02016Y0312(02) — FI — 21.09.2018 — 004.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS, annettu 15 päivänä joulukuuta 2015, makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta (EJRK/2015/2) (EUVL C 097 12.3.2016, s. 9)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN JÄRJESTELMÄRISKIKOMITEAN SUOSITUS,

annettu 15 päivänä joulukuuta 2015,

makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arvioinnista ja vapaaehtoisesta vastavuoroisuudesta

(EJRK/2015/2)

2016/C 97/02







1 JAKSO

SUOSITUKSET

Suositus A – Asianomaisten viranomaisten omien makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittävien vaikutusten arviointi

1. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset arvioivat omien makrovakauspoliittisten toimenpiteidensä rajat ylittävät vaikutukset ennen tällaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vahvistamista. Arvioinnin olisi kohdistuttava vähintään riskioikaisuista ja sääntelyerojen hyväksikäytöstä johtuviin riskien leviämiskanaviin, ja arvioinnissa olisi sovellettava EJRK:n käsikirjan 11 lukua.

2. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset arvioivat mahdollisia

a) rajat ylittäviä vaikutuksia (toiminnan siirto suosiollisimmille alueille ja sääntelyerojen hyväksikäyttö), jotka johtuvat makrovakauspoliittisten toimenpiteiden soveltamisesta; ja

b) ehdotettujen makrovakauspoliittisten toimenpiteiden rajat ylittäviä vaikutuksia, jotka vaikuttavat muihin jäsenvaltioihin tai yhteismarkkinoihin.

3. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset tarkastelevat vähintään vuosittain käyttöönottamiensa makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vaikutusten toteutumista ja kehitystä.

Suositus B – Asianomaisen viranomaisen omia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä koskevat ilmoitukset ja vastavuoroisuuspyynnöt

1. Suosituksena on, että aktivoiva viranomainen ilmoittaa EJRK:lle makrovakauspoliittisista toimenpiteistä heti kun ne on hyväksytty ja viimeistään kahden viikon sisällä niiden vahvistamisesta. Ilmoitukseen olisi sisällytettävä rajat ylittävien vaikutusten arviointi sekä arviointi vastavuoroisen soveltamisen tarpeesta muissa asianomaisissa viranomaisissa. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset toimittavat tiedot englanniksi ja EJRK:n verkkosivuilla julkaistuja asiakirjamalleja käyttäen.

▼M3

2. Tapauksissa, joissa kyseessä olevien toimenpiteiden tehokkuuden katsotaan vaativan vastavuoroista soveltamista muissa jäsenvaltioissa, asianomaisten aktivoivien viranomaisten suositetaan toimittavan EJRK:lle vastavuoroisuuspyyntö ja toimenpidettä koskeva ilmoitus samanaikaisesti. Pyyntöön olisi sisällytettävä olennaisuuskynnysehdotus.

▼B

3. Jos makrovakauspoliittisia toimenpiteitä on aktivoitu ennen tämän suosituksen antamista tai jos asianomainen aktivoiva viranomainen on päättänyt, että vastavuoroisuus on nyt tullut tarpeelliseksi – vaikka sitä ei pidetty tarpeellisena kun toimenpiteet aikanaan otettiin käyttöön –, suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset toimittavat EJRK:lle vastavuoroisuuspyynnön.

Suositus C – Muiden asianomaisten viranomaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vastavuoroinen soveltaminen

▼M5

1. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti muiden asianomaisten viranomaisten hyväksymiä makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, joiden vastavuoroista toteuttamista EJRK on suositellut. Suosituksena on, että seuraavat toimenpiteet, jotka kuvataan tarkemmin liitteessä, toteutetaan vastavuoroisesti:

Viro:

— 1 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin;

Suomi:

— 15 prosentin alaraja lainojen keskimääräiselle riskipainolle niiden asuntolainojen osalta, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä, sovellettuna asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Suomessa ja jotka käyttävät sisäisten luottoluokitusten menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa;

Belgia:

— luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää lakisääteisiä pääomavaatimuksia laskettaessa, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla riskipainon korotusta sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja korotus koostuu seuraavista osatekijöistä: — a) kiinteämääräinen viiden prosenttiyksikön suuruinen riskipainon korotus, ja b) suhteellinen riskipainon korotus, joka sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta.

▼B

2. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat tässä suosituksessa lueteltuja makrovakauspoliittisia toimenpiteitä vastavuoroisesti siten, että ne toteuttavat samat makrovakauspoliittiset toimenpiteet, jotka aktivoivat viranomainen on toteuttanut. Jos sama makrovakauspoliittinen toimenpide ei ole kansallisen lainsäädännön mukaan käytettävissä, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisuuden ottamalla käyttöön – EJRK:tä kuultuaan – sellaisen lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevan makrovakauspoliittisen toimenpiteen, jonka vaikutukset vastaavat parhaiten aktivoitua makrovakauspoliittista toimenpidettä.

3. Jollei makrovakauspoliittisen toimenpiteen vastavuoroiselle soveltamiselle ole suositettu määräaikaa, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset vahvistavat vastavuoroisesti sovellettavat makrovakauspoliittiset toimenpiteet kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun tämän suosituksen viimeisin muutos on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Vahvistetuilla ja vastavuoroisesti sovellettavilla toimenpiteillä tulisi mahdollisuuksien mukaan olla sama aktivointipäivämäärä.

Suositus D – Ilmoitukset muiden asianomaisten viranomaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vastavuoroisesta soveltamisesta

Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset ilmoittavat EJRK:lle muiden asianomaisten viranomaisten makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vastavuoroisesta soveltamisesta. Ilmoitukset tulisi lähettää kuukauden sisällä siitä, kun vastavuoroisesti sovellettavat toimenpiteet on vahvistettu. Suosituksena on, että asianomaiset aktivoivat viranomaiset toimittavat tiedot englanniksi ja EJRK:n verkkosivuilla julkaistuja asiakirjamalleja käyttäen.

2 JAKSO

SOVELTAMINEN

1. Tulkinta

Tässä suosituksessa tarkoitetaan

a) ”aktivoinnilla” makrovakauspoliittisen toimenpiteen soveltamista kansallisella tasolla;

b) ”vahvistamisella” asianomaisen viranomaisen päätöstä makrovakauspoliittisen toimenpiteen käyttöönottamisesta, vastavuoroisesta soveltamisesta tai muuttamisesta;

c) ”rahoituspalvelulla” mitä tahansa pankki-, luotto-, vakuutus, yksityiseläke-, sijoitus- tai maksuluonteista palvelua;

d) ”makrovakauspoliittisella toimenpiteellä” mitä tahansa toimenpidettä, jonka tarkoituksena on asetuksen (EU) N:o 1092/2010 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettujen järjestelmäriskien ehkäiseminen ja vaikutusten vähentäminen ja jonka asianomainen viranomainen vahvistaa tai aktivoi unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

e) ”ilmoituksella” asianomaisen viranomaisen, joka voi asetuksen (EU) N:o 1024/2013 9 artiklan nojalla olla EKP, tekemää EJRK:lle osoitettua englanninkielistä ilmoitusta, joka koskee direktiivin 2013/36/EU 133 artiklassa, asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklassa tai muussa säännöksessä tarkoitettua makrovakauspoliittista toimenpidettä ja joka voi olla jäsenvaltion esittämä vastavuoroista soveltamista koskeva pyyntö, joka perustuu esimerkiksi direktiivin 2013/36/EU 134 artiklan 4 kohtaan tai asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 8 kohtaan;

f) ”vastavuoroisuudella” järjestelyä, jossa jonkin toisen maan asianomainen viranomainen soveltaa aktivoivan viranomaisen vahvistamaa makrovakauspoliittista toimenpidettä tai vastaavaa toimenpidettä toimivaltaansa kuuluviin rahoituslaitoksiin tapauksissa, joissa kyseiset laitokset altistuvat tässä toisessa maassa samoille riskeille;

g) ”asianomaisella aktivoivalla viranomaisella” makrovakauspoliittisen toimenpiteen soveltamisesta kansallisella tasolla vastaavaa asianomaista viranomaista;

h) ”asianomaisella viranomaisella” viranomaista, jonka tehtäviin kuuluu makrovakauspoliittisten toimenpiteiden vahvistaminen tai aktivointi; tällaisia viranomaisia ovat esimerkiksi

i) direktiivin 2013/36/EU 4 luvun ja asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan mukaiset nimetyt viranomaiset, asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 kohdassa määritellyt toimivaltaiset viranomaiset sekä asetuksen (EU) N:o 1024/2013 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti EKP, tai

ii) makrovakausviranomaiset, joilla on Euroopan järjestelmäriskikomitean suosituksessa EJRK/2011/3 täsmennetyt tavoitteet, järjestelyt, toimivaltuudet, tilivelvollisuudet ja muut ominaisuudet ( 1 );

▼M3

i) ”olennaisuuskynnyksellä” määrällistä kynnystä, jonka alittavalla tasolla katsotaan, että kyseessä olevat makrovakausriskit eivät vaikuta yksittäiseen rahoituspalvelujen tarjoajaan olennaisella tavalla siinä maassa, jossa asianomainen aktivoiva viranomainen soveltaa kyseistä makrovakauspoliittista toimenpidettä.

▼B

2. Vapautukset

▼M3

1. Asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa toimivaltaansa kuuluvan yksittäisen rahoituspalvelujen tarjoajan tietyn makrovakauspoliittisen toimenpiteen vastavuoroisesta soveltamisesta, jos kyseessä olevat makrovakausriskit eivät vaikuta rahoituspalvelujen tarjoajaan olennaisella tavalla siinä maassa, jossa asianomainen aktivoiva viranomainen soveltaa kyseistä makrovakauspoliittista toimenpidettä (de minimis -periaate). Asianomaisia viranomaisia pyydetään raportoimaan tällaisista vapautuksista käyttämällä vastavuoroisten toimenpiteiden ilmoittamista koskevia EJRK:n verkkosivuilla julkaistuja asiakirjamalleja.

De minimis -periaatteen soveltamiseksi EJRK suosittaa olennaisuuskynnystä, joka perustuu asianomaisen aktivoivan viranomaisen 1 jaksossa olevan suosituksen B 2 kohdan mukaisesti ehdottamaan olennaisuuskynnykseen. Kynnyksen kalibroinnissa olisi noudatettava EJRK:n vahvistamia parhaita käytäntöjä. Olennaisuuskynnys on kynnyksen suositeltu enimmäistaso. Vastavuoroisuutta soveltavat asianomaiset viranomaiset voivat soveltaa suositeltua kynnystä, asettaa tarvittaessa omaa lainkäyttöaluettaan varten matalamman kynnyksen tai soveltaa toimenpidettä vastavuoroisesti ilman olennaisuuskynnystä. De minimis -periaatetta soveltaessaan viranomaisten olisi seurattava sääntelyerojen ja aukkotilanteiden hyväksikäyttöä ja tarvittaessa suljettava sääntelyaukko tällaisten ilmiöiden esiintyessä.

▼B

2. Jos asianomaiset viranomaiset ovat toteuttaneet tietyn makrovakauspoliittisen toimenpiteen vastavuoroisen soveltamisen ja julkaisseet sen jo ennen kuin sen vastavuoroista soveltamista suositetaan tässä suosituksessa, vastavuoroisuuden toteuttavia toimenpiteitä ei tarvitse muuttaa vaikka ne eroaisivat aktivoivan viranomaisen soveltamista toimenpiteistä.

3. Määräajat ja raportointi

1. Asianomaisia viranomaisia pyydetään raportoimaan EJRK:lle ja neuvostolle toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet tämän suosituksen johdosta, taikka perustelemaan asianmukaisesti miksi toimiin ei ole ryhdytty. Raportit on lähetettävä joka toinen vuosi, ja ensimmäisen raportin määräpäivä on 30 päivä kesäkuuta 2017. Raporteissa olisi oltava vähintään

a) tiedot toimenpiteiden sisällöstä ja ajoituksesta;

b) arvio toimenpiteiden toimivuudesta tämän suosituksen tavoitteisiin nähden;

c) yksityiskohtaiset perustelut de minimis -periaatteen mukaisesti myönnetyille vapautuksille sekä mahdollisille toimimatta jättämisille taikka tästä suosituksesta poikkeamisille, mahdolliset viivästymiset mukaan luettuina.

2. Jos eri viranomaiset ovat velvollisia toimimaan yhdessä, kyseisten asianomaisten viranomaisten on toimittava koordinoidusti sen varmistamiseksi, että tiedot toimitetaan oikea-aikaisesti.

3. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset ilmoittavat ehdotetuista makrovakauspoliittista toimenpiteistä mahdollisimman aikaisessa vaiheessa.

4. Vastavuoroisuuden toteuttava makrovakauspoliittinen toimenpide katsotaan vastaavaksi, jos sillä on, niin pitkälle kuin mahdollista,

a) samat taloudelliset vaikutukset;

b) sama soveltamisala;

c) samat seuraamukset (sanktiot) tapauksissa, joissa toimenpide jätetään noudattamatta.

▼M3

4. Suosituksen muuttaminen

Hallintoneuvosto päättää tämän suosituksen muuttamisesta. Tällaisiin muutoksiin kuuluvat erityisesti mahdolliset uudet tai muutetut makrovakauspoliittiset toimenpiteet, joiden osalta suositetaan vastavuoroista soveltamista suosituksen C sekä siihen liittyvien liitteiden – jotka sisältävät toimenpidekohtaisia tietoja, EJRK:n antama olennaisuuskynnys mukaan luettuna – mukaisesti. Hallintoneuvosto voi myös pidentää edellä olevissa kohdissa tarkoitettuja määräaikoja, jos yhden tai useamman suosituksen noudattamiseksi tarvitaan lakialoitteita. Hallintoneuvosto voi erityisesti muuttaa tätä suositusta, jos Euroopan komissio on tarkastellut uudelleen unionin lainsäädännön mukaista pakollista hyväksymistä koskevaa sääntelyä tai jos se on tarpeen tällä suosituksella perustetun vapaaehtoista vastavuoroisuutta koskevan järjestelyn soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella.

▼B

5. Seuranta ja arviointi

1. EJRK:n sihteeristö

a) tukee suosituksen asianomaisia viranomaisia mm. edistämällä koordinoitua raportointia, tarjoamalla asiaankuuluvia asiakirjamalleja sekä tarvittaessa täsmentämällä noudattamisen menettelyjä ja aikarajoja;

b) verifioi, ovatko asianomaiset viranomaiset noudattaneet suositusta, ja avustaa niitä pyynnöstä sekä toimittaa noudattamista koskevia raportteja hallintoneuvostolle.

2. Hallintoneuvosto arvioi suosituksen kohteiden raportoimat toimenpiteet ja perustelut sekä tarvittaessa päättää, ovatko tämän suosituksen kohteet jättäneet noudattamatta näitä suosituksia perustelematta asianmukaisesti, miksi ne eivät ole ryhtyneet toimiin.

▼M5









Liite

Viro

1 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin

I. Toimenpiteen kuvaus

1. Viron toimenpide on 1 prosentin järjestelmäriskipuskurikanta, jota sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 133 artiklan mukaisesti kaikkien Virossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten kotimaisiin vastuisiin.

II. Vastavuoroisuus

2. Jos jäsenvaltiot ovat saattaneet direktiivin 2013/36/EY 134 artiklan osaksi kansallista lainsäädäntöä, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat direktiivin 2013/36/EU 134 artiklan 1 kohdan mukaisesti vastavuoroisesti Viron toimenpiteen jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden laitosten niihin vastuisiin, jotka sijaitsevat Virossa. Tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan suosituksen C 3 kohdassa täsmennettyä määräaikaa.

3. Jos jäsenvaltiot eivät ole saattaneet direktiivin 2013/36/EY 134 artiklaa osaksi kansallista lainsäädäntöä, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat suosituksen C 2 kohdan mukaisesti vastavuoroisesti Viron toimenpiteen jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden laitosten niihin vastuisiin, jotka sijaitsevat Virossa. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen kuuden kuukauden kuluessa.

Suomi

Luottolaitoskohtainen 15 prosentin alaraja, joka koskee lainojen keskimääräistä riskipainoa niiden asuntolainojen osalta, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä, ja jota sovelletaan luottolaitoksiin, jotka käyttävät asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaista sisäisten luottoluokituksen menetelmää (Internal Ratings Based (IRB) Approach) (jäljempänä ’IRB-luottolaitokset’)

I. Toimenpiteen kuvaus

1. Suomen toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan mukaisesti, koostuu luottolaitoskohtaisesta IRB-luottolaitoksiin salkkutasolla sovellettavasta 15 prosentin alarajasta, joka koskee lainojen keskimääräistä riskipainoa niiden asuntolainojen osalta, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä.

II. Vastavuoroisuus

2. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Suomen toimenpiteen ja soveltavat sitä IRB-luottolaitosten asuntolainasalkkuihin, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä ja joita ovat laskeneet liikkeeseen jäsenvaltiossa toimiluvan saaneet Suomessa sijaitsevat sivuliikkeet. Tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan suosituksen C 3 kohdassa täsmennettyä määräaikaa.

3. Lisäksi suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Suomen toimenpiteen ja soveltavat sitä IRB-luottolaitosten asuntolainasalkkuihin, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä ja joita niiden lainkäyttöalueelle perustetut luottolaitokset tarjoavat suoraan maasta toiseen. Tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan suosituksen C 3 kohdassa täsmennettyä määräaikaa.

4. Suosituksen C 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen neljän kuukauden kuluessa.

III. Olennaisuuskynnys

5. Toimenpidettä täydentää 1 miljardin euron olennaisuuskynnys, joka koskee vastuita asuntolainamarkkinoilla Suomessa ja joka ohjaa vastavuoroisuutta toteuttavien jäsenvaltioiden mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista.

6. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä IRB-luottolaitoksia, joiden asuntolainasalkut, joiden vakuutena on Suomessa sijaitsevia asuinkiinteistöjä, ovat epäolennaisia ja jäävät alle 1 miljardin euron olennaisuuskynnyksen. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden, jos IRB-luottolaitos ylittää 1 miljardin euron kynnyksen.

7. Jos ei ole yhtään IRB-luottolaitosta, jolla on toimilupa muissa asianomaisissa jäsenvaltioissa ja sivuliikkeitä Suomessa tai jotka tarjoavat rahoituspalveluja suoraan Suomessa ja joilla olisi vähintään 1 miljardin euron vastuut Suomen asuntomarkkinoilla, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat päättää jättää vastavuoroisuuden toteuttamatta, kuten suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jaksossa todetaan. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, jja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden, jos IRB-luottolaitos ylittää 1 miljardin euron kynnyksen.

Belgia

Luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla sovellettava riskipainon korotus sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Korotus koostuu kahdesta osatekijästä:

a) kiinteämääräisestä viiden prosenttiyksikön suuruisesta riskipainon korotuksesta, ja

b) suhteellisesta riskipainon korotuksesta, joka sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta.

I. Toimenpiteen kuvaus

1. Belgian toimenpide, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 2 kohdan d alakohdan vi alakohdan nojalla luottolaitoksiin, joilla on toimilupa Belgiassa ja jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, koostuu riskipainon korotuksesta sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja se sisältää kaksi osatekijää:

a) Ensimmäinen osatekijä sisältää riskipainon korotuksen viidellä prosenttiyksiköllä sellaisten vähittäisvastuiden osalta, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ja se saadaan laskemalla riskipainon korotuksen toinen osa b kohdan mukaisesti.

b) Toinen osatekijä sisältää riskipainojen vastuilla painotetun keskiarvon 33 prosentin suuruisen osuuden, jota sovelletaan sellaisiin vähittäisvastuisiin, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Riskipainojen vastuilla painotettu keskiarvo on yksittäisten lainojen riskipainojen keskiarvo, joka lasketaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 154 artiklan mukaisesti, painotettuna asianomaisella vastuuarvolla.

II. Vastavuoroisuus

2. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 458 artiklan 5 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden luottolaitosten Belgiassa sijaitseviin sivuliikkeisiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää, suosituksen C 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa.

3. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset toteuttavat vastavuoroisesti Belgian toimenpiteen soveltamalla sitä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joilla on suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta. Suosituksen C 2 kohdan mukaisesti suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat suosituksen C 3 kohdassa täsmennetyssä määräajassa samaa toimenpidettä kuin aktivoiva viranomainen on toteuttanut Belgiassa.

4. Jos samaa makrovakauspoliittista toimenpidettä ei ole käytettävissä asianomaisten viranomaisten lainkäyttöalueella, suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset soveltavat EJRK:tä kuultuaan sellaisia lainkäyttöalueellaan käytettävissä olevia makrovakauspoliittisia toimenpiteitä, jotka vaikutukseltaan parhaiten vastaavat edellä mainittua vastavuoroisesti toteutettavaksi suositeltavaa toimenpidettä, ja muun muassa hyväksyvät direktiivin 2013/36/EU VII osaston 2 luvun IV jaksossa säädettyjä valvontatoimenpiteitä ja -valtuuksia. Suosituksena on, että asianomaiset viranomaiset hyväksyvät vastaavan toimenpiteen viimeistään neljän kuukauden kuluessa tämän suosituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

III. Olennaisuuskynnys

5. Toimenpidettä täydentää 2 miljardin euron laitoskohtainen olennaisuuskynnys, joka ohjaa toimenpidettä vastavuoroisesti toteuttavien asianomaisten viranomaisten mahdollista de minimis -periaatteen soveltamista.

6. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset voivat vapauttaa vastavuoroisuudesta yksittäisiä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneita luottolaitoksia, jotka käyttävät sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja joiden vähittäisvastuut, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, ovat epäolennaisia ja jäävät alle 2 miljardin euron olennaisuuskynnyksen. Kun sovelletaan olennaisuuskynnystä, asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että Belgian toimenpidettä sovelletaan aikaisemmin vapautettuihin yksittäisiin jäsenvaltiossa toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin, jos 2 miljardin euron olennaisuuskynnys ylittyy.

7. Jos ei ole yhtään luottolaitosta, jolla on toimilupa asianomaisissa jäsenvaltioissa ja sivuliikkeitä Belgiassa tai jolla on suoria vähittäisvastuita, joiden vakuutena on Belgiassa sijaitsevaa kiinteää asunto-omaisuutta, sekä joka käyttää sisäisen luottoluokituksen menetelmää ja jolla on vähintään 2 miljardin euron vastuut Belgian asuinkiinteistömarkkinoilla, asianomaisten jäsenvaltioiden asianomaiset viranomaiset voivat suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson nojalla päättää, ettei vastavuoroisuutta toteuteta Belgian toimenpiteen osalta. Tässä tapauksessa asianomaisten viranomaisten pitäisi seurata vastuiden olennaisuutta, ja suosituksena on, että ne toteuttavat vastavuoroisuuden Belgian toimenpiteen osalta, jos sisäisen luottoluokituksen menetelmää käyttävä luottolaitos ylittää 2 miljardin euron kynnyksen.

8. Suosituksen EJRK/2015/2 2.2.1 jakson mukaisesti 2 miljardin euron olennaisuuskynnys on suositeltu enimmäiskynnyksen taso. Vastavuoroisuuden toteuttavat asianomaiset viranomaiset saavat siis suositellun kynnyksen soveltamisen sijasta asettaa lainkäyttöalueilleen matalamman kynnyksen, jos se on asianmukaista, tai toteuttaa vastavuoroisuuden toimenpiteen osalta ilman olennaisuuskynnystä.