Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/79/ETY,
annettu 19 päivänä lokakuuta 1992,
savukkeiden verojen lähentämisestä
(EYVL L 316, 31.10.1992, s. 8)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Neuvoston direktiivi 1999/81/EY annettu 29 päivänä heinäkuuta 1999 L 211 47 11.8.19991992L0079 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 1
NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/79/ETY,
annettu 19 päivänä lokakuuta 1992,
savukkeiden verojen lähentämisestä
EUROOP AN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 99 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, (1)
ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
direktiiviin 72/464/ETY (4) sisältyvät valmistetun tupakan valmisteveroja
koskevat yleiset säännökset sekä savukkeiden valmisteverojen rakennettakoskevat erityissäännökset,
direktiivissä 79/32/ETY (
5) määritellään valmistetun tupakan eri ryhmät,
sisämarkkinoiden toteuttamiseksi 1 päivänä tammikuuta 1993 on savukkeille
vahvistettava yleinen vähimmäisvalmistevero,
Espanjan kuningaskunnalle on annettava kahden vuoden siirtymäkausi tämän
yleisen vähimmäisvalmisteveron aikaansaamiseksi,
Portugalin tasavallan olisi annettava soveltaa alennettua valmisteveron määrää
pienten tuottajien valmistamiin ja Azorien ja Madeiran äärimmäisilläreuna-alueilla kulutettaviin savukkeisiin, ja
olisi luotava menettely, jolla savukkeiden valmisteverojen kokonaisverotasoon
ja rakenteeseen voidaan kahden vuoden välein tehdä tarvittavat mukautukset
sisämarkkinoiden toimivuuden ja perustamissopimuksen yleisten tavoitteidenhuomioon ottamiseksi,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1993 jäsenvaltioiden on ryhdyttävä
soveltamaan savukkeisiin vähimmäiskulutusveroja tässä direktiivissä sää-
dettyjen sääntöjen mukaisesti.
2. Edellä 1 kohtaa on sovellettava direktiivin 72/464/ETY mukaisesti
savukkeista kannettaviin veroihin, jotka ovat:
a) tuoteyksikkökohtainen erityisvalmistevero,
b) suurimpaan vähittäismyyntihintaan perustuva suhteellinen valmistevero,
c) vähittäismyyntihintaan perustuva suhteellinen arvonlisävero.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1993 sovellettava yleistä vähim-
mäisvalmisteveroa (erityisvalmisteveroa lisättynä suhteellisella valmisteve-rolla ilman arvonlisäveroa), jonka taso on vahvistettava 57 prosentiksikysytyimmän hintaluokan savukkeiden vähittäismyyntihinnasta (kaikki verot
mukaan luettuina).
Savukkeiden yleinen vähimmäisvalmistevero on 1 päivästä tammikuuta 1993
vahvistettava siihen hintaluokkaan kuuluvien savukkeiden perusteella, joka 1
päivänä tammikuuta kunakin vuonna saatavien tietojen mukaan on kysytyin.!B
(1) EYVL N:o C 12, 18.1.1990, s. 4
(2) EYVL N:o C 94, 13.4.1992, s. 35
(3) EYVL N:o C 225, 10.9.1990, s. 56
(4) EYVL N:o L 303, 31.12.1972, s. 1. Direktiiviä on viimeksi muutettu direktiivillä
92/78/ETY (EYVL N:o L 316, 31.10.92, s. 5).
(5) EYVL N:o L 10, 16.1.1979, s. 81992L0079 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 2
!M1
2a artikla
1. Jos kysytyimmän hintaluokan savukkeiden vähittäismyyntihinta muuttuu
jäsenvaltiossa ja sen perusteella yleisen vähimmäisvalmisteveron vaikutus
heikkenee 2 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua tasoa alhaisem-
malle tasolle, kyseinen jäsenvaltio voi enintään muutoksen tapahtumisvuottaseuraavan toisen vuoden tammikuun 1 päivään saakka olla mukauttamattayleisen vähimmäisvalmisteveron vaikutusta.
2. Jos jäsenvaltio korottaa savukkeiden arvonlisäverokantaa, se voi alentaa
yleisen vähimmäisvalmisteveron vaikutuksen siihen määrään asti, joka
prosentteina vähittäismyyntihinnasta ilmoitettuna vastaa arvonlisäverokannankorotuksen vaikutusta, mikä myös ilmoitetaan prosentteina vähittäismyynti-hinnasta, vaikka kyseinen mukautus heikentää yleisen vähimmäisvalmisteve-
ron vaikutusta 2 artiklassa säädettyä alhaisemmalle tasolle.
3. Jos jäsenvaltio on 2 kohdan mukaisesti alentanut yleisen vähimmäisval-
misteveron vaikutuksen 2 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädettyäalhaisemmalle tasolle, sen on säädetyn tason saavuttamiseksi korotettava tätävaikutusta uudelleen viimeistään alentamisen tapahtumisvuotta seuraavan
toisen vuoden tammikuun 1 päivänä.
3 artikla
1. Espanjan kuningaskunnalle annetaan 1 päivästä tammikuuta 1993 alkava
kahden vuoden siirtymäkausi 2 artiklassa säädetyn yleisen vähimmäisval-misteveron aikaansaamiseksi.
2. Portugalin tasavalta saa soveltaa alennettua valmisteveron määrää, joka
on enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin 2 artiklassa säädetty valmisteveron
määrä, Azorien ja Madeiran äärimmäisillä reuna-alueilla kulutettaviinsavukkeisiin, jos nämä ovat sellaisten pienten tuottajien valmistamia, joidenkunkin vuosituotanto on enintään 500 tonnia.
3. Edellä olevasta 2 artiklasta huolimatta Ruotsin kuningaskunta voi lykätä
31 päivään joulukuuta 2002 asti sen yleisen vähimmäisvalmisteveronsoveltamista, joka vastaa 57 prosenttia kysytyimmän hintaluokan savukkeiden
vähittäismyyntihinnasta (kaikki verot mukaan luettuina). Ruotsin kuningas-
kunta ei kuitenkaan voi alentaa yleistä valmisteveroa 1 päivänä elokuuta 1998sovelletun tason alapuolelle.
4. Ranskan tasavalta voi joulukuun 31 päivään 2002 saakka soveltaa
Korsikan saarella myytävien savukkeiden osalta samoja verokantoja, jotka
olivat voimassa 31 päivänä joulukuuta 1997.
4 artikla
Vähintään kolmen vuoden välein ja ensimmäisen kerran viimeistään 31
päivänä joulukuuta 2000 neuvosto tarkastelee kertomuksen ja tarvittaessakomission ehdotuksen perusteella 2 artiklassa ja 3 artiklan 2 kohdassa
säädettyä vähimmäisvalmisteveroa sekä muista valmistetun tupakan kulutuk-
seen kohdistuvista kuin liikevaihtoverosta 27 päivänä marraskuuta 1997annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY (
1) 16 artiklassa määriteltyä valmis-
teverojen rakennetta ja hyväksyy Euroopan parlamenttia kuultuaan yksimie-
lisesti tarvittavat toimenpiteet. Komission kertomuksessa ja neuvoston
tarkastelussa otetaan huomioon sisämarkkinoiden moitteeton toiminta japerustamissopimuksen laajemmat tavoitteet.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttä-
mät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31
päivänä joulukuuta 1992. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin
tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin.Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysy-
myksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
(1) EYVL L 291, 6.12.1995, s. 40.!B
!M1
!B1992L0079 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 3
6 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.!B1992L0079 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 4