1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2100/94,
annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994,
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista
(EYVL L 227, 1.9.1994, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission asetus (EY) N:o 2506/95, annettu 25 päivänä lokakuuta 1995 L 258 3 28.10.1995
►M2Neuvoston asetus (EY) N:o 807/2003, annettu 14 päivänä huhtikuuta
2003L 122 36 16.5.2003
►M3Neuvoston asetus (EY) N:o 1650/2003, annettu 18 päivänä kesäkuuta
2003L 245 28 29.9.2003
Oikaistu:
►C1Oikaisu, EYVL L 111, 20.4.2001, s. 31 (2100/94)
▼B
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2100/94,
annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994,
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti
sen 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, ettäkasvilajikkeet aiheuttavat teolliseen omaisuuteen sovellettavaan järjes-
telmään liittyviä erityisongelmia,
kasvilajikkeisiin liittyviä teolliseen omaisuuteen sovellettavia järjes-
telmiä ei ole yhteisön tasolla yhdenmukaistettu ja niihin sovelletaanedelleen jäsenvaltioiden kansallisia sääntelyjä, joiden säännökset eivätole yhdenmukaiset,
sen vuoksi on aiheellista luoda kansallisten järjestelmien rinnalle
yhteisön järjestelmä, joka tekee mahdolliseksi koko yhteisön alueellavoimassa olevien teollisoikeuksien myöntämisen,
on suotavaa, että mainitun yhteisön järjestelmän täytäntöönpanoa ja
soveltamista eivät varmista jäsenvaltioiden viranomaiset, vaan yhteisön
virasto, joka on oikeushenkilö, ja jonka nimi on Yhteisön kasvilajike-virasto,
järjestelmässä on myös otettava huomioon kasvilajikkeiden jalostuste-
kniikan kehitys, mukaan lukien biotekniikka; kasvinjalostajien
kannustamiseksi uusien lajikkeiden jalostamiseen ja kehittämiseen
kaikilla jalostajilla tulisi olla nykyistä parempi suoja ilman, että kuiten-kaan vaarannettaisiin aiheettomasti oikeutta yleiseen suojaan taierityiseen suojaan tiettyjen jalostustekniikoiden osalta,
kaikkien kasvitieteellisten kasvisukujen ja kasvilajien lajikkeiden tulisi
olla suojattavissa,
suojattavien lajikkeiden on täytettävä kansainvälisesti tunnustetut vaati-
mukset, toisin sanoen niiden on oltava erotettavia, yhtenäisiä, pysyviäja uusia, ja niillä on oltava määrätty lajikenimi,
on tärkeää säätää ”kasvilajikkeen” määritelmästä järjestelmän moitteet-
toman toiminnan varmistamiseksi,
tällä määritelmällä ei pidä muuttaa määritelmiä, joista on mahdollisesti
säädetty henkistä omaisuutta koskevan oikeuden alalla tai muiden teol-
lisoikeuksien alalla, erityisesti patenttien alalla, eikä puuttua tuotteiden,mukaan lukien kasvit ja kasviaineisto, suojaamista koskevien lakien taivastaaviin muihin teollisoikeuksiin liittyvien menettelytapojen sovelta-miseen tai estää näiden soveltamista,
on erittäin suotavaa säätää yhteisestä määritelmästä näillä kahdella
alalla; sen vuoksi olisi tuettava aiheellisia kansainvälisen tason ponnis-teluja yhteisen määritelmän saamiseksi aikaan,
kasvinjalostajanoikeuksien myöntäminen yhteisön tasolla edellyttää
lajikkeisiin liittyvien merkittävien ominaispiirteiden arviointia; näiden
ominaispiirteiden ei kuitenkaan välttämättä tarvitse liittyä niiden talou-
delliseen merkittävyyteen,
järjestelmässä on myös täsmennettävä selvästi, kenelle yhteisön kasvin-
jalostajanoikeudet kuuluvat; tietyissä tapauksissa ne voivat kuulua1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 2
(1) EYVL N:o C 244, 28.9.1990, s. 1, EYVL N:o C 113, 23.4.1993, s. 7
(2) EYVL N:o C 305, 23.11.1992, s. 55, EYVL N:o C 67, 16.3.1992, s. 148
(3) EYVL N:o C 60, 8.3.1991, s. 45
▼B
yhden asemesta useammalle henkilölle; on säädettävä muodollisesta
oikeudesta hakemuksen jättämiseen,
järjestelmässä on myös määriteltävä termin ”omistaja” merkitys tässä
asetuksessa; kun tätä termiä käytetään tässä asetuksessa, mukaan lukien
29 artiklan 5 kohta, täsmentämättä sen merkitystä, se on ymmärrettävä13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä,
koska kasvilajikkeiden suojaaminen yhteisön tasolla vaikuttaa koko
yhteisössä samalla tavoin, omistajan suostumusta edellyttävät kaupal-
liset liiketoimet on määriteltävä selvästi; suojaamisalaa olisi useimpiin
kansallisiin järjestelmiin verrattuna laajennettava tiettyyn lajikkeenaineistoon sellaisten yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa käytävänkaupan ottamiseksi huomioon, jossa lajikkeita ei suojata millään tavoin;oikeuksien sammumisen periaatteen käyttöön ottamisella varmistetaankuitenkin, että suojaaminen ei ole kohtuutonta,
kasvinjalostuksen edistämiseksi järjestelmä takaa periaatteessa
kansainvälisesti hyväksytyn säännön suojattujen lajikkeiden vapaastakulusta uusien lajikkeiden kehittämiseksi näistä lajikkeista ja uusienlajikkeiden tutkimiseksi,
tietyissä sellaisissa tapauksissa, joissa uusi lajike, vaikkakin se on
erotettava, on olennaisesti johdettu lähtölajikkeesta saatu, olisi
säädettävä tietystä riippuvuudesta lähtölajikkeen omistajasta,
kasvilajikkeiden suojaamiseen yhteisön tasolla liittyvien oikeuksien
käyttäminen edellyttää rajoitusten asettamista säännöksin, jotka anne-taan yleisen edun vuoksi,
tämä merkitsee maataloustuotannon suojaamista; maanviljelijällä on
sen vuoksi oltava lupa käyttää tiettyjä yksityiskohtaisia sääntöjä
noudattaen korjaamiaan tuotteita lisäystarkoituksiin,
on varmistettava, että nämä yksityiskohtaiset säännöt määritellään
yhteisön tasolla,
yleisen edun vuoksi on tietyissä olosuhteissa säädettävä myös pakkovil-
jelyluvista, mihin voi sisältyä tarve saada markkinoille aineistoa, jolla
on määrätyt ominaispiirteet, tai tarve jatkaa edelleen yhä parempien
lajikkeiden jalostuksen edistämistä,
määrättyjen lajikenimien käyttöon saatettava pakolliseksi,kasvilajikkeiden yhteisön tason suojaamisen periaatteena on oltava
vähintään kahdenkymmenenviiden vuoden kesto ja viiniköynnösten japuiden osalta vähintään kolmenkymmenen vuoden kesto; muut syyt
oikeuden menettämiseen on täsmennettävä,
kasvinjalostajanoikeus on omistajan oikeus ja omistajan osa jäsenval-
tioiden yhdenmukaistamattomissa sääntelyjärjestelmissä, erityisestisiviilioikeuden osalta, on sen vuoksi selkiytettävä; tätä sovelletaanmyös rikkomusten ratkaisemiseen ja kasvinjalostajanoikeuksien noudat-tamiseen,
on tarpeen huolehtia siitä, että yhteisön kasvinjalostajanoikeusjärjes-
telmän periaatteiden täysi soveltaminen ei vaarannu muidenjärjestelmien vaikutusten vuoksi; tässä tarkoituksessa tarvitaan tiettyjäjäsenvaltioiden kansainvälisten sitoumusten mukaisia sääntöjä, jotkakoskevat järjestelmän suhdetta muihin teollisoikeuksiin,
on tarpeen tutkia onko muille teollisoikeuksille, kuten patenteille,
myönnetyn suojan edellytykset mukautettava tai muutoin muutettava,jotta ne olisivat yhtenäiset yhteisön kasvinjalostajanoikeusjärjestelmänkanssa, ja jos on, missä määrin; tarvittaessa olisi tämän vuoksi annet-tava uusia yhteisön säännöksiä, joihin sisältyvät näiden kanssasopusoinnussa olevat säännöt,
Yhteisön kasvilajikeviraston, mukaan lukien sen valituslautakuntien,
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämiseen, sammumiseen taitodentamiseen sekä julkaisemiseen liittyvien velvoitteiden ja valtuuk-sien on perustuttava mahdollisimman pitkälle muita järjestelmiä vartenkehitettyihin sääntöihin, kuten myös viraston rakenteen ja työjärjes-tyksen, yhteistyön komission ja jäsenvaltioiden kanssa, erityisesti1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 3
▼B
hallintoneuvoston välityksellä, tutkintavirastojen osallistumisen tekni-
seen tutkimukseen sekä tarpeellisten talousarvioon liittyvientoimenpiteiden,
edellä mainitun hallintoneuvoston, jossa ovat jäsenvaltioiden ja komis-
sion edustajat, on neuvottava ja valvottava virastoa,
perustamissopimuksessa ei ole muita määräyksiä toimivallasta tämän
asetuksen antamiseen kuin 235 artiklan määräykset,
tässä asetuksessa otetaan huomioon sellaiset olemassa olevat
kansainväliset yleissopimukset kuten uusien kasvilajikkeiden suojaa-
mista koskeva kansainvälinen yleissopimus (UPOV-yleissopimus),yleissopimus Euroopan patenttien myöntämisestä (Euroopan patenttiso-pimus) ja sopimus teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistänäkökohdista, mukaan lukien tuoteväärennösten kauppa; sen vuoksi
patenttien kasvilajikkeille antamista koskevaa kieltoa sovelletaan
ainoastaan niissä rajoissa, jotka on määrätty Euroopan patenttisopimuk-sessa, toisin sanoen kasvilajikkeisiin sellaisenaan,
tätä asetusta olisi tarkasteltava uudelleen mahdollisten muutosten teke-
miseksi edellä mainittujen yleissopimusten tulevan kehityksen
perusteella,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
ENSIMMÄINEN OSA
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeus
On otettu käyttöön ainoa ja yksinomainen kasvilajikkeiden suojaamista
koskeva yhteisön järjestelmä, joka on yhteisön teollisoikeuksien suojaa-misen muoto kasvilajikkeiden osalta.
2 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien vaikutuksen yhdenmukaisuus
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksilla on yhdenmukainen vaikutus
yhteisön alueella ja niitä voidaan myöntää, siirtää ja sammuttaaainoastaan yhdenmukaisin perustein.
3 artikla
Kansalliset kasvinjalostajanoikeudet
Tätä asetusta sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenval-
tioiden oikeutta antaa kansallisia kasvinjalostajanoikeuksia, jollei 92
artiklan 1 kohdasta muuta johdu.
4 artikla
Yhteisön virasto
Tämän asetuksen soveltamista varten perustetaan Yhteisön kasvilajike-
virasto, jäljempänä ’virasto’.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 4
▼B
TOINEN OSA
MATERIAALIOIKEUS
ENSIMMÄINEN LUKU
KASVINJALOSTAJANOIKEUKSIEN MYÖNTÄMISTÄ
KOSKEVAT EDELLYTYKSET
5 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien kohde
1. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien kohteena voivat olla kaikkien
kasvitieteellisten sukujen ja lajien lajikkeet, mukaan lukien erityisesti
hybridit.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ”lajikkeella” yhteen ainoaan alim-
paan tunnettuun kasvitieteelliseen taksoniin kuuluvaa kasviryhmää,joka, riippumatta siitä täyttääköse täysin kasvinjalostajanoikeuksien
myöntämisen edellytykset, voidaan:
— määritellä tietyn genotyypin tai genotyyppiyhdistelmän ominaispiir-
teiden kuvauksen perusteella,
— erottaa kaikista muista kasviryhmistä vähintään yhden näistä
ominaispiirteistä perusteella,
— katsoa kokonaisuudeksi sillä perusteella, että sitä voidaan lisätä
ilman että se muuttuu.
3. Kasviryhmä muodostuu kokonaisista kasveista tai, jos kasvino-
sista voidaan tuottaa kokonaisia kasveja, kasvinosista, joita molempianimitetään jäljempänä ’lajikeosiksi’.
4. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittujen
ominaispiirteiden ilmaisu voi vaihdella tai olla vaihtelematta samantyypin lajikeosien välillä, jos myös vaihteluaste johtuu genotyypistä taigenotyyppiyhdistelmästä.
6 artikla
Suojattavat lajikkeet
Kasvilajikkeiden suojaaminen yhteisön tasolla myönnetään lajikkeille,
jotka ovat:
a) erotettavia,
b) yhtenäisiä,
c) pysyviä,
ja
d) uusia.
Lisäksi lajike on kuvattava nimellä 63 artiklan säännösten mukaisesti.
7 artikla
Erotettavuus
1. Lajike katsotaan erotettavaksi, jos se erottuu selvästi tietyn geno-
tyypin tai genotyyppiyhdistelmän ominaispiirteiden kuvauksenperusteella kaikista muista lajikkeista, jotka tunnetaan yleisesti 51
artiklan mukaisesti vahvistettuna hakemuksen jättöpäivänä.
2. Toista lajiketta pidetään yleisesti tunnettuna, jos 51 artiklan
mukaisesti vahvistettuna hakemuksen jättöpäivänä:
a) lajike on suojattu tai kirjattu viralliseen lajikerekisteriin yhteisössä
tai jossakin valtiossa tai jossakin tällä alalla toimivaltaisessa halli-tusten välisessä järjestössä,
b) kasvinjalostajanoikeuksien myöntämistä koskeva hakemus on jätetty
tämän lajikkeen osalta tai lajike on kirjattu tällaiseen viralliseenrekisteriin, edellyttäen, että hakemus on tällä välin johtanutoikeuden myöntämiseen tai lajikkeen kirjaamiseen rekisteriin.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 5
▼B
Yksityiskohtaisissa 114 artiklan mukaisesti annetuissa soveltamissään-
nöissä voidaan mainita muita esimerkkitapauksia, joita pidetäänyleisesti tunnettuina.
8 artikla
Yhtenäisyys
Lajike katsotaan yhtenäiseksi, jos se, lukuun ottamatta mahdollisia sitä
lisättäessä syntyviä muunnoksia, on riittävän yhtenäinen niiltä ominais-piirteiltään, joiden avulla tutkitaan erotettavuutta, ja muilta lajikkeen
kuvauksessa käytetyiltä ominaispiirteiltään.
9 artikla
Pysyvyys
Lajike katsotaan pysyväksi, jos se ominaispiirteiltään, joiden avulla
tutkitaan erotettavuutta, ja muilta lajikkeen kuvauksessa käytetyiltä
ominaispiirteiltään pysyy muuttumattomana perättäisten lisäysten
jälkeen tai, jos lisäyskierto poikkeaa tavanomaisesta, kunkin kierronjälkeen.
10 artikla
Uutuus
1. Lajike katsotaan uudeksi, jos 51 artiklan mukaisesti vahvistettuna
hakemuksen jättöpäivänä lajikeosia tai lajikkeen korjattua aineistoa eiole jalostajan toimesta tai hänen suostumuksellaan 11 artiklassa tarkoi-tetussa merkityksessä myyty tai muutoin luovutettu kolmansillelajikkeen viljelemiseksi:
a) yhteisön alueella yli yhteen vuoteen edellä mainitusta
päivämäärästä,
b) yhteisön alueen ulkopuolella yli neljään vuoteen tai, kun on kyse
puista tai viiniköynnöksistä, yli kuuteen vuoteen kyseisestäpäivämäärästä.
2. Lajikeosien luovuttamista viranomaiselle lainmukaisiin tarkoituk-
siin tai kolmansille sopimuksen tai muun laillisen sitoumuksenperusteella ainoastaan tuotanto-, monistus-, lisäys-, pakkaus- tai varas-
tointitarkoituksiin ei pidetä luovuttamisena kolmansille 1 kohdassa
tarkoitetussa merkityksessä, edellyttäen, että jalostaja säilyttää yksino-maisen näiden ja muiden lajikeosien luovuttamisoikeuden, eikä muutaluovuttamista tapahdu. Tätä lajikeosien luovuttamista pidetäänkuitenkin luovuttamisena 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, jos
näitä lajikeosia käytetään toistuvasti hybridilajikkeen tuottamiseen ja
jos hybridilajikkeen lajikeosien tai korjatun aineiston luovuttamistatapahtuu.
Samalla tavoin lajikeosien luovuttamista perustamissopimuksen 58
artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun yhtiön tai yrityksen toimestatoiselle tällaiselle yhtiölle tai yritykselle ei pidetä luovuttamisenakolmansille, jos yksi näistä on kokonaan toisen omistuksessa tai jos
molemmat ovat kolmannen tämän tyyppisen yhtiön tai yrityksen omis-
tuksessa, edellyttäen, että muuta luovuttamista ei tapahdu. Tätäsäännöstä ei sovelleta osuuskuntiin.
3. Sellaisten lajikeosien tai lajikkeen korjatun aineiston, jotka on
tuotettu 15 artiklan b ja c kohdassa eriteltyihin tarkoituksiin viljellyistäkasveista, ja joita ei ole käytetty uutta monistusta tai lisäystä varten,luovuttamista ei katsota lajikkeen viljelyksi, jollei tähän lajikkeeseen
ole viitattu tällaisessa luovuttamistarkoituksessa.
Myöskään sellaista luovuttamista kolmansille ei oteta huomioon, joka
johtuu tai on seurausta siitä, että jalostaja on esitellyt lajikkeen viralli-sessa tai virallisesti kansainvälisiä näyttelyjä koskevassayleissopimuksessa tarkoitetussa merkityksessä tunnustetussa tai jäsen-valtiossa järjestetyssä ja tämän jäsenvaltion virallisesti vastaavaksitunnustamassa näyttelyssä.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 6
▼B
II LUKU
OIKEUTETUT HENKILÖT
11 artikla
Oikeus yhteisön kasvilajikkeiden suojaan
1. Henkilö, joka on jalostanut tai löytänyt ja kehittänyt lajikkeen, tai
henkilö, jolla on hänen oikeutensa, jäljempänä ’jalostaja’, ovatmolemmat oikeutettuja yhteisön kasvinjalostajanoikeuteen.
2. Jos kaksi henkilöä tai useampi henkilö on jalostanut tai löytänyt
ja kehittänyt lajikkeen yhdessä, tämä oikeus kuuluu näille henkilöille
yhteisesti, tai vastaaville oikeutetuille henkilöille. Tätä säännöstä sovel-letaan samoin kahteen tai useampaan henkilöön niissä tapauksessa,joissa yksi tai useampi on löytänyt lajikkeen ja toinen kehittänyt taitoiset kehittäneet sen.
3. Yhteisön kasvinjalostajanoikeus kuuluu myös yhteisesti jalosta-
jalle ja toiselle henkilölle tai toisille henkilöille, jos jalostaja ja toinenhenkilötai toiset henkilö t ovat antaneet suostumuksensa yhteiseenoikeuteen kirjallisella ilmoituksella.
4. Jos jalostaja on toisen palveluksessa oleva henkilö, yhteisön
kasvinjalostajanoikeus määritellään kansallisen siihen työsopimukseen
sovellettavan sääntelyn mukaisesti, jonka yhteydessä lajikkeen jalostustai löytäminen ja kehittäminen on tapahtunut.
5. Jos yhteisön kasvinjalostajanoikeus kuuluu yhteisesti kahdelle tai
useammalle henkilölle 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti, yksi tai useampiheistä voi kirjallisella ilmoituksella valtuuttaa toiset hakemaan main-
ittua oikeutta.
12 artikla
Oikeus yhteisön kasvinjalostajanoikeutta koskevan hakemuksen
jättämiseen
1. Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt sekä oikeushenkilöihin
niitä koskevan lainsäädännön mukaisesti verrattavat toimielimet ovat
oikeutettuja jättämään yhteisön kasvinjalostajanoikeutta koskevan hake-muksen edellyttäen, että:
a) niiden kansalaisuus on jonkin jäsenvaltion tai Kansainvälisen liiton
uusien kasvilajikkeiden suojaamiseksi jäsenvaltion uusien kasvilajik-keiden suojaamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen
asiakirjan 1991 1 artiklan xi kohdassa tarkoitetussa merkityksessä,
tai niillä on kotipaikka, toimipaikka tai laitos jossakin näistävaltioista,
b) niiden kansalaisuus on jonkin muun valtion ilman että a kohdassa
vahvistetut kotipaikkaa, toimipaikkaa tai laitosta koskevat vaati-mukset täyttyvät, jos komissio on hallintoneuvostoa kuultuaan näinpäättänyt. Tämä päätös voi edellyttää sitä, että tämä toinen valtiomyöntää kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisille saman kasvitieteel-
lisen taksonin lajikkeiden osalta suojan, joka vastaa tässä
asetuksessa myönnettyä suojaa; komission tehtävänä on päättää,täyttyykötämä edellytys.
2. Hakemuksen voivat jättää yhdessä kaksi henkilöä tai useampi
henkilö, jotka täyttävät nämä edellytykset.
III LUKU
YHTEISÖN KASVINJALOSTAJANOIKEUKSIEN VAIKU-
TUKSET
13 artikla
Kasvinjalostajanoikeuksien haltijan oikeudet ja rajoitukset
1. Kasvinjalostajanoikeudet antavat omistajalleen tai omistajilleen,
jäljempänä ’omistaja’, oikeuden toteuttaa 2 kohdassa luetellut toimet.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 7
▼B
2. Rajoittamatta 15 ja 16 artiklan soveltamista, seuraavat toimet
edellyttävät suojatun lajikkeen lajikeosien ja korjatun aineiston,jäljempänä ’aineisto’, osalta omistajan lupaa:
a) tuotanto tai lisäys (monistus),
b) pakkaaminen lisäystarkoituksiin,
c) myyntiin tarjoaminen,
d) myynti tai muu kaupan pitämisen muoto,
e) vienti yhteisöstä,
f) tuonti yhteisöön,
g) hallussa pitäminen a-f kohdassa mainittuihin tarkoituksiin.
Omistaja voi asettaa luvalleen ehtoja ja rajoituksia.
3. Edellä 2 kohtaa sovelletaan korjattuun aineistoon ainoastaan, jos
tämä aineisto on saatu käyttämällä luvatta suojatun lajikkeen lajikeosia,
ja jollei omistaja ole kohtuudella voinut käyttää mainittuihin lajikeosiinliittyvää oikeuttaan.
4. Yksityiskohtaisissa 114 artiklassa tarkoitetuissa säännöissä
voidaan säätää, että erityistapauksissa tämän artiklan 2 kohtaa sovelle-
taan myös suojatun lajikkeen aineistosta suoraan saatuihin tuotteisiin.Sitä voidaan soveltaa ainoastaan, jos nämä tuotteet on saatukäyttämällä luvatta suojatun lajikkeen aineistoa, ja jollei omistaja olekohtuudella voinut käyttää mainittuun aineistoon liittyvää oikeuttaan.Jos 2 kohtaa sovelletaan suoraan saatuihin tuotteisiin, viimeksi mainit-
tuja pidetään myös ”aineistona”.
5. Edellä 1-4 kohtaa sovelletaan myös:
a) lajikkeisiin, jotka on olennaisesti johdettu lajikkeesta, jolle yhteisön
kasvinjalostajanoikeudet on myönnetty, jos tämä jälkimmäinenlajike ei itse ole olennaisesti johdettu lajike,
b) lajikkeisiin, jotka eivät ole 7 artiklan mukaisesti erotettavia suojatta-
vasta lajikkeesta,
ja
c) lajikkeisiin, joiden tuotanto edellyttää suojatun lajikkeen toistuvaa
käyttöä.
6. Edellä 5 kohdan a alakohtaa sovellettaessa lajiketta pidetään olen-
naisesti johdettuna toisesta lajikkeesta, jäljempänä ’lähtölajike’, jos:
a) se on pääosin johdettu lähtölajikkeesta tai lajikkeesta, joka itse on
pääosin johdettu lähtölajikkeesta,
b) se on lähtölajikkeesta 7 artiklan mukaisesti erotettava,
ja
c) jos, johtamisesta aiheutuvia eroja lukuun ottamatta, se on olennai-
silta osin lähtölajikkeen mukainen genotyypistä tai lähtölajikkeengenotyyppien yhdistelmästä aiheutuvine ominaispiirteineen.
7. Jäljempänä 114 artiklassa tarkoitetuissa soveltamista koskevissa
säännöissä voidaan määritellä vähintään ne johdannaislajikkeidenmuodostamisen muodot, joita 6 kohdan säännökset koskevat.
8. Kasvinjalostajanoikeuksien käyttämisellä ei saa rikkoa yhtäkään
säännöstä, joiden perusteina ovat yleistä moraalia, järjestystä tai turval-lisuutta, ihmisten, eläinten tai kasvien elämän tai terveyden suojelua,ympäristönsuojelua, kaupallisen tai teollisen omaisuuden suojelua taikilpailun, kaupan tai maataloustuotannon suojelua koskevat syyt.
14 artikla
Poikkeukset kasvinjalostajanoikeuksista
1. Sen estämättä mitä 13 artiklan 2 kohdassa säädetään, ja maata-
loustuotannon suojelemiseksi maanviljelijöillä on lupa käyttäälisäystarkoituksiin avomaalla omalla tilallaan korjattua tuotetta, jonkahe ovat saaneet istuttamalla omalle tilalleen sellaisen lajikkeen, muun1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 8
▼B
kuin hybridilajikkeen tai synteettisen lajikkeen, lisäysaineistoa, jolla on
yhteisön kasvinjalostajanoikeudet.
2. Edellä 1 kohtaa sovelletaan ainoastaan seuraaviin viljelykasvila-
jeihin.
a) Rehukasvit:
Cicer arietinum L. - kahviherne
Lupinus luteus L. - keltalupiini
Medicago sativa L. - sinimailanen
Pisum sativum L. (partim) - herne
Trifolium alexandrinum L. - egyptinapila
Trifolium resupinatum L. - persianapila
Vicia faba - härkäpapu
Vicia sativa L. - rehuvirna
ja, Portugalin osalta, Lolium multiflorum Lam. - italianraiheinä.
b) Viljat:
Avena sativa - kaura
Hordeum vulgare L. - ohra
Oryza sativa L. - riisi
Phalaris canariensis L. - kanarianhelpi
Secale cereale L. - ruis
X Triticosecale Wittm. - ruisvehnä
Triticum aestivum L. emend. Fiori et Paol. - vehnä
Triticum durum Desf. - durumvehnä
Triticum spelta L. - spelttivehnä.
c) Peruna:
Solanum tuberosum - peruna.
d) Öljy- ja kuitukasvit:
Brassica napus L. (partim) - rapsi
Brassica rapa L. (partim) - rypsi
Linum usitatissimum - öljypellava, lukuun ottamatta kuitupellavaa.
3. Edellä 1 kohdassa säädetyn poikkeuksen mahdollistavat sekä
jalostajan ja viljelijän lailliset edut turvaavat edellytykset vahvistetaanennen tämän asetuksen voimaantuloa 114 artiklassa tarkoitetuin sovel-tamista koskevin säännöin seuraavin perustein:
— viljelijän tilatasolla ei ole määrällisiä rajoituksia siinä määrin kuin
on kyse tilan tarpeista,
— korjattu tuote voi olla valmistettu viljelijän itsensä tai hänen käyttä-
miensä palvelujen suorittamaa istutusta varten, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta tiettyjä sellaisia rajoituksia, joita jäsenvaltiot voivatasettaa mainitun korjatun tuotteen valmistamisen järjestämisenosalta erityisesti sen varmistamiseksi, että valmistettavaksi tarkoi-tettu tuote on tunnistettava vielä valmistuksen jälkeen,
— pienviljelijöillä ei ole velvollisuutta maksaa omistajalle
minkäänlaista palkkiota; ’pienviljelijällä’ tarkoitetaan:
— edellä 2 kohdassa mainittujen kasvilajien, joihin sovelletaan
tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 30 päivänäkesäkuuta 1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 1765/92 (
1), ollessa kyseessä viljelijöitä, joiden kasvinviljelyala ei
ylitä alaa, joka tarvittaisiin 92 viljatonnin tuottamiseen; tämän1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 9
(1) EYVL N:o L 181, 1.7.1992, s. 12. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1552/93 (EYVL N:o L 154, 25.6.1993,
s. 19).
▼B
pinta-alan laskemiseksi sovelletaan edellä mainitun asetuksen 8
artiklan 2 kohtaa,
— muiden tämän artiklan 2 kohdassa mainittujen kasvilajien osalta
viljelijöitä, jotka täyttävät vastaavat tarkoituksenmukaiset perus-
teet,
— muilla viljelijöillä on velvollisuus maksaa omistajalle kohtuullinen
palkkio, jonka on oltava selvästi pienempi kuin samalla alueellasaman lajikkeen lisäysaineiston luvanvaraisen tuotannon osaltaperittävä summa; tämän kohtuullisen palkkion tosiasiallinen tasovoi vaihdella, ottaen huomioon sen missä määrin käytetään kyseisen
lajikkeen osalta 1 kohdassa säädettyä poikkeusta,
— vastuu tämän artiklan tai tämän artiklan mukaisesti annettujen
säännösten soveltamisen valvonnasta kuuluu yksinomaan omista-jille; tämän valvonnan järjestämisessä ne eivät voi turvautuaviranomaisten apuun,
— viljelijät ja lajittelutoimien suorittajat toimittavat pyydettäessä omis-
tajille kaiken asiaankuuluvan tiedon; myös maataloustuotantoavalvovat viranomaiset voivat toimittaa kaiken asiaankuuluvan
tiedon, jos nämä tiedot on saatu heidän tehtäviensä tavanomaisen
harjoittamisen yhteydessä ilman veloituksia tai lisäkustannuksia.Nämä säännökset eivät vaikuta henkilötietojen osalta yhteisön eikäkansalliseen lainsäädäntöön yksilöiden suojasta henkilötietojenkäsittelyn ja vapaan liikkeen osalta.
15 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien vaikutusten rajoittaminen
Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet eivät koske:
a) toimia, jotka on suoritettu yksityisluontoisesti muissa kuin kaupalli-
sissa tarkoituksissa,
b) koetarkoituksin suoritettuja toimia,
c) toimia, jotka on suoritettu toisten lajikkeiden jalostamiseksi tai
löytämiseksi ja kehittämiseksi,
d) edellä 13 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuja toimia, jotka
koskevat näitä toisia lajikkeita, paitsi jos 13 artiklan 5 kohtaa sovel-
letaan tai jos toinen lajike tai tämän lajikkeen aineisto on suojattu
sellaisella oikeudella omaisuudensuojaan, joka ei sisällä verratta-vissa olevaa säännöstä,
ja
e) toimia, joiden kieltäminen rikkoisi 13 artiklan 8 kohdan, 14 artiklan
tai 29 artiklan säännöksiä vastaan.
16 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien sammuminen
Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet eivät koske toimia, jotka liittyvät
suojatun lajikkeen tai 13 artiklan 5 kohdan säännösten soveltamisalaankuuluvan lajikkeen aineistoon, joka on luovutettu kolmansille omistajantoimesta tai hänen suostumuksellaan missä tahansa yhteisön paikassa,
tai mainitusta aineistosta saatuun aineistoon, sikäli kuin nämä toimet:
a) merkitsevät kyseisen lajikkeen myöhemmin tapahtuvaa lisäystä,
paitsi jos tämä lisäys oli tiedossa jo aineistoa luovutettaessa,
tai
b) merkitsevät lajikeosien vientiä sellaiseen kolmanteen maahan, joka
ei suojaa sen kasvisuvun tai kasvilajin lajikkeita, johon lajikekuuluu, paitsi jos viety aineisto on tarkoitettu kulutukseen.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 10
▼C1
▼B
▼B
17 artikla
Lajikenimien käyttö
1. Jokaisen henkilön, joka yhteisön alueella tarjoaa tai luovuttaa
kaupallisiin tarkoituksiin kolmansille suojatun lajikkeen tai 13 artiklan5 kohdan säännösten soveltamisalaan kuuluvan lajikkeen lajikeosia, on
käytettävä lajikkeelle 63 artiklan mukaisesti annettua lajikenimeä; laji-
kenimeä kirjoitettuna käytettäessä sen on oltava helpostitunnistettavissa ja selvästi luettavissa. Jos tavaramerkki, kauppanimitai vastaava merkintä on yhdistetty annettuun lajikenimeen, tämännimen on oltava helposti sellaiseksi tunnistettavissa.
2. Jokaisen henkilön, joka suorittaa tällaisia toimia lajikkeen minkä
tahansa muun aineiston osalta, on ilmoitettava tämä nimi muiden
lainsäädännön säännösten mukaisesti tai viranomaisen, ostajan taikenen tahansa muun sellaisen henkilön pyynnöstä, jonka oikeutta asiakoskee.
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovelletaan edelleen yhteisön kasvinjalostaja-
noikeuksien sammuttua.
18 artikla
Lajikenimen käytön rajoittaminen
1. Omistaja ei voi käyttää lajikenimen mukaisen nimen osalta
myönnettyä oikeutta estääkseen tämän nimen vapaata käyttöä tämänlajikkeen yhteydessä edes yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien
sammuttua.
2. Kolmas osapuoli voi käyttää lajikenimen mukaisen nimen osalta
myönnettyä oikeutta estääkseen tämän nimen vapaan käytönainoastaan, jos tämä oikeus on myönnetty ennen mainitun nimen anta-mista 63 artiklan mukaisesti.
3. Jos lajike on suojattu yhteisön kasvinjalostajanoikeuksin tai joko
jäsenvaltiossa tai Kansainvälisen liiton uusien kasvilajikkeiden suojaa-miseksi jäsenvaltiossa kansallisin omaisuusoikeuksin, sille annettua
nimeä tai mitä tahansa muuta nimeä, johon se voitaisiin sekoittaa, ei
voida käyttää yhteisön alueella toisen saman kasvitieteellisen lajin taisille läheisen lajin lajikkeen yhteydessä sitä 63 artiklan 5 kohdanmukaisesti julkaistaessa eikä tämän toisen lajikkeen aineiston osalta.
IV LUKU
YHTEISÖN KASVINJALOSTAJANOIKEUKSIEN VOIMAS-
SAOLO JA SAMMUMINEN
19 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien voimassaolo
1. Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet ovat voimassa suojan myöntä-
mistä seuraavan kahdennenkymmenennenviidennen kalenterivuodenloppuun tai viiniköynnösten ja puiden osalta kolmannenkymmenennenkalenterivuoden loppuun.
2. Neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä säätää
näiden määräaikojen pidentämisestä enintään viidellä vuodella tiettyjen
sukujen tai lajien osalta.
3. Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet sammuvat ennen 1 kohdassa
ilmoitettujen tai 2 kohdan mukaisesti vahvistettujen voimassaoloaikojenpäättymistä, jos omistaja luopuu niistä virastolle osoitetulla kirjallisellailmoituksella, jolloin oikeudet sammuvat ilmoituksen virastoon saapu-mista seuraavana päivänä.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 11
▼B
20 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien mitättömyys
1. Virasto julistaa yhteisön kasvinjalostajanoikeudet mitättömiksi,
jos on osoittautunut, että:
a) edellä 7 ja 10 artiklassa esitettyjä edellytyksiä ei oltu täytetty
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämishetkellä,
tai
b) yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien perustuessa olennaisilta osin
hakijan toimittamiin tietoihin ja asiakirjoihin 8 ja 9 artiklassaesitettyjä edellytyksiä ei oltu täytetty mainittujen oikeuksien
myöntämishetkellä,
tai
c) oikeudet on myönnetty henkilölle, joka ei ole niihin oikeutettu,
sikäli kuin niitä ei ole siirretty niihin oikeutetulle henkilölle.
2. Jos yhteisön kasvinjalostajanoikeudet on julistettu mitättömiksi,
niillä ei katsota olleen alunperinkään tässä asetuksessa säädettyä lain-voimaa.
21 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien menettäminen
1. Virasto epää tulevaa aikaa koskevat yhteisön kasvinjalostajanoi-
keudet omistajaltaan, jos on osoittautunut, että 8 ja 9 artiklassaesitetyt edellytykset eivät ole enää täyttyneet. Jos on osoittautunut,että nämä edellytykset eivät olleet enää täyttyneet myöskään epäämistä
edeltävänä päivämääränä, oikeuksien menetys voi tulla voimaan tästä
päivämäärästä alkaen.
2. Virasto epää tulevaa aikaa koskevat yhteisön kasvinjalostajanoi-
keudet omistajalta, jos omistaja saatuaan kehotuksen ja virastonvahvistamaan määräaikaan mennessä:
a) ei ole täyttänyt yhtä sille 64 artiklan 3 kohdan nojalla kuuluvaa
velvoitetta,
tai
b) ei ehdota 66 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa toista asianmukaista
lajikenimeä,
tai
c) jättää maksamatta mahdolliset yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien
ylläpidosta aiheutuvat maksut,
tai
d) ei enää täytä 12 artiklassa ja 82 artiklassa esitettyjä edellytyksiä,
joko ensimmäisenä omistajana tai omistukseen 23 artiklan mukaisensiirtämisen seurauksena oikeutettuna henkilönä.
V LUKU
YHTEISÖN KASVILAJIKKEIDEN SUOJAAMINEN OMAISUU-
TENA
22 artikla
Mukauttaminen kansalliseen lainsäädäntöön
1. Jollei 23-29 artiklassa toisin säädetä, yhteisön kasvilajikkeiden
suojaamista omaisuutena pidetään kaikissa suhteissa ja koko yhteisönalueella sen jäsenvaltion vastaavana omistusoikeutena, jonka alueella:
a) omistajalla on yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisterin mukaan
ollut kotipaikka, toimipaikka tai laitos kyseessä olevana päivänä,
tai1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 12
▼B
b) ensimmäisellä omistajan valtuuttamalla mainittuun rekisteriin merki-
tyllä henkilöllä, jos a kohdassa säädetyt edellytykset eivät täyty, onollut kotipaikka, toimipaikka tai laitos kirjaamispäivänä.
2. Jos 1 kohdassa esitetyt edellytykset eivät täyty, viimeksi maini-
tussa tarkoitettu valtio on se jäsenvaltio, jossa virastolla ontoimipaikka.
3. Jos 1 kohdassa tarkoitetussa rekisterissä on omistajan tai hänen
valtuuttamiensa henkilöiden osalta kotipaikka, toimipaikka tai laitoskahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa, kotipaikoista tai toimipaikoistaensimmäinen otetaan huomioon 1 kohtaa sovellettaessa.
4. Jos kaksi henkilöä tai useampi henkilö on merkitty 1 kohdassa
tarkoitettuun rekisteriin yhteisomistajiksi, kirjaamisjärjestyksessäensimmäinen yhteisomistajista, joka täyttää edellytykset, otetaanhuomioon 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa. Jos yksikään yhteiso-mistajista ei täytä 1 kohdan a alakohdassa esitettyjä edellytyksiä, 2
kohtaa sovelletaan.
23 artikla
Siirtäminen
1. Yhteisön kasvinjalostajanoikeudet voidaan siirtää yhdelle tai
useammalle niihin oikeutetulle henkilölle.
2. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuden siirtäminen luovuttamalla voi
tapahtua ainoastaan sellaisille oikeutetuille henkilöille, jotka täyttävät12 ja 82 artiklassa esitetyt edellytykset. Siirtäminen on tehtävä kirjalli-sesti ja siinä on oltava sopimuspuolten allekirjoitukset, paitsi jos se onseuraus tuomioistuimen päätöksestä tai jostakin muusta oikeudenkäyn-timenettelyn päättävästä asiakirjasta. Muutoin se on mitätön.
3. Jollei 100 artiklassa toisin säädetä, siirtäminen ei vaikuta kolman-
sien osapuolten ennen siirtämispäivämäärää hankkimiin oikeuksiin.
4. Siirtäminen tulee voimaan viraston osalta ja sitä voidaan
puolustaa kolmansia osapuolia vastaan ainoastaan, jos käytettävissä ontodistavat asiakirjat, joista on säädetty soveltamista koskevissa yksityis-kohtaisissa säännöissä, ja kun se on kirjattu yhteisönkasvinjalostajanoikeusrekisteriin. Kuitenkin siirtämistä, jota ei vieläole kirjattu, voidaan puolustaa sellaisia kolmansia osapuolia vastaan,
jotka ovat hankkineet oikeudet ennen siirtämisen päivämäärää, mutta
jotka tiesivät tästä näitä oikeuksia hankkiessaan.
24 artikla
Pakkotäytäntöönpano
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksiin voidaan soveltaa pakkotäytäntöön-
panotoimenpiteitä sekä väliaikaisia ja suojatoimenpiteitätuomioistuinten toimivaltaa ja tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoi-
keuden alalla koskevan yleissopimuksen, joka on allekirjoitettu 16
päivänä syyskuuta 1988 Luganossa, jäljempänä ’Luganon yleisso-pimus’, 24 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä.
25 artikla
Konkurssimenettelyt ja muut vastaavat menettelyt
Jäsenvaltioiden välisten asiaa koskevien yhteisten sääntöjen voimaantu-
loon asti yhteisön kasvinjalostajanoikeuksiin voidaan soveltaakonkurssimenettelyä tai vastaavaa menettelyä ainoastaan siinä jäsenval-
tiossa, jossa tällainen menettely on ensiksi otettu käyttöön
kansainvälisessä lainsäädännössä tai asiaan sovellettavissa yleissopi-muksessa tarkoitetussa merkityksessä.
26 artikla
Yhteisön kasvilajikkeiden omaisuutena suojaamisen hakeminen
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskeviin hakemuksiin sovelletaan
22-25 artiklaa. Näiden hakemusten osalta mainituissa artikloissa tehtyjä1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 13
▼B
viittauksia yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisteriin pidetään viittauk-
sina yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskevaan hakemusrekisteriin.
27 artikla
Sopimukseen perustuvat viljelyluvat
1. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia voivat koskea kokonaisuudes-
saan tai osittain sopimukseen perustuvat viljelyluvat. Nämä luvat voivat
olla yksinoikeuksia tai muita lupia.
2. Omistaja voi käyttää yhteisön kasvilajikkeiden suojaamista
koskevia oikeuksiaan sellaista henkilöä vastaan, jolla on viljelylupa ja
joka rikkoo jotakin hänen lupaansa 1 kohdan mukaisesti kuuluvaa edel-
lytystä tai rajoitusta.
28 artikla
Yhteisomistus
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien yhteisomistuksen tapauksessa 22-
27 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin suhteessa vastaaviin omistuso-suuksiin, jos nämä osuudet on määritetty.
29 artikla
Pakkoviljelyluvat
1. Virasto myöntää pakkoviljelyluvan yhdelle tai useammalle
henkilölle, jos tämä henkilö tai nämä henkilöt sitä hakevat, mutta
ainoastaan yleisen edun vuoksi ja vasta kuultuaan 36 artiklassa tarkoi-tettua hallintoneuvostoa.
2. Jonkin jäsenvaltion, komission tai yhteisön tasolla perustetun
komission rekisteröimän järjestön pyynnöstä pakkoviljelylupa voidaan
myöntää joko erityisedellytykset täyttävän luokan henkilöille taikenelle tahansa henkilölle yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa taikoko yhteisössä. Se voidaan myöntää ainoastaan yleisen edun vuoksija hallintoneuvoston suostumuksella.
3. Pakkoviljelylupaa myöntäessään virasto täsmentää toimet, joita se
koskee, ja noudatettavat kohtuulliset edellytykset sekä 2 kohdassatarkoitetut erityisedellytykset. Kohtuullisten edellytysten osalta otetaanhuomioon kaikkien sellaisten kasvinjalostajanoikeuksien omistajienedut, joihin pakkoviljelyluvan myöntäminen vaikuttaa. Niihin voi
kuulua mahdollinen kestoajan rajoitus, sopiva maksu kohtuullisen
korvauksen suorittamiseksi omistajalle tai ne voivat asettaa omistajalletiettyjä velvoitteita, jotka hänen on täytettävä varmistaakseen pakkovil-jelyluvan käytön.
4. Kunkin vuoden lopussa pakkoviljelyluvan myöntämisestä lasket-
tuna ja edellä mainitun mahdollisen kestoajan rajoissa kukinmenettelytavan osapuoli voi hakea pakkoviljelyluvan myöntämistäkoskevan päätöksen peruuttamista tai muuttamista. Ainoa peruste, jotavoidaan käyttää tällaisen hakemuksen tukena on se, että aiemmin
tehtyä päätöstä koskevat ratkaisevat tosiasiat ovat muuttuneet tällä
välin.
5. Pakkoviljelylupa myönnetään lajikkeen omistajalle olennaisesti
johdetun lajikkeen osalta hakemuksesta, jos 1 kohdassa esitetyt perus-teet on täytetty. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuihin kohtuullisiin
edellytyksiin kuuluu sopiva maksu kohtuullisen korvauksen suorittami-
seksi lähtölajikkeen omistajalle.
6. Jäljempänä 114 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koske-
vassa asetuksessa voidaan mainita tiettyjä esimerkkitapauksia 1
kohdassa mainitusta yleisestä edusta ja täsmentää lisäksi yksityiskoh-
taiset säännöt edeltävien kohtien soveltamisesta.
7. Jäsenvaltiot eivät voi myöntää pakkoviljelylupia yhteisön kasvin-
jalostajanoikeuksien osalta.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 14
▼B
KOLMAS OSA
YHTEISÖN KASVILAJIKEVIRASTO
I LUKU
YLEISET MÄÄRÄYKSET
30 artikla
Oikeudellinen asema, palvelut
1. Virasto on yhteisön elin. Se on oikeushenkilö.2. Virastolla on jokaisessa jäsenvaltiossa laajin kansallisen
lainsäädännön mukaan oikeushenkilöllä oleva oikeuskelpoisuus. Se voi
erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä
esiintyä kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä.
3. Virastoa edustaa sen pääjohtaja.4. Jäljempänä 36 artiklassa tarkoitetun hallintoneuvoston suostumuk-
sella virasto voi määrätä kansallisia toimielimiä hoitamaan tiettyjä senhallinnollisia tehtäviä tai perustaa tätä tarkoitusta varten omatyksikkönsä jäsenvaltioihin näiden suostumuksella.
31 artikla
Henkilöstö
1. Euroopan yhteisöjen virkamiesten henkilöstösääntöjä, muihin
työntekijöihin sovellettavia palvelussuhteen ehtoja ja Euroopanyhteisöjen toimielimien yhteisellä sopimuksella antamia asetuksia
sovelletaan viraston henkilöstöön, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 47
artiklan soveltamista valituslautakunnan jäseniin.
2. Virasto käyttää henkilöstönsä suhteen niitä valtuuksia, jotka on
siirretty nimittävälle viranomaiselle henkilöstösäännöillä ja muihintyöntekijöihin sovellettavilla palvelussuhteen ehdoilla, sanotun kuiten-kaan rajoittamatta 43 artiklan soveltamista.
32 artikla
Erioikeudet ja vapaudet
Euroopan yhteisöjen erioikeuksia ja vapauksia koskevaa pöytäkirjaa
sovelletaan virastoon.
33 artikla
Vastuu
1. Sopimussuhteeseen perustuva viraston vastuu määräytyy sopi-
mukseen sovellettavan lain mukaan.
2. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia
viraston tekemässä sopimuksessa olevan välityslausekkeen nojalla.
3. Sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella virasto korvaa
toimielintensä ja henkilöstönsä tehtäviään suorittaessaan aiheuttaman
vahingon jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteidenmukaisesti.
4. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista
riidat, jotka koskevat 3 kohdassa tarkoitettujen vahinkojen korvaamista.
5. Viraston henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta
virastoa kohtaan määrätään henkilöstösäännöissä tai muihin työnteki-jöihin sovellettavissa palvelussuhteen ehdoissa.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 15
▼M3
33a artikla
Oikeus tutustua asiakirjoihin
1. Viraston hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan Euroopan parla-
mentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön
tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettua Euroopan parla-
mentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 (1).
2. Hallintoneuvosto antaa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 sovelta-
mista koskevat yksityiskohtaiset käytännön säännöt kuuden kuukaudenkuluessa yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista annetun asetuksen N:o2100/94 muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 2003 annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1650/2003 (
2) voimaantulosta.
3. Päätöksistä, jotka virasto on tehnyt asetuksen (EY) N:o 1049/
2001 8 artiklan soveltamiseksi, voidaan tehdä kantelu Euroopan oikeu-sasiamiehelle perustamissopimuksen 195 artiklassa määrättyjenedellytysten mukaisesti tai nostaa kanne Euroopan yhteisöjen tuomiois-tuimessa perustamissopimuksen 230 artiklassa määrättyjen edellytystenmukaisesti.
34 artikla
Kieliä koskeva sääntely
1. Euroopan talousyhteisön kieliä koskevan sääntelyn vahvistami-
sesta 15 päivänä huhtikuuta 1958 annetussa asetuksessa N:o 1 (
3)
annettuja säännöksiä sovelletaan virastoon.
2. Virastolle esitetyt hakemukset, asiakirjakokonaisuuksien valmiste-
luun tarvittavat asiakirjat ja kaikki muut asiakirjat on laadittava yhdelläEuroopan yhteisöjen virallisista kielistä.
3. Viraston menettelyssä asianosaisilla on 114 artiklassa tarkoitetun
täytäntöönpanoa koskevan asetuksen mukaisesti oikeus käyttää kirjalli-
sessa ja suullisessa menettelyssä jotakin Euroopan yhteisöjenvirallisista kielistä käännöksen avulla ja kuulemisten ollessa kyseessäsimultaanitulkkauksen avulla ainakin yhdellä muulla Euroopanyhteisöjen virallisista kielistä, jonka menettelyn muu asianosainenvalitsee. Näiden oikeuksien käyttäminen ei aiheuta menettelyn asiano-
saisille erityisiä kustannuksia.
4. Viraston toiminnassa tarvittavat käännöspalvelut tarjoaa
pääasiassa unionin elinten käännöspalvelukeskus.
35 artikla
Viraston päätökset
1. Siltä osin kuin valituslautakunnan ei tarvitse tehdä päätöksiä 72
artiklan mukaisesti, viraston päätökset tekee sen pääjohtaja tai jokuhänen välittömässä alaisuudessaan.
2. Jollei 1 kohdasta muuta johdu, 20, 21, 29, 59, 61, 62, 63 ja 66
artiklassa tai 100 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut päätökset tekee
viraston henkilöstöstä koostuva komitea, jossa on kolme jäsentä.
Kunkin komitean jäsenen toimivalta, heidän toimivaltansa päätöstenvalmisteluvaiheessa, äänestysmääräykset ja pääjohtajan asema mainitunkomitean suhteen vahvistetaan 114 artiklassa tarkoitetussa täytäntöön-panoa koskevassa asetuksessa. Muutoin komitean jäseniä eivät sido
mitkään ohjeet päätöksiä tehdessään.
3. Muut kuin 2 kohdassa tarkoitetut johtajan päätökset voi tehdä, jos
pääjohtaja ei itse niitä tee, 42 artiklan 2 kohdan h alakohdan mukaanasianmukaisesti valtuutettu viraston työntekijä.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 16
(1) EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.
(2) EUVL L 245, 29.9.2003, s. 28.
(3) EYVL N:o 17, 6.10.1958, s. 385/58. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna vuoden 1985 liittymissopimuksella.▼B
▼B
II LUKU
HALLINTONEUVOSTO
36 artikla
Perustaminen ja toimivalta
1. Perustetaan hallintoneuvosto, joka liitetään virastoon. Tämän
asetuksen muissa säännöksissä tai 113 ja 114 artiklan tarkoittamissa
säännöksissä sille annetun toimivallan lisäksi hallintoneuvosto käyttää
suhteessa virastoon seuraavaa toimivaltaa:
a) se neuvoo virastoa tämän toimivaltaan kuuluvissa kysymyksissä tai
muotoilee yleisiä suuntaviivoja tässä suhteessa,
b) se tarkastelee pääjohtajan laatimia toimintakertomuksia ja valvoo
lisäksi viraston toimia tämän tarkastelun ja kaiken muun saamansatiedon pohjalta,
c) se vahvistaa viraston ehdotuksesta 35 artiklassa tarkoitettujen komi-
tean jäsenten lukumäärän samoin kuin heidän tehtävänsä ja heidän
toimikautensa pituuden tai muotoilee yleisiä suuntaviivoja tässäsuhteessa,
d) se voi luoda viraston työtapoja koskevat säännöt,
e) se voi muotoilla pääperiaatteet 56 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Lisäksi hallintoneuvosto:
— voi antaa lausuntoja ja pyytää tietoja virastolta tai komissiolta, kun
se katsoo niitä tarvittavan,
— voi toimittaa komissiolle muutoksin tai muutoksitta hankkeet, jotka
on saatettu sen käsiteltäviksi 42 artiklan 2 kohdan g alakohdanmukaisesti tai toimittaa omat tämän asetuksen muutosluonnoksensa,
113 ja 114 artikloissa tarkoitetut säännökset sekä kaikki muut
yhteisön kasvilajikkeiden suojaamista koskevat sääntelyt,
— on kuultavana 113 artiklan 4 kohdan ja 114 artiklan 2 kohdan
mukaisesti,
— suorittaa tehtävänsä viraston talousarvioon liittyvissä asioissa 109,
111 ja 112 artiklan mukaisesti.
37 artikla
Kokoonpano
1. Hallintoneuvosto muodostuu jäsenvaltioiden nimeämistä edusta-
jista, yksi jokaista jäsenvaltioita kohden, ja yhdestä komissionedustajasta sekä heidän varajäsenistään.
2. Hallintoneuvoston jäsenet voivat käyttää apunaan neuvonantajia
ja asiantuntijoita, jollei sen työjärjestyksen säännöksistä muuta johdu.
38 artikla
Puheenjohtajuus
1. Hallintoneuvosto valitsee keskuudestaan puheenjohtajan ja vara-
puheenjohtajan. Varapuheenjohtaja toimii viran puolestapuheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä.
2. Puheenjohtajan tai varapuheenjohtajan toimikausi päättyy, kun
nämä lakkaavat olemasta hallintoneuvoston jäseniä. Puheenjohtajan tai
varapuheenjohtajan toimikauden pituus on kolme vuotta, mikäli toista
puheenjohtajaa tai varapuheenjohtajaa ei valita ennen tämän kaudenloppua, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän säännöksen sovelta-mista. Samat henkilöt voidaan valita uudelleen.
39 artikla
Kokoukset
1. Hallintoneuvosto kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 17
▼B
2. Jollei hallintoneuvosto toisin päätä, viraston pääjohtaja ottaa osaa
keskusteluihin. Hänellä ei ole äänioikeutta.
3. Hallintoneuvostolla on yksi sääntömääräinen kokous vuodessa;
muulloin se kokoontuu puheenjohtajan aloitteesta tai komission taijäsenmaiden kolmanneksen pyynnöstä.
4. Hallintoneuvosto vahvistaa työjärjestyksensä ja voi sen mukaisesti
perustaa alaisenaan toimivia komiteoita.
5. Hallintoneuvosto voi kutsua tarkkailijoita osallistumaan kokouk-
siinsa.
6. Hallintoneuvoston sihteeristötehtävistä huolehtii virasto.
40 artikla
Kokouspaikka
Hallintoneuvosto kokoontuu komission, viraston tai tutkintaviraston
kotipaikassa. Yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan työjärjestyksessä.
41 artikla
Äänestys
1. Hallintoneuvosto tekee muut kuin 2 kohdassa tarkoitetut
päätöksensä jäsenvaltioiden edustajien yksinkertaisella enemmistöllä.
2. Kolmen neljäsosan enemmistöjäsenvaltioiden edustajista vaadi-
taan niiden päätösten tekemiseen, jotka hallintoneuvosto ontoimivaltainen tekemään 12 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 29 artiklan,36 artiklan 1 kohdan a, b, d ja e alakohdan, 43 artiklan, 47 artiklan,109 artiklan 3 kohdan tai 112 artiklan mukaisesti.
3. Jokaisella jäsenvaltiolla on yksi ääni.4. Hallintoneuvoston päätökset eivät ole sopimuksen 189 artiklan
merkityksessä velvoittavia.
III LUKU
VIRASTON JOHTAMINEN
42 artikla
Pääjohtajan tehtävät ja toimivalta
1. Pääjohtaja vastaa viraston johtamisesta.
2. Tätä tarkoitusta varten pääjohtajalla on erityisesti seuraavat
tehtävät ja seuraava toimivalta:
a) hän toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, erityisesti antaa sisäisiä
hallinnollisia ohjeita ja julkistaa asiakirjat, viraston moitteettoman
toiminnan varmistamiseksi tämän asetuksen, 113 ja 114 artiklassatarkoitettujen säännösten sekä hallintoneuvoston 36 artiklan 1kohdan mukaan laatimien sääntöjen ja suuntaviivojen mukaisesti,
b) hän esittää vuosittain toimintakertomuksen komissiolle ja hallinto-
neuvostolle,
c) hänellä on henkilöstön suhteen 31 artiklan 2 kohdassa säädetty
toimivalta,
d) hän toimittaa 36 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 47 artiklan 2
kohdassa tarkoitetut ehdotukset,
e) hän laatii ennakkoarvion viraston tuloista ja menoista 109 artiklan 1
kohdan mukaisesti ja huolehtii talousarvion toteuttamisesta 100
artiklan mukaisesti.
f) hän hankkii hallintoneuvoston pyytämät tiedot 36 artiklan 2 kohdan
ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti
g) hän voi saattaa hallintoneuvoston käsiteltäväksi kaikki tämän
asetuksen, 113 ja 114 artiklassa tarkoitettujen säännösten ja kaiken1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 18
▼B
muun yhteisön kasvilajikkeiden suojaamista koskevan sääntelyn
muutosluonnokset,
h) hän voi siirtää toimivaltansa muille viraston henkilöstön jäsenille,
jollei 113 ja 114 artiklassa tarkoitetuista säännöksistä muuta johdu.
3. Pääjohtajaa avustaa yksi tai useampi varajohtaja. Pääjohtajan
ollessa estyneenä varajohtaja tai yksi heistä hoitaa johtajan tehtävät
hallintoneuvoston 36 artiklan 1 kohdan mukaan laatimissa säännöissäja suuntaviivoissa määrätyn menettelyn mukaisesti.
43 artikla
Johtavien virkamiesten nimittäminen
1. Neuvosto nimittää viraston pääjohtajan ehdokaslistan perusteella,
jonka komissio esittää saatuaan hallintoneuvoston lausunnon. Erottami-
soikeus kuuluu neuvostolle, joka toimii komission ehdotuksesta ja
hallintoneuvoston lausunnon saatuaan.
2. Pääjohtajan toimikausi ei kestä kauempaa kuin viisi vuotta. Sama
henkilövoidaan nimittää uudelleen.
3. Viraston varajohtaja tai -johtajat nimitetään ja erotetaan 1 ja 2
kohdassa säädetyn menettelyn mukaan, kun pääjohtajaa on kuultu.
4. Neuvostolla on 1 ja 3 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden suhteen
kurinpidollinen toimivalta.
44 artikla
Laillisuuden tutkiminen
1. Komissio tutkii pääjohtajan niiden toimien laillisuuden, joille
yhteisön lainsäädännössä ei säädetä laillisuuden tutkimista jonkunmuun elimen toimesta, sekä viraston talousarviota koskevien hallinto-neuvoston toimien laillisuuden.
2. Komissio vaatii, että kaikki 1 kohdassa tarkoitetut laittomat
toimet on muutettava tai julistettava mitättömäksi.
3. Kaikki jäsenvaltiot, hallintoneuvoston jäsenet ja ne henkilöt, joita
asia välittömästi ja henkilökohtaisesti koskee, voivat saattaa kaikki 1kohdassa tarkoitettujen toimien, niin välittömien kuin välillistenkin,
laillisuuden komission tutkittavaksi. Komission on saatava asia
käsiteltäväkseen kahden kuukauden kuluessa päivästä, jona asiano-sainen sai kyseisestä asiasta tiedon. Komissio tekee päätöksensä jailmoittaa siitä kahden kuukauden kuluessa.
IV LUKU
VALITUSLAUTAKUNNAT
45 artikla
Perustaminen ja toimivalta
1. Perustetaan virastoon yksi tai useampia valituslautakuntia.2. Valituslautakunnalla tai -lautakunnilla on toimivalta ratkaista 67
artiklassa tarkoitettuja päätöksiä vastaan tehdyt valitukset.
3. Valituslautakunta tai -lautakunnat kutsutaan koolle tarpeen
mukaan. Niiden lukumäärä ja tehtävät vahvistetaan 114 artiklassatarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa.
46 artikla
Valituslautakuntien kokoonpano
1. Valituslautakunta muodostuu puheenjohtajasta ja kahdesta muusta
jäsenestä.
2. Puheenjohtaja valitsee tapauskohtaisesti muut jäsenet ja heidän
sijaisensa 47 artiklan 2 kohdan mukaisesti laaditulta pätevien jäsenienlistalta.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 19
▼B
3. Valituslautakunnan katsoessa, että tapauksen luonne niin vaatii, se
voi kyseisen tapauksen käsittelyyn valita kaksi ylimääräistä jäsentäyllämainitulta listalta.
4. Jokaisen valituslautakunnan jäsenen kelpoisuus, heidän toimival-
tansa päätösten valmisteluvaiheessa ja äänestysmääräyksetvahvistetaan 114 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa
asetuksessa.
47 artikla
Valituslautakunnan jäsenten riippumattomuus
1. Neuvosto nimittää valituslautakuntien puheenjohtajat ja heidän
sijaisensa ehdokaslistalta, joka laaditaan jokaista puheenjohtajan ja
sijaisen paikkaa varten, ja jonka komissio esittelee saatuaan hallinto-neuvoston lausunnon. Toimikausi on viisi vuotta. Samat henkilötvoidaan valita uudelleen.
2. Hallintoneuvosto valitsee viraston ehdotuksesta muut valituslauta-
kunnan jäsenet 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti pätevien jäsenienlistalta viideksi vuodeksi. Lista laaditaan viideksi vuodeksi. Tämä ajan-jakso on uusittavissa koko listan tai sen osan osalta.
3. Valituslautakunnan jäsenet ovat riippumattomia. Päätöksiä
tehdessään heitä eivät sido mitkään ohjeet.
4. Valituslautakuntien jäsenet eivät voi olla 35 artiklassa tarkoitet-
tujen komiteoiden jäseniä eivätkä voi hoitaa mitään muita tehtäviävirastossa. Valituslautakunnan jäsenen tehtävää voidaan hoitaa osa-aikaisesti.
5. Valituslautakunnan jäseniä ei voida vapauttaa tehtävistään eikä
heidän nimeään voida poistaa listalta tapauskohtaisesti sovellettavanaajanjaksona, jollei heitä vastaan ole vakavia perusteita ja jollei Euroo-pan yhteisöjen tuomioistuin tee komission pyynnöstä, jonka se esittää
hallintoneuvoston lausunnon saatuaan, päätöstä tässä tarkoituksessa.
48 artikla
Erottaminen ja jääväys
1. Valituslautakunnan jäsenet eivät voi osallistua valitusmenettelyyn,
jos heillä on siinä omia etuja valvottavana, jos he ovat aikaisemmin
edustaneet jompaa kumpaa käsittelyn asianosaisista tai jos he ovat osal-
listuneet sen päätöksen valmisteluun, jota valitus koskee.
2. Jos 1 kohdassa mainituista tai jostain muista syistä valituslauta-
kunnan jäsen ei katso voivansa osallistua valitusmenettelyyn, hän
ilmoittaa siitä lautakunnalle.
3. Kaikki valitusmenettelyn asianosaiset voivat jäävätä valituslauta-
kunnan jäsenet 1 kohdassa mainituista syistä tai jos lautakunnan
jäseniä epäillään puolueellisuudesta. Jääväystä ei voida hyväksyäsilloin, kun menettelyn asianosainen on jo ryhtynyt menettelyyn, vaikkahänellä on ollut tiedossaan jääväysperuste. Jääväystä ei voida perustellajäsenten kansalaisuudella.
4. Valituslautakunnat ratkaisevat asiat 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa
tapauksissa ilman kyseisen jäsenen osallistumista. Päätösten tekoavarten eroavan tai jäävätyn jäsenen tilalle valituslautakuntaan tuleehänen sijaisensa.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 20
▼B
NELJÄS OSA
VIRASTON MENETTELY
I LUKU
HAKEMUS
49 artikla
Hakemuksen jättäminen
1. Kasvinjalostajanoikeushakemus jätetään hakijan valinnan mukaan:
a) suoraan virastoon
tai
b) johonkin viraston yksiköistä tai 30 artiklan 4 kohdan nojalla perus-
tetuista tai valtuutetuista kansallisista yksiköistä sillä ehdolla, ettähakija ilmoittaa suoraan virastolle hakemuksensa jättämisestäkahden viikon määräajan kuluessa kyseisestä jättämisestä.
Yksityiskohtaiset säännöt edellä b alakohdassa tarkoitetun tiedon
toimittamisesta voidaan vahvistaa 114 artiklassa tarkoitetussatäytäntöönpanoasetuksessa. Hakemuksesta virastolle b alakohdanmukaisen ilmoittamisen tekemättä jättäminen ei vaikuta hakemuksenvoimassaoloon, jos hakemus saapuu virastoon viraston yksikköön tai
kansalliseen yksikköön jättämistä seuraavan kuukauden kuluessa.
2. Jos hakemus jätetään johonkin 1 kohdan b alakohdassa tarkoite-
tuista kansallisista yksiköistä, kansallisen yksikön on toteutettavakaikki toimenpiteet hakemuksen toimittamiseksi virastoon kahdenviikon kuluessa hakemuksen jättämisestä. Kansalliset yksiköt voivatperiä hakijalta maksun, joka kuitenkin voi enintään olla hakemuksen
vastaanottamiseen ja sen virastoon toimittamiseen liittyvien hallinnol-
listen kulujen summa.
50 artikla
Edellytykset, jotka hakemuksen täytyy täyttää
1. Kasvinjalostajanoikeutta koskevan hakemuksen täytyy sisältää
vähintään:
a) hakemus kasvinjalostajanoikeuksien myöntämiseksi,
b) kasvitieteellisen taksonin määrittely
c) tiedot, joilla hakijan, tai tarvittaessa hakijoiden, henkilöllisyys
voidaan todeta,
d) kasvinjalostajan nimi sekä vakuutus, ettei kukaan muu hakijan
tietääkseen ole osallistunut lajikkeen jalostukseen tai löytämiseen jakehittämiseen; jos hakija ei ole kasvinjalostaja tai jos hän ei oleainoa kasvinjalostaja, hänen on hankittava asiaankuuluvat kirjallisettodisteet, jotka osoittavat, miten hän on saanut kyseisen oikeuden,
e) lajikkeen väliaikainen kuvaus
f) lajikkeen tekninen kuvaus
g) lajikkeen maantieteellinen alkuperäh) edustajan tai edustajien valtuudet
i) lajikkeen kaikkea aikaisempaa kaupan pitämistä koskevat tiedot
j) kaikkia lajikkeen osalta tehtyjä hakemuksia koskevat tiedot
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä, muiden tietojen
hankkiminen mukaan lukien, voidaan tarkentaa 114 artiklassa tarkoite-tussa täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa.
3. Hakija ehdottaa lajikenimeä, joka voidaan liittää hakemukseen.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 21
▼B
51 artikla
Hakemuksen jättöpäivä
Kasvinjalostajanoikeushakemuksen jättöpäivä on päivä, jona asianmu-
kainen hakemus saapuu virastoon 49 artiklan 1 kohdan a alakohdan
mukaisesti tai viraston yksikköön tai kansalliseen yksikköön 49 artiklan1 kohdan b alakohdan mukaisesti edellyttäen, että hakemus on 50artiklan 1 kohdan mukainen, ja että 83 artiklan mukaiset maksut onmaksettu viraston vahvistamassa määräajassa.
52 artikla
Etuoikeus
1. Hakemuksen aiemmuus määritellään sen vastaanottopäivän perus-
teella. Jos hakemuksilla on sama jättöpäivä, niiden kummankin
aiemmuus vahvistetaan sen järjestyksen perusteella, jossa ne on saatu,jos tällainen järjestys voidaan laatia. Jollei, niillä on sama aiemmuus.
2. Jos hakija tai hänen laillinen edeltäjänsä on jo hakenut kyseiselle
lajikkeelle suojaa jossakin jäsenvaltiossa tai Kansainvälisen liiton
kasvilajikkeiden suojaamiseksi jäsenvaltiossa, ja jos aikaisemman hake-
muksen jättöpäivästä on kulunut alle kaksitoista kuukautta uudenhakemuksen jättöpäivään, hakijalla on etuoikeus yhteisön suojaankasvilajikkeille aikaisemman hakemuksen perusteella edellyttäen, ettäkyseinen hakemus on edelleen voimassa uuden hakemuksenjättöpäivänä.
3. Etuoikeuden seurauksena aikaisemman hakemuksen jättöpäivää
pidetään myös kasvinjalostajanoikeushakemuksen jättöpäivänä 7, 10 ja11 artiklaa sovellettaessa.
4. Edellä olevia 2 ja 3 kohtia sovelletaan myös aikaisempiin hake-
muksiin, jotka on jätetty toisessa valtiossa sikäli, kun ne täyttävät 12artiklan 1 kohdan b alakohdan toisessa lauseessa esitetyn edellytyksen
kyseisen valtion osalta kasvinjalostajanoikeushakemuksen jättöpäivänä.
5. Kaikki vaatimukset 2 kohdassa säädettyä etuoikeutta aikaisem-
masta etuoikeudesta raukeavat, jos hakija ei esitä virastolle kolmenkuukauden määräajan kuluessa jättöpäivästä alalla toimivaltaisten vira-nomaisten oikeaksi todistamia jäljennöksiä aikaisemmastahakemuksesta. Jos aikaisempaa hakemusta ei ole laadittu millään Eu-
roopan yhteisöjen virallisista kielistä, virasto voi lisäksi vaatia
käännöksen aikaisemmasta hakemuksesta yhdellä näistä kielistä.
LUKU II
TUTKINTA
53 artikla
Hakemuksen muotoa koskeva tutkinta
1. Virasto tutkii:
a) onko hakemus asianmukaisesti jätetty 49 artiklan mukaan,
b) täyttääköhakemus 50 artiklassa ilmaistut sekä tämän artiklan
mukaisesti täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa vahvistetut edel-lytykset,
c) tarvittaessa onko etuoikeuden vaatimus 52 artiklan 2, 4 ja 5
kohdassa vahvistettujen säännösten mukainen
ja
d) onko 83 artiklan mukaiset maksut maksettu viraston määrittämässä
määräajassa.
2. Jos hakemus, vaikkakin täyttäisi 51 artiklassa esitetyt edelly-
tykset, ei täytä muita 50 artiklassa esitettyjä edellytyksiä, virastokehottaa hakijaa korjaamaan mahdollisesti havaitut puutteet.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 22
▼B
3. Jos hakemus ei täytä 51 artiklassa esitettyjä edellytyksiä, virasto
ilmoittaa siitä hakijalle tai, mikäli se ei ole mahdollista, julkaisee 89artiklassa tarkoitetut tiedot.
54 artikla
Hakemuksen asiasisältöä koskeva tutkinta
1. Virasto tutkii, voidaanko lajikkeelle hakea 5 artiklan mukaisia
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia, onko kyse 10 artiklan mukaisestauudesta lajikkeesta, onko hakija 12 artiklan mukaisesti oikeutettujättämään hakemuksen ja onko 82 artiklassa esitetyt edellytykset
täytetty. Se tarkastaa myös, onko ehdotettu lajikenimi 63 artiklan edel-
lytysten mukainen. Tätä tarkoitusta varten se voi pyytää apua muiltatoimielimiltä.
2. Ensimmäisellä hakijalla katsotaan olevan oikeus kasvinjalostaja-
noikeuksiin 11 artiklan mukaisesti. Tätä säännöstä ei sovelleta, josennen kuin hakemuksesta on päätetty viraston tietoon tulee tai jos 98artiklan 4 kohdan mukaista etuoikeuden vaatimusta koskevalla lainvoi-maisella tuomioistuimen päätöksellä osoitetaan, että oikeus ei kuulu, tai
ei kuulu yksin, hakijalle. Jos yhden tai useamman oikeutetun hakijan
henkilöllisyys saadaan todettua, tämä tai nämä voivat hakijoina aloittaamenettelyn.
55 artikla
Tekninen tutkimus
1. Jos 53 ja 54 artiklassa tarkoitetun tutkinnan tuloksena virasto
huomaa, ettei yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämiselle ole
mitään esteitä, se toteuttaa halutut toimenpiteet, jotta hallintoneuvostonkyseisen lajin lajikkeiden tekniseen tarkastukseen valtuuttama toimival-tainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset (tutkintavirastot)suorittavat 7, 8 ja 9 artiklassa esitettyjen edellytysten täyttymisentutkintaa koskevan teknisen tutkimuksen vähintään yhdessä jäsen-
maassa.
2. Jollei 1 kohdan mukaista tutkintavirastoa ole olemassa, virasto voi
hallintoneuvoston suostumuksella antaa tutkintavelvollisuuden muille
sopiville toimielimille tai perustaa oman yksikön tätä tarkoitusta varten.Tämän luvun säännösten soveltamiseksi mainittuja toimielimiä jayksiköitä pidetään tutkintavirastoina. Ne voivat käyttää hakijan heidänkäyttöönsä antamia tiloja.
3. Virasto toimittaa tutkintavirastoille jäljennökset hakemuksesta
114 artiklassa tarkoitetun täytäntöönpanoa koskevan asetuksen vaati-
musten mukaisesti.
4. Virasto vahvistaa yleisin säännöin tai yksittäistapauksissa hake-
muksesta tekniseen tutkimukseen tarkoitetun aineiston esittämiselle
ajan ja paikan sekä vertailunäytteet samoin kuin tämän aineiston janäiden näytteiden laadun ja määrän.
5. Jos hakija vaatii 52 artiklan 2 ja 4 kohdan mukaisesti etuoikeutta,
hänen on esitettävä tarvittava aineisto ja kaikki muut vaaditut asiakirjatkahden vuoden määräajan kuluessa hakemuspäivästä 51 artiklan mukai-sesti. Jos aikaisempi hakemus perutaan tai hylätään ennen kahden
vuoden määräajan loppumista, virasto voi vaatia hakijaa esittämään
aineiston ja muut vaaditut asiakirjat tietyn määräajan kuluessa.
56 artikla
eknisen tutkimuksen suorittaminen
1. Jollei 7, 8 ja 9 artiklassa esitettyjen edellytysten täyttämistä
koskevasta teknisestä tutkimuksesta ole muuta sovittu, tutkintavirastotsuorittavat viljelykokeita lajikkeella tai muita tarvittavia tutkimuksia.
2. Tekniset tutkimukset suoritetaan hallintoneuvoston muotoilemien
pääperiaatteiden ja viraston antamien ohjeiden mukaisesti.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 23
▼B
3. Teknistä tutkimusta varten tutkintavirastot voivat viraston suostu-
muksella pyytää apua muilta tällä alalla päteviltä yksiköiltä ja ottaahuomioon näiden yksiköiden saamat tulokset.
4. Jollei virasto toisin määrää, jokainen tutkintavirasto aloittaa
teknisen tutkimuksen viimeistään sinä päivänä, jona kansalliseenkasvinjalostajanoikeushakemukseen perustuva tutkimus olisi alkanut,jos hakemus olisi jätetty samana päivänä kuin minä tutkintavirasto saiviraston lähettämän hakemuksen.
5. Edellä 55 artiklan 5 kohdan tapauksessa jokainen tutkintavirasto
aloittaa teknisen tutkimuksen, milloin virasto ei toisin määrää,
viimeistään päivänä, jona kansalliseen kasvinjalostajanoikeushakemuk-
seen perustuva tutkimus olisi alkanut, mikäli vaadittu aineisto ja muuttarvittavat asiakirjat on toimitettu tuona päivänä.
6. Hallintoneuvoston päätöksellä tekninen tutkimus voi alkaa
myöhempänä ajankohtana viiniköynnös- ja puulajikkeiden osalta.
57 artikla
Tutkimuskertomus
1. Tutkintavirasto antaa, viraston pyynnöstä tai jos se itse katsoo
teknisen tutkimuksen tulosten riittävän lajikkeen arviointiin, tutkimus-kertomuksen virastolle ja, jos se katsoo, että 7, 8 ja 9 artiklassa
esitetyt edellytykset on täytetty, lajikkeen kuvauksen.
2. Virasto ilmoittaa hakijalle teknisen tutkimuksen tuloksista ja
lajikkeen kuvauksesta ja pyytää tätä esittämään huomautuksensaasiasta.
3. Jos virasto katsoo, ettei tutkimuskertomuksen perusteella voida
perustellusti päättää asiasta, se voi omasta aloitteestaan hakijaa kuul-tuaan tai hakijan pyynnöstä määrätä lisätutkimuksen. Kaikkien ennen
61 ja 62 artiklassa tarkoitetun päätöksen tekemistä suoritettujen lisätut-
kimuksien katsotaan kuuluvan 56 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuuntutkimukseen.
4. Teknisen tutkimuksen tulokset on varattu viraston yksinomaiseen
käyttöön ja niitä voidaan käyttää tutkintavirastoissa vain sen suostu-muksella.
58 artikla
Teknisen tutkimuksen kulut
Virasto maksaa tutkintavirastoille 114 artiklassa tarkoitetussa
täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa vahvistetun korvauksen.
59 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämistä koskevat vasta-
lauseet
1. Kaikki henkilöt voivat esittää virastolle yhteisön kasvinjalostaja-
noikeuksien myöntämistä koskevia kirjallisia vastalauseita.
2. Vastalauseiden esittäjistä tulee hakijan ohella osapuolia yhteisön
kasvinjalostajanoikeuksia koskevaan menettelyyn. Heillä on oikeussaada tieto asiakirjoista, 57 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut teknisentutkimuksen tulokset ja lajikkeen kuvaus mukaan lukien.
3. Vastalauseissa voidaan vedota vain seuraaviin perusteisiin:
a) edellä 7-11 artiklassa esitettyjä edellytyksiä ei ole täytetty,
b) jäljempänä 63 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettu este estää ehdo-
tetun lajikenimen hyväksymisen.
4. Vastalauseita voidaan esittää:
a) milloin tahansa sen jälkeen, kun hakemus on jätetty ja ennen kuin
tehdään päätös 61 tai 62 artiklaa soveltaen tämän artiklan 3 kohdana alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa,1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 24
▼B
b) kolmen kuukauden määräajan kuluessa 89 artiklan mukaisesti
tehdystä ehdotetun lajikenimen julkaisemisesta tämän artiklan 3kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa,
5. Vastalauseita koskevat päätökset voidaan tehdä samanaikaisesti
kuin 61, 62 ja 63 artiklassa tarkoitetut päätökset.
60 artikla
Uuden hakemuksen etuoikeus, jos vastalauseita esitetään
Jos 11 artiklassa esitettyjen edellytysten täyttymättömyydestä tehty
vastalause johtaa kasvinjalostajanoikeushakemuksen peruuttamiseen tai
hylkäämiseen ja jos vastalauseen esittäjä jättää samaa lajikettakoskevan kasvinjalostajanoikeushakemuksen kuukauden määräajankuluessa hakemuksen peruuttamisesta tai hylkäämisestä, hän voi vaatia,että peruutetun tai hylätyn hakemuksen jättöpäivää pidetään hänen
hakemuksensa jättöpäivänä.
LUKU III
PÄÄTÖKSET
61 artikla
Hakemuksen hylkääminen
1. Virasto hylkää heti kasvinjalostajanoikeushakemuksen, jos se
huomaa, että hakija:
a) ei korjaa 53 artiklassa tarkoitettuja puutteita hänelle sen tekemiseen
asetetussa määräajassa,
b) ei ole noudattanut yleistä sääntöä tai 55 artiklan 4 ja 5 kohdan
mukaista yksittäistä pyyntöä vahvistetussa määräajassa, mikälivirasto ei ole hyväksynyt aineiston esittämättä jättämistä
tai
c) ei ole ehdottanut 63 artiklan mukaisesti sopivaa lajikenimeä.
2. Virasto hylkää myös kasvinjalostajanoikeushakemuksen:
a) jos se huomaa, että edellytyksiä, joita se 54 artiklan mukaisesti
tarkastaa, ei ole täytetty
tai
b) jos se 57 artiklassa tarkoitetun tutkimuskertomuksen perusteella
toteaa, että 7, 8 ja 9 artiklassa esitettyjä edellytyksiä ei ole täytetty.
62 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntäminen
Jos virasto arvioi, että tutkintatulokset riittävät hakemuksesta päättämi-
seen ja että mitään 59 ja 61 artiklan mukaisia esteitä ei ole, virasto voimyöntää yhteisön kasvinjalostajanoikeudet. Päätös sisältää virallisen
lajikkeen kuvauksen.
63 artikla
Lajikenimi
1. Kun yhteisön kasvinjalostajanoikeudet on myönnetty, virasto
hyväksyy kyseiselle lajikkeelle hakijan ehdottaman lajikenimen 50
artiklan 3 kohdan mukaisesti, jos se pitää 54 artiklan 1 kohdan toisenlauseen mukaisesti suoritetun tutkimuksen perusteella tätä nimeä sopi-vana.
2. Lajikenimi on sopiva, jos mitään tämän artiklan 3 tai 4 kohdassa
tarkoitettuja esteitä ei ole.
3. Lajikenimen hyväksymiselle on este:
a) kun kolmannen osapuolen aikaisempi oikeus estää sen käytön
yhteisön alueella,1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 25
▼B
b) kun lajikenimi voi osoittautua vaikeaksi käyttäjilleen tunnistaa tai
lukea,
c) kun se on sama kuin lajikenimi, tai se voidaan sekoittaa sellaiseen
lajikenimeen, jolla toisessa jäsenvaltiossa tai Kansainvälisen liiton
uusien kasvilajikkeiden suojaamiseksi jäsenvaltiossa saman tailäheisen lajin lajike on kirjattu viralliseen lajikerekisteriin tai jollatoisen lajikkeen aineistoa on saatettu markkinoille, paitsi jos tätätoista lajiketta ei enää ole ja jos sen lajikenimellä ei ole erityismer-kitystä,
d) kun se on sama kuin toiset lajikenimet, tai voidaan sekoittaa sellai-
siin lajikenimiin, joita käytetään yleisesti tavaroiden markkinoillesaattamiseen tai jotka on varattu muun lainsäädännön nojalla,
e) kun se on hyvien tapojen vastainen jossakin jäsenvaltiossa tai
yleisen järjestyksen vastainen,
f) kun se voi johtaa harhaan tai aiheuttaa sekaannusta lajikkeen
ominaispiirteiden, arvon tai tunnistettavuuden tai jalostajan tai
jonkun muun menettelyn asianosaisen henkilöllisyyden suhteen.
4. Lajikenimen hyväksymiselle on toinen este, kun lajike on jo
kirjattu:
a) jossakin jäsenvaltiossa
tai
b) Kansainvälisen liiton uusien kasvilajikkeiden suojaamiseksi jäsen-
valtiossa
tai
c) jossain muussa valtiossa, jonka osalta on vahvistettu yhteisön
säädöksessä, että lajikkeet tutkitaan siellä vastaavien sääntöjenmukaan kuin mistä yleisiä luetteloita koskevissa direktiiveissä onsäädetty,
viralliseen lajikerekisteriin, ja kun sen aineisto on siellä saatettu mark-
kinoille kaupallisessa tarkoituksessa, jos ehdotettu lajikenimi poikkeaakirjatusta ja käytetystä nimestä, paitsi jos tämä muodostaa 3 kohdassa
tarkoitetun esteen.
5. Virasto julkaisee lajit, joita se pitää ”läheisinä” 3 kohdan c
alakohdan merkityksessä.
LUKU IV
YHTEISÖN KASVINJALOSTAJANOIKEUKSIEN YLLÄPITO
64 artikla
Tekninen tarkastus
1. Virasto tarkastaa, pysyvätkösuojatut lajikkeet muuttumattomina.
2. Tätä tarkoitusta varten se suorittaa 55 ja 56 artiklan mukaisen
teknisen tarkastuksen.
3. Omistajan on annettava virastolle ja lajikkeen teknisestä tarkas-
tuksesta vastuussa oleville tarkastusvirastoille kaikki lajikkeen
muuttumattomana pysymisen toteamiseen tarvittavat tiedot. Omistajan
on myös viraston ohjeiden mukaisesti esitettävä lajikkeen aineisto jasallittava sen tarkastaminen, onko lajikkeen muuttumattomana pysy-misen varmistamiseksi toteutettu tarvittavat toimenpiteet.
65 artikla
Kertomus teknisestä tarkastuksesta
1. Teknisestä tarkastuksesta vastuussa oleva tarkastusvirasto antaa
virastolle tämän pyynnöstä tai jos tarkastusvirasto itse toteaa, etteilajike ole yhtenäinen tai pysyvä, havainnoistaan kertomuksen.
2. Jos teknisessä tarkastuksessa havaitaan 1 kohdan mukaisia puut-
teita, virasto antaa omistajalle tiedon tämän tarkastuksen tuloksista jaantaa hänelle mahdollisuuden esittää huomautuksensa tästä asiasta.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 26
▼B
66 artikla
Lajikenimen muutos
1. Virasto muuttaa 63 artiklan mukaisesti annettua lajikenimeä, jos
se havaitsee, että tämä nimi ei täytä tai ei enää täytä mainitussa artik-lassa esitettyjä edellytyksiä ja jos, siinä tapauksessa, että kolmasosapuoli vetoaa aikaisempaan oikeuteen, omistaja hyväksyy muutoksen
tai jos lainvoimainen tuomioistuimen päätös kieltää omistajaa tai
kaikkia lajikenimeä käyttämään joutuvia henkilöitä käyttämästä lajike-nimeä.
2. Virasto kehottaa omistajaa ehdottamaan muutettua lajikenimeä ja
jatkaa menettelyä 63 artiklan mukaisesti.
3. Muutetusta nimestä, jota ehdotetaan, voidaan esittää vastalauseita
59 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti.
LUKU V
VALITUS
67 artikla
Päätökset, joista voidaan valittaa
1. Valitus voidaan tehdä viraston päätöksistä, jotka on tehty 20, 21,
59, 61, 62, 63 ja 66 artiklan mukaisesti sekä päätöksistä, jotka koskevat
83 artiklassa tarkoitettuja maksuja, 85 artiklassa tarkoitettuja kustan-nuksia, 87 artiklan mukaisen rekisterin tietojen kirjaamista taipoistamista ja 88 artiklan mukaista julkista tarkastusta.
2. Edellä 1 kohdan mukaisesti tehdyllä valituksella on lykkäävä
vaikutus. Virasto voi kuitenkin, jos se arvioi tilanteen niin vaativan,päättää, ettei riitautettua päätöstä lykätä.
3. Viraston päätöksistä, jotka on tehty 29 artiklan tai 100 artiklan 2
kohdan mukaisesti, voidaan valittaa, jollei 74 artiklan mukaisesti ole
valitettu suoraan. Valituksella ei ole lykkäävää vaikutusta.
4. Päätöksestä, jolla menettely ei lopu jonkun osapuolen kohdalta,
voidaan valittaa vain lopullisen päätöksen yhteydessä, jollei tässäpäätöksessä säädetä erillisestä valituksesta.
68 artikla
Henkilöt, jotka voivat tehdä valituksen ja olla osapuolina menette-
lyssä
Kaikki luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat tehdä valituksen,
jollei 82 artiklasta muuta johdu, päätöksestä, joka on heille osoitettu
tai joka koskee heitä välittömästi ja henkilökohtaisesti, vaikka se olisiosoitettu toiselle henkilölle. Menettelyn osapuolet voivat olla valitus-menettelyn osapuolina; virasto on valitusmenettelyn osapuoli.
69 artikla
Määräaika ja muoto
Valitus tehdään kirjallisena virastolle kahden kuukauden määräajan
kuluessa päätöksen osoittamisesta, kun se on annettu tiedoksi valituk-sentekijälle tai, milloin näin ei ole, kahden kuukauden määräajan
kuluessa päätöksen julkaisemisesta. Muutoksenhakumahdollisuudet
sisältävä kirjelmä jätetään neljän kuukauden määräajan kuluessa main-itusta tiedoksiannosta tai julkaisemisesta.
70 artikla
Ennakkotarkastus
1. Jos viraston yksikkö, joka on valmistellut päätöksen, pitää vali-
tusta sallittuna ja perusteltuna, virasto oikaisee päätöksen. Tätäsäännöstä ei sovelleta, jos toinen valitusmenettelyn osapuoli vastustaahakijaa.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 27
▼B
2. Jos päätöstä ei oikaista kuukauden määräajan kuluessa valituskir-
jelmän saamisesta, virasto:
— päättää välittömästi aloittaako se 67 artiklan 2 kohdan toisen
virkkeen mukaisen menettelyn vai ei, ja
— saattaa valituksen viipymättä valituslautakunnan käsiteltäväksi.
71 artikla
Valituksen tutkiminen
1. Jos valitus on sallittu, valituslautakunta tutkii, onko se perusteltu.
2. Tutkiessaan valitusta lautakunta kehottaa, niin usein kun on
tarpeen, esittämään tietyssä määräajassa sen itsensä niille osoittamia
ilmoituksia tai muiden osapuolien tiedonantoja koskevia huomautuksia.
Valitusmenettelyn osapuolilla on oikeus tehdä suullisia ilmaisuja.
72 artikla
Valitusta koskeva päätös
Valituslautakunta tekee valitusta koskevan päätöksen 71 artiklan
mukaisesti suoritetun tutkimisen perusteella. Lautakunta voi jokokäyttää viraston toimivaltaa tai palauttaa asian viraston toimivaltaiselle
yksikölle edelleen päätettäväksi. Tätä yksikköä sitovat valituslauta-
kunnan päätöksen perusteet ja määräykset, jos tosiasiat ovat samat.
73 artikla
Kanteen nostaminen valituslautakuntien päätöksistä
1. Valituslautakuntien kanteita koskevista päätöksistä voidaan nostaa
edelleen kanne yhteisön tuomioistuimessa.
2. Kanteen perustana voi olla puuttuva toimivalta, olennaisen menet-
telymääräyksen rikkominen, perustamissopimuksen, tämän asetuksen
tai niiden soveltamista koskevien oikeussääntöjen rikkominen taiharkintavallan väärinkäyttö.
3. Yhteisön tuomioistuimella on toimivalta peruuttaa kanteen
kohteena oleva päätös tai muuttaa sitä.
4. Kanteen voi nostaa kuka tahansa menettelyn osapuolista, jonka
vaatimukset on kokonaan tai osittain hylätty.
5. Kanne on pantava vireille yhteisön tuomioistuimessa kahden
kuukauden kuluessa valituslautakunnan päätöksen tiedoksi antamisesta.
6. Viraston on toteutettava tarvittavat toimenpiteet yhteisön
tuomioistuimen päätöksen noudattamiseksi.
74 artikla
Suoraan valittaminen
1. Edellä 29 artiklassa ja jäljempänä 100 artiklan 2 kohdassa tarkoi-
tetuista viraston päätöksistä voidaan valittaa suoraan Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimeen.
2. Edellä 73 artiklassa vahvistettuja säännöksiä sovelletaan sovel-
tuvin osin.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 28
▼M1
▼B
▼B
LUKU VI
MUUT MENETTELYÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
75 artikla
Päätösten perustelu, oikeus tulla kuulluksi
Viraston perustelee päätöksensä. Ne voivat perustua ainoastaan sellai-
siin syihin, joihin osapuolet ovat voineet ottaa kantaa, suullisesti tai
kirjallisesti.
76 artikla
Viraston suorittama asiasisällön tutkinta
Virastossa aloitetussa menettelyssä virasto tutkii asiasisällön viran
puolesta sikäli, kun asiasisältöon 54 ja 55 artiklassa säädetyn tutkinnan
kohteena. Virasto hylkää tosiseikat, joihin ei ole vedottu ja todisteet,
joita ei ole esitetty viraston vahvistamassa määräajassa.
77 artikla
Suullinen menettely
1. Suulliseen menettelyyn päädytään joko viraston aloitteesta tai
jonkun menettelyn osapuolen hakemuksesta.
2. Viraston suullinen menettely ei ole julkinen, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 3 kohdan soveltamista.
3. Valituslautakunnan suullinen menettely, päätöksen julistaminen
mukaan luettuna, on julkinen, jollei lautakunta toisin päätä tapauksessa,
jossa julkisuus voisi aiheuttaa erityisesti jollekin menettelyn osapuolellevakavaa ja epäoikeudenmukaista haittaa.
78 artikla
Todistuskeinot
1. Virastossa toteutettavien menettelyjen yhteydessä voidaan todistaa
etenkin seuraavasti:
a) menettelyn osapuolten kuuleminen,
b) tietojen pyytäminen,
c) asiakirjojen ja muiden todisteiden esittäminen,
d) todistajien kuuleminen,
e) asiantuntijalausunnot.
f) käynti paikalla,
g) valaehtoiset vakuutukset.
2. Jos viraston päätökset tehdään komiteassa, komitea voi valtuuttaa
yhden jäsenistään tutkimaan esitetyt todisteet.
3. Jos virasto katsoo olevan tarpeen, että jokin menettelyn osapuoli,
todistaja tai asiantuntija antaa suullisen todistajanlausuman, se:
a) haastaa kyseisen henkilön saapumaan kuultavaksi, tai
b) pyytää oikeusviranomaisia tai muita sen valtion toimivaltaisia vira-
nomaisia, jossa kyseisen henkilön kotipaikka on, ottamaan vastaan
hänen todistajanlausumansa, kuten 91 artiklan 2 kohdassa säädetään.
4. Kuultavaksi haastettu menettelyn osapuoli, todistaja tai asiantun-
tija voi pyytää virastolta luvan olla oikeusviranomaisten tai muidensen valtion toimivaltaisten viranomaisten kuultavana, jossa hänen koti-paikkansa on. Tämän pyynnön saatuaan tai jos kyseinen henkilö ei
saavu kuultavaksi, virasto voi 91 artiklan 2 kohdan mukaisesti pyytää
oikeusviranomaisia tai muita toimivaltaisia viranomaisia hankkimaankyseisen henkilön todistajanlausuman.
5. Jos menettelyn osapuoli, todistaja tai asiantuntija antaa virastolle
todistajanlausuman, virasto voi, jos se katsoo suotavaksi, että todista-1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 29
▼B
janlausuma annetaan valaehtoisesti tai muussa juhlallisessa muodossa,
pyytää oikeusviranomaisia tai muita sen valtion toimivaltaisia virano-maisia, jossa kyseisen henkilön kotipaikka on, kuulemaan häntä
vaadituin edellytyksin.
6. Kun virasto pyytää oikeusviranomaista tai muulta toimivaltaista
viranomaista ottamaan vastaan todistajanlausuman, se voi pyytää tätä
viranomaista tekemään sen juhlallisessa muodossa sekä antaa virastonasiamiehelle luvan osallistua kuulemiseen ja kuulustella menettelynosapuolta, todistajaa tai asiantuntijaa joko tämän viranomaisen välityk-sellä tai suoraan.
79 artikla
Tiedoksianto
Virasto antaa viran puolesta tiedoksi kaikki päätökset ja haasteet sekä
kaikki ne ilmoitukset, joista alkaa kulua jokin määräaika tai joidentiedoksianto vaaditaan muissa tämän asetuksen säännöksissä tai tämän
asetuksen nojalla säädetyissä säännöksissä tai viraston johtajan
käskystä. Tiedoksianto voidaan tehdä jäsenvaltioiden toimivaltaistenkasvilajikevirastojen välityksellä.
80 artikla
Menetetyn määräajan palauttaminen
1. Kun kasvinjalostajan oikeuksien hakija tai omistaja tai jokin muu
viraston menettelyn osapuoli ei ole, poikkeuksellisissa olosuhteissaosoittamastaan huolellisuudesta huolimatta, pystynyt noudattamaanmääräaikaa viraston suhteen, hänelle voidaan pyynnöstä palauttaa
hänen oikeutensa, jos noudattamatta jättäminen on tämän asetuksen
nojalla suoraan aiheuttanut oikeuden tai muutoksenhakumahdollisuudenmenettämisen.
2. Pyyntöon esitettävä kirjallisena kahden kuukauden määräajan
kuluessa noudattamatta jättämisen perusteen lakattua. Noudattamattajätetty toimi on suoritettava tässä määräajassa. Pyyntöon hyväksyttävävain vuoden määräajassa noudattamatta jätetyn määräajan umpeutumi-sesta alkaen.
3. Pyyntöon perusteltava ja siinä on esitettävä tosiasiat ja niiden
tukena olevat perustelut.
4. Tätä artiklaa ei sovelleta 2 kohdassa sekä 52 artiklan 2, 4 ja 5
kohdassa säädettyihin määräaikoihin.
5. Henkilö, joka jossakin jäsenvaltiossa on hyvässä uskossa 1
kohdan mukaisen, kasvinjalostajanoikeuksien hakemiseen tai niidenmyöntämiseen liittyvän oikeuden menettämisen ja mainitun oikeudenpalauttamisen välisenä aikana viljellyt tai tehnyt todellisia ja toimin-nassa olevia valmisteluja sen lajikeaineiston viljelemiseksi, jota
julkaistu yhteisön kasvinjalostajanoikeushakemus koskee tai joka on jo
siten suojattu, voi maksutta jatkaa tätä viljelemistä laitoksessaan tailaitoksensa tarpeisiin.
81 artikla
Yleiset periaatteet
1. Jos tässä asetuksessa tai tämän asetuksen nojalla annetuissa
säännöksissä ei säädetä menettelystä, virasto soveltaa jäsenvaltioissayleisesti hyväksyttyä menettelysäännöstöä.
2. Edellä olevaa 48 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin viraston
henkilöstöön siinä määrin, kun virasto osallistuu 67 artiklassa tarkoi-tetun tyyppisten päätösten tekemiseen, ja tutkintavirastojenhenkilöstöön siinä määrin, kun virasto osallistuu näiden päätöstenvalmistelemiseksi toteutettuihin toimenpiteisiin.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 30
▼B
82 artikla
Valtuutettu henkilö
Henkilöillä, joilla ei ole kotipaikkaa, toimipaikkaa tai laitosta yhteisön
alueella, on oikeus osallistua viraston menettelyyn osapuolena vain, joshe ovat nimenneet edustajan, jolla on kotipaikka tai toimipaikka tai
laitos yhteisön alueella.
LUKU VII
MAKSUT, KULUJEN KORVAAMINEN
83 artikla
Maksut
1. Virasto perii, 113 artiklassa tarkoitetun maksuja koskevien
sääntöjen mukaisesti, maksuja niiden toimien perusteella, joita siltätämän asetuksen perusteella edellytetään sekä vuosittaisia maksujakasvinjalostajanoikeuksien voimassaoloaikana.
2. Jos 113 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista viraston toimista tai
muista maksuja koskevissa säännöissä tarkoitetuista vain pyynnöstäsuoritettavista viraston toimista aiheutuvia maksuja ei makseta, hake-musta ei katsota jätetyksi tai valitusta tehdyksi, jollei maksujenmaksamiseksi tehdä tarvittavia menettelyitä kuukauden määräajankuluessa siitä päivästä, jona virasto kehotti asianosaista uudelleen
maksamaan maksun ja kiinnitti tämän huomiota maksun maksamatta
jättämisen seurauksiin.
3. Jos jotkut kasvinjalostajanoikeuksien hakijan antamat tiedot
voidaan tarkastaa vain teknisellä tutkimuksella, joka poikkeaa kyseisen
taksonin lajikkeiden tekniselle tutkimukselle vahvistetusta käytännöstä,
teknisestä tutkimuksesta aiheutuvia maksuja voidaan, kun asianosaistaon kuultu, korottaa todellisten kustannusten määrään.
4. Valituksesta perityt maksut palautetaan, jos viraston päätöstä on
valituksen seurauksena oikaistu, palautus voi olla suhteellinen, jos
päätöstä on muutettu vain osittain. Maksun palautus voidaan kuitenkinperuuttaa kokonaan tai osittain, jos valituksen puoltava päätös perustuutosiseikkoihin, joita sen päätöksen, jota valitus koskee, tekemishetkelläei ole voitu tietää.
84 artikla
Taloudellisten velvoitteiden päättyminen
1. Viraston oikeus vaatia maksujen maksamista vanhenee neljän
vuoden kuluttua sen kalenterivuoden päättymisestä, jona maksu tulisuoritettavaksi.
2. Oikeudet virastoa vastaan maksujen tai liikaa perittyjen maksujen
palauttamisen osalta vanhenevat neljän vuoden kuluttua sen kalenteri-
vuoden päättymisestä, jona nämä oikeudet syntyivät.
3. Määräaika keskeytyy 1 kohdan tapauksessa kehotukseen suorittaa
maksu ja 2 kohdan tapauksessa kirjalliseen ja perusteltuun maksun
palautuspyyntöön. Tämä määräaika alkaa kulua uudelleen heti sen
keskeytymispäivästä; se päättyy viimeistään kuuden vuoden kuluttuasen kalenterivuoden päättymisestä, jona se alun perin alkoi, jolleimääräajan kuluessa ole aloitettu oikeudenkäyntiä tämän oikeudensäilyttämiseksi; tällöin määräaika päättyy aikaisintaan vuoden kuluttuaalkaen päivästä, jona päätös tuli lainvoimaiseksi.
85 artikla
Kulujen jakaminen
1. Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien peruuttamis- tai menettämis-
menettelyn tai valitusmenettelyn hävinnyt ospuoli vastaa toisenosapuolen kuluista sekä kaikista tälle välttämättömistä menettelyyn liit-tyvistä kuluista, mukaan lukien matka- ja oleskelukustannukset,asiamiehen, neuvonan-tajan tai asianajajan palkkio niiden kullekin1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 31
▼B
maksuluokalle 114 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa
asetuksessa vahvistetuin edellytyksin laadittujen asteikkojen rajoissa.
2. Kuitenkin, kun menettelyn molemmat osapuolet häviävät yhdessä
tai useammassa pääkohdassa tai siltä osin kuin on kohtuullista, virastotai valituslautakunta päättää toisenlaisesta kulujen jakamisesta.
3. Menettelyn osapuoli, joka keskeyttää menettelyn peruuttamalla
kasvinjalostajanoikeushakemuksensa, kasvinjalostajanoikeuksienperuuttamis- tai menettämishakemuksensa tai valituksensa tai jokaluopuu yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista, vastaa toisen osapuolenkuluista 1 ja 2 kohdassa säädetyin edellytyksin.
4. Jos menettelyn osapuolet sopivat virastossa tai valituslautakun-
nassa edellisistä kohdista poikkeavasta kulujen korvaamisesta,kyseinen osasto ottaa tämän sopimuksen huomioon.
5. Virasto tai valituslautakunta vahvistaa pyynnöstä edellisten
kohtien mukaisten korvattavien kulujen määrän.
86 artikla
Kulujen määrän vahvistamista koskevien päätösten pakko-
täytäntöönpano
1. Kaikki viraston tekemät kulujen määrän vahvistamista koskevat
lopulliset päätökset ovat täytäntöönpanokelpoisia.
2. Pakkotäytäntöönpanoon sovelletaan sen jäsenvaltion säännöksiä
lainkäytöstä riita-asioissa, jonka alueella täytäntöönpano tapahtuu.Täytäntöönpanomääräyksen antaa, tutkimatta muuta kuin täytäntöönpa-noasiakirjan oikeaperäisyyden, kansallinen viranomainen, jonka kunkinjäsenvaltion hallitus määrää tähän tehtävään; hallitukset ilmoittavatkaikista näin määrätyistä kansallisista viranomaisista virastolle ja Eu-
roopan yhteisöjen tuomioistuimelle.
3. Kun nämä muodollisuudet on pakkotäytäntöönpanoa vaativan
hakijan vaatimuksesta täytetty, tämä voi hakea pakkotäytäntöönpanoakansallisen lainsäädännön mukaisesti saattamalla asian suoraan toimi-
valtaisen viranomaisen käsiteltäväksi.
4. Täytäntöönpanoa voidaan lykätä vain Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimen päätöksellä. Kansallisten tuomioistuinten toimivaltaankuuluu kuitenkin tutkia, onko päätös pantu täytäntöön oikeassa järjes-
tyksessä.
LUKU VIII
REKISTERIT
87 artikla
Rekisterin pito
1. Virasto pitää yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia koskevista hake-
muksista rekisteriä, johon on kirjattu seuraavat tiedot:
a) kasvinjalostajanoikeushakemukset, joiden liitteenä on maininta
taksonista, väliaikaisesta lajikenimestä, jättöpäivästä sekä hakijan,jalostajan ja kaikkien kyseisten edustajien nimi ja osoite,
b) kaikki yhteisön kasvinjalostajanoikeushakemuksia koskevan menet-
telyn päätetyt tapaukset, joiden liitteenä on a alakohdassa
tarkoitetut tiedot,
c) lajikenimiehdotukset,
d) omistajan tai hänen edustajansa henkilöllisyyteen liittyvät
muutokset,
e) pyynnöstä 24 ja 26 artiklassa mainitut pakkotäytäntöönpanotoimen-
piteet.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 32
▼B
2. Virasto pitää yhteisön kasvinjalostajanoikeusrekisteriä, johon
kirjataan yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämisen jälkeenseuraavat tiedot:
a) laji ja lajikenimi,
b) lajikkeen virallinen kuvaus tai maininta virastolla olevista asiakir-
joista, jotka sisältävät tämän virallisen kuvauksen rekisterinerottamattomana osana,
c) jos joidenkin lajikkeiden aineiston tuottamiseen tarvitaan tietyistä
osista muodostuvan aineiston toistuvaa käyttöä, maininta näistäosista,
d) omistajan, jalostajan ja kaikkien kyseisten edustajien nimi ja osoite,
e) yhteisön suojan alkamis- ja päättymispäivä sekä päättymisen syy,
f) pyynnöstä kaikki sopimuksiin perustuvat yksinomaiset viljelyoi-
keudet tai sitovat viljelyoikeudet sekä viljelyoikeuden saajan nimija osoite,
g) pyynnöstä kaikki 24 artiklassa säädetyt pakkotäytäntöönpanotoimet,h) jos lähtölajikkeen omistaja ja lähtölajikkeesta olennaisesti johdetun
lajikkeen jalostaja tekevät molemmat hakemuksen, lajikkeidentunnistaminen lähtölajikkeeksi ja siitä olennaisesti johdettuna lajik-keeksi, mukaan lukien lajikenimet kyseisten osapuolien nimet. Vain
toisen kyseisistä osapuolista tekemä hakemus riittää vain, jos tämä
osapuoli on saanut joko toisen osapuolen 99 artiklan mukaisen yksi-selitteisen tunnustamisen tai päätöksen tai tuomion, joka on annettutämän asetuksen säännösten nojalla ja johon sisältyy kyseisten lajik-keiden tunnistaminen lähtölajikkeiksi ja olennaisesti johdetuiksi
lajikkeiksi.
3. Kaikki muut yksityiskohdat tai kaikki edellytykset, jotka liittyvät
näihin rekistereihin kirjaamiseen, voidaan täsmentää 114 artiklassatarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa.
4. Virasto voi antaa viran puolesta ja omistajaa kuultuaan virallisen
lajikkeen kuvauksen ominaispiirteiden lukumäärän ja tyypin tai näidenominaispiirteiden vakiintuneiden ilmaisutapojen osalta tarvittaessakyseisen taksonin lajikkeiden kuvaukseen sovellettavien periaatteiden
mukaisesti saattaakseen kyseisen lajikkeen kuvauksen muiden kyseisen
taksonin lajikkeiden kuvausten kanssa vertailukelpoiseksi.
88 artikla
Julkinen nähtävilläolo
1. Edellä 87 artiklassa mainitut rekisterit ovat julkisesti nähtävillä.
2. Julkisesti nähtävillä asetetaan perustellun edun ollessa kysymyk-
sessä ja 114 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa
asetuksessa vahvistuin edellytyksin:
a) kasvinjalostajanoikeushakemusta koskevat asiakirjat,
b) jo myönnettyihin yhteisön kasvinjalostajanoikeuksiin liittyvät asia-
kirjat,
c) lajikkeen tekniseen tutkimukseen tarkoitetut viljelykokeet,
d) lajikkeen ylläpidon tekniseen tarkastamiseen tarkoitetut viljelyko-
keet.
3. Sellaisten lajikkeiden osalta, joiden erityisosia sisältävää aineistoa
on käytettävä moneen kertaan, yhteisön kasvinjalostajanoikeuksienhakijan pyynnöstä kaikki näitä osia, mukaan lukien niiden viljely,koskevat tiedot jätetään asettamatta julkisesti nähtäville. Tällaista hake-musta ei voi tehdä, jos kasvinjalostajanoikeuksia koskevastahakemuksesta on päätetty.
4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat tämän asetuksen nojalla
luovuttaa kolmansille 55 artiklan 4 kohdassa sekä 56 ja 64 artiklassatarkoitettua tutkimusten yhteydessä esitettyä tai saatua aineistoaainoastaan, jos oikeutettu henkilösuostuu siihen tai jos tämä luovutus1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 33
▼B
osoittautuu välttämättömäksi tässä artiklassa säädettyihin tutkimusyh-
teistyötarkoituksiin tai lakien ja asetusten nojalla.
89 artikla
Säännölliset julkaisut
Virasto julkaisee vähintään kerran kahdessa kuukaudessa lehteä, joka
sisältää 87 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a, d, e, f, g ja h alakohdanmukaisesti rekistereihin kirjatut tiedot, joita ei ole vielä julkaistu. Se
julkaisee myös vuosikertomuksen, joka sisältää tiedot, joita virasto
pitää sopivina, ja joka tapauksessa luettelon voimassa olevista yhteisönkasvinjalostajanoikeuksista, niiden omistajista, suojan myöntämisjapäättymispäivistä sekä hyväksytyistä lajikenimistä. Hallintoneuvostotäsmentää näitä julkaisuja koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä.
90 artikla
Tietojen ja julkaisujen vaihto
1. Virasto ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset kasvilajikevirastot vaih-
tavat, pyynnöstä ja rajoittamatta teknisen tutkimuksen tulostenlähettämiseksi vahvistettuja edellytyksiä, ilmaiseksi omiin tarpeisiinsa
yhden tai useamman kappaleen omista julkaisuistaan ja kaikki teollisoi-
keuksien suojahakemuksiin ja tuon suojan myöntämiseen liittyväthyödylliset tiedot.
2. Edellä 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tietoja ei lähetetä, ellei:
a) tietoa tarvita 55 ja 64 artiklan mukaisiin tutkimuksiin,
b) yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien hakija tai omistaja anna siihen
lupaansa.
91 artikla
Hallinnollinen ja tuomioistuinyhteistyö
1. Jollei tässä asetuksessa tai kansallisessa lainsäädännössä toisin
säädetä, virasto, 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tutkintavirastot sekä
tuomioistuimet tai jäsenvaltioiden viranomaiset toimivat pyynnöstä
yhteistyössä vaihtamalla tietoja tai antamalla lajikkeeseen ja siitätehtyihin vertailunäytteisiin tai viljelykokeisiin liittyviä tietoja. Josvirasto ja edellä mainitut tutkintavirastot antavat tuomioistuimille taiministeriölle tietoja asiakirjoista, vertailunäytteistä tai viljelykokeista,näihin tietoihin ei sovelleta 88 artiklassa säädettyjä rajoituksia; edellä
mainittujen tutkintavirastojen julkisesti nähtäville asettamiseen ei sovel-
leta mainitun artiklan mukaista viraston päätöstä.
2. Saatuaan virastolta pyynnön jäsenvattioiden tuomisoistuinten tai
muiden viranomaisten on viraston pudesta ja toimivaltansa rajoissaryhdyttävä tutkimuksiin tai muihin tarpeellisiin toimiin.
VIIDES OSA
VAIKUTUKSET MUIHIN LAKEIHIN JA ASETUKSIIN
92 artikla
Päällekkäissuojan kielto
1. Mitään yhteisön kasvinjalostajanoikeuksin suojatuista lajikkeista
ei voida suojata kansallisin kasvinjalostajanoikeuksin eikä patentilla.Millään tämän säännöksen vastaisesti myönnetyillä oikeuksilla ei ole
oikeusvaikutusta.
2. Jos omistaja on saanut ennen yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien
myöntämistä 1 kohdassa tarkoitetut muunlaiset suojatut oikeudetsamaan lajikkeeseen, hän ei voi vedota näihin muihin oikeuksiinsaniin kauan kuin yhteisön myöntämä suoja on voimassa.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 34
▼B
93 artikla
Kansallisen lain soveltaminen
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien käyttämiseen sovelletaan jäsenval-
tioiden oikeuden rajoituksia vain siltä osin kuin siihen nimenomaan
viitataan tässä asetuksessa.
KUUDES OSA
SIVIILIOIKEUDELLISET TOIMET, TUOTEVÄÄREN-
NÖSSÄÄDÖKSET, TOIMIVALTAINEN LAINSÄÄDÄNTÖ
94 artikla
Tuoteväärennös
1. Kaikkia niitä vastaan, jotka:
a) suorittavat ilman asianmukaista lupaa jonkun 13 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetun toimen kasvinjalostajanoikeuksin suojatun lajikkeensuhteen, tai
b) eivät käytä 17 artiklan 1 kohdan mukaista lajikenimeä oikein tai
jättävät ilmoittamatta 17 artiklan 2 kohdan mukaiset tarvittavattiedot, tai
c) käyttävät 18 artiklan 3 kohdan vastaisesti yhteisön kasvinjalostaja-
noikeuksin suojattua lajikenimeä tai nimeä, joka voidaan sekoittaa
mainittuun nimeen
omistaja voi ryhtyä oikeustoimiin tuoteväärennöksen lopettamiseksi tai
kohtuullisen korvauksen maksamiseksi tai molempiin.
2. Kaikkien, jotka toimivat tahallaan tai tuottamuksesta, tulee lisäksi
hyvittää omistajan kärsimä vahinko. Jos vahinko on pieni, omistajanoikeutta hyvitykseen voidaan vastaavasti pienentää, hyvitys ei kuiten-kaan saa olla pienempi kuin tuotteiden väärentäjän tuoteväärennösten
tekemisestä saama hyöty.
95 artikla
Ennen yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien myöntämistä suoritetut
toimet
Omistaja voi vaatia kohtuullista korvausta kaikilta, jotka ovat suoritta-
neet kasvinjalostajanoikeushakemuksen julkaisemisen ja yhteisön
kasvinjalostajanoikeuksien myöntämisen välisenä ajanjaksona toimen,
jonka suorittaminen olisi ollut kielletty mainitun ajanjakson jälkeenyhteisön kasvinjalostajanoikeuksien perusteella.
96 artikla
Vanheneminen
Edellä 94 ja 95 artiklassa tarkoitetut toimet vanhenevat kolmen vuoden
kuluttua siitä päivästä alkaen, jona yhteisön kasvinjalostajanoikeudet
lopullisesti myönnettiin ja jona omistaja sai tietää tuoteväärennöstentekemisestä ja sen tekijän henkilöllisyydestä, tai tämän tiedon puut-tuessa, kolmenkymmenen vuoden kuluttua kyseisestä teosta.
97 artikla
Tuoteväärennöksiin sovellettava täydentävä kansallinen oikeus
1. Jos tuoteväärennösten tekijä on 94 artiklan merkityksessä saanut
tuoteväärennöksistään jotakin hyötyä omistajan tai käyttöluvan saajankustannuksella, 101 tai 102 artiklan mukaista toimivaltaiset tuomiois-tuimet soveltavat korvausvaatimusten suhteen kansallista oikeuttaan,mukaan lukien niiden kansainvälinen yksityisoikeus.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan myös toimiin, jotka voivat
saada alkunsa 95 artiklassa tarkoitettujen tiettyjen toimien suorittami-sesta tai suorittamatta jättämisestä kasvinjalostajanoikeushakemuksenjulkaisemisen ja hakemuksesta tehdyn päätöksen välisenä aikana.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 35
▼B
3. Kaikilta muilta osin kasvinjalostajanoikeuksien vaikutukset
määritellään yksinomaan tämän asetuksen säännöksin.
98 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien vaatiminen
1. Jos yhteisön kasvinjalostajanoikeudet on myönnetty henkilölle,
jolla ei ole 11 artiklan mukaista oikeutta niihin, oikeutettu henkilö
voi, rajoittamatta muita jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisiaoikeuksia tai toimia, vaatia yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien siirtä-mistä itselleen.
2. Jos jollakin henkilöllä on oikeus vain osaan yhteisön kasvinjalos-
tajanoikeuksista, hän voi vaatia 1 kohdan mukaisesti tunnustamista
yhdeksi yhteisomistajista.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut toimet voidaan suorittaa vain
viiden vuoden määräajan kuluessa kasvinjalostajanoikeuksien myöntä-misen julkaisupäivästä alkaen. Tätä säännöstä ei sovelleta, josomistaja tiesi oikeuksien myöntämis- tai saamishetkellä, ettei hänelläollut oikeutta tai ettei hänellä yksin ollut oikeutta yhteisön suojaan.
4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut toimet koskevat myös sovel-
tuvin osin oikeutettua henkilöä jokaisen sellaisen
kasvinjalostajanoikeushakemuksen osalta, jonka hakijalla ei ole olluttai ei ole yksin ollut oikeutta siihen.
99 artikla
Lajikkeen tunnistettavuuden tunnustaminen
Lähtölajikkeen omistajalla ja lähtölajikkeesta olennaisesti johdetun
lajikkeen jalostajalla on oikeus saada kyseiset lajikkeet tunnustetuiksitunnistettaviksi lähtölajikkeiksi tai lähtölajikkeesta olennaisesti johde-
tuiksi lajikkeiksi.
100 artikla
Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien omistajan muutoksen seur-
aukset
1. Kun yhteisön kasvinjalostajanoikeuksien omistaja muuttuu täysin
101 tai 102 artiklan mukaisesti ja 98 artiklan 1 kohdan mukaisenoikeuksien vaatimisen perusteella tehdyn lainvoimaisen päätöksen seur-auksena, luvat ja muut oikeudet sammuvat kirjaamalla oikeutettu
henkilökasvinjalostajanoikeusrekisteriin.
2. Jos ennen 101 tai 102 artiklan mukaisen menettelyn alkua omis-
taja tai käyttöluvan saaja on suorittanut jonkin 13 artiklan 2 kohdassatarkoitetuista toimista tai tehnyt todellisia ja toiminnassa olevia valmis-teluja tätä tarkoitusta varten, hän voi jatkaa näitä toimia tai suorittaa needellyttäen, että hän hakee muun kuin yksinomaisen käyttöluvan
myöntämistä uudelta omistajalta, joka on kirjattu yhteisön kasvinjalos-
tajanoikeusrekisteriin. Hänellä on tämän tekemiseen täytäntöönpanoakoskevassa asetuksessa säädetty määräaika. Virasto voi myöntää luvan,mikäli osapuolet eivät pääse sopuun asiassa. Edellä olevan 29 artiklan3-7 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin.
3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta niissä tapauksissa, joissa omis-
taja tai käyttöluvan saaja on suorittanut toimet tai sitä tarkoitusta varten
tehnyt valmisteluja vilpillisessä mielessä.
101 artikla
Siviilioikeudellisiin toimiin liittyvien oikeudellisten toimien toimi-
valta ja menettely
1. Luganon yleissopimusta, samoin kuin tämän artiklan ja tämän
asetuksen 102 - 106 artiklan täydentäviä säännöksiä sovelletaan menet-telyihin, jotka ovat seurausta 94 - 100 artiklassa tarkoitetuista toimista.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 36
▼B
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut menettelyt voidaan viedä:
a) jäsenvaltion tai jonkin muun Luganon yleissopimuksen sopimus-
puolen tuomioistuimiin, jonka alueella vastaajalla on kotipaikka,toimipaikka tai, niiden puuttuessa, laitos
tai
b) jos tämä edellytys ei täyty missään jäsenvaltiossa eikä Luganon
yleissopimuksen sopimuspuolessa, sen jäsenvaltion tuomioistuimiin,jonka alueella kantajalla on kotipaikka, toimipaikka tai, niiden puut-tuessa, laitos
tai
c) jos tämä edellytys ei täyty missään jäsenvaltiossa, sen jäsenvaltion
tuomioistuimiin, jossa viraston toimipaikka on.
Kyseinen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan kaikissa jäsen-
valtioissa tehdyiksi oletetut tuoteväärennöstapaukset.
3. Tuoteväärennösten tekemisestä seuraavat menettelyt voidaan
myös viedä sen paikkakunnan tuomioistuimeen, jolla korvattava tekotapahtui. Siinä tapauksessa kyseinen tuomioistuin on toimivaltainenratkaisemaan vain siinä jäsenmaassa tehdyiksi oletetut tuoteväärennö-stapaukset, jossa se sijaitsee.
4. Toimivaltaiset menettelyt ja viranomaiset toimivat tietyn valtion
lakien mukaisesti 2 ja 3 kohtaa soveltaen.
102 artikla
Täydentävät säännökset
1. Edellä 98 artiklassa tarkoitetut vaatimustoimet eivät ole Luganon
yleissopimuksen 5 artiklan 3 ja 4 kohtien mukaisesti kiellettyjä.
2. Luganon yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa sekä 17 ja 18
artiklaa sovelletaan sen estämättä, mitä tämän asetuksen 101 artiklassa
säädetään.
3. Tämän asetuksen 101 ja 102 artiklan soveltamiseksi osapuolen
kotipaikka ja toimipaikka määritellään Luganon yleissopimuksen 52 ja
53 artiklan mukaisesti.
103 artikla
Sovellettavat menettelysäännöt
Kun kansallinen tuomioistuin on toimivaltainen 101 ja 102 artiklan
nojalla, kyseisen valtion vastaaviin kansallisiin omistusoikeuksiin liitty-vien samantyyppistä tointa koskevia menettelysääntöjä sovelletaan,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta 104 ja 105 artiklan soveltamista.
104 artikla
Oikeus tuoteväärennösten tekemiseen
1. Omistaja voi tehdä tuoteväärennöksiä. Käyttöluvan saaja voi
tehdä tuoteväärennöksiä, jollei tätä mahdollisuutta ole nimenomaisestijätetty omistajan kanssa tehdyn sopimuksen ulkopuolelle yksinomaisen
käyttöluvan tapauksessa tai jollei virasto ole sitä kieltänyt 29 artiklan
tai 100 artiklan 2 kohdan nojalla.
2. Jokaisella käyttöluvan saajalla on oikeus puuttua omistajan teke-
miin tuoteväärennöksiin saadakseen korvauksen kärsimästään
vahingosta.
105 artikla
Tuomioistuinten ja muiden kansallisten viranomaisten velvoitteet
Kaikki kansalliset tuomioistuimet tai muut kansalliset viranomaiset,
joilla on ratkaistavanaan yhteisön kasvinjalostajanoikeuksiin liittyvätoimi, on pidettävä tätä suojaa voimassaolevana.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 37
▼B
106 artikla
Menettelyn lykkääminen
1. Kun oikeudellinen menettely liittyy 98 artiklan 4 kohdan mukai-
siin oikeuksiin ja kun päätös riippuu siitä, voidaanko lajiketta suojella 6artiklan mukaisesti, tätä päätöstä ei voida tehdä ennen kuin virasto ontehnyt kasvinjalostajanoikeushakemuksesta päätöksen.
2. Kun oikeudellinen menettely liittyy jo myönnettyihin kasvinjalos-
tajanoikeuksiin, joita vastaan on aloitettu peruuttamis- tai
menettämismenettely 20 tai 21 artiklan mukaisesti, oikeudellista menet-telyä voidaan lykätä siltä osin kuin sen päätös riippuukasvinjalostajanoikeuksien voimassaolosta.
107 artikla
Seuraamusten täytäntöönpano yhteisön kasvinjalostajanoikeuksia
loukkaavissa tapauksissa
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen
valvomiseksi, että kansallisen lainsäädännön tuoteväärennöksiäkoskevia säännöksiä voidaan soveltaa myös yhteisön kasvinjalostaja-noikeuksia loukkaavissa tapauksissa.
SEITSEMÄS OSA
TALOUSARVIO, VARAINHOIDON VALVONTA,
TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAT YHTEISÖN
SÄÄNNÖT
108 artikla
Talousarvio
1. Kaikki viraston tulot ja menot on arvioitava ennakolta jokaiselle
varainhoitovuodelle, joka on sama kuin kalenterivuosi, ja otettavaviraston talousarvioon.
2. Talousarvioon otettujen tulojen ja menojen on oltava tasapai-
nossa.
3. Talousarvion tulot sisältävät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
muita tuloja, 83 artiklan ja 113 artiklassa tarkoitettujen maksuja koske-vien sääntöjen nojalla suoritettavat maksut ja tarvittaessa Euroopanyhteisöjen yleiseen talousarvioon otetun avustuksen.
4. Talousarvion menot sisältävät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
muita menoja, viraston vahvistamat kulut ja sen tavanomaisesta toimin-
nasta syntyneet kulut, mukaan lukien tutkintavirastoille myönnetyt
summat.
109 artikla
Talousarvion laatiminen
1. Pääjohtaja laatii vuosittain ennakkoarvion viraston tuloista ja
menoista seuraavalle varainhoitovuodelle ja toimittaa sen, sekä sen liit-
teenä olevan virkaluettelon edelleen hallintoneuvostolle viimeistään
jokaisen vuoden 31 päivänä maaliskuuta, ja kun ennakkoarviossasäädetään 108 artiklan 3 kohdan mukaisesta avustuksesta, perusteleesen.
2. Jos ennakkoarviossa säädetään 108 artiklan 3 kohdassa tarkoite-
tusta avustuksesta, hallintoneuvoston on välittömästi toimitettavaennakkoarvio sekä sen liitteenä olevat virkaluettelo ja avustuksen
perusteet edelleen komissiolle ja se voi liittää arvioon lausuntonsa.
Komissio toimittaa nämä asiakirjat Euroopan yhteisöjen talousarviovir-anomaiselle ja voi liittää niihin vaihtoehtoista ennakkoarviota koskevanlausuntonsa.
3. Hallintoneuvosto vahvistaa talousarvion, joka sisältää viraston
virkaluettelon. Jos ennakkoarviossa säädetään 108 artiklan 3 kohdassatarkoitetusta avustuksesta, talousarviota tarkistetaan tarvittaessa ottaen1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 38
▼B
huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon otetut
määrärahat.
110 artikla
Talousarvion toteuttaminen
Pääjohtaja toteuttaa viraston talousarvion.
111 artikla
Tarkastus ja valvonta
1. Virastoon perustetaan sisäisen tarkastuksen tehtävä, jota on
hoidettava asiaankuuluvien kansainvälisten standardien mukaisesti.Pääjohtajan nimeämä sisäinen tarkastaja vastaa pääjohtajaan nähdenviraston talousarvion toteuttamisjärjestelmien ja -menettelyjen moitteet-toman toiminnan tarkastamisesta.
Sisäinen tarkastaja neuvoo pääjohtajaa riskienhallinnassa esittämällä
riippumattomia lausuntoja hallinnointi- ja valvontajärjestelmienlaadusta sekä antamalla suosituksia toimintojen toteuttamisedellytysten
parantamiseksi ja viraston varojen taloudellisen käytön edistämiseksi.
Tulojen ja menojen hyväksyjä on vastuussa tehtäviensä hoitoon sovel-
tuvien sisäisten valvontajärjestelmien ja -menettelyjen ottamisesta
käyttöön.
2. Viimeistään jokaisen vuoden 31 päivänä maaliskuuta pääjohtaja
toimittaa komissiolle, hallintoneuvostolle ja Euroopan yhteisöjen tilin-
tarkastustuomioistuimelle viraston edellisen varainhoitovuodenkaikkien tulojen ja menojen tilit. Tilintarkastustuomioistuin tutkii neEuroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavien säännöstenmukaisesti.
3. Hallintoneuvosto myöntää viraston pääjohtajalle talousarvion
toteuttamista koskevan vastuuvapauden.
112 artikla
Varainhoitoa koskevat säännökset
Tilintarkastustuomioistuinta kuultuaan hallintoneuvosto vahvistaa
sisäiset varainhoitoa koskevat säännökset, joilla täsmennetään erityi-
sesti viraston talousarvion laatimista ja toteuttamista koskevamenettely. Varainhoitoa koskeviin säännöksiin täytyy ottaa siinämäärin kuin mahdollista yhteisön yleiseen talousarvioon sovellettavanvarainhoitoa koskevan asetuksen säännöksiä ja niistä saa poiketa vain,jos viraston toiminnan erityisvaatimukset niin vaativat.
113 artikla
Maksuja koskevat säännöt
1. Maksuja koskevissa säännöissä vahvistetaan erityisesti perusteet
maksujen perimiselle 83 artiklan 1 kohdan mukaisesti, maksujenmäärä ja maksutavat.
2. Maksuja peritään ainakin seuraavin perustein:
a) kasvinjalostajanoikeushakemuksen käsittely; tämä maksu kattaa:
— muotoa koskevan tutkinnan (53 artikla),
— asiasisältöä koskevan tutkinnan (54 artikla),
— lajikenimen tutkinnan (63 artikla),
— päätöksen (61 ja 62 artikla),
— niihin liittyvät julkaisemiset (89 artikla),
b) teknisen tutkimuksen järjestäminen ja toteuttaminen,
c) valituksen käsittely siitä tehtyyn päätökseen saakka,
d) vuosittaiset maksut kasvinjalostajanoikeuksien voimassaoloaikana.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 39
▼M3
▼B
▼B
3. a) Maksujen määrä vahvistetaan tasolle, jolla niistä saatavat tulot
riittävät periaatteessa pitämään viraston talousarvion tasapai-nossa, jollei b ja c alakohdasta muuta johdu.
b) Kuitenkin 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu avustus voi kattaa
siirtymäkauden aikana, joka päättyy 31 päivänä joulukuutaneljäntenä vuonna 118 artiklan 2 kohdassa vahvistetusta päivästä,viraston käynnistysvaiheeseen liittyvät kulut. Jäljempänä 115artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti tätä kautta voidaan
jatkaa tarvittaessa enintään yhdellä vuodella.
c) Lisäksi ainoastaan mainitun siirtymäkauden aikana 108 artiklan 3
kohdassa säädetty avustus voi kattaa myös joitakin virastonmenoja, jotka liittyvät tiettyihin muihin toimiin kuin hakemustenkäsittelyyn, teknisen tutkimuksen järjestämiseen ja toteuttamiseenja valitusten käsittelyyn. Näitä toimia täsmennetään 114 artik-
lassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa
viimeistään vuoden kuluttua tämän asetuksen antamisesta.
4. Maksuja koskevat säännöt annetaan 115 artiklassa säädetyn
menettelyn mukaisesti, kun hallintoneuvostoa on kuultu tarvittaviatoimenpiteitä koskevasta ehdotuksesta.
114 artikla
Muut soveltamissäännöt
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta vahvis-
tetaan täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa. Se sisältää erityisestisäännökset:
— joissa määritellään viraston sekä 30 artiklan 4 kohdassa ja 55
artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tutkintavirastojen, kansal-listen yksiköiden ja viraston omien yksiköiden väliset suhteet,
— jotka liittyvät 36 artiklan 1 kohdassa ja 42 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin kysymyksiin,
— jotka liittyvät valituslautakuntien menettelyyn.
2. Kaikki tässä asetuksessa tarkoitetut yksityiskohtaiset sovelta-
missäännöt annetaan 115 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti,kun hallintoneuvostoa on kuultu tarvittavia toimenpiteitä koskevastaehdotuksesta.
115 artikla
Menettely
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/
EY (
1) 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
KAHDEKSAS OSA
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
116 artikla
Poikkeukset
1. Sen estämättä, mitä 10 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään
ja rajoittamatta 10 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista, kasvilajikettapidetään uutena myös siltä osin kuin omistaja ei ole myynyt tai luovut-tanut kolmansille yhteisön alueella, eikä ole antanut suostumustaan1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 40
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.▼M2
▼B
▼B
siihen, lajikeosia tai näiden osien korjattua aineistoa lajikkeen viljely-
tarkoituksiin yli neljään vuoteen ja viiniköynnösten ja puiden osaltayli kuuteen vuoteen ennen tämän asetuksen voimaantuloa, jos hake-
muksen jättäminen on tapahtunut tätä päivää seuraavan vuoden aikana.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan mainittuihin lajikkeisiin myös
siltä osin kuin kansalliset kasvinjalostajanoikeudet on myönnettyyhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa ennen tämän asetuksenvoimaantuloa.
3. Sen estämättä, mitä 55 ja 56 artiklassa säädetään, virasto suorittaa
lajikkeiden teknisen tutkimuksen niiden saatavilla olevien havaintojenperusteella, jotka on saatu kasvinjalostajanoikeuksien myöntämismenet-telyistä, yhdessä sen viranomaisen kanssa, jossa menettely onkäynnissä.
4. Siltä osin kuin kasvinjalostajanoikeudet myönnetään 1 tai 2
kohdan mukaisesti:
— 13 artiklan 5 kohdan a alakohtaa ei sovelleta pääosin lähtölajik-
keesta saatuihin lajikkeisiin, jotka ovat olleet yleisesti tunnettuja
yhteisössä ennen tämän asetuksen voimaantuloa,
— 14 artiklan 3 kohdan neljättä luetelmakohtaa ei sovelleta maanvilje-
lijöihin, jotka jatkavat lajikkeen käyttämistä 14 artiklan 1 kohdassasäädetyn luvan mukaisesti, jos he ovat jo ennen tämän asetuksenvoimaantuloa käyttäneet tätä lajiketta 14 artiklan 1 kohdan mukai-siin tarkoituksiin maksamatta palkkiota; tätä säännöstä sovelletaan
tämän asetuksen voimaantuloa seuraavan seitsemännen vuoden 30
päivään kesäkuuta. Ennen tätä päivää komissio antaa kertomuksensuojattujen lajikkeiden osalta lajike lajikkeelta. Edellä säädettyäajanjaksoa voidaan jatkaa 114 artiklassa tarkoitetussa täytäntöön-panoa koskevassa asetuksessa siltä osin kuin komission antamakertomus antaa siihen perusteet,
— Edellä 16 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin toimiin, jotka
koskevat jalostajan ennen tämän asetuksen voimaantuloa kolman-
sille luovuttamaa tai hänen luvallaan luovutettua aineistoa ja jotkane henkilöt ovat suorittaneet, jotka ennen tätä päivää olivat jototeuttaneet näitä toimia tai toteuttaneet tehokkaita ja sopiviatoimenpiteitä tätä tarkoitusta varten, sanotun kuitenkaan rajoitta-matta kansallisten kasvinjalostajanoikeuksien soveltamista.
Jos aikaisemmissa toimissa on edellytetty myöhempää lisäystä, josta
on säädetty 16 artiklan a alakohdassa, omistajan lupa tarvitaan kaik-
kiin uusiin lisäyksiin toisen vuoden jälkeen tai viiniköynnösten japuiden osalta neljännen vuoden jälkeen tämän asetuksen voimaantu-losta,
— sen estämättä, mitä 19 artiklassa säädetään, kasvinjalostajanoikeuk-
sien kestoa lyhennetään pisimmästä ajanjaksosta:
— jonka aikana jalostaja on yhteisön alueella myynyt tai hänen
suostumuksellaan on myyty lajikeosia tai näiden osien korjattuaaineistoa lajikkeen viljelytarkoituksiin kasvinjalostajanoikeuk-sien myöntämismenettelystä saatujen havaintojen mukaisesti 1
kohdassa tarkoitetussa tapauksessa,
— jonka aikana kansalliset kasvinjalostajanoikeudet ovat olleet
voimassa 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa,
tämä ajanjakso saa olla enintään viiden vuoden pituinen.
117 artikla
Siirtymäsäännökset
Virasto perustetaan sellaisena ajankohtana, että se voi suoriutua täysin
sille tämän asetuksen nojalla kuuluvista tehtävistään 27 päivästä huhti-
kuuta 1995 alkaen.
118 artikla
Voimaantulo
1. Tämä asetus tulee voimaan sinä päivänä, jolloin se julkaistaan
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 41
▼B
2. Edellä olleita 1, 2, 3, 5-29 ja 49-106 artiklaa sovelletaan 27
päivästä huhtikuuta 1995.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.1994R2100 — FI — 01.10.2003 — 003.001 — 42