02017R0825 — FI — 13.11.2018 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2017/825,

annettu 17 päivänä toukokuuta 2017,

rakenneuudistusten tukiohjelman perustamisesta kaudeksi 2017–2020 ja asetusten (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 1305/2013 muuttamisesta







1 artikla

Ohjelman perustaminen ja kesto

Tällä asetuksella perustetaan rakenneuudistusten tukiohjelma, jäljempänä ’ohjelma’, 20 päivänä toukokuuta 2017 alkavaksi ja 31 päivänä joulukuuta 2020 päättyväksi kaudeksi.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

1) ’tukea saavalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka saa unionilta ohjelman mukaista tukea;

2) ’unionin rahastoilla’ asetuksen (EU) N:o 1303/2013 1 artiklassa tarkoitettuja Euroopan rakenne- ja investointirahastoja, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 223/2014 ( 1 ) perustettua vähävaraisimmille suunnattua eurooppalaisen avun rahastoa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 516/2014 ( 2 ) perustettua turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastoa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 513/2014 ( 3 ) osana sisäisen turvallisuuden rahastoa perustettua poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälinettä ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 515/2014 ( 4 ) osana sisäisen turvallisuuden rahastoa perustettua ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälinettä;

3) ’kansallisella viranomaisella’ jäsenvaltion institutionaalisten ja oikeudellisten puitteiden mukaisesti kumppanuuden hengessä yhteistyötä tekevää yhtä tai useampaa kansallista viranomaista, mukaan luettuina alue- ja paikallistason viranomaiset;

4) ’kansainvälisellä järjestöllä’ varainhoitoasetuksen 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua, hallitustenvälisellä sopimuksella perustettua kansainvälistä julkisoikeudellista järjestöä sekä sen perustamaa erityisjärjestöä; järjestöjä, jotka rinnastetaan kansainvälisiin järjestöihin, pidetään kansainvälisinä järjestöinä varainhoitoasetuksen mukaisesti;

5) ’eurooppalaisilla organisaatioilla’ Euroopan investointipankkia ja Euroopan investointirahastoa varainhoitoasetuksen 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohdan mukaisesti.

3 artikla

Eurooppalainen lisäarvo

1. Ohjelmasta rahoitetaan toimia, joilla on eurooppalaista lisäarvoa. Tätä varten komissio varmistaa, että rahoitettaviksi valittavat toimet ovat omiaan tuottamaan tuloksia, joilla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti on eurooppalaista lisäarvoa, ja valvoo, että eurooppalainen lisäarvo saavutetaan.

2. Ohjelman toimilla varmistetaan eurooppalainen lisäarvo erityisesti siten, että

a) kehitetään ja toteutetaan ratkaisuja, joilla puututaan paikallisiin, alueellisiin tai kansallisiin haasteisiin, joilla on vaikutuksia rajatylittäviin tai unionin laajuisiin haasteisiin, ja joilla voidaan myös edistää sosiaalista, taloudellista ja alueellista yhteenkuuluvuutta;

b) huolehditaan täydentävyydestä ja synergiasta muiden unionin ohjelmien ja politiikkojen kanssa tapauksen mukaan alueellisella, kansallisella, unionin ja kansainvälisellä tasolla;

c) edistetään unionin oikeuden ja politiikkojen yhtenäistä ja johdonmukaista täytäntöönpanoa sekä eurooppalaisia arvoja, myös yhteisvastuullisuutta;

d) edistetään hyvien käytäntöjen jakamista, myös uudistusohjelmien näkyvyyden lisäämiseksi, ja unionin laajuisen asiantuntijafoorumin ja -verkoston perustamista;

e) lisätään tukea saavien jäsenvaltioiden ja komission keskinäistä luottamusta ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.

▼M1

4 artikla

Yleistavoite

Ohjelman yleistavoitteena on edistää institutionaalisia, hallinnollisia ja kasvua ylläpitäviä rakenteellisia uudistuksia jäsenvaltioissa antamalla kansallisille viranomaisille tukea toimenpiteisiin, joiden tavoitteena on instituutioiden, hallinnon, julkishallinnon ja talous- ja sosiaalisektorin uudistaminen ja vahvistaminen vastauksena taloudellisiin ja sosiaalisiin haasteisiin, jotta voidaan lisätä yhteenkuuluvuutta, kilpailukykyä, tuottavuutta, kestävää kasvua, työpaikkojen luomista, investointeja ja sosiaalista osallisuutta sekä edistää todellista lähentymistä unionissa, millä voidaan myös auttaa valmistautumaan euroalueen jäsenyyteen, erityisesti talouden ohjausprosessien yhteydessä, myös auttamalla unionin rahastojen tehokkaassa, tuloksellisessa ja läpinäkyvässä käytössä.

▼B

5 artikla

Ohjelman erityistavoitteet ja soveltamisala

1. Ohjelmalla on 4 artiklassa vahvistetun yleistavoitteen saavuttamiseksi seuraavat erityistavoitteet, joihin pyritään tiiviissä yhteistyössä tukea saavien jäsenvaltioiden kanssa:

a) tukea kansallisia viranomaisten aloitteita uudistusten suunnittelemiseksi niiden painopisteiden mukaan ottaen huomioon lähtötilanne ja odotetut sosioekonomiset vaikutukset;

b) tukea kansallisia viranomaisia näiden parantaessa valmiuksiaan suunnitella, laatia ja toteuttaa uudistuspolitiikkoja ja -strategioita ja noudattaessa yhdennettyä lähestymistapaa, jolla varmistetaan tavoitteiden ja keinojen johdonmukaisuus eri toimialoilla;

c) tukea kansallisten viranomaisten toimia asianmukaisten prosessien ja menetelmien määrittämiseksi ja toteuttamiseksi ottaen huomioon hyvät käytännöt ja muiden samanlaisessa tilanteessa olevien maiden kokemukset;

d) auttaa kansallisia viranomaisia lisäämään henkilöstöhallinnon tehokkuutta ja tuloksellisuutta muun muassa vahvistamalla ammattitaitoa ja osaamista ja asettamalla selkeät vastuualueet.

2. Edellä 1 kohdassa vahvistettujen erityistavoitteiden on liityttävä yhteenkuuluvuutta, kilpailukykyä, tuottavuutta, innovointia, älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua, työllisyyttä ja investointeja koskeviin politiikan aloihin, erityisesti yhteen tai useampaan seuraavista:

a) julkinen varain- ja omaisuudenhoito, talousarviomenettely, velanhoito ja tulojen hallinnointi;

b) instituutioiden uudistaminen sekä tehokas ja palvelukeskeinen julkishallinto, myös tapauksen mukaan sääntöjä yksinkertaistamalla, oikeusvaltioperiaatteen toteutuminen, oikeusjärjestelmän uudistaminen sekä petosten, korruption ja rahanpesun torjunnan lujittaminen;

c) liiketoimintaympäristö (myös pk-yrityksille), uudelleenteollistaminen, yksityissektorin kehittäminen, investoinnit, julkinen osallistuminen yrityksiin, yksityistämisprosessit, kauppa ja suorat ulkomaiset sijoitukset, kilpailu ja julkiset hankinnat, toimialakohtainen kestävä kehitys sekä innovoinnin ja digitalisoinnin tuki;

d) koulutus; työmarkkinapolitiikka, myös työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu, työpaikkojen luomiseksi; köyhyyden torjunta; sosiaalisen osallisuuden edistäminen; sosiaaliturvajärjestelmät; kansanterveys ja terveydenhuoltojärjestelmät sekä koheesio-, turvapaikka-, muuttoliike- ja rajapolitiikat;

e) politiikat, joilla toteutetaan ilmastotoimia ja edistetään energiatehokkuutta ja monipuolistetaan energialähteitä sekä edistetään maatalousalaa, kalataloutta ja maaseutualueiden kestävää kehitystä;

f) finanssialan politiikat, mukaan luettuina finanssiosaamisen, rahoitusvakauden, rahoituksen saatavuuden ja reaalitalouden luotottamisen edistäminen; tietojen ja tilastojen tuottaminen, tarjoaminen ja laadunvalvonta; politiikat, joiden tarkoituksena on torjua verovilppiä.

▼M1

5 a artikla

Tuki euroalueen jäsenyyteen valmistautumiselle

Edellä olevissa 4 ja 5 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja 6 artiklassa tarkoitettujen tukikelpoisten toimien puitteissa ohjelmasta voidaan rahoittaa toimia myös sellaisten uudistusten tukemiseksi, jotka voivat auttaa jäsenvaltioita valmistautumaan euroalueen jäsenyyteen.

▼B

6 artikla

Tukikelpoiset toimet

Edellä 4 ja 5 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ohjelmasta rahoitetaan erityisesti seuraavan tyyppisiä toimia:

a) asiantuntemus, joka liittyy toimintapoliittiseen neuvonantoon, toimintapolitiikan muuttamiseen, strategioiden ja uudistusten etenemissuunnitelmien laatimiseen sekä lainsäädännöllisiin, institutionaalisiin, rakenteellisiin ja hallinnollisiin uudistuksiin;

b) asiantuntijoiden, myös paikalla toimivien asiantuntijoiden, tarjoaminen käyttöön lyhyeksi tai pitkäksi ajaksi suorittamaan tehtäviä tietyillä aloilla tai hoitamaan operatiivisia toimia, lisäksi tarvittaessa tarjoamaan tulkkaus-, kääntämis- ja yhteistyötukea, hallinnollista tukea sekä infrastruktuureja ja laitteistoja;

c) institutionaalisten, hallinnollisten tai toimialakohtaisten valmiuksien lisääminen ja siihen liittyvät tukitoimet kaikilla hallintotasoilla, myös kansalaisyhteiskunnan vaikutusmahdollisuuksien lisääminen, erityisesti seuraavien:

i) seminaarit, konferenssit ja työpajat;

ii) työvierailut kyseisiin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin, jotta virkamiehet voivat hankkia tai lisätä kyseisiä asioita koskevaa asiantuntemusta tai tietämystä; ja

iii) koulutustoimet sekä verkko- tai muun koulutusaineiston kehittäminen tukemaan kyseisiin uudistuksiin liittyvää tarvittavaa ammattiosaamista ja tietämystä;

d) tietojen ja tilastojen kerääminen; yhteisten menetelmien ja tapauksen mukaan indikaattorien tai vertailuarvojen kehittäminen;

e) paikallisen operatiivisen tuen järjestäminen sellaisilla aloilla kuin turvapaikka-asiat, muuttoliike ja rajavalvonta;

f) tietoteknisten valmiuksien lisääminen: asiantuntemus, joka liittyy kyseisten uudistusten toteuttamisen edellyttämien tietoteknisten infrastruktuurien ja sovellusten kehittämiseen, ylläpitoon, käyttöön ja laadunvalvontaan, sekä asiantuntemus, joka liittyy julkisten palvelujen digitalisointia edistäviin ohjelmiin;

g) selvitykset, tutkimus, analyysit ja mielipidemittaukset; arvioinnit ja vaikutustenarvioinnit ja oppaiden, raporttien ja koulutusaineiston laatiminen ja julkaiseminen;

h) viestintähankkeet, joiden tavoitteina ovat oppiminen, yhteistyö, tietoisuuden lisääminen, tiedon levittäminen ja hyvien käytäntöjen vaihto; tiedotus- ja valistuskampanjoiden sekä mediakampanjoiden ja -tapahtumien järjestäminen, myös yhteisöviestintä ja tapauksen mukaan viestintä sosiaalisten verkostojen välityksellä;

i) ohjelmaan liittyvän tiedon ja sen tulosten levittämiseen tarkoitetun aineiston kokoaminen ja julkaiseminen, muun muassa tieto- ja viestintäteknologiaa hyödyntävien järjestelmien ja välineiden kehittämisen, käytön ja ylläpidon avulla;

j) kaikki muut asiaankuuluvat toimet, joilla tuetaan 4 ja 5 artiklassa vahvistettuja yleis- ja erityistavoitteita.

7 artikla

Tukipyynnöt

1. Ohjelmasta tukea haluavan jäsenvaltion on esitettävä komissiolle tukipyyntö, jossa määritetään ohjelman 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun soveltamisalan mukaiset politiikan alat ja tuen painopisteet. Pyyntö on esitettävä viimeistään kalenterivuoden 31 päivänä lokakuuta. Komissio voi antaa ohjeistusta pääkohdista, joiden on sisällyttävä tukipyyntöön.

2. Ottaen huomioon avoimuuden, tasapuolisen kohtelun ja moitteettoman varainhoidon periaatteet ja käytyään jäsenvaltion kanssa vuoropuhelua muun muassa talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä komissio arvioi 1 kohdassa tarkoitetun tukipyynnön havaittujen ongelmien kiireellisyyden, laajuuden ja vakavuuden, politiikan aloilla esiintyvien tukitarpeiden, sosioekonomisten indikaattorien analyysin ja jäsenvaltion yleisten hallinnollisten valmiuksien perusteella.

Tämän arvion perusteella ja ottaen huomioon unionin rahastoista tai muista unionin ohjelmista rahoitettavat käynnissä olevat toimet ja toimenpiteet komissio sopii kyseisen jäsenvaltion kanssa tällaisen tuen painopistealoista, tavoitteista, suuntaa-antavasta aikataulusta, toteutettavien tukitoimenpiteiden soveltamisalasta ja arvioidusta kokonaisrahoitusosuudesta, jotka vahvistetaan yhteistyö- ja tukisuunnitelmassa.

3. Tukipyyntö voidaan esittää seuraavia tarkoituksia varten:

a) jäsenvaltioiden omasta aloitteestaan erityisesti kestävän talouskasvun ja työpaikkojen luomisen edistämiseksi käynnistämien uudistusten toteuttaminen;

b) unionin rahoitustukea nykyisistä välineistä, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 472/2013 ( 5 ) mukaisesti euroalueen jäsenvaltioiden osalta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 ( 6 ) mukaisesti euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden osalta, saavien jäsenvaltioiden talouden sopeutusohjelmien toteuttaminen;

c) talouden ohjausprosessien yhteydessä toteutettavien kasvua ylläpitävien uudistusten, erityisesti talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annettujen maakohtaisten suositusten tai muiden unionin oikeuden täytäntöönpanoon liittyvien toimien, toteuttaminen.

8 artikla

Yhteistyö- ja tukisuunnitelmia koskevien tietojen antaminen Euroopan parlamentille ja neuvostolle

1. Komissio toimittaa tukea saavan jäsenvaltion suostumuksen saatuaan yhteistyö- ja tukisuunnitelman Euroopan parlamentille ja neuvostolle ilman aiheetonta viivytystä. Tukea saava jäsenvaltio voi kieltäytyä antamasta tällaista suostumusta, kun kyse on arkaluonteisista tai luottamuksellisista tiedoista, joiden luovuttaminen vaarantaisi tukea saavan jäsenvaltion yleisen edun.

2. Komissio kuitenkin toimittaa yhteistyö- ja tukisuunnitelman Euroopan parlamentille ja neuvostolle seuraavissa olosuhteissa:

a) niin pian kuin tukea saava jäsenvaltio on poistanut kaikki arkaluonteiset tai luottamukselliset tiedot, joiden luovuttaminen vaarantaisi tukea saavan jäsenvaltion yleisen edun;

b) kohtuullisen ajan kuluessa, kun asiaa koskevien tietojen luovuttaminen ei vaikuttaisi kielteisesti ohjelman mukaisten tukitoimenpiteiden täytäntöönpanoon, ja joka tapauksessa viimeistään kahden kuukauden kuluttua siitä, kun tällaiset toimenpiteet on toteutettu yhteistyö- ja tukisuunnitelman mukaisesti.

9 artikla

Tuen järjestäminen ja uudistuskumppanit

1. Komissio voi tukea saavan jäsenvaltion suostumuksella järjestää ohjelman mukaisen tuen yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden tai eurooppalaisten organisaatioiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa.

2. Tukea saava jäsenvaltio voi koordinoidusti komission kanssa muodostaa kumppanuuden yhden tai useamman muun jäsenvaltion kanssa, jotka toimivat uudistuskumppaneina tietyillä uudistuksen osa-alueilla. Uudistuskumppani auttaa koordinoidusti komission kanssa ja keskinäisessä yhteisymmärryksessä tukea saavan jäsenvaltion ja komission kanssa strategian ja uudistuksen etenemissuunnitelmien laatimisessa, laadukkaan tuen suunnittelussa tai strategian ja hankkeiden täytäntöönpanon valvonnassa.

10 artikla

Rahoituspuitteet

▼M1

1. Rahoituspuitteet ohjelman toteuttamiseksi ovat 222 800 000 euroa käypinä hintoina.

▼B

2. Ohjelman määrärahoilla voidaan myös kattaa menoja, jotka liittyvät ohjelman hallinnoinnin ja sen tavoitteiden saavuttamisen edellyttämään valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimintaan, erityisesti tutkimuksiin, asiantuntijoiden kokouksiin ja tiedotus- ja viestintätoimintaan, mukaan luettuna unionin poliittisia prioriteetteja koskeva yhteisöviestintä, siltä osin kuin ne liittyvät tämän asetuksen yleistavoitteisiin, tietojenkäsittelyyn ja -vaihtoon tarkoitettuihin tietotekniikkaverkkoihin liittyviä menoja ja kaikkia muita teknisen ja hallinnollisen tuen menoja, joita komissiolle aiheutuu ohjelman hallinnoinnista. ►M1 Menot voivat kattaa myös kustannuksia, joita aiheutuu muista tukitoimista, kuten käytännön tukihankkeiden laadunvalvonnasta ja seurannasta. ◄

3. Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.

11 artikla

Muut rahoitusosuudet ohjelman talousarvioon

1. Edellä 10 artiklassa vahvistettujen rahoituspuitteiden lisäksi ohjelmaa voidaan rahoittaa jäsenvaltioiden vapaaehtoisilla lisärahoitusosuuksilla.

2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut lisärahoitusosuudet voivat muodostua asetuksen (EU) N:o 1303/2013 59 artiklassa tarkoitetulle jäsenvaltioiden aloitteesta annettavalle tekniselle tuelle osoitetuista ja kyseisen asetuksen 25 artiklan mukaisesti siirretyistä varoista koostuvista rahoitusosuuksista.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lisärahoitusosuuksia käytetään tukemaan toimia, joilla edistetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamista. Tukea saavan jäsenvaltion 2 kohdan mukaisesti osoittama rahoitusosuus käytetään yksinomaan kyseisessä jäsenvaltiossa.

12 artikla

Päällekkäisen rahoituksen kielto

Tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavat toimet voivat saada tukea muista unionin talousarviosta rahoitettavista unionin ohjelmista, välineistä tai rahastoista edellyttäen, että tällainen tuki ei kata samoja kustannuseriä.

13 artikla

Ohjelman toteuttaminen

1. Komissio toteuttaa ohjelman varainhoitoasetuksen mukaisesti.

2. Komissio voi toteuttaa ohjelman toimenpiteet suoraan tai muut yhteisöt ja henkilöt kuin jäsenvaltiot voivat toteuttaa ne välillisesti varainhoitoasetuksen 60 artiklan mukaisesti. Unionin rahoitustukea tämän asetuksen 6 artiklassa tarkoitetuille toimille annetaan seuraavin tavoin:

a) avustukset (myös avustukset jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille);

b) julkiset hankintasopimukset;

c) ulkopuolisista asiantuntijoista, mukaan luettuina tukea antavien tai saavien jäsenvaltioiden kansallisten, alueellisten tai paikallisten viranomaisten asiantuntijat, aiheutuvien kustannusten korvaaminen;

d) rahoitusosuudet kansainvälisten järjestöjen perustamiin erityisrahastoihin; ja

e) välillisen hallinnoinnin avulla toteutettavat toimet.

3. Avustuksia voidaan antaa jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille, Euroopan investointipankkiryhmälle, kansainvälisille järjestöille sekä julkisille tai yksityisille elimille ja yhteisöille, jotka on perustettu lain mukaisesti jossakin seuraavista:

a) jäsenvaltiot; ja

b) Euroopan vapaakauppaliiton maat, jotka ovat Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolia, siinä määrättyjen ehtojen mukaisesti.

Avustuksiin sovellettava osarahoitusosuus on enintään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisrahoituksen periaatteen ja voiton tuottamisen kieltävän periaatteen noudattamista.

4. Tukea voivat antaa myös yksittäiset asiantuntijat, joita voidaan kutsua edistämään ohjelman mukaisesti järjestettäviä valikoituja toimia, aina kun se on tarpeen 5 artiklassa vahvistettujen erityistavoitteiden saavuttamiseksi.

5. Ohjelman toteuttamiseksi komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä vuotuiset työohjelmat ja ilmoittaa niistä Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Vuotuisissa työohjelmissa vahvistetaan toimenpiteet, jotka ovat tarpeen niiden toteuttamiseksi tämän asetuksen 4 ja 5 artiklassa tarkoitettujen yleis- ja erityistavoitteiden mukaisesti, avustusten valinta- ja myöntämisperusteet sekä kaikki muut varainhoitoasetuksessa vaadittavat seikat.

6. Varojen oikea-aikaisen saatavuuden varmistamiseksi rajatussa osassa vuotuista työohjelmaa on vahvistettava erityistoimenpiteitä siltä varalta, että on tarpeen toteuttaa välittömiä toimia odottamattomissa ja asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, kuten taloudessa oleva vakava häiriö tai merkittävät olosuhteet, jotka vaikuttavat vakavasti jäsenvaltion taloudelliseen tai sosiaaliseen tilanteeseen ja joihin se ei voi vaikuttaa. Komissio voi tukea haluavan jäsenvaltion pyynnöstä hyväksyä erityistoimenpiteitä tässä asetuksessa määriteltyjen tavoitteiden ja toimien mukaisesti kansallisten viranomaisten tukemiseksi kiireellisten tarpeiden täyttämisessä. Tällaiset erityistoimenpiteet ovat luonteeltaan väliaikaisia, eikä niihin sovelleta 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä edellytyksiä. Erityistoimenpiteet kestävät enintään kuusi kuukautta, ja ne voidaan korvata tuella 7 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

14 artikla

Koordinointi ja täydentävyys

1. Komissio ja tukea saavat jäsenvaltiot edistävät omien vastuualueidensa mukaisesti synergiaa ja varmistavat tehokkaan koordinoinnin ohjelman ja unionin muiden ohjelmien ja välineiden välillä ja erityisesti unionin rahastoista rahoitettavien toimenpiteiden kanssa. Tätä varten ne

a) varmistavat eri välineiden täydentävyyden ja synergian unionin, kansallisella ja tapauksen mukaan alueellisella tasolla, erityisesti suhteessa unionin rahastoista rahoitettaviin toimenpiteisiin, sekä suunnitteluvaiheessa että täytäntöönpanon aikana;

b) optimoivat koordinointimekanismeja päällekkäisten toimien välttämiseksi; ja

c) varmistavat täytäntöönpanosta vastaavien tahojen tiiviin yhteistyön unionin, kansallisella ja tapauksen mukaan alueellisella tasolla, jotta voidaan toteuttaa yhtenäisiä ja tehokkaita tukitoimia.

2. Komissio pyrkii parhaansa mukaan varmistamaan täydentävyyden ja synergian muiden asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen antaman tuen kanssa.

3. Vuotuiset työohjelmat voivat toimia koordinointikehyksenä, jos on tarkoitus tukea jotakin 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua alaa.

15 artikla

Unionin taloudellisten etujen suojaaminen

1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut tai virheellisesti käytetyt määrät takaisin sekä tarvittaessa käyttämällä tehokkaita ja oikeasuhteisia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.

2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta ohjelman mukaisesti rahoitusta saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikan päällä suoritettavia tarkastuksia.

Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 ( 7 ) vahvistettujen menettelyjen mukaisesti tehdä niihin talouden toimijoihin kohdistuvia paikan päällä suoritettavia tarkastuksia ja todentamisia, joille on suoraan tai välillisesti myönnetty asianomaista rahoitusta, selvittääkseen, onko avustussopimukseen tai -päätökseen taikka unionin rahoitusta koskevaan sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.

Tämän asetuksen täytäntöönpanosta johtuvissa yhteistyösopimuksissa kansainvälisten järjestöjen kanssa, avustussopimuksissa ja -päätöksissä sekä sopimuksissa on nimenomaisesti annettava komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja paikan päällä suoritettavia tarkastuksia ja todentamisia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen ja toisen alakohdan soveltamista.

16 artikla

Seuranta ja arviointi

1. Komissio seuraa ohjelmasta rahoitettavien toimien täytäntöönpanoa ja mittaa 4 artiklassa vahvistetun yleistavoitteen ja 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen erityistavoitteiden saavuttamista liitteessä esitettyjen indikaattorien perusteella.

Siirretään komissiolle valta antaa liitteessä olevan indikaattorien luettelon muuttamista koskevia delegoituja säädöksiä 17 artiklan mukaisesti.

2. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ohjelman toteuttamista koskevan vuotuisen seurantakertomuksen. Kyseinen kertomus sisältää tietoja seuraavista:

a) 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltioiden esittämät tukipyynnöt;

b) analyysi 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen arviointiperusteiden, joita käytetään jäsenvaltioiden esittämien tukipyyntöjen analysoinnissa, soveltamisesta;

c) 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut yhteistyö- ja tukisuunnitelmat;

d) 9 artiklassa tarkoitettujen uudistuskumppanien osallistuminen;

e) 13 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut hyväksytyt erityistoimenpiteet; ja

▼M1

f) tukitoimien täytäntöönpano.

▼B

Komissio toimittaa lisäksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle riippumattoman väliarviointikertomuksen vuoden 2019 puoliväliin mennessä ja riippumattoman jälkiarviointikertomuksen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2021.

3. Väliarviointikertomus sisältää tietoja ohjelman tavoitteiden saavuttamisesta, varojen käytön tehokkuudesta ja ohjelman eurooppalaisesta lisäarvosta. Siinä käsitellään myös sitä, ovatko kaikki tavoitteet ja toimet edelleen merkityksellisiä. Jälkiarviointikertomuksessa arvioidaan ohjelmaa kokonaisuudessaan, ja se sisältää tietoja sen pidemmän aikavälin vaikutuksista.

17 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2. Siirretään komissiolle 20 päivästä toukokuuta 201731 päivään joulukuuta 2020 16 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.

3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 16 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4. Ennen kuin komissio hyväksyy delegoidun säädöksen, se kuulee kunkin jäsenvaltion nimeämiä asiantuntijoita paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

5. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

6. Edellä olevan 16 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

18 artikla

Muutokset asetukseen (EU) N:o 1303/2013

Muutetaan asetus (EU) N:o 1303/2013 seuraavasti:

1) Muutetaan 25 artikla seuraavasti:

a) korvataan otsikko seuraavasti:

”Jäsenvaltioiden teknisen tuen hallinto”;

b) korvataan 1 kohta seuraavasti:

”1. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/825 ( *1 ) 11 artiklan mukaisesti esitetystä jäsenvaltion pyynnöstä tämän asetuksen 59 artiklassa säädetyt, rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti kohdennetut varat voidaan yhteisymmärryksessä komission kanssa siirtää komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen kyseistä jäsenvaltiota koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi tämän asetuksen 58 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan l alakohdan mukaisesti suoran tai välillisen hallinnon avulla.

c) korvataan 3 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:

”Jäsenvaltion on pyydettävä 1 kohdassa tarkoitettua siirtoa kalenterivuodeksi viimeistään 31 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jona siirto on määrä tehdä. Pyynnön mukana on oltava ehdotus yhden tai useamman sellaisen ohjelman muuttamiseksi, josta siirto on määrä tehdä. Vastaavat muutokset on tehtävä 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti kumppanuussopimukseen, jossa on esitettävä komissiolle kunakin vuonna siirrettävä kokonaismäärä.”;

d) lisätään kohta seuraavasti:

”4. Jäsenvaltion tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti siirtämiin varoihin sovelletaan tämän asetuksen 136 artiklassa ja asetuksen (EU) N:o 1306/2013 38 artiklassa tarkoitettua vapauttamista koskevaa sääntöä.”

2) Korvataan 58 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan l alakohta seuraavasti:

”l) asetuksen (EU) 2017/825 mukaisesti rahoitettavat toimet, joilla edistetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamista.”

3) Korvataan 91 artiklan 3 kohta seuraavasti:

”3. Kokonaismäärärahoista 0,35 prosenttia kohdennetaan komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen sen jälkeen, kun niistä on vähennetty 92 artiklan 6 kohdassa tarkoitetulle Verkkojen Eurooppa -välineelle annettava tuki ja 92 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu vähävaraisimmille annettava apu, ja niistä enintään 112 233 000 euroa käypinä hintoina kohdennetaan asetuksella (EU) 2017/825 perustettuun rakenneuudistusten tukiohjelmaan käytettäväksi ohjelman soveltamisalan ja tarkoituksen mukaisesti.”

19 artikla

Muutos asetukseen (EU) N:o 1305/2013

Korvataan asetuksen (EU) N:o 1305/2013 51 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:

”Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 6 artiklan mukaisesti maaseuturahaston vuotuisista määrärahoista voidaan käyttää komission aloitteesta ja/tai komission lukuun enintään 0,25 prosenttia asetuksen (EU) N:o 1303/2013 58 artiklassa tarkoitettujen tehtävien rahoitukseen, mukaan lukien tämän asetuksen 52 artiklassa tarkoitetun eurooppalaisen maaseudun kehittämisverkoston ja tämän asetuksen 53 artiklassa tarkoitetun eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden verkoston perustamis- ja toimintakustannukset, ja niistä enintään 30 567 000 euroa käypinä hintoina kohdennetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2017/825 ( *2 ) perustettuun rakenneuudistusten tukiohjelmaan käytettäväksi kyseisen ohjelman soveltamisalan ja tarkoituksen mukaisesti.

20 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE

Indikaattorit

Edellä 4 artiklassa ja 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamista mitataan seuraavien indikaattorien perusteella:

a) kansallisten viranomaisten, hallintoyksiköiden ja muiden julkisten yhteisöjen lukumäärä ja tyyppi, kuten kansalliset ministeriöt tai sääntelyviranomaiset, eriteltynä ohjelman mukaista tukea saavan jäsenvaltion mukaan;

b) tuen antajien lukumäärä ja tyyppi, kuten viranomaiset, julkisoikeudelliset elimet ja julkisen palvelun tehtäviä hoitavat yksityisoikeudelliset elimet sekä kansainväliset järjestöt, eriteltynä erityistavoitteen, politiikan alan ja tukea saavan jäsenvaltion mukaan;

c) toteutettujen 6 artiklan mukaisesti tukikelpoisten toimien lukumäärä ja tyyppi, kuten asiantuntijoiden tarjoaminen käyttöön, koulutustoimet tai seminaarit ym., eriteltynä seuraavien mukaan:

i) maakohtaiset suositukset tai unionin oikeuden täytäntöönpanoon tai talouden sopeutusohjelmien ja jäsenvaltion oma-aloitteisten uudistusten toteuttamiseen liittyvät asiaankuuluvat toimet;

ii) erityistavoite, politiikan ala ja tukea saava jäsenvaltio;

iii) tuen antajat, kuten viranomaiset, julkisoikeudelliset elimet ja julkisen palvelun tehtäviä hoitavat yksityisoikeudelliset elimet sekä kansainväliset järjestöt;

iv) tuen saajat tukea saavassa jäsenvaltiossa, kuten kansalliset viranomaiset;

d) ohjelman mukaisiin toimiin perustuvien toimintapoliittisten ja oikeudellisten järjestelyjen lukumäärä ja tyyppi, kuten poliittiset yhteisymmärryspöytäkirjat tai aiesopimukset, sopimukset, joita on tehty komission, tapauksen mukaan uudistuskumppanien ja tuen antajien kanssa, eriteltynä erityistavoitteen, politiikan alan ja tukea saavan jäsenvaltion mukaan;

e) ohjelmasta tuettaviin toimiin perustuvien toimintapoliittisten aloitteiden (kuten toimintasuunnitelmien, etenemissuunnitelmien, suuntaviivojen, suositusten ja suositellun lainsäädännön) lukumäärä eriteltynä erityistavoitteen, politiikan alan ja tukea saavan jäsenvaltion mukaan;

f) ohjelman mukaisten tukitoimien perusteella toteutettujen toimenpiteiden lukumäärä eriteltynä politiikan alan ja tukea saavan jäsenvaltion mukaan sekä maakohtaisen suosituksen tai unionin oikeuden täytäntöönpanoon tai talouden sopeutusohjelmien ja jäsenvaltion oma-aloitteisten uudistusten toteuttamiseen liittyvän asiaankuuluvan toimen mukaan;

g) palaute, jota on saatu ohjelman mukaista tukea saaneilta kansallisilta viranomaisilta, hallintoyksiköiltä ja muilta julkisilta yhteisöiltä sekä, jos sitä on saatavilla, muilta sidosryhmiltä tai osallistujilta ohjelman mukaisten toimien tuloksista tai vaikutuksista, eriteltynä erityistavoitteen, politiikan alan ja tukea saavan jäsenvaltion mukaan sekä palautteen tueksi esitettäviä kvantitatiivisia tai empiirisiä tietoja, jos niitä on saatavilla;

h) palaute, jota on saatu tuen antajilta niiden ohjelman mukaisesti antaman tuen tuloksista tai vaikutuksista erityistavoitteessa tai politiikan alalla, jonka osalta ne ovat antaneet tukea, eriteltynä tukea saavan jäsenvaltion mukaan sekä palautteen tueksi esitettäviä kvantitatiivisia tai empiirisiä tietoja, jos niitä on saatavilla;

i) muutos asiaankuuluvien sidosryhmien näkemyksissä ohjelman vaikutuksista uudistusten toteuttamiseen eriteltynä erityistavoitteen, politiikan alan ja tukea saavan jäsenvaltion mukaan sekä palautteen tueksi esitettäviä kvantitatiivisia tai empiirisiä tietoja, jos niitä on saatavilla; ja

j) yhteistyö- ja tukisuunnitelmaan sisältyvien, muun muassa ohjelman mukaisen tuen ansiosta saavutettujen tavoitteiden lukumäärä eriteltynä tukea saavan jäsenvaltion mukaan.

Näitä indikaattoreita käytetään sen mukaisesti, mitä tietoja, mukaan luettuina asianmukaiset kvantitatiiviset tai empiiriset tiedot, on saatavilla.

Lisäksi komission on toteutettava kvalitatiivinen analyysi, jotta voidaan selvittää yhteydet ohjelman mukaisen tuen, joka mitataan käyttäen näistä indikaattoreista saatavia tietoja, sekä tukea saavan jäsenvaltion institutionaalisten, hallinnollisten ja rakenteellisten uudistusten välillä kilpailukyvyn, tuottavuuden, kasvun, työllisyyden, yhteenkuuluvuuden ja investointien lisäämiseksi.