02015R1222 — FI — 15.03.2021 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B KOMISSION ASETUS (EU) 2015/1222, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2015, kapasiteetin jakamista ja ylikuormituksen hallintaa koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 197 25.7.2015, s. 24)

Muutettu:









▼B

KOMISSION ASETUS (EU) 2015/1222,

annettu 24 päivänä heinäkuuta 2015,

kapasiteetin jakamista ja ylikuormituksen hallintaa koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan alueiden välisen kapasiteetin jakamista ja ylikuormituksen hallintaa vuorokausimarkkinoilla ja päivänsisäisillä markkinoilla koskevat yksityiskohtaiset suuntaviivat, mukaan luettuina vaatimukset, joita sovelletaan yhteisten menetelmien vahvistamiseen niiden kapasiteettimäärien määrittämiseksi, jotka ovat samaan aikaan saatavilla tarjousalueiden välillä, kriteerien määrittely tehokkuuden arviointia varten sekä arviointiprosessi tarjousalueiden määrittelyä varten.

2. Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin unionissa sijaitseviin siirtoverkkoihin ja yhdysjohtoihin lukuun ottamatta saarilla sijaitsevia siirtoverkkoja, joita ei ole liitetty muihin siirtoverkkoihin yhdysjohdoilla.

3. Jäsenvaltioissa, joissa on useampi kuin yksi siirtoverkonhaltija, tätä asetusta sovelletaan kaikkiin kyseisessä jäsenvaltiossa toimiviin siirtoverkonhaltijoihin. Jos siirtoverkonhaltijalla ei ole yhden tai useamman tästä asetuksesta johtuvan velvoitteen kannalta merkityksellistä tehtävää, jäsenvaltiot voivat säätää, että vastuu näiden velvoitteiden noudattamisesta annetaan yhdelle tai useammalle eri siirtoverkonhaltijalle.

4. Unionin yhteenkytketyt vuorokausimarkkinat ja päivänsisäiset markkinat voidaan avata Sveitsissä toimiville markkinatoimijoille ja siirtoverkonhaltijoille edellyttäen, että kyseisen maan kansallisessa lainsäädännössä pannaan täytäntöön sähkömarkkinoita koskevan unionin lainsäädännön keskeiset säännökset ja että unionin ja Sveitsin välisestä sähköyhteistyöstä on tehty hallitustenvälinen sopimus.

5. Komissio päättää Sveitsin osallistumisesta yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin ja päivänsisäisiin markkinoihin viraston antaman lausunnon perusteella sillä edellytyksellä, että edellä 4 kohdassa säädetyt ehdot on täytetty. Yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin liittyvien Sveitsin nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden ja siirtoverkonhaltijoiden oikeuksien ja velvollisuuksien on oltava yhdenmukaisia unionissa toimivien nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden ja siirtoverkonhaltijoiden oikeuksien ja velvollisuuksien kanssa, jotta yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden järjestelmät voidaan toteuttaa sujuvasti unionin tasolla ja luodaan tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille sidosryhmille.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 714/2009 2 artiklassa, komission asetuksen (EU) N:o 543/2013 ( 1 ) 2 artiklassa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY ( 2 ) 2 artiklassa säädettyjä määritelmiä.

Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan

1. ’yksittäisellä verkkomallilla’ vastuullisen siirtoverkonhaltijan laatimaa tietokokonaisuutta, jossa kuvataan sähköverkon ominaispiirteet (tuotanto, kulutus ja verkkotopologia) sekä säännöt, joiden mukaisesti näitä ominaispiirteitä voidaan muuttaa kapasiteettia laskettaessa; se yhdistetään muihin yksittäisiin verkkomalleihin yhteisen verkkomallin luomiseksi;

2. ’yhteisellä verkkomallilla’ unionin laajuista tietokokonaisuutta, josta on sovittu eri siirtoverkonhaltijoiden kesken ja jossa kuvataan sähköverkon keskeiset ominaispiirteet (tuotanto, kulutus ja verkkotopologia) sekä säännöt, joiden mukaisesti näitä ominaispiirteitä voidaan muuttaa kapasiteetin laskentaprosessin aikana;

3. ’kapasiteetin laskenta-alueella’ maantieteellistä aluetta, jolla koordinoitua kapasiteetin laskentaa sovelletaan;

4. ’skenaariolla’ sähköverkon ennustettua tilaa tietyllä aikavälillä;

5. ’nettotilanteella’ sähkön tuonnin ja viennin nettosummaa tarjousalueella kussakin markkina-aikayksikössä;

6. ’kapasiteetin jakamisrajoituksilla’ rajoituksia, joita on noudatettava kapasiteetin jakamisen aikana siirtoverkon pitämiseksi käyttövarmuusrajojen sisällä ja joita ei ole muutettu alueiden väliseksi kapasiteetiksi tai joita tarvitaan parantamaan kapasiteetin jakamisen tehokkuutta;

7. ’käyttövarmuusrajoilla’ hyväksyttävissä olevia käyttörajoja, joilla varmistetaan verkon turvallinen toiminta, kuten termiset rajat, jänniterajat, oikosulkukestoisuus, sekä taajuusstabiilisuuden ja dynaamisen stabiilisuuden rajat;

8. ’koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvalla lähestymistavalla’ kapasiteetin laskentamenetelmää, joka perustuu periaatteelle, jonka mukaan vierekkäisten tarjousalueiden välinen suurin mahdollinen sähkökaupan määrä arvioidaan ja määritellään etukäteen;

9. ’siirtoperusteisella lähestymistavalla’ kapasiteetin laskentamenetelmää, jossa tehonjakautumiskertoimet ja kriittisissä verkkoelementeissä käytössä olevat marginaalit rajoittavat tarjousalueiden välisiä sähkökauppoja;

10. ’vikatapahtumalla’ tunnistettua ja mahdollista tai jo tapahtunutta vikaa jossain elementissä, mukaan luettuina siirtoverkkoelementtien lisäksi myös verkon merkittävät käyttäjät ja jakeluverkkoelementit, jos ne ovat siirtoverkon käyttövarmuuden kannalta merkityksellisiä;

11. ’koordinoidun kapasiteetin laskijalla’ yhtä tai useampaa yksikköä, jonka tehtävänä on laskea siirtokapasiteetti kapasiteetin laskenta-alueella tai sitä laajemmalla alueella;

12. ’tuotannon muutoskertoimella’ menetelmää, jolla tietyn tarjousalueen nettotilanteen muutos muunnetaan arvioiduiksi verkkoonsyötön vähennyksiksi tai lisäyksiksi yhteisessä verkkomallissa;

13. ’korjaavalla toimenpiteellä’ mitä tahansa toimenpidettä, jota yksi tai useampi siirtoverkonhaltija käyttää, manuaalisesti tai automaattisesti, käyttövarmuuden ylläpitämiseksi;

14. ’luotettavuusmarginaalilla’ alueiden välisen kapasiteetin vähentämistä kapasiteetin laskentaan liittyvien epävarmuustekijöiden kattamiseksi;

15. ’markkina-ajalla’ Keski-Euroopan kesäaikaa tai Keski-Euroopan aikaa riippuen siitä, kumpi on voimassa;

16. ’pullonkaulatuloilla’ kapasiteetin jakamisesta saatuja tuloja;

17. ’markkinarajoituksella’ tilannetta, jossa alueiden välinen kapasiteetti tai kapasiteetin jakamisrajoitukset rajoittavat yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden tai päivänsisäisten markkinoiden kansantaloudellista ylijäämää;

18. ’fyysisellä siirtorajoituksella’ verkon tilannetta, jossa ennustetut tai toteutuneet sähkönsiirrot rikkovat verkkoelementtien termisiä rajoja ja sähkönsiirtojärjestelmän jännitestabiilisuus- tai kulmastabiilisuusrajoja;

19. ’rakenteellisella siirtorajoituksella’ siirtoverkossa esiintyvää siirtorajoitusta, joka voidaan määritellä yksiselitteisesti, on ennakoitavissa, koskee samaa maantieteellistä aluetta ja toistuu usein sähköverkon tavanomaisissa olosuhteissa;

20. ’täsmäytyksellä’ kauppatapahtumaa, jossa myyntitoimeksiannot liitetään asianmukaisiin ostotoimeksiantoihin sen varmistamiseksi, että yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden tai päivänsisäisten markkinoiden taloudellinen ylijäämä on mahdollisimman suuri;

21. ’toimeksiannolla’ markkinaosapuolen ilmaisemaa aikomusta ostaa tai myydä sähköä tai kapasiteettia määrättyjen ehtojen toteutuessa;

22. ’täsmäytetyillä toimeksiannoilla’ kaikkia hintakytkentäalgoritmilla tai jatkuvan kaupankäynnin täsmäytysalgoritmilla täsmäytettyjä osto- ja myyntitoimeksiantoja;

23. ’nimitetyllä sähkömarkkinaoperaattorilla’ tahoa, jonka toimivaltainen viranomainen on nimennyt toteuttamaan yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin tai päivänsisäisiin markkinoihin liittyviä tehtäviä;

24. ’yhteisellä tilauskirjalla’ yhteenkytkettyjen jatkuvien päivänsisäisten markkinoiden moduulia, joka kokoaa kaikkien osallistuvien nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden kaikki täsmäytettävät toimeksiannot yhteenkytketyillä päivänsisäisillä markkinoilla ja toteuttaa näiden toimeksiantojen jatkuvan täsmäytyksen;

25. ’kaupalla’ yhtä tai useampaa täsmäytettyä toimeksiantoa;

26. ’yhteenkytketyillä vuorokausimarkkinoilla’ huutokauppaprosessia, jossa kootut toimeksiannot täsmäytetään ja alueiden välinen kapasiteetti jaetaan samanaikaisesti eri tarjousalueille vuorokausimarkkinoilla;

27. ’yhteenkytketyillä päivänsisäisillä markkinoilla’jatkuvaa prosessia, jossa kootut toimeksiannot täsmäytetään ja alueiden välinen kapasiteetti jaetaan samanaikaisesti eri tarjousalueille päivänsisäisillä markkinoilla;

28. ’hintakytkentäalgoritmilla’ algoritmia, jota käytetään yhteenkytketyillä vuorokausimarkkinoilla toimeksiantojen täsmäytykseen ja alueiden välisen kapasiteetin jakamiseen samanaikaisesti;

29. ’jatkuvan kaupankäynnin täsmäytysalgoritmilla’ algoritmia, jota käytetään yhteenkytketyillä päivänsisäisillä markkinoilla jatkuvaan toimeksiantojen täsmäytykseen ja alueiden välisen kapasiteetin jakamiseen;

30. ’markkinoiden yhteenliittäjällä’ tahoa, joka täsmäyttää eri tarjousalueiden vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden toimeksiannot ja samanaikaisesti jakaa alueiden välistä siirtokapasiteettia;

31. ’selvityshinnalla’ hintaa, joka on määritelty täsmäyttämällä korkein hyväksytty myyntitoimeksianto ja alhaisin hyväksytty ostotoimeksianto sähkömarkkinoilla;

32. ’suunnitellulla siirrolla’ maantieteellisten alueiden välillä määrättyyn suuntaan suunniteltua sähkön siirtoa kussakin markkina-aikayksikössä;

33. ’suunniteltujen siirtojen laskijalla’ yhtä tai useampaa tahoa, joka laskee suunnitellut siirrot;

34. ’vuorokausimarkkinoiden aikavälillä’ vuorokausimarkkinoiden sulkeutumisajankohtaan ulottuvaa sähkömarkkinoiden aikaväliä, jossa tuotteet myydään kunkin markkina-aikayksikön osalta niiden toimittamispäivää edeltävänä päivänä;

35. ’vuorokausimarkkinoiden sitovan kapasiteetin ilmoittamisen takarajalla’ ajankohtaa, jonka jälkeen alueiden välistä kapasiteettia ei enää muuteta;

36. ’vuorokausimarkkinoiden sulkeutumisajankohdalla’ ajankohtaa, johon saakka toimeksiantoja hyväksytään vuorokausimarkkinoilla;

37. ’päivänsisäisten markkinoiden aikavälillä’ päivänsisäisen alueiden välisen kapasiteetin jakamisen alkamisajankohdan ja päivänsisäisen alueiden välisen kapasiteetin jakamisen sulkeutumisajankohdan välistä sähkömarkkinoiden aikaväliä, jossa tuotteet myydään kunkin markkina-aikayksikön osalta ennen myytyjen tuotteiden toimittamista;

38. ’päivänsisäisen alueiden välisen kapasiteetin jakamisen alkamisajankohdalla’ ajankohtaa, jolloin alueiden välinen kapasiteetti tarjousalueiden välillä vapautetaan jaettavaksi tietyn markkina-aikayksikön ja tietyn tarjousalueiden välisen rajan osalta;

39. ’päivänsisäisen alueiden välisen kapasiteetin jakamisen sulkeutumisajankohdalla’ ajankohtaa, jonka jälkeen alueiden välinen kapasiteetin jakaminen ei ole enää sallittua tietyn markkina-aikayksikön osalta;

40. ’kapasiteetin hallintamoduulilla’ järjestelmää, joka sisältää ajantasaiset tiedot käytettävissä olevasta alueiden välisestä kapasiteetista päivänsisäisen alueiden välisen kapasiteetin jakamista varten;

41. ’standardoimattomalla päivänsisäisellä tuotteella’ yhteenkytkettyjen jatkuvien päivänsisäisten markkinoiden tuotetta, jota ei toimiteta muuttumattomana tai jota toimitetaan enemmän kuin yhden markkina-aikayksikön ajan ja jolla on erityispiirteitä, jotka on suunniteltu ottamaan huomioon verkon käyttötapoja tai markkinoiden tarpeita, esimerkiksi useita markkina-aikayksikköjä kattavat toimeksiannot sekä tuotteet, joissa otetaan huomioon tuotantoyksikön käynnistyskustannukset;

42. ’sähkökauppojen vastapuolella’ yhtä tai useampaa tahoa, jolla on sopimukset markkinaosapuolten kanssa selvittää täsmäytysprosessissa määritetyt sähkökaupat ja joka organisoi kapasiteetin jakamisesta aiheutuvien nettotilanteiden siirron muiden sähkökauppojen vastapuolten tai välittäjien kanssa;

43. ’välittäjällä’ yhtä tai useampaa tahoa, joka siirtää nettotilanteita sähkökaupan vastapuolten välillä;

44. ’sitovuudella’ taetta siitä, että tarjousalueiden väliset kapasiteettioikeudet säilyvät muuttumattomina ja että jos ne kuitenkin muuttuvat, siitä maksetaan korvaus;

45. ’ylivoimaisella esteellä’ kaikkia ennakoimattomia tai epätavallisia tapahtumia tai tilanteita, joiden ei voida kohtuudella katsoa olevan siirtoverkonhaltijan hallinnassa ja jotka eivät ole siirtoverkonhaltijan aiheuttamia, joita ei voida välttää tai estää kohtuullisella ennakoinnilla ja huolellisuudella, joita ei voida ratkaista toimenpiteillä, jotka ovat tekniseltä tai taloudelliselta kannalta kohtuudella siirtoverkonhaltijan toteutettavissa, jotka ovat tosiasiallisesti tapahtuneet ja voidaan objektiivisesti todentaa ja joiden vuoksi siirtoverkonhaltija ei voi hetkellisesti tai pysyvästi täyttää tästä asetuksesta johtuvia velvoitteitaan;

46. ’yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden tai päivänsisäisten markkinoiden kansantaloudellisella ylijäämällä’ i) yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden tai päivänsisäisten markkinoiden toimittajaylijäämän, ii) yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden tai päivänsisäisten markkinoiden kuluttajaylijäämän, iii) pullonkaulatulojen ja iv) muiden asiaan liittyvien kustannusten ja hyötyjen summaa, kun nämä parantavat taloudellista tehokkuutta kyseisenä ajanjaksona; tässä toimittaja- ja kuluttajaylijäämällä tarkoitetaan hyväksyttyjen toimeksiantojen ja energiayksikkökohtaisen selvityshinnan erotusta kyseisenä ajanjaksona kerrottuna toimeksiantojen energiamäärällä.

3 artikla

Kapasiteetin jakamista ja ylikuormituksen hallintaa koskevan yhteistyön tavoitteet

Tämän asetuksen tavoitteena on

a) edistää tehokasta kilpailua sähkön tuotannossa, kaupassa ja toimittamisessa;

b) varmistaa siirtoinfrastruktuurin optimaalinen käyttö;

c) varmistaa käyttövarmuus;

d) optimoida alueiden välisen kapasiteetin laskenta ja jakaminen;

e) varmistaa siirtoverkonhaltijoiden, nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden, viraston, sääntelyviranomaisten ja markkinaosapuolten oikeudenmukainen ja syrjimätön kohtelu;

f) varmistaa tietojen avoimuus ja luotettavuus ja parantaa niitä;

g) edistää Euroopan sähkönsiirtoverkon ja sähköalan tehokasta toimintaa ja kehittämistä pitkällä aikavälillä;

h) ottaa huomioon tarve taata oikeudenmukaiset ja säännönmukaisesti toimivat markkinat sekä oikeudenmukainen ja säännönmukainen hinnanmuodostus;

i) luoda tasapuoliset toimintaedellytykset nimitetyille sähkömarkkinaoperaattoreille;

j) tarjota syrjimätön pääsy alueiden väliseen kapasiteettiin.

4 artikla

Nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden nimeäminen ja nimeämisen kumoaminen

1. Jokaisen jäsenvaltion, jolla on sähköyhteys toisessa jäsenvaltiossa olevaan tarjousalueeseen, on varmistettava, että yksi tai useampi nimitetty sähkömarkkinaoperaattori nimetään viimeistään neljän kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta toteuttamaan yhteenkytkettyjä vuorokausimarkkinoita ja/tai päivänsisäisiä markkinoita. Tätä tarkoitusta varten voidaan kutsua kotimaisia ja ulkomaisia markkinaoperaattoreita hakemaan nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tehtävää.

2. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on varmistettava, että kutakin sen alueella olevaa tarjousaluetta kohden nimetään vähintään yksi nimitetty sähkömarkkinaoperaattori. Nimitetyt sähkömarkkinaoperaattorit nimetään aluksi neljän vuoden toimikaudeksi. Jäsenvaltioiden on sallittava nimeämistä koskevien hakemusten esittäminen vähintään vuosittain lukuun ottamatta tapausta, jossa sovelletaan 5 artiklan 1 kohtaa.

3. Jolleivät jäsenvaltiot toisin säädä, sääntelyviranomaiset toimivat nimeävänä viranomaisena, joka vastaa nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin nimeämisestä, nimeämiseen sovellettavien vaatimusten täyttymisen valvonnasta ja, kansallisten lakisääteisten monopolien tapauksessa, nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin maksujen tai niiden laskentamenetelmän hyväksymisestä. Jäsenvaltiot voivat säätää, että nimeävänä viranomaisena toimivat muut viranomaiset kuin sääntelyviranomaiset. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltioiden on varmistettava, että nimeävällä viranomaisella on samat oikeudet ja velvollisuudet kuin sääntelyviranomaisilla, jotta se pystyy toteuttamaan tehtävänsä tehokkaasti.

4. Nimeävän viranomaisen on arvioitava, täyttävätkö nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tehtävän hakijat 6 artiklassa säädetyt vaatimukset. Kyseisiä vaatimuksia on sovellettava riippumatta siitä, nimetäänkö yksi vai useampia nimitettyjä sähkömarkkinaoperaattoreita. Nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden nimeämisestä päätettäessä on vältettävä syrjintää hakijoiden, etenkin kotimaisten ja ulkomaisten hakijoiden välillä. Jos nimeävä viranomainen ei ole sääntelyviranomainen, sääntelyviranomaisen on annettava lausunto siitä, missä määrin hakija täyttää 6 artiklassa vahvistetut nimeämiseen sovellettavat vaatimukset. Nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin nimeäminen voidaan evätä ainoastaan siinä tapauksessa, ettei 6 artiklassa vahvistettuja nimeämiseen sovellettavia vaatimuksia täytetä, tai 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

5. Yhdessä jäsenvaltiossa nimetyllä nimitetyllä sähkömarkkinaoperaattorilla on oltava oikeus tarjota vuorokautisten tai päivänsisäisten markkinoiden kaupankäyntipalveluja, jotka toimitetaan toisessa jäsenvaltiossa. Tällöin on sovellettava tämän toisen jäsenvaltion kauppasääntöjä ilman tarvetta nimetä tätä operaattoria nimitetyksi sähkömarkkinaoperaattoriksi kyseisessä jäsenvaltiossa. Nimeävien viranomaisten on valvottava kaikkia nimitettyjä sähkömarkkinaoperaattoreita, jotka toteuttavat yhteenkytkettyjä vuorokausimarkkinoita ja/tai päivänsisäisiä markkinoita niiden jäsenvaltiossa. Asetuksen (EY) N:o 714/2009 19 artiklan mukaisesti nimeävien viranomaisten on varmistettava, että kaikki nimitetyt sähkömarkkinaoperaattorit, jotka toteuttavat yhteenkytkettyjä vuorokausimarkkinoita ja/tai päivänsisäisiä markkinoita niiden jäsenvaltiossa, noudattavat tätä asetusta riippumatta siitä, missä nimitetyt sähkömarkkinaoperaattorit on nimetty. Nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden nimeämisestä ja valvonnasta ja niitä koskevien säännösten täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten on vaihdettava kaikki nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden toiminnan tehokkaan valvonnan kannalta tarpeelliset tiedot.

Nimetyn nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin on ilmoitettava toisen jäsenvaltion nimeävälle viranomaiselle, jos se aikoo toteuttaa yhteenkytkettyjä vuorokausimarkkinoita tai päivänsisäisiä markkinoita kyseisessä jäsenvaltiossa, kaksi kuukautta ennen toiminnan aloittamista.

6. Tämän artiklan 5 kohdasta poiketen jäsenvaltio voi evätä toisessa jäsenvaltiossa nimetyn nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tarjoamat kaupankäyntipalvelut, jos a) siinä jäsenvaltiossa tai sen jäsenvaltion tarjousalueella, jossa toimitus tapahtuu, on käytössä vuorokautisten ja päivänsisäisten markkinoiden kaupankäyntipalveluja koskeva kansallinen lakisääteinen monopoli 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti; tai b) jäsenvaltio, jossa toimitus tapahtuu, voi vahvistaa, että vuorokautisilta ja päivänsisäisiltä markkinoilta toisessa jäsenvaltiossa nimettyjä nimitettyjä sähkömarkkinaoperaattoreita käyttäen ostetun sähkön toimituksille kyseiseen jäsenvaltioon on olemassa teknisiä esteitä, jotka liittyvät tarpeeseen varmistaa tämän asetuksen tavoitteiden saavuttaminen ja samalla käyttövarmuuden ylläpitäminen; tai c) jäsenvaltion, jossa toimitus tapahtuu, kauppasäännöt eivät ole yhteensopivia sen kanssa, että kyseiseen jäsenvaltioon toimitetaan toisessa jäsenvaltiossa nimetyn nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tarjoamien vuorokautisten ja päivänsisäisten markkinoiden kaupankäyntipalvelujen pohjalta ostettua sähköä; tai d) nimitetyllä sähkömarkkinaoperaattorilla on 5 artiklan mukainen kansallinen lakisääteinen monopoli jäsenvaltiossa, jossa se on nimetty.

7. Jos päätetään evätä vuorokautisten ja/tai päivänsisäisten markkinoiden kaupankäyntipalvelut, jotka toimitetaan toisessa jäsenvaltiossa, jäsenvaltion, jossa toimitus tapahtuu, on ilmoitettava päätöksestään nimitetylle sähkömarkkinaoperaattorille ja sen jäsenvaltion nimeävälle viranomaiselle, jossa nimitetty sähkömarkkinaoperaattori on nimetty, sekä virastolle ja komissiolle. Epääminen on perusteltava asianmukaisesti. Tämän artiklan 6 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa toisessa jäsenvaltiossa toimitettavien kaupankäyntipalvelujen epäämistä koskevassa päätöksessä on myös vahvistettava, kuinka ja mihin ajankohtaan mennessä kaupankäynnin tekniset esteet voidaan poistaa tai kotimaiset kauppasäännöt voidaan sovittaa yhteen toisessa jäsenvaltiossa toimitettavien kaupankäyntipalvelujen kanssa. Kaupankäyntipalvelut epäävän jäsenvaltion nimeävän viranomaisen on tarkasteltava päätöstä ja julkaistava lausuntonsa siitä, kuinka kaupankäyntipalvelujen esteet poistetaan tai kuinka kaupankäyntipalvelut ja kauppasäännöt sovitetaan yhteen.

8. Sen jäsenvaltion, jossa nimitetty sähkömarkkinaoperaattori on nimetty, on varmistettava, että nimeäminen kumotaan, jos nimitetty sähkömarkkinaoperaattori ei täytä 6 artiklan vaatimuksia jatkuvasti eikä kykene palauttamaan toimintaansa vaatimusten mukaiseksi kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun nimeävä viranomainen on ilmoittanut sille ongelmasta. Jos sääntelyviranomainen ei vastaa nimeämisestä eikä valvonnasta, sitä on kuultava kumoamisesta. Nimeävän viranomaisen on ilmoitettava myös muiden sellaisten jäsenvaltioiden nimeäville viranomaisille, joissa kyseinen nimitetty sähkömarkkinaoperaattori toimii, operaattorin kyvyttömyydestä noudattaa vaatimuksia jatkuvasti, samaan aikaan kuin se ilmoittaa asiasta nimitetylle sähkömarkkinaoperaattorille.

9. Jos jonkin jäsenvaltion nimeävä viranomainen katsoo, että nimitetty sähkömarkkinaoperaattori, joka toimii kyseisessä maassa mutta jota ei ole nimetty siellä, ei täytä 6 artiklan vaatimuksia jatkuvasti kyseisessä maassa harjoittamassaan toiminnassa, sen on ilmoitettava vaatimusten noudattamatta jättämisestä kyseiselle nimitetylle sähkömarkkinaoperaattorille. Jos nimitetty sähkömarkkinaoperaattori ei palauta toimintaansa vaatimusten mukaiseksi kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun sille on ilmoitettu asiasta, nimeävä viranomainen voi peruuttaa oikeuden tarjota vuorokautisten ja päivänsisäisten markkinoiden kaupankäyntipalveluja kyseisessä jäsenvaltiossa siihen saakka, kunnes nimitetty sähkömarkkinaoperaattori palauttaa toimintansa vaatimusten mukaiseksi. Nimeävän viranomaisen on ilmoitettava asiasta sen jäsenvaltion nimeävälle viranomaiselle, jossa nimitetty sähkömarkkinaoperaattori on nimetty, sekä virastolle ja komissiolle.

10. Nimeävän viranomaisen on ilmoitettava virastolle nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden nimeämisestä ja nimeämisen kumoamisesta. Viraston on ylläpidettävä verkkosivustollaan luetteloa nimetyistä nimitetystä sähkömarkkinaoperaattoreista sekä niiden tilanteesta ja toiminta-alueesta.

5 artikla

Nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin nimeäminen silloin, kun kaupankäyntipalveluita koskee kansallinen lakisääteinen monopoli

1. Jos jäsenvaltiossa tai jäsenvaltion tarjousalueella on tämän asetuksen voimaantuloajankohtana jo käytössä vuorokautisten ja päivänsisäisten markkinoiden kaupankäyntipalveluja koskeva kansallinen lakisääteinen monopoli, joka estää useamman kuin yhden nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin nimeämisen, asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta komissiolle viimeistään kahden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta ja jäsenvaltio voi kieltäytyä nimeämästä useampaa kuin yhtä nimitettyä sähkömarkkinaoperaattoria tarjousaluetta kohden.

Jos ainoan nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tehtävään on useampia hakijoita, asianomaisen jäsenvaltion on nimettävä hakija, joka täyttää parhaiten 6 artiklassa luetellut vaatimukset. Jos jäsenvaltio kieltäytyy nimeämästä useamman kuin yhden nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tarjousaluetta kohden, toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on asetettava tai hyväksyttävä nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin kaupankäyntimaksut vuorokausimarkkinoilla ja päivänsisäisillä markkinoilla riittävän ajoissa ennen niiden voimaantuloa tai määritettävä niiden laskentamenetelmät.

Asianomainen jäsenvaltio voi 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti myös evätä toisessa jäsenvaltiossa nimetyn nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tarjoamat rajat ylittävät kaupankäyntipalvelut; kyseisessä jäsenvaltiossa olemassa olevien sähköpörssien suojaaminen kilpailusta johtuvilta taloudellisilta haitoilta ei kuitenkaan ole pätevä peruste epäämiselle.

2. Tämän asetuksen soveltamiseksi kansallisen lakisääteisen monopolin katsotaan vallitsevan, kun kansallisessa laissa nimenomaisesti säädetään, ettei useampi kuin yksi taho voi tarjota vuorokautisten ja päivänsisäisten markkinoiden kaupankäyntipalveluja jäsenvaltiossa tai jäsenvaltion tarjousalueella.

3. Komission on toimitettava kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle asetuksen (EY) N:o 714/2009 24 artiklan mukaisesti yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden edistymistä jäsenvaltioissa käsittelevä kertomus, jossa painotetaan erityisesti nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden välisen kilpailun kehittymistä. Kyseisen kertomuksen pohjalta ja jos komissio katsoo, ettei ole perusteita kansallisten lakisääteisten monopolien jatkamiselle tai sille, että jäsenvaltio jatkuvasti kieltäytyy hyväksymästä toisessa jäsenvaltiossa nimetyn nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin rajat ylittävän kaupankäynnin, komissio voi harkita asianmukaisia lainsäädäntö- tai muita toimenpiteitä kilpailun ja kaupan lisäämiseksi jäsenvaltioiden välillä ja sisällä. Komissio sisällyttää kertomukseen myös arvioinnin, jossa tarkastellaan tällä asetuksella perustettujen yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisen markkinoiden hallintoa kiinnittäen erityistä huomiota nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden toteuttamien markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien avoimuuteen. Kyseisen kertomuksen pohjalta ja jos komissio katsoo, että monopoliasemaan perustuvien markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien ja muiden nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tehtävien toteuttamiseen liittyy epäselvyyttä, komissio voi harkita asianmukaisia lainsäädäntö- tai muita toimenpiteitä yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisen markkinoiden avoimuuden lisäämiseksi ja toiminnan tehostamiseksi.

6 artikla

Nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin nimeämiseen sovellettavat vaatimukset

1. Hakija voidaan nimetä nimitetyksi sähkömarkkinaoperaattoriksi ainoastaan, jos se täyttää kaikki seuraavat vaatimukset: a) se on hankkinut tai hankkii sopimuksin riittävät resurssit yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja/tai päivänsisäisten markkinoiden yhteisen, koordinoidun ja säännösten mukaisen toiminnan toteuttamiseksi, mukaan luettuina nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tehtävien edellyttämät resurssit, rahoitusvarat, tarvittava tietotekniikka, tekninen infrastruktuuri ja toimintamenettelyt, tai sen on osoitettava, että se kykenee huolehtimaan siitä, että nämä resurssit ovat käytettävissä kohtuullisen valmisteluajan kuluessa ennen kuin se ryhtyy toteuttamaan tehtäviään 7 artiklan mukaisesti; b) sen on kyettävä varmistamaan, että markkinaosapuolilla on avoin pääsy nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tehtäviä koskeviin tietoihin 7 artiklan mukaisesti; c) sen on oltava kustannustehokas yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden osalta ja sen on pidettävä sisäisessä kirjanpidossaan erillisiä tilejä markkinoiden yhteenliittäjän tehtäville ja muille toiminnoille ristiintukemisen estämiseksi; d) sen liiketoiminnan on oltava riittävällä tavalla eriytetty muista markkinaosapuolista; e) jos sille on myönnetty vuorokautisten ja päivänsisäisten markkinoiden kaupankäyntipalveluja koskeva kansallinen lakisääteinen monopoli jossain jäsenvaltiossa, se ei saa käyttää 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja maksuja vuorokautisten tai päivän sisäisten toimintojensa rahoittamiseen muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa maksut on kerätty; f) sen on kyettävä kohtelemaan syrjimättömästi kaikkia markkinaosapuolia; g) sillä on oltava käytössä asianmukaiset markkinavalvontajärjestelyt; h) sillä on oltava asianmukaiset avoimuutta ja luottamuksellisuutta koskevat sopimukset markkinaosapuolten ja siirtoverkonhaltijoiden kanssa; i) sen on kyettävä toimittamaan tarvittavat selvitys- ja maksupalvelut. j) sen on pystyttävä ottamaan käyttöön tarvittavat viestintäjärjestelmät ja -rutiinit toiminnan koordinoimiseksi jäsenvaltion siirtoverkonhaltijoiden kanssa.

2. Edellä olevassa 1 kohdassa säädettyjä nimeämiseen sovellettavia vaatimuksia on sovellettava siten, että nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden välinen kilpailu järjestetään tasapuolisella ja syrjimättömällä tavalla.

7 artikla

Nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin tehtävät

1. Nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on toimittava kansallisten tai alueellisten markkinoiden markkinaoperaattoreina yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisen markkinoiden toteuttamiseksi yhteistyössä siirtoverkonhaltijoiden kanssa. Niiden tehtäviin kuuluu markkinaosapuolilta tulevien toimeksiantojen vastaanottaminen, kokonaisvastuun kantaminen toimeksiantojen täsmäytyksestä ja jakamisesta yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden tulosten mukaisesti, hintojen julkaiseminen sekä sähkökauppojen selvittäminen ja maksaminen asianomaisten osapuolten sopimusten ja määräysten mukaisesti.

Yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden osalta nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on oltava vastuussa erityisesti seuraavista tehtävistä:

a) jäljempänä olevassa 2 kohdassa säädettyjen markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien toteuttaminen koordinoidusti muiden nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden kanssa;

b) yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin ja päivänsisäisiin markkinoihin sovellettavien vaatimusten, markkinoiden yhteenliittäjän tehtäviin sovellettavien vaatimusten ja hintakytkentäalgoritmin yhteinen laatiminen kaikkien sähkömarkkinoiden toimintaan liittyvien kysymysten osalta tämän artiklan 2 kohdan ja 36 artiklan ja 37 artiklan mukaisesti:

c) enimmäis- ja vähimmäishintojen määrittäminen 41 ja 54 artiklan mukaisesti;

d) tämän artiklan 2 kohdassa ja 40 ja 53 artiklassa säädettyjen markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien hoitamisessa tarvittavien vastaanotettuja toimeksiantoja koskevien tietojen anonymisoiminen ja jakaminen;

e) tämän artiklan 2 kohdassa säädettyjen markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien yhteydessä laskettujen tulosten arvioiminen, toimeksiantojen hyväksyminen näiden tulosten perusteella, tulosten vahvistaminen lopullisiksi, jos niitä pidetään oikeina, ja vastuun kantaminen niistä 48 ja 60 artiklan mukaisesti;

f) tiedottaminen markkinaosapuolille niiden toimeksiantojen tuloksista 48 ja 60 artiklan mukaisesti;

g) sähkökauppojen vastapuolina toimiminen yhteenkytketyistä vuorokausimarkkinoista ja päivänsisäisistä markkinoista seuraavan sähkökaupan selvitystä ja maksamista varten 68 artiklan 3 kohdan mukaisesti;

h) kansallisten tai alueellisten markkinoiden toiminnan varmistusmenettelyjen laatiminen yhdessä asianomaisten nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden ja siirtoverkonhaltijoiden kanssa 36 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jos käytettävissä ei ole markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien yhteydessä saatuja tuloksia 39 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ottaen huomioon 44 artiklassa säädetyt varamenettelyt;

i) yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden kustannusennusteiden ja kustannustietojen yhteinen toimittaminen toimivaltaisille sääntelyviranomaisille ja siirtoverkonhaltijoille silloin, kun yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden toteuttamisesta, muuttamisesta ja toiminnasta aiheutuvat nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin kustannukset ovat asianomaisten siirtoverkonhaltijoiden vastuulla 75–77 artiklan ja 80 artiklan mukaisesti;

j) soveltuvissa tapauksissa 45 ja 57 artiklan mukainen koordinointi siirtoverkonhaltijoiden kanssa useampaa kuin yhtä nimitettyä sähkömarkkinaoperaattoria yhdellä tarjousalueella koskevien järjestelyjen laatimiseksi ja yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja/tai päivänsisäisten markkinoiden toteuttaminen hyväksyttyjen järjestelyjen mukaisesti.

2. Nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on toteutettava markkinoiden yhteenliittäjän tehtävät yhdessä toisten nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden kanssa. Näihin tehtäviin on sisällyttävä seuraavat: a) yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin ja päivänsisäisiin markkinoihin sovellettavien algoritmien, järjestelmien ja menettelyjen kehittäminen ja ylläpitäminen 36 ja 51 artiklan mukaisesti; b) koordinoidun kapasiteetin laskijoiden 46 ja 58 artiklan mukaisesti toimittamien alueiden välistä kapasiteettia ja jakamisrajoituksia koskevien syöttötietojen käsittely; c) hintakytkentäalgoritmin ja jatkuvan kaupankäynnin täsmäytysalgoritimin soveltaminen 48 ja 60 artiklan mukaisesti; d) yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden tulosten vahvistaminen ja lähettäminen nimitetyille sähkömarkkinaoperaattoreille 48 ja 60 artiklan mukaisesti.

3. Kaikkien nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on viimeistään kahdeksan kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta toimitettava kaikille sääntelyviranomaisille ja virastolle suunnitelma siitä, kuinka 2 kohdassa säädetyt markkinoiden yhteenliittäjän tehtävät perustetaan ja toteutetaan yhdessä, mukaan luettuina nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden ja kolmansien osapuolten välisten tarvittavien sopimusten luonnokset. Suunnitelmaan on sisällyttävä täytäntöönpanon yksityiskohtainen kuvaus ja ehdotettu aikataulu, jonka enimmäispituus on 12 kuukautta, sekä kuvaus siitä, miten ehtojen ja edellytysten tai menetelmien odotetaan vaikuttavan 2 kohdassa säädettyjen markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien perustamiseen ja toteuttamiseen.

4. Nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden yhteistyö on rajoitettava tiukasti siihen, mikä on tarpeen yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden tehokkaan ja varman suunnittelun, toteutuksen ja toiminnan kannalta. Markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien yhteisen toteuttamisen on perustuttava syrjimättömyyden periaatteeseen, ja sen yhteydessä on varmistettava, ettei yksikään nimitetty sähkömarkkinaoperaattori voi saada perusteetonta taloudellista etua osallistumisesta markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien toteuttamiseen.

5. Viraston on seurattava nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden edistymistä markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien perustamisessa ja toteuttamisessa etenkin sopimus- ja sääntelykehyksen osalta sekä markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien edellyttämien teknisten valmiuksien osalta. Viraston on viimeistään 12 kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta raportoitava komissiolle siitä, onko yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden tai päivänsisäisten markkinoiden perustaminen ja toteuttaminen edistynyt tyydyttävästi.

Virasto voi milloin tahansa arvioida markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien perustamisen ja toteuttamisen vaikuttavuuden ja tehokkuuden. Jos kyseinen arviointi osoittaa, etteivät vaatimukset täyty, virasto voi suositella komissiolle lisätoimenpiteitä, jotka ovat tarpeen yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden vaikuttavaan ja tehokkaaseen toteutukseen pääsemiseksi.

6. Jos nimitetyt sähkömarkkinaoperaattorit eivät toimita 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien perustamista koskevaa suunnitelmaa joko päivänsisäisten markkinoiden tai vuorokausimarkkinoiden aikavälin osalta, komissio voi 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti ehdottaa tämän asetuksen muuttamista ja harkita etenkin Sähkö-ENTSOn tai muun tahon nimittämistä yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden tai päivänsisäisten markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien toteuttajaksi nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden sijasta.

8 artikla

Yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin ja päivänsisäisiin markkinoihin liittyvät siirtoverkonhaltijoiden tehtävät

1. Jäsenvaltion, jolla on sähköyhteys toiseen jäsenvaltioon, kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on osallistuttava yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin ja päivänsisäisiin markkinoihin.

2. Siirtoverkonhaltijoiden on a) laadittava yhdessä hintakytkentäalgoritmia ja jatkuvan kaupankäynnin täsmäytysalgoritmia koskevat siirtoverkonhaltijoiden vaatimukset kaikkien kapasiteetin jakamiseen liittyvien seikkojen osalta 37 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti; b) validoitava yhdessä täsmäytysalgoritmit tämän kohdan a alakohdassa tarkoitettujen vaatimusten perusteella 37 artiklan 4 kohdan mukaisesti; c) otettava käyttöön ja toteutettava kapasiteetin laskenta 14–30 artiklan mukaisesti; d) laadittava tarvittaessa alueiden välisen kapasiteetin jakaminen ja muut järjestelyt 45 ja 57 artiklan mukaisesti; e) laskettava alueiden väliset siirtokapasiteetit ja kapasiteetin jakamisrajoitukset ja lähetettävä ne 46 ja 58 artiklan mukaisesti; f) varmennettava yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden tulokset vahvistettujen alueiden välisten kapasiteettien ja jakamisrajoitusten osalta 48 artiklan 2 kohdan ja 52 artiklan mukaisesti; g) perustettava tarvittaessa suunniteltujen siirtojen laskijat tarjousalueiden rajoilla tapahtuvien suunniteltujen siirtojen laskemiseksi ja julkaisemiseksi 49 ja 56 artiklan mukaisesti; h) noudatettava 39 ja 52 artiklan mukaisesti laskettuja yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden tuloksia; i) otettava käyttöön ja toteutettava asianmukaiset varamenettelyt kapasiteetin jakamista varten 44 artiklan mukaisesti; j) ehdotettava päivänsisäisen alueiden välisen kapasiteetin jakamisen alkamisajankohtaa ja päivänsisäisen alueiden välisen kapasiteetin jakamisen sulkeutumisajankohtaa 59 artiklan mukaisesti; k) jaettava pullonkaulatulot 73 artiklan mukaisesti yhteisesti kehitettyjen menetelmien mukaisesti; l) mikäli näin sovitaan, toimittava välittäjinä, jotka siirtävät nettotilanteita 68 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

▼M1

9 artikla

Ehtojen ja edellytysten tai menetelmien hyväksyminen

1. Siirtoverkonhaltijoiden ja nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on laadittava tässä asetuksessa edellytetyt ehdot ja edellytykset tai menetelmät ja annettava ne viraston tai toimivaltaisten sääntelyviranomaisten hyväksyttäviksi tässä asetuksessa asetettuihin määräaikoihin mennessä. Poikkeuksellisissa olosuhteissa, erityisesti tapauksissa, joissa määräaikaa ei voida noudattaa siirtoverkonhaltijoista tai nimitetyistä sähkömarkkinaoperaattoreista riippumattomien olosuhteiden vuoksi, ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevia määräaikoja voivat pidentää 6 kohdan mukaisissa menettelyissä virasto, 7 kohdan mukaisissa menettelyissä kaikki toimivaltaiset sääntelyviranomaiset yhdessä ja 8 kohdan mukaisissa menettelyissä toimivaltainen sääntelyviranomainen.

Jos tässä asetuksessa tarkoitettuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskeva ehdotus on laadittava ja siitä on sovittava useamman siirtoverkonhaltijan tai nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin kesken, osallistuvien siirtoverkonhaltijoiden ja nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on tehtävä tiivistä yhteistyötä. Siirtoverkonhaltijoiden, joita avustaa Sähkö-ENTSO, ja kaikkien nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on säännöllisesti tiedotettava toimivaltaisille sääntelyviranomaisille ja virastolle edistymisestä näiden ehtojen ja edellytysten tai menetelmien laatimisessa.

2. Jos siirtoverkonhaltijat ja nimitetyt sähkömarkkinaoperaattorit, jotka tekevät päätöksiä 6 kohdassa luetelluista ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista, eivät pääse sopimukseen, niiden on tehtävä päätöksensä määräenemmistöllä. Määräenemmistö on saavutettava sekä siirtoverkonhaltijoiden että nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden äänestysryhmässä. Jäljempänä 6 kohdassa lueteltuja ehdotuksia varten määräenemmistöön tarvitaan a) siirtoverkonhaltijoiden tai nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden enemmistö, joka edustaa vähintään 55 prosenttia jäsenvaltioista; ja b) siirtoverkonhaltijoiden tai nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden enemmistö, joka edustaa jäsenvaltioita, joiden yhteenlaskettu väestö on vähintään 65 prosenttia unionin väestöstä.

Jäljempänä 6 kohdassa lueteltuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista tehtävissä päätöksissä määrävähemmistössä on oltava vähintään neljää jäsenvaltiota edustavia siirtoverkonhaltijoita tai nimitettyjä sähkömarkkinaoperaattoreita; muussa tapauksessa katsotaan, että määräenemmistö on saavutettu.

Kun siirtoverkonhaltijat tekevät päätöksiä 6 kohdassa lueteltuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista, kullakin jäsenvaltiolla on yksi ääni. Jos jäsenvaltion alueella toimii useampi kuin yksi siirtoverkonhaltija, kyseisen jäsenvaltion on jaettava äänioikeudet siirtoverkonhaltijoiden kesken.

Kun nimitetyt sähkömarkkinaoperaattorit tekevät päätöksiä 6 kohdassa lueteltuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista, kullakin jäsenvaltiolla on yksi ääni. Kullakin nimitetyllä sähkömarkkinaoperaattorilla on yhtä monta ääntä kuin kuinka monessa jäsenvaltiossa se on nimetty. Jos jäsenvaltion alueella on nimetty useampi kuin yksi nimitetty sähkömarkkinaoperaattori, kyseisen jäsenvaltion on jaettava äänioikeudet nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden kesken sen mukaan, mikä on niiden edeltävänä tilikautena kyseisessä jäsenvaltiossa käymän sähkökaupan määrä.

3. Lukuun ottamatta 43 artiklan 1 kohtaa, 44 artiklaa, 56 artiklan 1 kohtaa, 63 artiklaa ja 74 artiklan 1 kohtaa, jos siirtoverkonhaltijat, jotka tekevät päätöksiä 7 kohdassa lueteltuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista, eivät pääse sopimukseen ja kyseessä olevat alueet koostuvat useammasta kuin viidestä jäsenvaltiosta, siirtoverkonhaltijoiden on tehtävä päätöksensä määräenemmistöllä. Määräenemmistö on saavutettava sekä siirtoverkonhaltijoiden että nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden äänestysryhmässä. Jäljempänä 7 kohdassa lueteltuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevia ehdotuksia varten määräenemmistöön tarvitaan a) siirtoverkonhaltijoiden enemmistö, joka edustaa vähintään 72 prosenttia asianomaisista jäsenvaltioista; ja b) siirtoverkonhaltijoiden enemmistö, joka edustaa jäsenvaltioita, joiden yhteenlaskettu väestö on vähintään 65 prosenttia asianomaisen alueen väestöstä.

Jäljempänä 7 kohdassa lueteltuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista tehtävissä päätöksissä määrävähemmistössä on oltava vähintään vähimmäismäärä siirtoverkonhaltijoita, jotka edustavat yli 35 prosenttia osallistuvien jäsenvaltioiden väestöstä, sekä siirtoverkonhaltijat, jotka edustavat vähintään yhtä muuta asianomaista jäsenvaltiota; muussa tapauksessa katsotaan, että määräenemmistö on saavutettu.

Siirtoverkonhaltijoiden, jotka tekevät päätöksiä 7 kohdassa lueteltuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista sellaisten alueiden osalta, jotka koostuvat enintään viidestä jäsenvaltiosta, on tehtävä päätöksensä yksimielisesti.

Kun siirtoverkonhaltijat tekevät päätöksiä 7 kohdassa lueteltuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista, kullakin jäsenvaltiolla on yksi ääni. Jos jäsenvaltion alueella toimii useampi kuin yksi siirtoverkonhaltija, kyseisen jäsenvaltion on jaettava äänioikeudet siirtoverkonhaltijoiden kesken.

Nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden, jotka tekevät päätöksiä 7 kohdassa lueteltuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista, on tehtävä päätöksensä yksimielisesti.

4. Jos siirtoverkonhaltijat tai nimitetyt sähkömarkkinaoperaattorit eivät pysty antamaan toimivaltaisille sääntelyviranomaisille tai virastolle 6–8 kohdan tai 12 kohdan mukaista ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevaa alkuperäistä tai muutettua ehdotusta tässä asetuksessa asetettuihin määräaikoihin mennessä, niiden on toimitettava toimivaltaisille sääntelyviranomaisille ja virastolle kyseiset ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevien ehdotusten luonnokset ja selvitettävä, miksi niistä ei ole päästy sopimukseen. Viraston, kaikkien toimivaltaisten sääntelyviranomaisten yhdessä tai toimivaltaisen sääntelyviranomaisen on toteutettava asianmukaiset toimet vaadittujen ehtojen ja edellytysten tai menetelmien hyväksymiseksi 6, 7 ja 8 kohdan mukaisesti, esimerkiksi pyytämällä muutoksia tai tarkistamalla ja täydentämällä luonnoksia tämän kohdan mukaisesti, myös jos luonnoksia ei ole toimitettu, ja hyväksyttävä ne.

5. Jokaisen sääntelyviranomaisen ja tarvittaessa viraston on hyväksyttävä siirtoverkonhaltijoiden tai nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden laatimat ehdot ja edellytykset tai menetelmät, joita käytetään yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden laskemisessa tai määrittämisessä. Ne vastaavat 6, 7 ja 8 kohdassa tarkoitettujen ehtojen ja edellytysten tai menetelmien hyväksymisestä. Ennen ehtojen ja edellytysten tai menetelmien hyväksymistä virasto tai toimivaltaiset sääntelyviranomaiset tarkistavat tarvittaessa ehdotuksia, kuultuaan ensin asianomaisia siirtoverkonhaltijoita tai nimitettyjä sähkömarkkinaoperaattoreita, sen varmistamiseksi, että ne ovat yhdenmukaisia tämän asetuksen tarkoituksen kanssa ja edistävät markkinoiden yhdentymistä, syrjimättömyyttä, toimivaa kilpailua ja markkinoiden tehokasta toimintaa.

6. Seuraavia ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskeville ehdotuksille ja niiden muutoksille tarvitaan viraston hyväksyntä: a) 7 artiklan 3 kohdan mukainen markkinoiden yhteenliittäjän tehtävien yhteistä hoitamista koskeva suunnitelma; b) 15 artiklan 1 kohdan mukaiset kapasiteetin laskenta-alueet; c) 16 artiklan 1 kohdan mukainen tuotanto- ja kulutustietojen toimitusmenetelmä; d) 17 artiklan 1 kohdan mukainen yhteistä verkkomallia koskeva menetelmä; e) 21 artiklan 4 kohdan mukainen yhdenmukaistettua kapasiteetin laskentamenetelmää koskeva ehdotus; f) 36 artiklan 3 kohdan mukaiset varmistusmenetelmät; g) nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden 37 artiklan 5 kohdan mukaisesti esittämä algoritmi, mukaan lukien 37 artiklan 1 kohdan mukaiset algoritmien kehittämistä koskevat siirtoverkonhaltijoiden ja nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden vaatimukset; h) tuotteet, jotka nimitetyt sähkömarkkinaoperaattorit voivat ottaa huomioon vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden yhteenkytkentäprosessissa 40 ja 53 artiklan mukaisesti; i) 41 artiklan 1 kohdan ja 54 artiklan 2 kohdan mukaiset enimmäis- ja vähimmäishinnat; j) 55 artiklan 1 kohdan mukaisesti kehitettävä päivänsisäisen kapasiteetin hinnoittelumenetelmä; k) 59 artiklan 1 kohdan mukainen päivänsisäisen alueiden välisen kapasiteetin jakamisen alkamisajankohta ja päivänsisäisen alueiden välisen kapasiteetin jakamisen sulkeutumisajankohta; l) 69 artiklan mukainen vuorokausimarkkinoiden sitovan kapasiteetin ilmoittamisen takaraja; m) 73 artiklan 1 kohdan mukainen pullonkaulatulojen jakamismenetelmä.

7. Seuraavia ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskeville ehdotuksille ja niiden muutoksille tarvitaan asianomaisen alueen kaikkien sääntelyviranomaisten hyväksyntä: a) 20 artiklan 2 kohdan mukainen yhteinen kapasiteetin laskentamenetelmä; b) päätökset 20 artiklan 2–6 kohdan mukaisen siirtoperusteisen laskennan käyttöönotosta ja sen lykkäämisestä ja 20 artiklan 7 kohdan mukaisista poikkeuksista; c) 35 artiklan 1 kohdan mukainen koordinoitua ajojärjestyksen uudelleenmäärittelyä ja vastakauppaa koskeva menettely; d) 43 artiklan 1 kohdan ja 56 artiklan 1 kohdan mukaiset suunniteltujen siirtojen yhteiset laskentamenetelmät; e) 44 artiklan mukaiset varamenettelyt; f) 63 artiklan 1 kohdan mukaiset täydentävät alueelliset huutokaupat; g) 64 artiklan 2 kohdan mukaiset eksplisiittisen kapasiteetin jakamista koskevat edellytykset; h) 74 artiklan 1 kohdan mukainen ajojärjestyksen uudelleenmäärittelyn tai vastakaupan kustannustenjakomenetelmä.

8. Seuraaville ehdoille ja edellytyksille tai menetelmille ja niiden muutoksille tarvitaan asianomaisen jäsenvaltion kunkin sääntelyviranomaisen tai muun toimivaltaisen viranomaisen tapauskohtainen hyväksyntä: a) soveltuvissa tapauksissa 4 artiklan 2, 8 ja 9 kohdan mukainen nimitetyn sähkömarkkinaoperaattorin nimeäminen, nimeämisen väliaikainen peruuttaminen ja nimeämisen kumoaminen; b) soveltuvissa tapauksissa 5 artiklan 1 kohdan mukaiset nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden perimät maksut, jotka liittyvät kaupankäyntiin vuorokausimarkkinoilla tai päivänsisäisillä markkinoilla, tai näiden maksujen laskentamenetelmät; c) 32 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaiset yksittäisten siirtoverkonhaltijoiden ehdotukset, jotka koskevat tarjousalueen konfiguraation tarkistamista; d) soveltuvissa tapauksissa 45 ja 57 artiklan mukainen alueiden välisen kapasiteetin jakamista ja muita järjestelyjä koskeva ehdotus; e) 75–79 artiklan mukaiset kapasiteetin jakamisen ja ylikuormituksen hallinnan kustannukset; f) soveltuvissa tapauksissa 80 artiklan 4 kohdan mukainen yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisen markkinoiden alueellisten kustannusten jakaminen.

9. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevaan ehdotukseen on sisällyttävä ehdotettu täytäntöönpanoaikataulu ja kuvaus niiden odotetuista vaikutuksista tämän asetuksen tavoitteisiin. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevat ehdotukset, joille tarvitaan useiden sääntelyviranomaisten hyväksyntä 7 kohdan mukaisesti, on toimitettava virastolle viikon kuluessa siitä, kun ne on annettu sääntelyviranomaisten hyväksyttäviksi. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevat ehdotukset, joille tarvitaan yhden sääntelyviranomaisen hyväksyntä 8 kohdan mukaisesti, voidaan toimittaa virastolle sääntelyviranomaisen harkinnan mukaan kuukauden kuluessa siitä, kun ne on annettu hyväksyttäviksi, mutta ne on toimitettava viraston pyynnöstä tietojen saamiseksi asetuksen (EU) 2019/942 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jos virasto katsoo, että ehdotuksella on rajat ylittäviä vaikutuksia. Viraston on toimivaltaisten sääntelyviranomaisten pyynnöstä annettava lausunto näistä ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista kolmen kuukauden kuluessa.

10. Jos ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevan ehdotuksen hyväksyminen 7 kohdan mukaisesti tai muutoksen hyväksyminen 12 kohdan mukaisesti edellyttää useamman kuin yhden sääntelyviranomaisten päätöstä, toimivaltaisten sääntelyviranomaisten on kuultava toisiaan, tehtävä tiivistä yhteistyötä ja koordinoitava toimiaan sopimukseen pääsemiseksi. Toimivaltaisten sääntelyviranomaisten on soveltuvissa tapauksissa otettava huomioon viraston lausunto. Sääntelyviranomaisten tai viraston, jos sillä on toimivalta, on tehtävä 6, 7 ja 8 kohdan mukaisesti ehdotettuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevat päätökset kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun virasto tai sääntelyviranomainen tai, soveltuvissa tapauksissa, viimeinen asianosainen sääntelyviranomainen on vastaanottanut ehdot ja edellytykset tai menetelmät. Määräaika alkaa kulua sitä päivää seuraavana päivänä, jona ehdotus toimitettiin virastolle 6 kohdan mukaisesti, viimeiselle asianosaiselle sääntelyviranomaiselle 7 kohdan mukaisesti tai tarvittaessa sääntelyviranomaiselle 8 kohdan mukaisesti.

11. Jos sääntelyviranomaiset eivät ole päässeet sopimukseen 10 kohdassa tarkoitetussa määräajassa tai niiden yhteisestä pyynnöstä tai viraston pyynnöstä asetuksen (EU) 2019/942 5 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, virasto tekee päätöksen ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista kuuden kuukauden kuluessa asetuksen (EU) 2019/942 5 artiklan 3 kohdan ja 6 artiklan 10 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

12. Jos virasto tai kaikki toimivaltaiset sääntelyviranomaiset yhdessä tai toimivaltainen sääntelyviranomainen pyytää 6, 7 ja 8 kohdan mukaisesti toimitettujen ehtojen ja edellytysten tai menetelmien muuttamista ennen hyväksymistä, asianomaisten siirtoverkonhaltijoiden tai nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on annettava ehdotus muutetuista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä kahden kuukauden kuluessa viraston tai toimivaltaisten sääntelyviranomaisten tai toimivaltaisen sääntelyviranomaisen esittämästä pyynnöstä. Viraston tai toimivaltaisten sääntelyviranomaisten tai toimivaltaisen sääntelyviranomaisen on päätettävä muutetuista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä kahden kuukauden kuluessa niiden esittämisestä. Jos toimivaltaiset sääntelyviranomaiset eivät ole päässeet sopimukseen 7 kohdan mukaisista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä kahden kuukauden määräajassa tai niiden yhteisestä pyynnöstä tai viraston pyynnöstä asetuksen (EU) 2019/942 5 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, virasto tekee päätöksen muutetuista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä kuuden kuukauden kuluessa asetuksen (EU) 2019/942 5 artiklan 3 kohdan ja 6 artiklan 10 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Jos asianomaiset siirtoverkonhaltijat tai nimitetyt sähkömarkkinaoperaattorit eivät anna ehdotusta muutetuista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä, sovelletaan tämän artiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyä.

13. Virasto tai kaikki toimivaltaiset sääntelyviranomaiset yhdessä tai toimivaltainen sääntelyviranomainen, silloin kun kukin niistä vastaa ehtojen ja edellytysten tai menetelmien hyväksymisestä 6, 7 ja 8 kohdan mukaisesti, voi pyytää näiden ehtojen ja edellytysten tai menetelmien muuttamista koskevia ehdotuksia ja määrittää määräajan ehdotusten jättämiselle. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevan ehdotuksen laatimisesta vastaavat siirtoverkonhaltijat tai nimitetyt sähkömarkkinaoperaattorit voivat ehdottaa muutoksia sääntelyviranomaisille ja virastolle.

Ehtojen ja edellytysten tai menetelmien muuttamista koskevista ehdotuksista on järjestettävä kuuleminen 12 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, ja ehdotukset on hyväksyttävä tässä artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.

14. Siirtoverkonhaltijoiden ja nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden, jotka ovat vastuussa ehtojen ja edellytysten tai menetelmien laatimisesta tämän asetuksen mukaisesti, on julkaistava ne verkkosivuillaan viraston tai toimivaltaisten sääntelyviranomaisten hyväksynnän jälkeen tai, jos tällaista hyväksyntää ei vaadita, asiakirjojen laatimisen jälkeen, paitsi jos tietoja pidetään luottamuksellisina 13 artiklan mukaisesti.

▼B

10 artikla

Yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden päivittäinen hallinnointi

Siirtoverkonhaltijoiden ja nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on yhdessä järjestettävä yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden päivittäinen hallinnointi. Niiden on kokoonnuttava säännöllisesti keskustelemaan ja päättämään päivittäisistä operatiivisista kysymyksistä. Siirtoverkonhaltijoiden ja nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on kutsuttava virasto ja komissio tarkkailijoiksi näihin kokouksiin ja julkaistava yhteenveto kokousten pöytäkirjoista.

11 artikla

Sidosryhmien osallistuminen

Viraston on järjestettävä, tiiviissä yhteistyössä Sähkö-ENTSOn kanssa, yhteenkytkettyjä vuorokausimarkkinoita ja päivänsisäisiä markkinoita ja muita tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä koskeva sidosryhmien osallistuminen. Tähän on sisällyttävä säännöllisten kokousten järjestäminen sidosryhmien kanssa etenkin yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin ja päivänsisäisiin markkinoihin liittyvien ongelmien määrittelemiseksi ja parannusten ehdottamiseksi. Tämä ei korvaa 12 artiklan mukaista sidosryhmien kuulemista.

12 artikla

Kuuleminen

1. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä tai niiden muutoksia koskevien ehdotusten toimittamisesta tämän asetuksen mukaisesti vastaavien siirtoverkonhaltijoiden ja nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden on kuultava sidosryhmiä, kunkin jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset mukaan luettuina, ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotusluonnoksista, kun sitä nimenomaisesti vaaditaan tässä asetuksessa. Kuulemisen on kestettävä vähintään yhden kuukauden.

2. Siirtoverkonhaltijoiden tai nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden unionin tasolla esittämät ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevat ehdotukset on julkaistava ja niistä on järjestettävä kuuleminen unionin tasolla. Siirtoverkonhaltijoiden tai nimitettyjen sähkömarkkinaoperaattoreiden alueellisella tasolla esittämistä ehdotuksista on järjestettävä kuuleminen vähintään aluetasolla. Osapuolten kahden- tai monenvälisellä tasolla esittämistä ehdotuksista on järjestettävä kuuleminen vähintään asianomaisten jäsenvaltioiden tasolla.

3. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevasta ehdotuksesta vastaavien osapuolten on otettava 1 kohdan mukaisesti järjestetyissä kuulemisissa ilmaistut sidosryhmien näkemykset asianmukaisesti huomioon ennen ehdotuksen antamista sääntelyviranomaisen hyväksyttäväksi, jos tätä vaaditaan 9 artiklan mukaisesti, ja kaikissa muissa tapauksissa ennen ehdotuksen julkaisemista. Kaikissa tapauksissa on annettava selkeät ja vankat perustelut sille, kuinka kuulemisessa esitetyt näkökannat on otettu huomioon tai jätetty huomioimatta, ja ne on julkaistava viipymättä ennen ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevan ehdotuksen julkaisemista tai yhtä aikaa sen julkaisemisen kanssa.

13 artikla

Salassapitovelvollisuudet

1. Tämän asetuksen nojalla saatuja, vaihdettuja tai toimitettuja luottamuksellisia tietoja koskee 2, 3 ja 4 kohdassa säädetty salassapitovelvollisuus.

2. Salassapitovelvollisuus koskee kaikkia tämän asetuksen säännösten soveltamisalaan kuuluvia henkilöitä.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden tehtäviensä yhteydessä saamaa luottamuksellista tietoa ei saa paljastaa muulle henkilölle tai viranomaiselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen oikeuden, tämän asetuksen muiden säännösten tai muun asiaan liittyvän unionin lainsäädännön soveltamista niiden soveltamisalaan kuuluviin tapauksiin.

4. Tämän asetuksen nojalla luottamuksellisia tietoja saavilla sääntelyviranomaisilla, elimillä ja henkilöillä on oikeus käyttää saamiaan tietoja ainoastaan tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä suorittamiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen lainsäädännön soveltamista sen soveltamisalaan kuuluviin tapauksiin.







II OSASTO

KAPASITEETIN JAKAMISTA JA YLIKUORMITUKSEN HALLINTAA KOSKEVIIN EHTOIHIN, EDELLYTYKSIIN JA MENETELMIIN SOVELLETTAVAT VAATIMUKSET







1 LUKU

Kapasiteetin laskeminen







1 jakso

Yleiset vaatimukset

14 artikla

Kapasiteetin laskennan aikavälit

1. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on laskettava alueiden välinen kapasiteetti vähintään seuraaville aikaväleille: a) vuorokautinen aikaväli vuorokausimarkkinoita varten; b) päivänsisäinen aikaväli päivänsisäisiä markkinoita varten.

2. Vuorokausimarkkinoiden aikavälin osalta on laskettava alueiden välisen kapasiteetin yksittäiset arvot kullekin vuorokausimarkkinoiden aikayksikölle. Päivänsisäisten markkinoiden aikavälin osalta on laskettava alueiden välisen kapasiteetin yksittäiset arvot kullekin jäljellä olevalle päivänsisäisten markkinoiden aikayksikölle.

3. Vuorokausimarkkinoiden aikavälillä kapasiteetin laskennan on perustuttava viimeisimpiin saatavilla oleviin tietoihin. Vuorokausimarkkinoiden aikavälin tietojen päivitys ei saa alkaa ennen markkina-aikaa klo 15:00 kaksi päivää ennen toimituspäivää.

4. Kunkin kapasiteetin laskenta-alueen kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on varmistettava, että alueiden välinen kapasiteetti lasketaan uudelleen päivänsisäisten markkinoiden aikavälillä viimeisimpien saatavilla olevien tietojen pohjalta. Tämän päivänsisäisen uudelleenlaskennan suoritustiheydessä on otettava huomioon tehokkuus ja käyttövarmuus.

15 artikla

Kapasiteetin laskenta-alueet

1. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on viimeistään kolmen kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta laadittava yhdessä yhteinen ehdotus kapasiteetin laskenta-alueiden määrittämisestä. Ehdotuksesta on järjestettävä kuuleminen 12 artiklan mukaisesti.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa ehdotuksessa on määriteltävä kunkin kapasiteetin laskenta-alueen jäseninä olevien siirtoverkonhaltijoiden tarjousalueiden rajat. Ehdotuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) siinä on otettava huomioon asetuksen (EY) N:o 714/2009 liitteessä I olevassa 3.2 kohdassa määritellyt alueet; b) kukin tarjousalueiden raja tai soveltuvissa tapauksissa kaksi erillistä tarjousalueiden rajaa, joiden läpi kulkee kahden tarjousalueen välinen yhdysjohto, on luettava yhteen kapasiteetin laskenta-alueeseen; c) kaikkiin kapasiteetin laskenta-alueisiin on luettava vähintään ne siirtoverkonhaltijat, joilla on niissä tarjousalueiden rajoja.

3. Kapasiteetin laskenta-alueet, joilla sovelletaan siirtoperusteista lähestymistapaa, on yhdistettävä yhdeksi kapasiteetin laskenta-alueeksi, jos seuraavat kumulatiiviset edellytykset täyttyvät: a) niiden siirtoverkot ovat suoraan yhteydessä toisiinsa; b) ne osallistuvat samaan yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden tai päivänsisäisten markkinoiden alueeseen; c) niiden yhdistäminen on tehokkaampaa kuin niiden pitäminen erillään. Toimivaltaiset sääntelyviranomaiset voivat pyytää asianomaisia siirtoverkonhaltijoita laatimaan yhteisen kustannus-hyötyanalyysin yhdistämisen tehokkuuden arvioimiseksi.







2 jakso

Yhteinen verkkomalli

16 artikla

Tuotanto- ja kulutustietojen toimitusmenetelmä

1. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on viimeistään 10 kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta laadittava yhdessä ehdotus yhdeksi tuotanto- ja kulutustietojen toimitusmenetelmäksi yhteisen verkkomallin laatimista varten, ja ehdotuksesta on järjestettävä kuuleminen 12 artiklan mukaisesti. Ehdotukseen on sisällyttävä tämän asetuksen tavoitteisiin pohjautuvat perustelut tietojen vaatimiselle.

2. Tuotanto- ja kulutustietojen toimitusmenetelmää koskevassa ehdotuksessa on määriteltävä, mistä tuotanto- ja kulutusyksiköistä on toimitettava tiedot asianomaisille siirtoverkonhaltijoille kapasiteetin laskentaa varten.

3. Tuotanto- ja kulutustietojen toimitusmenetelmää koskevassa ehdotuksessa on määriteltävä tiedot, jotka tuotanto- ja kulutusyksiköiden on toimitettava siirtoverkonhaltijoille. Tietoihin on sisällyttävä vähintään seuraavat: a) tuotanto- ja kulutusyksiköiden teknisiin ominaisuuksiin liittyvät tiedot; b) tuotanto- ja kulutusyksiköiden saatavuuteen liittyvät tiedot; c) tuotantoyksiköiden käytön suunnitteluun liittyvät tiedot; d) tuotantoyksiköiden ajojärjestyksen määrittelyyn liittyvät saatavilla olevat asiaankuuluvat tiedot.

4. Menetelmässä on määriteltävä tuotanto- ja kulutusyksiköihin sovellettavat määräajat 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamiselle.

5. Kunkin siirtoverkonhaltijan on käytettävä 3 kohdassa tarkoitettuja tietoja ja jaettava ne muiden siirtoverkonhaltijoiden kanssa. Edellä olevan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja tietoja saa käyttää ainoastaan kapasiteetin laskentaan.

6. Sähkö-ENTSOn on julkaistava viimeistään kahden kuukauden kuluttua siitä, kun kaikki sääntelyviranomaiset ovat hyväksyneet tuotanto- ja kulutustietojen toimitusmenetelmän: a) luettelo yhtiöistä, joiden on toimitettava tietoja siirtoverkonhaltijoille; b) luettelo 3 kohdassa tarkoitetuista toimitettavista tiedoista; c) tietojen toimittamisen määräajat.

17 artikla

Yhteistä verkkomallia koskeva menetelmä

1. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on viimeistään 10 kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta laadittava yhdessä ehdotus yhteistä verkkomallia koskevasta menetelmästä. Ehdotuksesta on järjestettävä kuuleminen 12 artiklan mukaisesti.

2. Yhteistä verkkomallia koskevan menetelmän on mahdollistettava yhteisen verkkomallin laatiminen. Siihen on sisällyttävä ainakin seuraavat seikat: a) 18 artiklan mukainen skenaarioiden määrittely; b) 19 artiklan mukainen yksittäisten verkkomallien määrittely; c) kuvaus prosessista, jossa yksittäiset verkkomallit yhdistetään yhteiseksi verkkomalliksi.

18 artikla

Skenaariot

1. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on yhdessä määriteltävä yhteiset skenaariot kullekin 14 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetulle kapasiteetin laskennan aikavälille. Yhteisiä skenaarioita käytetään kuvaamaan siirtoverkon erityistä ennakoitua tilannetta tuotannon, kulutuksen ja verkkotopologian osalta yhteisessä verkkomallissa.

2. Vuorokautiselle ja päivänsisäiselle kapasiteetin laskennan aikavälille on määriteltävä yksi skenaario markkina-aikayksikköä kohti.

3. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on yhdessä määriteltävä kullekin skenaariolle yhteiset säännöt, joiden mukaisesti määritetään kunkin tarjousalueen nettotilanne ja kunkin tasasähköyhteyden siirrot. Yhteisten sääntöjen on perustuttava parhaaseen ennusteeseen kunkin tarjousalueen nettotilanteesta ja parhaaseen ennusteeseen kunkin tasasähköyhteyden siirroista kussakin skenaariossa, ja niihin on sisällyttävä yleinen kulutuksen ja tuotannon tasapaino unionin siirtoverkossa. Skenaarioiden määrittelyssä ei saa esiintyä syrjintää sisäisen ja alueiden välisen kaupan välillä asetuksen (EY) N:o 714/2009 liitteessä I olevan 1.7 kohdan mukaisesti.

19 artikla

Yksittäinen verkkomalli

1. Kunkin tarjousalueen ja kunkin skenaarion osalta: a) tarjousalueen kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on esitettävä yhdessä yksi yksittäinen verkkomalli, joka on 18 artiklan 3 kohdan mukainen; tai b) tarjousalueen jokaisen siirtoverkonhaltijan on esitettävä yksittäinen verkkomalli vastuualueestaan, yhdysjohdot mukaan lukien, sillä edellytyksellä, että tarjousalueen kattavien vastuualueiden, yhdysjohdot mukaan lukien, nettotilanteiden summa on 18 artiklan 3 kohdan mukainen.

2. Kunkin yksittäisen verkkomallin on edustettava parasta mahdollista ennustetta siirtoverkon olosuhteista kussakin siirtoverkonhaltijan (-haltijoiden) määrittämässä skenaariossa hetkellä, jolloin yksittäinen verkkomalli laaditaan.

3. Yksittäisten verkkomallien on katettava kaikki siirtoverkon verkkoelementit, joita käytetään kyseistä aikaväliä koskevassa alueellisessa käyttövarmuusanalyysissa.

4. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on mahdollisimman pitkälle yhdenmukaistettava yksittäisten verkkomallien laatimistapa.

5. Kunkin siirtoverkonhaltijan on annettava yksittäisessä verkkomallissa kaikki tarvittavat tiedot, jotta mahdollistetaan pysyvän tilan pätöteho-, loisteho- ja jänniteanalyysit.

6. Tarvittaessa ja kapasiteetin laskenta-alueen kaikkien siirtoverkonhaltijoiden välisestä sopimuksesta kyseisen kapasiteetin laskenta-alueen jokaisen siirtoverkonhaltijan on vaihdettava toisten siirtoverkonhaltijoiden kanssa tietoja, jotka mahdollistavat jännitestabiilisuuden ja dynaamisen stabiilisuuden analyysit.







3 jakso

Kapasiteetin laskentamenetelmät

20 artikla

Siirtoperusteisen kapasiteetin laskentamenetelmän käyttöönotto

1. Vuorokausimarkkinoiden aikavälillä ja päivänsisäisten markkinoiden aikavälillä yhteisissä kapasiteetin laskentamenetelmissä sovellettavan lähestymistavan on oltava siirtoperusteinen lähestymistapa, paitsi jos 7 kohdassa asetettu vaatimus täyttyy.

2. Kunkin kapasiteetin laskenta-alueen kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on viimeistään 10 kuukauden kuluttua kapasiteetin laskenta-alueita koskevan 15 artiklan 1 kohdan mukaisen ehdotuksen hyväksymisestä annettava ehdotus yhteisestä koordinoidusta kapasiteetin laskentamenetelmästä asianomaisen alueen osalta. Ehdotuksesta on järjestettävä kuuleminen 12 artiklan mukaisesti. Tämän kohdan mukaisilla alueilla asetuksen (EY) N:o 714/2009 liitteessä I olevassa 3.2 kohdan b ja d alakohdassa määriteltyihin alueisiin ’Luoteis-Eurooppa’ ja ’Keski- ja Itä-Eurooppa’ perustuvilla kapasiteetin laskenta-alueilla sekä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuilla alueilla kapasiteetin laskentamenetelmää koskevaa ehdotusta on täydennettävä siirtoperusteisten menetelmien koordinointia ja yhteensopivuutta alueiden välillä koskevalla yhteisellä kehyksellä, joka laaditaan 5 kohdan mukaisesti.

3. Sen kapasiteetin laskenta-alueen siirtoverkonhaltijat, johon sisältyy Italia, siten kuin se on määritelty asetuksen (EY) N:o 714/2009 liitteessä I olevassa 3.2 kohdan c alakohdassa, voivat jatkaa määräaikaa, joka koskee siirtoperusteiseen lähestymistapaan perustuvaa yhteistä koordinoitua kapasiteetin laskentamenetelmää koskevan ehdotuksen antamista 2 kohdan mukaisesti kyseisen alueen osalta, enintään kuudella kuukaudella siitä hetkestä, kun Sveitsi liittyy yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdassa säädetyn velvollisuuden noudattamista. Ehdotukseen ei tarvitse sisältyä tarjousalueen rajoja Italian sisällä ja Italian ja Kreikan välillä.

4. Viimeistään kuusi kuukautta sen jälkeen kun vähintään kaikki Kaakkois-Euroopassa sijaitsevat energiayhteisön sopimusvaltiot osallistuvat yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin, ainakin Kroatian, Romanian, Bulgarian ja Kreikan on annettava yhdessä ehdotus siirtoperusteiseen lähestymistapaan perustuvan yhteisen kapasiteetin laskentamenetelmän käyttöönotosta vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisten markkinoiden aikaväleillä. Ehdotukseen on sisällyttävä siirtoperusteiseen lähestymistapaan perustuvan yhteisen kapasiteetin laskentamenetelmän toteutusajankohta, joka on enintään kaksi vuotta sen jälkeen kun kaikki Kaakkois-Euroopassa sijaitsevat energiayhteisön sopimusvaltiot osallistuvat yhteenkytkettyihin vuorokausimarkkinoihin. Niiden jäsenvaltioiden siirtoverkonhaltijoita, joilla on rajoja muiden alueiden kanssa, kannustetaan liittymään aloitteisiin, jotka koskevat yhteisen siirtoperusteisen kapasiteetin laskentamenetelmän toteuttamista näiden alueiden kanssa.

5. Hetkenä, jona samalla synkronialueella sijaitsevalla kahdella tai useammalla vierekkäisellä kapasiteetin laskenta-alueella toteutetaan siirtoperusteiseen lähestymistapaan perustuva kapasiteetin laskentamenetelmä päivänsisäisten markkinoiden tai vuorokausimarkkinoiden aikavälillä, niitä on pidettävä yhtenä alueena tätä tarkoitusta varten, ja tämän alueen siirtoverkonhaltijoiden on annettava viimeistään kuuden kuukauden kuluttua ehdotus siirtoperusteiseen lähestymistapaan perustuvan yhteisen kapasiteetin laskentamenetelmän soveltamisesta vuorokausimarkkinoiden tai päivänsisäisten markkinoiden aikavälillä. Ehdotukseen on sisällyttävä yhteisen alueiden välisen kapasiteetin laskentamenetelmän toteutusajankohta, joka on viimeistään 12 kuukauden kuluttua siirtoperusteisen lähestymistavan toteuttamisesta näillä alueilla vuorokausimarkkinoiden aikaväliä koskevan menetelmän osalta ja 18 kuukauden kuluttua samasta ajankohdasta päivänsisäisten markkinoiden aikaväliä koskevan menetelmän osalta. Tässä kohdassa esitettyä aikataulua voidaan muuttaa 6 kohdan mukaisesti.

Kahdella kapasiteetin laskenta-alueella, joilla on aloitettu yhteisen kapasiteetin laskentamenetelmän laatiminen, tämä menetelmä voidaan ottaa käyttöön ensin ennen yhteisen kapasiteetin laskentamenetelmän laatimista muiden kapasiteetin laskenta-alueiden kanssa.

6. Jos asianomaiset siirtoverkonhaltijat kykenevät osoittamaan, ettei yhteisten siirtoperusteisen menetelmien soveltaminen 4 ja 5 kohdan mukaisesti vielä parantaisi tehokkuutta, kun käyttövarmuuden oletetaan olevan sama, ne voivat yhdessä pyytää toimivaltaisilta sääntelyviranomaisilta määräaikojen siirtämistä.

7. Siirtoverkonhaltijat voivat yhdessä pyytää toimivaltaisia sääntelyviranomaisia soveltamaan koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvaa lähestymistapaa muilla kuin 2–4 kohdassa tarkoitetuilla alueilla ja tarjousalueiden rajoilla, jos asianomaiset siirtoverkonhaltijat kykenevät osoittamaan, ettei siirtoperusteiseen lähestymistapaan perustuvan kapasiteetin laskentamenetelmän soveltaminen olisi vielä tehokkaampaa koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvaan lähestymistapaan verrattuna, kun oletetaan käyttövarmuuden olevan sama kyseisellä alueella.

8. Jotta markkinaosapuolet voisivat mukautua kapasiteetin laskentaan sovellettavan lähestymistavan muuttumiseen, asianomaisten siirtoverkonhaltijoiden on testattava uutta lähestymistapaa käytössä olevan lähestymistavan rinnalla ja annettava markkinaosapuolten osallistua testaukseen vähintään kuuden kuukauden ajan ennen kapasiteetin laskentaan sovellettavan lähestymistavan muuttamista koskevan ehdotuksen toteuttamista.

9. Kunkin sellaisen kapasiteetin laskenta-alueen, jolla sovelletaan siirtoperusteista lähestymistapaa, siirtoverkonhaltijoiden on vahvistettava ja asetettava saataville väline, jonka avulla markkinaosapuolet voivat arvioida alueiden välisten kapasiteettien ja alueiden välisten kauppojen vuorovaikutusta tarjousalueiden välillä.

21 artikla

Kapasiteetin laskentamenetelmä

1. Edellä 20 artiklan 2 kohdassa määriteltyä kapasiteetin laskenta-alueen yhteistä kapasiteetin laskentamenetelmää koskevan ehdotuksen on sisällettävä vähintään seuraavat osatekijät kullekin kapasiteetin laskennan aikavälille: a) kapasiteetin laskennan syöttötietojen laskentamenetelmät, mukaan luettuina seuraavat parametrit: i) menetelmä luotettavuusmarginaalin määrittämiseksi 22 artiklan mukaisesti; ii) menetelmät 23 artiklan mukaisesti sovellettavien käyttövarmuusrajojen, kapasiteetin laskennan kannalta merkityksellisten vikatapahtumien ja kapasiteetin jakamisrajoitusten määrittämiseksi; iii) menetelmä tuotannon muutoskertoimien määrittämiseksi 24 artiklan mukaisesti; iv) menetelmä kapasiteetin laskennassa huomioon otettavien korjaavien toimenpiteiden määrittelemiseksi 25 artiklan mukaisesti. b) yksityiskohtainen kuvaus kapasiteetin laskemiseen sovellettavasta lähestymistavasta, mukaan luettuina seuraavat: i) matemaattinen kuvaus sovellettavasta kapasiteetin laskennan lähestymistavasta ja erilaiset kapasiteetin laskennan syöttötiedot; ii) säännöt, joilla vältetään syrjintä sisäisen ja alueiden välisen kaupan välillä ja varmistetaan asetuksen (EY) N:o 714/2009 liitteessä I olevan 1.7 kohdan noudattaminen; iii) säännöt siitä, kuinka aiemmin jaetut alueiden väliset kapasiteetit otetaan huomioon soveltuvissa tapauksissa; iv) säännöt, jotka koskevat kriittisten verkkoelementtien kautta kulkevien sähkönsiirtojen tai alueiden välisen kapasiteetin mukauttamista korjaavien toimenpiteiden johdosta 25 artiklan mukaisesti; v) siirtoperusteisen lähestymistavan osalta matemaattinen kuvaus tehonjakautumiskertoimien ja kriittisissä verkkoelementeissä käytössä olevien marginaalien laskennasta; vi) koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvan lähestymistavan osalta alueiden välisen kapasiteetin laskentaa koskevat säännöt, mukaan lukien säännöt siitä, kuinka kriittisten verkkoelementtien sähkönsiirtokyky jaetaan tehokkaasti eri tarjousalueiden rajojen kesken; vii) kun alueiden väliset sähkökaupat toisilla kapasiteetin laskenta-alueilla vaikuttavat kriittisten verkkoelementtien kautta kulkeviin sähkönsiirtoihin, säännöt siitä, kuinka kriittisten verkkoelementtien sähkönsiirtokyky jaetaan eri kapasiteetin laskenta-alueiden kesken näiden siirtojen toteuttamiseksi. c) menetelmä alueiden välisen kapasiteetin vahvistamiseksi 26 artiklan mukaisesti.

2. Päivänsisäisellä kapasiteetin laskennan aikavälillä kapasiteetin laskentamenetelmässä on ilmoitettava myös kapasiteetin uudelleenarvioinnin tiheys 14 artiklan 4 kohdan mukaisesti sekä arviointitiheyden valinnan perustelut.

3. Kapasiteetin laskentamenetelmään on sisällyttävä varamenettely sellaisia tapauksia varten, joissa alkuperäinen kapasiteetin laskenta ei ole tuloksekas.

4. Kunkin kapasiteetin laskenta-alueen kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on käytettävä kapasiteetin laskennassa yhdenmukaistettuja syöttötietoja niin pitkälti kuin mahdollista. Kaikkien alueiden on 31 päivään joulukuuta 2020 mennessä käytettävä yhdenmukaistettua kapasiteetin laskentamenetelmää, jossa määritellään erityisesti yhdenmukaistettu kapasiteetin laskentamenetelmä siirtoperusteista ja koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvaa lähestymistapaa varten. Kapasiteetin laskentamenetelmän yhdenmukaistamisesta on tehtävä tehokkuusarviointi, joka koskee saman käyttövarmuuden tason tarjoavien siirtoperusteisten menetelmien ja koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvien menetelmien yhdenmukaistamista. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on esitettävä arviointi yhdessä yhdenmukaistettuun kapasiteetin laskentamenetelmään siirtymistä koskevan ehdotuksen kanssa kaikille sääntelyviranomaisille viimeistään 12 kuukauden kuluttua siitä kun vähintään kaksi kapasiteetin laskenta-aluetta on ottanut käyttöön yhteisen kapasiteetin laskentamenetelmän 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

22 artikla

Luotettavuusmarginaalia koskeva menetelmä

1. Yhteistä kapasiteetin laskentamenetelmää koskevaan ehdotukseen on sisällyttävä menetelmä luotettavuusmarginaalin määrittämiseksi. Luotettavuusmarginaalin määrittelymenetelmään on sisällyttävä kaksi vaihetta. Ensin asianomaisten siirtoverkonhaltijoiden on arvioitava kapasiteetin laskennan toteutusajankohtana odotettujen siirtojen ja reaaliaikaisten toteutuneiden siirtojen välisten poikkeamien todennäköisyysjakauma. Tämän jälkeen lasketaan luotettavuusmarginaali johtamalla arvo todennäköisyysjakaumasta.

2. Luotettavuusmarginaalin määrittelymenetelmässä on vahvistettava kapasiteetin laskennan toteutusajankohtana odotettujen siirtojen ja reaaliaikaisten toteutuneiden siirtojen välisten poikkeamien todennäköisyysjakauman laskennan periaatteet sekä yksilöitävä, mitkä epävarmuustekijät otetaan huomioon laskelmassa. Epävarmuustekijöiden määrittämiseksi menetelmissä on erityisesti otettava huomioon seuraavat: a) sellaiset fyysisten sähkönsiirtojen tahattomat poikkeamat markkina-aikayksikön sisällä, jotka johtuvat vastuualueella tai vastuualueiden välillä tasaisen taajuuden ylläpitämiseksi toteutetusta sähkönsiirtojen mukauttamisesta; b) epävarmuustekijät, jotka voisivat vaikuttaa kapasiteetin laskentaan ja joita voisi esiintyä kapasiteetin laskennan aikavälin ja reaaliajan välillä kyseessä olevassa markkina-aikayksikössä.

3. Siirtoverkonhaltijoiden on luotettavuusmarginaalin määrittelymenetelmässä vahvistettava yhteiset yhdenmukaistetut periaatteet luotettavuusmarginaalin johtamiselle todennäköisyysjakaumasta.

4. Siirtoverkonhaltijoiden on 1 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen menetelmien perusteella määriteltävä luotettavuusmarginaali noudattaen käyttövarmuusrajoja ja ottaen huomioon epävarmuustekijät kapasiteetin laskennan aikavälin ja reaaliajan välillä sekä kapasiteetin laskennan jälkeen käytettävissä olevat korjaavat toimenpiteet.

5. Asianomaisten siirtoverkonhaltijoiden on määriteltävä kutakin kapasiteetin laskennan aikaväliä varten luotettavuusmarginaali kriittisille verkkoelementeille, kun sovelletaan siirtoperusteista lähestymistapaa, ja alueiden väliselle kapasiteetille, kun sovelletaan koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvaa lähestymistapaa.

23 artikla

Käyttövarmuusrajoja, vikatapahtumia ja kapasiteetin jakamisrajoituksia koskevat menetelmät

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on noudatettava käyttövarmuusanalyysissa sovellettuja käyttövarmuusrajoja ja vikatapahtumia.

2. Jos kapasiteetin laskennassa ei käytetä samoja käyttövarmuusrajoja ja vikatapahtumia kuin käyttövarmuusanalyysissa, siirtoverkonhaltijoiden on kuvailtava yhteistä kapasiteetin laskentamenetelmää koskevassa ehdotuksessa menetelmä ja kriteerit, joita ne ovat soveltaneet kapasiteetin laskennassa käytettyjen käyttövarmuusrajojen ja vikatapahtumien määrittelyssä.

3. Jos siirtoverkonhaltijat soveltavat jakamisrajoituksia, ne voidaan määritellä ainoastaan käyttäen a) rajoitteita, joita tarvitaan siirtoverkon pitämiseksi käyttövarmuusrajojen sisällä ja joita ei voida tehokkaasti muuntaa kriittisten verkkoelementtien kautta kulkeviksi enimmäissiirroiksi; tai b) rajoitteita, joiden tarkoituksena on kasvattaa yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden tai päivänsisäisten markkinoiden kansantaloudellista ylijäämää.

24 artikla

Tuotannon muutoskertoimia koskeva menetelmä

1. Yhteistä kapasiteetin laskentamenetelmää koskevaan ehdotukseen on sisällyttävä ehdotus menetelmästä, jonka avulla määritellään yhteinen tuotannon muutoskerroin kullekin tarjousalueelle ja kullekin 18 artiklan mukaisesti laaditulle skenaariolle.

2. Tuotannon muutoskertoimien on edustettava parasta ennustetta tarjousalueen nettotilanteen muutoksen muuntamisesta erityiseksi tuotannon tai kulutuksen muutokseksi yhteisessä verkkomallissa. Ennusteessa on otettava huomioon etenkin tuotanto- ja kulutustietojen toimitusmenetelmällä tuotetut tiedot.

25 artikla

Korjaavia toimenpiteitä kapasiteetin laskennassa koskeva menetelmä

1. Kunkin kapasiteetin laskenta-alueen jokaisen siirtoverkonhaltijan on erikseen määriteltävä käytettävissä olevat korjaavat toimenpiteet, jotka on otettava huomioon kapasiteetin laskennassa tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.

2. Kunkin kapasiteetin laskenta-alueen jokaisen siirtoverkonhaltijan on koordinoitava saman alueen muiden siirtoverkonhaltijoiden kanssa kapasiteetin laskennassa huomioon otettavien korjaavien toimenpiteiden käyttöä ja niiden käytännön soveltamista reaaliaikaisessa toiminnassa.

3. Jotta korjaavat toimenpiteet voidaan ottaa huomioon kapasiteetin laskennassa, kunkin kapasiteetin laskenta-alueen kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on sovittava sellaisten korjaavien toimenpiteiden käytöstä, jotka vaativat useamman kuin yhden siirtoverkonhaltijan toimia.

4. Kunkin siirtoverkonhaltijan on varmistettava, että korjaavat toimenpiteet otetaan huomioon kapasiteetin laskennassa sillä edellytyksellä, että laskennan jälkeen käytettävissä olevat korjaavat toimenpiteet ja 22 artiklassa määritelty luotettavuusmarginaali riittävät yhdessä varmistamaan käyttövarmuuden.

5. Kunkin siirtoverkonhaltijan on otettava kapasiteetin laskennassa huomioon kustannuksia aiheuttamattomat korjaavat toimenpiteet.

6. Kunkin siirtoverkonhaltijan on varmistettava, että kapasiteetin laskennassa huomioon otettavat korjaavat toimenpiteet ovat samat kaikilla kapasiteetin laskennan aikaväleillä, ottaen huomioon niiden tekniset toteuttamismahdollisuudet kullakin kapasiteetin laskennan aikavälillä.

26 artikla

Alueiden välisen kapasiteetin vahvistamista koskeva menetelmä

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on vahvistettava kyseisen siirtoverkonhaltijan tarjousalueiden rajojen tai kriittisten verkkoelementtien kannalta merkityksellinen alueiden välinen kapasiteetti, jonka koordinoidun kapasiteetin laskijat ovat laskeneet 27–31 artiklan mukaisesti, ja sillä on oikeus korjata tätä kapasiteettia.

2. Kun sovelletaan koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvaa lähestymistapaa, kapasiteetin laskenta-alueen kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on sisällytettävä 21 artiklassa tarkoitettuun kapasiteetin laskentamenetelmään sääntö, joka koskee alueiden välisen kapasiteetin korjauksen jakamista eri tarjousalueiden rajojen kesken.

3. Kukin siirtoverkonhaltija voi käyttövarmuuteen liittyvistä syistä vähentää alueiden välistä kapasiteettia 1 kohdassa tarkoitetun alueiden välisen kapasiteetin vahvistamisen yhteydessä.

4. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on koordinoitava kapasiteetin laskentaa ja vahvistamista viereisten koordinoidun kapasiteetin laskijoiden kanssa.

5. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on ilmoitettava kolmen kuukauden välein kaikki 3 kohdan mukaisesti suoritetun alueiden välisen kapasiteetin vahvistamisen yhteydessä tehdyt vähennykset kapasiteetin laskenta-alueen kaikille sääntelyviranomaisille. Ilmoitukseen on sisällyttävä alueiden välisen kapasiteetin vähennyksen paikka ja suuruus sekä sen perustelut.

6. Kapasiteetin laskenta-alueen kaikkien sääntelyviranomaisten on päätettävä siitä, julkaistaanko 5 kohdassa tarkoitettu ilmoitus kokonaan tai osittain.







4 jakso

Kapasiteetin laskentaprosessi

27 artikla

Yleiset säännökset

1. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on viimeistään kuuden kuukauden kuluttua 16 artiklassa tarkoitettua tuotanto- ja kulutustietojen toimitusmenetelmää ja 17 artiklassa tarkoitettua yhteisen verkkomallin menetelmää koskevasta päätöksestä organisoitava yksittäisten verkkomallien yhdistämisprosessi.

2. Kunkin kapasiteetin laskenta-alueen kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on viimeistään neljän kuukauden kuluttua 20 ja 21 artiklassa tarkoitetuista kapasiteetin laskentamenetelmiä koskevista päätöksistä perustettava koordinoidun kapasiteetin laskijat ja määriteltävä niiden toimintasäännöt.

3. Kunkin kapasiteetin laskenta-alueen kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on arvioitava kapasiteetin laskennan yhteydessä toimitettujen tietojen laatu joka toinen vuosi osana 31 artiklan mukaisesti laadittua kapasiteetin laskentaa ja jakamista koskevaa kaksivuotisraporttia.

4. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa arvioitava ja päivitettävä seuraavat osatekijät käyttäen viimeisimpiä saatavilla olevia tietoja: a) kapasiteetin laskennassa käytetyt käyttövarmuusrajat, vikatapahtumat ja kapasiteetin jakamisrajoitukset; b) kapasiteetin laskennan toteutusajankohtana odotettujen siirtojen ja reaaliaikaisten toteutuneiden siirtojen välisten poikkeamien todennäköisyysjakauma, jota on käytetty luotettavuusmarginaalien laskennassa; c) kapasiteetin laskennassa huomioon otetut korjaavat toimenpiteet; d) 22–24 artiklassa tarkoitettujen tuotannon muutoskertoimien, kriittisten verkkoelementtien ja vikatapahtumien määrittelymenetelmien soveltaminen.

28 artikla

Yhteisen verkkomallin laatiminen

1. Kunkin 16 artiklan soveltamisalaan kuuluvan tuotanto- tai kulutusyksikön on annettava tuotanto- ja kulutustietojen toimitusmenetelmässä määritellyt tiedot kultakin 14 artiklan 1 kohdassa määritellyltä kapasiteetin laskennan aikaväliltä kyseessä olevasta vastuualueesta vastaavalle siirtoverkonhaltijalle säädettyihin määräaikoihin mennessä.

2. Kunkin tuotanto- tai kulutusyksikön, joka antaa 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tietoja, on toimitettava mahdollisimman luotettavat arviot.

3. Kunkin siirtoverkonhaltijan on toimitettava kultakin kapasiteetin laskennan aikaväliltä 19 artiklan mukainen yksittäinen verkkomalli kutakin skenaariota varten, jotta yksittäiset verkkomallit voidaan yhdistää yhteiseksi verkkomalliksi.

4. Kunkin siirtoverkonhaltijan on toimitettava yksittäisten verkkomallien yhdistämisestä yhteiseksi verkkomalliksi vastaaville siirtoverkonhaltijoille mahdollisimman luotettavat arviot kunkin yksittäisen verkkomallin osalta.

5. Kutakin kapasiteetin laskennan aikaväliä varten on laadittava yksi unionin laajuinen yhteinen verkkomalli kullekin 18 artiklassa määritellylle skenaariolle yhdistämällä kaikkien siirtoverkonhaltijoiden syöttötiedot soveltamalla tämän artiklan 3 kohdassa määriteltyä kapasiteetin laskentaprosessia.

29 artikla

Alueiden välisen kapasiteetin alueellinen laskeminen

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on ilmoitettava koordinoidun kapasiteetin laskijoille ja kaikille muille kyseisen kapasiteetin laskenta-alueen siirtoverkonhaltijoille kultakin kapasiteetin laskennan aikaväliltä seuraavat seikat: käyttövarmuusrajat, tuotannon muutoskertoimet, korjaavat toimenpiteet, luotettavuusmarginaalit, kapasiteetin jakamisrajoitukset ja aiemmin jaettu alueiden välinen kapasiteetti.

2. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on tehtävä käyttövarmuusanalyysi soveltaen käyttövarmuusrajoja ja käyttäen kunkin skenaarion osalta 28 artiklan 5 kohdan mukaisesti laadittua yhteistä verkkomallia.

3. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on alueiden välistä kapasiteettia laskiessaan a) käytettävä tuotannon muutoskertoimia tarjousalueen nettotilanteen muutosten vaikutuksen ja tasasähköyhteyksien siirtojen laskemiseksi; b) jätettävä huomioimatta ne kriittiset verkkoelementit, joihin tarjousalueen nettotilanteiden muutokset eivät vaikuta merkittävästi, 21 artiklassa määritellyn menetelmän mukaisesti; ja c) varmistettava, että kaikissa tarjousalueen nettotilanteissa ja tasasähköyhteyksien siirroissa, jotka eivät ylitä alueiden välistä kapasiteettia, noudatetaan luotettavuusmarginaaleja ja käyttövarmuusrajoja 21 artiklan 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdan mukaisesti ja otetaan huomioon aiemmin jaettu alueiden välinen kapasiteetti 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan iii alakohdan mukaisesti.

4. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on optimoitava alueiden välinen kapasiteetti käyttäen käytettävissä olevia korjaavia toimenpiteitä, jotka on otettu huomioon kapasiteetin laskennassa 21 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdan mukaisesti.

5. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on sovellettava 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan vi alakohdan mukaisesti laadittuja jakamista koskevia sääntöjä.

6. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on noudatettava 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaisesti laaditun sovellettavan kapasiteetin laskennan lähestymistavan matemaattista kuvausta.

7. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan, joka soveltaa siirtoperusteista lähestymistapaa, on a) käytettävä käyttövarmuusrajoja koskevia tietoja kriittisten verkkoelementtien kautta kulkevien enimmäissiirtojen laskemiseen; b) käytettävä yhteistä verkkomallia, tuotannon muutoskertoimia ja vikatapahtumia tehonjakautumiskertoimien laskemiseen; c) käytettävä tehonjakautumiskertoimia kapasiteetin laskenta-alueella aiemmin jaetusta alueiden välisestä kapasiteetista johtuvien siirtojen laskemiseen; d) laskettava kriittisten verkkoelementtien kautta kulkevat siirrot kussakin skenaariossa (vikatapahtumat huomioon ottaen) ja mukautettava ne olettamalla, ettei kapasiteetin laskenta-alueella tapahdu alueiden välisiä sähkökauppoja, soveltaen 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisia sääntöjä, joilla vältetään syrjintä sisäisten ja alueiden välisten sähkökauppojen välillä; e) laskettava, vikatapahtumat huomioon ottaen, kriittisissä verkkoelementeissä käytettävissä olevat marginaalit, joiden on oltava yhtä suuret kuin enimmäissiirrot vähennettynä d alakohdassa tarkoitetuilla mukautetuilla siirroilla, luotettavuusmarginaaleilla ja aiemmin jaetusta alueiden välisestä kapasiteetista johtuvilla siirroilla; f) mukautettava kriittisissä verkkoelementeissä käytettävissä olevia marginaaleja tai tehonjakautumiskertoimia käyttäen kapasiteetin laskennassa huomioon otettuja käytettävissä olevia korjaavia toimenpiteitä 25 artiklan mukaisesti.

8. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan, joka soveltaa koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvaa lähestymistapaa, on a) käytettävä yhteistä verkkomallia, tuotannon muutoskertoimia ja vikatapahtumia suurimman sähkökaupan laskemiseen tarjousalueiden rajoilla; suurimman sähkökaupan on oltava yhtä suuri kuin suurin laskettu kahden tarjousalueen välinen kauppa tarjousalueiden rajan jommallakummalla puolella, kun noudatetaan käyttövarmuusrajoja; b) mukautettava suurinta sähkökauppaa käyttäen kapasiteetin laskennassa huomioon otettuja korjaavia toimenpiteitä 25 artiklan mukaisesti; c) mukautettava suurinta sähkökauppaa soveltaen 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisia sääntöjä, joilla vältetään syrjintä sisäisten ja alueiden välisten sähkökauppojen välillä; d) sovellettava 21 artiklan 1 kohdan b alakohdan vi alakohdan mukaisesti vahvistettuja sääntöjä siitä, kuinka kriittisten verkkoelementtien sähkönsiirtokyky jaetaan tehokkaasti eri tarjousalueiden rajojen kesken; e) laskettava alueiden välinen kapasiteetti, jonka on oltava yhtä suuri kuin suurin sähkökauppa mukautettuna luotettavuusmarginaalilla ja aiemmin jaetulla alueiden välisellä kapasiteetilla.

9. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on toimittava yhteistyössä viereisten koordinoidun kapasiteetin laskijoiden kanssa. Viereisten siirtoverkonhaltijoiden on varmistettava tämä yhteistyö vaihtamalla ja varmentamalla asianomaisten alueellisten koordinoidun kapasiteetin laskijoiden kanssa keskinäistä riippuvuutta koskevia tietoja kapasiteetin laskentaa ja vahvistamista varten. Viereisten siirtoverkonhaltijoiden on annettava koordinoidun kapasiteetin laskijoille keskinäistä riippuvuutta koskevia tietoja ennen kapasiteetin laskentaa. Arvio näiden tietojen tarkkuudesta ja korjaavat toimenpiteet on tarvittaessa sisällytettävä 31 artiklan mukaisesti laadittavaan kaksivuotisraporttiin.

10. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on laskettava a) siirtoperusteiset parametrit kullekin kapasiteetin laskenta-alueella sijaitsevalle tarjousalueelle, jos sovelletaan siirtoperusteista lähestymistapaa; tai b) alueiden välisen kapasiteetin arvot kullekin kapasiteetin laskenta-alueella sijaitsevalle tarjousalueiden rajalle, jos sovelletaan koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvaa lähestymistapaa.

11. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on toimitettava kullekin kyseisen kapasiteetin laskenta-alueen siirtoverkonhaltijalle alueiden välinen kapasiteetti vahvistettavaksi 21 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti.

30 artikla

Alueiden välisen kapasiteetin vahvistaminen ja ilmoittaminen

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on vahvistettava alueellisen kapasiteetin laskennan tulokset tarjousalueensa rajoilla tai kriittisissä verkkoelementeissään 26 artiklan mukaisesti.

2. Kunkin siirtoverkonhaltijan on lähetettävä kapasiteetin vahvistuksensa ja jakamisrajoituksensa asianomaisille koordinoidun kapasiteetin laskijoille ja asianomaisen kapasiteetin laskenta-alueen muille siirtoverkonhaltijoille.

3. Kunkin koordinoidun kapasiteetin laskijan on toimitettava vahvistetut alueiden väliset kapasiteetit ja jakamisrajoitukset kapasiteetin jakamista varten 46 ja 58 artiklan mukaisesti.







5 jakso

Kapasiteetin laskentaa ja jakamista koskeva kaksivuotisraportti

31 artikla

Kapasiteetin laskentaa ja jakamista koskeva kaksivuotisraportti

1. Sähkö-ENTSOn on viimeistään kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta laadittava raportti kapasiteetin laskennasta ja jakamisesta ja toimitettava se virastolle.

2. Jos virasto sitä pyytää, Sähkö-ENTSOn on joka toinen vuosi tämän jälkeen laadittava raportti kapasiteetin laskennasta ja jakamisesta ja toimitettava se virastolle.

3. Kapasiteetin laskentaa ja jakamista koskevaan raporttiin on sisällyttävä kustakin tarjousalueesta, tarjousalueiden rajasta ja kapasiteetin laskenta-alueesta vähintään seuraavat tiedot: a) kapasiteetin laskennassa sovellettu lähestymistapa; b) luotettavuusmarginaalien tilastolliset indikaattorit; c) alueiden välisen kapasiteetin tilastolliset indikaattorit, mukaan lukien tarvittaessa kapasiteetin jakamisrajoitukset kullakin kapasiteetin laskennan aikavälillä; d) kapasiteetin laskennassa käytettyjen tietojen laatuindikaattorit; e) tarvittaessa ehdotetut toimenpiteet kapasiteetin laskennan parantamiseksi; f) alueista, joilla sovelletaan koordinoituun nettosiirtokapasiteettiin perustuvaa lähestymistapaa, analyysi 20 artiklan 7 kohdassa määriteltyjen edellytysten täyttymisestä; g) indikaattorit, joiden avulla arvioidaan ja seurataan pidemmällä aikavälillä yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisen markkinoiden tehokkuutta, mukaan lukien tarvittaessa kapasiteetin laskenta-alueiden yhdistäminen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti; h) yhteenkytkettyjen vuorokausimarkkinoiden ja päivänsisäisen markkinoiden kehittämistä koskevat suositukset, mukaan lukien menetelmien, prosessien ja hallintojärjestelyjen yhdenmukaistaminen edelleen.

4. Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on virastoa kuultuaan yhdessä sovittava raportissa käytettävistä tilastollisista ja laatuindikaattoreista. Virasto voi pyytää näiden indikaattoreiden muuttamista ennen kuin siirtoverkonhaltijat sopivat niistä tai niiden soveltamisen aikana.

5. Viraston on päätettävä siitä, julkaistaanko kaksivuotisraportti kokonaan tai osittain.







2 LUKU

Tarjousalueen konfiguraatio

32 artikla

Käytössä olevien tarjousalueen konfiguraatioiden uudelleentarkastelu

1. Käytössä olevan tarjousalueen konfiguraation uudelleentarkastelun voi/voivat käynnistää a) virasto 34 artiklan 7 kohdan mukaisesti; b) useat sääntelyviranomaiset viraston suosituksesta 34 artiklan mukaisesti; c) kapasiteetin laskenta-alueen siirtoverkonhaltijat yhdessä kaikkien niiden asianomaisten siirtoverkonhaltijoiden kanssa, joiden vastuualueet, yhdysjohdot mukaan lukien, sijaitsevat maantieteellisellä alueella, jolla tarjous-alueen konfiguraatio arvioidaan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti; d) yksi yksittäinen sääntelyviranomainen tai siirtoverkonhaltija oman toimivaltaisen sääntelyviranomaisensa suostumuksella siirtoverkonhaltijan vastuualueella sijaitsevien tarjousalueiden osalta, jos tarjousalueen konfiguraatiolla ei ole merkittävää vaikutusta viereisten siirtoverkonhaltijoiden vastuualueisiin, yhdysjohdot mukaan lukien, ja tarjousalueen konfiguraation uudelleentarkastelu on välttämätöntä tehokkuuden parantamiseksi tai käyttövarmuuden ylläpitämiseksi; e) kapasiteetin laskenta-alueen jäsenvaltiot.

2. Jos uudelleentarkastelu käynnistetään 1 kohdan a, b, c tai e alakohdan mukaisesti, käynnistävän tahon on määriteltävä a) maantieteellinen alue, jolla tarjousalueen konfiguraatio arvioidaan, ja viereiset maantieteelliset alueet, joihin kohdistuvat vaikutukset on otettava huomioon; b) osallistuvat siirtoverkonhaltijat; c) osallistuvat sääntelyviranomaiset.

3. Jos uudelleentarkastelu käynnistetään 1 kohdan d alakohdan mukaisesti, sovelletaan seuraavia edellytyksiä: a) maantieteellisen alueen, jolla tarjousalueen konfiguraatio arvioidaan, on rajoituttava asianomaisen siirtoverkonhaltijan vastuualueeseen, yhdysjohdot mukaan lukien; b) asianomaisen vastuualueen siirtoverkonhaltijan on oltava ainoa uudelleentarkasteluun osallistuva siirtoverkonhaltija; c) toimivaltaisen sääntelyviranomaisen on oltava ainoa uudelleentarkasteluun osallistuva sääntelyviranomainen; d) asianomaisen siirtoverkonhaltijan on annettava viereisille siirtoverkonhaltijoille ja sääntelyviranomaisen on annettava viereisille sääntelyviranomaisille yhdessä sovittu ennakkoilmoitus uudelleentarkastelun käynnistämisestä perusteluineen; ja e) uudelleentarkastelun edellytykset on määriteltävä, ja uudelleentarkastelun tulokset ja asianomaisille sääntelyviranomaisille esitettävä ehdotus on julkaistava.

4. Uudelleentarkasteluprosessissa on oltava kaksi vaihetta. a) Ensimmäisessä vaiheessa tarjousalueen konfiguraation uudelleentarkasteluun osallistuvien siirtoverkonhaltijoiden on määriteltävä uudelleentarkasteluprosessissa käytettävä menetelmä ja oletukset ja ehdotettava vaihtoehtoisia tarjousalueen konfiguraatioita arviointia varten. Menetelmää ja oletuksia ja vaihtoehtoisia tarjousalueen konfiguraatioita koskeva ehdotus on esitettävä osallistuville sääntelyviranomaisille, joiden on voitava pyytä koordinoituja muutoksia kolmen kuukauden kuluessa. b) Toisessa vaiheessa tarjousalueen konfiguraation uudelleentarkasteluun osallistuvien siirtoverkonhaltijoiden on i) arvioitava ja vertailtava käytössä olevaa tarjousalueen konfiguraatiota ja kutakin vaihtoehtoista tarjousalueen konfiguraatiota käyttäen 33 artiklassa määriteltyjä kriteerejä; ii) järjestettävä kuuleminen 12 artiklan mukaisesti ja seminaari käytössä olevaan tarjousalueen konfiguraatioon liittyvistä vaihtoehtoisia tarjousalueen konfiguraatioita koskevista ehdotuksista toteutusaikatauluineen, paitsi jos tarjousalueen konfiguraatiolla ei ole merkittävää vaikutusta viereisten siirtoverkonhaltijoiden vastuualueisiin; iii) esitettävä osallistuville jäsenvaltioille ja sääntelyviranomaisille ja jäsenvaltioille yhteinen ehdotus tarjousalueen konfiguraation säilyttämisestä tai muuttamisesta 15 kuukauden kuluessa uudelleentarkastelun käynnistämistä koskevasta päätöksestä. c) Vastaanotettuaan edellä olevan iii alakohdan mukaisen tarjousalueen konfiguraation säilyttämistä tai muuttamista koskevan yhteisen ehdotuksen osallistuvien jäsenvaltioiden tai, jos jäsenvaltiot niin säätävät, sääntelyviranomaisten on päästävä kuuden kuukauden kuluessa yksimielisyyteen tarjousa