonti

1. Tuontitullivelka syntyy, kun tuontitullin alainen muu kuin unionitavara asetetaan jompaankumpaan seuraavista tullimenettelyistä:

a) vapaaseen liikkeeseen luovutus, myös tiettyä käyttötarkoitusta koskevien säännösten mukaisesti,

b) osittain tuontitulliton väliaikainen maahantuonti.

2. Tullivelka syntyy sinä ajankohtana, jona tulli-ilmoitus hyväksytään.

3. Velallisena on ilmoittaja. Välillisessä edustuksessa velallisena on myös henkilö, jonka lukuun tulli-ilmoitus annetaan.

Jos jompaakumpaa 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä koskeva tulli-ilmoitus annetaan sellaisten tietojen perusteella, joiden vuoksi tuontitullia tai osaa siitä ei saada kannetuksi, velallisena on myös henkilö, joka on toimittanut ilmoituksen antamiseksi tarvitut tiedot ja joka on tiennyt tai jonka olisi kohtuudella pitänyt tietää näiden tietojen olleen virheellisiä.

78 artikla

Ei-alkuperätavaroita koskevat erityissäännökset

1. Jos ei-alkuperätavaroita koskee kielto palauttaa niiden tuontitulli tai vapauttaa ne tuontitullista, kun ne käytetään sellaisten tuotteiden valmistuksessa, joille annetaan tai laaditaan alkuperäselvitys unionin ja tiettyjen unionin tullialueen ulkopuolisten maiden tai alueiden taikka tällaisten maiden tai alueiden ryhmien välisten etuuskohtelujärjestelyjen mukaisesti, näistä ei-alkuperätavaroista syntyy tuontitullivelka, kun kyseisiä tuotteita koskeva jälleenvienti-ilmoitus hyväksytään.

2. Kun tullivelka syntyy 1 kohdan mukaisesti, velkaa vastaava tuontitullin määrä on määritettävä samoin edellytyksin kuin jos kyseessä olisi tullivelka, joka syntyy samana päivänä tapahtuvasta sellaisen tulli-ilmoituksen hyväksymisestä, joka annetaan kyseisten tavaroiden valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperätavaroiden luovuttamiseksi vapaaseen liikkeeseen sisäisen jalostusmenettelyn päättämiseksi.

3. Sovelletaan 77 artiklan 2 ja 3 kohtaa. Jäljempänä 270 artiklassa tarkoitettujen muiden kuin unionitavaroiden tapauksessa velallinen on kuitenkin henkilö, joka antaa jälleenvienti-ilmoituksen. Välillisen edustuksen tapauksessa velallinen on myös henkilö, jonka lukuun kyseinen ilmoitus annetaan.

79 artikla

Säännösten noudattamatta jättämisestä johtuva tullivelka

1. Tuontitullin alaisista tavaroista syntyy tuontitullivelka jokaisessa seuraavista tapauksista:

a) kun ei täytetä jotakin tullilainsäädännössä säädettyä velvollisuutta, joka koskee muiden kuin unionitavaroiden tuomista unionin tullialueelle, niiden siirtämistä pois tullivalvonnasta taikka kyseisten tavaroiden kuljetusta, jalostusta, varastointia, väliaikaista varastointia, väliaikaista maahantuontia tai niistä vapautumista kyseisellä alueella;

b) kun ei täytetä jotakin tullilainsäädännössä säädettyä velvollisuutta, joka koskee tavaroiden tiettyä käyttötarkoitusta unionin tullialueella;

c) kun ei täytetä jotakin edellytystä, joka koskee muiden kuin unionitavaroiden asettamista tullimenettelyyn taikka tullista vapauttamisen tai alennetun tuontitullin soveltamista tavaroiden tietyn käyttötarkoituksen perusteella.

2. Tullivelka syntyy jompanakumpana seuraavista ajankohdista:

a) ajankohta, jona velvollisuutta, jonka täyttämättä jättämisestä tullivelka syntyy, ei täytetä tai ei enää täytetä;

b) ajankohta, jona hyväksytään tulli-ilmoitus tavaroiden asettamisesta tullimenettelyyn, jos myöhemmin todetaan, ettei jokin edellytys, joka koskee tavaroiden asettamista kyseiseen menettelyyn taikka tullista vapauttamisen tai alennetun tuontitullin soveltamista tavaroiden tietyn käyttötarkoituksen perusteella, tosiasiallisesti ollut täyttynyt.

3. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa velallisia ovat:

a) henkilö, jonka oli täytettävä kyseiset velvollisuudet;

b) henkilö, joka tiesi tai jonka olisi kohtuudella pitänyt tietää, että tullilainsäädännön mukaista velvollisuutta ei täytetty, ja joka toimi sen henkilön lukuun, jonka piti täyttää velvollisuus, tai joka osallistui toimintaan, joka johti velvollisuuden täyttämättä jättämiseen;

c) kyseiset tavarat hankkinut tai niitä hallussaan pitänyt henkilö, joka tavarat hankkiessaan tai vastaanottaessaan on tiennyt taikka jonka olisi tällöin kohtuudella pitänyt tietää, ettei tullilainsäädännön mukaista velvollisuutta täytetty.

4. Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa velallisena on henkilö, jonka on täytettävä edellytykset, jotka koskevat tavaroiden asettamista tullimenettelyyn tai kyseiseen tullimenettelyyn asetettuja tavaroita koskevaa tulli-ilmoitusta taikka tullista vapauttamisen tai alennetun tuontitullin soveltamista tavaroiden tietyn käyttötarkoituksen perusteella.

Kun tehdään jotakin 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua tullimenettelyä koskeva tulli-ilmoitus ja tulliviranomaisille annetaan sellaisia tullilainsäädännössä vaadittuja tavaroiden kyseiseen tullimenettelyyn asettamisen edellytyksiin liittyviä tietoja, joiden seurauksena koko tuontitullia tai osaa siitä ei saada kannetuksi, velallisena on myös henkilö, joka on toimittanut tulli-ilmoituksen tekemiseen tarvitut tiedot