Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/22/ETY,
annettu 10 päivänä toukokuuta 1993,
sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla
(EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Euroopan parlamentin ja Neuvoston direktiivi 95/26/EY annettu 29
päivänä kesäkuuta 1995 L 168 7 18.7.1995
"M2 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/9/EY annettu 3
päivänä maaliskuuta 1997 L 84 22 26.3.19971993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 1
NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/22/ETY,
annettu 10 päivänä toukokuuta 1993,
sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla
EUROOP AN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 57 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
tämä direktiivi on keskeinen keino sisämarkkinoiden toteuttamiseksi sijoitus-
palveluyritysten alalla sekä sijoittautumisoikeuden että rahoituspalvelujen
tarjoamisen vapauden osalta; sisämarkkinoiden toteuttamisesta on päätetty
Euroopan yhtenäisasiakirjassa ja sen aikataulu on määritelty komissionvalkoisessa kirjassa,
tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia sijoituspalveluja tarjoavien
yritysten toiminnan on sijoittajien suojaamiseksi ja rahoitusjärjestelmänvakauden varmistamiseksi oltava sijoituspalveluyritysten kotijäsenvaltion
antaman toimiluvan varaista,
omaksutun lähestymistavan mukaisesti tarkoituksena on saada aikaan ainoas-
taan sellainen olennainen yhdenmukaistaminen, joka on tarpeellinen ja
riittävä varmistamaan toimilupien myöntämisen ja toiminnan vakauden
valvontajärjestelmien vastavuoroisen tunnustamisen siten, että on mahdollistamyöntää yksi koko yhteisön alueella hyväksytty toimilupa ja soveltaakotijäsenvaltion valvonnan periaatetta; vastavuoroisen tunnustamisen perus-
teella sijoituspalveluyritykset, joille niiden kotijäsenvaltio on myöntänyt
toimiluvan, voivat tarjota kaikkialla yhteisössä joko kaikkia tai joitakin niistätämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia palveluja, joita varten niille on
myönnetty toimilupa, perustamalla sivuliikkeitä tai palvelujen tarjoamisen
vapauden perusteella,
vastavuoroisen tunnustamisen ja kotijäsenvaltion valvonnan periaatteet
edellyttävät, että minkään jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset eivät
myönnä toimilupaa tai että ne peruuttavat toimiluvan, niissä tapauksissa,jolloin esimerkiksi toimintasuunnitelmien sisällön, toiminnan alueellisensijainnin tai tosiasiassa harjoitetun toiminnan perusteella on ilmeistä, että
sijoituspalveluyritys on valinnut yhden jäsenvaltion oikeusjärjestelmän
kiertääkseen ankarammat vaatimukset, jotka ovat voimassa siinä jäsenvaltios-sa, jossa se pääasiallisesti aikoo harjoittaa tai harjoittaa toimintaansa; tässä
direktiivissä sijoituspalveluyrityksellä, joka on oikeushenkilö, on oltava sen
jäsenvaltion myöntämä toimilupa, jossa sen sääntömääräinen kotipaikka on;sijoituspalveluyrityksellä, joka ei ole oikeushenkilö, on oltava sen jäsenval-tion myöntämä toimilupa, jossa sen hallinnollinen päätoimipaikka on; lisäksi
jäsenvaltioiden on vaadittava, että sijoituspalveluyrityksen hallinnollinen
päätoimipaikka sijaitsee aina sen kotijäsenvaltiossa ja että se tosiasiallisestitoimii siellä,
sijoittajien suojaamiseksi on tarpeen erityisesti varmistaa yrityksen sisäinen
valvonta joko kaksihenkisen johdon avulla tai, jollei sitä edellytetä tässädirektiivissä, muilla järjestelyillä, jotka varmistavat vastaavan tuloksen,
yhdenvertaisten kilpailuedellytysten takaamiseksi on tarpeen, että muilla
sijoituspalveluyrityksillä kuin luottolaitoksilla on sama vapaus perustaasivuliikkeitä ja tarjota rajat ylittäviä palveluja, joista säädetään luottolaitosten
liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja
hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 15 päivänä joulukuuta 1989annetussa neuvoston toisessa direktiivissä 89/646/ETY (
4),!B
(1) EYVL N:o C 43, 22.2.1989, s. 7
EYVL N:o C 42, 22.2.1990, s. 7
(2) EYVL N:o C 304, 4.12.1989, s. 39
EYVL N:o C 115, 26.4.1993, s. 6
(3) EYVL N:o C 298, 27.11.1989, s. 6
(4) EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 1, sellaisena kuin direktiivi on viimeksi
muutettuna direktiivillä 92/30/ETY (EYVL N:o L 110, 28.4.1992, s. 52).1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 2
sijoituspalveluyritys ei voi vedota tähän direktiiviin tehdäkseen muita
valuuttojen käteis- tai termiinikauppoja kuin sellaisia, jotka liittyvät sijoitus-palvelujen tarjoamiseen; tämän vuoksi sivuliikkeen käyttäminen ainoastaannäihin valuuttakauppoihin on tämän direktiivin järjestelmän kiertämistä,
kotijäsenvaltioltaan toimiluvan saanut sijoituspalveluyritys voi harjoittaa
toimintaansa kaikkialla yhteisössä aiheellisiksi katsominsa tavoin; tätä vartense voi, jos se katsoo sen tarpeelliseksi, käyttää yritykseen sidoksissa olevia
asiamiehiä, jotka vastaanottavat ja välittävät toimeksiantoja sen lukuun ja ovat
sille täysin ja ehdoitta vastuussa; näissä tilanteissa asiamiesten toimintaa onpidettävä yrityksen toimintana; lisäksi tämä direktiivi ei estä kotijäsenvaltiotaasettamasta näiden asiamiesten asemaa koskevia erityisvaatimuksia; jos
sijoituspalveluyritys harjoittaa rajat ylittävää toimintaa, vastaanottavan
jäsenvaltion on kohdeltava näitä asiamiehiä kuten itse yritystä; tämä direktiiviei koske myöskään arvopapereiden suoramyyntiä/kotimyyntiä ja niidensääntely jää kansallisten säännösten varaan,
arvopapereilla tarkoitetaan sellaisia arvopaperiryhmiä, joilla tavallisesti
käydään kauppaa pääomamarkkinoilla, kuten esimerkiksi valtion velkakirjoja,osakkeita, siirtokelpoisia arvopapereita, jotka oikeuttavat hankkimaan osak-
keita merkitsemällä tai vaihtamalla, osakesäilytystodistuksia, jatkuvasti
liikkeeseen laskettuja joukkovelkakirjoja, indeksivaihto-velkakirjoja ja arvo-papereita, jotka oikeuttavat hankkimaan tällaisia joukkovelkakirjoja merkit-semällä,
rahamarkkinavälineillä tarkoitetaan sellaisia rahoitusvälineiden/arvopaperei-
den ryhmiä, joilla tavallisesti käydään kauppaa rahamarkkinoilla, kutenesimerkiksi valtion velkasitoumukset, sijoitustodistukset ja yritystodistukset,
tämän direktiivin erittäin laajat arvopapereiden ja rahamarkkinavälineiden
määritelmät koskevat ainoastaan tätä direktiiviä eivätkä ne siten vaikutamillään tavalla kansallisessa lainsäädännössä käytettyihin erilaisiin rahoitus-välineiden määritelmiin, joita käytetään muihin tarkoituksiin, kuten nimen-
omaan verotusta varten; lisäksi arvopaperien määritelmä koskee ainoastaan
siirtokelpoisia arvopapereita eikä se tämän vuoksi koske esimerkiksisellaisten elinten, kuten ”Building societies” tai ”Industrial and Provident
societies”, liikkeeseen laskemia osakkeita tai muita osakkeita vastaavia
arvopapereita joiden omistusta ei käytännössä voida siirtää muuten kuin siten,että liikkeeseen laskenut elin lunastaa ne takaisin,
rahoitusfutuurisopimusta vastaavalla rahoitusvälineellä tarkoitetaan sopimuk-
sia, jotka maksetaan käteisellä laskettuna siten, että korko- tai valuuttakurs-
sien, liitteen B osassa luetellun rahoitusvälineen arvon tai näihin rahoitus-välineisiin liittyvän indeksin vaihtelut otetaan huomioon,
tässä direktiivissä toimeksiantojen vastaanottamiseen ja välittämiseen liitty-
vään toimintaan kuuluu myös yhden tai useamman sijoittajan saattaminenyhteen niin, että näiden välillä on mahdollista toteuttaa liiketoimi,
tämän direktiivin säännökset eivät rajoita yhteisön säännösten soveltamista,
tai jollei näitä ole, kansallisten säännösten, jotka koskevat tässä direktiivissä
tarkoitettujen rahoitusvälineiden julkista tarjoamista; sama koskee näidenrahoitusvälineiden pitämistä kaupan ja niiden levittämistä,
jäsenvaltiot ovat edelleen täysimääräisesti vastuussa omien rahapoliittisten
toimenpiteidensä toteuttamisesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopanrahapoliittisen järjestelmän vahvistamiseksi tarvittavia toimenpiteitä,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää sellaiset
vakuutusyritykset, joiden toiminnan vakautta asianmukaisesti valvovattoimivaltaiset valvontaviranomaiset ja joiden toiminta yhteensovitetaanyhteisön tasolla, sekä yritykset, jotka harjoittavat jälleenvakuutusta tai
edelleenvakuutusta,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää sellaiset
yritykset, jotka eivät tarjoa palveluja kolmansille, mutta joiden toimintaankuuluu tarjota sijoituspalveluja ainoastaan emoyrityksilleen, tytäryrityksilleen
tai emoyritystensä muille tytäryrityksille,
tarkoituksena on, että tämä direktiivi koskee yrityksiä, joiden tavanomaista
liiketoimintaa on ammattimaisten sijoituspalvelujen tarjoaminen kolmansille;
sen vuoksi on syytä jättää sen soveltamisalan ulkopuolelle kaikki sellaiset
henkilöt, jotka harjoittavat muuta ammattitoimintaa (kuten esimerkiksiasianajajat tai notaarit) ja jotka tarjoavat sijoituspalveluja ainoastaan tämänmuun ammattitoiminnan lisäksi, sillä edellytyksellä, että toiminta on
säänneltyä ja että tämä sääntely ei estä sijoituspalvelujen tarjoamista
satunnaisesti; samasta syystä on samoin jätettävä soveltamisalan ulkopuolelle!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 3
henkilöt, jotka tarjoavat sijoituspalveluja ainoastaan hyödykkeiden tuottajille
tai käyttäjille, sikäli kuin se on tarpeen näitä tuotteita koskevien liiketoimientoteuttamiseksi, kun nämä liiketoimet ovat heidän pääasiallista liiketoimin-taansa,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää myös yritykset,
joiden tarjoamat sijoituspalvelut koskevat ainoastaan työntekijöiden osallis-
tumista koskevien järjestelmien hallintoa ja jotka eivät tämän vuoksi tarjoa
sijoituspalveluja kolmansille,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää keskuspankit ja
muut yhteisöt, jotka harjoittavat vastaavanlaista toimintaa sekä julkisettoimielimet, joiden tehtävänä on hoitaa julkista velkaa tai jotka osallistuvatkyseisen velan hoitoon, kun tämä käsittää myös sen sijoittamisen; tämä
direktiivi koskee kuitenkin erityisesti valtion yhtiöitä, joilla on kaupalliset
päämäärät tai joiden asema liittyy omistusyhteyksien hankintaan,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää yritykset tai
henkilöt, joiden toiminta rajoittuu tiettyjen osapuolten toimeksiantojenvastaanottamiseen ja välittämiseen ilman, että nämä pitävät hallussaan niidenasiakkaille kuuluvia varoja tai arvopapereita; tämän vuoksi ne eivät voi
käyttää hyväkseen sijoittautumisoikeutta ja palvelujen tarjoamisen vapautta
tässä direktiivissä vahvistetuin edellytyksin, kun niiden halutessa toimiajossain muussa jäsenvaltiossa niitä koskee kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa
olevat säännökset,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää yhteissijoitus-
yritykset, riippumatta siitä, ovatko ne yhteensovitettu yhteisön tasolla, sekä
tällaisten yritysten omaisuudenhoitajat ja johtajat, koska heitä koskevatheidän toimintaansa mukautetut erityissäännöt,
jos jäsenvaltioiden eläkerahastojen varojensa hoitoa varten perustamat
yhdistykset hoitavat ainoastaan tätä tehtävää tarjoamatta sijoituspalvelujakolmansille ja jos eläkerahastoja valvovat vakuutusyritysten valvontaviran-
omaiset, ei ole tarpeen saattaa tässä direktiivissä vahvistettuja liikkeenperus-
tamista ja toimintaa koskevia edellytyksiä koskemaan näitä yrityksiä,
tätä direktiiviä ei ole syytä soveltaa Italian laissa määriteltyihin agenti di
cambio -nimisiin toimielimiin, koska ne kuuluvat ryhmään, jonka toimilupaa
ei voida uusia ja koska niiden toiminta on ainoastaan kansallista eikä voiaiheuttaa kilpailun vääristymistä,
tällä direktiivillä sijoituspalveluyrityksille uskotut oikeudet eivät rajoita
jäsenvaltioiden, keskuspankkien ja muiden vastaavanlaista toimintaa harjoit-
tavien kansallisten keskeisten toimielimien oikeutta valita vastapuoliaan
puolueettomin perustein ja ketään syrjimättä,
kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on valvottava sijoituspalvelu-
yritystensä talouden vakautta sijoitusyritysten ja luottolaitosten uusien varojenriittävyydestä 15 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin93/6/ETY (
1) mukaisesti, jolla yhteensovitetaan markkinariskien alalla
sovellettavat säännöt,
kotijäsenvaltio voi pääsääntöisesti antaa tässä direktiivissä vahvistettuja
sääntöjä tiukempia sääntöjä, erityisesti toimiluvan myöntämisen, toiminnan
vakautta koskevien vaatimusten sekä ilmoittamisvelvollisuuden ja avoimuu-den osalta,
sellaisen toiminnan harjoittamista, jota tämä direktiivi ei koske, koskevat
perustamissopimuksen sijoittautumisoikeutta ja palvelujen tarjoamista kos-kevat yleiset määräykset,
sijoittajien suojaamiseksi on syytä valvoa, että sijoittajan omistusoikeuksia ja
muita sijoittajan vastaavanlaisia oikeuksia arvopapereihin sekä yritykselle
uskottuja varoja koskevia oikeuksia suojataan pitämällä nämä erossa
yrityksen varoista; tämä periaate ei kuitenkaan estä yritystä toimimastaomissa nimissään, mutta sijoittajan lukuun, jos toiminnan luonne sitä
edellyttää ja jos sijoittaja siihen suostuu, kuten esimerkiksi osakkeiden
lainauksessa,
kolmansissa maissa sijoituspalveluyritysten sivuliikkeille myönnettäviä
toimilupia koskevia myöntämismenettelyjä sovelletaan edelleen tällaisiinyrityksiin; näitä sivuliikkeitä ei koske perustamissopimuksen 59 artiklan 2kohdassa tarkoitettu palvelujen tarjoamisen vapaus eikä sijoittautumisvapaus
muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, johon ne jo ovat sijoittautuneet; kolmannen!B
(1) EYVL N:o L 141, 11.6.1993, s. 11993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 4
maan lainsäädännön alaisen yrityksen hakemukseen, joka koskee toimiluvan
myöntämistä tytäryrityksille tai luvan saamista omistusyhteyden hankintaan,sovelletaan kuitenkin menettelyä, jolla pyritään varmistamaan, että yhteisönsijoituspalveluyritykset saavat vastavuoroisen kohtelun kyseisissä kolmansis-
sa maissa,
toimivaltaisen kansallisen viranomaisen sijoituspalveluyritykselle tämän
direktiivin mukaisesti myöntämä toimilupa koskee koko yhteisöä eikä enääainoastaan yhtä valtiota, eikä olemassa olevilla vastavuoroisuuslausekkeilla
siten vastedes ole vaikutusta; sen vuoksi joustava menettely vastavuoroisuu-
den arvioimiseksi koko yhteisössä on tarpeen; tämän menettelyn tavoitteenaei ole sulkea yhteisön rahoitusmarkkinoita ulkopuolisilta vaan, koska yhteisöntarkoituksena on pitää rahoitusmarkkinansa muulle maailmalle avoimina,
ennemminkin edistää maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vapautumista
kolmansissa maissa; tässä direktiivissä säädetään neuvottelumenettelyistäkolmansien maiden kanssa ja viimeisenä keinona mahdollisuudesta toteuttaa
toimenpiteet, joihin kuuluu uusien toimilupahakemusten lykkääminen tai
uusien toimilupien rajoittaminen,
tämän direktiivin yhtenä tavoitteena on sijoittajien suojaaminen; tätä varten
on aiheellista ottaa huomioon eri sijoittajaryhmien erilaiset suojan tarpeet ja
ammattitaidon taso,
jäsenvaltioiden on huolehdittava, ettei sellaisia toimia estetä, joiden
suorittamista samalla tavoin kuin kotijäsenvaltiossa koskee vastavuoroinentunnustaminen, jolleivät nämä toimet ole ristiriidassa vastaanottavassa
jäsenvaltiossa yleisen edun suojaamiseksi annettujen lakien ja asetusten
kanssa,
jäsenvaltio ei saa rajoittaa sellaisten sijoittajien, joilla on tavanomainen
asuinpaikka kyseisessä jäsenvaltiossa, tai tällaiseen valtioon sijoittautuneiden
sijoittajien oikeutta käyttää hyväkseen tämän direktiivin soveltamisalaan
kuuluvien sellaisten sijoituspalveluyritysten sijoituspalveluja, jotka sijaitsevatja toimivat kyseisen jäsenvaltion ulkopuolella,
tietyissä jäsenvaltioissa toimitus- ja maksutehtäviä voi hoitaa sellaisista
markkinoista, joilla liiketoimet suoritetaan, erillään oleva toimielin; tämän
vuoksi tämän direktiivin säännellyille markkinoille pääsyä ja osallistumistaniiden toimintaan koskevien viittausten on katsottava tarkoittavan sitä, ettäniihin kuuluu myös pääsy säännellyillä markkinoilla tehtävistä toimitus- ja
maksutehtävistä huolehtiviin toimielimiin sekä osallistuminen niiden toimin-
taan,
jäsenvaltion on huolehdittava, ettei sen alueella syrjitä mitään sijoituspalvelu-
yritystä, jolle jokin jäsenvaltio on myöntänyt toimiluvan; jäsenvaltioiden
säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettuja rahoitusvälineitä
on myös kohdeltava syrjimättä; sijoituspalveluyrityksillä on kuitenkin oltavasamat mahdollisuudet tulla säänneltyjen markkinoiden jäseniksi tai osallistuaniille; riippumatta siitä, millä tavalla liiketoimet järjestetään nykyisin
jäsenvaltioissa, on kuitenkin tärkeää tässä direktiivissä asetetuin edellytyksin
kumota säännellyille markkinoille pääsyä koskevat tekniset ja oikeudellisetrajoitukset tämän direktiivin mukaisesti,
jotkut jäsenvaltiot antavat luottolaitoksille luvan tulla niiden säänneltyjen
markkinoiden jäseniksi ainoastaan välillisesti perustamalla erityisiä tytäryri-tyksiä; tässä direktiivissä luottolaitoksille annettu mahdollisuus tulla sään-neltyjen markkinoiden jäseniksi suoraan ilman, että on perustettava erityistä
tytäryritystä, on selvä parannus näiden jäsenvaltioiden kannalta ja kaikkia sen
vaikutuksia olisi arvioitava uudelleen rahoitusmarkkinoiden kehityksenyhteydessä; ottaen huomioon nämä tekijät komission neuvostolle 31 päiväänjoulukuuta 1998 mennessä osoittamassa tätä asiaa koskevassa kertomuksessa
on otettava huomioon kaikki seikat, jotka mahdollistavat sen, että neuvosto
voi uudelleen arvioida näille jäsenvaltioille aiheutuvia seurauksia ja erityisestieturistiriitojen vaaraa sekä sijoittajille tarjotun suojan tasoa,
on erittäin tärkeää, että korvausjärjestelmien yhdenmukaistaminen tulee
voimaan samanaikaisesti tämän direktiivin kanssa, lisäksi vastaanottavat
jäsenvaltiot voivat siihen asti kunnes korvausjärjestelmien yhdenmukais-tamista koskeva direktiivi tulee voimaan, soveltaa korvausjärjestelmiäänsijoituspalveluyrityksiin, mukaan lukien luottolaitokset, joille muut jäsenval-
tiot ovat antaneet toimiluvan, jos kotijäsenvaltiolla ei ole korvausjärjestelmää
tai jos sen järjestelmä ei tarjoa vastaavantasoista suojaa,!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 5
säänneltyjen markkinoiden rakennetta on säänneltävä edelleen kansallisessa
lainsäädännössä ilman, että se estää vastaanottavan jäsenvaltion säännellyillemarkkinoille pääsyn vapauttamisen sellaisten sijoituspalveluyritysten osalta,joille on myönnetty toimilupa tarjota kyseisiä palveluja kotijäsenvaltiossaan;
tämän periaatteen mukaisesti Saksan liittotasavallan ja Alankomaiden lain-
säädännössä säännellään ”Kursmaklerin” ja ”hoekmanin” toimintaa senvarmistamiseksi, etteivät ne harjoita toimintaansa muiden toimien ohella;on kuitenkin huomattava, että ”Kursmakler” ja ”hoekman” eivät voi tarjota
palveluja muissa jäsenvaltioissa; riippumatta siitä, mikä on kotijäsenvaltio,
kukaan ei voi toimia ”Kursmaklerina” tai ”hoekmanina” olematta samojenvastaamattomuussääntöjen alainen, jotka johtuvat ”Kursmaklerin” tai ”hoek-
manin” asemasta,
on syytä todeta, että tämä direktiivi ei vaikuta toimenpiteisiin, jotka on
toteutettu arvopaperien viralliselle pörssilistalle ottamista koskevien vaa-
timusten yhteensovittamisesta 5 päivänä maaliskuuta 1979 annetun neuvoston
direktiivin 79/279/ETY (
1) mukaisesti,
rahoitusjärjestelmän vakaus ja moitteeton toiminta sekä sijoittajien suoja
edellyttää, että vastaanottavalla jäsenvaltiolla on oikeus ja velvollisuus estääsijoituspalveluyrityksen sellainen toiminta alueellaan, joka on menettelytapa-sääntöjen ja muiden oikeudellisten tai hallinnollisten säännösten vastaista,
jotka on annettu yleisen edun vuoksi ja hätätilanteissa, sekä määrätä tähän
liittyviä seuraamuksia; lisäksi vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaistenviranomaisten on voitava tehtäviään hoitaessaan luottaa mahdollisimman
läheiseen yhteistyöhön kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kanssa,
erityisesti sen toiminnan osalta, joka tehdään palvelujen vapaan tarjoamisenpuitteissa; kotijäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus saadatietoa vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta toimenpiteis-
tä, jotka koskevat yritykselle määrättyä seuraamusta, tai sellaisen toiminnan
rajoituksista, jotka viranomaiset ovat tehneet niiden sijoituspalveluyrityksienosalta, joille viranomaiset ovat myöntäneet toimiluvan, jotta ne voivat hoitaatoiminnan vakauden valvontaan liittyvät tehtävät tehokkaasti; tätä varten on
syytä varmistaa, että kotijäsenvaltion ja vastaanottavan valtion toimivaltaiset
viranomaiset toimivat yhteistyössä,
sijoittajien suojaamiseksi sekä arvopaperimarkkinoiden moitteettoman toi-
minnan varmistamiseksi on syytä varmistaa liiketoimien avoimuus; sitä vartentässä direktiivissä säädettyjä säänneltyjä markkinoita koskevia sääntöjäsovelletaan sijoituspalveluyritysten lisäksi myös luottolaitoksiin kun ne
toimivat markkinoilla,
sijoituspalveluja ja arvopapereita koskevissa neuvoston direktiiveissä tarkoi-
tetuilla aloilla ilmenevien ongelmien tarkastelu sekä voimassa olevien
toimenpiteiden soveltamisen että läheisemmän yhteistyön aikaansaamiseksiedellyttää kansallisten viranomaisten ja komission yhteistyötä komiteassa;tällaisen komitean perustaminen ei rajoita muita yhteistyön muotoja
valvontaviranomaisten välillä tällä alalla, ja
tämän direktiivin yksityiskohtaisiin sääntöihin voi olla tarpeellista tehdä
määräajoin teknisiä muutoksia sijoituspalvelujen alan uuden kehityksen
huomioon ottamiseksi; komissio tekee tarpeelliset muutokset saatettuaanasian arvopaperimarkkinoiden alalla asetettavan komitean käsiteltäväksi,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I OSASTO
Määritelmät ja soveltamisala
1 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1) ”sijoituspalvelulla” liitteen A osassa lueteltuja palveluja, jotka liittyvät
kolmansille tarjottuihin liitteen B osassa lueteltuihin rahoitusvälineisiin;
2) ”sijoituspalveluyrityksellä” oikeushenkilöä, jonka tavanomainen am-
matti tai tavanomaista liiketoimintaa on sijoituspalvelujen ammattimai-nen tarjoaminen kolmansille.!B
(1) N:o L 66, 16.3.1979, s. 21, Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla.1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 6
Tätä direktiiviä sovellettaessa jäsenvaltiot voivat pitää sijoituspalvelu-
yrityksinä myös yrityksiä, jotka eivät ole oikeushenkilöitä, jos:
— niiden oikeudellinen asema varmistaa kolmansien eduille suojan
tason, joka vastaa oikeushenkilön tarjoamaa suojaa
ja
— ne ovat sellaisen toiminnan vakauden valvonnan alaisia, joka
soveltuu niiden oikeudelliseen rakenteeseen.
Kuitenkin jos luonnolliset henkilöt tarjoavat kolmansille palveluja, jotka
koskevat kolmansien osapuolten varojen tai arvopapereiden hallintaa,voidaan näitä henkilöitä pitää tämän direktiivin mukaisina sijoitus-palveluyrityksinä ainoastaan jos ne muiden tässä direktiivissä ja
direktiivissä 93/6/ETY asetettujen vaatimusten sitä rajoittamatta täyttä-
vät seuraavat edellytykset:
— kolmansien omistusoikeuksia arvopapereiden ja kolmansille
kuuluvien varojen osalta on suojattava erityisesti yrityksen tai
sen omistajien maksukyvyttömyystilanteessa, takavarikon, kor-
vauksen tai muun yrityksen tai sen omistajien velkojien toimienollessa kyseessä,
— sijoituspalveluyrityksen on noudatettava sellaisia sääntöjä, joiden
tarkoituksena on valvoa yrityksen ja sen omistajien vakavarai-
suutta,
— yhden tai useamman kansallisen lainsäädännön mukaan siihen
pätevän tilintarkastajan on tarkastettava sijoituspalveluyrityksentilinpäätös,
— jos yrityksellä on vain yksi omistaja, tämän on otettava toiminnas-
saan huomioon sijoittajien suojaa koskevat säännökset yrityksen
toiminnan päättyessä omistajan kuoleman tai toimintakyvyttö-
myyden tai muun vastaavan tapahtuman vuoksi.
Komissio laatii kertomuksen 31 päivään joulukuuta 1997 mennessä
tämän kohdan toisen ja kolmannen alakohdan soveltamisesta ja ehdottaatarvittaessa niihin muutoksia tai niiden poistamista.
Jos henkilö harjoittaa liitteen A osan 1 kohdan a alakohdassa
tarkoitettua toimintaa ja jos tätä toimintaa harjoitetaan ainoastaan
sijoituspalveluyrityksen lukuun ja sen täysimääräisellä ja rajoittamatto-malla vastuulla, tätä toimintaa pidetään sijoituspalveluyrityksen toimin-tana eikä kyseisen henkilön toimintana;
3) ”luottolaitoksella” direktiivin 77/780/ETY (
1) 1 artiklan ensimmäisessä
luetelmakohdassa määritelmän mukaista luottolaitosta, lukuun otta-
matta kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja laitoksia;
4) ”arvopapereilla”:
— osakkeita ja muita osakkeita vastaavia arvopapereita,— joukkovelkakirjoja ja muita arvopaperisoituja velan muotoja,
jotka ovat siirtokelpoisia pääomamarkkinoilla,
ja
— kaikkia muita arvopapereita, joilla tavallisesti käydään kauppaa ja
jotka mahdollistavat sen, että näitä arvopapereita voi hankkia
merkitsemällä tai vaihtamalla tai jotka mahdollistavat maksunkäteisellä,
lukuun ottamatta maksuvälineitä;
5) ”rahamarkkinavälineillä” sellaisten rahoitusvälineiden ryhmiä, joilla
tavallisesti käydään kauppaa rahoitusmarkkinoilla;
6) ”kotijäsenvaltiolla”:
a) kun sijoituspalveluyritys on luonnollinen henkilö, jäsenvaltiota,
jossa sijaitsee sen hallinnollinen päätoimipaikka;
b) kun sijoituspalveluyritys on oikeushenkilö, jäsenvaltiota, jossa
sijaitsee sen sääntömääräinen kotipaikka tai, jollei sillä ole
kansallisen lainsäädännön mukaista kotipaikkaa, jäsenvaltiota,jossa sen hallinnollinen päätoimipaikka sijaitsee;!B
(1) EYVL N:o L 322, 17.12.1977, s. 30, Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 89/646/ETY (EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 1).1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 7
c) kun kyseessä ovat markkinat, jäsenvaltiota, jossa sijaitsee kaupan
käyntipalveluja tarjoavan toimielimen kotipaikka tai, jollei silläole kansallisen lainsäädännön mukaista kotipaikkaa, jäsenvaltios-sa, jossa sijaitsee tämän toimielimen hallinnollinen päätoimi-
paikka;
7) ”vastaanottavalla jäsenvaltiolla” jäsenvaltiota, jossa sijoituspalveluyri-
tyksellä on sivuliike tai jossa se tarjoaa palveluja;
8) ”sivuliikkeellä” liiketoimipaikkaa, joka on sijoituspalveluyrityksen osa,
joka ei ole oikeushenkilö ja joka tarjoaa sijoituspalveluja, joidentarjoamista varten sijoituspalveluyritys on saanut toimiluvan; yhteen
jäsenvaltioon perustettuja liiketoimipaikkoja pidetään yhtenä sivuliik-
keenä niiden lukumäärästä riippumatta silloin, kun sijoituspalveluyri-tyksen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa;
9) ”toimivaltaisilla viranomaisilla” viranomaisia, jotka jäsenvaltio nimeää
22 artiklan nojalla;
10) ”määräomistusyhteydellä” suoraa tai välillistä omistusyhteyttä sijoitus-
palveluyrityksessä, kun tämä omistusyhteys on vähintään 10 prosenttia
pääomasta tai äänioikeuksista tai jonka nojalla on mahdollista vaikuttaa
huomattavasti sellaisen yrityksen johtamiseen, jossa määräomistus-yhteys on.
Tätä määritelmää sovellettaessa 4 ja 9 artiklan sekä 9 artiklassa
tarkoitettujen muiden omistusyhteyksien osalta otetaan huomioon
direktiivin 88/627/ETY (
1) 7 artiklassa tarkoitetut äänioikeudet;
11) ”emoyrityksellä” direktiivin 83/349/ETY (2) 1 ja 2 artiklan määritelmän
mukaista emoyritystä;
12) ”tytäryrityksellä” direktiivin 83/349/ETY 1 ja 2 artiklan määritelmän
mukaista tytäryritystä; myös mahdolliset tytäryrityksen tytäryrityksetkatsotaan näiden yritysten johdossa olevan emoyrityksen tytäryrityk-
seksi;
13) ”säännellyillä markkinoilla” liitteen B osassa tarkoitettujen rahoitus-
välineiden markkinoita:
— jotka luetellaan sellaisen jäsenvaltion laatimassa 16 artiklassa
tarkoitetussa listassa, joka on 1 artiklan 6 kohdan c alakohdassamääritelty kotijäsenvaltio,
— jotka toimivat säännöllisesti,— joille on ominaista se, että toimivaltaisten viranomaisten antamis-
sa tai hyväksymissä säännöksissä määritellään markkinoiden
toiminnan edellytykset, markkinoille pääsyn edellytykset sekä
direktiiviä 79/279/ETY sovellettaessa edellytykset, jotka koskevatkyseisessä direktiivissä asetettuja listalle ottamisen edellytyksiä jajos kyseistä direktiiviä ei sovelleta, edellytykset, jotka rahoitus-
välineiden on täytettävä, jotta niillä voitaisiin tehokkaasti käydä
kauppaa markkinoilla,
— jotka edellyttävät, että kaikkia 20 ja 21 artiklassa asetettuja
ilmoittamis- ja avoimuusvaatimuksia noudatetaan;
14) ”määräysvallalla” direktiivin 83/349/ETY 1 artiklassa määriteltyä
määräysvaltaa;
15) ”läheisillä sidoksilla” tilannetta, jossa kahden tai useamman luonnol-
lisen henkilön tai oikeushenkilön välillä on sidossuhde:
a) omistusyhteyden kautta, eli että yrityksestä suoraan tai välillisesti
määräysvallan kautta pidetään hallussa vähintään 20 prosenttiayrityksen äänivallasta tai pääomasta; tai
b) määräysvallan kautta, eli kaikissa direktiivin 83/349/ETY (
3)1
artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa emoyrityksen ja
tytäryhtiön välisen sidoksen kautta taikka samanluonteisen minkä
tahansa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön ja yrityksen!B
(1) EYVL N:o L 348, 17.12.1988, s. 62
(2) EYVL N:o L 193, 18.7.1983, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 90/605/ETY (EYVL N:o L 317, 16.11.1990, s. 60).
(3) EYVL N:o L 193, 18.7.1993, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 90/605/ETY (EYVL N:o L 317, 16.1.1990, s. 60)!M11993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 8
välisen sidoksen kautta; myös tytäryrityksen tytäryritys katsotaan
näiden yritysten johdossa toimivan emoyrityksen tytäryritykseksi.
Tilanteiden, joissa kaksi luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä tai
useampi luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on määräysvallankautta pysyvästi sidoksissa yhteen ja samaan henkilöön, katsotaan
myös muodostavan läheisen sidoksen tällaisten henkilöiden välille.
2 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin sijoituspalveluyrityksiin. Kuiten-
kin, ainoastaan tämän artiklan 4 kohtaa, 8 artiklan 2 kohtaa, 10 ja 11 artiklaa,12 artiklan ensimmäistä kohtaa, 14 artiklan 3 ja 4 kohtaa sekä 15, 19 ja 20artiklaa sovelletaan luottolaitoksiin, joiden toimintaa varten direktiivin
77/780/ETY ja 89/646/ETY mukaisesti myönnetty toimilupa kattaa yhden
tai useamman tämän direktiivin liitteen A osassa luetelluista sijoitus-palveluista.
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta:a) direktiivin 73/239/ETY (
1)1 artiklassa tai direktiivin 79/267/ETY (2)1
artiklassa määriteltyihin vakuutuslaitoksiin eikä direktiivissä
64/225/ETY (3) tarkoitettuihin jälleen- tai edelleenvakuutusta harjoitta-
viin yrityksiin;
b) yrityksiin, jotka tarjoavat sijoituspalveluja ainoastaan emoyritykselleen,
tytäryrityksilleen tai emoyrityksensä toisille tytäryrityksille;
c) henkilöihin, jotka tarjoavat sijoituspalveluja, jos tätä toimintaa harjoi-
tetaan varsinaisen ammattitoiminnan lisäksi ja jos tätä ammattitoimintaasääntelevät lainsäädännön tai hallinnolliset säännökset tai ammattikun-
nan eettiset säännöt, eikä niissä kielletä tällaisen palvelun tarjoamista;
d) yrityksiin, joiden tarjoamat sijoituspalvelut muodostuvat ainoastaan
työntekijöiden osallistumisjärjestelmien hallinnosta;
e) yrityksiin, joiden sijoituspalvelut koostuvat sekä b että d kohdassa
tarkoitettujen palvelujen tarjoamisesta;
f) jäsenvaltioiden keskuspankkeihin ja muihin kansallisiin toimielimiin,
jotka harjoittavat vastaavanlaista toimintaa ja muihin julkisiin toimi-elimiin, joiden tehtävänä on julkisen velan hoitaminen tai jotka
osallistuvat julkisen velan hoitoon;
g) yrityksiin
— jotka eivät voi pitää hallussaan asiakkailleen kuuluvia varoja tai
arvopapereita ja jotka tämän vuoksi eivät voi missään vaiheessaolla velkaa asiakkailleen,
ja
— jotka voivat tarjota ainoastaan sijoituspalveluja, jotka koostuvat
arvopapereita ja yhteissijoituspalveluyrityksien osuuksia koske-
vien toimeksiantojen vastaanottamisesta ja välittämisestä,
ja
— jotka tarjotessaan kyseistä palvelua voivat antaa määräyksiä
ainoastaan:
i) sijoituspalveluyrityksille, joille on myönnetty toimilupa
tämän direktiivin mukaisesti;
ii) luottolaitoksille, joille on myönnetty toimilupa direktiivien
77/780/ETY ja 89/646/ETY mukaisesti;
iii) sijoituspalveluyritysten tai luottolaitosten sivuliikkeille,
joille kolmas valtio on myöntänyt toimiluvan ja joiden onnoudatettava toimivaltaisten viranomaisten arvioinnin mu-kaan vähintään yhtä tiukkoja toiminnan vakautta koskevia
sääntöjä kuin tässä direktiivissä tai direktiivissä
89/646/ETY tai 93/6/ETY säädetään;!M1
(1) EYVL N:o L 228, 16.8.1973, s. 3, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 90/619/ETY (EYVL N:o L 330, 29.11.1990, s. 50).
(2) EYVL N:o L 63, 13.3.1979, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 90/618/ETY (EYVL N:o L 330, 29.11.1990, s. 44).
(3) EYVL N:o 56, 4.4.1964, s. 878/64!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 9
iv) yhteissijoitusyrityksille, joille on myönnetty jäsenvaltion
lainsäädännön mukaisesti toimilupa myydä osuuksiaanyleisölle sekä näiden yritysten johtajille;
v) direktiivin 77/91/ETY (
1) 15 artiklan 4 kohdassa määritel-
lyille kiinteäpääomaisille sijoitusyhtiöille, joiden arvo-
paperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi tai joilla käydään
kauppaa säännellyillä markkinoilla jäsenvaltiossa;
ja
— joiden toimintaa ohjaavat kansallisella tasolla säännökset tai
ammattikunnan eettiset säännöt;
h) yhteissijoitusyrityksiin riippumatta siitä, ovatko ne yhteensovitettu
yhteisön tasolla, sekä näiden yritysten omaisuudenhoitajiin ja johtajiin;
i) henkilöihin, joiden pääasiallinen toiminta on käydä kauppaa keskenään
raaka-aineilla tai tällaisten tuotteiden tuottajien tai ammattimaisten
käyttäjien kanssa ja jotka tarjoavat sijoituspalveluja ainoastaantällaisille tuottajille ja ammattimaisille käyttäjille, sikäli kuin se on
tarpeen heidän pääasiallisen toimintansa kannalta;
j) yrityksiin, joiden sijoituspalvelut muodostuvat ainoastaan kaupan
käynnistä omaan lukuun optio- ja termiinimarkkinoilla, tai yrityksiin,
jotka käyvät kauppaa näiden markkinoiden muiden jäsenten lukuun taisuorittavat hinnan muodostusta näiden markkinoiden muiden jäsentenpuolesta ja jotka samojen markkinoiden selvitysosapuolena toimivat
jäsenet takaavat. Tällaisten yritysten sopimusten toteuttamisesta vas-
taavat samojen markkinoiden selvitysosapuolina toimivat jäsenet;
k) tanskalaisten eläkerahastojen perustamiin yhdistyksiin, joiden ainoana
tavoitteena on hoitaa näiden yhdistysten jäseninä olevien eläkerahas-tojen varoja;
l) agenti di cambio -nimisiin toimielimiin, joiden toiminta ja tehtävät
määritellään 7 päivänä maaliskuuta 1925 annetussa Italian kuninkaal-
lisessa asetuksessa n:o 222 ja sen jälkeen annetuissa asetustamuuttavissa säännöksissä ja jotka voivat harjoittaa toimintaansa 2päivänä tammikuuta 1991 annetun Italian lain N:o 19 artiklan nojalla.
3. Viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1998 ja sen jälkeen säännöllisin
väliajoin komissio laatii kertomuksen 2 kohdan soveltamisesta liitteen A osan
osalta ja ehdottaa tarvittaessa tämän direktiivin toimivuuden perusteellamuutoksia soveltamisalan poikkeuksia koskeviin määritelmiin ja tämändirektiivin soveltamisalaan kuuluviin palveluihin.
4. Tällä direktiivillä asetettuja oikeuksia ei uloteta palvelujen tarjoami-
seen, jos osapuoli on valtio, keskuspankki tai muu jäsenvaltion kansallinen
toimielin, joka hoitaa samankaltaisia tehtäviä raha-asioita, valuuttakursseja,julkista velkaa koskevan politiikan tai kyseisen jäsenvaltion varantopolitiikanyhteydessä.
II OSASTO
Toiminnan aloittamisen edellytykset
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on edellytettävä sellaisilta sijoituspalveluyrityksiltä
toimilupaa, joiden kotijäsenvaltio se on. Tämän luvan myöntävät jäsenvaltionsellaiset toimivaltaiset viranomaiset, jotka jäsenvaltio on nimennyt tähän
tehtävään 22 artiklan mukaisesti. Toimiluvassa on nimenomaisesti mainittava
ne liitteen A osassa tarkoitetut sijoituspalvelut, joita yrityksellä on lupatarjota. Toimilupa voi myös kattaa yhden tai useamman liitteen C osassatarkoitetuista liitännäispalveluista. Tässä direktiiyissä tarkoitettua toimilupaa
ei voida missään tapauksessa myöntää sellaisia palveluja varten, joita
tarkoitetaan liitteen C osassa.
2. Jäsenvaltion on vaadittava,— että sellaisen sijoituspalveluyrityksen hallinnollinen päätoimipaikka,
joka on oikeushenkilö ja jolla on kotipaikka kansallisen lainsäädännönmukaan, on samassa jäsenvaltiossa kuin kotipaikka,!B
(1) EYVL N:o L 26, 30.1.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla.1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 10
— että muiden sijoituspalveluyritysten hallinnollinen päätoimipaikka on
siinä jäsenvaltiossa, joka on myöntänyt sille toimiluvan ja jossa setosiasiallisesti harjoittaa toimintaansa.
3. Rajoittamatta kansallisessa lainsäädännössä asetettujen muiden yleisten
edellytysten soveltamista, toimivaltaiset viranomaiset eivät saa myöntää
toimilupaa:
— jollei sijoituspalveluyrityksellä ole, ottaen huomioon kyseisen sijoitus-
palveluyrityksen luonne, riittävästi alkupääomaa direktiivissä 93/6/ETYsäädettyjen sääntöjen mukaisesti,
— jolleivät henkilöt, jotka tosiasiallisesti johtavat sijoituspalveluyrityksen
toimintaa, ole hyvämaineisia ja riittävän kokeneita.
Yrityksen toiminnan suuntaviivoista päättää vähintään kaksi henkilöä, jotka
täyttävät edellä mainitut edellytykset. Kuitenkin jos asianmukaisilla järjes-telyillä varmistetaan, että päästään vastaavaan tulokseen erityisesti 1 artiklan
2 alakohdan kolmannen alakohdan viimeisessä luetelmakohdassa säädetyissä
tapauksissa, toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää toimiluvan sijoitus-palveluyrityksille, jotka ovat luonnollisia henkilöitä tai ottaen huomioonnäiden luonteen tai toiminnan määrän, sijoituspalveluyrityksille, jotka ovat
oikeushenkilöitä, silloin kun näitä yrityksiä johtavat yksittäiset luonnolliset
henkilöt perussääntöjen ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
Lisäksi, jos sijoituspalveluyrityksen ja muun luonnollisen henkilön tai
oikeushenkilön välillä vallitsee läheinen sidos, toimivaltaiset viranomaisetvoivat myöntää toimiluvan vain, jos nuo sidokset eivät estä niitä hoitamasta
tehokkaasti valvontaan liittyviä tehtäviään.
Toimivaltaisten viranomaisten on evättävä toimilupa myös, jos yhteen tai
useampaan yritykseen läheisesti sidoksissa olevaan luonnolliseen henkilööntai oikeushenkilöön sovellettavan kolmannen maan lait, asetukset taihallinnolliset määräykset taikka niiden täytäntöönpanoon liityvät vaikeudet
estävät viranomaisia hoitamasta tehokkaasti valvontaan liittyviä tehtäviään.
Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava sijoituspalveluyrityksiä toimitta-
maan niille tiedot, jotka ne tarvitsevat valvoakseen, että tässä kohdassatarkoitettuja edellytyksiä noudatetaan jatkuvasti.
4. Jäsenvaltioiden on lisäksi vaadittava, että toimilupia koskevissa
hakemuksissa on oltava liitteenä toimintaohjelma, jossa osoitetaan nimen-
omaisesti aiotun toiminnan laatu sekä kyseisen sijoituspalveluyrityksenorganisaatiorakenne.
5. Hakijalle on ilmoitettava kuuden kuukauden kuluessa täydellisen
hakemuksen jättämisestä, onko toimilupa myönnetty. Jos toimilupa evätään,
on tämä perusteltava.
6. Sijoituspalveluyritys voi aloittaa toimintansa välittömästi sen jälkeen,
kun toimilupa on myönnetty.
7. Toimivaltaiset viranomaiset voivat peruuttaa sijoituspalveluyritykselle
myönnetyn toimiluvan tämän direktiivin mukaisesti ainoastaan jos sijoitus-
palveluyritys:
a) ei käytä toimilupaa 12 kuukauden aikana, kieltäytyy nimenomaisesti
siitä tai on lopettanut sijoituspalvelujen tarjoamisen enemmän kuinkuusi kuukautta aikaisemmin, jollei kyseinen jäsenvaltio ole määrännyt,
että näissä tapauksissa toimilupa raukeaa;
b) on saanut toimiluvan valheellisen ilmoituksen perusteella tai muin
epärehellisin keinoin;
c) ei enää täytä toimiluvan myöntämisen edellytyksiä;d) ei enää täytä direktiivin 93/6/ETY säännöksiä;e) on vakavalla ja järjestelmällisellä tavalla rikkonut 10 ja 11 artiklan
mukaisesti annettuja säännöksiä;
f) kuuluu muihin sellaisiin tapauksiin, joissa kansallisen lainsäädännön
mukaan säädetään peruuttamisesta.!B
!M1
!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 11
4 artikla
Toimivaltaiset viranomaiset eivät saa myöntää toimilupaa sijoituspalvelu-
yritysten toiminnan aloittamista varten ennen kuin niille on ilmoitettuosakkeenomistajien tai jäsenten henkilöllisyys, riippumatta siitä ovatko ne
suoraan tai välillisesti osakkeenomistajia tai jäseniä, luonnollisia henkilöitä
tai oikeushenkilöitä, joilla on määräomistusyhteys, sekä näiden omistusyh-teyksien määrä.
Toimivaltaisten viranomaisten on evättävä toimilupa, jos, ottaen huomioon
tarve varmistaa sijoituspalveluyrityksen järkevä ja vakaa hoito, ne eivät ole
vakuuttuneita edellä mainittujen osakkeenomistajien tai jäsenten sopivuu-desta.
5 artikla
Jos kyse on sellaisen sijoituspalveluyrityksen sivuliikkeestä, jolla on
kotipaikka yhteisön ulkopuolella ja sivuliike on aloittamassa toimintaansa
tai harjoittaa jo sitä, jäsenvaltiot eivät saa soveltaa näihin sivuliikkeisiinsäännöksiä, jotka johtavat suotuisampaan kohteluun kuin sen sijoituspalve-luyrityksen sivuliikkeiden, joilla on kotipaikka jäsenvaltioissa.
6 artikla
Toisen jäsenvaltion, jota asia koskee, toimivaltaisia viranomaisia on kuultava
edeltä käsin sellaisen sijoituspalveluyrityksen toimiluvan osalta:
— joka on toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen sijoituspalveluyri-
tyksen tai luottolaitoksen tytäryritys,
— joka on toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen sijoituspalveluyri-
tyksen tai luottolaitoksen emoyrityksen tytäryritys,
tai
— jossa määräysvaltaa käyttävät samat luonnolliset tai oikeushenkilöt,
jotka käyttävät määräysvaltaa toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saa-
neessa sijoituspalveluyrityksessä tai luottolaitoksessa.
III OSASTO
Suhteet kolmansiin maihin
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komis-
siolle:
a) toimiluvan myöntämisestä sellaiselle suoraan tai välillisesti omistetulle
tytäryritykselle, jonka emoyritykseen sovelletaan kolmannen maanlakia;
b) jos tällainen emoyritys hankkii sellaisen osuuden yhteisön sijoitus-
palveluyrityksestä, että jälkimmäisestä tulee sen tytäryritys.
Kummassakin tapauksessa komissio antaa neuvostolle tiedon siihen asti,
kunnes neuvosto asettaa komission ehdotuksesta arvopapereita käsittelevän
komitean.
Milloin toimilupa myönnetään suoraan tai välillisesti omistetulle tytäryrityk-
selle, jonka emoyrityksistä yhteen tai useampaan sovelletaan kolmannen
maan lakia, toimivaltaisten viranomaisten on eriteltävä yritysryhmän rakennekomissiolle osoitettavassa ilmoituksessa.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tieto niistä yleisistä vaikeuk-
sista, joita niiden sijoituspalveluyritykset kohtaavat sijoittautumisen taipalvelujen tarjoamisen yhteydessä kolmannessa maassa.
3. Komissio laatii ensimmäisen kerran viimeistään kuusi kuukautta ennen
tämän direktiivin voimaantuloa ja sen jälkeen määräajoin kertomuksen
yhteisön sijoituspalveluyritysten kohtelusta kolmansissa maissa 4 ja 5kohdassa tarkoitettujen seikkojen osalta niiden sijoittautuessa tai tarjotessa
sijoituspalveluja sekä hankkiessa omistusyhteyksiä kolmannen maan sijoitus-
palveluyrityksissä. Komissio toimittaa nämä kertomukset, joihin liitetääntarvittaessa aiheelliset ehdotukset neuvostolle.!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 12
4. Jos komissio havaitsee joko 3 kohdassa tarkoitettujen kertomusten tai
muiden tietojen perusteella, että jokin kolmas maa ei myönnä yhteisönsijoituspalveluyritykselle yhtä tehokasta markkinoille pääsyä kuin yhteisö onmyöntänyt tuon kolmannen maan sijoituspalveluyrityksille, komissio voi
tehdä neuvostolle ehdotuksia aiheellisista valtuuksista neuvottelujen käymi-
seksi vertailukelpoisten kilpailumahdollisuuksien aikaansaamiseksi yhteisönsijoituspalveluyrityksille. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.
5. Jos komissio havaitsee joko 3 kohdassa tarkoitettujen kertomusten tai
muiden tietojen perusteella, että yhteisön sijoituspalveluyritys ei saa
kolmannessa maassa sellaista kansallista kohtelua, joka tarjoaisi samatkilpailumahdollisuudet kuin kotimaisilla sijoituspalveluyrityksillä on, ja että
tehokkaan markkinoille pääsyn edellytyksiä ei ole täytetty, komissio voi
aloittaa neuvottelut tilanteen korjaamiseksi.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa voidaan neuvottelujen
aloittamisen ohella myös sellaisessa direktiivissä säädettyä menettelyä
noudattaen, jonka mukaan neuvosto asettaa 1 kohdassa tarkoitetun komitean,
päättää milloin tahansa, että jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten onrajoitettava tai lykättävä ratkaisun tekemistä sellaisista vireillä olevista taivireille tulevista toimilupahakemuksista ja omistusyhteyksien hankinnasta,
joissa hakijana on suoraan tai välillisesti kolmannen maan lain alaisuuteen
kuuluvien emoyritys. Tässä tarkoitetut toimenpiteet eivät saa olla voimassakauempaa kuin kolme kuukautta.
Neuvottelun tuloksista riippuen neuvosto voi, ennen kuin edellä mainittu
kolmen kuukauden aika on kulunut, päättää komission ehdotuksesta
määräenemmistöllä toimenpiteiden jatkamisesta.
Rajoituksia tai lykkäystä ei sovelleta, kun yhteisössä asianmukaisen
toimiluvan saanut sijoituspalveluyrityksen tytäryritys tai sen tytäryritys
perustaa tytäryrityksen tai hankkii omistusyhteyden yhteisön sijoituspalve-luyrityksessä.
6. Jos komissio havaitsee, että jokin 4 ja 5 kohdassa tarkoitettu tilanne on
olemassa, jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä ilmoitettava sille:
a) sellaisen suoraan tai välillisesti omistetun tytäryrityksen toimilupaha-
kemuksesta, jonka yhteen tai useampaan emoyritykseen sovelletaankyseessä olevan kolmannen maan lakia;
b) jäsenvaltiolle 9 artiklan mukaisesti ilmoitetusta tällaisen yrityksen
suunnitelmasta hankkia sellaisen omistusyhteyden yhteisön sijoitus-palveluyrityksestä, että jälkimmäisestä tulisi sen tytäryritys.
Tämä ilmoittamisvelvollisuus lakkaa, kun 4 tai 5 kohdassa tarkoitetun
kolmannen maan kanssa tehdään sopimus tai kun 5 kohdan toisessa ja
kolmannessa alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet lakkaavat olemasta voimas-sa.
7. Tämän artiklan mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden on oltava niiden
yhteisön velvoitteiden mukaisia, jotka johtuvat sijoituspalveluyrityksentoiminnan aloittamista ja harjoittamista koskevista kahden- tai monenvälisistäkansainvälisistä sopimuksista.
IV OSASTO
Toiminnan harjoittamisen edellytykset
8 artikla
1. Kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että
sijoituspalveluyritys, jolle ne ovat myöntäneet toimiluvan, on jatkuvasti 3
artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukainen.
2. Kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että
sijoituspalveluyritys, jolle ne ovat myöntäneet toimiluvan, on direktiivissä93/6/ETY säädettyjen sääntöjen mukainen.
3. Sijoituspalveluyrityksen toiminnan vakauden valvonnasta vastaavat
kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset riippumatta siitä, perustaakosijoituspalveluyritys sivuliikkeen vai tarjoaako se palveluja toisessa jäsenval-tiossa vai ei, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten tämän direktiivien
säännösten soveltamista, jotka antavat toimivallan vastaanottavan jäsenvaltion
viranomaisille.!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 13
9 artikla
1. Jäsenvaltioiden on määrättävä, että sen henkilön, joka aikoo suoraan tai
välillisesti hankkia määräomistusyhteyden sijoituspalvelusyrityksessä, on
ilmoitettava siitä ensin toimivaltaisille viranomaisille ilmaisemalla samalla
omistusyhteyksien määrä. Tämän henkilön on myös ilmoitettava toimivaltai-sille viranomaisille, jos hän aikoo kasvattaa määräomistusyhteyttään siten,
että hänen hallussaan olevien äänioikeuksien osuus tai osuus pääomasta
ylittää 20, 33 tai 50 prosenttia tai enemmänkin siten, että sijoituspalvelu-yrityksestä tulee sen tytäryritys.
Toimivaltaisten viranomaisten on kolmen kuukauden kuluessa ensimmäisessä
alakohdassa säädetyn ilmoituksen päivämäärästä ilmoitettava vastustavansatällaista suunnitelmaa, jos ne eivät pidä ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitettua henkilöä riittävän soveltuvana ottaen huomioon sijoituspalvelu-
yrityksen järkevän ja vakaan hoidon. Jos toimivaltaiset viranomaiset eivätvastusta suunnitelmaa, ne voivat vahvistaa määräajan, jonka kuluessa
suunnitelma on toteutettava.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitetun omistusyhteyden haltija on sijoituspalvelu-
yritys, jolle on myönnetty toimilupa toisessa jäsenvaltiossa tai joka on
sellaisen sijoituspalveluyrityksen emoyritys, jolle on myönnetty toimilupatoisessa jäsenvaltiossa, tai henkilö, joka käyttää määräysvaltaa sellaisessasijoituspalveluyrityksessä, jolle on myönnetty toimilupa toisessa jäsenvaltios-
sa, ja jos tämän omistusyhteyden hankkimisen seurauksena kyseisestä
yrityksestä tulee hankkijan tytäryritys tai sen määräysvallan alainen, onhankintaa arvioitava 6 artiklassa tarkoitetun ennakolta tapahtuneen kuulemis-
menettelyn perusteella.
3. Jäsenvaltioiden on määrättävä, että henkilöiden, jotka aikovat luovuttaa
suoraan tai välillisesti omistusyhteyden sijoituspalveluyrityksessä, on ilmoi-
tettava tästä ennakkoon toimivaltaisille viranomaisille ja ilmoitettava omis-tusyhteyden määrä. Tällaisen henkilön on myös ilmoitettava toimivaltaisilleviranomaisille, aikooko hän vähentää omistusyhteyttään siten, että hänen
hallussaan olevien äänioikeuksien osuus tai osuus pääomasta on alle 20, 33 tai
50 prosenttia tai siten, että sijoituspalveluyritys ei enää ole hänentytäryrityksensä.
4. Saadessaan tietää sellaisista pääomansa omistusyhteyksien hankinnoista
tai luovuttamisista, jotka aiheuttavat sen, että omistusyhteydet kasvavat yli 1
ja 3 kohdassa tarkoitettujen kynnysten tai vähenevät niiden alle, on
sijoituspalveluyritysten ilmoitettava tästä toimivaltaisille viranomaisille.
Lisäksi sijoituspalveluyritysten on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille
vähintään kerran vuodessa sellaisten osakkeenomistajien tai jäsentenhenkilöllisyys, joilla on määräomistusyhteyksiä sekä näiden omistusyhteyk-
sien määrän sen mukaisesti, kuin ne esitetään osakkeenomistajien ja jäsenten
vuosikokouksissa tai niiden tietojen mukaisesti, jotka saadaan pörssilistallalistattujen yrityksiin sovellettavien säännösten mukaisesti.
5. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että jos 1 kohdassa tarkoitettujen
henkilöiden vaikutusvalta saattaa estää sijoituspalveluyrityksen järkevän ja
vakaan hoidon, toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava aiheelliset
toimenpiteet tämän tilanteen korjaamiseksi. Nämä toimenpiteet voivat ollaerityisesti kieltotoimenpiteitä, johtajiin tai hallinnosta vastaaviin henkilöihinkohdistuvia seuraamuksia tai kyseisten osakkeenomistajien tai jäsenten
osakkeisiin tai osuuksiin liittyvien äänioikeuksien käyttämisen kieltämisiä.
Vastaavia toimenpiteitä sovelletaan sellaisiin henkilöihin, jotka eivät noudata
1 kohdassa säädettyä ennakolta annettavien tietojen antamisvelvollisuutta. Josomistusyhteys hankitaan toimivaltaisten viranomaisten vastustuksesta huoli-matta, jäsenvaltioiden on määrättävä, riippumatta muista mahdollisesti
määrättävistä seuraamuksista, vastaavien äänioikeuksien käyttämättä jättämi-
sestä, annettujen äänten mitättömyydestä tai niiden mitätöinnin mahdollisuu-desta.
10 artikla
Kotijäsenvaltion on laadittava toiminnan vakautta koskevat säännöt, joita
sijoituspalveluyritysten on aina noudatettava. Näissä säännöissä on erityisesti
vaadittava, että:
— sijoituspalveluyrityksellä on järkevät hallinnolliset ja tilinpitomenette-
lyt, valvonta- ja turvallisuusjärjestelyt automaattisessa tietojenkäsitte-
lyssä sekä riittävät sisäiset valvontamenettelyt, joihin kuuluvat nimen-!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 14
omaisesti yrityksen työntekijöiden henkilökohtaisia toimia koskevat
järjestelyt,
— sijoituspalveluyritys tekee tarvittavat järjestelyt sijoittajille kuuluvien
arvopapereiden osalta näiden omistusoikeuden suojaamiseksi erityisesti
silloin, kun sijoituspalveluyritys joutuu selvitystilaan, ja sen estämisek-
si, että sijoituspalveluyritys käyttää sijoittajien arvopapereita omaanlukuunsa ilman sijoittajien lupaa,
— sijoituspalveluyritys toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet sijoittajille kuu-
luvien varojen osalta näiden oikeuksien suojaamiseksi ja estää, lukuun
ottamatta luottolaitoksia, sen että sijoituspalveluyritys käyttää sijoitta-jien varoja omaan lukuunsa,
— sijoituspalveluyritys huolehtii, että suoritetuista toimista pidetään sikäli
riittävää rekisteriä, että kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset
voivat seurata, että niitä toiminnan vakauden valvontaa koskeviasääntöjä noudatetaan, joita yritykset ovat velvollisia soveltamaan;tällaisia rekistereitä on säilytettävä toimivaltaisten viranomaisten
määräämä aika,
— sijoituspalveluyrityksen on oltava rakenteeltaan sellaisia ja siten
järjestäytyneitä, että riskit, jotka saattavat aiheutua sen asiakkailleyrityksen ja sen asiakkaiden tai sen itse asiakkaiden välisistä eturis-
tiriidoista, voidaan rajoittaa mahdollisimman pieniksi. Kuitenkaan
hallintoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt sivuliikkeen perustamisenyhteydessä eivät saa olla ristiriidassa eturistiriitoja koskevien kotijä-senvaltion säätämien menettelytapasääntöjen kanssa.
11 artikla
1. Jäsenvaltion on laadittava menettelytapaohjeet, joita sijoituspalvelu-
yritysten on jatkuvasti noudatettava. Näiden sääntöjen on pantava täytäntöön
ainakin jäljempänä luetelluissa luetelmakohdissa esitetyt periaatteet ja niitä
on sovellettava tavalla, jossa otetaan huomioon sen henkilön ammattiasema,jolle palveluja tarjotaan. Jäsenvaltiot soveltavat näitä sääntöjä tarvittaessamyös liitteen C osassa tarkoitettuihin lisäpalveluihin. Nämä periaatteet
velvoittavat:
— sijoituspalveluyrityksen toimimaan liiketoimia harjoittaessaan rehdisti
ja oikeudenmukaisesti asiakkaidensa etujen ja markkinoiden lahjomat-tomuuden hyväksi,
— sijoituspalveluyrityksen toimimaan asianmukaisen pätevästi, huolelli-
sesti ja tarmokkaasti asiakkaidensa etujen ja markkinoiden lahjomatto-muuden hyväksi,
— että sijoituspalveluyrityksellä on tarvittavat voimavarat ja menettelyt,
jotta se voisi hoitaa oikein liiketoimiaan, ja että se käyttää näitä
tehokkaasti,
— että sijoituspalveluyritys hankkii asiakkailtaan tietoja, jotka koskevat
heidän taloudellista tilannettaan, sijoittamiskokemusta sekä pyydettyjä
palveluja koskevia tavoitteita,
— että sijoituspalveluyritys toimittaa asianmukaisella tavalla tietoja, jotka
ovat tarpeen neuvotteluissa niiden asiakkaiden kanssa,
— että sijoituspalveluyritys yrittää välttää eturistiriitoja ja, silloin kun ne
eivät ole vältettävissä, varmistaa, että sen asiakkaita kohdellaan
oikeudenmukaisesti,
— että sijoituspalveluyritys noudattaa kaikkia sen liiketoimintaan sovel-
lettavia säännöksiä siten, että sen asiakkaiden etuja ja markkinoidenlahjomattomuutta edistetään.
2. Käytännesääntöjen täytäntöönpanosta ja niiden noudattamisen valvon-
nasta vastaa se jäsenvaltio, jossa palvelut tarjotaan, tämän kuitenkaanrajoittamatta sellaisten päätösten soveltamista, jotka tehdään käytänne-sääntöjen yhdenmukaistamisen yhteydessä.
3. Jos sijoituspalveluyritys toteuttaa toimeksiannon 1 kohdassa tarkoitet-
tujen sääntöjen soveltamiseksi, sijoittajan ammattinimikkeen perusteitaarvioidaan suhteessa sijoittajaan, jolta toimeksianto on lähtöisin riippumattasiitä, antoiko sijoittaja itse suoraan toimeksiannon vai välillisesti sellaisen
sijoituspalveluyrityksen välityksellä, joka tarjoaa liitteen A osan 1 kohdan a
alakohdassa tarkoitettua palvelua.!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 15
!M2
13 artikla
Tämä direktiivi ei estä sellaisia sijoituspalveluyrityksiä, joille on myönnetty
toimilupa toisessa jäsenvaltiossa, mainostamasta palvelujaan kaikin mahdol-lisin tiedonvälityksen keinoin vastaanottavassa jäsenvaltiossa, jos ne noudat-
tavat yleisen edun vuoksi annettuja tämän mainonnan muotoa ja sisältöä
koskevia sääntöjä.
V OSASTO
Sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että sijoituspalveluyritys, jolle toisen
jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat myöntäneet toimiluvan tai jota
toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset valvovat tämän direktiivin
mukaisesti, saa tarjota sijoituspalveluja ja muita liitteen C osassa lueteltujapalveluja niiden alueella 17, 18 ja 19 artiklan mukaisesti joko perustamallasivuliikkeen tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella edellyttäen, että
näiden palvelujen tarjoamiseen on toimilupa.
Tämä direktiivi ei vaikuta vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaan, joka
koskee sellaisten yhteissijoitusyritysten osuuksia, joihin ei sovelleta direktii-
viä 85/611/ETY (
1).
2. Jäsenvaltiot eivät saa edellyttää, että sivuliikkeen perustaminen tai 1
kohdassa tarkoitettujen palvelujen tarjoaminen edellyttää toimilupaa tai
perustamispääomaa tai muita vaikutuksiltaan vastaavia toimenpiteitä.
3. Jäsenvaltio voi vaatia, että 1 kohdassa tarkoitettuihin palveluihin
liittyvät liiketoimet on, silloin kun ne täyttävät kaikki jäljempänä esitetytvaatimukset, suoritettava säännellyillä markkinoilla, siten että:
— sijoittajan tavanomaisen asuinpaikan on oltava kyseisessä jäsenvaltiossa
tai hänen on oltava sijoittautunut sinne,
— sijoituspalveluyrityksen on suoritettava tällaiset liiketoimet pääasialli-
sen toimipaikan tai tässä jäsenvaltiossa sijaitsevan sivuliikkeenvälityksellä tai palvelujen vapaan tarjoamisen yhteydessä kyseisessäjäsenvaltiossa,
— liiketoimen on tapahduttava sellaisen välineen välityksellä, jolla
käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla kyseisessä jäsenvaltiossa.
4. Jos jäsenvaltio soveltaa 3 kohtaa, sen on annettava sellaisille sijoittajille,
joiden tavanomainen asuinpaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa tai jotka ovat
sijoittautuneet sinne, lupa poiketa 3 kohdassa asetetusta velvollisuudesta jaharjoittaa 3 kohdassa tarkoitettuja liiketoimia säänneltyjen markkinoidenulkopuolella kyseisessä jäsenvaltiossa. Jäsenvaltiot voivat edellyttää, että
tämän oikeuden käyttämiseen tarvitaan nimenomainen lupa, ottaen huomioon
sijoittajien erilaiset tarpeet suojaan sekä erityisesti ammattimaisten sijoittajienja yhteisösijoittajien kyky toimia omien etujensa mukaisesti. Tämä lupa on
aina voitava antaa edellytyksin, jotka eivät vaaranna sijoittajien toimeksian-
tojen nopeaa toteuttamista.
5. Komissio antaa tiedon 3 ja 4 kohdan säännösten toiminnasta viimeistään
31 päivänä joulukuuta 1998 ja tarvittaessa ehdottaa niihin muutoksia.
15 artikla
1. Vastaanottavan jäsenvaltion on huolehdittava, että sellaiset sijoitus-
palveluyritykset, joille niiden kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset
ovat myöntäneet toimiluvan tarjota liitteen A osan 1 kohdan b alakohdassa ja2 kohdassa tarkoitettuja palveluja, voivat vastaanottavissa jäsenvaltioissa tulla
joko suoraan tai välillisesti sellaisten säänneltyjen markkinoiden jäseniksi,
joilla tarjotaan vastaavia palveluja, tai päästä joko suoraan tai välillisesti
(1) EYVL N:o L 375, 31.12.1985, s. 1.
Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi, muutettuna direktiivillä 88/220/ETY
(EYVL N:o L 100, 19.4.1988, s. 31).!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 16
säännellyille markkinoille sekä tulla jäseniksi maksu- ja toimitusjärjestelmiin,
joita siellä tarjotaan säänneltyjen markkinoiden jäsenille, tämän kuitenkaanrajoittamatta 14 artiklassa tarkoitetun sijoittautumisoikeuden ja palvelujentarjoamisen vapauden käyttämistä.
Jäsenvaltioiden on kumottava kaikki sellaiset kansalliset säännöt tai lait taikka
säänneltyjä markkinoita koskevat säännöt, jotka rajoittavat näille markkinoille
pääsevien henkilöiden lukumäärää. Jos pääsyä säännellyille markkinoillerajoitetaan markkinoiden oikeudellisen rakenteen tai teknisen kapasiteetinnojalla, kyseisen jäsenvaltion on huolehdittava, että markkinoiden rakennetta
ja kapasiteettia jatkuvasti mukautetaan.
2. Säänneltyjen markkinoiden jäsenyys tai pääsy niille riippuu siitä,
noudattavatko sijoituspalveluyritykset, pääoman riittävyyttä koskevia vaa-
timuksia ja valvovatko kotijäsenvaltiot pääoman riittävyyttä direktiivin93/6/ETY mukaisesti.
Vastaanottavalla jäsenvaltiolla on oikeus asettaa muita pääomaa koskevia
lisävaatimuksia ainoastaan asioissa, jotka eivät kuulu kyseisen direktiivin
soveltamisalaan.
Pääsyssä säännellyille markkinoille, niiden jäseneksi tulossa tai oltaessa
niiden jäsenenä on noudatettava säänneltyjä markkinoita koskevia sääntöjäsäänneltyjen markkinoiden muodostamisessa ja hallinnossa sekä markkinoillatapahtuvia liiketoimia koskevia sääntöjä sekä markkinoilla tai niiden
yhteydessä toimivaa henkilöstöä koskevia ammatillisia vaatimuksia sekä
toimituksia ja maksuja koskevien sääntöjen mukaisesti. Näiden sääntöjen jamenettelyjen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt voidaanhyväksyä asianmukaisella tavalla muun muassa sen varmistamiseksi, että
niistä johtuvia velvollisuuksia noudatetaan, kuitenkin siten, että noudatetaan
28 artiklaa.
3. Edellä 1 kohdassa asetetun velvollisuuden täyttämiseksi vastaanottavien
jäsenvaltioiden on tarjottava mainitussa kohdassa tarkoitetuille sijoitus-palveluyrityksille mahdollisuus tulla säänneltyjen markkinoiden jäseneksi
tai päästä niille joko:
— suoraan perustamalla sivuliike vastaanottavaan jäsenvaltioon, tai
— välillisesti perustamalla tytäryritys vastaanottavaan jäsenvaltioon tai
hankkimalla vastaanottavassa jäsenvaltiossa sellaisen olemassa olevan
yrityksen, joka on jo näiden markkinoiden jäsen tai jolla on pääsy niille.
Kuitenkin ne jäsenvaltiot, jotka soveltavat tämän direktiivin antamishetkellä
lainsäädäntöä, joka ei salli luottolaitosten tulla säänneltyjen markkinoidenjäseniksi tai niiden pääsyä näille markkinoille, jollei niillä ole erityistytär-
yritystä, voivat edelleen soveltaa 31 päivään joulukuuta 1996 samaa
velvoitetta syrjimättömällä tavalla toisesta jäsenvaltiosta oleviin luotto-laitoksiin, jos on kyse pääsystä näille säännellyille markkinoille.
Espanjan kuningaskunta, Helleenien tasavalta ja Portugalin tasavalta voivat
pidentää tätä aikaa 31 päivään joulukuuta 1999. Vuotta ennen kyseistäajankohtaa komissio laatii kertomuksen ottaen huomioon tämän artiklan
soveltamisesta saadut kokemukset ja tekee tarvittaessa ehdotuksen. Neuvosto
voi päättää ehdotuksen pohjalta määräenemmistöllä tarkastella uudelleennäitä järjestelyjä.
4. Jollei 1, 2 ja 3 kohdassa toisin säädetä, 1 kohdassa tarkoitetut
sijoituspalveluyritykset voivat tulla vastaanottavan jäsenvaltion säänneltyjen
markkinoiden jäseniksi tai päästä niille samoin edellytyksin ilman, että niiden
on oltava vastaanottavaan jäsenvaltioon sijoittautuneita, jos nämä markkinattoimivat ilman fyysisen läsnäolon vaatimusta. Jotta näistä sijoitusyrityksistä
tulisi vastaanottavan jäsenvaltion säänneltyjen markkinoiden jäseniä tai ne
pääsisivät säännellyille markkinoille tämän kohdan mukaisesti, kotijäsenval-tion on tehtävä mahdolliseksi se, että tämän alueella tarjotaan tätä vartenasianmukaiset keinot.
5. Tämä artikla ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen antaa lupa uusien
markkinoiden perustamiseen tai niiden kieltämiseen alueellaan.
6. Tämä artikla ei vaikuta:— Saksan liittotasavallassa Kursmaklereista annettuihin säännöksiin, tai
— Alankomaissa hoekmannien toimintaan liittyviin säännöksiin.!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 17
16 artikla
Kunkin jäsenvaltion on laadittava vastavuoroista tunnustamista ja tämän
direktiivin soveltamista varten luettelo säännellyistä markkinoista, joidenkotijäsenvaltio se on ja jotka noudattavat sen säännöksiä, sekä annettava tämä
luettelo tiedoksi sekä näiden säänneltyjen markkinoiden järjestelmää ja
toimintaa koskevat säännöt muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Samallatavalla on ilmoitettava kaikista edellä mainittuun luetteloon tai sääntöihintehdyistä muutoksista. Komissio julkaisee säänneltyjä markkinoita koskevat
luettelot ja pitää niitä ajan tasalla Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä
vähintään kerran vuodessa.
Komissio laatii kertomuksen 31 päivään joulukuuta 1996 mennessä näin
saatujen tietojen perusteella ja tarvittaessa ehdottaa muutoksia tässä direktii-
vissä tarkoitettujen säänneltyjen markkinoiden määritelmään.
17 artikla
1. Edellä 3 artiklassa säädettyjen edellytysten lisäksi sijoituspalveluyri-
tyksen, joka haluaa perustaa sivuliikkeen toisen jäsenvaltion alueelle, onilmoitettava siitä kotijäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille.
2. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että sijoituspalveluyrityksen, joka haluaa
perustaa sivuliikkeen toisen jäsenvaltion alueelle, on esitettävä 1 kohdassatarkoitetun ilmoituksen yhteydessä seuraavat tiedot:
a) jäsenvaltio, jonka alueelle se aikoo perustaa sivuliikkeen;
b) toimintasuunnitelma, jossa esitetään erityisesti aiotun toiminnan
muodot ja sivuliikkeen organisatorinen rakenne;
c) vastaanottavassa jäsenvaltiossa osoite, josta asiakirjoja on mahdollista
saada;
d) sivuliikkeen hoitamisesta vastuussa olevien nimet.
3. Jollei kotijäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla ole syytä epäillä
sijoituspalveluyrityksen hallinnollisten rakenteiden tai taloudellisen tilanteenriittävyyttä, ottaen huomioon kyseiset suunnitelmat, viranomaisten on kolmenkuukauden kuluessa siitä, kun ne ovat saaneet 2 kohdassa tarkoitetut tiedot,
toimitettava nämä tiedot vastaanottavan valtion toimivaltaisille viranomaisille
ja ilmoitettava siitä kyseiselle sijoituspalveluyritykselle.
Niiden on myös ilmoitettava sivuliikkeen sijoittajien suojaksi tarkoitetuista
korvausjärjestelmistä.
Jos kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset kieltäytyvät toimittamasta 2
kohdassa tarkoitettuja tietoja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisilleviranomaisille, niiden on perusteltava kieltäytymisensä kyseiselle sijoitus-
palveluyritykselle kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut kaikki
tiedot. Kieltäytymiseen tai vastaamattomuuteen voi hakea muutosta kotijä-senvaltion tuomioistuimissa.
4. Ennen kun sijoituspalveluyrityksen sivuliike aloittaa toimintansa,
vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat kahden kuu-kauden kuluessa siitä, kun ne ovat saaneet 3 kohdassa tarkoitetut tiedot,järjestää sijoituspalveluyrityksen tarkastuksen 19 artiklan mukaisesti ja
tarvittaessa esittää ne edellytykset, mukaan lukien menettelytapasäännöt,
joiden mukaisesti yleisen edun vuoksi tätä toimintaa voidaan harjoittaavastaanottavassa jäsenvaltiossa.
5. Vastaanottavan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten annettua
ilmoituksen tai, jollei tällaista tietoa saada, 4 kohdassa säädetyn ajanjaksonpäätyttyä, sivuliike voidaan perustaa ja se voi aloittaa toimintansa.
6. Jos 2 kohdan b, c ja d alakohdan mukaisesti toimitetut tiedot muuttuvat,
sijoituspalveluyrityksen on ilmoitettava kirjallisesti muutoksesta sekä kotijä-senvaltion että vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisilleviimeistään kuukautta ennen muutoksen toteutumista siten, että kotijäsenval-
tion toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää muutoksesta 3 kohdan
mukaisesti ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset 4kohdan mukaisesti.
7. Jos 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti ilmoitetut tiedot muuttuvat,
kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava siitä vastaan-
ottavan jäsenvaltion viranomaisille.!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 18
18 artikla
1. Sijoituspalveluyrityksen, joka aikoo harjoittaa liiketoimintaa toisen
jäsenvaltion alueella ensimmäistä kertaa palvelujen tarjoamisen vapauden
perusteella, on ilmoitettava kotijäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisilleseuraavat tiedot:
— jäsenvaltio, jossa se aikoo toimia,— toimintasuunnitelma, jossa esitetään erityisesti sijoituspalvelu tai
sijoituspalvelut, joita se aikoo tarjota.
2. Kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa 1
kohdassa tarkoitettujen tietojen saamisesta toimitettava ne vastaanottavanjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Sijoituspalveluyritys voi sitenaloittaa kyseisen sijoituspalvelun tai kyseisten sijoituspalvelujen tarjoamisen
vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa
saadessaan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot esitettävä sijoituspalveluyrityksellene edellytykset, mukaan lukien menettelytapasäännöt, joita kyseisten sijoitus-palvelujen tarjoajien on yleisen edun hyväksi noudatettava vastaanottavassa
jäsenvaltiossa.
3. Jos 1 kohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti toimitettujen tietojen
sisältö muuttuu, sijoituspalveluyrityksen on ilmoitettava muutoksesta kirjal-lisesti kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisille viran-
omaisille ennen muutoksen täytäntöönpanoa siten, että vastaanottavan
jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat tarvittaessa ilmoittaa yrityk-selle 2 kohdan mukaisesti toimitettuihin tietoihin tehtävistä muutoksista tailisäyksistä.
19 artikla
1. Vastaanottava jäsenvaltio voi tilastollisia tarkoituksia varten vaatia, että
sijoituspalveluyritysten, joilla on sivuliike niiden alueella, on toimitettavamääräajoin näissä valtioissa harjoittamaansa liiketoimintaa koskeva kertomus
näiden valtioiden toimivaltaisille viranomaisille.
Hoitaessaan niitä velvollisuuksia, joita vastaanottaville jäsenvaltioille kuuluu
rahapolitiikan harjoittamisen osalta, niiden kuitenkaan rajoittamatta Euroopanrahoitusjärjestelmän vahvistamisessa tarvittavien toimenpiteiden soveltamista,vastaanottavat jäsenvaltiot voivat vaatia alueillaan, että toisista jäsenvaltioista
olevien sijoituspalveluyritysten sivuliikkeiden on toimitettava tätä varten
samat tiedot kuin kansallisten sijoituspalveluyritysten.
2. Hoitaessaan tämän direktiivin mukaisia velvollisuuksiaan vastaanottavat
jäsenvaltiot voivat vaatia, että sijoituspalveluyritysten sivuliikkeiden ontoimitettava tätä varten samat tiedot kuin kansallisten sijoituspalveluyritysten.
Vastaanottavat jäsenvaltiot voivat vaatia palvelujen vapaan tarjoamisen
perusteella niiden alueella toimintaa harjoittavia sijoituspalveluyrityksiätoimittamaan tarpeelliset tiedot sen valvomiseksi, että ne noudattavatvastaanottavan jäsenvaltion asettamia niihin sovellettavia normeja, vaikka
nämä vaatimukset eivät ole tiukemmat kuin ne vaatimukset, jotka sama
jäsenvaltio on asettanut sijoittautuneille yrityksille sen valvomiseksi, että nenoudattavat samoja normeja.
3. Jos vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset toteavat, että
sellainen sijoituspalveluyritys, jolla on sivuliike, tai joka tarjoaa palveluja sen
alueella, ei noudata sellaisia tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi
annettuja lainsäädännön säännöksiä tai määräyksiä, joilla annetaan toimivaltavastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, näiden viran-
omaisten on vaadittava kyseistä sijoituspalveluyritystä lopettamaan tämä
sääntöjenvastainen tilanne.
4. Jos kyseinen sijoituspalveluyritys ei toteuta tarvittavia toimenpiteitä,
vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava siitäkotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Nämä toteuttavat mahdolli-
simman nopeasti aiheelliset toimenpiteet, jotta kyseinen sijoituspalveluyritys
korjaisi tällaisen sääntöjenvastaisen tilanteen. Näiden toimenpiteiden luon-teesta ilmoitetaan vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
5. Jos sijoituspalveluyritys edelleen rikkoo 3 kohdassa tarkoitettuja
vastaanottavassa jäsenvaltiossa voimassa olevia säännöksiä joko huolimatta
kotijäsenvaltion suorittamista toimenpiteistä tai siksi, että sellaiset toimenpi-
teet osoittautuvat riittämättömiksi tai siksi, että niitä ei toteuteta kyseisessä!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 19
jäsenvaltiossa, vastaanottava jäsenvaltio voi, ilmoitettuaan siitä kotijäsenval-
tion toimivaltaisille viranomaisille, toteuttaa aiheelliset toimenpiteet estääk-seen säännösten vastaisen toiminnan jatkumisen tai määrätäkseen niitäkoskevan seuraamuksen ja, mikäli tarpeen, estääkseen sijoituspalveluyritystä
aloittamasta uusia liiketoimia alueellaan. Jäsenvaltioiden on huolehdittava,
että niiden alueella voidaan antaa sijoituspalveluyrityksiin kohdistuvientoimenpiteiden kannalta tarpeellisia oikeudellisia asiakirjoja.
6. Edellä olevat säännökset eivät vaikuta vastaanottavan jäsenvaltion
oikeuteen toteuttaa aiheelliset toimenpiteet ehkäistäkseen 11 artiklan
soveltamiseksi annettujen menettelytapasääntöjen sekä muiden yleisen edun
suojelemiseksi annettujen lainsäädännön säännösten tai määräysten vastaistatoimintaa tai määrätä näistä seuraamuksia. Tähän kuuluu mahdollisuus estäärikkomuksen tehneitä sijoituspalveluyrityksiä aloittamasta uusia liiketoimia
jäsenvaltion alueella.
7. Edellä 4, 5 tai 6 kohdan mukaiset toimenpiteet, joihin liittyy
seuraamuksia tai sijoituspalveluyrityksen toiminnan rajoittamista, on perus-
teltava asianmukaisesti ja niistä on ilmoitettava kyseiselle sijoituspalveluy-ritykselle. Tällaisista toimenpiteistä voidaan valittaa päätöksen tehneessä
jäsenvaltiossa.
8. Ennen kuin 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettua menettelyä sovelletaan,
vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat kiireellisissä
tapauksissa toteuttaa ne varotoimenpiteet, jotka ovat tarpeen sijoittajien etujensuojaamiseksi ja muiden sellaisten henkilöiden etujen suojaamiseksi, joillepalveluja on tarjottu. Komissiolle ja kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille
viranomaisille on ilmoitettava näistä toimenpiteistä mahdollisimman nopeasti.
Kuultuaan kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia komissio voi
päättää, että kyseisen jäsenvaltion on muutettava näitä toimenpiteitä taikumottava ne.
9. Jos toimilupa peruutetaan, siitä on ilmoitettava vastaanottavan jäsen-
valtion toimivaltaisille viranomaisille ja niiden on toteutettava tarvittavattoimenpiteet sijoittajien suojaamiseksi sekä sen estämiseksi, että kyseinen
sijoituspalveluyritys aloittaa uusia liiketoimia sen alueella. Kahden vuoden
välein komissio laatii näistä tapauksista kertomuksen ja osoittaa senarvopapereiden alalla myöhemmin asetettavalle komitealle.
10. Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle selvityksen sellaisista tapauksista,
jossa on kieltäydytty 17 artiklan nojalla, ja näiden tapausten lukumäärän, sekä
sellaisista toimenpiteistä, jotka on toteutettu 5 kohdan mukaisesti. Kahden
vuoden välein komissio laatii näistä tapauksista kertomuksen arvopapereidenalalla myöhemmin asetettavalle komitealle.
20 artikla
1. Sen varmistamiseksi, että markkinoista ja niiden valvonnasta vastaavilla
viranomaisilla on käytettävissään tehtäviensä hoidossa tarvittavat tiedot,
jäsenvaltioiden on vaadittava vähintään, että:
a) sijoituspalveluyritykset pitävät viranomaisten saatavilla vähintään viisi
vuotta 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin palveluihin liittyviä
sellaisia liiketoimia koskevat asianmukaiset tiedot, jotka koskevatarvopaperien kauppaa säännellyillä markkinoilla riippumatta siitä, onko
liiketoimet suoritettu säännellyillä markkinoilla vai ei, edellä sanotun
kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan täytäntöönpanemiseksi annettujentoimenpiteiden soveltamista;
b) sijoituspalveluyritykset ilmoittavat kotijäsenvaltionsa toimivaltaisille
viranomaisille kaikista a kohdassa tarkoitetuista liiketoimista, silloinkun nämä liiketoimet koskevat:
— osakkeita ja muita pääomaan oikeuttavia välineitä,— joukkovelkakirjoja ja muita arvopaperisoituja velan muotoja,— vakioehtoisia osakkeisiin liittyviä termiinisopimuksia,
ja
— vakioehtoisia osakeoptioita.!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 20
Nämä ilmoitukset on toimitettava asianomaisille viranomaiselle mahdolli-
simman nopeasti. Viranomainen vahvistaa määräajan. Määräaikaa voidaanjatkaa seuraavan arkipäivän loppuun asti, jos toiminnalliset tai käytännöllisetsyyt sitä edellyttävät, mutta tätä aikarajaa ei voida missään tapauksessa
ylittää.
Kyseisessä ilmoituksessa on oltava nimenomaan ostettujen tai myytyjen
asiakirjojen nimi sekä lukumäärä, liiketoimien päivämäärät ja aika,
liiketoimen hinta sekä kyseisen sijoituspalveluyrityksen tunnistamismahdolli-suus.
Kotijäsenvaltiot voivat säätää, että b kohdassa tarkoitettua velvollisuutta
sovelletaan joukkovelkakirjojen ja muiden arvopaperisoitujen velan muotojenosalta ainoastaan kaikkien saman asiakirjan osalta tehtyihin liiketoimiin.
2. Jos sijoituspalveluyritys tekee liiketoimen vastaanottavan jäsenvaltion
säännellyillä markkinoilla, kotijäsenvaltio voi luopua omista vaatimuksistaanilmoituksen antamisen osalta, jos sijoituspalveluyritys on velvollinen vastaa-
valla tavalla ilmoittamaan kyseisestä liiketoimesta kyseisistä markkinoista
vastaaville viranomaisille.
3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun
ilmoituksen voi tehdä joko sijoituspalveluyritys itse tai kauppojen täsmäytys-järjestelmä tai sen voivat tehdä arvopaperipörssin tai toisten säänneltyjenmarkkinoiden viranomaiset.
4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tämän artiklan mukaisesti
saatavilla olevat tiedot ovat myös saatavilla 23 artiklan moitteettomaksi
soveltamiseksi.
5. Jäsenvaltio voi ketään syrjimättä antaa tai pitää voimassa säännöksiä,
jotka ovat tiukempia kuin tässä artiklassa esitetyt säännökset liiketoimiin
liittyvien tietojen säilyttämisen ja ilmoittamisen sisällön ja muodon osalta,silloin kun liiketoimet:
— suoritetaan säännellyillä markkinoilla, joiden kotijäsenvaltio se on,
tai
— sellainen sijoituspalveluyritys suorittaa ne, joiden kotijäsenvaltio se on.
21 artikla
1. Jotta sijoittajat voisivat milloin tahansa arvioida sellaisen liiketoimen
ehtoja, johon ne aikovat ryhtyä, sekä todentaa myöhemmin ne edellytykset,
joiden vallitessa liiketoimi on suoritettu, toimivaltaisen viranomaisen on
kaikkien sellaisten säänneltyjen markkinoiden osalta, jotka on otettu 16artiklassa säädettyyn luetteloon, toteutettava toimenpiteet 2 kohdassatarkoitettujen tietojen toimittamiseksi sijoittajille. Edellä 2 kohdassa asetet-
tujen velvollisuuksien mukaisesti toimivaltaisten viranomaisten on vahvis-
tettava muoto ja määräaika, jossa ne on toimitettava, sekä tapa, jolla ne onasetettava saataville, ottaen huomioon kyseisten markkinoiden sekä näillämarkkinoilla toimivien sijoittajien luonne, koko ja tarpeet.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että jokaisen rahoitus-
välineen osalta vähintään:
a) julkaistaan joka päivä kaupankäynnin alkaessa markkinoilla painotettu
keskihinta, ylin ja alin hinta sekä kaupankäynnin kohteena kyseisillä
säännellyillä markkinoilla olleiden rahoitusvälineiden määrä edellisen
kaupankäyntipäivän aikana;
b) lisäksi sellaisten markkinoiden osalta, jotka edelleen perustuvat
jatkuvaan toimeksiantojen tai tarjousten antamiseen, tai ilmoitettuihin
hintoihin markkinoiden osalta julkaistaan:
— kunkin kaupankäyntitunnin lopussa kyseisillä säännellyillä mark-
kinoilla painotettu keskihinta ja määrä kuuden kaupankäyntitun-nin aikana siten, että jää kaksi tuntia aikaa käydä kauppaamarkkinoilla ennen julkaisemista,
ja
— joka 20 minuutti painotettu keskihinta, ylin ja alin hinta kyseisillä
säännellyillä markkinoilla kahden kaupankäyntitunnin aikana
siten, että jää tunti aikaa käydä kauppaa markkinoilla ennenjulkaisemista.!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 21
Jos sijoittajat voivat saada ennakolta tietoja hinnoista ja määristä, joita
koskevia liiketoimia tehdään:
i) tällaisten tietojen on oltava käytettävissä kaikkina aikoina kaupan-
käyntituntien aikana;
ii) annettua hintaa ja määrää koskevien ilmoitettujen ehtojen on oltava
sellaiset, joiden perusteella sijoittaja voi tehdä tällaisen liiketoimen.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat lykätä tai kieltää näiden tietojen
julkaisemisen, jos se on perusteltua poikkeuksellisten markkinaolosuhteidenvuoksi, tai pienten markkinoiden ollessa kyseessä, yritysten ja sijoittajien
henkilöllisyyden suojaamiseksi. Toimivaltaiset viranomaiset voivat soveltaa
erityissäännöksiä sellaisissa poikkeuksellisissa liiketoimissa, jotka ovaterittäin laajamittaisia verrattuna kyseisillä arvopapereilla käytäviin tavan-omaisiin liiketoimiin näillä markkinoilla, sekä sellaisissa tapauksissa, jotka
koskevat puolueettomin ja julkastuin perustein määriteltyjä ja julkaistuja
erittäin vaikeasti rahaksi muutettavia arvopapereita. Toimivaltaiset viran-omaiset voivat myös soveltaa joustavampia säännöksiä erityisesti julkaisua
koskevien määräaikojen, joukkovelkakirjoja ja muiden arvopaperisoituja
velan muotoja koskevien liiketoimien osalta.
3. Kukin jäsenvaltio voi antaa tai pitää voimassa tämän artiklan alaan
liittyviä tiukempia määräyksiä tai sitä täydentäviä säännöksiä, jotka koskevatsekä sijoittajan kotijäsenvaltion säännellyillä markkinoilla tehtyjä liiketoimiakoskevan sijoittajille toimitettavan tiedon sisältöä, että muotoa, jos näitä
säännöksiä sovelletaan riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa rahoitusvälineen
liikkeeseenlaskija sijaitsee taikka siitä, minkä jäsenvaltion säännellyillämarkkinoilla rahoitusväline otettiin ensimmäisen kerran kaupankäynnin
kohteeksi.
4. Komissio laatii kertomuksen tämän artiklan soveltamisesta 31 päivään
joulukuuta 1997 mennessä; neuvosto voi komission ehdotuksesta päättää
määräenemmistöllä muuttaa tätä artiklaa.
VI OSASTO
Toimiluvan myöntävät ja valvonnasta vastaavat viranomaiset
22 artikla
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä toimivaltaiset viranomaiset, joiden
tehtävänä on hoitaa tässä direktiivissä säädettyjä tehtäviä. Niiden onilmoitettava näistä viranomaisista sekä mahdollisesta tehtävien jaosta komis-
siolle.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten on oltava joko julkisia
viranomaisia, kansallisen lainsäädännön mukaisia toimielimiä tai julkistenviranomaisten nimenomaisesti tätä varten kansallisen lainsäädännön nojallavaltuuttamia toimielimiä.
3. Kyseisillä viranomaisilla on oltava kaikki tehtävänsä hoitamiseksi
tarvittavat valtuudet.
23 artikla
1. Jos samassa jäsenvaltiossa on useampia toimivaltaisia viranomaisia,
nämä toimivat läheisessä yhteistyössä valvoessaan kyseisessä jäsenvaltiossa
toimivien sijoituspalveluyritysten toimintaa.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että nämä toimivaltaiset viranomaiset
ja rahoitusmarkkinoiden, luotto- ja muiden rahoituslaitosten sekä vakuutus-yritysten valvonnasta vastaavat julkiset viranomaiset toimivat yhteistyössä,
kun on kyse näiden viranomaisten valvomista toimielimistä.
3. Jos sijoituspalveluyritys toimii yhdessä tai useammassa muussa
jäsenvaltiossa kuin sen kotijäsenvaltiossa tarjoamalla niissä palveluja tai
perustamalla niihin sivuliikkeen, on kaikkien kyseisten jäsenvaltioidentoimivaltaisten viranomaisten toimittava tiiviissä yhteistyössä, jotta nevoisivat hoitaa tästä direktiivistä johtuvia velvollisuuksiaan tehokkaammin.
Niiden on toimitettava toisilleen pyynnöstä kaikki ne tiedot, jotka koskevat
näiden sijoituspalveluyritysten johtoa ja omistuksen rakennetta ja jotka voivat
helpottaa näiden yritysten valvontaa, sekä kaikki ne tiedot, jotka tekevät
tällaisen yrityksen toiminnan tarkastamisen helpommaksi. Erityisesti kotijä-!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 22
senvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä sen varmis-
tamiseksi, että vastaanottava jäsenvaltio kokoaa 19 artiklan 2 kohdassatarkoitetut tiedot.
Sikäli kuin se on tarpeen valvontaa koskevien valtuuksien käyttämiseksi,
vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettavakotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille kaikista niistä toimenpiteistä,
jotka vastaanottava jäsenvaltio on toteuttanut 19 artiklan 6 kohdan mukaisesti
ja jotka koskevat sijoituspalveluyritykselle määrättyjä seuraamuksia tai sentoiminnan rajoituksia.
24 artikla
1. Vastaanottavan jäsenvaltion on huolehdittava, että jos sijoituspalvelu-
yritys, jolle toinen jäsenvaltio on myöntänyt toimiluvan, harjoittaa liiketoi-mintaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa sivuliikkeen välityksellä, kotijäsenval-
tion toimivaltaiset viranomaiset voivat ilmoitettuaan siitä vastaanottavan
jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille joko itse tai sellaisen henkilönvälityksellä, jonka he ovat valtuuttaneet tätä varten, suorittaa paikalla tehtäviätarkastuksia 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen todentamiseksi.
2. Kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat myös pyytää vas-
taanottavan jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia suorittamaan todentami-
sen. Tällaisen pyynnön saaneiden viranomaisten on toimivaltansa rajoissa
toimittava niin, että ne suorittavat nämä tarkastukset itse, antamalla pyynnönesittäneiden viranomaisten taikka tilintarkastajien tai asiantuntijoiden suorit-
taa ne.
3. Tämä artikla ei rajoita vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten
viranomaisten oikeutta suorittaa tämän direktiivin mukaisia tehtäviä hoitaes-
saan niiden alueelle sijoittautuneissa sijoituspalveluyrityksissä paikallatehtäviä tarkastuksia.
25 artikla
1. Jäsenvaltioiden on määrättävä, että kaikki henkilöt, jotka ovat tai ovat
olleet toimivaltaisten viranomaisten palveluksessa tai tilintarkastajina taikkaasiantuntijoina toimivaltaisten viranomaisten lukuun, ovat salassapitovelvol-
lisia. Tämä merkitsee, että näissä tehtävissä mahdollisesti saatuja tietoja ei saa
ilmaista toiselle henkilölle tai viranomaiselle muutoin kuin tiivistetysti taikootusti niin, ettei siitä voida tunnistaa yksittäistä sijoituspalveluyritystä,tämän kuitenkaan rajoittamatta rikoslainsäädännön alaan kuuluvien säännös-
ten soveltamista.
Kuitenkin jos sijoituspalveluyritys on asetettu konkurssiin tai se on määrätty
selvitystilaan, voidaan siviili- tai kauppaoikeudellisessa menettelyssä ilmaista
luottamuksellisia tietoja, jotka eivät koske kyseisen sijoituspalveluyrityksenpelastamiseen pyrkiviä kolmansia.
2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei kuitenkaan estä eri jäsenvaltioiden
toimivaltaisia viranomaisia luovuttamasta toisilleen tietoja tämän direktiivinmukaisesti tai muiden sijoituspalveluyrityksiin sovellettavien direktiivien
mukaisesti. Näitä tietoja koskee 1 kohdassa tarkoitettu salassapitovelvolli-
suus.
3. Jäsenvaltiot voivat tehdä tietojen vaihtamista koskevia yhteistyösopi-
muksia kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa ainoastaan,jos ilmaistavia tietoja koskee vähintään tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia
vastaava salassapitovelvollisuus.
4. Toimivaltaiset viranomaiset, jotka saavat luottamuksellisia tietoja 1 tai 2
kohdan mukaisesti, voivat käyttää tietoja tehtäviensä hoitamisessa:
— tutkiakseen, että sijoituspalveluyritysten liiketoiminnan aloittamista
koskevat edellytykset täyttyvät ja helpottaakseen tämän toiminnan
harjoittamisen tarkastamista joko yrityskohtaisesti tai konsolidoinninperusteella, erityisesti direktiivissä 93/6/ETY asetettujen pääomanriittävyyden edellytysten, sekä hallintoja kirjanpitomenettelyjen sekä
sisäisen tarkastuksen järjestelmien osalta,
— määrätäkseen seuraamuksia,
— haettaessa muutosta toimivaltaisen viranomaisen päätökseen hallinnol-
lisessa muutoksenhaussa,
— tuomioistuinkäsittelyssä, joka on saatettu vireille 26 artiklan mukaisesti.!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 23
5. Mitä 1 ja 4 kohdassa säädetään, ei estä tietojen vaihtamista:
a) samassa jäsenvaltiossa silloin, kun toimivaltaisia viranomaisia on
useampia, tai
b) jäsenvaltiossa tai jäsenvaltioiden välillä toimivaltaisten viranomaisten ja
— sellaisten viranomaisten välillä, jotka vastaavat luottolaitosten,
muiden rahoituslaitosten ja vakuutusyritysten valvonnasta, sekäsellaisten viranomaisten välillä, jotka vastaavat rahoitusmarkki-noiden valvonnasta,
— sellaisten toimielinten välillä, jotka vastaavat sijoituspalveluyri-
tysten maksukyvyttömyydestä, konkurssimenettelystä sekä muistavastaavista menettelyistä ja
— sellaisten henkilöiden välillä, jotka vastaavat sijoituspalveluyri-
tysten ja muiden rahoituslaitosten lakimääräisestä tilintarkas-
tuksesta,
niiden valvontatehtävän suorittamiseksi tai sellaisten tietojen luovuttamiseksi
korvausjärjestelmiä hoitaville toimielimille, jotka ovat tarpeen niiden
tehtävien suorittamisessa. Näitä tietoja koskee 1 kohdassa tarkoitettu
salassapitovelvollisuus.
5 a. Sen estämättä, mitä 1—4 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia
tietojen vaihdon toimivaltaisten viranomaisten ja:
— sellaisten viranomaisten kesken, jotka ovat vastuussa sijoituspalvelu-
yritysten purkamis- ja konkurssimenettelyyn sekä muuhun vastaavaan
menettelyyn osallisina olevien toimielinten valvonnasta; tai
— sellaisten viranomaisten kesken, jotka ovat vastuussa vakuutusyritysten,
luottolaitosten, sijoituspalveluyritysten ja muiden rahoituslaitostenlakisääteisiä tilintarkastuksia suorittavien henkilöiden valvonnasta.
Ensimmäisessä alakohdassa olevia säännöksiä käyttävän jäsenvaltion on
vaadittava, että vähintään seuraavat edellytykset täytetään:
— tietoja käytetään viranomaisten ja edellä mainittujen henkilöiden
ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tehtävien suorittamiseen;
— näin saatuja tietoja koskee 1 kohdassa säädetty salassapitovelvollisuus;
— jos tiedot ovat lähtöisin toisesta jäsenvaltiosta, ne saa ilmaista ainoas-
taan tiedot antaneiden toimivaltaisten viranomaisten nimenomaisellasuostumuksella ja tarvittaessa ainoastaan niihin tarkoituksiin, joita
varten viranomaiset ovat antaneet suostumuksensa.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille niiden
viranomaisten, henkilöiden ja toimielinten nimet, joille tämän kohdan nojalla
voidaan antaa tietoja.
5 b. Sen estämättä, mitä 1—4 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat
rahoitusjärjestelmän vakauden, mukaan lukien sen eheys, lujittamiseksi sallia
tietojen vaihdon toimivaltaisten viranomaisten ja niiden viranomaisten taitoimielinten kesken, jotka lainsäädännön mukaisesti ovat vastuussa yhtiö-oikeuden noudattamisen seurannasta ja rikkomusten tutkimisesta.
Ensimmäisessä alakohdassa olevia säännöksiä käyttävän jäsenvaltion on
vaadittava, että vähintään seuraavat edellytykset täytetään:
— tietoja käytetään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tehtävän
hoitamiseen.
— näin saatuja tietoja koskee 1 kohdassa säädetty salassapitovelvollisuus;
— jos tiedot ovat lähtöisin toisesta jäsenvaltiosta, ne saa ilmaista ainoas-
taan tiedot antaneiden toimivaltaisten viranomaisten nimenomaisella
suostumuksella ja tarvittaessa ainoastaan niihin tarkoituksiin, joitavarten viranomaiset ovat antaneet suostumuksensa.
Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut viranomaiset tai toimielimet
turvautuvat jäsenvaltiossa havainto- tai tutkintatehtävänsä suorittamisessasellaisiin henkilöihin, jotka erityispätevyytensä vuoksi on nimetty tähäntehtävään ja jotka eivät ole julkisessa tehtävässä, oikeus vaihtaa tietoja, josta
säädetään ensimmäisessä alakohdassa, voidaan ulottaa näihin henkilöihin
toisessa alakohdassa säädetyin edellytyksin.!B
!M11993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 24
Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut viranomaiset tai toimielimet
turvautuvat jäsenvaltiossa havainto- tai tutkintatehtävänsä suorittamisessasellaisiin henkilöihin, jotka erityispätevyytensä vuoksi on nimetty tähäntehtävään ja jotka eivät ole julkisessa tehtävässä, oikeus vaihtaa tietoja, josta
säädetään ensimmäisessä alakohdassa, voidaan ulottaa näihin henkilöihin
toisessa alakohdassa säädetyin edellytyksin.
Toisen alakohdan viimeisen luetelmakohdan soveltamista varten ensimmäi-
sessä alakohdassa tarkoitettujen viranomaisten tai toimielinten on ilmoitettavatiedot antaneille toimivaltaisille viranomaisille niiden henkilöiden nimet ja
yksityiskohtaiset tehtävät, joille tiedot toimitetaan.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille niiden
viranomaisten, henkilöiden ja toimielinten nimet, joille tämän kohdan nojallavoidaan antaa tietoja.
Komissio laatii 31. joulukuuta 2000 mennessä kertomuksen tämän kohdan
soveltamisesta.
6. Tämä artikla ei estä toimivaltaista viranomaista toimittamasta:— keskuspankeille ja rahapoliittisina viranomaisina samanlaisen tehtävän
omaaville muille toimielimille,
— tarvittaessa muille maksujärjestelmien valvonnasta vastuussa oleville
viranomaisille
niiden tehtävän hoitamiseksi tarkoitettuja tietoja, eikä se estä näitä viran-
omaisia tai toimielimiä toimittamasta toimivaltaisille viranomaisille tietoja,joita ne saattavat tarvita 4 kohdassa mainittuihin tarkoituksiin. Näin saatuja
tietoja koskee tässä artiklassa säädetty salassapitovelvollisuus.
7. Tämän artiklan säännökset eivät estä toimivaltaisia viranomaisia
toimittamasta 1-4 kohdassa tarkoitettuja tietoja selvittely-yhteisölle tai muullevastaavalle kansallisessa lainsäädännössä tunnustetulle toimielimelle senvarmistamiseksi, että niiden jäsenvaltioiden joillakin markkinoilla tarjotaan
toimitus- tai maksupalveluja, jos ne pitävät tarpeellisena tällaista tiedottamis-
ta näiden toimielinten moitteettoman toiminnan varmistamiseksi suhteessamarkkinaosapuolten rikkomisiin tai mahdollisiin rikkomisiin. Tällaisia tietoja
koskee 1 kohdassa tarkoitettu salassapitovelvollisuus. Jäsenvaltioiden on
kuitenkin huolehdittava, että 2 kohdan nojalla saatuja tietoja ei käytetä tässäkohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa ilman tiedot antaneiden toimivaltaistenviranomaisten nimenomaista lupaa.
8. Lisäksi jäsenvaltiot voivat, sen estämättä, mitä 1 ja 4 kohdassa
säädetään, antaa lainsäädännön nojalla luvan ilmaista tiettyjen tietojen
ilmaisemiseen keskushallinnon muille viranomaisille, jotka vastaavat luotto-laitosten, rahoituslaitosten, sijoituspalveluyritysten ja vakuutusyritystenvalvontaa koskevasta lainsäädännöstä, sekä näiden viranomaisten ja näiden
laitosten valtuuttamille tarkastajille.
Tietoja voidaan kuitenkin ilmaista vain, kun se on tarpeen toiminnan
vakauden valvomiseksi.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin määrättävä, että 2 ja 5 kohdan mukaisesti sekä
24 artiklassa tarkoitetuista paikalla tehdyistä tarkastuksista saatuja tietoja eisaa milloinkaan ilmaista tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa muutoin
kuin tiedot luovuttaneiden toimivaltaisten viranomaisten tai sen jäsenvaltion
toimivaltaisten viranomaisten, jossa paikalla tehtävä tarkastus on tehty,nimenomaisella suostumuksella.
9. Jos jäsenvaltio säätää tätä direktiiviä annettaessa tietojen luovuttamises-
ta viranomaisten kesken sen valvomiseksi, että toiminnan vakauden valvontaa,
taloudellisten yhtiöiden rakennetta, toimintaa ja menettelyä sekä rahoitus-
alalla sääntelyä koskevaa lainsäädäntöä noudatetaan, jäsenvaltio voi edelleenantaa luvan tällaisten tietojen toimittamiseen, kunnes viranomaisten tietojen-vaihtoa koko rahoitusalalla koskevat säännökset on yhdenmukaistettu, ja joka
tapauksessa enintään 1 päivään heinäkuuta 1996 asti.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin huolehdittava, että kun tietoja saadaan toisesta
jäsenvaltiosta, niitä ei saa ilmaista ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissatapauksissa muutoin kuin tiedot antaneiden viranomaisten nimenomaisella
suostumuksella, ja niitä voidaan käyttää ainoastaan sellaisiin tarkoituksiin,
joita varten viranomaiset antoivat suostumuksensa.
Neuvosto toteuttaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun yhdenmukais-
tamisen komission ehdotuksen perusteella.!M1
!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 25
Neuvosto panee merkille komission lausuman, että se toimittaa tätä koskevat
ehdotuksensa 31 päivään heinäkuuta 1993 mennessä. Neuvosto tekeepäätöksen näiden ehdotusten perusteella mahdollisimman nopeasti, jottaehdotetut säännöt tulisivat voimaan samanaikaisesti tämän direktiivin kanssa.
25a artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä vähimmäisvaatimuksena, että:
a) jokainen henkilö, joka on direktiivin 84/253/ETY (
1) mukaisesti
valtuutettu ja joka suorittaa sijoituspalveluyrityksessä direktiivin
78/660/ETY (2) 51 artiklassa, direktiivin 83/349/ETY 37 artiklassa tai
direktiivin 85/611/ETY 31 artiklassa tarkoitettua tehtävää tai muutalakisääteistä tehtävää, on velvollinen viipymättä ilmoittamaan toimi-valtaisille viranomaisille tuota yritystä koskevista seikoista tai pää-
töksistä, jotka hän on saanut tietoonsa tehtäväänsä suorittaessaan ja
jotka saattavat:
— olennaisesti rikkoa lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä,
joissa säädetään toimilupaa koskevista edellytyksistä tai jotka
erityisesti koskevat sijoituspalveluyritisten toiminnan harjoitta-
mista, tai
— vaikuttaa sijoituspalveluyrityksen jatkuvaan toimintaan tai— johtaa tilien vahvistamatta jättämiseen tai varausten esittämiseen;
b) tällainen henkilö on samoin velvollinen ilmoittamaan seikoista ja
päätöksistä, jotka hän saa tietoonsa suorittaessaan a alakohdassatarkoitettua tehtävää yrityksessä, jolla on määräämisvallasta johtuvat
läheiset sidokset siihen sijoituspalveluyritykseen, jossa hän suorittaa
edellä mainittua tehtävää.
2. Sopimuksessa taikka laissa, asetuksessa tai hallinnollisessa määräyk-
sessä olevan tietojen ilmaisemista koskevan rajoituksen rikkomisena ei pidetäsitä, että direktiivin 84/253/ETY mukaisesti valtuutettu henkilö vilpittömässä
mielessä ilmaisee 1 kohdassa tarkoitetun tiedon tai päätöksen toimivaltaiselle
viranomaiselle, eikä tästä aiheudu kyseiselle henkilölle seuraamusvastuuta.
26 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tämän direktiivin mukaisesti lakien,
asetusten tai hallinnollisten määräysten nojalla -annettuihin sijoituspalvelu-yrityksiä koskeviin päätöksiin voidaan hakea tuomioistuimesta muutosta;
sama koskee tapauksia, joissa sellaista toimilupahakemusta koskevaa
päätöstä, jossa on esitetty kaikki voimassa olevissa säännöksissä edellytetyttiedot, ei ole tehty kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun hakemus on esitetty.
27 artikla
Jäsenvaltioiden on määrättävä, että niiden vastaavat toimivaltaiset viran-
omaiset toteuttavat niiden sijoituspalveluyritysten tai niiden liiketoimia
tosiasiallisesti hoitavien henkilöiden osalta, jotka rikkovat näiden yritystenvalvontaa tai liiketoiminnan harjoittamista koskevia lakia, asetuksia taihallinnollisia määräyksiä, sellaisia toimenpiteitä tai seuraamuksia, joiden
nimenomaisena tarkoituksena on havaittujen rikkomuksien tai niiden syiden
lopettaminen, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta, mitä toimiluvanperuuttamista koskevassa menettelyssä ja rikoslaissa säädetään.
28 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tämän direktiivin säännöksiä sovelle-
taan ketään syrjimättä.!B
(1) EYVL N:o L 126, 12.5.1984, s. 20.
(2) AEYVL N:o L 222, 14.8.1978, s. 11, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 90/605/ETY (EYVL N:o L 317, 16.11.1990, s. 60).!M1
!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 26
VII OSASTO
Loppusäännökset
29 artikla
Siihen asti kunnes annetaan direktiivi tämän direktiivin mukauttamisesta
tekniikan kehitykseen jäljempänä luetelluilla aloilla, neuvosto päättää
päätöksen 87/373/ETY (1) mukaisesti määräenemmistöllä komission ehdo-
tuksesta seuraavista mahdollisesti tarpeellisista mukautuksista, jotka kos-
kevat:
— liitteen C osassa olevan luettelon laajentamista,— liitteen luettelojen sanaston mukauttamista rahoitusmarkkinoiden kehi-
tykseen,
— aloja, joilla toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava 23 artiklassa
lueteltuja tietoja,
— määritelmien selventämistä tämän direktiivin yhdenmukaisen sovelta-
misen varmistamiseksi yhteisössä,
—
määritelmien selventämistä rahoitusmarkkinoiden kehityksen huomioon-
ottamiseksi tämän direktiivin soveltamisessa,
— sanaston yhdenmukaistamista sekä määritelmien muotoilua yhdenmu-
kaiseksi sijoituspalveluyrityksiä ja niihin liittyviä seikkoja koskevienmyöhempien toimenpiteiden kanssa, ja
— muita 7 artiklan 5 kohdassa säädettyjä tehtäviä.
30 artikla
1. Sijoituspalveluyrityksillä, joille niiden kotijäsenvaltio on myöntänyt 31
päivään joulukuuta 1995 mennessä toimiluvan tarjota sijoituspalveluja,katsotaan olevan tässä direktiivissä tarkoitettu toimilupa, jos näiden
jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädetään, että tällaisen toiminnan aloittami-
seksi sijoituspalveluyritysten on noudatettava 3 artiklan 3 kohdassa ja 4artiklassa säädettyjä vaatimuksia vastaavia vaatimuksia.
2. Sijoituspalveluyritykset, jotka jo harjoittavat liiketoimintaansa 31
päivänä joulukuuta 1995 ja joita ei koske 1 kohta, voivat harjoittaa edelleentoimintaansa, jos ne hankkivat 31 päivään joulukuuta 1996 mennessäkotijäsenvaltionsa säännösten mukaisesti toimiluvan liiketoiminnan jatkami-
seksi tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen säännösten
mukaisesti.
Ainoastaan tällaisen toimiluvan myöntäminen oikeuttaa yritykset hyödyntä-
mään tämän direktiivin säännöksistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen
vapaan tarjoamisen alalla.
3. Jos sijoituspalveluyritykset ovat ennen tämän direktiivin antamista
aloittaneet liiketoimintansa toisissa jäsenvaltioissa sivuliikkeen välityksellä
tai palvelujen vapaan tarjoamisen nojalla, kotijäsenvaltion toimivaltaisten
viranomaisten on toimitettava 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivänä joulukuuta1995 välisenä aikana 17 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä 18 artiklassatarkoitetuissa tapauksissa kunkin kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viran-
omaisille luettelo tämän direktiivin mukaisista yrityksistä, jotka toimivat
näissä valtioissa, ja ilmoitettava, mitä liiketoimintaa ne harjoittavat.
4. Luonnollisilla henkilöillä, joille tätä direktiiviä annettaessa on myön-
netty toimilupa jäsenvaltiossa sijoituspalvelujen tarjoamista varten, katsotaan
olevan tämän direktiivin mukainen toimilupa, jos ne täyttävät 1 artiklan 2kohdan toisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa sekä kolmannen ala-kohdan kaikissa neljässä luetelmakohdassa asetetut vaatimukset.
31 artikla
Jäsenvaltioiden on viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 1995 annettava tämän
direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset
määräykset.
Näiden säännösten on tultava voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta
1995. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.!B
(1) EYVL N:o L 197, 18.7.1987, s. 331993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 27
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin
tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin.Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
32 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.!B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 28
LIITE
A OSA
Palvelut
1.a) Yhtä tai useampaa B osassa lueteltua rahoitusvälinettä koskevien toimeksiantojen
vastaanottaminen tai välittäminen sijoittajien lukuun.
b) Näiden toimeksiantojen toteuttaminen kolmansien lukuun.
2. Kaupankäynti omaan lukuun jollakin B osassa luetellulla rahoitusvälineellä.
3. Sijoitussalkkujen hoitaminen sijoittajien antaman valtuutuksen mukaisesti
harkinnanvaraisesti sekä asiakaskohtaisesti, jos näihin sijoitussalkkuihin kuuluuyksi tai useampi B osassa tarkoitettu rahoitusväline.
4. Merkintäsitoumukset, kun on kyse B osassa tarkoitetuista kaikista tai osasta
rahoitusvälineen liikkeeseen laskemisista ja/tai näiden liikkeeseen laskemisien
sijoitettamisesta.
B OSA
Rahoitusvälineet
1.a) Arvopaperit.
b) Yhteissijoitusyritysten osuudet.
2. Rahamarkkinavälineet.3. Rahoitusfutuurisopimukset, mukaan lukien vastaavat käteisellä rahoitusvälineet.4. Korkotermiinisopimukset (FRAt).
5. Koron-, valuutan- ja osakkeenvaihtosopimukset (equity swaps).
6. Optiot liitteen tähän osaan kuuluvien rahoitusvälineiden hankkimiseksi tai
luovuttamiseksi, mukaan lukien vastaavat käteisellä rahoitusvälineet. Tähänryhmään kuuluvat erityisesti korko- ja valuuttaoptiot.
C OSA
Liitännäispalvelut
1. Yhden tai useamman B osassa luetellun rahoitusvälineen säilytys ja hoito.
2. Säilytyspalvelut.3. Luoton- tai lainananto sijoittajalle, jotta tämä voi suorittaa liiketoimen yhdellä
tai useammalla B osassa luetellulla rahoitusvälineellä, silloin kun luottoa tailainaa myöntävä yritys on osallisena liiketoimessa.
4. Yrityksille annettava neuvonta pääomarakenteesta, teollisuusstrategiasta sekä
muista näihin liittyvistä kysymyksistä sekä yritysten sulautumista ja yritysostoakoskeva neuvonta ja palvelut.
5. Merkintäsitoumukseen liittyvät palvelut.6. Yhtä tai useampaa B osassa lueteltua rahoitusvälinettä koskeva sijoitus-
neuvonta.
7. Valuuttapalvelut, jos nämä liittyvät sijoituspalvelujen tarjontaan.!
B1993L0022 — FI — 26.09.1998 — 002.001 — 29