ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.1

Valmistenumero on merkittävä valmistajan kilpeen sekä lisäksi alustaan, runkoon tai muuhun vastaavaan rakenteeseen. 3.1.1 Sen on oltava kolmiosainen: 3.1.1.1 Ensimmäisessä osassa on oltava valmistajalle annettu koodi, jonka perusteella valmistaja voidaan tunnistaa. Sen valtion toimivaltaisten viranomaisten, jossa valmistajalla on pääasiallinen toimipaikka on annettava kyseistä koodia varten kolme kirjain- tai numeromerkkiä, jotka on sovittu kansainvälisen standardointijärjestön (ISO) valtuuttaman laitoksen kanssa. Ensimmäinen merkki ilmoittaa maantieteellisen alueen, toinen alueeseen kuuluvan maan ja kolmas valmistajan. Jos valmistaja tuottaa alle 500 ajoneuvoa vuodessa, kolmannen merkin on aina oltava ”9”. Edellä tarkoitettujen viranomaisten on kyseisten valmistajien tunnistamiseksi annettava lisäksi kolmannen osan kolmas, neljäs ja viides merkki. 3.1.1.2 Toisessa osassa on oltava kuusi merkkiä (kirjaimia tai numeroita), joiden tarkoituksena on ilmoittaa ajoneuvon yleiset ominaisuudet. Jos valmistaja ei käytä yhtä tai useampaa näistä merkeistä, käyttämättömät merkkipaikat on täytettävä aakkos- tai numeromerkeillä valmistajan valinnan mukaan. 3.1.1.3 Kolmannessa osassa on oltava kahdeksan merkkiä, joista neljän viimeisen merkin on oltava numeromerkkejä, ja sen on yhdessä kahden ensimmäisen osan kanssa muodostettava kokonaisuus, jonka perusteella tietty ajoneuvo voidaan selvästi tunnistaa. Jokainen tyhjä merkkipaikka on täytettävä nollalla, jotta kahdeksan merkin vaatimus tulee täytetyksi. 3.1.2 Tunnusnumero on aina, kun se on mahdollista, oltava yksirivinen. Poikkeuksellisesti ja teknisten syiden niin vaatiessa tunnusnumero voi kuitenkin olla kaksirivinen. Mitään osaa ei tällöin kuitenkaan saa jakaa kahdelle riville. Jokaisen rivin alku ja loppu on merkittävä tunnuksella, joka ei ole arabialainen numero eikä roomalainen iso kirjain ja jota ei voi sekoittaa kumpaankaan. Tästä vaatimuksesta voidaan poiketa, jos kilpeen merkitty valmistajan tunnusnumero on yksirivinen. Tunnus voidaan sijoittaa lisäksi tunnusnumeron eri osien väliin, jos numero on yksirivinen (3.1.1 kohta). Merkkien välillä ei saa olla tyhjiä välejä.
1.3.2

Jäykkärunkoisissa traktoreissa köytetään kiinni kaikki suhteessa suojarakenteeseen jäykässä asennossa olevat akselit siltä sivulta, johon isku aiotaan kohdistaa. Kun kyseessä ovat kaksipyörävetoiset traktorit, tämä on tavallisesti taka-akseli; tämä järjestely esitetään liitteen IV kuvassa 7. Näiden kahden kiinnittimen on ylitettävä akseli suoraan sen alapuolella sijaitsevista kohdista, niin että toinen kulkee noin 1,5 m akselin edessä sijaitsevaan kiinnityskohtaan ja toinen noin 1,5 m akselin takana sijaitsevaan kohtaan. Kiinnitykset on kiristettävä niin, että kiinnityksen vieressä olevassa renkaassa on liitteessä II olevassa 3.1.5 kohdassa esitetty taipuma. Kiinnityksen jälkeen on sijoitettava puupalkki tueksi painoa vastapäätä sijaitsevaa pyörää vasten ja kiinnitettävä se lattiaan, niin että se pysyy tiiviisti pyörän vannetta vasten iskun aikana liitteen IV kuvassa 7 esitetyn mukaisesti. Palkin pituus valitaan niin, että kun se on asennossaan pyörää vasten, se on 30 ± 3°:n kulmassa vaakatasoon nähden. Sen pituuden on oltava 20—25 kertaa sen paksuus ja sen leveyden on oltava kahdesta kolmeen kertaa sen paksuus. Kumpaakin akselia on estettävä liikkumasta sivuttain pyörän ulkosivua vasten lattiaan kiinnitetyllä palkilla sen sivun vastapäiseltä sivulta, johon isku aiotaan kohdistaa.
1977X1231 — FI — 01.01.2003 — 003.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

▼B

▼

VARAINHOITOASETUS,

annettu 21 päivänä joulukuuta 1977,

Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettava

XXX

This act has been trimmed due to parser errors since it has been repealed.

XXX
1981D0400 — FI — 02.07.1991 — 005.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 15 päivänä toukokuuta 1981,
jäsenvaltioiden aseman vahvistamisesta klassisen sikaruton hävittämisen yhteydessä
(81/400/ETY)
(EYVL L 152, 11.6.1981, s. 37)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission päätös 86/291/ETY, tehty 2 päivänä kesäkuuta 1986 L 182 29 5.7.1986
►M2Komission päätös 89/420/ETY, tehty 3 päivänä heinäkuuta 1989 L 192 39 7.7.1989
►M3Komission päätös 89/473/ETY, tehty 19 päivänä heinäkuuta 1989 L 233 34 10.8.1989
►M4Komission päätös 90/251/ETY, tehty 22 päivänä toukokuuta 1990 L 143 10 6.6.1990
►M5Komission päätös 91/378/ETY, tehty 1 päivänä heinäkuuta 1991 L 203 113 26.7.1991
▼B
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 15 päivänä toukokuuta 1981,
jäsenvaltioiden aseman vahvistamisesta klassisen sikaruton hävittä-
misen yhteydessä
(81/400/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yhteisön alueen klassisesta sikarutosta vapaaksi teke-
mistä ja vapaana säilyttämistä koskevista edellytyksistä 11 päivänä
marraskuuta 1980 annetun neuvoston direktiivin 80/1095/ETY(
1)j a
erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo, ettäklassista sikaruttoa ei ole havaittu yli vuoteen Tanskassa, Irlannissa,
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Luxemburgissa; klassista sikaruttoavastaan rokottaminen on ollut kiellettyä näissä jäsenvaltioissa ylivuoden ajan, eikä tiloilla saa pitää klassista sikaruttoa vastaan rokotet-tuja eläimiä,
Belgia, Ranska, Kreikka, Italia, Alankomaat ja Saksan liittotasavalta
eivät täytä joitakin tai kaikkia vahvistettuja edellytyksiä, ja
tässä päätöksessä määrätyt toimenpiteet ovat pysyvän eläinlääkintäko-
mitean lausunnon mukaiset,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Tanska, ►M4Kreikka, ◄ Irlanti, ►M3Alankomaat, ◄
►M5Portugali, ◄► M2Espanja, ◄Yhdistynyt kuningaskunta ja
Luxemburg vahvistetaan direktiivin 80/1095/ETY 2 artiklan 2 alakoh-dassa tarkoitetulla tavalla virallisesti klassisesta sikarutosta vapaiksi.
Saksan liittotasavallan, Belgian, ►
M2 ◄Ranskan ja
►M4 ◄ Italian ►M3 ◄
►M5 ◄on esitettävä suunnitelmat klassisen sikaruton
hävittämiseksi edellä mainitun direktiivin 3 ja 4 artiklan mukaisesti.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1981D0400 — FI — 02.07.1991 — 005.001 — 2
(1) EYVL N:o L 325, 1.12.1980, s. 1▼M1
▼B
1982R1985 — FI — 01.03.1986 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 1985/82,
annettu 19 päivänä heinäkuuta 1982,
tietyistä etuuskohteluun oikeutetuista kolmansista maista peräisin olevien lampaan- ja vuohenliha-
alan tuotteiden tuontia koskevista siirtymätoimenpiteistä
(EYVL L 215, 23.7.1982, s. 9)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston asetus (ETY) N:o 3789/85, annettu 20 päivänä joulukuuta
1985 L 367 4 31.12.1985
1982R1985 — FI — 01.03.1986 — 001.001 — 2
▼B
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 1985/82,
annettu 19 päivänä heinäkuuta 1982,
tietyistä etuuskohteluun oikeutetuista kolmansista maista peräisin
olevien lampaan- ja vuohenliha-alan tuotteiden tuontia koskevista
siirtymätoimenpiteistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen jaerityisesti sen 43 ja 113 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon (
1),
sekäkatsoo, ettälampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä
kesäkuuta 1980 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1837/80 (
2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o
1195/82 (3), säädetään tiettyjen lampaan- ja vuohenlihatuotteiden tuonti-
maksujärjestelmästä; ennen tämän järjestelmän voimaantuloa tuotaessanäitä tuotteita yhteisöön oli maksettava tulli; tietyt kolmannet maatsaivat kuitenkin yhteisön kanssa tekemiensäsopimusten nojalla tä ydel-lisen tai osittaisen vapautuksen tästä tullista, ja
uuden järjestelmän yhteydessä olisi säilytettävä kyseisistä maista
peräisin olevien tuotteiden osalta niihin aikaisemmin sovellettuakohtelua vastaava kohtelu, kunnes sopimuksia on tältä osin muutettu,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Asetuksen (ETY) N:o 1837/80 10 artiklan 2 kohdassa säädettyjä
tuontimaksuja ei peritäseuraavilta tuotteilta:
— yhteisen tullitariffin alanimikkeen 02.01 A IV Algeriasta, Maro-
kosta, Tunisiasta ja Turkista peräisin oleva tuore, jäähdytetty taijäädytetty lampaanliha, muu kuin kotieläimenä pidetyn lampaan lihatai vuohenliha,
— yhteisen tullitariffin alanimikkeen 02.06 C II a Turkista peräisin
oleva suolattu lampaanliha, muu kuin kotieläimenä pidetyn lampaanliha tai vuohenliha.
▼
M1
▼B
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivään tammikuuta 1982.
Tä mäasetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitäsovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.
(1) Lausunto on annettu 9 päivänä heinäkuuta 1982.
(2) EYVL N:o L 183, 16.7.1980, s. 1
(3) EYVL N:o L 140, 20.5.1982, s. 22
A.

Tiedot, jotka on annettava 3 ja 4 artiklan mukaisessa ilmoituksessa liitteessä I olevassa A ja B kohdassa lueteltujen tautien primääristen ja sekundääristen taudinpurkausten osalta: 1. Lähetyspäivä 2. Lähetysaika 3. Alkuperämaa 4. Taudin nimi ja viruksen tyyppi, tapauksen mukaan 5. Taudinpurkauksen sarjanumero 6. Taudinpurkauksen tyyppi 7. Tähän taudinpurkaukseen liittyvän taudinpurkauksen viitenumero 8. Tilan maantieteellinen sijainti ja alue 9. Muut rajoitusten alaiset alueet 10. Päivä, jona taudin esiintyminen vahvistettiin 11. Päivä, jona taudin esiintymistä epäiltiin 12. Päivä, jona ensimmäisen tartunnan arvioidaan tapahtuneen 13. Taudin alkuperä 14. Toteutetut torjuntatoimenpiteet 15. Taudille alttiiden eläinten lukumäärä tilalla: a) naudat, b) siat, c) lampaat, d) vuohet, e) siipikarja, f) hevoseläimet, g) vesiviljelyeläinten tautien tapauksessa on ilmoitettava taudille alttiiden eläinten paino tai lukumäärä × 1 000, h) luonnonvaraiset lajit, i) mehiläisten tautien tapauksessa on ilmoitettava taudille alttiiden pesien määrä 16. Kliinisen tartunnan saaneiden eläinten lukumäärä tilalla: a) naudat, b) siat, c) lampaat, d) vuohet, e) siipikarja, f) hevoseläimet, g) vesiviljelyeläinten tautien tapauksessa on ilmoitettava kliinisen tartunnan saaneiden eläinten paino tai lukumäärä × 1 000, h) luonnonvaraiset lajit, i) mehiläisten tautien tapauksessa on ilmoitettava kliinisen tartunnan saaneiden pesien määrä 17. Kuolleiden eläinten lukumäärä tilalla: a) naudat, b) siat, c) lampaat, d) vuohet, e) siipikarja, f) hevoseläimet, g) vesiviljelyeläinten tautien tapauksessa on ilmoitettava kuolleiden eläinten paino tai lukumäärä × 1 000, h) luonnonvaraiset lajit 18. Teurastettujen eläinten lukumäärä: a) naudat, b) siat, c) lampaat, d) vuohet, e) siipikarja, f) hevoseläimet, g) vesiviljelyeläinten tautien tapauksessa on ilmoitettava tarpeen mukaan (ainoastaan äyriäisten ja kalojen osalta) teurastettujen eläinten paino tai lukumäärä × 1 000, h) luonnonvaraiset lajit 19. Hävitettyjen ruhojen lukumäärä: a) naudat, b) siat, c) lampaat, d) vuohet, e) siipikarja, f) hevoseläimet, g) vesiviljelyeläinten tautien tapauksessa on ilmoitettava tarpeen mukaan poistettujen ja hävitettyjen eläinten paino tai lukumäärä × 1 000, h) luonnonvaraiset lajit, i) mehiläisten tautien tapauksessa on ilmoitettava hävitettyjen pesien määrä 20. Eläinten lopettamisen (arvioitu) päättymispäivä (tarpeen mukaan) 21. Eläinten hävittämisen (arvioitu) päättymispäivä (tarpeen mukaan).
1982R1859 — FI — 30.07.2005 — 014.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 1859/82,

Muutettu:

No

▼B

KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 1859/82,

annettu 12 päivänä heinäkuuta 1982,

kirjanpitotilojen valinnasta maatilojen tulojen selvittämistä varten

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon verkoston luomisesta Euroopan talousyhteisön maatilojen tuloja ja taloutta koskevien kirjanpitotietojen keruuta varten 15 päivänä kesäkuuta 1965 annetun neuvoston asetuksen N:o 79/65/ETY ( 1 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2143/81 ( 2 ), ja erityisesti sen 4 artiklan 4 kohdan, 5 artiklan 5 kohdan ja 6 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo, että

maatilat on valittava kussakin piirissä yhdenmukaisella tavalla ja sen vuoksi on annettava yksityiskohtaiset säännöt asetuksen N:o 79/65/ETY maatilojen valintaa koskevien säännösten soveltamisesta,

viimeisten asetukseen 79/65/ETY tehtyjen muutosten vuoksi ja vuodesta 1965 alkaen saadun kokemuksen perusteella kirjanpitotilojen valintaan liittyvät soveltamista koskevat säännökset olisi laadittava kokonaan uudelleen ja tämän vuoksi asetus 91/66/ETY ( 3 ) olisi kumottava ja korvattava uudella asetuksella,

kirjanpitotilat, jotka kuuluvat maatalouden kirjanpidon tietoverkkoon, kuuluvat maatilojen rakennetta koskevien yhteisön tai kansallisten tutkimusten ja maatalouslaskennan tarkastelualueeseen,

tilikautta 1982 ja sitä seuraavia tilikausia koskevien valintasuunnitelmien laatimista varten käytettävissä olevien tietojen ja jäsenvaltioiden maatalouden tilanteen eroavuuksien perusteella on tarpeen, että näiden tilikausien osalta sovelletaan jäsenvaltion ja jopa piirin mukaan toisistaan poikkeavia taloudellisen koon kynnyksiä,

saatu kokemus on osoittanut, että tietoverkon käyttäminen helpottuu, jos piiriä kohden valittujen kirjanpitotilojen määrä voi vaihdella tietyissä rajoissa, kunhan jäsenvaltion vahvistama tilojen kokonaismäärä ei ylity,

valintasuunnitelmassa on oltava tietyt vähimmäistiedot, jotka ovat tarpeen arvioitaessa, vastaako valintasuunnitelma maatalouden kirjanpidon tietoverkon tavoitteita,

valintasuunnitelma on laadittava ennen sitä vastaavan tilikauden alkamista ja siten, että se voidaan hyväksyä ennen sen käyttöä kirjanpitotilojen valintaan,

kirjanpitotilojen valintasuunnitelman täytäntöönpanoa koskevassa kertomuksessa on tarkasteltava kyseisen suunnitelman täytäntöönpanon eri näkökohtia, jotta voitaisiin selvittää myöhempiä tilikausia koskevien mahdollisten mukautusten tarpeellisuus, ja siinä on kiinnitettävä huomiota myös siihen, miten tiettyjä suunnitelmaan sisältyviä tietoja käytetään kirjanpitotietojen painottamiseen, ja

tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden kirjanpidon tietoverkkoa käsittelevän yhteisön komitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
Seats intended for tractors with a minimum rear wheel track of not more than 1 150 mm may have the following minimum dimensions with respect to the depth and width of the seat surface:

— depth of seat surface: 300 mm;

— width of seat surface: 400 mm.

This provision is applicable only if the values specified for the depth and the width of the seat surface (i.e. 400 ± 50 mm and at least 450 mm respectively) cannot be adhered to on grounds relating to the construction of the tractor.”
(1) Standardin ISO 500-1:2004 6.2 kohdan viimeistä virkettä ei sovelleta. (2) Tämän direktiivin osalta standardia sovelletaan myös traktoreihin, joiden voimanottoakseleiden teho on suurempi kuin 20 kW mitattuna standardin ISO 789-1:1990 mukaisesti. (3) Tyypin 3 voimanottoakseleiden osalta ja kun on mahdollista pienentää suojuksen aukon mittoja sen mukauttamiseksi käytettäviin kytkentälaitteisiin käyttöoppaassa on mainittava seuraavat asiat: — varoitus suojuksen mittojen pienentämisestä aiheutuvista seurauksista ja vaaroista, — voimanottoakseleiden kytkemistä ja vapauttamista koskevat ohjeet ja erityiset varoitukset, — takaosassa sijaitsevaan voimanottoakseliin kytkettyjä työvälineitä ja koneita koskevat ohjeet ja erityiset varoitukset. X Standardia sovelletaan. -- Standardia ei sovelleta. X1) Standardia sovelletaan traktoreihin, joiden raideleveys on suurempi kuin 1 150 mm. X2) Standardia sovelletaan traktoreihin, joiden raideleveys on enintään 1 150 mm.
Percentage of the Community share after deduction of the standard amount allocated to other Member States

SECOND INSTALMENT

Percentage of the Community share after deduction of the first instalment and the amount allocated to other Member States
1 a) Tilan johtajat Tähän luokkaan kuuluvat: — itsenäisten tilojen johtajat, mukaan lukien puolisot ja muut haltijan perheenjäsenet, jotka toimivat tilan johtajina,; eli siinä tapauksessa, että vastaus kysymykseen B/2 a) tai B/2 b) on ”kyllä”. — tilayhtymien osakkaat, joka on ilmoitettu tilan johtajiksi. — tilan johtajat, kun tilan haltija on oikeushenkilö. (Tilan johtajista, jotka ovat myös itsenäisen tilan yksittäisiä haltijoita tai osakkaita, jotka on ilmoitettu tilayhtymän haltijoiksi, ilmoitetaan tiedot vain kerran, kohdassa ”tilan haltija”, ryhmä L/1).
3.1.6

Omalla käyttövoimallaan liikkuvien työvälineiden, joiden siirtämisestä voi aiheutua vaaraa työntekijöille, on täytettävä seuraavat edellytykset: a) niissä on oltava laitteet, joiden avulla luvaton liikkeellelähtö voidaan estää, b) niissä on oltava asianmukaiset laitteet, jotka heikentävät mahdollisen törmäyksen seurauksia useiden raiteilla liikkuvien työvälineiden liikkuessa yhtä aikaa, c) niissä on oltava jarrutus- ja pysäytyslaite; turvallisuuden vaatiessa on helposti luoksepäästävällä tai automaattisesti toimivalla varalaitteella voitava tehdä jarrutus tai pysäytys varsinaisen laitteen joutuessa epäkuntoon, d) jos kuljettajan välitön näkökenttä ei riitä varmistamaan turvallisuutta, työvälineet on varustettava näkyvyyttä riittävästi parantavilla lisälaitteilla, e) jos työkoneet on tarkoitettu käytettäviksi yöllä tai pimeissä tiloissa, niissä on oltava työn tekemiseen sopiva valaistus, jotta työntekijöiden riittävä turvallisuus taataan, f) jos työvälineisiin liittyy tulipalovaara — joko niistä itsestään tai niiden hinattavista osista ja/tai kuormasta johtuen — joka on omiaan saattamaan työntekijät vaaraan, työvälineet on varustettava asianmukaisilla palontorjuntavälineillä, ellei käyttöpaikalla ole palontorjuntavälineitä riittävän lähellä, g) jos välineet ovat kauko-ohjattuja, niiden on pysähdyttävä automaattisesti poistuessaan valvonta-alueelta, h) jos välineet ovat kauko-ohjattuja ja jos ne tavanomaisissa käyttöolosuhteissa voivat töytäistä tai puristaa työntekijöitä, välineet on varustettava näiltä vaaroilta suojaavin laittein, ellei paikalla ole muita asianmukaisia laitteita tämän töytäisyvaaran hallitsemiseksi.
1990D0014 — FI — 29.06.1994 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 20 päivänä joulukuuta 1989,
luettelosta kolmansista maista, joista jäsenvaltiot sallivat naudansukuisten kotieläinten pakastetun
siemennesteen tuonnin
(90/14/ETY)
(EYVL L 8, 11.1.1990, s. 71)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission päätös 91/276/ETY, tehty 22 päivänä toukokuuta 1991 L 135 58 30.5.1991
►M2Commission Decision 94/453/EC of 29 June 1994(*) L 187 11 22.7.1994
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 20 päivänä joulukuuta 1989,
luettelosta kolmansista maista, joista jäsenvaltiot sallivat naudansu-
kuisten kotieläinten pakastetun siemennesteen tuonnin
(90/14/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön
sisäisessä naudansukuisten kotieläinten pakastetun siemennesteen
kaupassa ja tuonnissa 14 päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston
direktiivin 88/407/ETY(
1) ja erityisesti sen 8 artiklan,
sekä katsoo, ettäluetteloitaessa niitä kolmansia maita, joista jäsenvaltiot voivat sallia
siemennesteen tuonnin, olisi otettava huomioon ensinnäkin niidenkolmansien maiden luettelo, joista jäsenvaltiot sallivat nautakarjantuonnin, toiseksi ne kolmannet maat, jotka ovat perinteisesti tuoneetsiemennestettä yhteisön alueelle, ja lopuksi näiden maiden terveysti-
lanne,
sen lisäksi, että noudatetaan tässä päätöksessä annetusta luettelosta
johtuvia siemennesteen tuonnin rajoituksia, sovelletaan edelleenterveys- ja eläinlääkärintarkastusta koskevia kansallisia säännöksiä jamääräyksiä siltä osin kuin tuontiin ei muutoin sovelleta yhteisönterveydellisiä suojatoimenpiteitä,
myöhemmin on vielä vahvistettava muita siemennesteen tuontia
koskevia yhteisön toimenpiteitä; komissio jatkaa määrätietoista työtä
näiden toimenpiteitten valmistelemiseksi; sillä välin on ensi vaiheenakauppasuhteiden katkeamisen välttämiseksi tarpeen laatia luettelokolmansista maista, joista jäsenvaltiot hyväksyvät siemennesteentuonnin, ja
tässä päätöksessä määrätyt toimenpiteet ovat pysyvän eläinlääkintäko-
mitean lausunnon mukaiset,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Jäsenvaltiot voivat sallia pakastetun siemennesteen tuonnin ainoastaan
niistä kolmansista maista, jotka mainitaan tämän päätöksen liitteenä
olevassa luettelossa.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1990D0014 — FI — 29.06.1994 — 002.001 — 2
(1) EYVL N:o L 194, 22.7.1988, s. 10
▼M1
LIITE
Luettelo kolmansista maista, joista jäsenvaltiot sallivat naudansukuisten
kotieläinten pakastetun siemennesteen tuonnin
Australia
Kanada
Tšekkoslovakia
UnkariIsrael
Uusi-Seelanti
PuolaRomania
SveitsiAmerikan yhdysvallat
Jugoslavia1990D0014 — FI — 29.06.1994 — 002.001 — 3
▼M2
▼M1
▼M2
▼M1
▼M2
▼M1
▼M2
▼M1
1990R2921 — FI — 15.05.2005 — 023.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

Oikaisu

▼B

KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 2921/90,

annettu 10 päivänä lokakuuta 1990,

kaseiinin ja kaseinaattien valmistukseen käytettävän rasvattoman maidon tuen myöntämisestä

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 804/68 ( 1 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3879/89 ( 2 ), ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan ja sen 28 artiklan,

sekä katsoo, että

neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 987/68 ( 3 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1435/90 ( 4 ), vahvistetaan kaseiiniksi ja kaseinaateiksi jalostetulle rasvattomalle maidolle myönnettävää tukea koskevat yleiset säännöt; näiden säännösten soveltamisen yksityiskohtaiset säännöt säädetään komission asetuksessa (ETY) N:o 756/70 ( 5 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2832/90 ( 6 ),

asetuksessa (ETY) N:o 756/70 säädetään useita säännöksiä asetuksen (ETY) N:o 987/68 2 artiklan 4 kohdan mukaisten kaseiinin ja kaseinaattien lopullisten käyttötarkoitusten valvonnasta; viimeksi mainittua säännöstä ei enää sovelleta 15 päivästä lokakuuta 1990 neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2204/90 ( 7 )6 artiklan nojalla; tämän vuoksi on syytä kumota tästä päivämäärästä kyseiset asetuksen (ETY) N:o 756/70 säännökset,

saatu kokemus huomioon ottaen on syytä täsmentää valvontaa koskevia säännöksiä, erityisesti paikan päällä tehtävien tarkastusten määrän ja laadun osalta sekä tuen myöntämiseen liittyvien edellytysten noudattamatta jättämisestä aiheutuvien rangaistusten osalta; ottaen huomioon edellä mainitut tukijärjestelmään tehtävät muutokset olisi syytä selvyyden vuoksi koota sen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt uudessa säännöksessä ja kumota asetus (ETY) N:o 756/70, ja

maidon ja maitotuotteiden hallintokomitea ei ole antanut lausuntoaan puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: