3.

EKP tarvitsee tilastotietoja instrumentti- ja maturiteettiluokittain, valuutoittain ja vastapuolten mukaan eriteltyinä. Koska velkoja ja saamisia koskevat eri vaatimukset, rahalaitosten taseen kumpaakin puolta on tarkasteltava erikseen. Ne esitetään tämän liitteen 2 osan A taulukossa. i) Instrumentti- ja maturiteettiluokat a) Velat 4. Rahaliittoon osallistuvat jäsenvaltiot kattavien raha-aggregaattien muodostaminen edellyttää instrumenttien tarkoituksenmukaista luokittelua. Instrumenttiluokat ovat liikkeessä oleva raha, talletukset, liikkeeseen lasketut rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet, liikkeeseen lasketut velkapaperit, oma pääoma ja varaukset sekä muut velat. Jotta monetaariset velat voitaisiin erottaa muista velkaeristä, talletukset jaotellaan edelleen ryhmiin yli yön -talletukset, määräaikaistalletukset, irtisanomisehtoiset talletukset ja takaisinostosopimukset (repot). 5. Alkuperäiseen maturiteettiin perustuvia erittelyjä voidaan käyttää instrumenttien ominaisuuksiin perustuvien erittelyjen asemesta silloin, kun eri maiden rahoitusmarkkinoilla käytettyjä instrumentteja ei voi täysin verrata toisiinsa. Instrumentit jaotellaan maturiteettien (tai irtisanomisaikojen) perusteella seuraavasti: ”määräaikaistalletukset”, alkuperäiseltä maturiteetiltaan enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 2 vuoden ja yli 2 vuoden pituiset ja ”irtisanomisehtoiset talletukset”, irtisanomisajaltaan enintään 3 kuukauden pituiset, yli 3 kuukauden pituiset ja yli 2 vuoden pituiset. Takaisinostosopimuksia eli repoja ei jaotella maturiteettien mukaan, sillä ne ovat yleensä erittäin lyhytaikaisia instrumentteja (niiden alkuperäinen maturiteetti on yleensä alle 3 kuukautta). Rahalaitosten liikkeeseen laskemat velkapaperit jaotellaan enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 2 vuoden ja yli 2 vuoden pituisiin. Rahamarkkinarahastojen osuuksia ei tarvitse eritellä maturiteetin mukaan. b) Saamiset 6. Rahalaitosten saamiset eritellään seuraavasti: kassa, lainat, muut arvopaperit kuin osakkeet, rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet, osakkeet ja osuudet, kiinteä omaisuus ja muut saamiset. Rahalaitosten muille sektoreille kuin rahalaitoksille ja julkisyhteisöille rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa myöntämät lainat on eriteltävä alkuperäisen maturiteetin mukaan (enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 5 vuoden ja yli 5 vuoden pituisiin maturiteettiluokkiin) alasektoreittain ja samoin rahalaitosten kotitalouksille myöntämät lainat käyttötarkoituksen mukaan. Myös rahalaitosten hallussa olevat, muissa rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa sijaitsevien rahalaitosten liikkeeseen laskemat velkapaperit on eriteltävä alkuperäisen maturiteetin mukaan. Nämä instrumentit jaotellaan enintään vuoden, yli vuoden mutta enintään 2 vuoden ja yli 2 vuoden pituisiin maturiteettiluokkiin, jotta rahalaitosten väliset omistukset voidaan nettouttaa raha-aggregaatteja laskettaessa. ii) Valuutat 7. EKP:llä on oltava mahdollisuus määritellä raha-aggregaatit siten, että ne voivat sisältää joko kaikkien valuuttojen määräiset erät tai pelkästään euromääräiset erät. Sen vuoksi niistä tase-eristä, joita saatetaan käyttää raha-aggregaattien muodostamisessa, ilmoitetaan euromääräiset erät erikseen. iii) Vastapuolet 8. Rahaliittoon osallistuvat jäsenvaltiot kattavien raha-aggregaattien ja niiden vastaerien muodostaminen edellyttää, että voidaan määritellä ne rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden alueella olevat vastapuolet, jotka muodostavat rahaa hallussa pitävän sektorin (money-holding sector). Kotimaassa ja muissa rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa olevat vastapuolet esitetään erikseen mutta niitä kohdellaan täysin samalla tavoin kaikissa tilastollisissa erittelyissä. Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden muodostaman alueen ulkopuolella sijaitsevia vastapuolia ei eritellä maittain kuukausittaisissa tilastoissa. 9. Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden muodostamalla alueella olevat vastapuolet eritellään niiden kotimaan sektoriluokituksen tai institutionaalisen luokituksen perusteella tilastoinnissa käytettävän rahalaitosten luettelon mukaisesti sekä käyttäen asiakkaiden tilastollista luokittelua koskevia ohjeita, joita on EKP:n julkaisussa ”Money and Banking Statistics Sector Manual” (”Guidance for the statistical classification of customers”). Näissä ohjeissa käytetyt luokitteluperiaatteet vastaavat mahdollisimman tarkoin EKT 95:n luokittelua. Rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden rahaa hallussa pitävän sektorin määrittelemiseksi ne vastapuolet, jotka ovat muita kuin rahalaitoksia, jaotellaan julkisyhteisöihin (S.13) ja muihin sektoreihin siten, että valtion (S.1311) osalta ilmoitetaan erikseen erä ”talletukset yhteensä”. Jotta voitaisiin laskea raha-aggregaatit ja luottovastaerä kuukausittain sektorikohtaisesti eriteltyinä, muut sektorit eritellään edelleen seuraaviin alasektoreihin: muut rahoituksen välittäjät + rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset (S.123 + S.124), vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.125), yritykset (S.11) ja kotitaloudet ja kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S.14 + S.15). Talletukset yhteensä -erässä sekä talletusluokissa ”yli kahden vuoden määräaikaistalletukset”, ”talletukset, joiden irtisanomisaika on yli kaksi vuotta” ja ”repot” vastapuolet eritellään EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmää varten vielä luottolaitoksiin, muihin rahalaitoksiin ja valtioon. iv) Lainojen käyttötarkoitus 10. Kotitalouksille (ml. kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt) myönnetyt lainat eritellään lainatyypin mukaan (kulutusluotto; asuntoluotto; muu). Kulutus- ja asuntoluotot määritellään yksityiskohtaisesti tämän liitteen 3 osassa otsakkeen ”Rahalaitossektorin kuukausitaseen instrumenttiluokkien tarkat kuvaukset” alla 2 luokassa ”lainat”. v) Instrumentti- ja maturiteettiluokkien ristiinluokitukset valuutoittain ja vastapuolittain 11. Rahaliittoon osallistuvat jäsenvaltiot kattavien rahatilastojen laatimiseksi ja EKPJ:n vähimmäisvarantojärjestelmän alaisten luottolaitosten varantopohjan laskemiseksi on muodostettava tiettyjä ristiinluokitteluja tase-erien instrumentti-, maturiteetti-, valuutta- ja vastapuoliluokittelujen välille sekä kotitalouksille annettujen lainojen osalta edelleen käyttötarkoituksen mukaan. 12. Tietovaatimukset ovat yksityiskohtaisimmat niissä erissä, joiden vastapuolet kuuluvat rahaa hallussa pitävään sektoriin. Tilastotiedot talletuksista alasektorin ja maturiteetin mukaan edelleen valuuttakohtaisesti eriteltyinä ovat tarpeen M3:een sisältyvien ulkomaan valuutan määräisten erien kehityksen lähempää tarkastelua varten. Näiden erien analysointi helpottaa erityisesti sen tutkimista, missä määrin ulkomaan valuutan määräiset ja euromääräiset M3:n erät ovat toisiaan korvaavia. Positioita, joissa vastapuolina on muita rahalaitoksia, ei tarvitse eritellä muuta tarkoitusta varten kuin rahalaitosten välisten erien nettouttamiseksi tai varantopohjan laskemiseksi. 13. Veloista ulkomailla oleville on tarpeen eritellä vain instrumenttiluokat ”yli 2 vuoden määräaikaistalletukset”, ”talletukset, joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta” ja ”repot”, jotta voidaan laskea varantopohja, johon sovelletaan positiivista varantoprosenttia, sekä talletukset yhteensä ulkomaisten vastaerien laskemiseksi. Lisäksi maksutasetta ja rahoitustilinpitoa varten talletukset ulkomailla olevilta ja lainat ulkomailla oleville eritellään alkuperäisen maturiteetin perusteella enintään yhden vuoden ja yli yhden vuoden pituisiin talletuksiin ja lainoihin. ▼M2 vi) Rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksien haltijoiden sijaintipaikka 13a. Tiedonantajat antavat kuukausittain vähintään tiedot rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden rahalaitosten liikkeeseen laskemien rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksien haltijoiden sijaintipaikasta erittelyn kotimaa / muu rahaliittoon osallistuva jäsenvaltio / muu maailma mukaisesti. Tämän perusteella kansalliset keskuspankit voivat toimittaa EKP:lle tiedot tämän instrumentin haltijoiden sijaintipaikasta, ja raha-aggregaattien laskemisessa voidaan jättää pois sellaisten haltijoiden rahasto-osuudet, jotka sijaitsevat rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden ulkopuolella. 13b. Kansalliset keskuspankit voivat 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti edellyttää tietoja lisäerittelyistä, joita tämä asetus ei koske, mukaan lukien vastapuolen sektorin, valuutan tai maturiteetin mukaiset erittelyt. 13c. Rahasto-osuudet liikkeeseen laskeneet rahamarkkinarahastot tai niiden lailliset edustajat taikka liitteessä I olevan 1 osan I kohdan 6 alakohdassa tarkoitetut yhteisöt toimittavat rekisteröidyistä rahasto-osuuksista näiden rahasto-osuuksien haltijoiden sijaintipaikan mukaan eritellyt tiedot kuukausitaseessaan. 13d. Tiedonantajat toimittavat haltijaosuuksista haltijoiden sijaintipaikan mukaan eritellyt tiedot kansallisen keskuspankin päättämällä tavalla siten kuin siitä EKP:n kanssa on sovittu. Tämä vaatimus rajoittuu yhteen seuraavista vaihtoehdoista tai vaihtoehtojen yhdistelmään, joka on valittava kyseisten markkinoiden rakenteen ja kyseessä olevissa jäsenvaltioissa sovellettavien oikeudellisten menettelytapojen perusteella. Kansallinen keskuspankki ja EKP valvovat tietojen antamista sovituin aikavälein. a) Rahasto-osuudet liikkeeseen laskeneet rahamarkkinarahastot Rahasto-osuudet liikkeeseen laskeneet rahamarkkinarahastot tai niiden lailliset edustajat taikka liitteessä I olevan 1 osan I kohdan 6 alakohdassa tarkoitetut yhteisöt toimittavat niiden rahasto-osuuksien haltijoiden sijaintipaikan mukaan eritellyt tiedot. Mikäli rahasto-osuudet liikkeeseen laskenut rahamarkkinarahasto ei voi suoraan yksilöidä haltijan sijaintipaikkaa, se antaa asiaankuuluvat tiedot saatavilla olevien tietojen perusteella. Rahasto-osuuksien välittäjä tai jokin muu rahasto-osuuksien liikkeeseenlaskussa, takaisinostossa tai siirrossa mukana oleva yhteisö voi antaa tällaiset tiedot. b) Rahalaitokset tai muut rahoituksen välittäjät rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksien säilyttäjinä Rahalaitokset tai muut rahoituksen välittäjät, jotka toimivat rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksien säilyttäjinä, toimittavat tiedonantajina haltijoiden sijaintipaikan mukaan eritellyt tiedot sellaisista rahasto-osuuksista, jotka ovat kotimaisten rahamarkkinarahastojen liikkeeseen laskemia ja joita säilytetään haltijan lukuun tai sellaisen toisen välittäjän lukuun, joka myös toimii säilyttäjänä. Tätä vaihtoehtoa voidaan soveltaa seuraavien edellytysten täyttyessä: Säilyttäjän on erotettava haltijoiden lukuun säilytettävät rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet muiden säilyttäjien lukuun säilytettävistä rahasto-osuuksista. Lisäksi suurimman osan rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksista on oltava sellaisten kotimaisten laitosten säilytyksessä, jotka on luokiteltu rahoituksen välittäjiksi (rahalaitokset tai muut rahoituksen välittäjät). c) Rahalaitokset ja muut rahoituksen välittäjät, jotka antavat tietoja kotimaassa ja ulkomailla olevien välisistä taloustoimista, jotka koskevat kotimaisten rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksia Rahalaitokset ja muut rahoituksen välittäjät, jotka toimivat tiedonantajina kotimaassa ja ulkomailla olevien välisistä sellaisista taloustoimista, jotka koskevat kotimaisten rahamarkkinarahastojen rahasto-osuuksia, toimittavat haltijoiden sijaintipaikan mukaan eritellyt tiedot sellaisista rahasto-osuuksista, jotka ovat kotimaisten rahamarkkinarahastojen liikkeeseen laskemia ja joilla ne käyvät kauppaa haltijan lukuun tai sellaisen toisen välittäjän lukuun, joka on myös mukana taloustoimessa. Tätä vaihtoehtoa voidaan soveltaa seuraavien edellytysten täyttyessä: Ensinnäkin tietojen on oltava kattavia, eli niiden on käsitettävä kaikki tiedonantajien tekemät taloustoimet. Toiseksi ostoista ja myynneistä rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden ulkopuolelta olevien kanssa toimitetaan täsmälliset tiedot. Kolmanneksi erot ilman palkkioita lasketun liikkeeseenlaskuarvon ja lunastusarvon välillä ovat mahdollisimman pienet. Neljänneksi kotimaisten rahamarkkinarahastojen liikkeeseen laskemista rahasto-osuuksista vain vähäinen määrä on rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden ulkopuolella olevien hallussa. Mikäli tiedonantaja ei voi suoraan yksilöidä haltijan kotipaikkaa, se antaa asiaankuuluvat tiedot saatavilla olevien tietojen perusteella. 13e. Mikäli rekisteröityjä osuuksia tai haltijaosuuksia lasketaan liikkeelle ensimmäistä kertaa taikka mikäli markkinakehitys edellyttää siirtymistä vaihtoehdosta toiseen tai vaihtoehtojen yhdistelmästä toiseen, kansalliset keskuspankit voivat myöntää yhdeksi vuodeksi poikkeuksia 13 c ja 13 d kohdan mukaisista vaatimuksista. ▼B