2007R0498 — FI — 12.01.2011 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:









▼B

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 498/2007,

annettu 26 päivänä maaliskuuta 2007,

Euroopan kalatalousrahastosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä







EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Euroopan kalatalousrahastosta 27 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 ( 1 ) ja erityisesti sen 102 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksella (EY) N:o 1198/2006, jäljempänä ’perusasetus’, korvataan neuvoston asetukset (EY) N:o 1263/1999 ( 2 ) ja (EY) N:o 2792/1999 ( 3 ) ottaen huomioon kalastuksen, kalastusalueiden ja sisävesikalastuksen aloilla tapahtunut kehitys. Sen vuoksi perusasetukselle on aiheellista vahvistaa yksityiskohtaiset soveltamissäännöt. (2) Olisi vahvistettava toimintaohjelmien esittämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Toimintaohjelmien laatimisen helpottamiseksi sekä niiden tarkastelun ja hyväksymisen helpottamiseksi komissiossa olisi määriteltävä yhteiset säännöt näiden ohjelmien rakenteesta ja sisällöstä erityisesti perusasetuksen 20 artiklassa vahvistettujen vaatimusten perusteella. (3) Yhteisön kalastuslaivaston mukauttamiseksi toteutettaviin toimenpiteisiin myönnettävän tuen osalta jäsenvaltioiden olisi esitettävä toimintaohjelmissaan palkkioiden laskentamenetelmät. (4) Olisi täsmennettävä edellytykset, jotka koskevat perusasetuksen 25 artiklan 4 kohdassa säädettyä mahdollisuutta vähentää konetehoa alusten ryhmän avulla. (5) Erityisesti vesiviljelyn sekä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen alalla käytettävien tiettyjen ilmaisujen määrittelyssä olisi varmistettava niiden yhdenmukainen tulkinta. (6) Vesiviljelyyn tehtäviin tuottaviin investointeihin sekä jalostamista ja kaupan pitämistä koskeviin investointeihin myönnettävän tuen osalta jäsenvaltioiden olisi selitettävä toimintaohjelmissaan, miten ne varmistavat, että etusija annetaan mikroyrityksille ja pienille yrityksille. (7) Eläinten terveyttä koskeviin toimenpiteisiin myönnettävän tuen osalta olisi vahvistettava yksityiskohtaiset edellytykset, joilla varmistetaan vesiviljeltyihin eläimiin ja niistä saataviin tuotteisiin sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista sekä vesieläinten tiettyjen tautien ehkäisemisestä ja torjunnasta 24 päivänä lokakuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/88/EY ( 4 ) noudattaminen. (8) Yhteistä etua koskeviin toimenpiteisiin myönnettävän tuen osalta olisi määriteltävä tukikelpoiset menot. (9) Perusasetuksen 43 artiklassa tarkoitettujen kalastusalueiden valintaedellytykset olisi tarkennettava. (10) Perusasetuksen 45 artiklan mukaista tukea saavien julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien olisi täytettävä tietyt yksityiskohtaiset edellytykset. (11) Kalastusalueiden kestävään kehitykseen myönnettävän tuen osalta ryhmien valintamenettelyjen olisi oltava avoimia sen varmistamiseksi, että tuen saajiksi valittavat paikalliset kehitysstrategiat ovat merkityksellisiä ja korkealaatuisia. (12) Olisi vahvistettava useille toimenpiteille yhteiset säännöt. Erityisesti tukikelpoisten menojen määrittelemiseksi olisi annettava yhteiset säännöt, jotta investointitoiminnot voitaisiin kohdentaa paremmin. (13) Avoimuuden vuoksi ja sen varmistamiseksi, että käytettävissä olevista rahoitusmahdollisuuksista tiedotetaan laajalti kaikille asiasta kiinnostuneille osapuolille, olisi suhteellisuusperiaate huomioon ottaen vahvistettava niiden tiedotustoimenpiteiden vähimmäissisältö, jotka ovat tarpeen, kun mahdollisille tuensaajille ilmoitetaan yhteisön ja jäsenvaltioiden Euroopan kalatalousrahaston (kalatalousrahaston) välityksellä myöntämän yhteisen tuen tarjoamista rahoitusmahdollisuuksista. Näihin olisi sisällytettävä velvollisuus julkaista toimet, jotka mahdollisen tuensaajan on tukihakemuksen jättämiseksi toteutettava, ja käytettävät valintaperusteet. (14) Jäsenvaltioiden olisi kalatalousrahaston tuen käytön avoimuuden lisäämiseksi julkaistava vuosittain sähköisesti tai muulla tavoin tuensaajien luettelo, toimien nimet ja toimiin myönnetyn julkisen rahoituksen määrä. Tällaisten tietojen julkistamisella pyritään lisäämään yhteisön kalastusalan, kalastusalueiden ja sisävesikalastuksen kehittämisen alalla toteuttamien toimien avoimuutta, tehostamaan asiaan liittyvien julkisten varojen moitteetonta varainhoitoa ja erityisesti vahvistamaan käytettyjen julkisten varojen valvontaa sekä välttämään kilpailun vääristymistä kalatalousrahaston toimenpiteiden tuensaajien välillä. Kyseisten tavoitteiden ensisijainen painoarvo huomioon ottaen on suhteellisuusperiaatteen ja henkilötietojen suojaamista koskevan vaatimuksen kannalta perusteltua säätää asiaa koskevien tietojen yleisestä julkaisemisesta, sillä se ei mene pitemmälle kuin on tarpeen demokraattisessa yhteiskunnassa, sekä sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemisestä. (15) Jotta varmistetaan tiedotustoimenpiteiden parempi täytäntöönpano ja mahdollistetaan tiedotus- ja julkistamisstrategioita ja -tuloksia koskeva parempi tiedonvaihto jäsenvaltioiden ja komission välillä, olisi nimettävä tiedotus- ja julkistamistoimenpiteistä vastaavat yhteyshenkilöt. (16) Ohjelmakaudelta 2000–2006 saatujen kokemusten perusteella on tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset edellytykset, jotka rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden olisi täytettävä saadakseen rahoitusta toimintaohjelmasta. (17) Perusasetuksen 59 artikla huomioon ottaen ja saatujen kokemusten perusteella on tarpeen vahvistaa hallintoviranomaisten velvollisuudet suhteessa tuensaajiin rahoitettavien toimien valintaa ja hyväksymistä edeltävässä vaiheessa, tuensaajien ilmoittamien menojen tarkastuksissa huomioon otettavat näkökohdat, mukaan lukien korvaushakemusten hallinnolliset tarkastukset ja yksittäisten toimien paikalla tehtävät tarkastukset sekä edellytykset, joita on noudatettava, kun paikalla tehtävät tarkastukset perustuvat otantaan. (18) Lisäksi on tarpeen vahvistaa yksityiskohtaisesti tiedot, joiden olisi sisällyttävä toimia koskevaan kirjanpitoaineistoon, sekä täytäntöönpanoa koskevat tiedot, jotka hallintoviranomaisten olisi kirjattava, talletettava ja toimitettava pyynnöstä komissiolle. (19) Toimintaohjelmien menojen moitteettoman tarkastuksen varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa perusteet, jotka kirjausketjun on täytettävä, jotta se voidaan katsoa asianmukaiseksi. (20) Tarkastusviranomaiset vastaavat tarkastusten tekemisestä. Jotta voidaan varmistaa, että kyseiset tarkastukset ovat riittävän laajoja ja tehokkaita ja että ne toteutetaan samojen vaatimusten mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, on tarpeen vahvistaa edellytykset, jotka kyseisten tarkastusten olisi täytettävä. (21) Kokemus on osoittanut, että on tarpeen säätää yksityiskohtaisesti tarkastettavien toimien otannan perusteista, joita tarkastusviranomaisen olisi otantamenettelyä vahvistaessaan tai hyväksyessään noudatettava, mukaan lukien tilastollisen satunnaisotoksen yhteydessä noudatettavat tietyt tekniset kriteerit ja täydentävän otoksen yhteydessä huomioon otettavat seikat. (22) Jotta voidaan yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa vaatimuksia, jotka koskevat tarkastusstrategian, vuotuisen tarkastuskertomuksen ja ohjelman päättämistä koskevan ilmoituksen valmistelua ja esittämistä, josta tarkastusviranomainen on perusasetuksen 61 artiklan mukaisesti vastuussa, on tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt näiden asiakirjojen sisällöstä ja täsmentää niiden pohjana olevien tietojen luonne ja laatu. (23) Jotta varmistetaan perusasetuksen 87 artiklan mahdollisimman tehokas täytäntöönpano siltä osin kuin kyse on asiakirjojen saatavuudesta ja tilintarkastustuomioistuimen ja komission oikeuksista saada käyttöönsä kaikki menoja ja tarkastuksia koskevat tositteet, hallintoviranomaisten olisi varmistettava, että tositteita hallussaan pitävien elinten nimeä ja sijaintia koskevat tiedot ovat nopeasti saatavilla, ja kyseiset asiakirjat olisi annettava nopeasti vähimmäisluettelossa oleville henkilöille ja elimille. Samasta syystä on tarpeen säätää, mitkä tietovälineet voidaan katsoa yleisesti hyväksytyiksi kyseisten asiakirjojen tallentamista varten. Kansallisten viranomaisten olisi tästä syystä vahvistettava menettelyt, joilla varmistetaan tarvittaessa, että tallennetut asiakirjat vastaavat alkuperäisiä ja että niihin voidaan luottaa tarkastuksia tehtäessä. (24) Menojen todentamista ja maksupyyntöjen laatimista koskevien vaatimusten yhdenmukaistamiseksi olisi säädettävä kyseisten todistusten ja pyyntöjen sisällöstä ja täsmennettävä niiden pohjana olevien tietojen luonne ja laatu. Olisi vahvistettava yksityiskohtaiset menettelyt, jotka koskevat perusasetuksen 60 artiklan f alakohdan mukaista kirjanpitoa takaisinperittävistä määristä ja sellaisista määristä, jotka on palautettu johonkin toimeen tarkoitetun rahoitusosuuden täysimääräisen tai osittaisen peruuttamisen johdosta, sekä siitä komissiolle tiedottamista. (25) Jäsenvaltioiden on perusasetuksen 71 artiklan nojalla toimitettava komissiolle ennen ensimmäisen välimaksupyynnön esittämistä tai viimeistään 12 kuukauden kuluttua toimintaohjelman hyväksymisestä hallinto- ja valvontajärjestelmiä koskeva kuvaus, kertomus käyttöön otettujen järjestelmien arvioinnin tuloksista ja lausunto siitä, ovatko ne kyseisessä asetuksessa vahvistettujen hallinto- ja valvontajärjestelmiä koskevien säännösten mukaiset. Koska kyseiset asiakirjat ovat eräitä tärkeimpiä välineitä, joihin komissio yhteisön talousarvion yhteisen hallinnoinnin puitteissa nojautuu varmistuakseen siitä, että jäsenvaltiot käyttävät kyseessä olevaa rahoitustukea niiden asiaan sovellettavien säännösten ja periaatteiden mukaisesti, jotka ovat tarpeen yhteisön taloudellisten etujen suojelemiseksi, on tarpeen vahvistaa kyseisissä asiakirjoissa annettavat yksityiskohtaiset tiedot sekä perusteet arviointia ja lausuntoa varten. (26) Perusasetuksen 57 artiklassa säädetään, että tarkastamista koskevien järjestelyjen on oltava oikeassa suhteessa kyseiseen toimintaohjelmaan osoitettujen julkisten menojen kokonaismäärään. Jos toimintaohjelmaan osoitetut julkiset menot ovat vähäiset, on aiheellista antaa kyseiselle jäsenvaltiolle mahdollisuus turvautua suuremmassa määrin kansallisiin elimiin ja sääntöihin tiettyjen valvonta- ja tarkastusjärjestelyihin liittyvien tehtävien toteuttamiseksi. Komission olisi sen vuoksi täsmennettävä, mitä tarkastuksia, mitä toimien tarkastuksia ja mitä velvoitteita kansalliset elimet voivat hoitaa ja toteuttaa kansallisten sääntöjen mukaisesti. Tällaisissa tilanteissa komission olisi myös eriytettävä tavat, joilla jäsenvaltioiden on hoidettava menojen todentaminen sekä hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastus, ja asetettava edellytykset, joiden täyttyessä komissio voi rajoittaa omia tarkastuksiaan ja luottaa kansallisten laitosten antamiin takeisiin. (27) Jäsenvaltioilla on hallinto- ja valvontavelvoitteidensa osana sääntöjenvastaisuuksia koskeva raportointi- ja seurantavelvoite. Kyseisen velvoitteen noudattamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistettiin rakennepolitiikan rahoituksen epäsäännönmukaisuuksista ja aiheettomasti maksettujen summien takaisinperinnästä sekä tätä alaa koskevan tiedotusjärjestelmän perustamisesta 11 päivänä heinäkuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1681/94 ( 5 ). Selkeyden ja yksinkertaisuuden vuoksi kyseiset säännöt on aiheellista sisällyttää tähän asetukseen. (28) Olisi säädettävä, että komissio korvaa oikeudenkäyntikulut, kun se kehottaa jäsenvaltiota käynnistämään oikeudenkäynnin tai jatkamaan sitä aiheettomasti maksettujen määrien perimiseksi takaisin sääntöjenvastaisuuden jälkeen, ja että sille on annettava tiedot, joiden avulla se voi tehdä päätöksen sellaisten menetettyjen määrien korvaamisesta, joita ei saada perittyä takaisin perusasetuksen 70 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Lisäksi olisi säädettävä komission ja jäsenvaltioiden välisestä säännöllisestä yhteydenpidosta, joka koskee sääntöjenvastaisuuksia, riskianalyysien tekemistä ja kertomusten kokoamista varten annetun tiedon käyttöä sekä tietojen antamista asiaankuuluville komiteoille. (29) Jotta raportointijärjestelmästä aiheutuvaa hallinnollista taakkaa voitaisiin keventää säilyttäen kuitenkin tarvittava tietotaso, jäsenvaltioita ei pitäisi velvoittaa raportoimaan tiettyä kynnysarvoa pienempiä määriä koskevista sääntöjenvastaisuuksista, ellei komissio sitä nimenomaisesti edellytä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perusasetuksen 60 artiklan f alakohdasta suoraan johtuvia velvoitteita. (30) Tietoliikennevälineiden käyttö rahoitus- ja muiden tietojen vaihtamisessa johtaa yksinkertaistumiseen, tehokkuuden ja avoimuuden paranemiseen ja ajan säästöön. Jotta näitä etuja voitaisiin hyödyntää täysipainoisesti ja varmistaa samalla tiedonvaihdon turvallisuus, olisi otettava käyttöön yhteinen atk-järjestelmä sekä luettelo komissiota ja jäsenvaltioita yhteisesti kiinnostavista asiakirjoista. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää kunkin asiakirjan muoto ja antaa yksityiskohtainen kuvaus tällaisissa asiakirjoissa annettavista tiedoista. Samoista syistä on tarpeen täsmentää, miten tällainen atk-järjestelmä toimii, siltä osin kuin on kyse asiakirjojen tallentamisesta ja päivittämisestä vastaavan osapuolen määrittelystä. (31) Sähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/93/EY ( 6 ) mukaisesti on tarpeen edellyttää sähköisen allekirjoituksen käyttöä ottaen huomioon kalatalousrahastosta myönnettävien rahoitusosuuksien varainhoidon turvallisuus- ja luottamuksellisuustaso, tekniikan taso ja kustannus-hyötyanalyysi. (32) Yhteisen atk-järjestelmän nopean kehittämisen ja asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi sen kehittämisestä aiheutuvat kustannukset olisi rahoitettava perusasetuksen 46 artiklan 1 kohdan nojalla Euroopan yhteisöjen yleisestä talousarviosta ja kustannusten, joita koituu liitännästä kansallisiin, alueellisiin ja paikallisiin järjestelmiin, olisi oltava kelpoisia kalatalousrahaston rahoitukseen saman asetuksen 46 artiklan nojalla. (33) Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY ( 7 ) sekä yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 ( 8 ) perusteella on tämän asetuksen mukaisten tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden sekä tarkastusten osalta tarpeen säätää, että komission ja jäsenvaltioiden olisi estettävä henkilötietojen luvaton paljastaminen tai saaminen sekä täsmentää tarkoitus, jota varten komissio ja jäsenvaltiot voivat käsitellä tällaisia tietoja. (34) Kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) vesiviljelyn patologisten riskien torjumistoimiin osallistumisen edellytyksistä 13 päivänä joulukuuta 2000 annettu komission asetus (EY) N:o 2722/2000 ( 9 ), jäsenvaltioiden kalastus- ja vesiviljelyalan tuottajajärjestöille myöntämien tukien laskemista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 2 päivänä toukokuuta 2000 annettu komission asetus (EY) N:o 908/2000 ( 10 ) ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2792/1999 määritettyjen toimien täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä helmikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 366/2001 ( 11 ) olisi kumottava. (35) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan kalatalousrahastokomitean lausunnon mukaiset, sekä katsoo seuraavaa: ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:







I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1198/2006, jäljempänä ’perusasetus’, soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt seuraavien seikkojen osalta:

a) toimintaohjelmien rakenne ja toimittaminen;

b) kalastusalan toimenpiteet;

c) toimintaohjelmien arviointi;

d) tiedottaminen ja julkistaminen;

e) rahoitusjärjestelyjä koskevat välineet;

f) hallinnointi, seuranta ja valvonta;

g) sääntöjenvastaisuudet;

h) sähköinen tiedonvaihto;

i) henkilötiedot.

2 artikla

Eräitä toimintaohjelmia koskevat erityisjärjestelyt

Tämän asetuksen 28 artiklan 2 kohdassa sekä 51, 52 ja 53 artiklassa säädetään erityisjärjestelyt toimintaohjelmille, joiden tukikelpoiset kokonaismenot ovat enintään 90 miljoonaa euroa vuoden 2004 hintoina ilmaistuna.







II LUKU

TOIMINTAOHJELMIEN RAKENNE JA TOIMITTAMINEN

3 artikla

Toimintaohjelmien rakenne ja toimittaminen

1. Perusasetuksen 20 artiklassa tarkoitettu toimintaohjelman sisältö on vahvistettava tämän asetuksen liitteessä I olevan A osan mukaisesti ja rahoitussuunnitelma kyseisen liitteen B osan mukaisesti.

Toimintaohjelmaan on liitettävä perusasetuksen 48 artiklassa tarkoitettu ennakkoarviointi.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle toimintaohjelmastaan sähköinen versio, jota päivitetään kaikkien ohjelmatarkistusten jälkeen. Jäsenvaltioiden on toimitettava perusasetuksen 18 artiklassa tarkoitetut ohjelman tarkistusta koskevat pyynnöt sähköisesti tämän asetuksen 65 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle toimintaohjelman tarkistusta koskevat pyyntönsä, jotka vaikuttavat Euroopan kalatalousrahaston, jäljempänä ’kalatalousrahasto’, osuuteen kuluvana vuonna, viimeistään kyseisen vuoden 30 päivänä syyskuuta.







III LUKU

TOIMINTALINJAT







1 JAKSO

Toimintalinja 1: toimenpiteet yhteisön kalastuslaivaston mukauttamiseksi

4 artikla

Julkinen tuki kalastustoiminnan pysyvälle lopettamiselle

1. Kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen jälkeen asianomainen kalastusalus on poistettava pysyvästi yhteisön kalastuslaivastorekisteristä, ja aluskohtainen kalastuslisenssi on tarvittaessa peruutettava lopullisesti.

2. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä menetelmät perusasetuksen 23 artiklan mukaisesti myönnettyjen palkkioiden laskemiseksi.

3. Jos kalastusaluksen kalastustoiminta lopetetaan pysyvästi perusasetuksen 23 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla aluksen siirrolla, jäsenvaltioiden on mukautettava palkkion tasoa vastaavasti ottaen huomioon aluskohtaisen kalastuslisenssin markkina-arvon ja aluksen jäännösarvon kaltaiset perusteet.

4. Jos kalastusalus menetetään palkkion myöntämistä koskevan päätöksen päivämäärän ja kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen tosiasiallisen päivämäärän välisenä aikana, hallintoviranomaisen on tehtävä vakuutuskorvauksen suuruinen rahoitusoikaisu.

5 artikla

Julkinen tuki kalastustoiminnan väliaikaiselle lopettamiselle

1. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä menetelmät perusasetuksen 24 artiklan mukaisesti myönnettyjen palkkioiden laskemiseksi.

2. Perusasetuksen 24 artiklan 2 kohdassa ”kalastusalalle myönnetyllä yhteisön rahoitustuella” tarkoitetaan kalatalousrahastosta kyseisen jäsenvaltion toimintaohjelmaan myönnettyä tukea.

6 artikla

Aluksiin tehtävät investoinnit ja valikoivuus

1. Perusasetuksen 25 artiklaa sovellettaessa hallintoviranomaisen on vastattava tämän artiklan 2–5 kohdan noudattamisen arvioimisesta ja toimitettava komissiolle pyynnöstä kaikki asiaan liittyvät asiakirjat.

2. Perusasetuksen 25 artiklan mukaisesti, mainitun artiklan 6 kohdan e alakohtaa lukuun ottamatta, kalastusalusta kohden koko ohjelmakauden aikana tuettavat tukikelpoiset kokonaismenot eivät saa ylittää enimmäismäärää, joka on vahvistettu mainitun asetuksen 23 artiklan 3 kohdassa lueteltujen kaltaisten objektiivisten perusteiden nojalla ja joka sisältyy toimintaohjelmaan.

3. Konetehon 20 prosentin vähennys voidaan saavuttaa perusasetuksen 25 artiklan 4 kohdan mukaisesti alusten ryhmän avulla edellyttäen, että kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) kaikki samaan ryhmään kuuluvat alukset yksilöidään;

b) kaikki samaan ryhmään kuuluvat alukset harjoittavat toimintaa samoilla hallintoalueilla;

c) kaikki samaan ryhmään kuuluvat alukset käyttävät samoja pääasiallisia pyydyksiä, jotka luetellaan komission asetuksen (EY) N:o 1639/2001 ( 12 ) lisäyksessä III (C jakso);

d) samaan ryhmään kuuluu enintään 50 alusta.

4. Julkisen tuen avulla tehtäviä kalastuslaivaston kalastuskapasiteetin poistoja ei oteta huomioon laskettaessa konetehon 20 prosentin vähennystä, joka voidaan perusasetuksen 25 artiklan 4 kohdan mukaisesti saavuttaa alusryhmän avulla.

5. Perusasetuksen 25 artiklan 6 kohdan e alakohdan mukaista taloudellista tukea myönnetään alusten laitteisiin ja nykyaikaistamiseen ainoastaan, jos tämän avulla suojellaan saaliita ja pyydyksiä neuvoston direktiivien 79/409/ETY ( 13 ) ja 92/43/ETY ( 14 ) nojalla suojelluilta luonnonvaraisilta saalistajalajeilta.

7 artikla

Pienimuotoinen rannikkokalastus

1. Jos yksityisen rahoitusosuuden tasoa alennetaan perusasetuksen 26 artiklan 2 kohdan mukaisesti, julkisen rahoitusosuuden tasoa on korotettava vastaavasti. Kalatalousrahaston osuus kyseisestä julkisesta rahoitusosuudesta lasketaan perusasetuksen 53 artiklassa säädettyjen määrien mukaisesti.

2. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä menetelmät perusasetuksen 26 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti pienimuotoiseen rannikkokalastukseen myönnettyjen palkkioiden laskemiseksi.

3. Perusasetuksen 26 artiklan 4 kohdan b alakohdassa ’kalastustuotteilla’ tarkoitetaan pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien alusten saaliista peräisin olevia kalastustuotteita.

8 artikla

Yhteisön kalastuslaivastoa koskevien järjestelyjen sosioekonominen korvaaminen

1. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä menetelmät perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti yhteisön kalastuslaivastoa koskevia järjestelyjä varten myönnettävän sosioekonomisen korvauksen laskemiseksi.

2. Perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyihin varhaiseläkkeeseen liittyviin tukiin voidaan myöntää rahoitusta kalatalousrahastosta, vaikka ne maksettaisiin tuensaajille 31 päivän joulukuuta 2015 jälkeen, edellyttäen, että ne on talletettu tätä tarkoitusta varten suljetulle tilille ennen mainittua päivämäärää.







2 JAKSO

Toimintalinja 2: vesiviljely, sisävesikalastus sekä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostus ja kaupan pitäminen

9 artikla

Soveltamisala vesiviljelytuotannossa

Perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdan mukainen tuki voi kattaa neuvoston direktiivissä 85/337/ETY ( 15 ) säädettyjen arviointien kustannukset.

10 artikla

Vesiviljelyyn tehtäviä tuottavia investointeja koskevat toimenpiteet

1. Perusasetuksen 29 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohtaa sovellettaessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:

a) ’uudet lajit’: lajit, joiden vesiviljelytuotanto on jäsenvaltiossa vähäistä tai olematonta ja joiden markkinanäkymät ovat hyvät;

b) ’lajit, joiden markkinanäkymät ovat hyvät’: lajit, joiden osalta keskipitkän aikavälin kehitysennusteet osoittavat, että markkinoiden kysyntä ylittää todennäköisesti tarjonnan;

c) ’vesiviljelyalan tavanomaiset käytänteet’: sitovaa lainsäädäntöä noudattaen toteutettu vesiviljelytoiminta, joka voi liittyä terveyttä, eläinten terveyttä tai ympäristöä koskeviin seikkoihin;

d) ’perinteinen vesiviljelytoiminta’: perinteiset käytänteet, jotka liittyvät tietyn alueen sosiaaliseen ja kulttuuriperintöön.

2. Perusasetuksen 29 artiklassa säädetty tuki voi kattaa vesiviljelyyn käytettävät huoltoalukset. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 ( 16 ) 3 artiklan c alakohdassa määriteltyjä kalastusaluksia ei katsota vesiviljelyyn käytettäviksi huoltoaluksiksi, vaikka niitä käytettäisiin yksinomaan vesiviljelyyn.

3. Perusasetuksen 29 artiklan mukainen tuki voi kattaa laitoksissa käytävään vähittäiskauppaan liittyvät investoinnit, jos tällainen kauppa on olennainen osa vesiviljelylaitosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun asetuksen 35 artiklan 6 kohdan soveltamista.

4. Jos jäsenvaltiot hyödyntävät perusasetuksen 29 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, niiden on otettava käyttöön järjestelyt, joiden avulla vesiviljelylajeja koskevan ennakoivan markkina-analyysin tulokset annetaan hallintoviranomaisen käyttöön.

5. Perusasetuksen 29 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden osalta jäsenvaltioiden on kuvailtava toimintaohjelmassaan, miten tuki on tarkoitus kohdentaa ensisijaisesti mikroyrityksiin ja pieniin yrityksiin.

11 artikla

Vesiensuojelutoimenpiteet

1. Jos tuensaajille myönnetään tukea perusasetuksen 30 artiklan mukaisia tarkoituksia varten, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällaiset tuensaajat noudattavat vesiensuojelusitoumuksia viimeistään kolmen vuoden kuluttua toimen hyväksymispäivämäärästä ja toimen täytäntöönpanon päättyessä.

2. Perusasetuksen 30 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetty tuki koskee ainoastaan kustannuksia, jotka ovat aiheutuneet yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmään) osallistumisesta ennen kuin järjestelmä on hyväksytty kyseisen yrityksen osalta.

3. Perusasetuksen 30 artiklan 2 kohdan c alakohdassa ’luonnonmukaisella vesiviljelyllä’ tarkoitetaan vesiviljelytoimintaa, jossa tuotetaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2092/91 ( 17 ) 2 artiklan mukaista luonnonmukaista tuotantotapaa noudattaen vesiviljeltyjä lajeja, jotka on varustettu asiaa koskevilla merkinnöillä. Siihen asti, kun yhteisö vahvistaa luonnonmukaiseen vesiviljelyyn sovellettavat yksityiskohtaiset tuotantosäännöt, mukaan lukien luonnonmukaiseen tuotantoon siirtymistä koskevat säännöt, sovelletaan kansallisia sääntöjä tai niiden puuttuessa jäsenvaltioissa hyväksyttyjä tai tunnustettuja luonnonmukaiseen vesiviljelyyn sovellettavia yksityisiä tuotantoehtoja.

4. Perusasetuksen 30 artiklan 2 kohdan d alakohdassa säädettyä tukea voidaan myöntää ainoastaan Natura 2000 -alueita koskevia sellaisia erityisiä rajoituksia ja edellytyksiä varten, joita edellytetään direktiivien 79/409/ETY ja 92/43/ETY täytäntöönpanemiseksi toteutettavissa kansallisissa toimenpiteissä.

5. Perusasetuksen 30 artiklan 3 kohdassa ’tavanomaisilla hyvillä vesiviljelytavoilla’ tarkoitetaan terveyttä, eläinten terveyttä tai ympäristöä koskeviin seikkoihin liittyvän sitovan lainsäädännön noudattamista ja sellaisten tuotantomenetelmien käyttöä, joilla estetään resurssien tuhlaaminen ja vältettävissä oleva pilaantuminen.

12 artikla

Eläinten terveyttä koskevat toimenpiteet

1. Perusasetuksen 32 artiklassa säädetty tuki voi kattaa:

a) neuvoston päätöksen 90/424/ETY ( 18 ) 3 artiklassa lueteltujen vesiviljellyissä eläimissä esiintyvien eksoottisten tautien osalta direktiivin 2006/88/EY V luvun 3 jakson mukaisesti sovellettavat valvontatoimenpiteet;

b) päätöksen 90/424/ETY liitteessä lueteltujen määriteltyjen vesiviljellyissä eläimissä esiintyvien muiden kuin eksoottisten tautien osalta direktiivin 2006/88/EY 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti laaditut ja hyväksytyt hävittämisohjelmat.

2. Toimintaohjelman hallintoviranomaisen on päätettävä, myönnetäänkö ohjelmasta rahoitusta 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin valvontatoimenpiteisiin tai 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun hävittämisohjelmaan, sekä vahvistettava rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset järjestelyt ennen toimenpiteiden tai ohjelman esittämistä päätöksen 90/424/ETY säännösten mukaisesti.

3. Jos komissio ei päätöksen 90/424/ETY 24 artiklan mukaisesti hyväksy tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valvontatoimenpiteitä tai hävittämisohjelmaa, sidottu rahoitusosuus on viipymättä palautettava toimintaohjelman talousarvioon.

4. Jos komission päätöksen 90/424/ETY 24 artiklan mukaisesti hyväksymien toimen tukikelpoisten kustannusten arvo on alhaisempi kuin hallintoviranomaisen sitoma summa, jäsenvaltio voi käyttää näin vapautuneen erotuksen uudelleen toimintaohjelmassaan.

5. Perusasetuksen 32 artiklassa säädetty tuki ei voi kattaa valvontatoimia, joiden tarkoituksena on osoittaa vapaus taudista virallisesti tautivapaan aseman saamiseksi, eikä eläinlääkintäviranomaisiin liittyvien kustannusten kaltaisia kiinteitä kustannuksia.

13 artikla

Sisävesikalastus

1. Perusasetuksen 33 artiklassa ’yksinomaan sisävesillä toimivilla aluksilla’ tarkoitetaan sisävesillä toimivia kaupallista kalastusta harjoittavia aluksia, jotka eivät kuulu yhteisön kalastuslaivastorekisteriin.

2. Perusasetuksen 33 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa ja 25 artiklassa säädettyjen investointien osalta sisävesikalastuksessa toimivia alle 12 metrin pituisia aluksia, jotka eivät käytä vedettäviä pyydyksiä, voidaan tukea tuki-intensiteetillä, joka vastaa mainitun asetuksen 26 artiklassa tarkoitetuille pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittaville aluksille vahvistettua tuki-intensiteettiä.

3. Jäsenvaltioiden on toimintaohjelmissaan kuvailtava, miten ne varmistavat, että perusasetuksen 33 artiklan mukaisesti tuetut investoinnit eivät uhkaa kalastuslaivaston koon ja vastaavien kalavarojen välistä tasapainoa.

14 artikla

Jalostamiseen ja kaupan pitämiseen liittyvät investoinnit

1. Perusasetuksen 34 artiklan nojalla kalatalousrahastosta voidaan tukea dioksiinin tai muiden ihmisen terveydelle haitallisten aineiden poistamiseen kalajauhosta tai kalaöljystä tarkoitettuja investointeja, vaikka lopputuotteet olisi tarkoitettu käytettäviksi ja jalostettaviksi muuksi kuin ihmisravinnoksi.

2. Perusasetuksen 35 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden osalta jäsenvaltioiden on kuvailtava toimintaohjelmissaan, miten tuki kohdennetaan ensisijaisesti pieniin yrityksiin ja mikroyrityksiin.







3 JAKSO

Toimintalinja 3: yhteistä etua koskevat toimenpiteet

15 artikla

Kollektiiviset toimet

1. Perusasetuksen 37 artiklassa säädetty tuki ei kata koekalastukseen liittyviä kustannuksia.

2. Perusasetuksen 37 artiklan ensimmäisen kohdan n alakohdassa säädettyä tukea voidaan myöntää:

a) tuottajajärjestöjen perustamiseen, jotta neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 ( 19 ) nojalla hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen perustamista ja hallintoa voidaan sujuvoittaa 1 päivän tammikuuta 2007 jälkeen;

b) erityishyväksynnän asetuksen (EY) N:o 104/2000 12 artiklan nojalla saaneiden tuottajajärjestöjen suunnitelmien täytäntöönpanoon, jotta niiden tuotteiden laadun parantamista koskevien suunnitelmien täytäntöönpano helpottuisi;

c) tuottajajärjestöjen rakennemuutokseen, jotta niiden tehokkuutta voidaan lisätä markkinoiden tarpeiden mukaisesti.

3. Tämän artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua tukea on alennettava asteittain kolmen vuoden ajan asetuksen (EY) N:o 104/2000 12 artiklan nojalla myönnetyn erityishyväksynnän saamispäivästä alkaen.

16 artikla

Vesieläimistön ja -kasviston suojelemiseksi ja kehittämiseksi tarkoitetut toimenpiteet

1. Perusasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen kohdan a alakohdassa säädetyn tuen on koskettava kestävistä elementeistä koostuvien keinotekoisten riuttojen tai muiden rakenteiden rakentamis- ja asennustoimenpiteitä.

Tuki voi kattaa asennusta edeltävät toimet, kuten tutkimukset sekä rakenteiden komponentit, merkinannon, kuljetukset, kokoamisen ja tieteellisen seurannan.

2. Perusasetuksen 38 artiklan 2 kohdassa säädetty tuki ei voi kattaa kalojen kokoamislaitteita.

3. Perusasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen kohdan c alakohdassa säädetty tuki voi kattaa menot, jotka aiheutuvat eurooppalaiseen ekologiseen Natura 2000 -verkostoon kuuluvilla alueilla toteutetuista tarpeellisista suojelutoimenpiteistä. Tuki voi kattaa hoitosuunnitelmien, strategioiden ja järjestelmien valmistelun, infrastruktuurin, mukaan lukien poistot ja laitteet suojelualueita varten, suojelualueiden työntekijöiden koulutuksen sekä asiaa koskevat tutkimukset.

4. Perusasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen kohdan c alakohdassa säädettyä tukea ei voida käyttää menetettyjen etujen, tulonmenetysten tai työntekijöiden palkkojen korvaamiseen.

5. Perusasetuksen 38 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa ’suorilla istutuksilla’ tarkoitetaan elävien vesieliöiden siirtämistä luontoon riippumatta siitä, onko eläimet tuotettu hautomoissa vai pyydetty muualta.

17 artikla

Purkupaikat

Kun tukea myönnetään perusasetuksen 39 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädettyihin investointeihin purkupaikkojen rakenteiden uudistamiseksi ja niiden kalojen purkamisolojen parantamiseksi, joita rannikkokalastajat purkavat olemassa olevilla purkupaikoilla, jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisillä purkupaikoilla noudatetaan asiaan kuuluvia terveyssääntöjä ja toteutetaan valvontatoimenpiteitä.

18 artikla

Uusien markkinoiden etsiminen ja menekinedistämiskampanjat

1. Perusasetuksen 40 artiklan 3 kohdan a, d, e ja g alakohdassa säädettyihin menekinedistämistoimiin myönnettävä tuki voi kattaa erityisesti:

a) mainostoimistojen ja muiden menekinedistämiskampanjoiden valmisteluun ja toteutukseen osallistuvien palveluntarjoajien kustannukset;

b) ilmoitustilan oston tai vuokrauksen sekä iskulauseiden tai päällysmerkintöjen luomisen menekinedistämiskampanjojen ajaksi;

c) aineiston julkaisemisesta ja kampanjoihin vaadittavasta ulkopuolisesta henkilöstöstä aiheutuvat menot;

d) messujen ja näyttelyjen järjestämisen ja niihin osallistumisen.

2. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 ( 20 ) nojalla suojattujen tuotteiden menekinedistämiseen voidaan myöntää tukea vasta siitä päivästä alkaen, jolloin tuotteen nimi viedään kyseisen asetuksen 7 artiklassa säädettyyn rekisteriin.

19 artikla

Kokeiluhankkeet

1. Perusasetuksen 41 artiklan mukaista tukea ei voi myöntää koekalastukseen.

2. Jos tukea myönnetään perusasetuksen 41 artiklassa säädettyyn kokeiluhankkeeseen, hallintoviranomaisen on varmistettava, että kokeiluhankkeeseen liittyy asianmukainen tieteellinen seuranta ja että kyseisen asetuksen 41 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista teknisistä raporteista laaditaan asianmukainen laatuarviointi.

3. Kokeiluhankkeet eivät saa olla välittömältä luonteeltaan kaupallisia. Kaikki voitto, joka kokeiluhankkeesta saadaan sen toteutuksen aikana, on vähennettävä toimeen myönnetystä julkisesta tuesta.

4. Jos kokeiluhankkeen kokonaiskustannukset ovat yli miljoona euroa, hallintoviranomaisen on ennen hankkeen hyväksymistä vaadittava riippumattoman tieteellisen elimen tekemää arviointia.

20 artikla

Kalastusalusten muuttaminen ja muuhun käyttöön siirtäminen

Perusasetuksen 42 artiklassa säädettyä tukea voidaan myöntää kalastusaluksen muuttamiseen sen muuhun käyttöön siirtämisen jälkeen ainoastaan, jos kyseinen alus on poistettu pysyvästi kalastuslaivastorekisteristä ja aluskohtainen kalastuslisenssi on peruutettu pysyvästi.







4 JAKSO

Toimintalinja 4: kalastusalueiden kestävä kehitys

21 artikla

Tavoitteet ja toimenpiteet

Perusasetuksen 43 artiklan mukaisesti myönnettävä tuki on tarkoitettu:

a) perusasetuksen 45 artiklan 2 kohdassa ja tämän asetuksen 24 artiklassa tarkoitettujen paikallisten kehittämisstrategioiden täytäntöönpanoon perusasetuksen 43 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi kyseisen asetuksen 44 artiklan 1 kohdan a–g, i ja j alakohdassa sekä sen 44 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyjen tukikelpoisten toimenpiteiden avulla;

b) perusasetuksen 44 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitetun alueiden välisen ja kansalliset rajat ylittävän yhteistyön toteuttamiseen kalastusalueilla toimivien ryhmien välillä lähinnä edistämällä verkottumista ja levittämällä tietoa parhaista käytännöistä kyseisen asetuksen 43 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetun tavoitteen saavuttamiseksi.

22 artikla

Toimintalinjan 4 maantieteellinen soveltaminen

1. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä kalastusalueiden valintamenettelyt ja -perusteet. Jäsenvaltioiden on päätettävä, miten ne soveltavat perusasetuksen 43 artiklan 3 ja 4 kohtaa.

2. Valittujen kalastusalueiden ei tarvitse välttämättä vastata kansallisia hallinnollisia rajoja tai rakennerahastojen tavoitteiden mukaisia tukitoimenpiteitä varten vahvistettua aluejakoa.

23 artikla

Ryhmien valintamenettelyt ja -perusteet

1. Perusasetuksen 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ryhmän kokoonpanon on oltava sellainen, että se voi laatia ja panna täytäntöön kehittämisstrategian asianomaisella alueella.

Kumppanuuden asianmukaisuutta ja toimivuutta on arvioitava sen kokoonpanon sekä tehtävien ja vastuualojen jaon avoimuuden ja selkeyden perusteella.

On varmistettava, että yhteistyökumppaneilla on riittävät valmiudet tehtäviensä suorittamiseksi ja että tehokkuus ja päätöksenteko on taattu.

Kumppaneihin on myös päätöksentekotasolla kuuluttava kalastusalan edustajia sekä muiden asiaankuuluvien paikallisten sosioekonomisten alojen edustajia.

2. ’Ryhmän’ hallinnollisten valmiuksien katsotaan olevan riittävät, jos ryhmä:

a) joko valitsee kumppaneiden joukosta yhden kumppanin hallinnolliseksi johtajaksi, joka varmistaa kumppanuuden moitteettoman toiminnan; tai

b) kuuluu oikeudellisesti järjestettyyn yhteiseen rakenteeseen, jonka perussäännöissä varmistetaan kumppanuuden moitteeton toiminta.

3. Jos ryhmälle on uskottu julkisten varojen hallinnointi, sen taloudellisia valmiuksia on arvioitava:

a) edellä 2 kohdan a alakohdan tapauksessa siltä osin, miten hallinnollinen johtaja kykenee hallinnoimaan varoja;

b) edellä 2 kohdan b alakohdan tapauksessa siltä osin, miten varoja kyetään hallinnoimaan yhteisen rakenteen puitteissa.

4. Paikallisten kehittämisstrategioiden täytäntöönpanoryhmät on valittava viimeistään neljän vuoden kuluttua toimintaohjelman hyväksymispäivämäärästä. Pidempiä määräaikoja voidaan myöntää, jos hallintoviranomainen järjestää ryhmille useamman kuin yhden valintamenettelyn.

5. Toimintaohjelmassa on täsmennettävä:

a) ryhmien valintamenettelyt ja -perusteet samoin kuin niiden ryhmien lukumäärä, jotka jäsenvaltio aikoo valita; perusasetuksen 45 artiklassa ja tässä artiklassa tarkoitetut valintaperusteet muodostavat vähimmäisperusteet, joita voidaan täydentää kansallisin perustein; menettelyjen on oltava avoimia, mahdollistettava riittävät julkistamistoimet ja varmistettava tarvittaessa kilpailu paikallisia kehittämisstrategioita esittävien ryhmien välillä;

b) hallinnointijärjestelyt ja rahoitusvirtojen käyttöönottoa ja liikkeitä koskevat menettelyt tuensaajaan asti; siinä on erityisesti kuvailtava, miten ryhmät otetaan osaksi hallinto-, seuranta- ja valvontajärjestelmiä.

24 artikla

Paikallinen kehittämisstrategia

Ryhmän perusasetuksen 45 artiklan 2 kohdan mukaisesti ehdottaman paikallisen kehittämisstrategian on:

a) oltava yhtenäinen ja sen on perustuttava toimijoiden, alojen ja toimien väliseen vuorovaikutukseen sekä mentävä pelkkää toimien kokoelmaa tai alakohtaisten toimenpiteiden rinnakkainasettelua pidemmälle;

b) oltava johdonmukainen kalastusalan tarpeiden kanssa erityisesti sosioekonomisessa mielessä;

c) todistettava kestävyytensä;

d) täydennettävä muita asianomaisella alalla toteutettuja tukitoimenpiteitä.

25 artikla

Paikallisen kehittämisstrategian täytäntöönpano

1. Sen estämättä, mitä perusasetuksen 45 artiklan 2 kohdassa säädetään, ryhmän on valittava paikallisen kehittämisstrategian mukaisesti rahoitettavat toimet.

2. Jos julkisten varojen hallinnointi on uskottu ryhmän vastuulle, sen on avattava erillinen tili paikallisen kehittämisstrategian täytäntöönpanemiseksi.







5 JAKSO

Useita toimenpiteitä koskevat yhteiset säännökset

26 artikla

Toimintalinjoja 1–4 koskevat yhteiset säännökset

Kalatalousrahastosta ei rahoiteta seuraavia menoja:

a) perusasetuksen 28 artiklan 3 kohtaa, 34 artiklan 3 kohtaa, 37 artiklan ensimmäisen kohdan i alakohtaa ja 44 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa elinikäiseen oppimiseen käytettävän infrastruktuurin hankinta, jos hankintahinta ylittää 10 prosenttia kyseisen toimen tukikelpoisista kokonaismenoista;

b) se osuus liikkuvan kaluston hinnasta, joka ei liity suoraan asianomaiseen toimeen.







IV LUKU

TOIMINTAOHJELMIEN ARVIOINTI

27 artikla

Väliarvioinnit

Jäsenvaltioiden on toimitettava perusasetuksen 49 artiklassa tarkoitetut väliarvioinnit viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2011. Komissio voi päättää keskeyttää maksujen määräajan kulumisen perusasetuksen 88 artiklan mukaisesti, jos jäsenvaltio ei ole noudattanut tätä velvollisuutta.







V LUKU

TIEDOTUS JA JULKISTAMINEN

28 artikla

Tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden kuvaus toimintaohjelmassa sekä täytäntöönpanoa koskevissa vuosikertomuksissa ja loppukertomuksissa

1. Perusasetuksen 20 artiklan 1 kohdan g alakohdan v alakohtaa sovellettaessa toimintaohjelmassa on esitettävä ainakin seuraavat tiedot:

a) jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen toteuttamien, mahdollisille tuensaajille ja tuensaajille suunnattujen tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden sisältö ja niiden alustava talousarvio;

b) jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen toteuttamien, yleisölle suunnattujen tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden sisältö ja niiden alustava talousarvio;

c) tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden täytäntöönpanosta vastaavat hallintoyksiköt tai -laitokset;

d) tiedot siitä, miten tiedotus- ja julkistamistoimenpiteitä aiotaan arvioida toimintaohjelman näkyvyyden ja tunnettuuden sekä yhteisön osuuden kannalta.

2. Tämän artiklan 1 kohdan c ja d alakohtaa ei sovelleta 2 artiklassa tarkoitettujen toimintaohjelmien osalta.

3. Perusasetuksen 67 artiklassa tarkoitetuissa toimintaohjelman täytäntöönpanoa koskevassa vuosikertomuksessa ja loppukertomuksessa on ilmoitettava:

a) toteutetut tiedotus- ja julkistamistoimenpiteet;

b) tämän asetuksen 31 artiklan toisen kohdan d alakohdassa tarkoitetut tiedotus- ja julkistamistoimenpiteitä koskevat järjestelyt sekä tapauksen mukaan Internet-osoite, josta nämä tiedot löytyvät.

Perusasetuksen 67 artiklassa tarkoitetuissa täytäntöönpanoa koskevassa vuoden 2010 vuosikertomuksessa sekä täytäntöönpanoa koskevassa loppukertomuksessa on oltava luku, jossa arvioidaan tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden tuloksia toimintaohjelman näkyvyyden ja tunnettuuden sekä yhteisön osuuden kannalta, kuten tämän artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetään.

29 artikla

Mahdollisille tuensaajille suunnatut tiedotustoimenpiteet

1. Perusasetuksen 51 artiklan 2 kohdan a alakohtaa sovellettaessa hallintoviranomaisen on varmistettava, että toimintaohjelmasta tiedotetaan laajalti antaen yksityiskohtaiset tiedot kaikkien asiasta kiinnostuneiden osapuolten saataville asetettavasta kalatalousrahaston rahoitusosuudesta. Hallintoviranomaisen on lisäksi varmistettava, että tiedot, jotka koskevat yhteisön ja jäsenvaltioiden toimintaohjelman välityksellä myöntämän yhteisen tuen tarjoamia rahoitusmahdollisuuksia, levitetään mahdollisimman laajalti.

2. Hallintoviranomaisen on toimitettava mahdollisille tuensaajille selkeät ja yksityiskohtaiset tiedot ainakin seuraavista seikoista:

a) tukikelpoisuusedellytykset, jotka on täytettävä toimintaohjelmasta myönnettävän rahoituksen saamiseksi;

b) kuvaus rahoitushakemusten tarkastelumenettelyistä ja asiaan liittyvistä määräajoista;

c) rahoitettavien toimien valintaperusteet;

d) kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason yhteyshenkilöt, jotka voivat antaa tietoa toimintaohjelmasta.

3. Hallintoviranomaisen on ilmoitettava mahdollisille tuensaajille 31 artiklan toisen kohdan d alakohdassa säädetystä julkaisemisesta.

4. Hallintoviranomaisen on kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti otettava tiedotus- ja julkistamistoimenpiteisiin mukaan vähintään yksi seuraavista elimistä, jotka voivat levittää laajalti 2 kohdassa tarkoitettua tietoa:

a) kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset ja kehittämisen tukiorganisaatiot;

b) ammattialan ja ammatilliset järjestöt;

c) talouselämän edustajat ja työmarkkinaosapuolet;

d) kansalaisjärjestöt;

e) liike-elämää edustavat järjestöt;

f) Eurooppa-tiedotuskeskukset samoin kuin komission edustajat jäsenvaltioissa;

g) oppilaitokset.

30 artikla

Tuensaajille suunnatut tiedotustoimenpiteet

Hallintoviranomaisen on ilmoitettava tuensaajille, että rahoituksen hyväksyntä on samalla hyväksyntä sille, että tuensaaja lisätään 31 artiklan toisen kohdan d alakohdan mukaisesti julkaistuun tuensaajien luetteloon.

31 artikla

Yleisölle suunnattuihin tiedotus- ja julkistamistoimenpiteisiin liittyvät hallintoviranomaisen velvollisuudet

Perusasetuksen 51 artiklan 2 kohdan c alakohtaa sovellettaessa hallintoviranomaisen on varmistettava, että yleisölle suunnattavat tiedotus- ja julkistamistoimenpiteet pannaan täytäntöön ja että niillä pyritään mahdollisimman laajaan näkyvyyteen viestimissä käyttäen erilaisia viestintämuotoja ja -menetelmiä tarkoituksenmukaisella alueellisella tasolla.

Hallintoviranomaisen on vastattava vähintään seuraavien tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden organisoinnista:

a) laaja tiedotuskampanja toimintaohjelman käynnistämisestä;

b) vuosittain vähintään yksi laaja tiedotuskampanja toimintaohjelman saavutuksista;

c) EU-liputus hallintoviranomaisen toimitilojen edessä yhden viikon ajan 9. toukokuuta alkaen;

d) tuensaajia koskevan luettelon, toimien nimien ja toimiin myönnetyn julkisen rahoituksen määrän julkaiseminen sähköisesti tai muulla tavoin.

Kalatalousrahastosta tuettuihin, ammattitaidon ja koulutuksen parantamiseen tähtääviin toimiin osallistujia tai tuensaajia, joille myönnetään perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti tukea varhaiseksi poistumiseksi kalatalousalalta, mukaan lukien varhaiseläkkeelle siirtyminen, ei nimetä.

32 artikla

Yleisölle suunnattuihin tiedotus- ja julkistamistoimenpiteisiin liittyvät tuensaajien velvollisuudet

1. Perusasetuksen 51 artiklaa sovellettaessa tuensaajan on tiedotettava yleisölle kalatalousrahastosta saadusta tuesta tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden avulla.

2. Jos kalatalousrahaston yhteisrahoittaman toimen tukikelpoiset kokonaiskustannukset ovat yli 500 000 euroa ja koostuvat infrastruktuurin tai rakentamistoiminnan rahoittamisesta, tuensaajan on pystytettävä tiedotustaulu toimen täytäntöönpanon ajaksi sen toteuttamispaikalle. Jäljempänä 33 artiklassa tarkoitetuille tiedoille on varattava vähintään 25 prosenttia tiedotustaulun kokonaisalasta.

Kun toimi on saatettu päätökseen, tiedotustaulu on korvattava 3 kohdassa tarkoitetulla pysyvällä tiedotuskyltillä.

3. Jos toimen tukikelpoiset kokonaiskustannukset ovat yli 500 000 euroa ja koostuvat jonkin fyysisen esineen hankinnasta taikka infrastruktuurin tai rakentamistoiminnan rahoittamisesta, tuensaajan on pystytettävä näkyvälle paikalle suurikokoinen pysyvä tiedotuskyltti viimeistään kuuden kuukauden kuluttua toimen päätökseen saattamisen päivämäärästä.

Kyltissä on 33 artiklassa tarkoitettujen tietojen lisäksi ilmoitettava toimen tyyppi ja nimi. Mainitussa artiklassa tarkoitetuille tiedoille on varattava vähintään 25 prosenttia kyltin kokonaisalasta.

Tiedotuskyltti on pystytettävä myös perusasetuksessa säädetystä toimintalinjasta 4 rahoitettavien ryhmien toimitiloihin.

4. Tuensaajan on tarvittaessa varmistettava, että kalatalousrahaston yhteisrahoittamaan toimeen osallistujille on tiedotettu kyseisestä rahoituksesta.

Tuensaajan on laadittava selkeä tiedonanto siitä, että täytäntöönpantava toimi on valittu kalatalousrahaston yhteisrahoittaman toimintaohjelman mukaisesti.

Kaikissa tällaista toimea koskevissa asiakirjoissa, mukaan lukien osallistumistodistukset ja muut todistukset, on mainittava, että toimintaohjelma on kalatalousrahaston yhteisrahoittama.

33 artikla

Toimea koskevien tiedotus- ja julkistamistoimenpiteiden tekniset ominaisuudet

1. Kaikissa tuensaajille, mahdollisille tuensaajille ja suurelle yleisölle suunnatuissa tiedotus- ja julkistamistoimenpiteissä on oltava seuraavat tiedot:

a) liitteessä II vahvistettujen graafisten tietojen mukainen Euroopan unionin tunnus ja viittaus Euroopan unioniin;

b) viittaus kalatalousrahastoon: ”Euroopan kalatalousrahasto”;

c) hallintoviranomaisen valitsema lause, jossa korostetaan yhteisön tukitoimesta saatavaa lisäarvoa, ja mieluiten: ”EU investoi kestävään kalastukseen”.

2. Mitä 1 kohdan b ja c alakohdassa säädetään, ei sovelleta pienimuotoiseen menekinedistämiseen.







VI LUKU

RAHOITUSJÄRJESTELYJÄ KOSKEVAT VÄLINEET

34 artikla

Kaikkiin rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin sovellettavat yleiset säännökset

1. Perusasetuksen 55 artiklan 8 kohdan nojalla kalatalousrahastosta voidaan yhteisrahoittaa toimintaohjelman osana sellaiseen toimeen liittyviä menoja, johon sisältyy määrärahoja, joilla tuetaan ensisijaisesti pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille), mukaan lukien mikroyritykset, sellaisina kuin ne määritellään 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaen komission suosituksessa 2003/361/EY ( 21 ), tarkoitettuja rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä, kuten riskipääoma-, takuu- ja lainarahastoja, mukaan lukien holdingrahastojen avulla järjestetyt toimet.

Rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden on oltava muodoltaan sellaisia, että ne johtavat takaisinmaksettaviin investointeihin ja/tai tarjoavat takuut takaisinmaksettaville investoinneille. Niihin sovelletaan 35, 36 ja 37 artiklassa vahvistettuja vaatimuksia.

2. Rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin liittyvän menoilmoituksen on sisällettävä tällaisten välineiden perustamisesta tai niihin osallistumisesta maksetut kokonaismenot. Toimintaohjelmaa osittain tai lopullisesti päätettäessä tukikelpoisiksi menoiksi katsotaan kuitenkin kustakin 1 kohdassa tarkoitetusta rahoitusjärjestelyjä koskevasta välineestä yrityksiin suunnattuihin investointeihin suoritettujen maksujen tai tarjottujen takuiden, myös takuurahastoista takuina sidottujen määrien ja tukikelpoisten hoitokustannusten kokonaismäärä. Vastaava menoilmoitus on oikaistava tämän mukaisesti.

3. Toimintaohjelmasta rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin suoritetuista maksuista saadut korkotulot on käytettävä pienten ja keskisuurten yritysten, mukaan lukien mikroyritykset, rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden rahoittamiseen.

4. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on käytettävä pienten ja keskisuurten yritysten, mukaan lukien mikroyritykset, hyväksi varat, jotka palautetaan toimeen rahoitusjärjestelyjä koskevista välineistä tehdyistä investoinneista tai jotka jäävät yli, kun kaikki takaussitoumukset on hoidettu.

35 artikla

Kaikkiin rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin sovellettavat vaatimukset

1. Kun kalatalousrahastosta rahoitetaan toimia, jotka käsittävät rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä, myös holdingrahastojen kautta järjestettyjä, yhteisrahoitukseen osallistuvien kumppaneiden tai osakkaiden tai heidän asianmukaisesti valtuuttamansa edustajan on toimitettava liiketoimintasuunnitelma.

Jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on arvioitava kyseinen liiketoimintasuunnitelma ja seurattava sen toteuttamista tai vastattava muiden suoritettavaksi uskomastaan arvioinnista ja liiketoimintasuunnitelman toteuttamisen seurannasta. Rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden avulla toteutettujen investointien taloudellisen kannattavuuden arvioinnissa on otettava huomioon kaikki kyseisten yritysten tulolähteet.

2. Edellä 1 kohdassa säädetyssä toimintasuunnitelmassa on ilmoitettava vähintään seuraavat seikat:

a) yritysten kohdemarkkinat sekä niiden rahoittamiseen liittyvät kriteerit ja ehdot;

b) rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen toimintamäärärahat;

c) rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen omistajuus;

d) yhteisrahoitukseen osallistuvat kumppanit tai osakkaat;

e) rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen liittyvät säännöt;

f) johdon ammattimaisuutta, pätevyyttä ja riippumattomuutta koskevat määräykset;

g) kalatalousrahaston rahoitusosuuden aiheellisuus ja käyttötarkoitus;

h) rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen liittyvät menettelytavat, jotka koskevat vetäytymisiä yritysinvestoinneista;

i) rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen lakkauttamista koskevat säännökset, mukaan lukien niiden resurssien uudelleen käyttäminen, jotka on palautettu rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen investoinneista tai jotka ovat jääneet jäljelle, kun kaikki takaussitoumukset on hoidettu, ja joiden voidaan katsoa johtuvan toimintaohjelman rahoitusosuudesta.

3. Rahoitusjärjestelyjä koskevat välineet, mukaan lukien holdingrahastot, on perustettava riippumattomien oikeudellisten yksikköjen, joita ohjataan yhteisrahoitukseen osallistuvien kumppanien tai osakkaiden välisillä sopimuksilla, taikka rahoituslaitoksen erillisen rahoitusrakenteen muotoon.

Jos rahoituslaitoksessa perustetaan rahoitusjärjestelyä koskeva väline, se on perustettava rahoituslaitoksen erillisen rahoitusyksikön muotoon, johon sovelletaan erityisiä täytäntöönpanosääntöjä, joissa määrätään erityisesti, että pidetään erillisiä tilejä, joiden avulla uudet varat, jotka on sijoitettu rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen, mukaan lukien toimintaohjelmasta peräisin olevat varat, pidetään erillään niistä, jotka olivat alun perin laitoksen käytössä.

Komissio ei ryhdy rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen yhteisrahoitukseen osallistuvaksi kumppaniksi tai osakkaaksi.

4. Ellei korkeampi prosenttiosuus osoittaudu tarpeelliseksi tarjouskilpailun jälkeen, hallintokustannukset eivät saa ylittää tukikauden aikana vuosittain keskimäärin yhtään seuraavista enimmäismääristä:

a) kahta prosenttia toimintaohjelmasta holdingrahastoihin myönnetystä pääomasta taikka toimintaohjelmasta tai holdingrahastosta takuurahastoihin myönnetystä pääomasta;

b) kaikissa muissa tapauksissa kolmea prosenttia toimintaohjelmasta tai holdingrahastosta rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen myönnetystä pääomasta, lukuun ottamatta mikroyrityksille suunnattuja mikroluottovälineitä;

c) neljää prosenttia toimintaohjelmasta tai holdingrahastosta mikroyrityksille suunnattuihin mikroluottovälineisiin myönnetystä pääomasta.

5. Ehdot, jotka koskevat toimintaohjelmista rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin maksettavia rahoitusosuuksia, on määriteltävä rahoitussopimuksessa, jonka rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen asianmukaisesti valtuutettu edustaja sekä jäsenvaltio tai hallintoviranomainen tekevät keskenään.

6. Edellä 5 kohdassa tarkoitetussa rahoitussopimuksessa on annettava ainakin seuraavat tiedot:

a) investointistrategia ja -suunnittelu;

b) täytäntöönpanon seuranta asiaan sovellettavien sääntöjen mukaisesti;

c) menettelytavat, jotka koskevat toimintaohjelman rahoitusosuuden vetämistä pois rahoitusjärjestelyjä koskevasta välineestä;

d) rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen lakkauttamista koskevat säännökset, mukaan lukien niiden resurssien uudelleen käyttäminen, jotka on palautettu rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen investoinneista tai jotka ovat jääneet jäljelle, kun kaikki takaussitoumukset on hoidettu, ja joiden voidaan katsoa johtuvan toimintaohjelman rahoitusosuudesta.

7. Hallintoviranomaisen on toteutettava varotoimenpiteitä ehkäistäkseen mahdollisimman tehokkaasti kilpailun vääristymistä riskipääoma- tai lainamarkkinoilla. Pääomasijoitusten ja osakkuuslainojen tuotto, hallintokustannusten ja suoritukseen kytkettyjen kannusteiden pro rata -osuudella vähennettynä, voidaan osoittaa suosivasti sijoittajille, jotka toimivat normaalin markkinatalouden investointiperiaatteen mukaisesti, aina rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen liittyvissä säännöissä määritettyyn korvaustasoon saakka, minkä jälkeen se kohdennetaan suhteellisesti kaikille yhteisrahoitukseen osallistuville kumppaneille tai osakkaille.

36 artikla

Holdingrahastoihin sovellettavat erityisvaatimukset

1. Kun kalatalousrahastosta rahoitetaan rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä, jotka on organisoitu holdingrahastojen kautta eli käyttäen rahastoja, joiden varoja on tarkoitus sijoittaa useisiin riskipääoma-, laina- ja takuurahastoihin, jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on toteutettava rahoitus soveltamalla yhtä tai useampaa seuraavista menettelytavoista:

a) tekemällä julkisia hankintoja koskeva sopimus noudattaen julkisia hankintoja koskevaa voimassa olevaa lainsäädäntöä;

b) muissa tapauksissa, kun sopimus ei ole julkisia hankintoja koskevassa lainsäädännössä tarkoitettu julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus, myöntämällä tukea, joka määritellään tässä yhteydessä lahjoituksen muodossa annettavana suorana rahoitusosuutena i) Euroopan investointipankille tai Euroopan investointirahastolle; tai ii) rahoituslaitokselle ilman tarjouspyyntöä, jos tämä tapahtuu sellaisen kansallisen lain nojalla, joka on perustamissopimuksen mukainen.

2. Kun kalatalousrahastosta myönnetään rahoitusta holdingrahastojen kautta organisoituihin rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin, jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on tehtävä holdingrahaston kanssa rahoitussopimus, jossa vahvistetaan rahoitusjärjestelyt ja -tavoitteet.

Rahoitussopimuksessa on tarvittaessa otettava huomioon tällaisten välineiden pk-yrityksille suuntautuvan tarjonnan ja niitä koskevan pk-yritysten kysynnän välisiä eroja koskevan arvioinnin päätelmät.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetussa rahoitussopimuksessa on erityisesti määrättävä:

a) ehdoista, jotka koskevat toimintaohjelmasta holdingrahastoon myönnettävää rahoitusosuutta;

b) rahoituksen välittäjille osoitettavasta kiinnostuksenilmaisupyynnöstä;

c) rahoituksen välittäjiä koskevasta arviosta ja niiden valinnasta ja hyväksymisestä;

d) investointipolitiikan laatimisesta ja seurannasta, johon on kuuluttava vähintään kohdeyritysten ja tuettavien rahoitusjärjestelytuotteiden ilmoittaminen;

e) holdingrahaston raportoinnista jäsenvaltioille tai hallintoviranomaiselle;

f) investointien täytäntöönpanon seurannasta asiaan sovellettavien sääntöjen mukaisesti;

g) tarkastusvaatimuksista;

h) menettelytavasta, joka koskee holdingrahaston vetämistä pois riskipääomasijoitusrahastoista, takuurahastoista tai lainarahastoista;

i) holdingrahaston lakkauttamista koskevista säännöksistä, mukaan lukien niiden resurssien uudelleen käyttäminen, jotka on palautettu rahoitusjärjestelyjä koskevaan välineeseen tehdyistä investoinneista tai jotka ovat jääneet jäljelle, kun kaikki takaussitoumukset on hoidettu, ja joiden voidaan katsoa johtuvan toimintaohjelman rahoitusosuudesta.

4. Ehdot, jotka koskevat toimintaohjelmilla tuetuista holdingrahastoista riskipääomarahastoihin, takuurahastoihin tai lainarahastoihin maksettavia rahoitusosuuksia, määritellään rahoitussopimuksessa, jonka riskipääomarahasto, takuurahasto tai lainarahasto tekee holdingrahaston kanssa. Rahoitussopimuksen on sisällettävä ainakin 35 artiklan 6 kohdassa luetellut seikat.

37 artikla

Riskipääoma-, laina- ja takuurahastoihin sovellettavat erityisvaatimukset

Muut rahoitusjärjestelyjä koskevat välineet kuin holdingrahastot investoivat yrityksiin, erityisesti pk-yrityksiin. Kyseisiä investointeja voidaan tehdä vain tällaisten yritysten perustamisvaiheessa, varhaisvaiheissa, mukaan lukien siemenpääoma, tai laajentumisvaiheessa sekä ainoastaan toimintoihin, joiden rahoitusjärjestelyjä koskevan välineen johtajat katsovat olevan taloudellisesti elinkelpoisia.







VII LUKU

HALLINNOINTI, SEURANTA JA VALVONTA







1 JAKSO

Yleiset säännökset

38 artikla

Välittävät elimet

1. Jos välittävä elin hoitaa yhtä tai useampaa hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen tehtävää, asiaan kuuluvat järjestelyt on laadittava muodollisesti kirjalliseen muotoon.

2. Välittävään elimeen on sovellettava tässä asetuksessa annettuja hallintoviranomaista ja todentamisviranomaista koskevia säännöksiä.

39 artikla

Hallintoviranomainen

1. Perusasetuksen 59 artiklan a alakohdan mukaiseen toimien valintaan ja hyväksymiseen liittyvistä syistä hallintoviranomaisen on varmistettava, että tuensaajille tiedotetaan erityisistä ehdoista, jotka koskevat osana toimea toimitettavia tuotteita tai suoritettavia palveluja, rahoitussuunnitelmaa, toteuttamiselle asetettua aikarajoitusta sekä säilytettäviä ja välitettäviä taloudellisia ja muita tietoja. Sen on ennen hyväksymispäätöksen tekemistä varmistettava, että tuensaajalla on valmiudet täyttää nämä velvollisuudet.

2. Tarkastusten, jotka hallintoviranomaisen on tehtävä perusasetuksen 59 artiklan b alakohdan mukaisesti, on koskettava tapauksen mukaan toimien hallinnollisia, taloudellisia, teknisiä ja fyysisiä näkökohtia.

Tarkastuksilla on varmistettava, että ilmoitetut menot ovat todellisia, tuotteet tai palvelut on toimitettu hyväksymispäätöksen mukaisesti, tuensaajan tekemät korvaushakemukset ovat asianmukaisia ja että menot ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia. Niihin on kuuluttava menettelyjä, joilla vältetään menojen kaksinkertainen rahoitus muiden yhteisön tai kansallisten järjestelmien sekä muiden ohjelmakausien kanssa.

Tarkastusten on sisällettävä seuraavat menettelyt:

a) kullekin tuensaajan esittämälle korvaushakemukselle tehtävät hallinnolliset tarkastukset;

b) yksittäisten toimien paikalla tehtävät tarkastukset.

3. Jos 2 kohdan b alakohdan mukaista toimintaohjelmaa koskevia, paikalla tehtäviä tarkastuksia suoritetaan otannan pohjalta, hallintoviranomaisen on pidettävä kirjaa, jossa kuvataan ja perustellaan otantamenetelmä ja määritellään tarkastukseen valitut toimet tai maksut.

Hallintoviranomaisen on määriteltävä otoksen koko, jonka avulla voidaan saada kohtuullinen varmuus sen taustalla olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta ottaen huomioon hallintoviranomaisen kyseisen tuensaaja- ja toimityypin osalta määrittelemä riskitaso.

Hallintoviranomaisen on tarkistettava otantamenetelmää vuosittain.

4. Hallintoviranomaisen on vahvistettava 2 kohdan mukaisesti tehtäville tarkastuksille kirjalliset vaatimukset ja menettelyt sekä pidettävä kustakin tarkastuksesta kirjaa, jossa mainitaan tehty työ, tarkastuspäivä ja -tulokset sekä mahdollisesti havaittujen sääntöjenvastaisuuksien suhteen toteutetut toimenpiteet.

5. Jos hallintoviranomainen on myös toimintaohjelman mukainen tuensaaja, tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuilla tarkastusjärjestelyillä on varmistettava tehtävien riittävä erottaminen perusasetuksen 57 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.

40 artikla

Toimia koskevat komissiolle pyynnöstä toimitettavat tiedot

1. Perusasetuksen 59 artiklan c alakohdassa tarkoitettujen toimia koskevan kirjanpitoaineiston ja täytäntöönpanoa koskevien tietojen on sisällettävä vähintään tämän asetuksen liitteessä III vahvistetut tiedot. Nämä tiedot on tarvittaessa eriteltävä tuensaajien iän ja sukupuolen perusteella.

2. Hallinto-, todentamis- ja tarkastusviranomaisilla sekä perusasetuksen 61 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilla elimillä on oltava pääsy tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin.

3. Jäsenvaltioiden on komission kirjallisesta pyynnöstä toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjatarkastusten ja paikalla suoritettavien tarkastusten tekemistä varten tarvittavat tiedot viidentoista työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta tai muussa sovitussa ajassa. Komissio voi pyytää 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja toimien, toimenpiteiden, toimintalinjojen tai toimintaohjelmien tasolla.

▼M1

4. Kaikki perusasetuksen 60 artiklan f alakohdan mukaisesti pidetyssä kirjanpitoaineistossa olevat summat, jotka liittyvät komissiolle 55 artiklan mukaisesti ilmoitettuihin sääntöjenvastaisuuksiin, on yksilöitävä kyseiselle sääntöjenvastaisuudelle annetulla viitenumerolla tai jollakin muulla sopivalla menetelmällä.

▼B

41 artikla

Kirjausketju

Perusasetuksen 59 artiklan f alakohtaa sovellettaessa kirjausketju katsotaan asianmukaiseksi, kun se täyttää seuraavat vaatimukset:

a) sen avulla voidaan tarkistaa, että komissiolle ilmoitetut menojen todennetut kokonaismäärät vastaavat yksityiskohtaista kirjanpitoaineistoa sekä todentamis- ja hallintoviranomaisten, välittävien elinten ja tuensaajien hallussa olevia, toimintaohjelman mukaisesti yhteisrahoitettuja toimia koskevia tositteita;

b) se mahdollistaa tuensaajalle maksetun julkisen rahoitusosuuden tarkastamisen;

c) se mahdollistaa toimintaohjelman seurantakomitean laatimien valintaperusteiden soveltamisen tarkastamisen;

d) se sisältää jokaisen toimen osalta tapauksen mukaan tekniset eritelmät ja rahoitussuunnitelman, tuen hyväksymistä koskevat asiakirjat, julkisiin hankintamenettelyihin liittyvät asiakirjat, seurantakertomukset sekä tehtyjä tarkistuksia ja tarkastuksia koskevat kertomukset.

42 artikla

Toimien tarkastukset

1. Perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tarkastukset on tehtävä kunkin 12 kuukauden jakson osalta 1 päivästä heinäkuuta 2008 alkaen tekemällä otanta toimista, jotka valitaan tarkastusviranomaisen vahvistamalla tai hyväksymällä menetelmällä tämän asetuksen 43 artiklan mukaisesti.

Tarkastukset on tehtävä paikalla tuensaajan hallussa olevien asiakirjojen ja aineiston pohjalta.

2. Tarkastuksissa on varmistettava, että seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) toimi täyttää toimintaohjelman valintaperusteet, se on pantu täytäntöön hyväksyntäpäätöksen mukaisesti ja se täyttää kaikki siihen sovellettavat ehdot, jotka koskevat sen toimintaa ja käyttöä tai saavutettavia tavoitteita;

b) ilmoitetut menot vastaavat tuensaajan hallussa olevaa kirjanpitoaineistoa ja tositteita;

c) tuensaajan ilmoittamat menot ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia;

d) julkinen tuki on maksettu tuensaajalle perusasetuksen 80 artiklan mukaisesti.

3. Jos havaitut ongelmat ovat luonteeltaan järjestelmää koskevia ja aiheuttavat siksi saman toimintaohjelman muita toimia koskevan riskin, tarkastusviranomaisen on varmistettava, että tällaisten ongelmien laajuuden määrittämiseksi suoritetaan lisätutkimuksia, mukaan lukien ylimääräiset tarkastukset. Vastuuviranomaisten on toteutettava tarvittavat ennalta ehkäisevät ja korjaavat toimenpiteet.

4. Vain menot, jotka kuuluvat 1 kohdan mukaisesti tarkastuksen soveltamisalaan, lasketaan mukaan tarkastettujen menojen määrään laadittaessa liitteessä VI olevan A osan 9 kohdan ja liitteessä VII olevan A osan 9 kohdan taulukoiden mukaista ilmoitusta.

43 artikla

Otanta

1. Kullakin 12 kuukauden jaksolla tarkastettavien toimien otoksen on ensisijaisesti perustuttava 2, 3 ja 4 kohdassa vahvistettuun tilastolliseen satunnaisotantamenetelmään. Muita toimia voidaan valita täydentäväksi otokseksi 5 ja 6 kohdan mukaisesti.

2. Menetelmässä, jota käytetään otoksen valitsemiseksi ja tuloksiin perustuvien päätelmien tekemiseksi, on otettava huomioon kansainvälisesti hyväksytyt tarkastusstandardit, ja se on dokumentoitava. Tarkastusviranomaisen on menojen määrä, toimien lukumäärä ja laji sekä muut asiaan kuuluvat seikat huomioon ottaen määriteltävä asianmukainen tilastollinen otantamenetelmä, jota sovelletaan. Otosta koskevat tekniset parametrit on määriteltävä liitteen IV mukaisesti.

3. Kullakin 12 kuukauden jaksolla tarkastettava otos on valittava toimista, joita koskevat menot on toimintaohjelman osalta ilmoitettu komissiolle sitä vuotta edeltävän vuoden aikana, jona perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohdassa säädetty vuotuinen tarkastuskertomus toimitetaan komissiolle. Tarkastusviranomainen voi päättää koota ensimmäisten 12 kuukauden jakson osalta toimet, joiden menot on ilmoitettu komissiolle vuosina 2007 ja 2008, ryhmäksi, jonka perusteella se valitsee tarkastettavat toimet.

4. Tarkastusviranomaisen on tehtävä johtopäätöksensä niiden tarkastusten tulosten perusteella, jotka koskevat komissiolle 3 kohdassa tarkoitetulla jaksolla ilmoitettuja menoja, ja esitettävä ne komissiolle vuotuisessa tarkastuskertomuksessa. Toimintaohjelmissa, joiden osalta ennakoitu virheiden määrä on olennaisuustasoa korkeampi, tarkastusviranomaisen on arvioitava virheiden määrän suuruutta ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joihin kuuluu vuotuisessa tarkastuskertomuksessa esitettävien suositusten antaminen.

5. Tarkastusviranomaisen on tarkasteltava säännöllisesti satunnaisotoksen kattavuutta ottaen erityisesti huomioon tarve saada riittävä varmuus toimintaohjelmaa osittain tai lopullisesti päätettäessä annettavia ilmoituksia koskevien tarkastusten oikeellisuudesta. Viranomaisen on ammatillisen arviointikykynsä pohjalta päätettävä, onko tarpeen tarkastaa täydentävä otos lisätoimia, jotta havaitut erityiset riskitekijät voitaisiin ottaa huomioon ja varmistaa ohjelman osalta erityyppisten toimien, tuensaajien, välittävien elinten ja toimintalinjojen riittävä kattavuus.

6. Tarkastusviranomaisen on tehtävä johtopäätöksensä täydentävän otoksen tarkastuksista saatujen tulosten perusteella ja esitettävä ne komissiolle vuotuisessa tarkastuskertomuksessa. Jos havaittujen sääntöjenvastaisuuksien määrä on suuri tai jos on havaittu järjestelmällisiä sääntöjenvastaisuuksia, tarkastusviranomaisen on arvioitava niiden merkitystä ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joihin kuuluu vuotuisessa tarkastuskertomuksessa esitettävien suositusten antaminen. Täydentävän otoksen tarkastusten tulokset on analysoitava erillään satunnaisotoksen tarkastusten tuloksista. Erityisesti on huomattava, että täydentävässä otoksessa havaittuja sääntöjenvastaisuuksia ei oteta huomioon satunnaisotoksen virheiden määrää laskettaessa.

44 artikla

Tarkastusviranomaisen esittämät asiakirjat

1. Perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu tarkastusstrategia on laadittava tämän asetuksen liitteessä V esitetyn mallin mukaisesti. Sitä on päivitettävä ja tarkistettava vuosittain sekä tarvittaessa myös vuoden mittaan.

2. Perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen vuotuisen tarkastuskertomuksen ja lausunnon on toimintaohjelmaa koskevan tarkastusstrategian mukaisesti perustuttava kyseisen asetuksen 61 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti tehtyihin järjestelmätarkastuksiin ja toimien tarkastuksiin, ja ne on laadittava tämän asetuksen liitteessä VI esitettyjen mallien mukaisesti.

3. Perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitetun päättämistä koskevan ilmoituksen on perustuttava kaikkiin tarkastusviranomaisen tarkastusstrategian mukaisesti tekemiin tai sen vastuulla tehtyihin tarkastuksiin. Päättämistä koskeva ilmoitus ja lopullinen tarkastuskertomus on laadittava tämän asetuksen liitteessä VII olevan mallin mukaisesti.

4. Jos tutkimuksen laajuuteen liittyy rajoitus tai jos havaittujen sääntöjenvastaisten menojen määrän perusteella perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuun vuotuiseen lausuntoon tai kyseisen asetuksen 61 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettuun päättämistä koskevaan ilmoitukseen ei ole mahdollista antaa varauksetonta lausuntoa, tarkastusviranomaisen on ilmoitettava syyt ja arvioitava ongelman laajuus ja sen taloudellinen vaikutus.

5. Toimintaohjelman osittaisen päättämisen yhteydessä tarkastusviranomaisen on laadittava perusasetuksen 85 artiklassa tarkoitetun menoilmoituksen kattamien maksujen laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta koskeva ilmoitus tämän asetuksen liitteessä VIII olevan mallin mukaisesti ja toimitettava se yhdessä perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohdassa tarkoitetun lausunnon kanssa.

45 artikla

Asiakirjojen saatavuus

1. Perusasetuksen 87 artiklaa sovellettaessa hallintoviranomaisen on varmistettava, että menoihin ja tarkastuksiin liittyviä tositteita hallussaan pitävistä elimistä ja niiden sijainnista on saatavilla tietue, joka sisältää kaikki riittävää kirjausketjua varten tarvittavat asiakirjat.

2. Hallintoviranomaisen on varmistettava, että tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ovat saatavilla sellaisten henkilöiden ja elinten tekemää valvontaa varten ja että otteet tai kopiot niistä toimitetaan sellaisille henkilöille ja elimille, jotka ovat tähän valtuutettuja, mukaan lukien ainakin hallintoviranomaisen, todentamisviranomaisen, välittävien elinten ja tarkastusviranomaisen valtuutettu henkilökunta ja perusasetuksen 61 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut elimet sekä yhteisön valtuutetut virkamiehet ja heidän valtuutetut edustajansa.

3. Hallintoviranomaisen on säilytettävä arviointi- ja ilmoitustarkoituksiin tarvittavat tiedot, myös 40 artiklassa tarkoitetut tiedot, jotka liittyvät perusasetuksen 87 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin toimiin, koko siltä kaudelta, johon viitataan mainitun artiklan 1 kohdan a alakohdassa.

4. Perusasetuksen 87 artiklassa tarkoitetuiksi yleisesti hyväksytyiksi tietovälineiksi on katsottava ainakin seuraavat:

a) valokopiot alkuperäisistä asiakirjoista;

b) mikrofilmit alkuperäisistä asiakirjoista;

c) sähköiset versiot alkuperäisistä asiakirjoista;

d) yksinomaan sähköisessä muodossa olevat asiakirjat.

5. Kansallisten viranomaisten on määritettävä menettely, jolla yleisesti hyväksytyillä tietovälineillä säilytettyjen asiakirjojen varmistetaan vastaavan alkuperäisiä asiakirjoja, ja menettelyllä on varmistettava, että säilytetyt versiot vastaavat kansallisten lakien vaatimuksia ja että niihin voidaan luottaa tarkastuksia tehtäessä.

6. Jos asiakirjat ovat olemassa vain sähköisessä muodossa, käytettyjen tietokonejärjestelmien on täytettävä hyväksytyt turvallisuusvaatimukset, joilla varmistetaan, että säilytetyt asiakirjat vastaavat kansallisten lakien vaatimuksia ja että niihin voidaan luottaa tarkastuksia tehtäessä.

46 artikla

Todentamisviranomaisen toimittamat asiakirjat

1. Perusasetuksen 60 artiklan a alakohdassa tarkoitetut todennetut menoilmoitukset ja maksupyynnöt on laadittava tämän asetuksen liitteessä IX olevaa mallia noudattaen ja toimitettava komissiolle.

Todentamisviranomaisen on toimitettava joka vuosi 31 päivään maaliskuuta mennessä komissiolle liitteessä X olevan mallin mukainen ilmoitus, jossa määritellään toimintaohjelman kunkin toimintalinjan osalta:

◄

a) määrät, jotka on palautettu edellisen vuoden aikana toimitetuista menoilmoituksista johonkin toimeen tarkoitetun julkisen rahoitusosuuden täysimääräisen tai osittaisen peruuttamisen johdosta;

▼M1

b) takaisinperityt määrät, jotka on vähennetty kyseisistä menoilmoituksista edeltävän vuoden aikana;

▼B

c) ilmoitus edellisen vuoden joulukuun 31 päivänä takaisinperittävistä määristä, jotka on luokiteltu perintämääräyksen antamisvuoden mukaan;

▼M1

d) luettelo määristä, joiden osalta edeltävän vuoden aikana todettiin, ettei niitä voida periä takaisin, tai joita ei odoteta saatavan perittyä takaisin, perintämääräyksen antamisvuoden mukaan jaoteltuina.

Ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohdan soveltamiseksi on kunkin toimintalinjan osalta toimitettava kokonaissummat, jotka liittyvät komissiolle 55 artiklan mukaisesti ilmoitettuihin sääntöjenvastaisuuksiin.

Ensimmäisen alakohdan d alakohdan soveltamiseksi on kaikki komissiolle 55 artiklan mukaisesti ilmoitettuihin sääntöjenvastaisuuksiin liittyvät määrät yksilöitävä kyseisen sääntöjenvastaisuuden viitenumerolla tai jollakin muulla sopivalla menetelmällä.

2 a. Todentamisviranomaisen on ilmoitettava kunkin 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetun määrän osalta, pyytääkö se yhteisön osuuden kattamista Euroopan unionin yleisestä talousarviosta.

Yhteisön osuus katetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta, jos komissio ei yhden vuoden kuluessa lausunnon toimituspäivästä tee mitään seuraavista:

a) pyydä tietoja perusasetuksen 70 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi;

b) ilmoita jäsenvaltiolle kirjallisesti aikomuksestaan panna vireille kyseistä määrää koskeva tutkimus;

c) pyydä jäsenvaltiota jatkamaan takaisinperintämenettelyä.

Yhden vuoden määräaikaa ei sovelleta, jos kyseessä on petosepäily tai todettu petos.

2 b. Jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa valuuttanaan 2 kohdassa tarkoitetun lausunnon toimituspäivään mennessä, on muunnettava kansallisena valuuttana olevat määrät euroiksi käyttämällä perusasetuksen 95 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vaihtokurssia. Jos määrät liittyvät sellaisiin menoihin, jotka ovat olleet yli yhden kuukauden ajan merkittyinä todentamisviranomaisen tileille, voidaan käyttää sen kuukauden vaihtokurssia, jonka aikana menot on viimeksi merkitty.

▼B

3. Toimintaohjelman osittaista päättämistä varten todentamisviranomaisen on toimitettava komissiolle perusasetuksen 85 artiklassa tarkoitettu menoilmoitus tämän asetuksen liitteessä XI esitetyssä muodossa.

47 artikla

Hallinto- ja valvontajärjestelmien kuvaus

Perusasetuksen 71 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimintaohjelmaa koskevien hallinto- ja valvontajärjestelmien kuvauksen on sisällettävä kyseisen asetuksen 57 artiklassa tarkoitettuja seikkoja koskevat tiedot sekä tämän asetuksen 48 ja 49 artiklassa vahvistetut tiedot.

Tiedot on toimitettava tämän asetuksen liitteessä XII olevassa A osassa esitetyn mallin mukaisesti.

48 artikla

Hallintoviranomaista, todentamisviranomaista ja välittäviä elimiä koskevat tiedot

Jäsenvaltion on hallintoviranomaisen, todentamisviranomaisen ja kunkin välittävän elimen osalta toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:

a) kuvaus niille annetuista tehtävistä;

b) niistä jokaisen organisaatiokaavio, kuvaus tehtävien jaosta niiden eri osastojen välillä tai sisällä sekä virkojen suuntaa-antava määrä;

c) toimien valinta- ja hyväksyntämenettelyt;

d) menettelyt, joilla tuensaajien korvaushakemukset otetaan vastaan, tarkastetaan ja todetaan päteviksi, ja erityisesti 39 artiklassa vahvistetut tarkastussäännöt ja -menettelyt, sekä menettelyt, joilla maksut tuensaajille hyväksytään, suoritetaan ja merkitään kirjanpitoon;

e) menettelyt, joilla menoilmoitukset laaditaan, todennetaan ja toimitetaan komissiolle;

f) viittaus c, d ja e alakohdassa tarkoitettujen menettelyjen osalta vahvistettaviin kirjallisiin menettelyihin;

g) jäsenvaltion vahvistamat, toimintaohjelmaan sovellettavat tukikelpoisuussäännöt;

h) edellä 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimia koskevan yksityiskohtaisen kirjanpitoaineiston ja täytäntöönpanoa koskevien tietojen säilyttämistä koskeva järjestelmä toimintaohjelmassa.

49 artikla

Tarkastusviranomaista ja perusasetuksen 61 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja elimiä koskevat tiedot

Jäsenvaltion on tarkastusviranomaisen ja perusasetuksen 61 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen elinten osalta toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:

a) kuvaus niiden tehtävistä ja niiden välisistä suhteista;

b) tarkastusviranomaisen ja kaikkien toimintaohjelmaa koskevien tarkastusten toteuttamiseen osallistuvien elinten organisaatiokaavio, jossa kuvaillaan, miten niiden riippumattomuus on varmistettu, sekä ilmoitetaan myönnettyjen virkojen suuntaa-antava määrä ja vaadittava pätevyys tai kokemus;

c) tarkastuskertomusten suositusten ja korjaavien toimenpiteiden täytäntöönpanon seurantamenettelyt;

d) tarvittaessa menettelyt, joilla tarkastusviranomainen valvoo toimintaohjelmaa koskevien tarkastusten tekemiseen osallistuvien elinten työtä;

e) menettelyt vuotuisen tarkastuskertomuksen ja päättämistä koskevan ilmoituksen laatimiseksi.

50 artikla

Hallinto- ja valvontajärjestelmien arviointi

1. Perusasetuksen 71 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kertomuksen on perustuttava järjestelmien kuvauksen, järjestelmiä käsittelevien asiaan liittyvien asiakirjojen, kirjanpitoaineiston ja toimien täytäntöönpanoa koskevien tietojen säilyttämisjärjestelmän tarkasteluun sekä tarkastusviranomaisen tai muun raportoinnista vastaavan elimen tärkeänä pitämien merkittävimpien elinten henkilökunnan haastatteluihin, joilla täydennetään, selvennetään tai tarkistetaan tietoja.

2. Perusasetuksen 71 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu järjestelmien sääntöjenmukaisuutta koskeva lausunto on laadittava tämän asetuksen liitteessä XII olevassa B osassa esitetyn mallin mukaisesti.

3. Jos asianomainen hallinto- ja valvontajärjestelmä vastaa olennaisilta osiltaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 ( 22 ) mukaisesti hyväksytyn tuen osalta voimassa olevaa hallinto- ja valvontajärjestelmää, kansallisten ja yhteisön tarkastajien mainitun järjestelmän osalta toteuttamien tarkastusten tulokset voidaan ottaa huomioon perusasetuksen 71 artiklan 2 kohdan mukaisen kertomuksen ja lausunnon laatimista varten.







2 JAKSO

2 artiklassa tarkoitettujen toimintaohjelmien valvontaa koskevat poikkeukset

51 artikla

Yleiset poikkeukset

1. Tarkastusviranomaisen ei tämän asetuksen 2 artiklassa tarkoitettujen toimintaohjelmien osalta edellytetä esittävän komissiolle perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyä tarkastusstrategiaa.

2. Jos perusasetuksen 71 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu järjestelmän sääntöjenmukaisuutta koskeva lausunto on tämän asetuksen 2 artiklassa tarkoitettujen toimintaohjelmien osalta varaukseton tai jos varaukset on peruttu korjaavien toimenpiteiden toteuttamisen vuoksi, komissio voi päättää:

a) että se voi luottaa järjestelmien tehokkaan toiminnan osalta pääasiallisesti perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuun lausuntoon;

b) että se suorittaa omia paikan päällä tehtäviä tarkastuksia vain, jos on sellaisiin järjestelmän puutteisiin viittaavaa näyttöä, jotka vaikuttavat komissiolle todennettuihin menoihin sellaisena vuonna, josta on toimitettu perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan mukainen lausunto, joka ei sisällä kyseisiä puutteita koskevia varauksia.

3. Jos komissio tekee tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun päätöksen, se ilmoittaa siitä kyseiselle jäsenvaltiolle.

Jos on olemassa puutteisiin viittaavaa näyttöä, komissio voi vaatia kyseistä jäsenvaltiota tekemään tarkastuksia perusasetuksen 72 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai se voi tehdä omia tarkastuksiaan mainitun asetuksen 72 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

52 artikla

Elinten ja menettelyjen perustaminen kansallisen lainsäädännön mukaisesti

1. Edellä 51 artiklassa säädettyjen yleisten poikkeusten lisäksi jäsenvaltio voi 2 artiklassa tarkoitettujen toimintaohjelmien osalta käyttää myös mahdollisuutta perustaa kansallisten sääntöjen mukaisesti elimet ja menettelyt seuraavien tehtävien toteuttamiseksi:

a) hallintoviranomaisen tehtävät, jotka koskevat yhteisrahoitettujen tuotteiden ja palvelujen sekä perusasetuksen 59 artiklan b alakohdan mukaisesti ilmoitettujen menojen tarkastamista;

b) perusasetuksen 60 artiklan mukaiset todentamisviranomaisten tehtävät;

c) perusasetuksen 61 artiklan mukaiset tarkastusviranomaisen tehtävät.

2. Jos jäsenvaltio käyttää tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, sen ei tarvitse nimetä perusasetuksen 58 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjä todentamisviranomaista ja tarkastusviranomaista.

3. Jos jäsenvaltio käyttää tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta, perusasetuksen 71 artiklan säännöksiä on sovellettava soveltuvin osin.

53 artikla

Kansallisen lainsäädännön mukaisesti perustettuja elimiä ja menettelyjä koskevat erityissäännökset

1. Tätä artiklaa sovelletaan toimintaohjelmiin, joiden suhteen jäsenvaltio on käyttänyt tämän asetuksen 52 artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta.

2. Edellä 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten elinten on suoritettava 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tarkastukset.

3. Perusasetuksen 61 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut toimien tarkastukset on toteutettava kansallisia menettelyjä noudattaen. Tämän asetuksen 42 ja 43 artiklaa ei sovelleta.

4. Edellä 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten elinten esittämien asiakirjojen laadintaan on sovellettava soveltuvin osin 44 artiklan 2–5 kohtaa.

Vuotuinen tarkastuskertomus ja vuotuinen lausunto on laadittava noudattaen tarvittaessa liitteessä VI esitettyjä malleja.

5. Edellä 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten elinten on täytettävä 46 artiklan 2 kohdassa säädetyt velvoitteet.

Menoilmoitus on laadittava noudattaen liitteissä IX ja XI olevia malleja.

6. Edellä 47, 48 ja 49 artiklassa tarkoitetussa hallinto- ja valvontajärjestelmien kuvauksessa annettavien tietojen on tapauksen mukaan sisällettävä 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kansallisia elimiä koskevat tiedot.







VIII LUKU

SÄÄNTÖJENVASTAISUUDET

54 artikla

Määritelmät

Tässä luvussa tarkoitetaan:

a) ’taloudellisella toimijalla’ kaikkia kalatalousrahastosta myönnettävän tuen täytäntöönpanoon osallistuvia luonnollisia henkilöitä, oikeushenkilöitä tai muita yksikköjä, lukuun ottamatta jäsenvaltioita niiden käyttäessä julkista valtaa;

b) ’ensimmäisellä hallinnollisella tai oikeudellisella päätelmällä’ toimivaltaisen hallinnollisen tai oikeudellisen viranomaisen ensimmäistä kirjallista arviointia, jonka perusteella konkreettisten tietojen avulla todetaan sääntöjenvastaisuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta tarkistaa tai kumota tämä toteama hallinnollisessa tai oikeudellisessa menettelyssä;

c) ’petosepäilyllä’ sääntöjenvastaisuutta, jonka johdosta kansallisella tasolla aloitetaan hallinnollinen tai oikeudellinen menettely sen selvittämiseksi, onko sääntöjenvastaisuus tahallinen ja erityisesti, onko se Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen ( 23 ) 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritelty petos;

d) ’konkurssilla’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 ( 24 ) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyjä maksukyvyttömyysmenettelyjä.

55 artikla

Alkuvaiheen ilmoitukset – poikkeukset

1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa kunkin vuosineljänneksen päättymisestä kaikista sääntöjenvastaisuuksista, joista on tehty ensimmäinen hallinnollinen tai oikeudellinen havainto, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perusasetuksen 70 artiklan mukaisia velvollisuuksia.

Jäsenvaltioiden on kyseisessä ilmoituksessa annettava kaikissa tapauksissa yksityiskohtaiset tiedot seuraavista seikoista:

a) kalatalousrahasto, tavoite, toimintaohjelma, toimintalinja ja toimi sekä yhteinen tunnistuskoodi (CCI-numero);

b) säännös, jota on rikottu;

c) mahdolliseen sääntöjenvastaisuuteen viitanneen ensimmäisen tiedon päivämäärä ja lähde;

d) teko, jolla sääntöjenvastaisuuteen on syyllistytty;

e) tarvittaessa tieto siitä, aiheuttaako tapaus petosepäilyn;

f) tapa, jolla sääntöjenvastaisuus havaittiin;

g) tarvittaessa asiaan liittyvät jäsenvaltiot ja kolmannet maat;

h) kausi tai hetki, jona sääntöjenvastaisuus tapahtui;

i) sääntöjenvastaisuutta koskevan virallisen kertomuksen laatineet kansalliset viranomaiset tai elimet sekä hallinnollisesta tai oikeudellisesta seurannasta vastaavat viranomaiset;

j) sääntöjenvastaisuutta koskevan ensimmäisen hallinnollisen tai oikeudellisen havainnon päivämäärä;

k) asianomaisten luonnollisten ja oikeushenkilöiden tai muiden asiaan liittyvien yksikköjen tunnistetiedot, lukuun ottamatta tapauksia, joissa näillä tiedoilla ei ole merkitystä sääntöjenvastaisuuksien ehkäisyssä kyseisen sääntöjenvastaisuuden luonteesta johtuvista syistä;

▼M1

l) tukikelpoisten menojen kokonaismäärä ja toimelle myönnetty julkinen tuki sekä yhteisön rahoitusosuuden vastaava määrä;

m) komissiolle todennetut menot ja julkinen tuki, joita sääntöjenvastaisuus koskee, sekä vastaava, vaarassa oleva yhteisön tuki;

n) petosepäilyn tapauksessa ja jos k alakohdan mukaisesti määritetyille henkilöille tai muille yksiköille ei ole maksettu julkista tukea, määrät, jotka olisi maksettu aiheetta, ellei sääntöjenvastaisuutta olisi havaittu;

o) toimen sijainti-/suoritusalueen koodi, NUTS-tasona tai muulla tavoin ilmaistuna;

▼B

p) sääntöjenvastaisten menojen luonne.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, seuraavia tapauksia ei tarvitse ilmoittaa:

a) tapaukset, joissa sääntöjenvastaisuus johtuu ainoastaan siitä, ettei yhteisrahoitettuun toimintaohjelmaan kuuluvaa toimea ole toteutettu osittain tai kokonaan tuensaajan konkurssin vuoksi;

▼M1

b) tapaukset, jotka tuensaaja on tuonut vapaaehtoisesti hallinto- tai todentamisviranomaisen tietoon, ennen kuin kumpikaan niistä on asiaa havainnut, riippumatta siitä, tapahtuiko tämä ennen kyseisten menojen sisällyttämistä komissiolle toimitettuun todennettuun ilmoitukseen vai sen jälkeen;

c) tapaukset, jotka hallinto- tai todentamisviranomainen on havainnut ja korjannut, ennen kuin kyseiset menot on sisällytetty komissiolle toimitettuun menoilmoitukseen.

▼B

Kuitenkin konkurssia edeltävistä sääntöjenvastaisuuksista ja tapauksista, joihin liittyy petosepäily, on ilmoitettava.

▼M1

3. Jos jotkin 1 kohdassa tarkoitetuista tiedoista ja erityisesti tiedot, jotka koskevat tekoja, joilla sääntöjenvastaisuuteen on syyllistytty, ja tapaa, jolla se havaittiin, eivät ole saatavissa tai vaativat oikaisua, jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan toimitettava puuttuvat tai oikeat tiedot toimittaessaan tämän jälkeen sääntöjenvastaisuuksia koskevat neljännesvuosikertomukset komissiolle.

▼B

4. Jos kansallisissa säännöksissä säädetään tutkimusten luottamuksellisuudesta, tietojen ilmoittaminen edellyttää toimivaltaisen tuomioistuimen antamaa lupaa.

5. Jos jäsenvaltiolla ei ole 1 kohdan mukaisesti ilmoitettavanaan sääntöjenvastaisuuksia, sen on ilmoitettava asiasta komissiolle kyseisessä kohdassa säädetyssä määräajassa.

56 artikla

Kiireelliset tapaukset

Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava välittömästi komissiolle ja tarvittaessa muille jäsenvaltioille, joita asia koskee, kaikista havaituista tai oletettavasti tapahtuneista sääntöjenvastaisuuksista, jos vaarana on:

a) että niillä on pian maan alueen ulkopuolelle kohdistuvia vaikutuksia; tai

b) että ne näyttävät perustuvan uudenlaiseen väärinkäytökseen.

▼M1

57 artikla

Seurantatoimista ilmoittaminen

1. Edellä 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa kunkin vuosineljänneksen päättymisestä mihin tahansa aikaisempaan, kyseisen artiklan mukaisesti tehtyyn ilmoitukseen liittyvistä menettelyistä, jotka koskevat ilmoitettuihin sääntöjenvastaisuuksiin liittyvien hallinnollisten tai rikosoikeudellisten seuraamusten määräämistä ja jotka on pantu vireille, saatu päätökseen tai joista on luovuttu, sekä tällaisten menettelyjen tuloksista.

Jos sääntöjenvastaisuuksista on määrätty seuraamuksia, jäsenvaltioiden on lisäksi ilmoitettava

a) ovatko seuraamukset luonteeltaan hallinnollisia vai rikosoikeudellisia;

b) johtuvatko seuraamukset yhteisön tai kansallisen lainsäädännön rikkomisesta;

c) viittaus säännöksiin, joissa seuraamuksista on säädetty;

d) onko todettu petos.

2. Jäsenvaltion on komission kirjallisesta pyynnöstä toimitettava tiettyyn sääntöjenvastaisuuteen tai sääntöjenvastaisuuksien ryhmään liittyviä tietoja.

▼B

58 artikla

Sähköinen toimittaminen

Edellä 55 ja 56 artiklassa ja 57 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on mahdollisuuksien mukaan toimitettava sähköisesti komission tähän tarkoitukseen tarjoaman suojatun yhteyden välityksellä.

59 artikla

Oikeudenkäyntikulujen korvaaminen

Jos jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset päättävät komission nimenomaisesta pyynnöstä käynnistää tai jatkaa oikeudellisia menettelyjä aiheettomasti maksettujen määrien perimiseksi takaisin, komissio voi sitoutua korvaamaan jäsenvaltiolle kokonaan tai osittain oikeudenkäyntikustannukset ja menettelyistä suoraan aiheutuvat kustannukset todisteasiakirjojen esittämistä vastaan, vaikka menettelyt eivät tuottaisikaan tulosta.

60 artikla

▼M1

Yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa

▼B

1. Komissio pitää asianmukaisella tavalla yhteyttä jäsenvaltioihin, joita asia koskee, 55 artiklassa tarkoitetuista sääntöjenvastaisuuksista, 57 artiklassa tarkoitetuista menettelyistä ja erityisesti perintämahdollisuuksista toimitettujen tietojen täydentämistä varten.

▼M1

2. Jos komissio katsoo, että sääntöjenvastaisuus on luonteeltaan sellainen, että samanlaisia tai samankaltaisia käytäntöjä saatettaisiin käyttää myös muissa jäsenvaltioissa, se vie asian komission päätöksellä 94/140/EY ( 25 ) perustetun, petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean käsiteltäväksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdassa tarkoitettua yhteydenpitoa.

Komissio tiedottaa vuosittain kyseiselle komitealle ja perusasetuksen 101 artiklassa tarkoitetulle komitealle havaittujen rahastoon vaikuttavien sääntöjenvastaisuuksien suuruusluokasta ja eri luokkiin kuuluvista sääntöjenvastaisuuksista, jotka eritellään tyypin ja lukumäärän mukaan.

▼B

3. Komissio järjestää yhteisötasolla asianomaisten jäsenvaltioiden edustajille tiedotuskokouksia tarkastellakseen näiden kanssa 55, 56 ja 57 artiklan sekä tämän artiklan 1 kohdan perusteella saatuja tietoja. Tarkasteluissa keskitytään siihen, mitä sääntöjenvastaisuuksiin, ennalta ehkäiseviin toimenpiteisiin ja oikeudellisiin menettelyihin liittyvistä tiedoista voidaan oppia.

4. Jäsenvaltion tai komission pyynnöstä jäsenvaltiot ja komissio kuulevat toisiaan kuroakseen umpeen kaikki yhteisön etujen kannalta haitalliset lainsäädännön aukot, joita ilmenee voimassa olevia säädöksiä täytäntöön pantaessa.

61 artikla

Tietojen käyttö

Komissio voi riskianalyysejä tehdäkseen käyttää kaikkia tietoja, jotka ovat luonteeltaan yleisiä tai toimeen liittyviä ja joita jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet sille tämän asetuksen mukaisesti, ja saamiensa tietojen perusteella se voi laatia kertomuksia ja kehittää varhaisvaroitusjärjestelmiä, joilla pyritään tunnistamaan riskejä tehokkaammin.

▼M1 —————

▼B

63 artikla

Ilmoitusrajan alapuolelle jäävät sääntöjenvastaisuudet

1. Jos sääntöjenvastaisuudet liittyvät alle 10 000 euron määriin, jotka maksetaan Euroopan yhteisöjen yleisestä talousarviosta, jäsenvaltiot eivät toimita komissiolle 55 ja 57 artiklassa säädettyjä tietoja, ellei komissio sitä nimenomaisesti pyydä.

▼M1 —————

▼M1

2. Jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa valuuttanaan 55 artiklan 1 kohdan mukaisen ilmoituksen toimituspäivään mennessä, on muunnettava kansallisena valuuttana olevat määrät euroiksi käyttämällä perusasetuksen 95 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vaihtokurssia.

Jos määrät liittyvät sellaisiin menoihin, jotka ovat olleet yli yhden kuukauden ajan merkittyinä todentamisviranomaisen tileille, voidaan käyttää sen kuukauden vaihtokurssia, jonka aikana menot on viimeksi merkitty. Jos menoa ei ole merkitty todentamisviranomaisen tileille, käytetään viimeisintä komission sähköisesti julkaisemaa kirjanpitokurssia.

▼B







IX LUKU

SÄHKÖINEN TIEDONVAIHTO

64 artikla

Tiedonvaihtoon tarkoitettu atk-järjestelmä

Perusasetuksen 65 ja 75 artiklaa sovellettaessa otetaan käyttöön tiedonvaihtoon tarkoitettu atk-järjestelmä, joka toimii kaikkien toimintaohjelmaa koskevien tietojen vaihdon välineenä.

Kunkin jäsenvaltion ja komission välinen tiedonvaihto on hoidettava käyttämällä tätä komission käyttöön ottamaa atk-järjestelmää, joka mahdollistaa turvallisen tietojenvaihdon komission ja kunkin jäsenvaltion välillä.

Jäsenvaltioiden on osallistuttava tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän edelleen kehittämiseen.

65 artikla

Tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän sisältö

1. Tiedonvaihtoon tarkoitettu atk-järjestelmä sisältää komission ja jäsenvaltioiden yhteiseen etuun liittyviä tietoja ja ainakin seuraavat, maksujen suorittamisen kannalta tarpeelliset tiedot:

a) liitteessä I olevassa B osassa esitetyn mallin mukainen toimintaohjelmien rahoitussuunnitelma;

b) liitteessä IX esitetyn mallin mukaiset menoilmoitukset ja maksupyynnöt;

c) liitteessä X esitetyn mallin mukainen vuosittainen ilmoitus palautetuista, takaisinperityistä sekä takaisinperittävistä määristä;

d) liitteessä XIII esitetyn mallin mukaiset vuotuiset maksupyyntöjä koskevat ennusteet;

e) liitteessä XIV olevassa 3.3 kohdassa esitetyn mallin mukainen täytäntöönpanoa koskevien vuosikertomusten ja loppukertomusten rahoitusta koskeva osio.

2. Tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän on 1 kohdan tietojen lisäksi sisällettävä vähintään seuraavat toiminnan seurannan mahdollistavat yhteiseen etuun liittyvät asiakirjat ja tiedot:

a) perusasetuksen 15 artiklassa tarkoitettu kansallinen strategiasuunnitelma;

b) liitteessä I olevassa A osassa esitetyn mallin mukainen toimintaohjelma, mukaan lukien siihen mahdollisesti tehdyt tarkistukset;

c) kalatalousrahaston rahoitusosuutta koskeva komission päätös;

d) liitteessä XIV esitetyn mallin mukaiset täytäntöönpanoa koskevat vuosikertomukset ja loppukertomukset;

e) liitteessä V esitetyn mallin mukainen tarkastusstrategia;

f) liitteessä XII olevassa A osassa esitetyn mallin mukainen hallinto- ja valvontajärjestelmien kuvaus;

g) liitteissä VI, VII, VIII ja liitteessä XII olevassa B osassa esitettyjen mallien mukaiset tarkastuksista laadittavat kertomukset ja lausunnot sekä komission ja kunkin jäsenvaltion välinen kirjeenvaihto;

h) liitteessä XI esitetyn mallin mukaiset osittaista päättämistä koskevat menoilmoitukset;

i) liitteessä X esitetyn mallin mukainen vuosittainen ilmoitus palautetuista, takaisinperityistä sekä takaisinperittävistä määristä.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot on tapauksen mukaan toimitettava liitteissä ilmoitetussa muodossa.

66 artikla

Tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän toiminta

1. Komission ja viranomaisten, jotka jäsenvaltio on nimittänyt perusasetuksen mukaisesti, samoin kuin elinten, joille kyseinen tehtävä on siirretty, on vietävä tiedonvaihtoon tarkoitettuun atk-järjestelmään vaaditussa muodossa asiakirjat, joista ne vastaavat, ja niihin tehdyt päivitykset.

2. Jäsenvaltioiden on koottava keskitetysti ja toimitettava komissiolle tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän käyttöoikeuksia koskevat pyynnöt.

3. Tiedonvaihdoissa ja maksuissa on käytettävä direktiivin 1999/93/EY 2 artiklan 1 kohdassa määritettyä sähköistä allekirjoitusta. Jäsenvaltiot ja komissio tunnustavat tiedonvaihtoon tarkoitetussa atk-järjestelmässä käytetyn sähköisen allekirjoituksen oikeudellisen vaikutuksen ja hyväksyttävyyden todisteeksi oikeudellisissa menettelyissä.

4. Atk-järjestelmän kehittämiskustannukset rahoitetaan perusasetuksen 46 artiklan 1 kohdan mukaisesti Euroopan yhteisöjen yleisestä talousarviosta. Kustannukset, joita aiheutuu tiedonvaihtoon tarkoitetun yhteisen atk-järjestelmän sekä kansallisten, alueellisten ja paikallisten tietokonejärjestelmien välisestä liitännästä, sekä kustannukset, joita aiheutuu kansallisten, alueellisten ja paikallisten järjestelmien muuttamisesta perusasetuksen vaatimusten mukaisiksi, ovat kyseisen asetuksen 46 artiklan 2 kohdan nojalla tukikelpoisia.

67 artikla

Tietojen toimittaminen tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän välityksellä

1. Jäsenvaltioiden ja komission täytyy voida päästä tiedonvaihtoon tarkoitettuun atk-järjestelmään joko suoraan tai sellaisesta käyttöliittymästä, joka mahdollistaa tietojen tallennuksen ja automaattisen synkronoinnin kansallisten, alueellisten ja paikallisten hallinnollisten atk-järjestelmien kanssa.

2. Päiväksi, jolloin asiakirjat on toimitettu komissiolle, katsotaan se päivä, jona jäsenvaltio siirtää asiakirjat tiedonvaihtoon tarkoitettuun atk-järjestelmään.

3. Ylivoimaisen esteen sattuessa ja erityisesti tiedonvaihtoon tarkoitetun atk-järjestelmän toiminnan häiriintyessä tai pysyvän yhteyden puuttuessa kyseessä oleva jäsenvaltio voi toimittaa perusasetuksessa vaaditut asiakirjat komissiolle tulosteena käyttäen tämän asetuksen liitteissä I ja V–XIV esitettyjä malleja. Kun ylivoimainen este poistuu, jäsenvaltion on viipymättä tallennettava vastaavat asiakirjat tiedonvaihtoon tarkoitettuun atk-järjestelmään. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, toimittamispäivänä pidetään tulosteiden muodossa olevien asiakirjojen toimittamispäivämäärää.







X LUKU

HENKILÖTIEDOT

68 artikla

Henkilötietojen suojaaminen

1. Jäsenvaltioiden ja komission on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla estetään 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen, komission tarkastustensa yhteydessä keräämien tietojen ja VIII luvussa tarkoitettujen tietojen luvaton paljastaminen tai saaminen käyttöön.

2. Komissio saa käyttää tämän asetuksen 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja sekä tarkastusten yhteydessä keräämiään tietoja yksinomaan perusasetuksen 72 artiklassa säädettyjen velvollisuuksiensa hoitamiseen.

Euroopan tilintarkastustuomioistuimella ja Euroopan petostentorjuntavirastolla on oikeus saada nämä tiedot käyttöönsä.

3. Tämän asetuksen VIII luvussa tarkoitettuja tietoja ei saa lähettää muille kuin sellaisille henkilöille, jotka työskentelevät jäsenvaltioissa tai yhteisön toimielimissä ja joiden työtehtävät edellyttävät näiden tietojen saamista käyttöön, paitsi jos tällaisia tietoja antava jäsenvaltio on antanut siihen nimenomaisesti luvan.

4. Edellä 31 artiklan toisen kohdan d alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin kuuluvia henkilötietoja saa käyttää vain mainitussa artiklassa täsmennettyyn tarkoitukseen.