Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/29/EY,
annettu 22 päivänä huhtikuuta 1999,
haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa
(EYVL L 115, 4.5.1999, s. 32)
Oikaistu:
"C1 Oikaisu, EYVL L 104, 29.4.2000, s. 89 (1999/29)1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 1
NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/29/EY,
annettu 22 päivänä huhtikuuta 1999,
haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa
EUROOP AN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43
artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo, että(1) haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa 17 päivänä
joulukuuta 1973 annettua neuvoston direktiiviä 74/63/ETY (
3)o n
muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin; selkeyden ja järkeistä-misen vuoksi olisi kodifioitava mainittu direktiivi,
(2) kotieläintuotannolla on erittäin tärkeä asema yhteisön maataloudessa;
tyydyttävät tuotantolaitokset riippuvat paljon siitä, että käytetään
sopivia ja hyvälaatuisia rehuja,
(3) rehuja koskevat säädökset ovat maatalouden tuottavuuden parantami-
sessa keskeisiä,
(4) rehut sisältävät usein haitallisia aineita tai tuotteita, jotka voivat
aiheuttaa tereveydellistä vaaraa eläimille tai, jos niitä on koti-eläinperäisissä tuotteissa, myös ihmisille,
(5) kyseisten aineiden ja tuotteiden esiintymistä ei voida estää kokonaan;
on tärkeää, että niiden pitoisuuksia rehuissa alennetaan, jotta estetään
haitalliset ja vahingolliset vaikutukset; tällä hetkellä kyseisissätuotteissa pitoisuuksia on mahdotonta alentaa niiden tasojen, jotka
on mahdollista määrittää yhteisössä käytettävillä määritysmenetelmil-
lä,
(6) haitallisia aineita ja tuotteita saa olla rehuissa vain tässä direktiivissä
säädetyin edellytyksin, eikä niitä saa muulla tavoin käyttää eläinten
ruokinnassa; tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta, mitä muissa
yhteisön säännöksissä säädetään eläinten ruokinnasta ja erityisesti mitärehuseoksista säädetään,
(7) jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava sallia tietyissä olosuhteissa, että
liitteessä I säädetyt haitallisten aineiden ja tuotteiden enimmäispitoi-
suudet voidaan rehuissa ylittää,
(8) tämän direktiivin säännöksiä on sovellettava rehuaineisiin ja rehuihin
heti, kun ne otetaan käyttöön yhteisössä; sen vuoksi olisi tarkennettava,
että haitallisten aineiden ja tuotteiden vahvistettuja enimmäispitoi-
suuksia sovelletaan yleensä rehuaineiden ja rehujen liikkeellelaskemisesta alkaen mukaan luettuna kaikki kaupanpitämisen vaiheet,ja erityisesti niiden maahantuontipäivästä alkaen,
(9) olisi vakiinnutettava periaate, jonka mukaan eläinten ruokinnassa
käytettävien rehuaineiden on oltava laadultaan virheettömiä, aitoja jakauppakelpoisia; tämän vuoksi on kiellettävä sellaisten rehuaineiden
käyttö tai liikkeelle laskeminen, jotka liian korkean haitallisten
aineiden tai tuotteiden pitoisuuden vuoksi ylittävät liitteessä I säädetytrehuseosten enimmäispitoisuudet,
(10) olisi rajoitettava tiettyjä haitallisten aineiden ja tuotteiden esiintymistä
täydennysrehuissa vahvistamalla niille asianmukaiset enimmäispitoi-
suudet,
(11) jäsenva ltioilla olisi oltava edelleen oikeus väliaikaisesti alentaa
säädettyjä sallittuja enimmäispitoisuuksia tai määrätä enimmäispitoi-!B
(1) Lausunto annettu 9. helmikuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(2) EYVL C 153, 28.5.1996, s. 49.
(3) EYVL L 38, 11.2.1974, s. 31, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
komission direktiivillä 98/60/EY (EYVL L 209, 25.7.1998 s. 50).1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 2
suudet muille aineille tai tuotteille taikka kieltää aine tai tuote
rehuissa, jos eläinten tai ihmisten terveydelle aiheutuu vaaraa; jottajäsenvaltio ei käyttäisi väärin kyseistä oikeutta, mahdolliset liiteeseen Ija II tehtävät muutokset asiaan liittyvien asiakirjojen perusteella olisi
päätettävä kiireellisessä yhteisön menettelyssä,
(12) vaatimusten mukaisia rehuja ei tulisi rajoittaa haitallisten aineiden ja
tuotteiden pitoisuuksien vuoksi muilla kuin tässä direktiivissä sää-
detyin tavoin,
(13) haitallisia aineita ja tuotteita rehuissa koskevien säännösten noudatta-
misen varmistamiseksi pidettäessä rehuja kaupan on jäsenvaltioidenjärjestettävä asianmukainen valvonta,
(14) virallisten tarkastuspalvelujen tasolla toimivan, tällä direktiivillä
perustetun ilmoitusjärjestelmän osalta toimijoiden olisi ilmoitettavajäsenvaltioille myös tapauksista, joiden olisi ilmoitettava jäsenvaltioille
myös tapauksista, joissa tämän direktiivin säännöksiä ei ole noudatet-
tu; näissä tapauksissa jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki toimenpi-teet, joilla haitalliset aineet ja tuotteet eläinten ruokinnassa voidaanestää; tarvittaessa jäsenvaltioiden on varmistettava rehu- tai rehuaine-
erän hävittäminen, jos sen omistaja on näin päättänyt,
(15) tarkoituksenmukainen yhteisön menettely on välttämätön liitteessä I ja
II esitettyjen teknisten säännösten mukauttamiseksi vastaamaan
tieteellisen ja teknisen tiedon kehitystä,
(16) ehdotettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi
kehitettävä jäsenvaltioiden ja komission välistä kiinteää yhteistyötäpäätöksellä 70/372/ETY (
1) perustetussa pysyvässä rehukomiteassa, ja
(17) tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin,
joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava osaksi kansallista lain-säädäntöä liitteessä III olevassa B osassa mainitut direktiivit,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tämä direktiivi koskee haitallisia aineita ja tuotteita eläinten ruokinnassa.
2. Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta säännösten soveltamista:a) rehujen lisäaineissa;
b) rehujen kaupan pitämisestä;
c) torjunta-ainejäämien suurimpien sallittujen pitoisuuksien vahvistamisesta
eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa siltä osin kuin jäämiä ei oleluetteloitu liitteessä I olevassa B jaksossa;
d) rehuissa olevista mikro-organismeista;
e) tietyistä eläinten ruokinnassa käytettävistä tuotteista;f) erityisravinnoksi tarkoitetuista rehuista.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) ’rehulla’ eläinten ruokintaan tarkoitettuja kasvi- tai eläinperäisiä tuotteita
luonnollisessa olomuodossaan, tuoreena tai säilöttynä ja niiden teollisiajohdannaisia sekä orgaanisia tai epäorgaanisia aineita, käytettynä
sellaisenaan tai seoksina, riippumatta siitä, sisältävätkö ne lisäaineita;
b) ’rehuaineilla’ erilaisia rehuseosten valmistukseen tai esiseosten kantaja-
aineiksi tarkoitettuja ja joko suoraan sellaisenaan tai jalostuksen jälkeeneläinten ruokintaan tarkoitettuja kasvi- tai eläinperäisiä tuotteita
sellaisenaan, tuoreena tai säilöttynä ja niiden teollisia johdannaisia sekä
orgaanisia tai epäorgaanisia aineita riippumatta siitä, sisältävätkö nelisäaineita;
c) ’täysrehulla’ rehuseosta, joka sellaisenaan on riittävä päiväannoksena;!B
(1) EYVL L 170, 3.8.1970, s. 1.1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 3
d) ’täydennysrehulla’ rehuseosta, joka sisältää suuret pitoisuudet tiettyjä
ravintoaineita, mutta joka on koostumuksensa vuoksi riittävä päiväan-noksena vain käytettynä yhdessä muiden rehujen kanssa;
e) ’rehuseoksella’ eläinten ruokintaan tarkoitettuja rehuaineita seoksina,
jotka ovat täysrehua tai täydennysrehua, riippumatta siitä, sisältävätkörehuaineet lisäaineita;
f) ’päiväannoksella’ 12 prosenttia kosteutta sisältävän rehun keskimääräistä
kokonaismäärää, jonka kunkin eläinlajin tietyn ikäinen ja tiettyätarkoitusta varten kasvatettu yksilö tarvitsee tyydyttääkseen koko
päivittäisen ravinnontarpeensa;
g) ’eläimillä’ niihin eläinlajeihin kuuluvia eläimiä, joita yleisesti ruokitaan,
pidetään ja käytetään hyödyksi, sekä eläimiä, jotka elävät luonnossa
vapaana, jos niitä ruokitaan rehuilla;
h) ’lemmikkieläimillä’ niihin eläinlajeihin kuuluvia eläimiä, turkiseläimiä
lukuun ottamatta, joita yleisesti pidetään ja ruokitaan, mutta ei käytetä
hyödyksi.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ainoastaan laadultaan virheettömät,
aidot ja kauppakelpoiset raaka-aineet voidaan laskea liikkeelle yhteisössä.
2. Laadultaan virheettöminä, aitoina ja kauppakelpoisina rehuaineina ei
voida pitää erityisesti sellaisia rehuaineita, joiden sisältämien haitallistenaineiden tai tuotteiden pitoisuus on niin korkea, että on mahdotonta noudattaa
liitteessä I vahvistettuja rehuseosten enimmäispitoisuuksia, jollei liitteessä II
olevassa A osassa toisin säädetä.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä I lueteltuja aineita ja tuotteita
saa esiintyä rehuissa ainoastaan siinä asetetuin edellytyksin.
2. Jäsenvaltiot voivat sallia liitteen I mukaisten enimmäispitoisuuksien
ylitykset, jos on kysymys sellaisista rehuista, jotka valmistetaan ja käytetään
samalla maatilalla ja jos se katsotaan tarpeelliseksi erityisistä syistä.
Kyseisten jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei tästä aiheudu vahinkoaeläinten tai ihmisten terveydelle.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä II olevassa A osassa
lueteltuja rehuaineita saa laskea liikkeelle vain, jos niissä olevien mainitussa
liitteessä olevassa 1 sarakkeessa lueteltujen haitallisten aineiden tai tuotteidenpitoisuus ei ylitä kyseisessä liitteessä olevassa 3 sarakkeessa esitettyjä
enimmäispitoisuuksia.
2. Jos liitteessä II olevassa A osan 1 sarakkeessa luetellun haitallisen aineen
tai tuotteen pitoisuus rehuaineessa ylittää liitteessä I olevassa 3 sarakkeessa
esitetyn enimmäispitoisuuden, liitteessä II olevassa A osan 2 sarakkeessa
lueteltua rehuainetta saa laskea liikkeelle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1kohdan soveltamista, vain:
a) jos se on tarkoitettu käytettäväksi laitoksissa, jotka täyttävät tiettyjen
rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintime-nettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä
22 päivänä joulukuuta 1995 annetussa neuvoston direktiivissä
95/69/EY (
1) säädetyt vaatimukset;
b) jos rehun mukana olevasta asiakirjasta ilmenee:
— että rehuaine on tarkoitettu sellaisten rehuseoksen valmistajien
käyttöön, jotka täyttävät a alakohdassa säädetyt edellytykset,
— että rehuainetta ei saa syöttää eläimille käsittelemättömänä,
— haitallisen aineen tai tuotteen määrä raaka-aineessa.!B
(1) EYVL L 332, 30.12.1995, s. 15, direktiivi muutettuna direktiivillä 98/92/EY
(EYVL L 346, 22.12.1998, s. 49).1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 4
3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 2 kohdan a ja b alakohdan säännökset
koskevat myös liitteessä II olevassa B osassa lueteltuja rehuaineita sekähaitallisia aineita tai tuotteita, joiden enimmäispitoisuutta ei ole rajoitettuliitteessä II olevassa A osassa, jos rehuaineessa esiintyvän haitallisen aineen
tai tuotteen pitoisuus raaka-aineessa ylittää liitteessä I olevassa 3 sarakkeessa
vastaavanlaiselle rehuaineelle vahvistetun enimmäispitoisuuden.
6 artikla
Jäsenvaltiot voivat rajoittaa 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan koskevaksi vain
niitä rehuseosten valmistajia, jotka käyttävät kyseessä olevia rehuaineita
valmistaessaan rehuseoksia ja laskiessaan niitä liikkeelle.
7 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä II olevassa A osassa lueteltua
rehuaine-erää, jonka sisältämän haitallisen aineen tai tuotteen pitoisuus onkorkeampi kuin mainitun liitteen 3 sarakkeessa vahvistettu enimmäispitoi-
suus, ei saa sekoittaa muihin rehuaine-eriin.
8 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, jos täydennysrehuista ei ole annettu erityisiä
säännöksiä, että ne eivät saa sisältää käyttöohjeissa vaaditun laimentamisenjälkeen liitteessä I lueteltuja haitallisia aineita ja tuotteita yli niidenenimmäispitoisuuksien, jotka on vahvistettu täysrehuille.
9 artikla
1. Jos jäsenvaltio uuden tutkimustiedon tai voimassa olevien säännösten
antamisen jälkeen tapahtuneen olemassaolevan tiedon uudelleenarvioinninperusteella toteaa, että liitteessä I tai II vahvistettu lisäaineen enimmäispitoi-suus tai aine tai tuote, jota ei ole mainittu liitteessä, on vaaraksi eläinten tai
ihmisten terveydelle tai ympäristölle, kyseinen jäsenvaltio voi tilapäisesti
alentaa tällaisen aineen tai valmisteen tätä enimmäispitoisuutta, vahvistaasille enimmäispitoisuuden tai kieltää aineen tai tuotteen esiintymisen rehussatai rehuaineessa. Sen on välttämättömästi ilmoitettava tästä muille jäsenval-
tioille ja komissiolle ja samalla esitettävä päätöksensä perustelut.
2. Liitteiden muuttamisesta on tehtävä päätös viipymättä noudattaen 14
artiklassa säädettyä menettelyä. Jäsenvaltio voi pitää voimassa toteuttamansatoimenpiteet, kunnes neuvoston tai komission päätös on tehty.
10 artikla
Jäljempänä 13 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti ja tieteellisen ja
teknisen tiedon kehityksen perusteella:
a) annetaan liitteisiin tehtävät muutokset;
b) laaditaan liitteistä määräajoin ajan tasalle saatettu laitos, joka sisältää a
alakohdassa edellytetyt muutokset;
c) voidaan määrittää hyväksymisperusteet niille rehuaineille, jotka on
käsitelty jollakin haitallisuutta vähentävällä menetelmällä.
11 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, etteivät tämän direktiivin säännösten
mukaisia rehuja ja rehuaineita koske haitallisten aineiden tai tuotteiden
pitoisuuksien osalta muut kuin tässä direktiivissä säädetyt, liikkeelle
laskemista, koskevat rajoitukset.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että rehut ja rehuaineet tarkastetaan virallisesti vähintään
satunnaisnäytteiden avulla tämän direktiivin säännösten noudattamisen
varmistamiseksi.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle
tarkastuksesta vastuussa olevan laitoksen nimi.!B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 5
3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, kun toimijalla (maahantuoja, tuottaja ja
niin edelleen) tai henkilöllä, joka työnsä takia pitää hallussaan tai on pitänythallussaan rehuaine- tai rehuerää taikka on ollut siihen suorassa kosketuk-sessa, on tietoja, joista ilmenee, että:
— rehuaine-erä ei kelpaa rehuissa käytettäväksi, koska se on liitteessä I ja II
luetellun haitallisen aineen tai tuotteen saastuttama, ja sen vuoksi erä ei
ole 3 artiklan 1 kohdan säännösten mukainen ja on siten vakavaksi
vaaraksi eläinten tai ihmisten terveydelle,
— rehuerä ei ole liitteen I säännösten mukainen ja on siten vakavaksi
vaaraksi eläinten tai ihmisten terveydelle,
tämän henkilön tai toimijan on ilmoitettava tästä viipymättä toimivaltaiselle
viranomaiselle, vaikka erä aiottaisiin hävittää.
Saatujen tietojen tarkastamisen jälkeen jäsenvaltioiden on huolehdittava
tarpeellisten toimenpiteiden toteuttamisesta, jotta saastunutta erää ei käytetäeläinten ruokintaan.
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, ettei saastuneen erän lopullisella käytöllä,
mukaan luettuna sen mahdollinen hävittäminen, ole haitallisia vaikutuksiaihmisten ja eläinten terveyteen tai ympäristöön.
4. Jos on todennäköistä, että jäsenvaltioon aiotaan toimittaa rehuaine- tai
rehulähetys, jonka on toisessa jäsenvaltiossa todettu olevan tämän direktiivin
säännösten vastainen, koska se sisältää liian suuria määriä haitallista ainetta
tai tuotetta, viimeksi mainitun jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava muillejäsenvaltioille ja komissiolle kaikki kyseistä lähetystä koskevat tarpeellisettiedot.
13 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa
pysyvän rehukomitean, jäljempänä ’komitea’, käsiteltäväksi komitean
puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä
viipymättä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpi-
teistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheen-johtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan
perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytyk-
seksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta.Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussaartiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne välittömästi täytäntöön siltä osin
kuin ne ovat komitean lausunnon mukaisia. Jos toimenpiteet eivät ole
komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio toimittaa
viipymättä neuvostolle toimenpiteitä koskevan ehdotuksen. Neuvosto päättääasiasta määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä toimenpiteistä kolmen kuukauden kuluessa
siitä, kun ehdotus on tullut neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksenehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön välittömästi, jollei
neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt toimenpiteitä.
14 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa
komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai
jäsenvaltion edustajan pyynnöstä viipymättä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpi-
teistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta kahden päivän määräajassa.Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niidenpäätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee
komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien
äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja eiosallistu äänestykseen.
Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne välittömästi täytäntöön siltä osin
kuin ne ovat komitean lausunnon mukaisia. Jos toimenpiteet eivät olekomitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio toimittaa
viipymättä neuvostolle toimenpiteitä koskevan ehdotuksen. Neuvosto päättää
asiasta määräenemmistöllä.!B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 6
Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä toimenpiteistä 15 vuorokauden kuluessa
siitä, kun ehdotus on tullut neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksenehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön välittömästi, jolleineuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt toimenpiteitä.
15 artikla
1. Jäsenvaltioiden on sovellettava vähintään tämän direktiivin säännöksiä
kolmansiin maihin vietäväksi tarkoitettuihin rehuihin.
2. Mitä 1 kohdassa säädetään ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen sallia
jälleenvienti viejänä olevaan kolmanteen maahan sellaisten rehulähetysten
osalta, jotka eivät täytä tämän direktiivin edellytyksiä.
16 artikla
1. Kumotaan liitteessä III olevassa A osassa luetellut direktiivit sanotun
kuitenkaan rajoittamatta liitteessä III olevassa B osassa mainittuja jäsenval-tioita velvoittavia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettavakansallisen lainsäädännön osaksi mainitut direktiivit.
2. Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direk-
tiiviin ja ne luetaan liitteessä IV olevan vastavuustaulukon mukaisesti.
17 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä.
18 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.!B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 7
LIITE I
(3 artiklan 2 kohta, 4 artikla, 5 artiklan 2 ja 3 kohta, 8 artikla, 12 artiklan 3 kohta)
Aineet, tuotteet RehutEnimmäispitoisuus
mg/kg (ppm) rehussa,
jonka kosteuspitoi-
suus on 12 %
(1) (2) (3)
A. Aineet (ionit tai alkuaineet)
1. Arseeni Rehuaineet, paitsi: 2
— viherjauho, sinimailas- ja apilajauho sekä
kuivattu sokerijuurikasjätemassa ja melassit
ko. massasta4
— kalan ja muiden merieläinten valmistuksesta
saadut fosfaatit ja rehut10
Täysrehut, paitsi: 2
— kalojen täysrehut 4
Täydennysrehut, paitsi: 4— kivennäisrehut 12
2. Lyijy Rehuaineet, paitsi: 10
— nurmirehut 40— fosfaatit 30
— hiivat 5
Täysrehut 5Täydennysrehut, paitsi: 10
— kivennäisrehut 30
3. Fluori Rehuaineet, paitsi: 150
— eläinperäiset rehut 500
— fosfaatit 2 000
Täysrehut, paitsi: 150— nautakarjan, lampaiden ja vuohien täysrehut
— maidossa 30
— muissa tuotteissa 50
— sikojen täysrehut 100— siipikarjan täysrehut 350
— kananpoikasten täysrehut 250
Nautakarjan, lampaiden ja vuohien kivennäisrehu-
seokset2 000 (
1)
Muut täydennysrehut 125 (2)
4. Elohopea Rehuaineet, paitsi: 0,1
— kalan ja muiden merieläinten valmistuksesta
saadut rehut0,5
Työsrehu, paitsi: 0,1
— koirien ja kissojen täysrehu 0,4!B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 8
Aineet, tuotteet RehutEnimmäispitoisuus
mg/kg (ppm) rehussa,
jonka kosteuspitoi-
suus on 12 %
(1) (2) (3)
Täydennysrehut, paitsi: 0,2
— koirien ja kissojen täydennysrehut
5. Nitriinit Kalajauho 60
(natriumnitriittinä)
Täysrehut, paitsi: 15
(natriumnitriittinä)
— lemmikkieläinten rehut, lintuja ja akvaarioka-
loja lukuun ottamatta
6. Kadmium Kasviperäiset rehuaineet 1
Eläinperäiset rehuaineet, paitsi: 2
— lemmikkieläinten rehut
Fosfaatit 10 (3)
Nautakarjan, lampaiden ja vuohien täysrehut, paitsi: 1— vasikoiden, karitsoiden ja kilien täysrehut
Muut täysrehut, paitsi: 0,5
— lemmikkieläinten täysrehutKivennäisrehut 5 (
4)
Muut nautakarjan, lampaiden ja vuohien täyden-
nysrehut0,5
B. Tuotteet
1. Aflatoksiini B 1 Rehuaineet, paitsi: 0,05
— maapähkinä, kopra, palmunrungonydin, puu-
villansiemen, babassu, maissi ja näiden val-mistuksesta saadut tuotteet0,02
Nautakarjan, lampaiden ja vuohien täysrehut, paitsi: 0,05
— lypsylehmien 0,005
— vasikoiden ja karitsojen 0,01Sikojen ja siipikarjan täysrehut (nuoria eläimiä
lukuun ottamatta)0,02
Muut täysrehut 0,01
Nautakarjan, lampaiden ja vuohien täydennysrehut
(paitsi lypsentävien eläinten, vasikoiden ja karitsoi-den täydennysrehut)0,05
Sikojan ja siipikarjan täydennysrehut (nuoria eläi-
miä lukuun ottamatta)0,03
Muut täydennysrehut 0,005
2. Syaanivety Rehuaineet, paitsi: 50
— pellavansiemenet 250— pellavansiemenkakut 350
— maniokkituotteet ja mantelikakut 100
Täysrehut, paitsi: 50!
B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 9
Aineet, tuotteet RehutEnimmäispitoisuus
mg/kg (ppm) rehussa,
jonka kosteuspitoi-
suus on 12 %
(1) (2) (3)
— kananpoikasten täysrehut 10
3. Gossypoli (vapaa) Rehuaineet, paitsi: 20
— puuvillansiemenkakut 1 200Täysrehut, paitsi: 20
— nautakarjan, lampaiden ja vuohien täysrehut 500
— siipikarjan (munivia kanoja lukuun ottamatta)
ja vasikoiden täysrehut100
— kaniinien ja sikojan (porsaita lukuun ottamatta) 60
4. Teobromiini Täysrehut, paitsi: 300
— täyskasvuisen karjan täysrehut 700
5. Haihtuva sinappiöljy Rehuaineet, paitsi 100
— rypsi- ja rapsikakut 4 000
(allyyli-isotiosyanaat-
tina)
Täysrehut, paitsi: 150
(allyyli-isotiosyanaat-
tina)
— nautakarjan, lampaiden ja vuohien (nuoria
eläimiä lukuun ottamatta) täysrehut1 000
(allyyli-isotiosyanaat-
tina)
— sikojen (porsaita lukuun ottamatta) ja siipikar-
jan täysrehut500
(allyyli-isotiosyanaat-
tina)
6. Vinyylitio-oksatsolidoni Siipikarjan täysrehut, paitsi: 1 000
— munivien kanojen täysrehut 500
7. Rukiin torajyvä (Claviceps purpurea) Kaikki jauhamattomat viljaa sisältävät rehut 1 000
8. Rikkakasvien siemenet ja kokonaiset he-
delmät, jotka sisältävät alkaloideja, gluko-
sideja tai muita myrkyllisiä aineita yk-sinään tai yhdessä:Kaikki rehut 3 000
a)Lolium temulentum L. 1 000
b)Lolium remotum Schrank 1 000
c)Datura stramonium L. 1 000
9. Risiinikasvi — Ricinus communis L. Kaikki rehut 10
(ilmaistuna risiinikas-
vin kuorina)
10. Crotalaria spp. Kaikki rehut 100
11. Aldriini
gyksin tai yhdessä, ilmais-
tuna dieldriininä gKaikki rehut, paitsi
— rasvat g0,01
0,212. Dieldriini
13. Kamfekloori (toksafeeni) Kaikki rehut 0,1
14. Klordaani (cis-, ja transisomeerien ja
oksiklordaanin summa, ilmaistuna klor-daanina)Kaikki rehut, paitsi: 0,02!
B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 10
Aineet, tuotteet RehutEnimmäispitoisuus
mg/kg (ppm) rehussa,
jonka kosteuspitoi-
suus on 12 %
(1) (2) (3)
— rasvat 0,05
15. DDT (DDT -, TDE- ja DDE-isomeerien
summa, ilmaistuna DDT:nä)Kaikki rehut, paitsi: 0,05
— rasvat 0,5
16. Endosulfaani (alfa- ja beta-isomeerien ja
endosulfaanisulfaatin summa, ilmaistunaendosulfaanina)Kaikki rehut, paitsi: 0,1
— maissi 0,2
— öljynsiemenet 0,5
— kalojen täysrehut 0,005
17. Endriini (endriinin ja deltaketoendriinin
summa, ilmaistuna endriininä)Kaikki rehut, paitsi: 0,01
— rasvat 0,05
18. Heptakloori (heptakloorin ja heptakloo-
riepoksidin summa, ilmaistuna heptakloo-rina)Kaikki rehut, paitsi: 0,01
— rasvat 0,2
19. Heksaklooribentseeni (HCB) Kaikki rehut, paitsi: 0,01
— rasvat 0,2
20. Heksakloorisykloheksaani (HCH)
20.1. alfa-isomeeri Kaikki rehut, paitsi: 0,02
— rasvat 0,2
20.2. beeta-isomeeri Rehuseokset, paitsi: 0,01
— lypsykarjan rehut 0,005
Rehuaineet, paitsi 0,01— rasvat 0,1
20.3. gamma-isomeeri Kaikki rehut, paitsi: 0,2
— rasvat 2,0
21. Dioksiini (PCDD:n ja PCDF:n summa,
kansainvälisinä toksisuusekvivalentteina
ilmaistuna)Sitruspulppa 500 pg/kg I-TEQ
(ylempi toteamisra-
ja) (
5)!B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 11
Aineet, tuotteet RehutEnimmäispitoisuus
mg/kg (ppm) rehussa,
jonka kosteuspitoi-
suus on 12 %
(1) (2) (3)
C. Kasviperäiset epäpuhtaudet
1. Aprikoosi — Prunus armemiaca L.
Kaikki rehutLueteltujen kasvi-
lajien siemeniä ja
hedelmiä tai niistä
saatuja tuotteita
sallitaan rehuissa
ainoastaan niin
vähäisiä määriä,
ettei niitä voida
havaita kvantita-
tiivisessa määri-
tyksessä2. Karvasmanteli — Prunus dulcis (Mill.)
D.A. Webb var. amara (DC.) Focke [=
Prunus amygdalus Batsch var. amara (DC.)
Focke]
3. Kuorimaton pyökinpähkinä — Fagus silva-
tica(L.)
4. Ruistankio — Camilina sativa (L.) Crantz
5.Mowrah, Bassia, Madhca —Madhuca
longifolia (L.) Macbr. (= Bassia Longifolia
L. = Illipe malabrorum Engl.) Madhuca
indica Gmelin [= Bassia latifolia (Roxb.) =
Illipe latifolia (Roscb.) F . Mueller]
6. Purghera — Jatropha curcas L.
7. Kroton — Croton tiglium L.
8. Intian sinappi — Brassica juncea (L.)
Czern. et Coss. ssp. integrifolia (West.)
Thell.
9. Sareptan sinappi — Brassica juncea (L.)
Czern. et Coss. ssp. juncea
10. Kiinalainen sinappi — Brassica juncea
(L.) Czern. et Coss. ssp. juncea var.lutea
Batalin
11. Musta sinappi — Brassica nigra (L.) Koc
12. Etiopian sinappi — Brassica carinata A.
Braun9
>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>=
>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>;9
>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>=
>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>;
(
1) Jäsenvaltiot voivat mysö säätää, että fluorin enimmäispitoisuus on 1,25 prosenttia fosforipitoisuudesta..
(2) Fluoripitoisuus yhtä fosforiprosenttia kohden.
(3) Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että kadmiumin enimmäispitoisuus on 0,5 mg yhtä fosforiprosenttia kohde.n.
(4) Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että kadmiumin enimmäispitoisuus on 0,75 mg yhtä fosforiprosenttia kohden.
(5) Ylemmät pitoisuudet lasketaan antaen kaikille toteamisrajan alapuolelle jääville yhdistetyille (kongeneereille) toteamisrajaa
vastaava arvo.!B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 12
LIITE II
A OSA
(3 artiklan 2 kohta, 5 artikla, 7 artikla)
Aineet, tuotteet RehuaineetEnimmäispitoisuus mg/kg (ppm) rehuai-
neessa, jonka kosteuspitoisuus on 12 %
(1) (2) (3)
1. Aflatoksiini B 1 Maapähkinä, kopra, palmunrungonydin,
puuvillansiemen, babassu, maissi ja nii-
den valmistuksesta saadut tuotteet0,2
2. Kadmium Fostaatit 10 (1)
3. Arseeni Fosfaatit 20
4. Dioksiini (PCDD:n ja PCDF:n sum-
ma, kansainvälisinä toksisuuskviva-lentteina ilmaistuna)Sitruspulppa 500 pg/kg I-TEQ (ylempi toteamisraja) (
2)
(1) Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että kadmiumin enimmäispitoisuus on 0,50 mg yhtä fosforiprosenttia kohden.
(2) Ylemmät pitoisuudet lasketaan antaen kaikille toteamisrajan alapuolelle jääville yhdisteille (kongeneereille) toteamisrajaa
vastaava arvo.
B OSA
(5 artiklan 3 kohta)
Aineet, tuotteet Rehuaineet
(1) (2)
A. Aineet (ionit tai alkuaineet)
1. Arseeni Kaikki rehuaineet, paitsi:
— fosfaatit
2. Lyijy Kaikki rehuaineet3. Fluori Kaikki rehuaineet
4. Elohopea Kaikki rehuaineet
5. Nitriitit Kalajauho6. Kadmium Kaikki kasviperäiset rehuaineet
Kaikki eläinperäiset rehuaineet, paitsi:
— lemmikkieläinten rehuaineet
B. Tuotteet
1. Aflatoksiini B
1 Kaikki rehuaineet paitsi:
— Maapähkinä, kopra, palmunrungonydin, puuvillansiemen, babassu,
maissi ja niiden valmistuksesta saadut tuotteet
2. Syaanivety Kaikki rehuaineet
3. Gossypoli (vapaa) Kaikki rehuaineet4. Haihtuva sinappiöljy Kaikki rehuaineet
5. Rukiin torajyvä (Claviceps purpurea) Jauhamaton vilja!
B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 13
Aineet, tuotteet Rehuaineet
(1) (2)
6. Rikkakasvien siemenet ja kokonaiset he-
delmät, jotka sisältävät alkaloideja, glukoside-ja tai muita myrkyllisiä aineita yksinään taiyhdessä;
a) Lolium temulentum L.;b) Lolium remotum Schrank;
c) Datura stramonium L.;Kaikki rehuaineet
7. Risiinikasvi—Rizinus communis L. Kaikki rehuaineet
8. Crotalaria ssp. Kaikki rehuaineet9. Aldriiniyksin tai yhdessä, ilmaistuna
dieldriininäKaikki rehuaineet
10. Dieldriini9
=
;9
=
;
11. Kamfekloori (toksafeeni) Kaikki rehuaineet
12. Klordaani (cis-, ja trans-isomeerien ja oksik-
lordaanin summa, ilmaistuna klordaanina)Kaikki rehuaineet
13. DDT (DDT, TDE ja DDE-isomeerien sum-
ma, ilmaistuna DDT:nä)Kaikki rehuaineet
14. Endosulfaani (alfa- ja beeta-isomeerien ja
endosulfaanisulfaatin summa, ilmaistuna en-
dosulfaanina)Kaikki rehuaineet
15. Endriini (endriinin ja delta-keto-endriinin
summa, ilmaistuna endriininä)Kaikki rehuaineet
16. Heptakloori (heptakloorin ja heptakloorie-
poksidin summa, ilmaistuna heptakloorina)Kaikki rehuaineet
17. Heksaklooribentseeni (HCB) Kaikki rehuaineet
18. Heksakloorisykloheksaani (HCH)
18.1 alfa-isomeeri Kaikki rehuaineet
18.2 beeta-isomeeri Kaikki rehuaineet
18.3 gamma-isomeeri Kaikki rehuaineet
C. Kasviperäiset epäpuhtaudet
1. Aprikoosi — Prunus armeniaca L. Kaikki rehuaineet
2. Karvasmanteli — Prunus dulcis (Mill.) D.A.
Webb var. amara (DC.) Focke [= Prunusamygdalus Batsch var. amara (DC.) Focke]Kaikki rehuaineet
3. Kuorimaton pyökinpähkinä — Fagus silvatica
(L.)Kaikki rehuaineet
4. Ruistankio — Camelina sativa (I.) Crantz Kaikki rehuaineet
5. Mowrah, Bassia, Madhuca — Madhuca longi-
folia (L.) Macbr. (=Bassia longifolia L. = Illipe
malabrorum Engl.) Madhuca indica Gmelin[=Bassia latifolia (Roxb.)= Illipe latifolia(Roscb.) F . Mueller]Kaikki rehuaineet
6. Purghera — Jatropha curcas L. Kaikki rehuaineet
7. Kroton — Croton tiglium L. Kaikki rehuaineet
8. Intian sinappi — Brassica juncea (L.) Czern. et
Coss. ssp. integrifolia (West.) Thell.Kaikki rehuaineet
9. Sareptan sinappi — Brassica juncea (L.)
Czern, et Coss. ssp. junceaKaikki rehuaineet!
B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 14
Aineet, tuotteet Rehuaineet
(1) (2)
10. Kiinalainen sinappi — Brassica juncea (L.) Czern.
et Coss. ssp. juncea var. lutea BatalinKaikki rehuaineet
11. Musta sinappi — Brassica nigra (L.) Koch Kaikki rehuaineet
12. Etiopian sinappi — Brassica carinata A.
BraunKaikki rehuaineet!B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 15
LIITE III
A OSA
Kumotut direktiivit
(16 artiklassa tarkoitetut)
Neuvoston direktiivi 74/63/ETY ja sen muutosdirektiivit
Komission direktiivi 76/14/ETY
Komission direktiivi 76/934/ETY
Neuvoston direktiivi 80/502/ETYKomission direktiivi 83/381/ETY
Komission direktiivi 86/299/ETY
Neuvoston direktiivi 86/354/ETY ainoastaan 1 artiklaKomission direktiivi 87/238/ETYKomission direktiivi 91/126/ETY
Neuvoston direktiivi 91/132/ETY
Neuvoston direktiivi 92/63/ETYNeuvoston direktiivi 92/88/ETY
Neuvoston direktiivi 93/74/ETY "
C1ainoastaan direktiivin 74/63/ETY 11 artiklan 1 kohtaan
tehtyjen viittausten osalta 3
Komission direktiivi 94/16/EY "C1 3
Neuvoston direktiivi 95/69/EY ainoastaan 18 artikla
Komission direktiivi 96/6/EYNeuvoston direktiivi 96/25/EY ainoastaan 14 artiklan 2 kohtaKomission direktiivi 97/8/EY
Komission direktiivi 98/60/EY
B OSA
Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseksi
(16 artiklassa tarkoitetut)
DirektiiviMääräaika kansallisen lainsäädännön
osaksi saattamiseksi
Direktiivi 74/63/ETY (EYVL L 38, 11.2.1974, s. 31) 1 päivä tammikuuta 1976
Direktiivi 76/14/ETY (EYVL L 4, 9.1.1976, s. 24) 1 päivä huhtikuuta 1976Direktiivi 76/934/ETY (EYVL L 364, 31.12.1976, s. 20) 1 päivä maaliskuuta 1977
Direktiivi 80/502/ETY (EYVL L 124, 20.5.1980, s. 17) 1 päivä heinäkuuta 1981
Direktiivi 83/381/ETY (EYVL L 222, 13.8.1983, s. 31) 31 päivä joulukuuta 1983Direktiivi 86/299/ETY (EYVL L 189, 11.7.1986, s. 40) 31 päivä joulukuuta 1987
Direktiivi 86/354/ETY (EYVL L 212, 2.8.1986, s. 27) 3 päivä joulukuuta 1988
Direktiivi 87/238/ETY (EYVL L 110, 25.4.1987, s. 25) 3 päivä joulukuuta 1988Direktiivi 91/126/ETY (EYVL L 60, 7.3.1991, s. 16) 30 päivä marraskuuta 1991!
B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 16
DirektiiviMääräaika kansallisen lainsäädännön
osaksi saattamiseksi
Direktiivi 91/132/ETY (EYVL L 66, 13.3.1991, s. 16) 1 päivä elokuuta 1991
Direktiivi 92/63/ETY (EYVL L 221, 6.8.1992, s. 49) 31 päivä maaliskuuta 1993Direktiivi 92/88/ETY (EYVL L 321, 6.11.1992, s. 24) 31 päivä joulukuuta 1993
Direktiivi 93/74/ETY (EYVL L 237, 22.9.1993, s. 23) 30 päivä kesäkuuta 1995
Direktiivi 94/16/CE (EYVL L 104, 23.4.1994, s. 32) 1 päivä maaliskuuta 1995Direktiivi 95/69/CE (EYVL L 332, 30.12.1995, s. 15) 1 päivä huhtikuuta 1998Direktiivi 96/6/CE (EYVL L 49, 28.2.1996, s. 29) 31 päivä heinäkuuta 1996
Direktiivi 96/25/CE (EYVL L 125, 23.5.1996, s. 35) 30 päivä kesäkuuta 1998
Direktiivi 97/8/CE (EYVL L 48, 19.2.1987, s. 22) 30 päivä kesäkuuta 1998Direktiivi 98/60/CE (EYVL L 209, 25.7.1998, s. 50) 31 päivä heinäkuuta 1998!
B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 17
LIITE IV
V ASTAA VUUSTAULUKKO
Direktiivi 74/63/ETY Tämä direktiivi
1 artikla 1 artikla
2 artiklan a alakohta 2 artiklan a alakohta
2 artiklan b alakohta 2 artiklan b alakohta
2 artiklan d alakohta 2 artiklan c alakohta2 artiklan e alakohta 2 artiklan d alakohta
2 artiklan h alakohta 2 artiklan e alakohta
2 artiklan i alakohta —2 artiklan c alakohta 2 artiklan f alakohta
2 artiklan f alakohta 2 artiklan g alakohta
2 artiklan g alakohta 2 artiklan h alakohta2 a artikla 3 artikla
3 artikla 4 artikla
3 a artikla 5 artikla3 b artikla 6 artikla
3 c artikla 7 artikla
4 artikla 8 artikla5 artikla 9 artikla
6 artikla 10 artikla
6 a artikla —7 artikla 11 artikla8 artiklan 1 kohta 12 artiklan 1 kohta
8 artiklan 2 kohta 12 artiklan 2 kohta
8 artiklan 2 a kohta 12 artiklan 3 kohta8 artiklan 3 kohta 12 artiklan 4 kohta
9 artikla 13 artikla
10 artikla 14 artikla11 artikla 15 artikla
— 16 artikla
— 17 artikla— 18 artikla
Liite I Liite I
Liite II Liite II— Liite III
— Liite IV!
B1999L0029 — FI — 04.05.1999 — 000.001 — 18