1972R0574 — FI — 09.02.2005 — 010.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:





Muutettu:









▼B

NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 574/72,

annettu 21 päivänä maaliskuuta 1972,

sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä

(Konsolidoitu versio — EYVL N:o L 28, 30.1.1997, s. 1 ( 2 ))







EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 51 ja 235 artiklan, ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 ja erityisesti sen 98 artiklan, ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sekä katsoo, että sekä katsoo, että olisi säädettävä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 soveltamista koskevista yksityiskohtaista säännöistä, jotka on mukautettu perussääntöihin ja näiden säännösten soveltamisesta vuosien kuluessa saatuun kokemukseen, olisi erityisesti täsmennettävä kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ja toimielimet sekä yhteyselimet, joilla on toimivalta olla suoraan yhteydessä keskenään; olisi myös täsmennettävä asiakirjat, jotka on toimitettava ja täytettävä etuuksien saamiseksi, olisi täsmennettävä yksityiskohtaisesti ne asetuksen (ETY) N:o 1408/71 säännösten soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka liittyvät sovellettavan lainsäädännön määrittämiseen, sekä eri etuusluokkiin liittyvien säännösten soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, olisi myös täsmennettävä edellytykset, joilla korvataan yhden jäsenvaltion toimielimen toisen jäsenvaltion toimielimen lukuun myöntämät etuudet, samoin kuin tilintarkastuslautakunnan tehtävät, olisi vahvistettava Euroopan valuuttajärjestelmässä tapahtuvaan valuuttojen muuntamiseen liittyvän menettelyn soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jäsenvaltioiden viranomaisten ja toimielinten välisen yhteydenpidon helpottamiseksi olisi säädettävä mahdollisuudesta asetuksen 1408/71 soveltamiseen liittyvän tiedon elektroniseksi käsittelemiseksi, olisi säädettävä mahdollisuudesta muuttaa asetuksen (ETY) N:o 574/72 liitteet 1, 4, 5, 6, 7 ja 8 komission antamalla asetuksella yhden tai useamman sellaisen jäsenvaltion tai sen toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä, jota asia koskee, ja sen jälkeen, kun hallintotoimikunta on antanut asiasta lausuntonsa; kyseisten liitteiden muuttamisen tarkoituksena on itse asiassa ainoastaan niiden päätösten, jotka sellainen jäsenvaltio tai sen toimivaltainen viranomainen, joita asia koskee, on tehnyt, sisällyttäminen yhteisön säännökseen, ON ANTANUT SEURAAVAN ASETUKSEN:







I OSASTO

YLEISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ

1 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa:

a) ’asetuksella’ tarkoitetaan asetusta (ETY) N:o 1408/71;

b) ’täytäntöönpanoasetuksella’ tarkoitetaan tätä asetusta;

c) asetuksen 1 artiklan määritelmillä on merkitys, joka niille on annettu mainitussa artiklassa.

2 artikla

Painetut mallilomakkeet — Tietoja lainsäädännöistä — Opaskirjat

▼M10

1. Hallintotoimikunta laatii mallit asiakirjoista, joita tarvitaan asetuksen ja täytäntöönpanoasetuksen soveltamiseksi.

Asiakirjat voidaan siirtää laitosten välillä joko paperimuotoisina tai muussa muodossa tai standardoituina sähköisinä viesteinä telemaattisten palveluiden välityksellä VI a osaston mukaisesti. Telemaattinen tiedonvaihto edellyttää lähettävän ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten tai toimivaltaisten viranomaisten nimeämien elinten välistä sopimusta.

▼B

2. Hallintotoimikunta voi kerätä tietoja asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kansallisten lainsäädäntöjen säännöksistä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön.

3. Hallintotoimikunta valmistaa opaskirjoja tietojen antamiseksi niille, joiden etua asia koskee, heidän oikeuksistaan ja hallinnollisista muodollisuuksista, jotka on täytettävä näiden oikeuksien käyttämiseksi.

Neuvoa-antavaa komiteaa kuullaan ennen tällaisten opaskirjojen tekemistä.

3 artikla (7)

Yhteyselimet — Yhteydenpito laitosten välillä sekä edunsaajien ja laitosten välillä

1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat nimetä yhteyselimiä, jotka voivat olla suoraan yhteydessä toistensa kanssa.

2. Jäsenvaltion laitokset ja jäsenvaltion alueella asuvat tai oleskelevat henkilöt voivat tehdä hakemuksen toisen jäsenvaltion laitokselle joko suoraan tai yhteyselinten kautta.

3. Toisen jäsenvaltion alueella asuvia tai oleskelevia henkilöitä koskevat päätökset ja muut asiakirjat, jotka lähetetään jäsenvaltion laitoksesta, voidaan antaa tiedoksi suoraan kirjatulla kirjeellä saantitodistuksin.

4 artikla (9)

Liitteet

1. Kunkin jäsenvaltion viranomaiset luetellaan liitteessä 1.

2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset laitokset luetellaan liitteessä 2.

3. Kunkin jäsenvaltion asuinpaikan laitokset ja oleskelupaikan laitokset luetellaan liitteessä 3.

4. Täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyt yhteyselimet luetellaan liitteessä 4.

5. Täytäntöönpanoasetuksen 5 artiklassa, 53 artiklan 3 kohdassa, 104 artiklassa, 105 artiklan 2 kohdassa, 116 ja 121 artiklassa tarkoitetut säännökset luetellaan liitteessä 5.

6. Täytäntöönpanoasetuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaan kunkin jäsenvaltion maksamisesta vastuussa olevien laitosten valitsemat etuuksien maksamismenettelyt luetellaan liitteessä 6.

7. Täytöntöönpanoasetuksen 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen pankkien nimet ja rekisteröidyt toimistot tai kotipaikat luetellaan liitteessä 7.

8. Jäsenvaltiot, joihin täytäntööpanoasetuksen 10 a artiklan 1 kohdan d alakohdan säännöksiä sovelletaan niiden asioidessa toistensa kanssa, luetellaan liitteessä 8.

9. Järjestelmät, jotka otetaan huomioon, kun lasketaan luontoisetuuksien keskimääräistä vuosikustannusta täytäntöönpanoasetuksen 94 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 95 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti, luetellaan liitteessä 9.

10. Liitteessä 10 luetellaan laitokset tai toimielimet, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat nimenneet erityisesti seuraavien säännösten mukaisesti:

a) asetus: 14 c artikla, 14 d artiklan 3 kohta ja 17 artikla;

b) täytäntöönpanoasetus: 6 artiklan 1 kohta, 8 artikla, 10 b artikla, 11 artiklan 1 kohta, 11 a artiklan 1 kohta, 12 a artikla, 13 artiklan 2 ja 3 kohta, 14 artiklan 1, 2 ja 3 kohta, 38 artiklan 1 kohta, 70 artiklan 1 kohta, 80 artiklan 2 kohta, 81 artikla, 82 artiklan 2 kohta, 85 artiklan 2 kohta, 86 artiklan 2 kohta, 89 artiklan 1 kohta, 91 artiklan 2 kohta, 102 artiklan 2 kohta, 109 artikla, 110 artikla ja 113 artiklan 2 kohta.

11. Liitteessä 11 selostetaan asetuksen 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut järjestelmät.







II OSASTO

ASETUKSEN YLEISTEN SÄÄNNÖSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANO







Asetuksen 6 ja 7 artiklan täytäntöönpano

5 artikla

Sopimusten täytäntöönpanojärjestelyjen korvaaminen täytäntöönpanoasetuksella

Täytäntöönpanoasetuksen säännökset korvaavat asetuksen 6 artiklassa tarkoitettujen sopimusten täytäntöönpanojärjestelyjen säännökset; ne korvaavat myös asetuksen 7 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen sopimusten määräysten täytäntöönpanoon liittyvät säännökset niiltä osin kuin niitä ei ole lueteltu liitteessä 5.







Asetuksen 9 artiklan täytäntöönpano

6 artikla

Vapaaehtoinen tai valinnainen jatkuva vakuutus

1. Jos henkilö täyttää asetuksen 9 ja 15 artiklan 3 kohdan perusteella vapaaehtoisen tai valinnaisen jatkuvan vakuutuksen edellytykset useissa järjestelmissä yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, kun kysymys on työkyvyttömyydestä, vanhuudesta ja kuolemasta (eläkkeet), ja jos häntä ei ole pakollisesti vakuutettu yhdessä noista järjestelmistä viimeisen palkattuna työntekijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana toimimisen perusteella, hän voi mainittujen artiklojen mukaan liittyä vapaaehtoiseen tai valinnaiseen jatkuvaan vakuutusjärjestelmään, josta säädetään jäsenvaltion lainsäädännössä, tai jollei tällaista ole, valintansa mukaiseen järjestelmään.

2. Sovellettaessa asetuksen 9 artiklan 2 kohdan säännöksiä sen, jonka etua asia koskee, on toimitettava kyseisen jäsenvaltion laitokselle todistus muiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaan täyttyneistä vakuutuskausista tai asumiskausista. Tämä todistus annetaan henkilön pyynnöstä laitoksista, joiden lainsäädännön alainen hän on ollut kyseisenä ajankohtana.







Asetuksen 12 artiklan täytäntöönpano

7 artikla (11)

Yleisiä sääntöjä etuuksien päällekkäisyyden estämistä koskevien säännösten soveltamisesta

1. Jos kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan myönnettävät etuudet voivat olla molemminpuolisen pienentämisen, keskeyttämisen tai peruuttamisen kohteena, määrät, joita ei maksettaisi sovellettaessa ankarasti etuuksien pienentämistä, keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia kyseisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen säännöksiä, jaetaan niiden etuuksien lukumäärällä, jotka ovat pienentämisen, keskeyttämiseen tai peruuttamisen kohteena.

2. Sovellettaessa asetuksen 12 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan, 46 a artiklan, 46 b artiklan ja 46 c artiklan säännöksiä kyseessä olevat toimivaltaiset laitokset antavat toisilleen pyynnöstä kaiken tarpeellisen tiedon.

8 artikla (5)

Sovellettavat säännöt tapauksessa, jossa oikeudet sairaus- tai äitiysetuuksiin usean jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ovat päällekkäisiä

1. Jos palkatulla työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla tai hänen perheenjäsenellään on oikeus hakea äitiysetuuksia kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, nuo etuudet annetaan yksinomaan sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alueella synnytys tapahtui, tai, jos synnytys ei tapahtunut minkään tällaisen jäsenvaltion alueella, yksinomaan sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alainen työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja viimeksi oli.

2. Jos palkatulla työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla on oikeus hakea sairausetuuksia Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan samalta työkyvyttömyysajalta, nuo etuudet myönnetään yksinomaan sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alainen se, jonka etua asia koskee, viimeksi oli.

▼M3

3. Asetuksen 14 c artiklan b alakohdassa ja 14 f artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa, jos kyseisellä henkilöllä tai hänen perheenjäsenellään on oikeus hakea luontoisetuuksia sairauden tai äitiyden johdosta kyseisen kahden lainsäädännön mukaan, sovelletaan seuraavia sääntöjä:

▼B

a) jos ainakin toisessa noista lainsäädännöistä säädetään, että etuudet myönnetään henkilölle, jolla on oikeus etuuteen, korvauksen muodossa, tämä on yksinomaan sen jäsenvaltion laitoksen vastuulla, jonka alueella ne on suoritettu;

b) jos etuudet on suoritettu muun jäsenvaltion kuin kyseisen kahden jäsenvaltion alueella, ne ovat yksinomaan sen jäsenvaltion laitoksen vastuulla, jonka lainsäädännön alainen kyseinen henkilö on palkatun työnsä perusteella.

8 a artikla

Säännöt, joita sovelletaan tapauksessa, jossa oikeudet sairausetuuksiin tai etuuksiin työtapaturman tai ammattitaudin vuoksi ovat päällekkäisiä Kreikan lainsäädännön ja yhden tai useamman muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan

Jos palkatulla työntekijällä tai itsenäisellä ammatinharjoittajalla tai hänen perheenjäsenellään on saman kauden aikana oikeus hakea sairausetuuksia tai etuuksia työtapaturman tai ammattitaudin vuoksi Kreikan lainsäädännön mukaan ja yhden tai useamman muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, nämä etuudet annetaan yksinomaan sen lainsäädännön mukaan, jonka alainen se, jonka etua asia koskee, viimeksi oli.

9 artikla (5)

Säännöt, joita sovelletaan tapauksessa, jossa oikeudet kuolemantapauksen johdosta annettaviin avustuksiin ovat usean jäsenvaltion lainsäädännön mukaan päällekkäisiä

1. Jos kuolema tapahtuu jäsenvaltion alueella, yksinomaan tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaan saavutettu oikeus kuolemantapauksen johdosta annettavaan avustukseen säilyy ja muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan saavutettu oikeus lakkaa.

2. Jos kuolema tapahtuu jäsenvaltion alueella, kun oikeus kuolemantapauksen johdosta annettavaan avustukseen on saavutettu kahden tai useamman muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, tai jos kuolema tapahtuu jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella ja mainittu oikeus on saavutettu kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, vain sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ansaittu oikeus säilyy, jonka alainen vainaja viimeksi oli, ja muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan saavutettu oikeus lakkaa.

▼M3

3. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, on asetuksen 14 artiklan c alakohdan b alakohdassa tai 14 f artiklassa mainituissa tapauksissa kyseessä olevien jäsenvaltioiden lainsäädännön nojalla mahdollisesti myönnetyt oikeudet hautausavustuksiin pidätettävä.

▼B

9 a artikla

Säännöt, joita sovelletaan tapauksessa, jossa työttömyysetuuksia koskevat oikeudet ovat päällekkäisiä

Jos palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, jolla on oikeus työttömyysetuuksiin asetuksen 69 artiklan mukaisesti sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka alainen hän oli viimeisen työskentelynsä tai ammatinharjoittamisensa aikana, lähtee Kreikkaan, jossa hänellä myös on oikeus työttömyysetuuksiin sellaisten vakuutus-, työskentely- tai itsenäisen ammatinharjoittamisen kausien perusteella, jotka aiemmin on täytetty Kreikan lainsäädännön mukaan, oikeus etuuksiin Kreikan lainsäädännön mukaan keskeytetään asetuksen 69 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyltä kaudelta.

10 artikla (12) (13)

Säännöt, joita sovelletaan tapauksessa, jossa oikeudet perhe-etuuksiin tai perheavustuksiin palkatulle työntekijälle tai itsenäiselle ammatinharjoittajalle ovat päällekkäisiä

1.

a) Oikeus sellaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan maksettaviin perhe-etuuksiin tai perhe-etuuksiin, jossa näitä etuuksia tai avustuksia koskevan oikeuden saavuttaminen ei edellytä vakuutusta, työskentelyä tai itsenäistä ammatinharjoittamista, rajoitetaan näiden etuuksien summaan, jos samat perheenjäsenet saavat samalta ajalta etuudet joko yksinomaan toisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön perusteella tai asetuksen 73, 74, 77 tai 78 artiklan säännösten mukaisesti

b) Jos kuitenkin harjoitetaan ammatillista tai kaupallista toimintaa ensiksi mainitun jäsenvaltion alueella: i) niissä tapauksissa, joissa on kysymys joko yksinomaan toisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön perusteella tai asetuksen 73 tai 74 artiklan mukaisesti maksettavista etuuksista, oikeus perhe-etuuksiin kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön perusteella tai näiden artiklojen mukaisesti rajoitetaan siihen summaan, joka vastaa sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisten perhe-etuuksien summaa, jonka alueella perheenjäsen asuu, henkilöltä, jolla on oikeus perhe-etuuksiin, tai henkilöltä, jolle ne maksetaan. Sen jäsenvaltion perhe-etuudet, jonka alueella perheenjäsen asuu, maksetaan tämän jäsenvaltion kustannuksella; ii) niissä tapauksissa, joissa on kysymys joko yksinomaan toisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön perusteella tai asetuksen 77 tai 78 artiklan mukaisesti maksettavista etuuksista, oikeus näihin perhe-etuuksiin tai perheavustuksiin joko yksinomaan toisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön perusteella tai näiden artiklojen mukaisesti rajoitetaan henkilöltä, jolla on oikeus näihin etuuksiin, tai henkilöltä, jolle ne maksetaan; tässä tapauksessa sillä, jonka etua asia koskee, on oikeus sen jäsenvaltion perhe-etuuksiin tai perheavustuksiin, jonka alueella lapset asuvat, tämän jäsenvaltion kustannuksella, samoin hänellä on tarvittaessa oikeus muihin etuuksiin kuin asetuksen 77 tai 78 artiklassa tarkoitettuihin perhe-avustuksiin näiden artiklojen mukaisesti toimivaltaisen valtion kustannuksella.

2. Jos palkatulla työntekijällä, joka on jäsenvaltion lainsäädännön alainen, on oikeus perheavustuksiin vakuutus- tai työskentelykausien perusteella, jotka ovat aiemmin täyttyneet Kreikan lainsäädännön mukaan, tämä oikeus keskeytetään näiden etuuksien summaan, jos sama perheenjäsen saa samalta ajalta perhe-etuudet tai avustukset ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännön perusteella asetuksen 73 ja 74 artiklan mukaisesti.

3. Jos kahden jäsenvaltion on asetuksen 73 ja/tai 74 mukaan maksettava perhe-etuuksia samalta ajalta samalle perheenjäsenelle, sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka lainsäädännön mukaan etuuksien määrä on suurempi, maksaa koko etuuksien summan ja toisen jäsenvaltion toimivaltainen laitos korvaa ensi mainitulle laitokselle puolet määrästä, kuitenkin niin, että korvattava määrä ei saa olla suurempi kuin se määrä, josta määrätään korvaukseen velvoitetun jäsenvaltion lainsäädännössä.

10 a artikla (8)

Säännöt, joita sovelletaan, kun saman kauden tai sen osan aikana palkattuun työntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan sovelletaan peräkkäin usean jäsenvaltion lainsäädäntöä

Jos palkattuun työntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan on sovellettu peräkkäin kahden jäsenvaltion lainsäädäntöä aikana, joka erottaa kaksi päivämäärää perhe-etuuksien maksamisessa, siten kuin säädetään yhden tai kummankin kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä, sovelletaan seuraavia sääntöjä:

a) perhe-etuudet, joita kysymyksessä oleva henkilö voi hakea sen perusteella, että häneen sovelletaan jokaisen tällaisen valtion lainsäädäntöä, vastaavat päivittäisten etuuksien lukumäärää, jotka maksetaan asianmukaisen lainsäädännön mukaan. Jos näissä lainsäädännöissä ei ole säännöksiä päivittäisistä etuuksista, perhe-etuudet myönnetään sen ajan pituuden, jona kyseiseen henkilöön on sovellettu kunkin tällaisen jäsenvaltion lainsäädäntöä, suhteessa siihen kauteen nähden, joka on määrätty kyseisessä lainsäädännössä;

b) jos perhe-etuudet on annettu laitoksesta aikana, jona ne olisi tullut antaa toisesta laitoksesta, mainittujen laitosten välillä tehdään tiliselvitys;

c) jos yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneet työskentely- tai ammatinharjoittamiskaudet ilmaistaan erilaisina yksikköinä kuin ne, joita on käytetty kaskettaessa perhe-etuuksia sellaisen toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jota kyseiseen henkilöön on myös sovellettu samana aikana, muuntaminen tehdään a ja b alakohdan säännöksiä sovellettaessa täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti;

d) poiketen siitä, mitä a alakohdassa säädetään, kun kysymys on asioista sellaisten jäsenvaltioiden välillä, jotka on lueteltu täytäntöönpanoasetuksen liitteessä 8, laitos, joka vastaa perhe-etuuksien kustannuksista sen vuoksi, että ensimmäinen työskentely tai ammatinharjoittaminen kyseisinä aikoina tapahtui siellä, vastaa niiden kustannuksista koko kuluvana kautena.







III OSASTO

SOVELLETTAVAN LAINSÄÄDÄNNÖN MÄÄRÄÄMISTÄ KOSKEVIEN ASETUKSEN SÄÄNNÖSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANO







Asetuksen 13—17 artiklan täytäntöönpano

10 b artikla (9)

Asetuksen 13 artiklan 2 kohdan f alakohtaa sovellettaessa noudatettavat säännöt

Päivämäärä ja edellytykset sille, että jäsenvaltion lainsäädäntöä lakataan soveltamasta asetuksen 13 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitettuun henkilöön, määräytyvät tämän lainsäädännön mukaisesti. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämä vakuutuslaitos, jonka lainsäädäntö tulee sovellettavaksi tähän henkilöön, kääntyy ensiksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimittämän vakuutuslaitoksen puoleen pyytäen täsmentämään tämän päivän.

11 artikla

Muodollisuudet lähetettäessä työntekijää muualle asetuksen 14 artiklan 1 kohdan ja 14 b artiklan 1 kohdan mukaisesti sekä asetuksen 17 artiklan mukaan tehtyjen sopimusten mukaisesti

1. Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen, jonka lainsäädäntöä sovelletaan, on annettava todistus siitä, että työntekijään sovelletaan tätä lainsäädäntöä määrättyyn päivään asti:

a) työntekijän tai hänen työnantajansa pyynnöstä asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa ja 14 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa;

b) tapauksissa, joissa sovelletaan asetuksen 17 artiklan säännöksiä.

2. Suostumuksen, josta säädetään asetuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 14 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tapauksia varten, pyytää työnantaja.

11 a artikla

Muodollisuudet asetuksen 14 a artiklan 1 kohdan ja 14 b artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä asetuksen 17 artiklan mukaan tehtyjen sopimusten mukaisesti, kun työ tehdään muun jäsenvaltion alueella kuin sen, jossa se, jonka etua asia koskee, tavallisesti toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana

1. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen, jonka lainsäädäntö jää sovellettavaksi, on annettava todistus siitä, että itsenäiseen ammatinharjoittajaan sovelletaan tätä lainsäädäntöä määrättyyn päivään asti:

a) itsenäisen ammatinharjoittajan pyynnöstä tapauksissa, joita tarkoitetaan asetuksen 14 a artiklan 1 kohdassa ja 14 b artiklan 2 kohdassa;

b) tapauksissa, joissa sovelletaan asetuksen 17 artiklan säännöksiä.

2. Suostumuksen, josta säädetään asetuksen 14 a artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 14 b artiklan 2 kohdan tarkoittamissa tapauksissa, pyytää itsenäinen ammatinharjoittaja.

12 artikla

Erityismääräyksiä palkattujen työntekijöiden vakuuttamisesta Saksan sosiaaliturvajärjestelmässä

Jos asetuksen 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan, 14 artiklan 1 ja 2 kohdan tai 14 b artiklan 1 kohdan mukaan tai asetuksen 17 artiklan mukaisesti tehdyn sopimuksen mukaan Saksan lainsäädäntöä sovelletaan palkattuun työntekijään, joka on sellaisen yrityksen tai työnantajan palveluksessa, jonka kotipaikka tai toimipaikka ei sijaitse Saksan alueella, eikä sillä, jonka etua asia koskee, ole kiinteää työtä Saksan alueella, sovelletaan tätä lainsäädäntöä niin kuin työntekijä työskentelisi asuinpaikallaan Saksan alueella.

Jos työntekijällä ei ole asuinpaikkaa Saksan alueella, Saksan lainsäädäntöä sovelletaan niin kuin hän työskentelisi paikassa, jossa Allgemeine Ortskrankenkasse Bonn (Bonnin yleinen paikallinen sairausvakuutuskassa) on toimivaltainen.

12 a artikla (5)

Sellaisiin henkilöihin sovellettavat säännöt, joita tarkoitetaan asetuksen 14 artiklan 2 kohdan b alakohdassa, 14 artiklan 3 kohdassa, 14 a artiklan 2-4 kohdassa ja 14 c artiklassa ja jotka normaalisti tekevät työtä tai harjoittavat itsenäisesti ammattia kahden tai useamman jäsenvaltion alueella

Asetuksen 14 artiklan 2 kohdan b alakohdassa, 14 artiklan 3 kohdassa, 14 a artiklan 2-4 kohdassa ja 14 c artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan seuraavia sääntöjä:

a) Henkilö, joka normaalisti harjoittaa toimintaansa kahden tai useamman jäsenvaltion alueella tai yrityksessä, jolla on kotipaikka tai toimipaikka yhden jäsenvaltion alueella ja joka ulottaa toimintansa kahden jäsenvaltion yhteisen rajan molemmille puolille, tai joka työskentelee samanaikaisesti yhden jäsenvaltion alueella ja toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana toisen jäsenvaltion alueella, antaa tästä tilanteesta tiedon sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle, jonka alueella hän asuu. b) Jos henkilöön ei sovelleta sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jossa hänen asuinpaikkansa on, tämän jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämä laitos vuorostaan antaa tilanteesta tiedon sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle, jonka lainsäädäntöä sovelletaan. 1.

a) Jos asetuksen 14 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdan tai 14 a artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti henkilö, joka tavallisesti on palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja kahden tai useamman jäsenvaltion alueella ja joka harjoittaa osaa tästä toiminnasta asuinpaikkansa jäsenvaltiossa, on tämän jäsenvaltion lainsäädännön alainen, tämän jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen on annettava asianomaiselle henkilölle todistus siitä, että hän on sen lainsäädännön alainen sekä lähetettävä todistuksesta jäljennös muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisen viranomaisen nimeämille laitoksille; i) alueella, jossa asianomainen henkilö harjoittaa osaa toiminnastaan; tai ii) jos hän on palkattu työntekijä, alueella, jossa sillä yrityksellä tai työnantajalla, jonka palveluksessa hän on, on kotipaikka tai toimipaikka. b) Viimeksi mainitun laitoksen on tarvittaessa lähetettävä sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle, jonka lainsäädäntöä sovelletaan, tarpeelliset tiedot niiden maksujen määräämiseksi, jotka työnantajalla tai työnantajilla taikka sillä, jonka etua asia koskee, on velvollisuus suorittaa tämän lainsäädännön perusteella. 2.

a) Jos asetuksen 14 artiklan 3 kohdan tai 14 a artiklan 3 kohdan mukaisesti henkilö, joka työskentelee jäsenvaltion alueella yrityksessä, jonka kotipaikka on toisen jäsenvaltion alueella ja joka ulottaa toimintansa noiden valtioiden yhteisen rajan molemmille puolille, tai joka on itsenäinen ammatinharjoittaja tällaisessa yrityksessä, on sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella yrityksellä on kotipaikka tai toimipaikka, viimeksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen on annettava asianomaiselle henkilölle todistus siitä, että hän on sen lainsäädännön alainen, sekä lähetettävä jäljennös todistuksesta muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten nimeämille laitoksille: i) alueella, jossa asianomainen henkilö työskentelee tai toimii itsenäisenä ammatinharjoittajana; ii) alueella, jossa asianomainen henkilö asuu. b) Edellä 2 kohdan b alakohtaa sovelletaan vastaavasti. 3.

a) Jos asetuksen 14 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisesti työntekijä, joka ei asu minkään sellaisen jäsenvaltion alueella, jossa hän harjoittaa toimintaansa, on sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella yrityksellä tai työnantajalla, jonka palveluksessa hän on, on kotipaikka tai toimipaikka, viimeksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen on annettava työntekijälle todistus siitä, että häneen sovelletaan sen lainsäädäntöä, sekä lähetettävä todistuksesta jäljennös muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle: i) alueella, jossa asianomainen työntekijä harjoittaa osaa toiminnastaan; ii) alueella, jossa työntekijä asuu. b) Edellä 2 kohdan b alakohtaa sovelletaan vastaavasti. 4.

a) Jos asetuksen 14 a artiklan 2 kohdan toisen virkkeen säännösten mukaisesti henkilö, joka tavallisesti on itsenäinen ammatinharjoittaja kahden tai useamman jäsenvaltion alueella mutta joka ei harjoita mitään osaa toiminnastaan asuinpaikkansa jäsenvaltion alueella, on sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän pääasiallisesti harjoittaa toimintaansa, hänen asuinpaikkansa jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen on annettava viipymättä tilanteesta tieto kyseisen toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle. b) Kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai näiden toimivaltaisten viranomaisten nimeämät laitokset määräävät yhteisellä sopimuksella siihen, jonka etua asia koskee, sovellettavan lainsäädännön ottaen huomioon d alakohdan säännökset ja tarpeen mukaan asetuksen 14 a artiklan 4 kohdan säännökset, määräajassa, joka ei saa olla kuutta kuukautta pidempi laskettuna päivästä, jolloin asianomaisen henkilön tilanteesta annettiin tieto yhdelle kyseisistä laitoksista. c) Laitoksen, joka soveltaa siihen, jonka etua asia koskee, sovellettavaksi määrättyä lainsäädäntöä, on annettava henkilölle todistus siitä, että hän on tämän lainsäädännön alainen, sekä lähetettävä todistuksesta jäljennös muille kyseisille laitoksille. d) Määrättäessä asetuksen 14 a artiklan 2 kohdan kolmannen virkkeen mukaisesti sen henkilön pääasiallista toimintaa, jonka etua asia koskee, huomioon otetaan ensiksi ja ensisijaisesti paikka, jossa sijaitsevat kiinteät ja pysyvät tilat, josta käsin asianomainen henkilö harjoittaa toimintaansa. Jollei tällaista ole, otetaan huomioon sellaisia arviointiperusteita kuin harjoitetun toiminnan tavallinen luonne tai kesto, annettujen palvelujen määrä ja tuosta toiminnasta saatavat tulot. e) Asianomaiset laitokset toimittavat toisilleen kaiken tarpeellisen tiedon määrätäkseen sekä sen henkilön pääasiallisen toiminnan, jonka etua asia koskee, että sen lainsäädännön mukaan maksettavat maksut, joka on määrätty sovellettavaksi häneen. 5.

a) Jos jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämä laitos, jonka lainsäädäntöä olisi sovellettava asetuksen 14 a artiklan 2 tai 3 kohdan perusteella, määrää, että sanotun artiklan 4 kohdan säännöksiä sovelletaan asianomaiseen henkilöön, sen on annettava asiasta tieto muiden kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tai näiden viranomaisten nimittämille laitoksille, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdan ja erityisesti sen b alakohdan soveltamista; tarvittaessa asianomaiseen henkilöön sovellettava lainsäädäntö päätetään yhteisellä sopimuksella. b) Edellä 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu tieto toimitetaan kyseisistä muista laitoksista sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle, jonka lainsäädäntöä on määrätty sovellettavaksi. 6.

a) Jos asetuksen 14 c artiklan a alakohdan mukaisesti henkilö, joka samanaikaisesti työskentelee yhden jäsenvaltion alueella ja on itsenäinen ammatinharjoittaja toisen jäsenvaltion alueella, on sen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, jonka alueella hän tekee palkattua työtä, viimeksi mainitun jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen on annettava työntekijälle todistus siitä, että hän on sen lainsäädännön alainen, sekä lähetettävä todistuksesta jäljennös muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten nimeämille laitoksille; i) alueella, jossa tämä henkilö toimii itsenäisenä ammatinharjoittajna; ii) alueella, jossa tämä henkilö asuu. b) Edellä 2 kohdan b alakohtaa sovelletaan vastaavasti. 7.

8. Jos asetuksen 14 c artiklan b alakohdan säännösten mukaisesti henkilö, joka samanaikaisesti toimii palkatussa työssä yhden jäsenvaltion alueella ja on itsenäinen ammatinharjoittaja toisen jäsenvaltion alueella, on kahden jäsenvaltion lainsäädännön alainen, 1-4 kohdan säännöksiä sovelletaan palkatun työn osalta ja 1, 2, 3, 5 ja 6 kohdan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin itsenäisen ammatinharjoittamisen osalta. Kahden sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten nimeämät laitokset, joiden lainsäädäntö on määrätty sovellettavaksi, antavat toisilleen vastavuoroisesti tietoja.

▼M3

12 b artikla

Asetuksen 14 e tai 14 f artiklassa mainittuihin henkilöihin sovellettavat säännöt

Edellä 12 a artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti asetuksen 14 e tai 14 f artiklan säännösten piiriin kuuluviin henkilöihin. Asetuksen 14 f artiklan piiriin kuuluvissa tapauksissa niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten nimeämät laitokset, joiden lainsäädäntö on katsottu soveltuvaksi, välittävät vastaavasti toisilleen tietoja.

▼B

13 artikla

Diplomaattisten tai konsuliedustustojen palveluksessa olevien henkilöiden valintaoikeuden käyttäminen

1. Asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valintaoikeutta on käytettävä ensimmäisen kerran kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona työntekijä otettiin kyseisen diplomaattisen tai konsuliedustuston palvelukseen tai jona hän saapui tällaisen edustuston edustajan henkilökohtaiseen palvelukseen. Valinta tulee voimaan palvelukseenastumispäivästä alkaen.

Jos se, jonka etua asia koskee, uudistaa valintaoikeutensa kalenterivuoden lopussa, valinta tulee voimaan seuraavan kalenterivuoden ensimmäisenä päivänä.

2. Henkilön, joka käyttää valintaoikeuttaan, on annettava tieto sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle, jonka lainsäädännön soveltamisen hän on valinnut, ja annettava tästä tieto samaan aikaan työnantajalleen. Sanotun laitoksen on tarvittaessa ilmoitettava tästä edelleen kaikille saman jäsenvaltion muille laitoksille jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen antamien ohjeiden mukaisesti.

3. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen, jonka lainsäädännön soveltamisen se, jonka etua asia koskee, on valinnut, on annettava hänelle todistus siitä, että hän on tämän jäsenvaltion lainsäädännön alainen sen ajan, jonka hän työskentelee kyseisen diplomaattisen tai konsuliedustuston palveluksessa tai tällaisen edustuston edustajan henkilökohtaisessa palveluksessa.

4. Jos se, jonka etua asia koskee, on valinnut sovellettavaksi Saksan lainsäädännön, tämän lainsäädännön säännöksiä sovelletaan niin kuin hän työskentelisi paikassa, jossa Saksan hallitus on. Toimivaltainen viranomainen nimeää toimivaltaisen sairausvakuutuslaitoksen.

14 artikla

Euroopan yhteisöjen avustavan henkilökunnan valintaoikeuden käyttäminen

1. Asetuksen 16 artiklan 3 kohdassa säädettyä valintaoikeutta on käytettävä työsopimuksen tekohetkellä. Viranomaisen, jolla on toimivalta tehdä tällainen sopimus, on ilmoitettava sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle laitokselle, jonka lainsäädännön soveltamisen avustavan henkilökunnan jäsen on valinnut. Sanotun laitoksen on ilmoitettava tarvittaessa tästä edelleen muille saman jäsenvaltion laitoksille.

2. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämän laitoksen, jonka lainsäädännön soveltamisen avustavan henkilökunnan jäsen on valinnut, on annettava hänelle todistus siitä, että hän on tämän jäsenvaltion lainsäädännön alainen sen ajan, jonka hän työskentelee Euroopan yhteisöjen avustavan henkilökunnan jäsenenä.

3. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa nimettävä toimivaltaiset laitokset Euroopan yhteisöjen avustavan henkilökunnan jäsenien osalta.

4. Jos avustavan henkilökunnan jäsen, joka työskentelee muun jäsenvaltion kuin Saksan alueella, on valinnut sovellettavaksi Saksan lainsäädännön, tämän lainsäädännön säännöksiä sovelletaan ikään kuin tämä avustavan henkilökunnan jäsen työskentelisi paikassa, jossa Saksan hallitus on. Toimivaltainen viranomainen nimeää toimivaltaisen sairausvakuutuslaitoksen.







IV OSASTO

ERI ETUUSRYHMIÄ KOSKEVIEN ASETUKSEN ERITYISSÄÄNNÖSTEN TÄYTÄNTÖÖN PANEMINEN







1 LUKU

YLEISET SÄÄNNÖT KAUSIEN YHTEENLASKEMISEKSI

15 artikla (A) (5) (11)

1. Asetuksen 18 artiklan 1 kohdassa, 38 artiklassa, 45 artiklan 1-3 kohdassa, 64 artiklassa ja 67 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa kausien yhteenlaskeminen tapahtuu seuraavien sääntöjen mukaisesti:

a) yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneisiin vakuutus- tai asumiskausiin lisätään minkä tahansa muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutus- tai asumiskaudet sikäli kuin niihin turvautuminen on tarpeellista, jotta täydennettäisiin ensiksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneitä vakuutus- tai asumiskausia etuuksia koskevien oikeuksien saavuttamiseksi, säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi, edellyttäen, että tällaiset vakuutus- tai asumiskaudet eivät ole päällekkäisiä. Jos työkyvyttömyys-, vanhuus- tai kuolemantapauksen (eläkkeet) vuoksi annettavat etuudet tulevat myönnettäviksi kahden tai useamman jäsenvaltion laitoksista asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti, jokainen kyseessä olevista laitoksista tekee erillisen yhteenlaskun ottaen huomioon palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan osalta täyttyneet vakuutus- tai asumiskaudet kokonaisuudessaan kaikkien niiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan, jonka alainen hän on ollut, tämän rajoittamatta tarvittaessa asetuksen 45 artiklan 2 ja 3 kohdan ja 47 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännösten soveltamista. ►M3 Asetuksen 14 artiklan c alakohdan b alakohdassa tai 14 f artiklassa mainituissa tapauksissa edellä mainitut laitokset ottavat korvausten myöntämisessä huomioon kuitenkin vastaavasti pakollisen vakuutusjärjestelmän mukaan täyttyneet päällekkäiset vakuutus- ja tai oleskelukaudet kyseessä olevien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen mukaisesti; ◄

b) kun vakuutus- tai asumiskausi, joka on täyttynyt pakollisessa vakuutuksessa yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, on päällekkäinen toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan vapaaehtoisessa tai valinnaisessa jatkuvassa vakuutuksessa täyttyneen vakuutuskauden kanssa, otetaan vain pakollisen vakuutuksen osalta täyttynyt kausi huomioon;

c) kun vakuutus- tai asumiskausi, joka on muu kuin yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan täyttyneenä kautena pidettävä kausi, on päällekkäinen sellaisena pidettävän kauden kanssa toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, vain kausi, joka ei ole sellaisena pidettävä kausi, otetaan huomioon;

d) vain sen jäsenvaltion laitos ottaa huomioon kaikki kaudet, joita pidetään sellaisina kahden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka lainsäädännön mukaan vakuutettu henkilö viimeksi oli pakollisesti vakuutettuna ennen sanottua kautta; jos vakuutettu henkilö ei ollut pakollisesti vakuutettu jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ennen sanottua kautta, viimeksi mainitun ottaa huomioon sen jäsenvaltion laitos, jonka lainsäädännön mukaan hän oli pakollisesti vakuutettu ensimmäisen kerran sanotun kauden jälkeen;

e) jos ei ole mahdollista määrätä täsmällisesti aikaa, jona tietyt vakuutus- tai asumiskaudet ovat täyttyneet yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, tällaisista kausista oletetaan, etteivät ne ole päällekkäisiä sellaisten vakuutus- tai asumiskausien kanssa, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, ja ne otetaan huomioon, milloin se on edullista;

f) jos yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan tietyt vakuutus- tai asumiskaudet otetaan huomioon vain, jos ne ovat täyttyneet tietyn ajan kuluessa, tällaista lainsäädäntöä soveltava laitos: i) ottaa vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, huomioon vain, jos ne ovat täyttyneet saman ajan kuuluessa, tai ii) laajentaa tällaista määräaikaa sellaisten vakuutus- tai asumiskausien kestoon, jotka ovat täyttyneet kokonaan tai osittain sanotun ajan kuluessa toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jos vakuutus- tai asumiskaudet, jotka otetaan huomioon toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, antavat vain lykkäystä määräaikaan, jonka kuluessa vakuutus- tai asumiskausien on täytyttävä.

2. Vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet sellaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, johon asetusta ei sovelleta, muua jotka otetaan huomioon sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, johon asetusta sovelletaan, katsotaan vakuutus- tai asumiskausiksi, jotka otetaan huomioon yhteenlaskussa.

3. Jos vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, ilmaistaan yksikköinä, jotka ovat erilaisia kuin toisen jäsenvaltion lainsäädännössä käytetyt, niiden yhteenlaskua varten tarvittava muuntaminen tehdään seuraavien sääntöjen mukaisesti:

a) Jos kyseessä on kuusipäiväistä työviikkoa tekevä palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja: i) yksi päivä on yhtä kuin kahdeksan tuntia ja päinvastoin; ii) kuusi päivää on yhtä kuin yksi viikko ja päinvastoin; iii) 26 päivää on yhtä kuin yksi kuukausi ja päinvastoin; iv) kolme kuukautta tai 13 viikkoa tai 78 päivää ovat yhtä kuin neljännesvuosi ja päinvastoin; v) muutettaessa viikkoja kuukausiksi ja päinvastoin viikot ja kuukaudet muunnetaan päiviksi; vi) edellä olevien sääntöjen soveltaminen ei saa johtaa siihen, että tuotetaan yhden vuoden aikana täyttyneiden vakuutuskausien kokonaismääräksi kokonaismäärä, joka on enemmän kuin 312 päivää tai 52 viikkoa tai 12 kuukautta tai neljä neljännesvuotta.

b) Jos kyseessä on viisipäiväistä työviikkoa tehnyt palkattu työntekijä: i) yksi päivä on yhtä kuin yhdeksän tuntia ja päinvastoin; ii) viisi päivää on yhtä kuin yksi viikko ja päinvastoin; iii) 22 päivää on yhtä kuin yksi kuukausi ja päinvastoin; iv) kolme kuukautta tai 13 viikkoa tai 66 päivää ovat yhtä kuin neljännesvuosi ja päinvastoin; v) muunnettaessa viikkoja kuukausiksi ja päinvastoin viikot ja kuukaudet muunnetaan päiviksi; vi) edellä olevien sääntöjen soveltaminen ei saa johtaa siihen, että tuotetaan yhden vuoden aikana täyttyneiden vakuutuskausien kokonaismääräksi kokonaismäärä, joka on enemmän kuin 264 päivää tai 52 viikkoa tai 12 kuukautta tai neljä neljännesvuotta.

c) Jos asianomainen henkilö on palkattu työntekijä, joka on tehnyt seitsenpäiväistä viikkoa: i) yksi päivä on yhtä kuin 6 tuntia ja päinvastoin; ii) seitsemän päivää on yhtä kuin yksi viikko ja päinvastoin; iii) kolmekymmentä päivää on yhtä kuin yksi kuukausi ja päinvastoin; iv) kolme kuukautta tai 13 viikkoa tai 90 päivää ovat yhtä kuin neljännesvuosi ja päinvastoin; v) muunnettaessa viikkoja kuukausiksi ja päinvastoin viikot ja kuukaudet muunnetaan päiviksi; vi) edellä olevien sääntöjen soveltaminen ei saa johtaa siihen, että tuotetaan yhden vuoden aikana täyttyneiden vakuutuskausien kokonaismääräksi kokonaismäärä, joka on enemmän kuin 360 päivää tai 52 viikkoa tai 12 kuukautta tai 4 neljännesvuotta.

Jos vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, on ilmaistu kuukausina, päiviä, jotka vastaavat kuukauden osaa tämän kohdan muuntamissäännön mukaan, pidetään kokonaisena kuukautena.







2 LUKU

SAIRAUS JA ÄITIYS







Asetuksen 18 artiklan täytäntöönpano

16 artikla

Vakuutuskausien todistaminen

1. Vedottaessa asetuksen 18 artiklan säännöksiin palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan on toimitettava toimivaltaiselle laitokselle todistus, josta käyvät ilmi sen lainsäädännön mukaan täyttyneet vakuutuskaudet, jonka alaisena hän viimeksi oli.

2. Sen jäsenvaltion laitoksen tai laitosten, jonka lainsäädännön alainen hän viimeksi oli, on annettava tämä todistus palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan pyynnöstä. Jos hän ei toimita sanottua todistusta, toimivaltainen viranomainen saa sen kyseiseltä laitokselta tai laitoksilta.

3. Edellä 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, jos on tarpeen ottaa huomioon vakuutuskaudet, jotka ovat aiemmin täyttyneet muiden jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan, jotta täytettäisiin toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaiset edellytykset.







Asetuksen 19 artiklan täytäntöönpano

17 artikla (14)

Luontoisetuudet asuttaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa

1. Saadakseen luontoisetuudet asetuksen 19 artiklan mukaan palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan on rekisteröitävä itsensä ja perheenjäsenensä asuinpaikkansa laitoksessa esittämällä todistus, joka osoittaa, että hänellä ja hänen perheenjäsenillään on oikeus sanottuihin etuuksiin. Toimivaltaisen laitoksen on annettava tämä todistus, joka perustuu tarpeen mukaan työnantajan toimittamiin tietoihin. Jos palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja tai hänen perheenjäsenensä eivät esitä sanottua todistusta, asuinpaikan laitos saa sen toimivaltaisilla laitoksilla.

2. Tämä todistus on voimassa, kunnes asuinpaikan laitos saa tiedon sen peruuttamisesta. Kuitenkin jos mainitun todistuksen on antanut Saksan, Ranskan, Italian tai Portugalin laitos, se on voimassa ainoastaan vuoden ajan sen antamispäivästä, ja se on uusittava vuoden välein.

3. Jos kyseessä on kausityöntekijä, 1 kohdassa tarkoitettu todistus on voimassa koko kausityön odotetun keston ajan, paitsi jos tänä aikana toimivaltainen laitos ilmoittaa asuinpaikan laitokselle sen peruuttamisesta.

4. Asuinpaikan laitos ilmoittaa toimivaltaiselle laitokselle jokaisesta rekisteröinnistä, joka on tapahtunut 1 kohdan säännösten mukaisesti.

5. Sen, jonka etua asia koskee, on aina luontoisetuuksia hakiessaan annettava sen jäsenvaltion, jonka alueella hän asuu, lainsäädännön mukaan luontoisetuuksien myöntämisen tueksi vaadittavat asiakirjat.

▼M10 —————

▼B

8. Palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan taikka tämän perheenjäsenen on ilmoitettava asuinpaikan laitokselle kaikista tilanteessaan tapahtuvista muutoksista, jotka todennäköisesti muuttavat heidän oikeuttaan luontoisetuuksiin, erityisesti kaikista lakkaamisista tai muutoksista sen, jonka etua asia koskee, palkatussa työssä tai itsenäisen ammatin harjoittamisessa, tai palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan tai hänen perheenjäsentensä asuin- tai oleskelupaikan muuttumisesta. Samoin jos palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja lakkaa olemasta vakuutettu tai lakkaa olemasta oikeutettu luontoisetuuksiin, toimivaltaisen laitoksen on ilmoitettava asuinpaikan laitokselle vastaavasti. Asuinpaikan laitos voi milloin tahansa pyytää toimivaltaiselta laitokselta tietoja, jotka koskevat palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan vakuutusta tai hänen oikeuttaan luontoisetuuksiin.

9. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat hallintotoimikunnan annettua lausuntonsa sopia muista täytäntöönpanoa koskevista menettelyistä.

18 artikla

Rahaetuudet asuttaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa

1. Saadakseen rahaetuuksia asetuksen 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan on kolmen päivän kuluessa työkyvyttömyyden alkamisesta käännyttävä asuinpaikan laitoksen puoleen antamalla ilmoitus työskentelyn lopettamisesta tai, jos toimivaltaisen laitoksen tai asuinpaikan laitoksen soveltamassa lainsäädännössä niin säädetään, työkyvyttömyyttä koskeva todistus, jonka hoitoa antava lääkäri antaa asianomaiselle henkilölle.

2. Jos asuinvaltiossa hoitoa antavat lääkärit eivät anna todistuksia työkyvyttömyydestä, sen, jonka etua asia koskee, on käännyttävä suoraan asuinpaikan laitoksen puoleen sen soveltamassa lainsäädännössä säädetyn ajan kuluessa.

Tämän laitoksen on saatettava heti työkyvyttömyys lääketieteellisesti todettavaksi ja 1 kohdassa tarkoitettu todistus laadittavaksi. Tällaisen todistuksen tulee osoittaa työkyvyttömyyden todennäköinen kesto ja todistus on toimitettava viipymättä toimivaltaiselle laitokselle.

3. Tapauksissa, joissa 2 kohtaa ei sovelleta, asuinpaikan laitoksen on suoritettava, niin pian kuin mahdollista ja joka tapauksessa kolmen päivän kuluessa päivästä, jona asianomainen henkilö kääntyi sen puoleen, henkilön lääkärintarkastus niin kuin hänet olisi vakuutettu tässä laitoksessa. Tutkimuksen tekevän lääkärin todistus osoittaa erityisesti työkyvyttömyyden todennäköisen keston ja se toimitetaan asuinpaikan laitokselta toimivaltaiselle laitokselle kolmen päivän kuluessa tutkimuksesta.

4. Asuinpaikan laitoksen on tehtävä myöhemmin kaikki tarpeelliset hallinnolliset tarkastukset tai lääkärintarkastukset asianomaisesta henkilöstä, niin kuin hänet olisi vakuutettu tässä laitoksessa. Niin pian kuin laitos toteaa, että asianomainen henkilö kykenee palaamaan työhön, se ilmoittaa tästä viipymättä henkilölle itselleen ja vastaavasti toimivaltaiselle laitokselle sekä toteaa päivän, jona henkilön työkyvyttömyys lakkasi. Noudattaen, mitä 6 kohdassa säädetään, sille, jonka etua asia koskee, annettavaa tiedoksiantoa pidetään päätöksenä toimivaltaisen laitoksen puolesta.

5. Toimivaltaisella laitoksella säilyy kaikissa tapauksissa oikeus saada itse valita lääkäri asianomaisen henkilön tutkimiseen.

6. Jos toimivaltainen laitos päättää evätä rahaetuudet, koska asianomainen henkilö ei ole täyttänyt asuinmaan lainsäädännön mukaisia muodollisuuksia, tai jos se toteaa, että asianomainen henkilö kykenee palaamaan työhön, sen on annettava asianomaiselle henkilölle tieto päätöksestään ja lähetettävä samanaikaisesti jäljennös tällaisesta päätöksestä asuinpaikan laitokselle.

7. Kun henkilö, jonka etua asia koskee, palaa työhön, hänen on annettava tieto vastaavasti toimivaltaiselle laitokselle, jos tällaista tiedoksiantoa vaaditaan tämän laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan.

8. Toimivaltaisen laitoksen on maksettava rahaetuudet sopivalla tavalla, ensisijaisesti kansainvälisellä maksumääräyksellä, ja ilmoitettava asuinpaikan laitokselle ja sille, jonka etua asia koskee, vastaavasti. Jos rahaetuudet maksetaan asuinpaikan laitoksesta toimivaltaisen laitoksen puolesta, viimeksi mainittu ilmoittaa sille, jonka etua asia koskee, hänen oikeuksistaan ja antaa asuinpaikan laitokselle tiedon rahaetuuksien määrästä, maksupäivästä ja enimmäisajasta, jolta ne tulisi myöntää toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.

9. Kaksi jäsenvaltiota tai useampi jäsenvaltio tai näiden valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat, saatuaan hallintotoimikunnan lausunnon, sopia muista täytäntöönpanoa koskevista menettelyistä.







Asetuksen 20 artiklan täytäntöönpano

19 artikla

Erityissäännökset rajatyöntekijöitä ja heidän perheenjäseniään varten

Rajatyöntekijälle tai hänen perheenjäsenelleen voidaan lääketuotteet, siteet, silmälasit ja pienet apuvälineet antaa ja laboratoriotutkimukset ja testit suorittaa vain sen jäsenvaltion alueella, jossa ne on määrätty, ja tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, paitsi jos toimivaltaisen laitoksen soveltama lainsäädäntö tai kyseisten jäsenvaltioiden tai näiden valtioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä tehty sopimus on edullisempi.







Asetuksen 21 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan täytäntöönpano

19 a artikla (15)

Luontoisetuudet oleskeltaessa toimivaltaisessa valtiossa — Perheenjäsenet, jotka asuvat muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja asuu

1. Saadakseen luontoisetuudet asetuksen 21 artiklan nojalla perheenjäsenten on esitettävä oleskelupaikan laitokselle todistus, joka osoittaa, että heillä on oikeus mainittuihin etuuksiin. Tässä todistuksessa, jonka antaa perheenjäsenten asuinpaikan laitos, jos mahdollista ennen kuin he lähtevät sen jäsenvaltion alueelta, jossa he asuvat, on osoittetava tarvittaessa erityisesti enimmäisaika, jolta luontoisetuuksia voidaan myöntää kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti. Jos perheenjäsenet eivät toimita mainittua todistusta, oleskelupaikan laitos saa sen asuinpaikan laitokselta.

▼M10

2. Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 9 kohtaa sovelletaan vastaavasti.

▼B







Asetuksen 22 artiklan täytäntöönpano

▼M10 —————

▼M10

21 artikla

Luontoisetuudet oleskeltaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa

1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan on toimitettava hoidon tarjoajalle toimivaltaisen laitoksen antama asiakirja, jossa todistetaan, että hänellä on oikeus luontoisetuuksiin. Asiakirja on laadittava 2 artiklan mukaisesti. Jos asianomainen henkilö ei pysty toimittamaan tätä asiakirjaa, hänen on otettava yhteyttä oleskelupaikan laitokseen, joka pyytää toimivaltaiselta laitokselta todistuksen, jossa vahvistetaan, että kyseisellä henkilöllä on oikeus luontoisetuuksiin.

Toimivaltaisen laitoksen etuusoikeutta varten asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti kussakin yksittäisessä tapauksessa antama asiakirja sitoo hoidon tarjoajaa samalla tavoin kuin kansallinen näyttö oleskelupaikan laitoksessa vakuutettujen henkilöiden oikeuksista.

2. Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 9 kohtaa sovelletaan vastaavasti.

▼B

22 artikla

Luontoisetuudet palkatuille työntekijöille tai itsenäisille ammatinharjoittajille, jotka muuttavat tai palaavat asuinvaltioonsa, sekä palkatuille työntekijöille ja itsenäisille ammatinharjoittajille, joille on annettu lupa lähteä toiseen jäsenvaltioon saamaan sairaanhoitoa

1. Saadakseen luotoisetuudet asetuksen 22 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaan palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan on toimitettava asuinpaikan laitokselle todistus, jonka osoittaa, että hänellä on edelleen oikeus saada sanottuja etuuksia. Tämä todistus, jonka toimivaltainen laitos antaa, osoittaa tarvittaessa erityisesti enimmäisajan, jolta tällaisia etuuksia voidaan edelleen antaa toimivaltaisen valtion lainsäädännön mukaisesti. Todistus voidaan asianomaisen henkilön pyynnöstä antaa hänen lähtönsä jälkeen, jos ylivoimaisen esteen vuoksi sitä ei voitu toimittaa etukäteen.

▼M10

2. Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 9 kohtaa sovelletaan vastaavasti.

▼B

3. Edellä 1 ja 2 kohtia sovelletaan vastaavasti, kun kysymys on luontoisetuuksien antamisesta asetuksen 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa.

23 artikla

Luontoisetuudet perheenjäsenille

Täytäntöönpanoasetuksen 21 tai 22 artiklan säännöksiä sovelletaan tapauksen mukaan vastaavasti, kun kysymys on luontoisetuuksien myöntämisestä perheenjäsenille asetuksen 22 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti.

▼M10

Kuitenkin tapauksissa, joita tarkoitetaan asetuksen 22 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa, perheenjäsenten asuinpaikan laitosta pidetään toimivaltaisena laitoksena ja perheenjäsenten asuinmaan lainsäädäntöä pidetään toimivaltaisen valtion lainsäädäntönä sovellettaessa täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 9 kohtaa sekä 21 ja 22 artiklaa.

▼B

24 artikla

Rahaetuudet palkatuille työntekijöille tai itsenäisille ammatinharjoittajille oleskeltaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa

Täytäntöönpanoasetuksen 18 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, kun kysymys on rahaetuuksien saamisesta asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaan. Noudattaen, mitä työkyvyttömyystodistuksen toimittamisvelvollisuudesta on säädetty, jäsenvaltion alueella oleskelevalta palkatulta työntekijältä tai itsenäiseltä ammatinharjoittajalta, joka ei työskentele tai harjoita siellä ammattitoimintaa, ei vaadita työskentelyn lakkaamista koskevaa tiedoksiantoa, jota tarkoitetaan täytäntöönpanoasetuksen 18 artiklan 1 kohdassa.







Asetuksen 23 artiklan 3 kohdan täytäntöönpano

25 artikla

Rahaetuuksien laskemisessa huomioon otettavia perheenjäseniä koskeva todistus

1. Saadakseen etuuksia asetuksen 23 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja toimittaa muun jäsenvaltion kuin laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion alueella asuvia perheenjäseniään koskevan todistuksen toimivaltaiselle laitokselle.

2. Tämän todistuksen antaa perheenjäsenten asuinpaikan laitos.

Se on voimassa 12 kuukautta antopäivästä. Se voidaan uudistaa; tällaisessa tapauksessa se on voimassa uudistamispäivästä alkaen.

Sen, jonka etua asia koskee, on annettava välittömästi toimivaltaiselle laitokselle tieto kaikista tapahtumista, jotka tekevät tarpeelliseksi sanotun todistuksen muuttamisen. Tällainen muutos tulee voimaan tuollaisen tapahtuman päivänä.

3. Edellä 1 kohdassa säädetyn todistuksen sijasta toimivaltainen laitos voi vaatia sitä, jonka etua asia koskee, toimittamaan muun jäsenvaltion kuin laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion alueella asuvista perheenjäsenistään äskettäin annetut henkilötietoja koskevat asiakirjat.







Asetuksen 25 artiklan 1 kohdan täytäntöönpano

26 artikla

Etuudet työttömille, jotka lähtevät muuhun jäsenvaltioon kuin toimivaltaiseen valtioon tarkoituksenaan hakea siellä työtä

▼M10

1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 25 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 1 a kohdan mukaisesti työttömän henkilön tai hänen mukanaan seuranneen perheenjäsenen on toimitettava hoidon tarjoajalle toimivaltaisen laitoksen antama asiakirja, jossa todistetaan, että hänellä on oikeus luontoisetuuksiin. Asiakirja on laadittava 2 artiklan mukaisesti. Jos asianomainen henkilö ei pysty toimittamaan tätä asiakirjaa, hänen on otettava yhteyttä oleskelupaikan laitokseen, joka pyytää toimivaltaiselta laitokselta todistuksen, jossa vahvistetaan, että kyseisellä henkilöllä on oikeus luontoisetuuksiin.

Toimivaltaisen laitoksen etuusoikeutta varten asetuksen 25 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti kussakin yksittäisessä tapauksessa antama asiakirja sitoo hoidon tarjoajaa samalla tavoin kuin kansallinen näyttö sen paikan laitoksessa vakuutettujen henkilöiden oikeuksista, johon työtön henkilö on mennyt.

▼M10

1 a. Saadakseen rahaetuuksia asetuksen 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti itselleen ja perheenjäsenilleen työttömän henkilön on toimitettava toimivaltaiselta vakuutuslaitokselta ennen lähtöään hakemansa todistus sen paikan vakuutuslaitokselle, johon hän on mennyt. Jos työtön henkilö ei toimita tällaista todistusta, sen paikan laitos, johon hän on mennyt, hankkii sen toimivaltaiselta laitokselta. Todistuksessa on vahvistettava oikeus kyseisiin etuuksiin asetuksen 69 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetettujen edellytysten mukaan, ilmoitettava oikeuden kesto ottaen huomioon asetuksen 69 artiklan 1 kohdan c alakohdan säännökset ja, jos kyseessä on työkyvyttömyys tai sairaalahoito, täsmennettävä sairausvakuutuksen nojalla tarvittaessa maksettavien rahaetuuksien määrä edellä mainittuna aikana.

▼B

2. Sen paikan työttömyysvakuutuslaitos, johon työtön on lähtenyt, tarkistaa täytäntöönpanoasetuksen 83 artiklassa tarkoitetun todistuksen jäljennöksestä, joka lähetetään saman paikan sairausvakuutuslaitokselle, että asetuksen 69 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyt edellytykset ovat täyttyneet, ja määrittää päivämäärän, jolloin ne ovat täyttyneet, ja päivämäärän, josta lähtien työtön saa työttömyysvakuutusetuuksia toimivaltaisen laitoksen kustannuksella.

Tämä todistus on voimassa asetuksen 69 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyn ajan niin kauan kuin edellytykset täyttyvät. Sen paikan työttömyysvakuutuslaitoksen, johon työtön on lähtenyt, on kolmen päivän kuluessa ilmoitettava sanotulle sairausvakuutuslaitokselle, jos edellytykset eivät enää täyty.

▼M10

3. Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 9 kohtaa sovelletaan vastaavasti.

▼B

4. Saadakseen rahaetuuksia, joista säädetään toimivaltaisen valtion lainsäädännössä, työttömän on kolmen päivän kuluessa esitettävä työkyvyttömyyttä koskeva todistus, jonka on antanut häntä hoitanut lääkäri, sen paikan sairausvakuutuslaitokselle, johon hän on lähtenyt. Hänen on ilmoitettava myös päivämäärä, johon saakka hän on saanut sairausvakuutusetuuksia, ja osoitteensa siinä maassa, jossa hän on.

5. Sen paikan sairausvakuutuslaitos, johon työtön on lähtenyt, antaa kolmen päivän kuluessa tiedoksi päivämäärän, jolloin työkyvyttömyys alkoi ja päättyi, toimivaltaiselle sairausvakuutuslaitokselle ja toimivaltaiselle työttömyysvakuutuslaitokselle sekä laitokselle, jossa työtön on rekisteröity työnhakijana.

6. Sen paikan asetuksen 25 artiklan 4 kohdassa määritellyissä tapauksissa sairausvakuutuslaitoksen, johon työtön on lähtenyt, on ilmoitettava toimivaltaiselle sairausvakuutuslaitokselle ja toimivaltaiselle työttömyysvakuutuslaitokselle katsovansa, että edellytykset sen kauden pidentämiselle, jolta raha- ja luontoisetuuksia voidaan myöntää, ovat täyttyneet, sekä ilmoitettava perusteet käsitykselleen ja liitettävä ilmoitukseen, jonka se lähettää toimivaltaiselle sairausvakuutuslaitokselle, tutkineelta lääkäriltä potilaan tilasta saatu yksityiskohtainen lausunto, joka osoittaa todennäköisen kauden, jonka aikana asetuksen 25 artiklan 4 kohdan soveltamisen edellytykset ovat olemassa. Toimivaltainen sairausvakuutuslaitos tekee sen jälkeen päätöksen sen kauden jatkamisesta, jolta etuuksia voidaan myöntää sairaalle työttömälle.

7. Täytäntöönpanoasetuksen 18 artiklan 2, 3, 4, 5, 6, 8 ja 9 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.







Asetuksen 25 artiklan 3 kohdan täytäntöönpano

27 artikla

Luontoisetuudet työttömän perheenjäsenille asuttaessa muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa

Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan säännöksiä sovelletaan vastaavasti, kun kysymys on luontoisetuuksien myöntämisestä työttömän perheenjäsenille ja tällaiset perheenjäsenet asuvat muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella. Täytäntöönpanoasetuksen 26 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu todistettu selvitys on esitettävä, kun asetuksen 69 artiklan 1 kohdan säännösten mukaan etuuksia saavan palkatun työntekijän perheenjäsenet rekisteröityvät. Tämä todistus on voimassa ajan, jolta etuuksia voidaan myöntää asetuksen 69 artiklan 1 kohdan mukaan.







Asetuksen 26 artiklan täytäntöönpano

28 artikla

Luontoisetuudet eläkkeenhakijoille ja heidän perheenjäsenilleen

1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 26 artiklan 1 kohdan mukaan asuinvaltionsa alueella, hakijan ja hänen perheenjäsenensä on rekisteröidyttävä asuinpaikan laitoksessa toimittamalla todistus, josta ilmenee, että hänellä on toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan oikeus sanottuihin etuuksiin itselleen ja perheenjäsenilleen. Tämän todistuksen antaa sen toisen jäsenvaltion laitos, joka on vastuussa luontoisetuuksien suorittamisesta.

2. Asuinpaikan laitos ilmoittaa todistuksen antaneelle laitokselle jokaisesta rekisteröinnistä, joka on tapahtunut 1 kohdan mukaisesti.







Asetuksen 28 ja 28 a artiklan täytäntöönpano

29 artikla

Luontoisetuudet eläkeläisille ja heidän perheenjäsenilleen, jotka eivät asu siinä jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön mukaan he saavat eläkettä ja heillä on oikeus etuuksiin

1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 28 artiklan 1 kohdan ja 28 a artiklan mukaan asuinvaltionsa alueella eläkeläisen ja hänen ►M2 samassa jäsenvaltiossa asuvan ◄ perheenjäsenensä on rekisteröidyttävä asuinpaikan laitoksessa toimittamalla todistus, josta ilmenee, että hänellä on oikeus sanottuihin etuuksiin itselleen ja perheenjäsenilleen sen lainsäädännön mukaan tai jonkin sellaisen lainsäädännön mukaan, jonka mukaan eläke maksetaan.

2. Tämän todistuksen antaa eläkeläisen pyynnöstä laitos tai yksi laitoksista, jotka vastaavat eläkkeen maksamisesta, tai tarvittaessa laitos, jolla on toimivalta määrätä oikeudesta luontoisetuuksiin, niin pian kuin eläkeläinen täyttää tällaisia etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi asetetut edellytykset. Jos eläkeläinen ei toimita todistusta, asuinpaikan laitos saa sen laitokselta tai laitoksilta, jotka vastaavat eläkkeen maksamisesta, tai tarvittaessa laitokselta, joka on toimivaltainen antamaan tällaisen todistuksen. Odottaessaan todistuksen saamista asuinpaikan laitos voi hyväksymänsä kirjallisen aineiston perusteella rekisteröidä eläkeläisen ja hänen ►M2 samassa jäsenvaltiossa asuvan ◄ perheenjäsenensä väliaikaisesti. Tämä rekisteröinti velvoittaa luontoisetuuksien maksamisesta vastaavaa laitosta vain, jos tämä viimeksi mainittu laitos on antanut todistuksen, josta säädetään 1 kohdassa.

3. Asuinpaikan laitos ilmoittaa laitokselle, joka on antanut 1 kohdassa edellytetyn todistuksen, jokaisesta rekisteröinnistä, joka on tehty sanotun kohdan säännösten mukaisesti.

4. Tehtäessä luontoisetuuksia koskeva hakemus asuinpaikan laitokselle on esittämällä kuitti tai kantalipuke viimeisestä rahasuorituksesta todistettava, että eläkeläisellä on vielä oikeus eläkkeeseen.

5. Eläkeläisen tai hänen ►M2 samassa jäsenvaltiossa asuvan ◄ perheenjäsenensä on ilmoitettava asuinpaikan laitokselle kaikista tilanteessaan tapahtuvista muutoksista, jotka saattavat muuttaa heidän oikeuttaan luontoisetuuksiin, erityisesti kaikista eläkkeen keskeytyksistä tai peruutuksista tai asuinpaikkansa muuttumisesta. Eläkkeestä vastaava laitos ilmoittaa myös eläkeläisen asuinpaikan laitokselle kaikista tällaisista muutoksista.

6. Hallintotoimikunta määrää, sikäli kuin on tarpeen, menettelyn, jolla luontoisetuuksien maksamisen kustannuksista vastaava laitos määrätään asetuksen 28 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.







Asetuksen 29 artiklan täytäntöönpano

30 artikla (14)

Luontoisetuudet perheenjäsenille, jotka asuvat ►M2 toimivaltaisen jäsenvaltion ulkopuolella ◄ muussa jäsenvaltiossa kuin valtiossa, jossa eläkeläinen asuu

1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 29 artiklan 1 kohdan mukaisesti asuinvaltion alueella perheenjäsenten on rekisteröidyttävä asuinpaikan laitoksessa toimittamalla tämän laitoksen soveltaman lainsäädännön vaatima kirjallinen näyttö tällaisten etuuksien myöntämiseksi eläkeläisen perheenjäsenille sekä todistus, josta ilmenee, että eläkeläisellä on oikeus saada luontoisetuuksia itselleen ja perheenjäsenilleen. ►M2 Tämä todistus, jonka antaa eläkkeen maksava laitos tai yksi eläkettä maksavista laitoksista tai tarvittaessa luontoisetuuksien maksamisesta päättävä laitos, on voimassa niin kauan kuin perheenjäsenten asuinpaikan laitokselle ei anneta tiedoksi sen peruuttamista. ◄ ►M2 Jos perheenjäsenet eivät esitä todistusta, asuinpaikan laitos kääntyy todistuksen saadakseen eläkkeen maksavan tai jonkun eläkettä maksavan laitoksen tai tarvittaessa tätä tarkoitusta varten toimivaltaisen laitoksen puoleen. ◄ Kuitenkin jos mainitun todistuksen on antanut Saksan, Ranskan, Italian tai Portugalin laitos, se on voimassa ainoastaan vuoden ajan sen antamispäivästä, ja se on uusittava vuoden välein.

2. Tehdessään luontoisetuuksia koskevaa hakemusta perheenjäsenten on toimitettava asuinpaikkansa laitokselle 1 kohdassa tarkoitettu todistus, jos tämän laitoksen soveltama lainsäädäntö edellyttää, että tällaisen hakemuksen mukana on oltava näyttö oikeudesta eläkkeeseen.

▼M2

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun todistuksen antaneen laitoksen on ilmoitettava perheenjäsenten asuinpaikan laitokselle eläkkeen keskeyttämisestä tai peruuttamisesta. Perheenjäsenten asuinpaikan laitos voi milloin tahansa pyytää todistuksen antaneelta laitokselta mitä tahansa tietoa, joka koskee oikeutta luontoisetuuksiin.

▼B

4. Perheenjäsenten on ilmoitettava asuinpaikkansa laitoksille kaikista tilanteessaan tapahtuneista muutoksista, jotka saattavat muuttaa heidän oikeuttaan luontoisetuuksiin, erityisesti asuinpaikan muuttamisesta.

▼M2

5. Asuinpaikan laitos ilmoittaa 1 kohdassa tarkoitetun todistuksen antaneelle laitokselle jokaisesta kyseisen kohdan säännösten mukaisesti tekemästään rekisteröinnistä.

▼B







Asetuksen 31 artiklan täytäntöönpano

▼M10

31 artikla

Luontoisetuudet eläkkeensaajille ja heidän perheenjäsenilleen, jotka oleskelevat muussa jäsenvaltiossa kuin missä he asuvat

1. Saadakseen luontoisetuuksia asetuksen 31 artiklan mukaisesti eläkkeensaajan on toimitettava hoidon tarjoajalle asuinpaikan laitoksen antama asiakirja, jossa todistetaan, että hänellä on oikeus luontoisetuuksiin. Kyseinen asiakirja on laadittava 2 artiklan mukaisesti. Jos asianomainen henkilö ei pysty toimittamaan tätä asiakirjaa, hänen on otettava yhteyttä oleskelupaikan laitokseen, joka pyytää asuinpaikan laitokselta todistuksen, jossa vahvistetaan, että kyseisellä henkilöllä on oikeus luontoisetuuksiin.

Toimivaltaisen laitoksen etuusoikeutta varten asetuksen 31 artiklan mukaisesti kussakin yksittäisessä tapauksessa antama asiakirja sitoo hoidon tarjoajaa samalla tavoin kuin kansallinen näyttö oleskelupaikan laitoksessa vakuutettujen henkilöiden oikeuksista.

2. Täytäntöönpanoasetuksen 17 artiklan 9 kohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.

3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovelletaan vastaavasti, kun kyseessä on luontoisetuuksien myöntäminen asetuksen 31 artiklassa tarkoitetuille perheenjäsenille. Jos perheenjäsenet asuvat muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa eläkkeensaaja asuu, 1 kohdassa tarkoitetun asiakirjan antaa heidän asuinpaikkansa laitos.

▼B







Asetuksen 35 artiklan 1 kohdan täytäntöönpano

32 artikla

Laitos, johon kaivostyöntekijät ja vastaavien yritysten työntekijät ja heidän perheenjäsenensä voivat toimittaa hakemuksen oleskellessaan tai asuessaan muussa jäsenvaltiossa kuin toimivaltaisessa valtiossa

1. Asetuksen 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja jos oleskelu- tai asuinmaassa sairaus- tai äitiysvakuutusjärjestelmän mukaan annettavat etuudet, jotka koskevat ruumiillisen työn tekijöitä terästeollisuudessa, vastaavat kaivostyöntekijöille ja samanlaisissa yrityksissä työskenteleville työntekijöille tarkoitetusta erityisjärjestelmästä annettavia etuuksia, viimeksi mainittuun ryhmään kuuluvat työntekijät ja heidän perheenjäsenensä voivat toimittaa hakemuksensa lähimpään laitokseen sen jäsenvaltion alueella, jossa he oleskelevat tai asuvat, täsmennettynä täytäntöönpanoasetuksen liitteessä III, vaikka viimeksi mainittu on terästeollisuuden ruumiillisen työn tekijöihin sovellettavan järjestelmän laitos, joka silloin on velvollinen suorittamaan tällaiset etuudet.

2. Jos kaivostyöntekijöiden ja samanlaisissa yrityksissä työskentelevien työntekijöiden erityisjärjestelmistä annettavat etuudet ovat edullisempia, tällaiset työntekijät tai heidän perheenjäsenensä saavat valita, toimittavatko he hakemuksensa tämän järjestelmän hallinnosta vastaavalle laitokselle tai lähimmälle sellaiselle laitokselle, joka heidän oleskelu- tai asuinpaikkansa jäsenvaltion alueella soveltaa terästeollisuuden ruumiillisen työn tekijöiden järjestelmää. Viimeksi mainitussa tapauksessa kyseisen laitoksen on kiinnitettävä sen henkilön huomio, jonka etua asia koskee, siihen seikkaan, että kääntymällä edellä mainitun erityisjärjestelmän hallinnosta vastaavan laitoksen puoleen hän saa edullisemmat etuudet; sen täytyy edelleen ilmoittaa hänelle tällaisen laitoksen nimi ja osoite.







Asetuksen 35 artiklan 2 kohdan täytäntöönpano

32 a artikla

Tiettyihin itsenäisiin ammatinharjoittajiin sovellettavat erityisjärjestelmät

Liitteessä 11 luetellaan järjestelmä tai järjestelmät, joita tarkoitetaan asetuksen 35 artiklan 2 kohdassa.







Asetuksen 35 artiklan 4 kohdan täytäntöönpano

33 artikla

Sen kauden huomioon ottaminen, jolta etuuksia on jo annettu toisen jäsenvaltion laitoksesta

Sovellettaessa asetuksen 35 artiklan 4 kohtaa jäsenvaltion laitos, jonka tulee antaa etuudet, voi pyytää toisen jäsenvaltion laitosta antamaan sille tietoja kaudesta, jolta viimeksi mainittu laitos on jo antanut etuuksia saman sairaus- tai äitiystapauksen vuoksi.







Jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen korvaamat kustannukset, jotka ovat syntyneet toisessa jäsenvaltiossa oleskelun aikana

34 artikla (12)

1. Jos palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan oleskelun aikana muun jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella ei ole mahdollista täyttää täytäntöönpanoasetuksen 20 artiklan 1 ja 4 kohdassa ja 21, 23 ja 31 artiklassa säädettyjä muodollisuuksia, hänen kustannuksensa korvataan toimivaltaisesta laitoksesta hänen hakemuksestaan oleskelupaikan laitoksen soveltamien korvausmäärien mukaisesti.

2. Oleskelupaikan laitoksen on annettava toimivaltaisen laitoksen pyynnöstä välttämättömät tiedot näistä määristä.

Jos oleskelupaikan laitos ja toimivaltainen laitos ovat sitoutuneet sopimukseen, joka edellyttää, että joko korvauksia ei suoriteta lainkaan tai että etuuksien korvaaminen tapahtuu kertasuorituksena asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan ja 31 artiklan mukaisesti, oleskelupaikan laitos on lisäksi velvollinen siirtämään toimivaltaiselle laitokselle sille, jonka etua asia koskee, korvattavan määrän 1 kohdan säännösten mukaisesti.

3. Jos kysymys on suurista kustannuksista, toimivaltainen laitos voi maksaa sille, jonka etua asua koskee, asianmukaisen ennakon niin pian kuin tämä henkilö toimittaa sanotulle laitokselle korvausta koskevan hakemuksen.

4. Sen estämättä, mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, toimivaltainen laitos voi korvata kustannukset sen soveltamien korvausmäärien mukaisesti, jos korvaaminen näiden korvausmäärien mukaan on mahdollista, jos korvattavat kustannukset eivät ylitä hallintotoimikunnan määräämää tasoa, ja jos palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja tai eläkeläinen on antanut suostumuksensa tämän määräyksen soveltamiseksi. Korvattava määrä ei saa koskaan ylittää kustannusten määrää.

▼M7

5. Jos oleskeluvaltion lainsäädännössä ei ole säädetty korvausmääristä, toimivaltainen laitos voi suorittaa korvauksen soveltamiensa taksojen mukaisesti ilman, että asianomaisen henkilön suostumus on tarpeen. Korvattava määrä ei saa kuitenkaan ylittää todellisia kustannuksia.

▼B







3 LUKU

TYÖKYVYTTÖMYYS, VANHUUS JA KUOLEMA (ELÄKKEET)







Etuuksia koskevien hakemusten toimittaminen ja käsittely

35 artikla (11)

Työkyvyttömyysetuuksia koskevat hakemukset, jos palkattuun työntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan on sovellettu yksinomaan asetuksen liitteessä IV olevassa A osassa mainittua lainsäädäntöä ja tapauksessa, jota tarkoitetaan asetuksen 40 artiklan 2 kohdassa

1. Saadakseen etuuksia asetuksen 37, 38 ja 39 artiklan mukaan, asetuksen 40 artiklan 2 kohdassa, 41 artiklan 1 kohdassa ja 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tapaukset mukaan lukien, palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan on toimitettava hakemus joko sen jäsenvaltion laitokselle, jonka lainsäädännön alainen hän oli sen tapahtuman aikana, jolloin kyvyttömyys työhön ja sitä seuraava työkyvyttömyys tai tällaisen työkyvyttömyyden paheneminen tapahtui, tai asuinpaikan laitokselle, joka toimittaa hakemuksen edelleen ensiksi mainitulle laitokselle ilmoittaen päivämäärän, jona se toimitettiin; tätä päivämäärää pidetään hakemuksen toimituspäivänä ensiksi mainitulle laitokselle. Kuitenkin jos sairausvakuutuksen rahaetuuksia on myönnetty, on päivä, jolloin tällaisten rahaetuuksien suorittaminen lakkaa, pidettävä tarvittaessa päivänä, jolloin eläkehakemus on esitetty.

2. Asetuksen 41 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa se laitos, jossa palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja viimeksi oli vakuutettu, antaa sen soveltaman lainsäädännön mukaisesti sille maksettavaksi kuuluvien etuuksien määrästä ja suorituspäivästä tiedon laitokselle, joka alun perin oli vastuussa etuuksien maksamisesta. Tästä päivästä alkaen työkyvyttömyyden pahenemista edeltävät etuudet peruutetaan tai vähennetään määrään, joka ei ole suurempi kuin asetuksen 41 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu lisä.

3. Edellä 2 kohdan säännöksiä ei sovelleta asetuksen 41 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa. Tässä tapauksessa se laitos, jossa hakija viimeksi oli vakuutettu, kääntyy Alankomaiden laitoksen puoleen varmistaakseen tälle laitokselle maksettavaksi kuuluvan määrän.

36 artikla

Vanhuus- ja jälkeenjääneiden etuuksia (orvonetuuksia lukuun ottamatta) ja työkyvyttömyysetuuksia koskevat hakemukset tapauksissa, joita ei tarkoiteta täytäntöönpanoasetuksen 35 artiklassa

1. Saadakseen etuuksia asetuksen 40—51 artiklan mukaan, lukuun ottamatta täytäntöönpanoasetuksen 35 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa, sen, jonka etua asia koskee, on toimitettava hakemus asuinpaikan laitokselle sen menettelyn mukaisesti, josta tämän laitoksen soveltamassa lainsäädännössä säädetään. Jos palkattuun työntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan ei ole sovellettu tätä lainsäädäntöä, asuinpaikan laitos toimittaa hakemuksen sen jäsenvaltion laitokselle, jonka lainsäädännön alainen hän viimeksi oli, ja ilmoittaa päivän, jona hakemus toimitettiin. Tämä päivämäärä katsotaan päiväksi, jona hakemus toimitettiin viimeksi mainitulle laitokselle.

2. Jos hakija asuu sellaisen jäsenvaltion alueella, jonka lainsäädäntöä ei ole sovellettu palkattuun työntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan, hän voi toimittaa hakemuksensa sen jäsenvaltion laitokselle, jonka lainsäädännön alainen palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja viimeksi oli.

3. Jos hakija asuu muun kuin jäsenvaltion alueella, hänen on toimitettava hakemuksensa sen jäsenvaltion toimivaltaiselle laitokselle, jonka lainsäädännön alainen palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja viimeksi oli. Jos hakija toimittaa hakemuksensa sen jäsenvaltion laitokselle, jonka kansalainen hän on, viimeksi mainittu toimittaa tällaisen hakemuksen edelleen toimivaltaiselle laitokselle.

4. Etuuksia koskeva hakemus, joka on lähetetty yhden jäsenvaltion laitokselle, koskee automaattisesti samanaikaista etuuden myöntämistä muiden kyseisten sellaisten jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan, joissa säädetyt edellytykset hakija täyttää, paitsi jos hakija pyytää asetuksen 44 artiklan 2 kohdan mukaan sellaisen vanhuusetuuden lykkäämistä, johon hänellä olisi oikeus yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan.

37 artikla

Asiakirjat ja tiedot, jotka on liitettävä täytäntöönpanoasetuksen 36 artiklassa tarkoitettuja etuuksia koskevaan hakemukseen

Täytäntöönpanoasetuksen 36 artiklassa tarkoitettujen hakemusten toimittamista koskevat seuraavat säännöt:

a) hakemuksen tueksi on liitettävä vaaditut asiakirjat ja se on tehtävä lomakkeelle, josta säädetään: i) sen jäsenvaltion lainsäädännössä, jonka alueella hakija asuu, 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa; ii) sen jäsenvaltion lainsäädännössä, jonka alainen palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja viimeksi oli, 36 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa;

b) hakijan antamat tiedot on osoitettava oikeiksi virallisin asiakirjoin, jotka on liitetty hakemuslomakkeeseen tai jotka sen jäsenvaltion toimivaltainen toimielin on todistanut oikeaksi, jonka alueella hakija asuu;

c) hakijan on ilmoitettava sikäli kuin mahdollista joko laitos tai laitokset, jotka soveltavat kyseistä työkyvyttömyyden, vanhuuden tai kuolemantapauksen (eläkkeet) varalta olevaa vakuutusta jäsenvaltioissa, joissa palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on ollut vakuutettu, tai kun on kysymys palkatusta työntekijästä, se työnantaja tai ne työnantajat, joiden palveluksessa hän on työskennellyt jäsenvaltioiden alueella, esittämällä kaikki työtä koskevat todistukset, jotka hänellä ehkä on hallussaan;

d) jos asetuksen 44 artiklan 2 kohdan mukaan hakija pyytää sellaisen vanhuusetuuden myöntämisen lykkäämistä, johon hänellä olisi oikeus yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, hänen on ilmoitettava lainsäädäntö, jonka mukaan hän hakee etuuksia.

38 artikla

Todistukset, jotka koskevat etuuden määrää määrättäessä huomioon otettavia perheenjäseniä

1. Saadakseen etuuksia asetuksen 39 artiklan 4 kohdan tai 47 artiklan 3 kohdan säännösten mukaan hakijan on toimitettava todistus perheenjäsenistään, jotka asuvat muun jäsenvaltion alueella kuin sen, missä etuuksien myöntämisestä vastuussa oleva laitos sijaitsee, lukuun ottamatta hänen lapsiaan.

Tämän todistuksen antaa perheenjäsenten asuinpaikan sairausvakuutuslaitos tai sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen nimeämä muu laitos, jonka alueella he asuvat. Täytäntöönpanoasetuksen 25 artiklan 2 kohdan toisen ja kolmannen alakohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti.

Edellä 1 alakohdassa säädetyn todistuksen sijasta etuuksien myöntämisestä vastaava laitos voi vaatia hakijaa toimittamaan äskettäin annetut asiakirjat muun jäsenvaltion kuin sanotun laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion alueella asuvien perheenjäsentensä henkilötiedoista, lukuun ottamatta hänen lapsiaan.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa, jos kyseisen laitoksen soveltama lainsäädäntö edellyttää, että perheenjäsenten tulisi elää eläkeläisen kanssa samassa taloudessa, on sellaisten perheenjäsenten osalta, jotka eivät täytä tätä edellytystä, osoitettava asiakirjoilla, jotka todistavat hakijan ansioiden osan säännöllisestä siirtämisestä, että he ovat kuitenkin pääasiallisesti riippuvaisia hakijasta.

39 artikla (11)

Työkyvyttömyysetuuksia koskevien hakemusten käsittely tapauksessa, jossa palkattuun työntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan on sovellettu yksinomaan asetuksen liitteessä IV olevassa A osassa eriteltyä lainsäädäntöä

1. Jos palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on toimittanut työkyvyttömyysetuuksia koskevan hakemuksen ja laitos toteaa, että asetuksen 37 artiklan 1 kohdan säännöksiä sovelletaan, tämä laitos saa siitä laitoksesta, jossa se, jonka etua asia koskee, oli viimeksi vakuutettu, jos tarpeellista, todistuksen hänen viimeksi mainitun laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan täyttämistään vakuutuskausista.

2. Vastaavasti sovelletaan 1 kohdan säännöksiä, jos on tarpeellista ottaa huomioon vakuutuskausia, jotka on aiemmin täytetty jonkin muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jotta täytettäisiin toimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetut edellytykset.

3. Asetuksen 39 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa laitos, joka on käsitellyt hakijan tapausta, toimittaa tätä koskevat asiakirjat laitokselle, jossa se, jonka etua asia koskee, oli viimeksi vakuutettu.

4. Täytäntöönpanoasetuksen 41—50 artiklaa ei sovelleta 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun hakemusten käsittelyyn.

40 artikla

Työkyvyttömyyden asteen määrääminen

Työkyvyttömyyden astetta määritettäessä jäsenvaltion laitoksen on otettava huomioon asiakirjat, lääkärinlausunnot ja hallinnolliset tiedot, jotka se on saanut muiden jäsenvaltioiden laitoksilta. Jokaisella laitoksella säilyy kuitenkin oikeus saattaa hakija oman valintansa mukaisen lääkärin tutkittavaksi, paitsi niissä tapauksissa, joissa sovelletaan asetuksen 40 artiklan 4 kohdan säännöksiä.







Työkyvyyttömyys-, vanhuus- ja jälkeenjääneiden etuuksia koskevien hakemusten käsittely täytäntöönpanoasetuksen 36 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa

41 artikla

Käsittelevän laitoksen määrääminen

1. Etuutta koskevat hakemukset käsitellään laitoksessa, johon ne on lähetetty tai toimitettu edelleen täytäntöönpanoasetuksen 36 artiklan säännösten mukaisesti. Tätä laitosta kutsutaan jäljempänä ’käsitteleväksi laitokseksi’.

2. Käsittelevä laitos antaa viipymättä etuuksia koskevista hakemuksista tiedon kaikille kyseisille laitoksille erityisellä lomakkeella niin, että hakemuksia voidaan käsitellä samanaikaisesti ja viivytyksettä kaikissa näissä laitoksissa.

42 artikla

Lomakkeet, jolta käytetään etuuksia koskevien hakemusten käsittelyssä

1. Käsiteltäessä etuuksia koskevia hakemuksia käsittelevän laitoksen on käytettävä lomaketta, joka sisältää erityisesti selvityksen ja yhteenvedon vakuutus- tai asumiskausista, jotka palkatun työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittajan osalta ovat täyttyneet kyseisten jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan.

2. Näiden lomakkeiden toimittamisella edelleen muiden jäsenvaltioiden laitoksille korvataan hakemuksen perusteluksi liitettävät asiakirjat.

43 artikla

Menettely, jota kyseiset laitokset noudattavat hakemuksen käsittelyssä

1. Käsittelevä laitos ilmoittaa lomakkeessa, josta säädetään täytäntöönpanoasetuksen 42 artiklan 1 kohdassa, vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet sen soveltaman lainsäädännön mukaan, ja toimittaa edelleen jäljennöksen tästä lomakkeesta laitoksille, jotka huolehtivat työkyvyttömyyden, vanhuuden tai kuoleman (eläkkeet) varalta olevan vakuutuksen hallinnosta kaikissa jäsenvaltioissa, joissa palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja on ollut vakuutettu, ja liittää siihen tarpeen mukaan työtodistukset, jotka hakija on esittänyt.

2. Jos vain yksi muu laitos on osallisena, tämä laitos täyttää sanotun lomakkeen ilmoittaen:

a) vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet sen soveltaman lainsäädännön mukaan;

b) sen etuuden määrän, jonka hakija voisi saada yksinomaan näiden vakuutus- tai asumiskausien osalta;

c) teoreettisen määrän tai niiden etuuksien todellisen määrän, jotka on laskettu asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti.

Lomake palautetaan näin täytettynä käsittelevälle laitokselle.

Jos oikeus etuuksiin saavutetaan ottaen huomioon vain vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet viimeksi mainitun laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan, ja jos etuuksien määrä, joka vastaa noita kausia, voidaan määrittää viivytyksettä, kun taas laskentamenettely, jota tarkoitetaan c alakohdassa, vaatii arvion mukaan pitemmän ajan, lomake palautetaan käsittelevälle laitokselle varustettuna a ja b alakohdassa tarkoitetuin tiedoin; c alakohdassa tarkoitetut tiedot toimitetaan edelleen käsittelevälle laitokselle niin pian kuin mahdollista.

3. Jos kaksi tai useampia muita laitoksia on osallisena, on jokaisen näistä laitoksista täytettävä sanottu lomake ja ilmoitettava vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet sen soveltaman lainsäädännön mukaan, sekä palautettava se käsittelevälle laitokselle.

Jos oikeus etuuksiin on saavutettu ottamalla huomioon vain vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet yhden tai useamman tällaisen laitoksen soveltaman lainsäädännön mukaan, ja jos noita kausia vastaava etuuden määrä voidaan määrätä viivytyksettä, käsittelevälle laitokselle annetaan tiedoksi samanaikaisesti tämä määrä ja vakuutus- tai asumiskaudet; jos sanotun määrän määrääminen viivästyy, käsittelevälle laitokselle annetaan tästä määrästä tieto niin pian kuin se on määrätty.

Sen jälkeen kun on saatu kaikki lomakkeet, joissa on tietoja vakuutus- tai asumiskausista ja, tapauksen mukaan, määrästä tai määristä, jotka on maksettava yhden tai useamman kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, käsittelevä laitos toimittaa jäljennöksen näistä lomakkeista täten täytettynä jokaiselle kyseessä olevalle laitokselle, joka täsmentää niihin teoreettisen määrän ja etuuksien todellisen määrän laskettuna asetuksen 46 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti ja palauttaa lomakkeen käsittelevälle laitokselle.

4. Niin pian kuin käsittelevä laitos, saatuaan 2 tai 3 kohdassa tarkoitetut tiedot, toteaa, että asetuksen 40 artiklan 2 kohdan tai 48 artiklan 2 tai 3 kohdan säännöksiä olisi sovellettava, se ilmoittaa muille kyseessä oleville laitoksille vastaavasti.

5. Täytäntöönpanoasetuksen 37 artiklan d kohdassa säädetyssä tapauksessa niiden jäsenvaltioiden laitokset, joiden lainsäädännön alainen hakija on ollut mutta joiden osalta hän on hakenut etuuksien myöntämisen lykkäämistä, ilmoittavat täytäntöönpanoasetuksen 42 artiklan 1 kohdassa säädetyssä lomakkeessa vain ne vakuutus- tai asumiskaudet, jotka hakijan osalta ovat täyttyneet niiden soveltaman lainsäädännön mukaan.

44 artikla

Laitos, joka on toimivaltainen päättämään työkyvttömyyden asteesta

1. Jollei 2 ja 3 kohdan säännöksistä muuta johdu, vain käsittelevällä laitoksella on toimivalta tehdä asetuksen 40 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu päätös, joka koskee hakijan työkyvyttömyyden astetta. Se tekee tällaisen päätöksen niin pian kuin on siinä asemassa, että se voi päättää, ottaen tapauksen mukaan huomioon asetuksen 45 artiklan säännökset, ovatko oikeutta koskevat edellytykset sen soveltaman lainsäädännön mukaan täytetyt. Se antaa tästä päätöksestä tiedon viipymättä muille kyseisille laitoksille.

2. Jos, ottaen huomioon asetuksen 45 artiklan säännökset, muut oikeutta koskevat kuin työkyvyttömyyden asteeseen liittyvät edellytykset, jotka on vahvistettu käsittelevän laitoksen soveltamassa lainsäädännössä, eivät täyty, tämä laitos antaa tästä välittömästi tiedon työkyvyttömyyden osalta toimivaltaiselle laitokselle toisessa jäsenvaltiossa, jonka lainsäädännön alainen palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja viimeksi oli. Tällä laitoksella on toimivalta päättää hakijan työkyvyttömyyden asteesta, jos sen soveltamassa lainsäädännössä asetut edellytykset oikeuden saamiseksi täytetään; se antaa viipymättä tästä päätöksestä tiedon muille kyseisille laitoksille.

3. Tietyissä tapauksissa asia saatetaan joutua toimittamaan takaisin, samojen edellytysten mukaisesti, työkyvyttömyyden osalta toimivaltaiselle laitokselle siitä jäsenvaltiosta, jonka lainsäädäntöä palkattuun työntekijään tai itsenäiseen ammatinharjoittajaan ensiksi sovellettiin.

45 artikla

Etuuksien väliaikainen maksaminen ja etuuksien ennakon maksaminen

1. Jos käsittelevä laitos toteaa, että hakijalla on oikeus etuuksiin sen soveltaman lainsäädännön mukaan turvautumatta toisten jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan täyttyneisiin vakuutus- tai asumiskausiin, se maksaa tällaiset etuudet välittömästi väliaikaisesti.

2. Jos hakijalla ei ole oikeutta etuuksiin 1 kohdan mukaan, mutta täytäntöönpanoasetuksen 43 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisesti käsittelevälle laitokselle toimitetun tiedon perusteella ilmenee, että oikeus etuuksiin on saavutettu toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ottaen huomioon vain vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet tämän lainsäädännön mukaan, laitos, joka soveltaa sanottua lainsäädäntöä, maksaa tällaiset etuudet väliaikaisesti niin pian kuin käsittelevä laitos on ilmoittanut sille sen velvollisuudesta tehdä niin.

3. Jos 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa oikeus etuuksiin saavutetaan useamman kuin yhden jäsenvaltion lainsäädännön mukaan ottaen huomioon vain ne vakuutus- tai asumiskaudet, jotka ovat täyttyneet kunkin lainsäädännön mukaan, etuuksien maksaminen väliaikaisesti on sen laitoksen vastuulla, joka ensiksi ilmoitti käsittelevälle laitokselle, että tällainen oikeus on; käsittelevän laitoksen velvollisuus on ilmoittaa asiasta muille kyseisille laitoksille.

4. Laitos, jonka velvollisuutena on maksaa etuudet 1, 2 tai 3 kohdan mukaan, ilmoittaa viipymättä asiasta hakijalle ja kiinnittää hänen huomiotaan nimenomaisesti toimenpiteen väliaikaiseen luonteeseen ja seikkaan, että siitä ei voi hakea muutosta.

5. Jos 1, 2 tai 3 kohdan mukaan hakijalle ei makseta mitään etuutta väliaikaisesti, mutta tiedoista käy ilmi, että oikeus on saavutettu asetuksen 46 artiklan 2 kohdan mukaan, käsittelevä laitos maksaa hänelle asianmukaisen korvattavan ennakon, jonka määrä on niin lähellä kuin mahdollista sitä määrää, joka hänelle todennäköisesti myönnetään asetuksen 46 artiklan 2 kohdan mukaan.

6. Kaksi jäsenvaltiota tai näiden valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia sovellettavaksi muita etuuksien maksamistapoja väliaikaisesti tapauksissa, jossa on kysymys vain näiden valtioiden laitoksista. Kaikista tällaisista tästä asiasta tehdyistä sopimuksista on toimitettava tieto hallintotoimikunnalle.

46 artikla (11)

Vapaaehtoisen vakuutuksen tai valinnaisen jatkuvan vakuutuksen kausiin perustuvat määrät, joita täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännösten mukaan ei saa ottaa huomioon

Etuuden teoreettisen ja todellisen määrän laskemiseksi asetuksen 46 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti sovelletaan täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa säädettyjä sääntöjä.

Asetuksen 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettua todellista maksettavaa määrää korotetaan vapaaehtoisen tai valinnaisen jatkuvan vakuutuksen sellaisia kausia vastaavalla määrällä, joita ei ole otettu huomioon täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan. Tämä korotus lasketaan sen jäsenvaltion lainsäädännön säännösten mukaisesti, jonka mukaan vapaaehtoisen tai valinnaisen jatkuvan vakuutuksen kaudet ovat täyttyneet.

Asetuksen 46 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu vertailu on tehtävä edellä sanottu korotus huomioon ottaen.

47 artikla (11)

Vapaaehtoisen tai valinnaisen jatkuvan vakuutuksen kausia vastaavien maksettavien määrien laskeminen

Jäsenvaltion laitos laskee soveltamansa lainsäädännön mukaan vapaaehtoisen tai valinnaisen jatkuvan vakuutuksen kausia vastaavan maksettavan määrän, johon asetuksen 46 a artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan ei sovelleta toisen jäsenvaltion peruuttamista, alentamista tai keskeyttämistä koskevia sääntöjä.

48 artikla (11)

Laitosten päätösten antaminen tiedoksi hakijalle

1. Lopulliset päätökset, jotka jokainen kyseessä oleva laitos on tehnyt, toimitetaan edelleen käsittelevälle laitokselle. Jokaisessa päätöksessä on eriteltävä oikeussuojakeinot ja määräajat, jotka kyseisessä lainsäädännössä on säädetty muutoksenhaulle. Saadessaan kaikki tällaiset päätökset käsittelevä laitos antaa ne tiedoksi hakijalle tämän omalla kielellä yhteenvetona esitetyssä selvityksessä, johon mainitut päätökset liitetään. Määräajat muutoksenhakua varten alkavat vasta päivästä, jolloin hakija saa yhteenvetona esitetyn selvityksen.

2. Samalla kun käsittelevä laitos toimittaa hakijalle 1 kohdassa säädetyn yhteenvetona esitetyn selvityksen, toimittaa se jäljennöksen jokaiselle kyseeseen tulevalle laitokselle liittäen siihen mukaan jäljennöksen muiden laitosten päätöksistä.

49 artikla (11)

Etuuksien laskeminen uudelleen

1. Asetuksen 43 artiklan 3 ja 4 kohdan, 49 artiklan 2 ja 3 kohdan ja 51 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovellettaessa sovelletaan täytäntöönpanoasetuksen 45 artiklan säännöksiä soveltuvin osin.

2. Kun on kysymys etuuden uudelleenlaskemisesta, peruuttamisesta tai keskeyttämisestä, tällaisen päätöksen tehnyt laitos antaa asiasta viipymättä tiedon sille, jonka etua asia koskee, ja jokaiselle laitokselle, josta sanotulla henkilöllä on vahvistettu oikeus etuuteen, jos on tarpeellista, käsittelevän laitoksen välityksellä. Päätöksestä on eriteltävä oikeussuojakeinot ja määräajat, jotka kyseisessä lainsäädännössä on säädetty muutoksenhaulle. Määräajat muutoksenhakua varten alkavat vasta päivästä, jolloin se, jonka etua asia koskee, saa päätöksen.

50 artikla

Toimenpiteet etuuksien myöntämisen nopeuttamiseksi

1.

i) Jos palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, joka on jäsenvaltion kansalainen, on toisen jäsenvaltion lainsäädännön alainen, eläkkeiden osalta toimivaltainen laitos viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa toimittaa rekisteröinnin hetkellä kaikkia käytössään olevia keinoja käyttäen saman jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen määräämälle toimielimelle kaiken tiedon, joka koskee sen, jonka etua asia koskee, tunnistamista, sekä sanotun toimivaltaisen laitoksen nimen ja viimeksi mainitun antaman vakuutusnumeron ii) Lisäksi i alakohdassa tarkoitettu toimivaltainen laitos toimittaa myös sikäli kuin se on mahdollista i alakohdan säännösten mukaan määrätylle toimielimelle kaiken muun tiedon, joka saattaa helpottaa ja nopeuttaa eläkkeiden myöntämistä. iii) Tällainen tieto toimitetaan hallintotoimikunnan vahvistamin edellytyksin kyseisen toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle toimielimelle. iv) Pantaessa i, ii ja iii alakohdan säännöksiä täytäntöön, valtiottomia henkilöitä ja pakolaisia pidetään sen jäsenvaltion kansalaisina, jonka lainsäädännön alaisia he ensiksi olivat. a)

b) Kyseeseen tulevat laitokset laativat sen, jonka etua asia koskee, tai sen laitoksen, jossa hän on parhaillaan vakuutettu, pyynnöstä hänen vakuutushistoriansa alkaen päivästä, joka on viimeistään yksi vuosi ennen päivää, jona hän saavuttaa eläkeiän.

2. Hallintotoimikunta määrää 1 kohdan säännösten täytäntöönpanotavoista.







Hallinnolliset tarkastukset ja lääkärintarkastukset

51 artikla

1. Kun etuuksia saava henkilö, joka saa erityisesti:

a) työkyvyttömyysetuuksia;

b) vanhuusetuuksia, jotka on myönnetty työhön soveltumattomuuden vuoksi;

c) vanhuusetuuksia, jotka on myönnetty vanhemmille työttömille henkilöille;

d) vanhuusetuuksia, jotka on myönnetty ammatillisen tai kaupallisen toiminnan lopettamisen vuoksi;

e) jälkeenjääneiden etuuksia, jotka on myönnetty työkyvyttömyyden tai työhön soveltumattomuuden vuoksi;

f) etuuksia, jotka on myönnetty sillä edellytyksellä, että saajan varat eivät ylitä määrättyä rajaa,

oleskelee tai asuu muun jäsenvaltion alueella kuin sen valtion alueella, jossa maksamisesta vastaava laitos sijaitsee, hallinnolliset tarkastukset ja lääkärintarkastukset tekee tämän laitoksen pyynnöstä etuuden saajan oleskelu- tai asuinpaikan laitos viimeksi mainitun laitoksen soveltamassa lainsäädännössä säädetyn menettelyn mukaisesti. Maksamisesta vastaavalla laitoksella säilyy kuitenkin oikeus tarkastuttaa edunsaaja itse valitsemallaan lääkärillä.

2. Jos todetaan, että 1 kohdassa tarkoitettu edunsaaja on palkattu työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja tai että hänellä etuuksia saadessaan on varoja, jotka ylittävät määrätyn rajan, oleskelu- tai asuinpaikan laitos lähettää maksamisesta vastaavalle tarkistusta tai tutkimusta pyytäneelle laitokselle kertomuksen. Tässä kertomuksessa osoitetaan erityisesti sen, jonka etua asia koskee, palkatun työskentelyn tai itsenäisen ammatinharjoittamisen luonne, niiden ansioiden tai varojen määrä, jotka hänellä on ollut viimeksi täyttyneen neljänneksen aikana, tavanomaiset ansiot, jotka saadaan samalla tasolla samassa palkatussa työssä tai itsenäisessä ammattitoiminnassa kuin missä se, jonka etua asia koskee, toimi ennen työkyvyttömäksi tulemistaan tarkastelukautena, jonka maksamisesta vastaava laitos määrää, ja tapauksen mukaan, lääketieteellisten asiantuntijan käsitys sen, jonka etua asia koskee, terveydentilasta.

52 artikla

Jos sen jälkeen, kun etuuksien saaminen on keskeytetty, se, jonka etua asia koskee, saa takaisin oikeutensa etuuksiin asuessaan toisen jäsenvaltion kuin toimivaltaisen valtion alueella, kyseiset laitokset vaihtavat kaikkea sanottujen etuuksien uudelleensuorittamisen kannalta asiaankuuluvaa tietoa.







Etuuksien maksaminen

53 artikla

Etuuksien maksamistapa

1. Jos maksamisesta vastaava jäsenvaltion laitos ei maksa toisen jäsenvaltion alueella asuville henkilöille, joilla on oikeus etuuksiin, heille kuuluvia etuuksia suoraan, tällaiset etuudet maksaa maksamisesta vastaavan laitoksen pyynnöstä viimeksi mainitun jäsenvaltion yhteyselin tai sanotun edunsaajan asuinpaikan laitos sellaisen menettelyn mukaan, josta säädetään täytäntöönpanoasetuksen 54—58 artiklassa; jos maksamisesta vastaava laitos maksaa etuudet suoraan henkilölle, jolla on oikeus niihin, se antaa tästä seikasta tiedon asuinpaikan laitokselle. Jäsenvaltion laitoksen soveltamat maksamismenettelyt luetellaan liitteessä 6.

2. Kaksi tai useampi jäsenvaltion tai näiden valtioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia muista menettelyistä etuuksien maksamiseksi tapauksissa, joissa noiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset laitokset ovat ainoat kyseeseen tulevat laitokset. Kaikista sopimuksista, jotka on tehty tästä asiasta, annetaan tieto hallintotoimikunnalle.

3. Sellaisten etuuksien maksamista koskevien sopimusten määräyksiä, joita sovelletaan asetuksen voimaantuloa edeltävänä päivänä, sovelletaan edelleen edellyttäen, että ne on lueteltu liitteessä 5.

54 artikla

Tiedoksianto suoritettavien maksujen yksityiskohtaisesta aikataulusta maksavalle toimielimelle

Etuuksien maksamisesta vastaava laitos lähettää sen jäsenvaltion yhteyselimelle, jonka alueella edunsaaja asuu, tai asuinpaikan laitokselle, josta käytetään jäljempänä nimitystä ’maksava toimielin’, kahtena kappaleena suoritettavien maksujen yksityiskohtaisen aikataulun, jonka tulee saapua maksavalle toimielimelle viimeistään 20 päivää ennen päivämäärää, jona nuo etuudet tulevat maksettaviksi.

55 artikla

Erääntyneiden määrien maksaminen maksavan toimielimen tilille

1. Maksamisesta vastuussa oleva laitos maksaa 10 päivää ennen kuin etuudet suoritetaan sijaintipaikkansa jäsenvaltion valuutassa niihin maksuihin välttämättömän summan, jotka on määritetty täytäntöönpanoasetuksen 54 artiklassa säädetyssä aikataulussa. Maksu suoritetaan maksamisesta vastuussa olevan laitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion keskuspankin tai muun pankin kautta tilille, joka on avattu maksavan toimielimen sijaintipaikan jäsenvaltion keskuspankin tai muun pankin nimiin, tämän toimielimen hyväksi. Maksaminen vapauttaa kaikesta vastuusta. Maksamisesta vastuussa oleva laitos antaa samaan aikaan tiedon maksusta maksavalle toimielimelle.

2. Pankki, jonka tilille maksu on suoritettu, hyvittää maksavaa toimielintä tämän toimielimen sijaintipaikan jäsenvaltion valuutassa suorituksen vasta-arvon mukaisesti.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen pankkien nimet ja kotipaikat luetellaan liitteessä 7.

56 artikla

Erääntyneiden määrien maksaminen maksavasta toimielimestä edunsaajalle

1. Maksut, jotka on määritetty täytäntöönpanoasetuksen 54 artiklasssa säädetyssä aikataulussa, maksetaan edunsaajalle maksavasta toimielimestä maksamisesta vastuussa olevan laitoksen puolesta. Tällaiset maksut suoritetaan maksavan toimielimen soveltamassa lainsäädännössä säädetyn menettelyn mukaisesti.

2. Maksavan toimielimen tai minkä tahansa muun sen nimeämän toimielimen saatua tiedon oloista, jotka muodostavat perusteen etuuksien keskeyttämiseen tai peruuttamiseen, se keskeyttää kaikki maksut. Samoin on toimittava, jos edunsaaja muuttaa asuinpaikkansa toisen jäsenvaltion alueelle.

3. Maksava toimielin ilmoittaa etuuksien maksamisesta vastuussa olevalle laitokselle perusteen maksamatta jättämiselle. Edunsaajan tai hänen puolisonsa kuollessa tai lesken avioituessa uudelleen maksava toimielin antaa sanotulle laitokselle tiedoksi tämän päivämäärän.

57 artikla

Tilien selvittäminen täytäntöönpanoasetuksen 56 artiklassa tarkoitettujen maksujen osalta

1. Täytäntöönpanoasetuksen 56 artiklassa tarkoitettuja maksuja koskevat tilit selvitetään jokaisen maksukauden lopussa edunsaajille tai heidän laillisille tai valtuutetuille edustajilleen tosiasiallisesti maksettavien määrien sekä maksamatt