02014R0906 — FI — 17.04.2022 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:





Oikaistu:









▼B

KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 906/2014,

annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 täydentämisestä julkisen intervention menojen osalta







1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan edellytykset ja säännöt, joita sovelletaan julkisena varastointina toteutettaviin interventiotoimenpiteisiin liittyvien menojen rahoitukseen Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto).

2 artikla

Julkisena varastointina toteutettavat interventiotoimenpiteet

Julkisena varastointina toteutettavia interventiotoimenpiteitä ovat maataloustuotteiden osto-, varastointi-, kuljetus- ja varastostasiirtotoimet sekä myynti- ja muu varastosta poistaminen sovellettavassa alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä ja tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin.

3 artikla

Julkisen varastoinnin toimista johtuvien interventiomenojen rahoitus

1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen julkisen varastoinnin toimien osalta rahoitetaan maataloustukirahastosta interventiomenoina seuraavat menot edellyttäen, ettei vastaavia menoja ole muulla tavoin vahvistettu sovellettavassa alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä: a) jäsenvaltioiden tuotteiden ostoon osoittamiin varoihin liittyvät rahoituskustannukset liitteessä I vahvistettujen laskentasääntöjen mukaisesti; b) liitteessä II tarkoitettujen, tuotteiden ostoon, myyntiin tai muuhun siirtämiseen (tuotteiden julkiseen varastoon ottaminen, varastointi ja varastosta poistaminen) liittyvien materiaalitoimintojen menot unionissa sovellettavien yhdenmukaisten, liitteessä III vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti laskettujen kiinteiden määrien perusteella; c) sellaisten materiaalitoimintojen menot, jotka eivät välttämättä liity tuotteiden ostoon, myyntiin tai muuhun siirtämiseen, kiinteiden tai muuttuvien määrien perusteella komission kyseisiä tuotteita koskevassa alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä ja liitteessä IV vahvistamien säännösten mukaisesti; d) menot, jotka johtuvat kuljetuksesta jäsenvaltion alueella tai sen ulkopuolella tai viennistä, kiinteiden tai muuttuvien määrien perusteella; menot on hyväksyttävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 ( 1 ) 229 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen; e) varastoitujen tuotteiden arvonaleneminen liitteessä V määriteltyjen laskentasääntöjen mukaisesti; f) tuotteiden kirjanpitoarvon ja myyntihinnan väliset tai muista tekijöistä johtuvat erot (voitot ja tappiot).

2. Niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden rahayksikkö ei ole euro, tämän artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut menot, jotka lasketaan euroina vahvistettujen määrien perusteella, sekä menot tai tulot, jotka suoritetaan kansallisena valuuttana tämän asetuksen mukaisesti, muunnetaan tapauksen mukaan kansalliseksi valuutaksi tai euroiksi Euroopan keskuspankin ennen sitä tilikautta, jona tapahtumat on merkitty maksajaviraston tileihin, vahvistaman viimeisen valuuttakurssin perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen liitteissä tai maatalouslainsäädännössä säädettyjen erityisten sääntöjen ja määräytymisperusteiden soveltamista.

Tämän asetuksen soveltamiseksi tilikaudella tarkoitetaan delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettua kautta.

4 artikla

Julkiseen varastointiin liittyvien toimien arvonmääritys

1. Ostojen ja myyntien arvon on vastattava materiaalitoimintojen osalta suoritettujen (tai suoritettavien) maksujen tai saatujen (tai saatavien) maksujen summaa, jollei tässä artiklassa tarkoitetuista erityissäännöksistä muuta johdu ja edellyttäen, että noudatetaan seuraavien liitteiden säännöksiä: a) puuttuvien määrien osalta liite VI; b) laadultaan heikentyneiden tai tuhoutuneiden tuotteiden osalta liite VII; c) sellaisten varastoon otettujen tuotteiden osalta, joiden haltuunotto on evätty, liite VIII.

2. Julkisella interventiohinnalla varastoon ostettujen tuotemäärien arvonmääritys on suoritettava siten, että otetaan huomioon julkiseen interventiohintaan tuotteen ostohetkellä alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä säädetyin edellytyksin sovellettavat mahdolliset korotukset, hyvitykset, alennukset, prosenttimäärät ja kertoimet.

Liitteessä VI ja liitteessä VII olevan 2 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen tapausten ja tilanteiden osalta korotuksia, hyvityksiä, alennuksia, prosenttimääriä ja kertoimia ei kuitenkaan oteta huomioon.

Tämän asetuksen liitteessä VII olevassa 2 kohdassa tarkoitettu, luonnonmullistuksen tai liian pitkän varastointiajan vuoksi laadultaan heikentyneiden tai tuhoutuneiden tuotteiden arvo määritetään komission täytäntöönpanosäädöksellä. Säädös hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1308/2013 229 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

3. Vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahaston avulla saataville asetettujen ja kyseisestä rahastosta rahoitettavien tuotteiden arvo on kunkin vuoden 1 päivänä lokakuuta sovellettava julkinen interventiohinta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteen V säännösten soveltamista. Niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden rahayksikkö ei ole euro, interventiotuotteiden kirjanpitoarvo muunnetaan kansalliseksi valuutaksi kyseisen vuoden 1 päivänä lokakuuta sovellettavan valuuttakurssin avulla.

Siirrettäessä interventiotuotteita jäsenvaltiosta toiseen toimittava jäsenvaltio kirjaa toimitetun tuotteen arvoksi nolla ja vastaanottava jäsenvaltio merkitsee sen varastosta poistamiskuukauden tuloiksi ensimmäisen alakohdan mukaisesti määritettyyn hintaan.

4. Edellä 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen materiaalitoimintojen osalta unionin sääntelyn mukaisesti tuotteiden ostohetkellä maksetut tai perityt kustannukset kirjataan tileihin ostohinnasta erillisinä teknisiin kustannuksiin liittyvinä menoina tai tuloina.

5. Delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa rahoitustileissä tilikauden lopussa varastossa olevat ja seuraavalle tilikaudelle siirrettävät määrät arvioidaan niiden keskimääräisen kirjanpitoarvon perusteella (tilikaudelta seuraavalle siirrettävä arvo); tämä arvo määritetään tilikauden viimeisen kuukauden kuukausitilin perusteella.

6. Varastoon otetut määrät, joiden osalta osoittautuu myöhemmin, että ne eivät täytä varastoinnille säädettyjä vaatimuksia, kirjataan varastostapoistohetkellä niiden ostohinnalla tapahtuvana myyntinä.

Jos liitteessä VI olevan b kohdan soveltamisedellytykset kuitenkin täyttyvät tuotteen fyysisen varastosta poistamisen hetkellä, komissiota on kuultava ennen tavaran varastosta poistamista.

7. Jos tilillä on kreditsaldo, se vähennetään kuluvan tilikauden menoista.

8. Jos kiinteitä määriä, maksumääräaikoja, korkoprosentteja tai muita laskentatekijöitä muutetaan kuukauden ensimmäisen päivän jälkeen, uusia tekijöitä sovelletaan materiaalitoimintoihin seuraavasta kuukaudesta alkaen.

5 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE I

RAHOITUSKUSTANNUSTEN KORVAUSTEN LASKENTA

(3 artiklan 1 kohdan a alakohta)

I SOVELLETTAVAT KORKOKANNAT

▼M1

1. Komissio vahvistaa jäsenvaltioiden interventiotuotteiden ostoon käyttämiin varoihin liittyvien maataloustukirahastosta rahoitettavien rahoituskustannusten laskemiseksi unionissa yhdenmukaisesti sovellettavan korkokannan asetuksen (EU) N:o 1306/2013 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Yhdenmukainen korkokanta vastaa komission määrittämän kuuden kuukauden viitekauden aikana todettujen kolmen kuukauden euriborkorkojen, jotka painotetaan yhdellä kolmasosalla, ja kahdentoista kuukauden euriborkorkojen, jotka painotetaan kahdella kolmasosalla, keskiarvoa. Jos euriborkorko ei ole käytettävissä, käytetään kyseisen kuuden kuukauden viitekauden aikana kirjattua €STR:n keskiarvoa.

▼B

2. ►M1 Sovellettavien korkokantojen määrittämiseksi jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän pyynnöstä 1 kohdassa tarkoitetun viitekauden aikana toteutunut keskimääräinen korkokantansa viimeistään kyseisessä pyynnössä tarkoitetussa määräajassa. Tämä ilmoitus on tehtävä lomakkeella, jonka komissio toimittaa jäsenvaltioille tätä tarkoitusta varten. ◄

Jos jäsenvaltio ei toimita ilmoitusta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa muodossa ja määräajassa, kyseisessä jäsenvaltiossa toteutuneen korkokannan katsotaan olevan 0 prosenttia.

Jos jäsenvaltio ilmoittaa, ettei sille aiheutunut korkokuluja, koska sillä ei ollut viitekaudella maataloustuotteita julkisessa varastoinnissa, komissio vahvistaa kyseisen korkokannan tämän kohdan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun viitekauden viitekorkokantojen keskiarvon, johon lisätään yksi prosenttiyksikkö, perusteella. Viitekorkokannat ovat seuraavat:

▼M1

a) jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö on euro: kolmen kuukauden euribor, tai jos euriborkorko ei ole käytettävissä, €STR;

b) jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö ei ole euro: kussakin näistä jäsenvaltioista sovellettava kolmen kuukauden IBOR, tai jos IBOR-korko ei ole kyseisessä jäsenvaltiossa käytettävissä, IBOR-koron korvaava korko.

▼B

Jos kyseiset viitekorkokannat tai ►C1 1 kohdassa tarkoitetut ◄ euriborkorot eivät ole käytettävissä koko viitejaksolta, käytetään niitä korkokantoja, jotka ovat kyseiseltä viitejaksolta käytettävissä.

3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion osalta ►C1 2 kohdan säännösten ◄ perusteella määritettyä korkokantaa verrataan ►C1 1 kohdan säännösten ◄ perusteella vahvistettuun yhdenmukaiseen korkokantaan. Kuhunkin jäsenvaltioon sovelletaan sitä korkokantaa, joka on näistä kahdesta korkokannasta pienempi.

▼M1

Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 20 artiklan 4 kohdan nojalla hyväksytyssä komission täytäntöönpanoasetuksessa vahvistetut korkokannat pyöristetään yhden desimaalin tarkkuudella.

▼M1

4. Komission täytäntöönpanoasetuksen, jossa vahvistetaan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu korkokanta, soveltamista jatketaan, kunnes se kumotaan uudella komission täytäntöönpanoasetuksella, jossa vahvistetaan uusi korkokanta.

▼B

II RAHOITUSKUSTANNUSTEN LASKENTA

1. Rahoituskustannukset jaetaan komission I osan säännösten mukaisesti vahvistamien korkokantojen voimassaoloaikojen mukaan.

2. Asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut rahoituskustannukset lasketaan soveltamalla jäsenvaltion korkokantaa interventiotoimenpiteen kohteena olleen tuotteen keskimääräiseen arvoon tonnilta ja kertomalla näin saatu luku tilikauden keskimääräisellä varastolla.

Tuotteen keskimääräinen arvo tonnilta lasketaan jakamalla tilikauden ensimmäisenä päivänä varastossa olevien tuotteiden ja tilikauden aikana ostettujen tuotteiden arvojen summa tilikauden ensimmäisenä päivänä varastossa olevien määrien ja tilikauden aikana ostettujen määrien summalla.

Tilikauden keskimääräinen varasto lasketaan jakamalla kunkin kuukauden alkuvarastojen ja loppuvarastojen summa tilikauden kuukausien kahdella kerrotulla lukumäärällä.

3. Jos kyse on tuotteesta, jonka arvonalentamiskerroin vahvistetaan liitteessä V olevan 1 kohdan mukaisesti, tilikauden aikana ostettujen tuotteiden arvo lasketaan vähentämällä ostohinnasta mainitulla kertoimella saatu arvonalentamisen määrä.

4. Jos kyse on tuotteesta, jonka osalta toinen arvonalentaminen määritetään liitteessä V olevan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, keskimääräinen varasto vahvistetaan ennen kunkin sellaisen arvonalentamisen voimaantuloa, joka otetaan huomioon keskimääräisessä arvossa.

5. Kun yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevassa sääntelyssä säädetään, että maksajaviraston ostamaa tuotetta ei voida maksaa ennen kuin haltuun ottamisesta on kulunut vähintään kuukausi, lasketusta keskimääräisestä varastosta vähennetään seuraavasta laskelmasta saatava määrä:

jossa

Q = tilikauden aikana ostetut määrät

N = maksamiselle asetetun vähimmäisajan kuukausien määrä.

Sääntelyssä ilmoitettu vähimmäisaika on tässä laskelmassa katsottava maksumääräajaksi. Kuukauden katsotaan koostuvan kolmestakymmenestä päivästä. Jokainen kuukauden osa, joka on pituudeltaan yli viisitoista päivää, katsotaan kokonaiseksi kuukaudeksi. Jokainen kuukausi, joka on pituudeltaan viisitoista päivää tai lyhyempi, jätetään pois tästä laskelmasta.

Mikäli keskimääräisen varaston laskelma on ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun vähennyksen suorittamisen jälkeen tilikauden lopussa lopputulokseltaan negatiivinen, se vähennetään seuraavan tilikauden osalta laskettavasta keskimääräisestä varastosta.

III MAKSAJAVIRASTON SOVELTAMAT ERITYISET SÄÄNNÖKSET

1. Jos maksajaviraston suorittaman myynnin osalta yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevassa sääntelyssä tai kyseessä olevaa myyntiä varten julkaistussa tarjouskilpailuilmoituksessa vahvistetaan mahdollinen määräaika tuotteen varastosta poistamiselle ostajan suorittaman maksun jälkeen ja jos kyseinen määräaika on pidempi kuin 30 päivää, II osan säännösten mukaisesti lasketuista rahoituskustannuksista vähennetään maksajaviraston tileissä seuraavasta laskelmasta saatava määrä:

jossa

V = ostajan maksama määrä

J = maksun vastaanottamisen ja tuotteen varastosta poistamisen välisten päivien lukumäärä, josta on vähennetty kolmekymmentä päivää

i = tilikaudella sovellettava korkokanta.

2. Jos tosiasiallinen maksumääräaika maataloustuotteiden varastosta poistamisen jälkeen ylittää kolmekymmentä päivää maksajaviraston unionin erityisten asetusten mukaisesti suorittaman kyseisten tuotteiden myynnin osalta, II osan säännösten mukaisesti laskettuihin rahoituskustannuksiin lisätään maksajavirastojen tileissä määrä, joka saadaan soveltamalla seuraavaa kaavaa:

jossa

M = määrä, joka ostajan on maksettava

D = tuotteen varastosta poistamisen ja maksun vastaanottamisen välisenä aikana kuluneiden päivien lukumäärä, josta on vähennetty 30 päivää

i = tilikaudella sovellettava korkokanta.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut rahoituskustannukset on kunkin tilikauden lopussa merkittävä kyseisen maatalouden varainhoitovuoden kirjanpitoon sille määrälle päiviä, jotka on otettava huomioon kyseiseen päivämäärään saakka, ja jäljelle jäävä osuus on merkittävä seuraavalle tilikaudelle.









LIITE II

MATERIAALITOIMINNOT, JOIDEN KUSTANNUKSET SISÄLTYVÄT KIINTEISIIN MÄÄRIIN

(3 artiklan 1 kohdan b alakohta)

Vilja ja riisi

I HALTUUNOTTO JA VARASTOON OTTAMINEN

a) viljan siirrot kuljetusvälineestä varastopaikkaan (siilo tai varaston osa) saapumisen yhteydessä – ensimmäinen siirtäminen;

b) punnitus;

c) näytteiden otto / analysointi / laadun toteaminen.

II VARASTOINTI

a) tilojen sopimushintainen vuokra;

b) vakuutuskulut (elleivät sisälly a kohtaan);

c) tuholaistentorjuntatoimenpiteet, joilla varmistetaan varastoitujen tuotteiden alkuperäinen laatu (elleivät sisälly a kohtaan);

d) vuosi-inventaari (ellei sisälly a kohtaan);

e) mahdollinen ilmastointi (ellei sisälly a kohtaan).

III VARASTOSTA POISTAMINEN

a) viljan punnitus;

b) näytteiden otto / laadun analysointi (mikäli intervention vastuulla);

c) viljan varastosta poistaminen ja kuormaus ensimmäiseen kuljetusvälineeseen.

Naudan- ja vasikanliha

I HALTUUNOTTO, LUUTTOMAKSI LEIKKAAMINEN JA VARASTOON OTTAMINEN (LUUTON LIHA)

a) luullisen lihan laadun tarkastus;

b) luullisen lihan punnitus;

c) käsittely;

d) luuttomaksi leikkaamisen sopimushinta, joka sisältää:

i) ensimmäisen jäähdytyksen,

ii) kuljetuksen interventiovarastosta leikkaamoon (mikäli myyjä ei toimita tavaraa leikkaamoon),

iii) luuttomaksi leikkaamisen, viimeistelyn, punnituksen, pakkaamisen ja pikajäädytyksen,

iv) palojen väliaikaisen varastoinnin; kuormauksen, kuljetuksen ja ottamisen uudelleen interventiovaraston kylmävarastoon,

v) kulut pakkausmateriaaleista: polyeteenisäkit, kartongit, puuvillasukat,

vi) luiden, rasvapalojen ja muiden leikkaamoihin jätettyjen leikkuujätteiden arvon (tulot vähennettävä kustannuksista).

II VARASTOINTI

a) tilojen sopimushintainen vuokra;

b) vakuutuskulut (elleivät sisälly a kohtaan);

c) lämpötilan valvonta (ellei sisälly a kohtaan);

d) vuosi-inventaari (ellei sisälly a kohtaan).

III VARASTOSTA POISTAMINEN

a) punnitus;

b) laadun tarkastus (mikäli intervention vastuulla);

c) naudanlihan siirrot kylmävarastosta varastolaiturille.

Voi

I HALTUUNOTTO JA VARASTOON OTTAMINEN

a) voin siirrot kuljetusvälineestä varastopaikkaan saapumisen yhteydessä;

b) punnitus, kollien tunnistaminen;

c) näytteiden otto / laadun tarkastus;

d) kylmävarastoon ottaminen ja jäädyttäminen;

e) toinen näytteiden ottaminen / laadun tarkastus koeajan päättyessä.

II VARASTOINTI

a) tilojen sopimushintainen vuokra;

b) vakuutuskulut (elleivät sisälly a kohtaan);

c) lämpötilan valvonta (ellei sisälly a kohtaan);

d) vuosi-inventaari (ellei sisälly a kohtaan).

III VARASTOSTA POISTAMINEN

a) punnitus, kollien tunnistaminen;

b) voin siirrot kylmävarastosta varastolaiturille, jos kuljetusväline on kontti, tai kuormaus varastolaiturilla, jos kuljetusväline on kuorma-auto tai junavaunu.

IV ETIKETÖINTI TAI ERITYISMERKINNÄT

Jos tällainen merkitseminen on pakollista tuotteiden myyntiä koskevan unionin oikeuden perusteella.

Rasvaton maitojauhe

I HALTUUNOTTO JA VARASTOON OTTAMINEN

a) rasvattoman maitojauheen siirrot kuljetusvälineestä varastopaikkaan saapumisen yhteydessä;

b) punnitus;

c) näytteiden otto / laadun tarkastus;

d) merkinnän ja pakkauksen tarkastaminen.

II VARASTOINTI

a) tilojen sopimushintainen vuokra;

b) vakuutuskulut (elleivät sisälly a kohtaan);

c) lämpötilan valvonta (ellei sisälly a kohtaan);

d) vuosi-inventaari (ellei sisälly a kohtaan).

III VARASTOSTA POISTAMINEN

a) punnitus;

b) näytteiden otto / tavaran tarkastus (mikäli intervention vastuulla);

c) rasvattoman maitojauheen siirrot varastolaiturille ja kuormaus, lukuun ottamatta ahtausta, kuljetusvälineeseen, jos kuljetusväline on kuorma-auto tai junavaunu; rasvattoman maitojauheen siirrot varastolaiturille, jos kyseessä on muu kuljetusväline, esimerkiksi kontti.

IV ETIKETÖINTI TAI ERITYISMERKINNÄT

Jos tällainen merkitseminen on pakollista tuotteiden myyntiä koskevan unionin oikeuden perusteella.









LIITE III

UNIONISSA SOVELLETTAVAT YHDENMUKAISET KIINTEÄT MÄÄRÄT

(3 artiklan 1 kohdan b alakohta)

I SOVELLETTAVAT KIINTEÄT MÄÄRÄT

1. Unionissa sovellettavat yhdenmukaiset kiinteät määrät vahvistetaan tuotekohtaisesti vuoden n 1 päivästä lokakuuta alkavalla ja seuraavan vuoden 30 päivänä huhtikuuta päättyvällä viitekaudella todettujen alhaisimpien tosiasiallisten kustannusten perusteella.

2. ”Tosiasiallisina kustannuksina” pidetään liitteessä II tarkoitettujen materiaalitoimintojen tosiasiallisia kustannuksia, kun nämä toiminnot on toteutettu viitekaudella, joko yksittäisen laskutuksen tai asianomaisten allekirjoittaman sopimuksen perusteella. Jos tuotteesta on viitekaudella olemassa varastoja mutta ei varastoonottoja tai varastostapoistoja, voidaan kyseisen tuotteen osalta käyttää myös varastointisopimuksessa olevia viitekustannuksia.

Haltuun- ja varastoonottojen (I) sekä varastostapoistojen (III) kustannukset on ilmoitettava liitteessä II määriteltyyn yksittäiseen toimeen (a, b, c,…) liittyvän kunkin tuotteen osalta tonnia kohden. Varastointikustannukset (II) on ilmoitettava kuukausittain kunkin liitteessä II määritellyn yksittäisen toimen (a, b, c,…) osalta varastoitua tonnia kohden.

3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 10 päivänä toukokuuta liitteessä II tarkoitettuihin 2 kohdassa mainittuihin toimiin liittyvät viitekaudella aiheutuneet tosiasialliset kustannukset. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kiinteät määrät vahvistetaan euroina viitekaudella vähintään neljässä jäsenvaltiossa, joiden tosiasialliset kustannukset ovat tietyn materiaalitoiminnon osalta alhaisimmat, todettujen tosiasiallisten kustannusten painotetun keskiarvon perusteella, jos nämä vastaavat vähintään 33:a prosenttia kaikista kyseessä olevan tuotteen viitekaudella varastoiduista määristä. Muussa tapauksessa muiden jäsenvaltioiden tosiasialliset kustannukset sisällytetään painotukseen, kunnes 33 prosentin osuus saavutetaan.

▼M1

4. Jos jonkin tuotteen osalta vähemmän kuin neljä jäsenvaltiota toteuttaa julkista varastointia tai ilmoittaa liitteessä II tarkoitetun tuotteeseen liittyvän materiaalitoiminnon kustannukset, kyseisen tuotteen kiinteät määrät vahvistetaan kyseisissä jäsenvaltioissa todettujen tosiasiallisten kustannusten perusteella. Kyseisen tuotteen lopullinen kiinteä määrä saa kuitenkin poiketa aiemmin vahvistetusta määrästä enintään kaksi prosenttia.

▼B

5. Jos jäsenvaltion ilmoittamat varastossa olevan tuotteen kustannukset, jotka otetaan huomioon 3 ja 4 kohdassa tarkoitetussa laskelmassa, ylittävät kaksinkertaisesti muiden jäsenvaltioiden ilmoittamien kustannusten aritmeettisen keskiarvon, nämä kustannukset vahvistetaan keskiarvon tasolle.

6. Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetussa laskelmassa huomioon otettavat tosiasialliset kustannukset painotetaan laskelmaan sisällytettyjen jäsenvaltioiden varastoimien määrien mukaan.

7. Jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö ei ole euro, ilmoittamat kustannukset muunnetaan euroiksi kyseisten jäsenvaltioiden 1 kohdassa tarkoitetulla viitekaudella todetun keskimääräisen valuuttakurssin perusteella.

II ERITYISET SÄÄNNÖKSET

1. Varastostapoiston kiinteämääräisiä kustannuksia voidaan korottaa komission asetuksen (EU) N:o 1306/2013 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti määrittämällä määrällä, jos jäsenvaltio ilmoittaa luopuvansa delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sallittujen poikkeamien soveltamisesta koko tilikauden ja tuotteen koko varaston osalta, ja takaa määrän.

Tämä ilmoitus on osoitettava komissiolle ja toimitettava sille ennen kyseisen tilikauden ensimmäistä kuukausittaista menoilmoitusta, tai jos kyseessä olevaa tuotetta ei ole interventiovarastossa tilikauden alussa, viimeistään kyseisen tuotteen ensimmäistä interventioonottoa seuraavan kuukauden aikana.

Ensimmäisessä alakohdassa säädetty korotus lasketaan kertomalla kyseisen tuotteen asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklassa tarkoitettu viitekynnys sille delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 liitteessä IV vahvistetulla sallitulla poikkeamalla.

2. Naudan- ja vasikanlihaa lukuun ottamatta kaikkien varastossa olevien tuotteiden osalta varastoihin ottamisen ja niistä poistamisen menoja varten vahvistettuja kiinteitä määriä vähennetään seuraavilla kertoimilla, jos kyseisiä tuotteiden määriä ei fyysisesti siirretä.







Tuote Varastoon ottaminen Varastosta poistaminen Vilja 36,50 % 22,80 % Riisi 17,50 % 20,30 % Voi 25,90 % 22,20 % Rasvaton maitojauhe 21,00 % 35,10 %

▼M1

3. Jos kyseisen tilikauden aikana ei ole toteutettu julkista varastointia, kiinteiden määrien vahvistamista koskevan komission täytäntöönpanopäätöksen soveltamista jatketaan, kunnes se kumotaan uudella komission täytäntöönpanopäätöksellä, jossa vahvistetaan uudet kiinteät määrät.

▼B









LIITE IV

NAUDAN- JA VASIKANLIHAAN LIITTYVIEN MENOJEN JA TULOJEN OSALTA HUOMIOON OTETTAVAT ERITYISET TEKIJÄT

(3 artiklan 1 kohdan c alakohta)

Liitteen VI ja liitteessä VII olevan 2 kohdan a ja c alakohdan soveltamiseksi huomioon otettava perushinta on luuttomaksi leikatun naudanlihan osalta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklassa tarkoitettu viitekynnys, joka kerrotaan 1,47:llä.









LIITE V

VARASTOSSA OLEVIEN TUOTTEIDEN ARVONALENTAMINEN

(3 artiklan 1 kohdan e alakohta)

1. Jos julkisessa interventiossa varastoitujen tuotteiden myyntihintaa koskevat ennakkoarviot ovat jonkin tuotteen osalta sen ostohintaa alhaisempia, tuotetta ostettaessa sovelletaan arvonalentamisprosenttia (”k kerroin”). Arvonalentamisprosentti vahvistetaan kunkin tuotteen osalta tilikauden alussa asetuksen (EU) N:o 1306/2013 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

2. Arvonalentamisprosentti vastaa enintään kyseisen tuotteen ostohinnan ja ennakoidun myyntihinnan välistä erotusta.

3. Komissio voi oston yhteydessä rajoittaa arvonalentamisen osaan 2 kohdan mukaisesti lasketusta prosenttimäärästä. Tämän osan on oltava vähintään 70 prosenttia 1 kohdan säännösten mukaisesti päätetystä arvonalentamisesta.

Tässä tapauksessa komissio alentaa arvoa toisen kerran tilikauden lopussa 5 kohdassa tarkoitetun menetelmän mukaisesti.

4. Kun arvoa alennetaan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla, komissio vahvistaa arvon alentamisen kokonaismäärät tuote- ja jäsenvaltiokohtaisesti ennen seuraavan tilikauden alkua.

Tällöin varastossa olevien tuotteiden arvioitua myyntihintaa verrataan tilikaudelta seuraavalle siirrettävään arvoon, joka arvioidaan tuote- ja jäsenvaltiokohtaisesti. Arvonalentamisen tuote- ja jäsenvaltiokohtaiset kokonaismäärät vastaavat arvioitujen siirrettävien arvojen ja arvioitujen myyntihintojen välisiä erotuksia, kerrottuna tilikauden lopussa varastossa olevilla arvioiduilla määrillä.

5. Julkisessa varastossa olevien määrien sekä tuote- ja jäsenvaltiokohtaisesti siirrettävien arvojen arviot perustuvat jäsenvaltioiden komissiolle viimeistään vuoden n + 1 7 päivänä syyskuuta lähettämiin tiedonantoihin, jotka koskevat saman vuoden 30 päivänä syyskuuta varastossa olevia tuotteita ja joissa on oltava seuraavat tiedot:

— vuoden n 1 päivän lokakuuta ja vuoden n + 1 31 päivän elokuuta välisenä aikana ostetut määrät;

— vuoden n + 1 31 päivänä elokuuta varastossa olevat määrät;

— vuoden n + 1 31 päivänä elokuuta varastossa olevien tuotteiden arvo euroina;

— vuoden n + 1 30 päivänä syyskuuta varastossa olevien määrien arviot;

— vuoden n + 1 1 päivän ja 30 päivän syyskuuta välisenä aikana ostettujen määrien arviot;

— vuoden n + 1 1 päivän ja 30 päivän syyskuuta välisenä aikana ostettujen määrien arvioitu arvo euroina.

6. Jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö ei ole euro, kansallisena valuuttana ilmoittamat arvot muunnetaan tilikauden lopussa tehtävää arvonalentamista varten euroiksi käyttämällä kyseisen tilikauden lopussa tehtävän arvonalentamisen kokonaismäärien laskennassa sovellettavia kursseja.

7. Komissio ilmoittaa arvonalentamisen tuotekohtaiset kokonaismäärät asianomaisille jäsenvaltioille, jotta nämä voivat sisällyttää ne kuluvan tilikauden osalta maataloustukirahastolle tehtävään viimeiseen kuukausittaiseen menoilmoitukseen.









LIITE VI

PUUTTUVIEN MÄÄRIEN ARVONMÄÄRITYS

(4 artiklan 1 kohdan a alakohta)

Puuttuvien määrien arvo lasketaan seuraavasti, jollei liitteen IV erityisistä säännöksistä muuta johdu:

a) Jos tuotteiden varastointia tai jalostusta koskevat delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut sallitut poikkeamat ylittyvät tai jos määriä on todettu hävinneen varkauksien vuoksi tai muista tunnistettavista syistä, puuttuvien määrien arvo lasketaan kertomalla kyseiset määrät tilikauden, jona sallitut poikkeamat ylittyvät tai jona määriä on todettu hävinneen, ensimmäisenä päivänä voimassa olevalla kunkin tuotteen vakiolaatuun sovellettavalla, asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklassa tarkoitetulla viitekynnyksellä, jota korotetaan viisi prosenttia.

b) Jos vakiolaadun keskimääräinen markkinahinta on puuttuvan määrän toteamispäivänä varastointijäsenvaltiossa yli 105 prosenttia asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklassa tarkoitetusta perusviitekynnyksestä, sopimuspuolten on korvattava interventioelimille jäsenvaltion toteama markkinahinta, jota korotetaan viisi prosenttia. Jäsenvaltion keskimääräinen markkinahinta määritellään jäsenvaltion komissiolle säännöllisesti toimittamien tietojen perusteella. Markkinahintaa sovellettaessa perittyjen ja maataloustukirahastolle asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklassa tarkoitetun viitekynnyksen mukaisesti kirjattujen määrien väliset erot on tuloutettava maataloustukirahastolle tilikauden lopussa muiden tuloutusten yhteydessä.

c) Jos tuotteiden interventiovarastosta tai maksajaviraston nimeämästä varastointipaikasta toiseen paikkaan siirtämisen tai kuljettamisen jälkeen todetaan puuttuvia määriä ja jos unionin alakohtaisessa sääntelyssä ei vahvisteta erityistä arvoa, puuttuvien määrien arvo määritellään a alakohdan mukaisesti.









LIITE VII

LAADULTAAN HEIKENTYNEIDEN TAI TUHOUTUNEIDEN TUOTTEIDEN ARVONMÄÄRITYS

(4 artiklan 1 kohdan b alakohta)

1. Jollei unionin sääntelyn erityisistä säännöksistä muuta johdu, tuotteen laatua pidetään heikentyneenä, jos se ei enää vastaa ostohetkellä sovellettuja laatuvaatimuksia.

2. Laadultaan heikentyneiden tai tuhoutuneiden tuotteiden arvo lasketaan laadun heikentymiseen tai tuhoutumiseen johtaneen syyn luonteen mukaan seuraavasti:

a) vahinkotapauksessa ja jollei liitteen IV erityisistä säännöksistä muuta johdu, tuotteiden arvo lasketaan kertomalla kyseessä olevat määrät kuluvan tilikauden ensimmäisenä päivänä voimassa olevalla vakiolaatuun sovellettavalla, asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklassa tarkoitetulla perusviitekynnyksellä, vähennettynä viidellä prosentilla;

b) luonnonmullistuksen tapauksessa kyseessä olevien määrien arvo määritetään 4 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla annettavalla komission täytäntöönpanosäädöksellä;

c) jos tuotteen pilaantuminen tai tuhoutuminen aiheutuu huonoista varastointiolosuhteista ja erityisesti siitä, että varastointimenetelmät ovat olleet soveltumattomia, tuotteen arvo kirjataan liitteessä VI olevan a ja b alakohdan mukaisesti;

d) liian pitkän varastointiajan tapauksessa tuotteen kirjanpitoarvo määritetään tuotteen myyntiin saattamisen yhteydessä myyntihinnan perusteella 4 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla annettavalla komission täytäntöönpanosäädöksellä.

Myyntipäätös tehdään kyseessä olevaan tuotteeseen sovellettavan maatalouden alakohtaisen lainsäädännön mukaisesti. Myynnistä saadut tulot kirjataan sille kuukaudelle, jonka aikana tuote on poistettu varastosta.









LIITE VIII

SELLAISTEN VARASTOON OTETTUJEN TUOTTEIDEN, JOIDEN HALTUUNOTTO EVÄTÄÄN, KIRJAAMISTA KOSKEVAT SÄÄNNÖT

(4 artiklan 1 kohdan c alakohta)

1. Jollei unionin sääntelyn erityisissä säännöksissä toisin säädetä, varastoonotto-, varastostapoisto-, varastointi- ja rahoituskustannukset, jotka on jo merkitty kirjanpitoon kunkin hylätyn määrän osalta, vähennetään ja viedään erikseen tileille seuraavin edellytyksin:

a) vähennettävät varastoonotto- ja varastostapoistokustannukset lasketaan kertomalla hylätyt määrät varastostapoistokuukautena voimassa olevilla vastaavilla kiinteillä määrillä;

b) vähennettävät varastointimenot lasketaan kertomalla hylätyt määrät varastoonoton ja varastostapoiston välisenä aikana kuluneiden kuukausien lukumäärällä sekä varastostapoistokuukautena voimassa olevalla kiinteällä määrällä;

c) vähennettävät rahoituskustannukset lasketaan kertomalla hylätyt määrät varastoonoton ja varastostapoiston välisenä aikana kuluneiden kuukausien lukumäärällä, josta on vähennetty varastoonoton hetkellä voimassa ollut maksumääräajan kuukausien lukumäärä, varastostapoistokuukautena voimassa olevalla rahoituskertoimella, joka jaetaan kahdellatoista, sekä siirron keskimääräisellä kirjanpitoarvolla, joka on voimassa tilikauden alussa, tai varaston keskimääräisellä kirjanpitoarvolla, joka on voimassa ensimmäisenä ilmoitukseen liittyvänä kuukautena, jos siirron keskimääräistä kirjanpitoarvoa ei ole olemassa.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kustannukset on kirjattava varastostapoistokuukauden materiaalitoimintoina.