2002L0054 — FI — 25.01.2005 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 2002/54/EY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002, juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan (EYV L 193, 20.7.2002, p.12)

Muutettu:









▼B

NEUVOSTON DIREKTIIVI 2002/54/EY,

annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002,

juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan







EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ( 1 ), on kuullut talous- ja sosiaalikomiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) Juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettua neuvoston direktiiviä 66/400/ETY ( 2 ) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin ( 3 ). Sen vuoksi mainittu direktiivi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava. (2) Sokeri- ja rehujuurikkaiden, jäljempänä ’juurikkaat’,< tuotannolla on tärkeä asema yhteisön maataloudessa. (3) Juurikkaiden viljelyssä tyydyttävät tulokset riippuvat paljon sopivien siementen käytöstä. (4) Yhteisössä saavutetaan juurikkaiden viljelyssä parempi tuottavuus, jos jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisia ja mahdollisimman tiukkoja sääntöjä niiden lajikkeiden ja tyyppien valikoinnissa, jotka hyväksytään pidettäviksi kaupan. Sen vuoksi viljelykasvien yleisestä lajikeluettelosta säädetään neuvoston direktiivissä 2002/53/EY ( 4 ). (5) Yhteisölle olisi laadittava yhdenmukainen varmentamisjärjestelmä, joka perustuu jäsenvaltioiden ja Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) järjestelmien soveltamisesta saatuihin kokemuksiin. Sisämarkkinoiden vahvistumisen myötä yhteisön järjestelmää olisi sovellettava siementen tuotantoon kaupan pitämistä varten sekä siementen kaupan pitämiseen ilman jäsenvaltioiden mahdollisuutta poiketa tästä yksipuolisesti tavalla, joka on omiaan estämään siementen vapaata liikkuvuutta yhteisössä. (6) Juurikkaiden siemeniä saa pääsääntöisesti pitää kaupan ainoastaan, jos ne on varmentamissääntöjen mukaisesti virallisesti tarkastettu ja varmennettu perussiemeniksi tai varmennetuiksi siemeniksi. Teknisten termien ”perussiemenet” ja ”varmennetut siemenet” valinta perustuu jo olemassa olevaan kansainväliseen terminologiaan. Tietyssä erityisissä olosuhteissa on oltava mahdollista pitää kaupan perussiemeniä ja raakasiemeniä aikaisemmasta sukupolvesta peräisin olevia jalostettuja siemeniä. (7) Yhteisön sääntöjä ei tulisi soveltaa siemeniin, jotka on todistettavasti tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin. (8) Juurikkaiden siementen laadun parantamiseksi yhteisössä on säädettävä tietyistä varsinkin polyploidiaa, yksi-ituisuutta, siementen rikkomista, puhtautta, itävyyttä ja kosteuspitoisuutta koskevista vaatimuksista. (9) Siementen tunnistettavuuden varmistamiseksi olisi laadittava yhteisön säännöt pakkauksista, näytteenotosta, sulkemisesta ja merkinnöistä. Sen vuoksi etiketeissä on oltava virallisen tarkastuksen suorittamiseksi ja viljelijän tiedoksi tarvittavat tiedot, joista ilmenee yhteisön varmentaminen. (10) Olisi laadittava säännöt kemiallisesti käsiteltyjen sekä luonnonmukaiseen viljelyyn soveltuvien siementen pitämiselle kaupan sekä sellaiset säännöt niiden kasvien geenivarojen säilyttämiselle, joiden avulla voidaan turvata geneettisen köyhtymisen uhkaamien lajikkeitten säilyminen kasvupaikoilla (in situ). (11) Poikkeusten on oltava sallittuja tietyissä olosuhteissa, tämän kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 14 artiklan määräysten soveltamista. Näitä poikkeuksia noudattavien jäsenvaltioiden on annettava toisillen vastavuoroista hallinnollista apua tarkastusten osalta. (12) Jäsenvaltioiden on säädettävä tarkoituksenmukaisesta tarkastuksesta niin siementen laatuun liittyvien edellytysten kuin siementen tunnistettavuuden takaavien säännösten noudattamisen varmistamiseksi sinä aikana, jona siemeniä pidetään kaupan. (13) Näimä edellytykset täyttäviä siemeniä eivät koske muut kuin yhteisön säännöissä säädetyt rajoitukset kaupan pitämisessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 30 artiklan soveltamista. (14) On tarpeen tietyin edellytyksin varmentaa jäsenvaltiossa varmennetuista perussiemenistä toisessa maassa: lisätyt siemenet ja kyseisessä jäsenvaltiossa lisätyt siemenet. (15) Olisi säädettävä, että kolmansissa maissa korjattuja juurikkaiden siemeniä saa pitää kaupan yhteisössä ainoastaan, jos niille annetaan samat takeet kuin yhteisössä virallisesti varmennetuille ja yhteisön sääntöjen mukaisille siemenille. (16) Jos eri luokkiin kuuluvien varmennettujen siementen hankinnassa on vaikeuksia, olisi väliaikaisesti hyväksyttävä sellaisten luokkien siemeniä, joihin sovelletaan väljempiä vaatimuksia, sekä sellaisten lajikkeiden siemeniä, jotka eivät ole yleisessä lajikeluettelossa eivätkä kansallisessa lajikeluettelossa. (17) Eri jäsenvaltioiden teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi ja jotta olisi mahdollista verrata yhteisössä varmennettuja siemeniä kolmansista maista lähtöisin oleviin siemeniin, jäsenvaltioihin suositellaan perustettaviksi yhteisön vertailukokeita, jotta ”varmennettujen siementen” eri luokkiin kuuluville, siemenille voitaisiin suorittaa vuosittainen jälkitarkastus. (18) On suotavaa järjestää määräaikaisia kokeita, joiden tarkoituksena on löytää aiempaa parempia vaihtoehtoja tiettyjen tämän direktiivin säännösten korvaamiseksi. (19) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY ( 5 ) mukaisesti. (20) Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava kansallisen lainsäädännön osaksi liitteessä V olevassa B osassa mainitut direktiivit, sekä katsoo seuraavaa: ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:







1 artikla

Tätä direktiiviä sovelletaan juurikkaiden siementen tuotantoon kaupan pitämistä varten ja kaupan pitämiseen yhteisössä.

Tätä direktiiviä ei sovelleta sellaisiin juurikkaiden siemeniin, jotka on todistettavasti tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin.

2 artikla

1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) ”Kaupan pitämisellä” : siementen myyntiä, pitämistä myyntitarkoituksessa, tarjoamista myyntiin sekä siementen kaikenlaista luovuttamista, toimittamista tai siirtoa kolmansille vastiketta vastaan tai vastikkeetta kaupallisessa hyödyntämistarkoituksessa. Kaupan pitämiseksi ei katsota siementen kauppaa, jonka tarkoituksena ei ole lajikkeen kaupallinen hyödyntäminen, kuten seuraavia toimia: — siementen toimittamista virallisille koe- ja tarkastuslaitoksille, — siementen toimittamista palvelujen tarjoajille käsiteltäväksi tai pakattavaksi edellyttäen, että oikeus toimitettuun siemeneen ei siirry palvelujen tarjoajalle. Kaupan pitämiseksi ei katsota siementen toimittamista tietyissä olosuhteissa palvelujen tarjoajille teolliseen käyttöön tarkoitettujen tiettyjen maatalouden raaka-aineiden tuottamiseksi tai siementen lisäämiseksi tähän tarkoitukseen edellyttäen, että oikeus täten toimitettuihin siemeniin ja saatuun satoon ei siirry palvelujen tarjoajalle. Siementen toimittajan on annettava varmentavalle viranomaiselle jäljennös palvelujen tarjoajan kanssa tehdyn sopimuksen asiaankuuluvista osista ja sopimukseen on sisällyttävä toimitettujen siementen täyttämät voimassa olevat standardit ja edellytykset. Tämän säännöksen soveltamisen edellytykset vahvistetaan 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

b) ”Juurikkailla” : lajin Beta vulgaris L. sokeri- ja rehujuurikkaita,

c) ”Perussiemenillä” : siemeniä, i) jotka on tuotettu lajikkeen jalostajan vastuulla tiukkojen lajiketta koskevien ylläpitosääntöjen mukaisesti; ii) jotka on tarkoitettu luokkaan ”varmennetut siemenet” kuuluvien siementen tuottamiseen; iii) jotka täyttävät, jollei 5 artiklan säännöksistä muuta johdu, liitteessä I perussiemenelle vahvistetut edellytykset; ja ▼M2 iv) joiden on virallisessa tarkastuksessa tai liitteessä IB vahvistettujen edellytysten tapauksessa virallisessa tarkastuksessa tai virallisesti valvotussa tarkastuksessa todettu täyttävän i, ii ja iii alakohdassa vahvistetut edellytykset. ▼B

d) ”Varmennetuilla siemenillä” : siemeniä, i) jotka polveutuvat suoraan perussiemenistä; ii) jotka on tarkoitettu juurikkaiden tuotantoon; iii) jotka täyttävät, jollei 5 artiklan b alakohdan säännöksistä muuta johdu, liitteessä I varmennetuille siemenille vahvistetut edellytykset; ja ▼M2 iv) joiden on virallisessa tarkastuksessa tai virallisesti valvotussa tarkastuksessa todettu täyttävän i, ii ja iii alakohdassa vahvistetut edellytykset. ▼B

e) ”Yksi-ituisilla siemenillä” : geneettisesti yksi-ituisia siemeniä.

f) ”Tarkkuussiemenillä” : tarkkuuskylvökoneisiin tarkoitettuja siemeniä, jotka liitteessä I olevan B osan 3 kohdan b alakohdan bb ja cc alakohdan säännösten mukaisesti kasvattavat vain yhden ainoan idun.

g) ”Virallisilla toimenpiteillä” : toimenpiteitä, joita toteuttavat, i) jonkin valtion viranomaiset, tai ii) jonkin valtion valvonnassa toimivat julkis- tai yksityisoikeudelliset oikeushenkilöt, taikka iii) valantehneet luonnolliset henkilöt sellaisten lisätehtävien osalta, jotka myös kuuluvat valtion valvontaan, sillä edellytyksellä, että ii) ja iii) alakohdassa tarkoitetut henkilöt eivät saa henkilökohtaista etua kyseisistä toimenpiteistä.

h) ”EY-pienpakkauksilla” : pakkauksia, jotka sisältävät seuraavia varmennettuja siemeniä: i) yksi-ituiset siemenet tai tarkkuuskylvöön tarkoitetut siemenet: enintään 100 000 sykeröä tai jyvää taikka nettopainoltaan enintään 2,5 kg, lukuun ottamatta tarvittaessa rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita; ii) muut siemenet kuin yksi-ituiset siemenet tai tarkkuuskylvöön tarkoitetut siemenet: enintään 10 kg, lukuun ottamatta tarvitaessa rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita.

2. Tämän direktiivin säännösten mukaiseen varmentamiseen hyväksyttävien lajikkeiden eri tyypit, mukaan lukien ainesosat, voidaan eritellä ja määritellä 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

▼M2

3. Suoritettaessa 1 kohdan c alakohdan iv alakohdassa ja 1 kohdan d alakohdan iv alakohdassa tarkoitettuja virallisesti valvottuja tarkastuksia on noudatettava seuraavia vaatimuksia:

A. Viljelystarkastus a) Tarkastajat i) ovat teknisesti päteviä; ii) eivät saa tarkastuksista henkilökohtaista etua; iii) ovat kyseisen jäsenvaltion siementen varmentamisesta vastaavan viranomaisen virallisesti valtuuttamia; valtuutukseen on sisällyttävä joko tarkastajien vala tai tarkastajien allekirjoittama kirjallinen sitoumus noudattaa virallisia tarkastuksia koskevia sääntöjä; iv) suorittavat tarkastukset virallisen valvonnan alaisina ja virallisiin tarkastuksiin sovellettavien sääntöjen mukaisesti. b) Tarkastettava siemenkasvusto on kasvatettava siemenistä, jotka on hyväksytty virallisessa jälkitarkastuksessa. c) Virallisten tarkastajien on tarkastettava osa siemenkasvustoista. Tarkastettavan osuuden on oltava vähintään 5 prosenttia. d) Siemenkasvustosta saaduista siemeneristä on otettava näytteet virallista jälkitarkastusta varten sekä tarvittaessa lajikkeen tunnistamiseksi ja lajikeaitouden määrittämiseksi laboratoriossa tehtävää virallista siementarkastusta varten. e) Jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt siitä, mitä seuraamuksia virallisesti valvottuja tarkastuksia koskevien, tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovelletaan. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Seuraamuksiin voi sisältyä a alakohdan iii alakohdassa tarkoitetun virallisen valtuutuksen peruuttaminen sellaisilta virallisesti valtuutetuilta tarkastajilta, joiden voidaan todeta tahallisesti tai huolimattomuuttaan rikkoneen virallisia tarkastuksia koskevia sääntöjä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällaisen rikkomuksen yhteydessä tarkastettujen siementen mahdollinen varmennus perutaan, jollei voida osoittaa, että kyseiset siemenet kuitenkin täyttävät kaikki asianmukaiset vaatimukset.

B. Siementarkastus a) Siementarkastus on suoritettava asianomaisen jäsenvaltion varmentamisviranomaisen valtuuttamassa siementarkastuslaboratoriossa b–d alakohdassa asetettujen edellytysten mukaisesti. b) Siementarkastuslaboratoriossa on oltava teknisistä toimenpiteistä suoraan vastuussa oleva siementarkastaja, jolla on siementarkastuslaboratorion teknisessä johtamisessa tarvittava pätevyys. Sen siementarkastajilla on oltava tarvittava tekninen pätevyys, joka on hankittu virallisilta siementarkastajilta vaadittavilla kursseilla ja osoitettu virallisella tutkinnolla. Laboratorion on toimittava sellaisissa tiloissa ja sen käytettävissä on oltava sellaiset välineet, jotka siementen varmentamisesta vastaavan viranomaisen mukaan riittävät luvassa tarkoitettujen siementarkastusten suorittamiseen. Laboratorion on tehtävä siementarkastukset nykyisten kansainvälisten menetelmien mukaisesti. c) Siementarkastuslaboratorion on oltava i) riippumaton laboratorio; tai ii) siemenyhtiölle kuuluva laboratorio. Edellä olevassa ii alakohdassa tarkoitettu laboratorio saa suorittaa siementarkastuksia ainoastaan siemeneristä, jotka on tuotettu sen siemenyhtiön lukuun, jolle se kuuluu, jollei kyseisen siemenyhtiön, varmentamista hakevan osapuolen ja siementen varmistamisesta vastaavan viranomaisen välillä ole toisin sovittu. d) Siementarkastuslaboratorion siementarkastustoiminta on siementen varmentamisesta vastaavien viranomaisten tarkoituksenmukaisen valvonnan alaista. e) Edellä olevassa d alakohdassa tarkoitetussa valvonnassa osalle virallista varmentamista varten vastaanotettuja siemeneriä on suoritettava virallinen siementarkastus. Tämän osuuden on periaatteessa edustettava mahdollisimman tasaisesti luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden varmentamista varten toimittamia siemeneriä ja tarkastettavia lajikkeita, mutta sillä voidaan myös pyrkiä selvittämään erityisiä epäilyksiä. Osuuden on oltava vähintään 5 prosenttia. f) Jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt siitä, mitä seuraamuksia virallisesti valvottuja tarkastuksia koskevien, tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovelletaan. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Seuraamuksiin voi sisältyä a alakohdassa tarkoitetun valtuutuksen peruuttaminen sellaisilta siementarkastuslaboratorioilta, joiden voidaan todeta tahallisesti tai huolimattomuuttaan rikkoneen virallisia tarkastuksia koskevia sääntöjä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällaisen rikkomuksen yhteydessä tarkastettujen siementen mahdollinen varmennus perutaan, jollei voida osoittaa, että kyseiset siemenet kuitenkin täyttävät kaikki asianmukaiset vaatimukset.

▼B

4. Muista virallisesti valvottujen tarkastusten suorittamisessa sovellettavista toimenpiteistä voidaan säätää 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

▼M2 —————

▼B

3 artikla

1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että juurikkaiden siemeniä saa saattaa markkinoille ainoastaan, jos siemenet on virallisesti varmennettu ”perussiemeniksi” tai ”varmennetuiksi siemeniksi”.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että siementen viralliset tarkastukset suoritetaan käytössä olevien kansainvälisten menetelmien mukaisesti, jos tällaisia menetelmiä on.

4 artikla

Poiketen 3 artiklan 1 kohdan säännöksistä jäsenvaltioiden on säädettävä, että

— perussiemeniä aikaisemman sukupolven jalostettuja siemeniä, ja

— kunnostamista varten kaupan pidettyjä raakasiemeniä, jos näiden siementen tunnistettavuus on taattu,

voidaan pitää kaupan.

5 artikla

Poiketen 3 artiklan säännöksistä jäsenvaltiot voivat sallia

a) sellaisten perussiementen virallisen varmentamisen ja pitämisen kaupan, jotka eivät täytä liitteessä I vahvistettuja itävyyttä koskevia edellytyksiä: kaikki tarvittavat toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että siementen toimittaja takaa erityisen itävyyden, mikä toimittajan on ilmoitettava kaupan pitämistä varten erityisessä etiketissä, jossa on toimittajan nimi ja osoite sekä erän viitenumero;

b) siementen saatavuuden nopeuttamiseksi sellaisten luokkiin ”perussiemenet” ja ”varmennetut siemenet” kuuluvien siementen virallisen varmentamisen ja pitämisen kaupan ensimmäiselle ostajalle asti, joiden liitteessä I vahvistettujen itävyyden edellytysten noudattamista koskevaa virallista tarkastusta ei ole saatettu päätökseen. Varmentaminen annetaan vain, jos esitetään siementen väliaikainen analyysiseloste ja edellytyksellä, että ensimmäisen vastaanottajan nimi ja osoite on ilmoitettu; kaikki tarvittavat toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että siementen toimittaja takaa väliaikaisella analyysillä todetun itävyyden; itävyys on ilmoitettava kaupan pitämistä varten erityisessä etiketissä, jossa on siementen toimittajan nimi ja osoite sekä erän viitenumero.

Näitä säännöksiä ei sovelleta kolmansista maista tuotuihin siemeniin, lukuun ottamatta 22 artiklassa säädettyä yhteisön ulkopuolella tapahtuvaa lisäystä.

Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat jompaa kumpaa a ja b alakohdassa säädetyistä poikkeuksista, on annettava toisilleen vastavuoroista hallinnollista apua tarkastusten osalta.

6 artikla

1. Poiketen 3 artiklan 1 kohdan säännöksistä jäsenvaltiot voivat antaa alueelleen sijoittuneille tuottajille luvan pitää kaupan

a) pieniä määriä tieteellisiin tarkoituksiin tai jalostukseen tarkoitettuja siemeniä;

b) tarkoituksenmukaisia määriä muuhun testi- tai koekäyttöön tarkoitettuja siemeniä, jos ne ovat lajiketta, josta kyseisessä jäsenvaltiossa on tehty luetteloon kirjaamista koskeva pyyntö.

Geneettisesti muunnetun aineiston osalta lupa voidaan myöntää ainoastaan siinä tapauksessa, että on toteutettu kaikki tarkoituksenmukaiset toimenpiteet ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien haitallisten vaikutusten välttämiseksi. Tätä koskevassa ympäristöriskien arvioinnissa on sovellettava direktiivin 2002/53/EY 7 artiklan 4 kohdan säännöksiä.

2. Käyttötarkoitukset, joita varten 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja lupia voidaan antaa, pakkausten merkintää koskevat säännökset sekä määrät ja edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat myöntää tällaisia lupia, vahvistetaan 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

3. Luvat, jotka jäsenvaltiot ovat ennen 14 päivää joulukuuta 1998 myöntäneet alueelleen sijoittuneille tuottajille 1 kohdassa säädettyihin tarkoituksiin, ovat voimassa siihen asti, kunnes 2 kohdassa tarkoitetut säännökset vahvistetaan. Tämän jälkeen kaikkien tällaisten lupien on oltava 2 kohdan mukaisesti vahvistettujen säännösten mukaisia.

7 artikla

Jäsenvaltiot voivat liitteessä I vahvistettujen edellytysten osalta vahvistaa oman tuotantonsa varmentamista koskevia lisävaatimuksia tai tiukempia vaatimuksia.

8 artikla

Jäsenvaltioiden on säädettävä, että mahdollisesti vaadittavat tiedot genealogisista ainesosista pidetään jalostajan pyynnöstä luottamuksellisena.

9 artikla

▼M2

1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lajikkeita tarkastettaessa ja varmennettavia siemeniä tutkittaessa näytteet otetaan virallisesti tai virallisesti valvottuina tarkoituksenmukaisin menetelmin. Siemennäytteiden otto 25 artiklan mukaisia tarkastuksia varten on kuitenkin suoritettava virallisesti.

▼M2

1 a. Edellä 1 kohdassa säädettyä virallisesti valvottua siemennäytteiden ottoa suoritettaessa on noudatettava seuraavia vaatimuksia:

a) Siemennäytteiden ottajat, jotka siementen varmentamisesta vastaava asianomaisen jäsenvaltion viranomainen on tähän valtuuttanut, ottavat siemennäytteet b, c ja d alakohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti.

b) Siemennäytteiden ottajilla on oltava tarvittava tekninen pätevyys, joka on hankittu virallisilta siemennäytteiden ottajilta vaadituilla kursseilla ja osoitettu virallisella tutkinnolla. Heidän on otettava siemennäytteet nykyisten kansainvälisten menetelmien mukaisesti.

c) Siemennäytteen ottajien on oltava i) itsenäisiä luonnollisia henkilöitä; ii) luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön palkkaamia henkilöitä, joiden toimintaan ei sisälly siementuotantoa, siemenviljelyä, siementen käsittelyä tai siemenkauppaa; tai iii) luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön palkkaamia henkilöitä, joiden toimintaan sisältyy siementuotantoa, siemenviljelyä, siementen käsittelyä tai siemenkauppaa. Edellä iii alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa näytteenottaja saa ottaa siemennäytteitä ainoastaan työnantajansa lukuun tuotetuista siemeneristä, jollei hänen työnantajansa, varmentamista hakevan osapuolen ja siementen varmistamisesta vastaavan viranomaisen välillä ole toisin sovittu.

d) Siementen varmentamisesta vastaava viranomainen valvoo asianmukaisesti siemennäytteiden ottajien toimintaa. Silloin kun näytteet otetaan automaattisesti, on noudatettava virallisesti valvottuja asianmukaisia menettelyjä.

e) Edellä olevassa d alakohdassa tarkoitettua valvontaa varten virallisten näytteidenottajien on otettava tarkastusnäytteet osasta kokeen yhteydessä tapahtuvaa virallista varmentamista varten vastaanotettuja siemeneriä. Tämän osuuden on periaatteessa edustettava mahdollisimman tasaisesti luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden varmentamista varten toimittamia siemeneriä, mutta sillä voidaan myös pyrkiä selvittämään erityisiä epäilyksiä. Osuuden on oltava vähintään 5 prosenttia. Tätä tarkastusnäytteiden ottoa ei sovelleta automaattiseen näytteenottoon. Jäsenvaltioiden on verrattava virallisesti otettuja siemennäytteitä näytteisiin, jotka on otettu samasta siemenerästä virallisesti valvottuina.

f) Jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt siitä, mitä seuraamuksia virallisesti valvottuja tarkastuksia koskevien, tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovelletaan. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Seuraamuksiin voi sisältyä a alakohdassa tarkoitetun valtuutuksen peruuttaminen sellaisilta virallisesti valtuutetuilta siemennäytteen ottajilta, joiden voidaan todeta tahallisesti tai huolimattomuuttaan rikkoneen virallisia tarkastuksia koskevia sääntöjä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällaisen rikkomuksen yhteydessä näytteeksi otettujen siementen mahdollinen varmennus perutaan, jollei voida osoittaa, että kyseiset siemenet kuitenkin täyttävät kaikki asianmukaiset vaatimukset.

1 b. Muista virallisesti valvotun näytteenoton suorittamiseen sovellettavista toimenpiteistä voidaan päättää 28 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

▼B

2. Tarkastettaessa siemeniä varmentamista varten näytteet on otettava yhtenäisistä eristä; erän enimmäispaino ja näytteen vähimmäispaino vahvistetaan liitteessä II.

10 artikla

1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiemeniä ja varmennettuja siemeniä saa pitää kaupan ainoastaan riittävän yhtenäisinä erinä ja suljetuissa pakkauksissa, jotka on tapauksen mukaan 11, 12 tai 13 artiklan säännösten mukaisesti varustettu suljinjärjestelmällä ja merkinnöillä.

2. Jäsenvaltiot voivat säätää pienten määrien viimeiselle käyttäjälle kaupan pitämisen osalta poikkeuksia 1 kohdan pakkauksia, suljinjärjestelmää ja merkintöjä koskevista säännöksistä.

11 artikla

1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen ja varmennettujen siementen pakkaukset, lukuun ottamatta varmennettujen siementen EY-pienpakkauksia, suljetaan virallisesti tai virallisen valvonnan alaisena joko siten, että pakkausta avattaessa suljinjärjestelmä vahingoittuu tai että pakkauksen avaamisesta jää selvät jäljet joko 12 artiklan mukaiseen viralliseen etikettiin tai pakkaukseen.

Sulkemisen varmistamiseksi on suljinjärjestelmän käsitettävä vähintään joko siihen liitettävä virallinen etiketti tai kiinnitettävä virallinen suljin.

Jos kysymyksessä on kertakäyttöinen suljinjärjestelmä, ei toista alakohtaa tarvitse soveltaa.

Noudattaen 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan todeta, täyttääkö määritetty suljinjärjestelmä tämän kohdan säännökset.

2. Jäsenvaltioiden on muiden kuin EY-pienpakkausten osalta säädettävä, että pakkaukset voidaan sulkea uudelleen yhden tai useamman kerran ainoastaan virallisesti tai virallisen valvonnan alaisena. Jos pakkaukset suljetaan uudelleen, viimeisen uudelleen sulkemisen päivämäärä ja toimenpiteestä vastuussa oleva viranomainen on ilmoitettava 12 artiklassa säädetyssä etiketissä.

3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että EY-pienpakkaukset suljetaan siten, ettei niitä voida aukaista suljinjärjestelmää vahingoittamatta tai etikettiin tai pakkaukseen jälkiä jättämättä. Noudattaen 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan todeta, täyttääkö suljinjärjestelmä tämän kohdan säännökset. Pakkaukset saadaan sulkea uudelleen yhden tai useamman kerran ainoastaan virallisen valvonnan alaisena.

12 artikla

Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen ja varmennettujen siementen pakkaukset, lukuun ottamatta EY-pienpakkauksiin pakattuja varmennettuja siemeniä:

a) on varustettava pakkauksen ulkopuolisella virallisella käyttämättömällä etiketillä, joka täyttää liitteessä III olevassa A osassa vahvistetut edellytykset ja jossa tiedot ilmoitetaan jollakin yhteisön virallisista kielistä. Perussiementen etiketin on oltava valkoinen ja varmennettujen siementen sininen. Jos etiketti kiinnitetään langalla, on kiinnitys aina varmistettava virallisella sulkimella. Jos 5 artiklan a kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa perussiemenet eivät täytä liitteessä I vahvistettuja edellytyksiä itävyyden osalta, on siitä ilmoitettava etiketissä. Virallisten itseliimautuvien etikettien käyttö on sallittua. Noudattaen 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan sallia, että säädetyt tiedot painetaan virallisen valvonnan alaisena pysyvästi pakkaukseen etiketin mallin mukaisesti;

b) on varustettava etiketin värisellä virallisella ilmoituksella, joka sisältää vähintään liitteessä III olevan A osan I kohdan 3, 5, 6, 11 ja 12 alakohdassa säädetyt etikettiin merkittävät tiedot. Ilmoitus on laadittava siten, ettei sitä voida sekoittaa a alakohdassa tarkoitettuun viralliseen etikettiin. Ilmoitus ei ole välttämätön, jos tiedot on painettu pysyvästi pakkaukseen tai a alakohdan säännösten mukaisesti käytetään virallista itseliimautuvaa etikettiä tai kestävästä materiaalista valmistettua etikettiä.

13 artikla

1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että EY-pienpakkauksessa:

a) on liitteessä III olevan B kohdan mukainen siementen toimittajan etiketti, painettu ilmoitus tai leima jollakin yhteisön virallisista kielistä; läpinäkyvissä pakkauksissa etiketti voidaan laittaa pakkauksen sisäpuolelle, jos se on luettavissa pakkauksen läpi; perussiementen etiketti on valkoinen ja varmennettujen siementen etiketti sininen:

b) on pakkauksen ulkopuolelle tai a alakohdan mukaiseen siementen toimittajan etikettiin merkitty virallinen sarjanumero; jos käytetään virallista itseliimautuvaa etikettiä, perussiementen etiketti on valkoinen ja varmennettujen siementen etiketti sininen; sarjanumeron kiinnitysmenetelmät vahvistetaan noudattaen 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä.

2. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden alueella pakatuissa EY-pienpakkausten merkinnöissä käytetään itseliimautuvaa virallista etikettiä, joka sisältää osan liitteen III B osassa vahvistetuista tiedoista; siltä osin kuin tiedot anetaan tällaisessa etiketissä, ei 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja merkintöjä vaadita.

14 artikla

Jäsenvaltiot voivat säätää, että siementen EY-pienpakkaukset suljetaan ja merkitään pyynnöstä virallisesti tai virallisen valvonnan alaisena 11 artiklan 1 kohdan ja 12 artiklan mukaisesti.

15 artikla

Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että pienpakkauksissa olevat siemenet voidaan tunnistaa erityisesti jaettaessa siemeneriä pienempiin osiin. Tässä tarkoituksessa jäsenvaliot voivat vaatia, että niiden alueella pakatut pienpakkaukset suljetaan virallisesti tai virallisen valvonnan alaisena.

16 artikla

1. Jäljempänä 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan määrätä, että muissa kuin tässä direktiivissä säädetyissä tapauksissa kaikki perussiementen tai varmennettujen siementen pakkaukset on varustettava toimittajan etiketillä (joka voi olla muu kuin virallinen etiketti tai muodostua varsinaiseen pakkaukseen painetuista toimittajaa koskevista tiedoista). Myös nämä etikettiin merkittävät tiedot on vahvistettava 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu etiketti on laadittava sellaiseksi, että sitä ei voida sekoittaa 12 artiklassa kohdassa tarkoitettuun viralliseen etikettiin.

17 artikla

Kun on kyse geneettisesti muunnetun lajikkeen siemenistä, siemenerään tämän direktiivin säännösten mukaisesti kiinnitetyssä tai sen mukana seuraavassa virallisessa tai muussa etiketissä tai aisakirjassa on selkeästi mainittava, että lajiketta on muunnettu geneettisesti.

18 artikla

Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen tai varmennettujen siementen kemiallisesta käsittelystä on maininta joko virallisessa etiketissä tai siementen toimittajan antamassa etiketissä ja pakkauksessa tai sen sisällä.

19 artikla

Parempien vaihtoehtojen löytämiseksi tietyille tämän direktiivin säännöksille voidaan 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti päättää määräaikaisten kokeiden järjestämisestä määritetyissä olosuhteissa yhteisön tasolla.

Tällaisten kokeiden yhteydessä jäsenvaltiot voidaan vapauttaa tietyistä tässä direktiivissä säädetyistä velvoitteista. Tämän vapautuksen laajuus on määritettävä viittaamalla sovellettaviin säännöksiin. Kokeen kesto ei saa olla pidempi kuin seitsemän vuotta.

20 artikla

Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämän direktiivin pakottavien tai valinnaisten säännösten mukaisesti markkinoille saatettavien siementen ominaispiirteisiin, tarkastusta koskeviin vaatimuksiin, merkintöihin eikä sulkemiseen sovelleta tässä tai jossain muussa direktiivissä säädettyjen lisäksi muita kaupan pitämistä koskevia rajoituksia.

21 artikla

Perussiementä aikaisemman sukupolven jalostettuja siemeniä voidaan 14 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti saattaa markkinoille seuraavin edellytyksin:

a) toimivaltainen varmentava viranomainen on ne virallisesti tarkastanut perussiementen varmentamiseen sovellettavien säännösten mukaisesti;

b) ne ovat tämän direktiivin säännösten mukaisessa pakkauksessa; ja

c) pakkaukset on varustettu virallisella etiketillä, jossa on vähintään seuraavat tiedot: — varmentava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhenteet, — erän viitenumero, — pakkauksen sulkemiskuukausi ja -vuosi, tai — kuukausi ja vuosi, jona viimeinen virallinen näyte varmentamista varten on otettu, — laji, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin kasvitieteellisellä nimellä, joka voi olla myös lyhennetyssä muodossa ja ilman auktorien nimiä tai yleisessä muodossa, tai molempina; maininta siitä, onko kyseessä sokerijuurikas vai rehujuurikas, — lajike, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin, — maininta ”esiperussiemeniä”, — luokoan ”varmennetut siemenet” siementen aikaisempien sukupolvien lukumäärä.

Etiketin on oltava valkoinen ja siinä on oltava sinipunainen poikkiviiva.

22 artikla

1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että juurikkaiden siemenet,

— jotka on tuotettu suoraan yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa virallisesti varmennetuista perussiemenistä ja joille 23 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti on annettu vastaavuus, ja

— jotka on korjattu toisessa jäsenvaltiossa,

on pyynnöstä ja direktiivin 2002/53/EY säännösten rajoittamatta virallisesti varmennettava varmennetuiksi siemeniksi jäsenvaltiossa, jos siemenille on tehty viljelystarkastus, joka täyttää kyseiselle luokalle liitteessä I olevassa A osassa vahvistetut edellytykset ja jos virallisessa tarkastuksessa on todettu, että liitteessä I olevassa B osassa samalle luokalle vahvistetut edellytykset täyttyvät.

Jos siemen on tällaisissa tapauksissa tuotettu suoraan perussiemeniä aikaisempien sukupolvien virallisesti varmennetuista siemenistä, voivat jäsenvaltiot myös sallia virallisen varmentamisen perussiemeneksi, jos sille luokalle säädetyt edellytykset täyttyvät.

2. Yhteisössä korjatut ja 1 kohdan säännösten mukaisesti varmennettaviksi tarkoitetut juurikkaiden siemenet on

— pakattava ja merkittävä liitteessä IV olevassa A ja B kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisella virallisella etiketillä 11 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti, ja

— varustettava liitteessä IV olevassa C kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisella virallisella asiakirjalla.

Pakkausta ja etikettejä koskevia ensimmäisen alakohdan säännöksiä voidaan olla soveltamatta, jos viljelystarkastuksista vastaava viranomainen, näille vielä lopullisesti varmentamattomille siemenille asiakirjat varmentamista varten laativa viranomainen sekä varmentamisesta vastaava viranomainen on yksi ja sama tai jos nämä viranomaiset ovat yhtä mieltä soveltamatta jättämisestä.

▼M2

3. Jäsenvaltioiden on myös säädettävä siitä, että kolmannessa maassa korjatut juurikkaiden siemenet on pyynnöstä varmennettava virallisesti, jos

a) siemenet on tuotettu suoraan perussiemenistä, jotka on varmennettu virallisesti yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, jolle on myönnetty vastaavuus 23 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti, ja

b) siemenille on tehty kyseiselle luokalle 23 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tehdyssä vastaavuutta koskevassa päätöksessä vahvistetut edellytykset täyttävä viljelystarkastus;

c) virallisessa tarkastuksessa on todettu, että liitteessä I olevassa B osassa samalle luokalle vahvistetut edellytykset täyttyvät.

▼B

23 artikla

1. Neuvosto päättää komission ehdotuksesta määräenemmistöllä:

a) täyttävätkö viljelystarkastukset 22 artiklassa säädetyissä tapauksissa kolmannessa maassa liitteessä I olevassa A osassa vahvistetut edellytykset;

▼M2

b) vastaavatko kolmannessa maassa korjatut juurikkaiden siemenet, joilla on samat takeet ominaisuuksiensa sekä siementen tarkastamiseksi, tunnistettavuuden varmistamiseksi, merkitsemiseksi ja valvomiseksi toteutettujen toimenpiteiden osalta, tässä suhteessa yhteisössä korjattuja siemeniä, jotka ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia.

▼B

2. Edellä 1 kohtaa on sovellettava myös uusien jäsenvaltioiden osalta liittymispäivämäärän ja tämän direktiivin säännösten noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten voimaantulopäivämäärän välisenä aikana.

24 artikla

1. Perussiementen tai varmennettujen siementen yleisessä saatavuudessa yhteisössä ilmenevien väliaikaisten vaikeuksien, joita ei muutoin voida ratkaista, poistamiseksi voidaan 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päättää, että jäsenvaltiot sallivat pitää rajoitetun ajankoko yhteisön alueella kaupan vaikean saatavuuden ratkaisemiseksi tarvittavat määrät väljemmät vaatimukset täyttävän luokan siemeniä tai sellaisen lajikkeen siemeniä, jotka eivät kuulu viljelykasvilajien yleiseen lajikeluetteloon eivätkä jäsenvaltioiden kansallisiin lajikeluetteloihin.

2. Tietyn lajikkeen siemenluokan osalta virallisena etikettinä käytetään vastaavalle luokalle tarkoitettua etikettiä; niiden lajikkeiden siementen osalta, jotka eivät kuulu edellä mainittuihin luetteloihin, virallinen etiketti on ruskea. Etiketissä on aina ilmoitettava, että kyseiset sienet kuuluvat väljemmät vaatimukset täyttävään luokkaan.

3. Edellä olevan 1 kohdan säännösten soveltamissäännöt voidaan antaa 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

25 artikla

1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että juurikkaiden siemenet tarkastetaan virallisesti kaupan pitämisen aikana vähintään pistokokein sen varmistamiseksi, että ne ovat tämän direktiivin vaatimusten ja edellytysten mukaisia.

2. Rajoittamatta siementen vapaata liikkuvuutta yhteisössä jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kolmansista maista tuoduissa kahta kiloa suuremmissa siemenmäärissä on niitä kaupan pidettäessä seuraavat tiedot:

a) laji;

b) lajike;

c) luokka;

d) tuotantomaa ja virallinen tarkastusviranomainen;

e) lähettäjämaa;

f) tuoja;

g) siementen määrä.

Se, miten nämä tiedot on esitettävä, voidaan vahvistaa 28 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

▼M1

26 artikla

1. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten säännösten mukaisesti markkinoille saatettujen juurikkaiden siemenistä otettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat koskea seuraavia:

— kolmansissa maissa korjatut siemenet,

— luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuvat siemenet,

— in situ -suojelun ja kasvigeenivarojen kestävän käytön yhteydessä kaupan pidetyt siemenet.

2. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaisia siementen on oltava.

3. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä noudattaen 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä. Komissio ilmoittaa 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä.

4. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 1 ja 2 kohdassa säädettyjen testien ja kokeiden toteuttamiseksi.

Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien vuosittaisten määrärahojen rajoissa.

5. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 28 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

6. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat oikeushenkilöt voivat suorittaa 1 ja 2 kohdassa säädettyjä testejä ja kokeita.

▼B

27 artikla

Tieteellinen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella tehtävät muutokset liitteiden sisältöön on annettava noudattaen 28 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä.

28 artikla

1. Komissiota avustaa neuvoston päätöksen 66/399/ETY ( 6 ) 1 artiklalla perustettu maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevä pysyvä komitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.

Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

29 artikla

Tämä direktiivi ei rajoita kansallisen lainsäädännön sellaisten säännösten soveltamista, jotka ovat perusteltuja ihmisten ja eläinten terveyden tai elämän suojelemiseksi tai kasvien suojelemiseksi taikka teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi.

30 artikla

1. Edellä 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan vahvistaa erityisisiä edellytyksiä seuraavilla aloilla tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi:

a) edellytykset, joiden mukaisesti kemiallisesti käsiteltyjä siemeniä voidaan pitää kaupan;

b) edellytykset, joiden mukaisesti siemeniä voidaan pitää kaupan alkuperäisellä paikalla tapahtuvaan suojeluun (in situ) ja kasvien geenivarojen kestävään käyttöön liittyen, mukaan lukien sellaisten lajien siemensekoitukset, jotka sisältävät myös direktiivin 2002/53/EY 1 artiklassa lueteltuja lajeja ja jotka ovat ominaisia erityisille luonnonympäristöille tai perinneympäristöille ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen;

c) edellytykset, joiden mukaisesti luonnonmukaiseen viljelyyn soveltuvia siemeniä voidaan pitää kaupan.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin erityisiin edellytyksiin sisältyvät etenkin seuraavat seikat:

a) näiden lajien siementen on oltava sellaista tunnettua alkuperää, jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat kusakin jäsenvaltiossa hyväksyneet siementen kaupan pitämiseksi määritellyillä alueilla;

b) aiheelliset määrälliset rajoitukset.

▼M2

30 A artikla

Edellä 28 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti jäsenvaltio voidaan sen sitä pyytäessä kokonaan tai osittain vapauttaa velvollisuudesta soveltaa tämän direktiivin säännöksiä 20 artiklaa lukuun ottamatta, jos juurikkaiden viljelyllä ja juurikkaiden siementen pitämisellä kaupan on vain vähäistä taloudellista merkitystä jäsenvaltion alueella.

▼B

31 artikla

Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin alalla antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

Komissio ilmoitaa asiasta muille jäsenvaltioille.

32 artikla

Komissio esittää viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2004 yksityiskohtaisen arvion direktiivin 98/96/EY 1 artiklalla käyttöönotetuista varmentamismenettelyn yksinkertaistamistoimista. Kyseisessä arviossa on tarkasteltava erityisesti siementen laatuun mahdollisesti kohdistuvia vaikutuksia.

33 artikla

1. Kumotaan direktiivi 66/400/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä V olevassa A osassa luetelluilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvollisuutta noudattaa liitteessä V olevassa B osassa lueteltuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä siinä luetellut direktiivit.

2. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin ja ne luetaan liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

34 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

35 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.









LIITE I

VARMENTAMISEN EDELLYTYKSET

A. Kasvusto

1. Pellon edellinen kasvusto ei ole saanut olla yhteensopimaton lajikkeen Beta vulgaris -siementen tuotannon kanssa, ja pellon on oltava riittävän puhdas sinne edellisestä kasvustosta jääneistä kasveista.

2. Kasvuston on oltava riittävän tunnistettava sekä lajikepuhdas.

3. Siementen tuottajan on toimitettava varmentavien viranomaisten tarkastettavaksi määrätystä lajikkeesta kaikki lisäämänsä siemenet.

4. Varmennettujen siementen kaikille luokille on tehtävä vähintään yksi virallinen tai virallisesti valvottu viljelystarkastus ja perussiemenille vähintään kaksi virallista viljelystarkastusta, joista toinen kohdistuu lohkoihin ja toinen kasvustoon siementen muodostumisvaiheessa.

5. Tuotantopellon kasvuston tilan ja kasvuston kehitysasteen on oltava sellainen, että lajikkeen tunnistettavuuden ja puhtauden riittävä tarkastus on mahdollinen.

6. Vähimmäisetäisyyksien viereisistä siitepölyn lähteistä on oltava:



Kasvusto Vähimmäisetäisyys 1. Perussiementen tuotantoa varten: — kaikista Beta-suvun siitepölyn lähteistä 1 000 m 2. Varmennettujen siementen tuotantoa varten: a) sokerijuurikkaat: — kaikista Beta-suvun siitepölyn lähteistä, joita ei mainita jäljempänä 1 000 m — jos tarkoitettu pölyttäjä tai jokin tarkoitetuista pölyttäjistä on diploidinen, tetraploidisista sokerijuurikkaiden siitepölyn lähteistä 600 m — jos tarkoitettu pölyttäjä on yksinomaan tetraploidinen, diploidisista sokerijuurikkaiden siitepölyn lähteistä 600 m — ploidisuudeltaan tuntemattomista sokerijuurikkaiden siitepölyn lähteistä 600 m — jos tarkoitettu pölyttäjä tai jokin tarkoitetuista pölyttäjistä on diploidinen, diploidisista sokerijuurikkaiden siitepölyn lähteistä 300 m — jos tarkoitettu pölyttäjä on yksinomaan tetraploidinen, tetraploidisista sokerijuurikkaiden siitepölyn lähteistä 300 m — kahden sokerijuurikkaiden siemeniä tuottavan pellon, joilla heteen steriliteettiä ei käytetä 300 m b) rehujuurikkaat: — kaikista Beta-suvun siitepölyn lähteistä, joita ei mainita jäljempänä 1 000 m — jos tarkoitettu pölyttäjä tai jokin pölyttäjistä on diploidinen, tetraploidisista rehujuurikkaiden siitepölyn lähteistä 600 m — jos tarkoitettu pölyttäjä on yksinomaan tetraploidinen, diploidisista rehujuurikkaiden siitepölyn lähteistä 600 m — ploidisuudeltaan tuntemattomista rehujuurikkaiden siitepölyn lähteistä 600 m — jos tarkoitettu pölyttäjä tai jokin pölyttäjistä on diploidinen, diploidisista rehujuurikkaiden siitepölyn lähteistä 300 m — jos tarkoitettu pölyttäjä on yksinomaan tetraploidinen, tetraploidisista rehujuurikkaiden siitepölyn lähteistä 300 m — kahden rehujuurikkaiden siemeniä tuottavan pellon, joilla heteen steriliteettiä ei käytetä 300 m Edellä olevat etäisyydet voidaan jättää huomiotta, jos suoja muuta kuin toivottua vierasta pölytystä vastaan on riittävä. Saman pölytystä käyttävien kasvustojen eristäminen toisistaan ei ole tarpeen. Siemeniä tuottavien kasvustojen sekä siemeniä kantavien että pölyttävien ainesosien ploidisuus on määriteltävä viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta annetun neuvoston direktiivin 2002/53/EY perusteella laaditun viljelykasvien yhteisen lajikeluettelon tai mainitun direktiivin mukaisesti laadittujen kansallisten lajikeluettelojen mukaisesti. Jos tätä tietoa ei lajikkeesta anneta, ploidisuus on katsottava tuntemattomaksi, jolloin vaaditaan 600 metrin vähimmäiseristysetäisyys.

B. Siemene:

1. Siementen on oltava riittävän tunnistettavia ja lajikepuhteita.

2. Siementen käyttöarvoa vähentäviä tauteja on oltava mahdollisimman vähän.

3. Siementen on lisäksi täytettävä seuraavat edellytykset: a)



Analyyttinen puhtaus vähintään (% painosta) (1) Itävyys vähintään (% sykeröistä tai puhtaista siemenistä) Kosteuspitoisuus enintään (% painosta) (1) aa) Sokerijuurikkaat: — yksi-ituiset siemenet 97 80 15 — tarkkuussiemenet 97 75 15 — moni-ituisten lajikkeiden siemenet, joista yli 85 % on diploideja 97 73 15 — muut siemenet 97 68 15 bb) Rehujuurikkaat: — moni-ituisten lajikkeiden siemenet, joista yli 85 % on diploideja, yksi-ituiset siemenet, tarkkuussiemenet 97 73 15 — muut siemenet 97 68 15 Muiden kasvilajien siemeniä saa olla enintään 0,3 % siementen painosta (1) Lukuun ottamatta tarvittaessa rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita. b) Erityiset edellytykset yksi-ituisille ja tarkkuussiemenille: aa) Yksi-ituiset siemenet: Vähintään 90 prosentilla itävistä siemensykeröistä on kasvatettava vain yksi taimi. Vähintään kolme itua tuottavien sykeröiden osuus saa olla enintään viisi prosenttia itävien sykeröiden määrästä laskettuna. bb) Sokerijuurikkaiden tarkkuussiemenet: Itäneistä sykeröistä vähintään 70 prosentin on kasvatettava ainoastaan yksi itu. Vähintään kolme itua tuottavien sykeröiden osuus saa olla enintään viisi prosenttia itävien sykeröiden määrästä laskettuna. cc) Rehujuurikkaiden tarkkuussiemenet: Niiden lajikkeiden, joiden diploidien siementen osuus on enemmän kuin 85 prosenttia, itäneistä sykeröistä on ainakin 58 prosentin kasvatettava ainoastaan yksi itu. Kaikkien muiden siementen osalta on itäneistä iduista ainakin 63 prosentin kasvatettava ainoastaan yksi itu. Sykeröiden, jotka kasvattavat kolme tai useampia ituja, osuus saa olla enintään 5 prosenttia itäneistä sykeröistä laskettuna. dd) Luokain ”perussiemenet” osalta roskien määrä saa olla enintään 1,0 painoprosenttia. Luokan ”varmennetut siemenet” osalta roskien määrä saa olla enintään 0,5 painoprosenttia. Molempien luokkien pilleröidyillä siemenillä näiden edellytysten täyttyminen on tarkastettava 9 artiklan 1 kohdan mukaisista näytteistä, jotka on otettu korkkikerrosta ohentamalla siemenistä (kiillottamalla tai hiomalla) mutta joita ei ole vielä pilleröity ja noudattaen pilleröidyn siemenen virallista siementarkastusta analyyttisen vähimmäispuhtauden osalta. c) Muut erityiset edellytykset: Jäsenvaltioiden on varmistettava, että juurikkaiden siemeniä ei käytetä asianmukaisten yhteisön menettelyjen mukaisesti ”ritsomaniavapaaksi” määritellyllä alueella, jos roskien määrä siemenissä on yli 0,5 painoprosenttia.









LIITE II

Erän enimmäispaino: 20 tonnia

Näytteen vähimmäispaino: 500 grammaa.

Erän enimmäispaino saa ylittyä enintään viidellä prosentilla.









LIITE III

MERKINNÄT

A. Virallinen etiketti

I. Ilmoitettavat tiedot

1. ”EY-säännöt ja -vaatimukset”.

2. Varmentava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhenteet.

3. Erän viitenumero.

4. Sulkemiskuukausi ja -vuosi ilmoitetaan seuraavasti: ”suljettu …” (kuukausi ja vuosi), tai kauukausi ja vuosi, jona viimeinen virallinen näyte varmentamista varten on otettu, ilmoitetaan seuraavasti: ”näyte otettu …” (kuukausi ja vuosi).

5. Laji, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin kasvitieteellisellä nimellä, joka voi olla lyhennetyssä muodossa ja ilman lähteiden nimiä, tai sen yleisellä nimellä tai molemmilla; tarkentava maininta siitä, onko kyseessä sokerijuurikas vai rehujuurikas.

6. Lajike ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin.

7. Luokka.

8. Tuotantomaa.

9. Ilmoitettu netto- tai bruttopaino taikka ilmoitettu sykeröiden tai puhtaiden siementen lukumäärä.

10. Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitetava lisäaineen laatu sekä arvioitu sykeröiden tai puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon.

11. Yksi-ituiset siemenet: maininta ”yksi-ituinen”.

12. Tarkkuuskylvöön tarkoitetut siemenet: maininta ”tarkkuuskylvöön”.

13. Kun vähintään itävyys on testattu uudelleen, ilmaisu ”testattu uudelleen — (kuukausi ja vuosi)” ja uudelleen testauksesta vastuussa oleva laitos voidaan ilmoittaa. Nämä tiedot voidaan antaa viralliseen etikettiin kiinnitettävällä virallisella tarralla.

II. Vähimmäismitat

110 mm × 67 mm.

B. Toimittajan etiketti tai pakkauksessa ilmoitettavat tiedot (EY-pienpakkaukset)

Ilmoitettavat tiedot

1. ”EY-pienpakkaus”.

2. Merkinnästä vastuussa olevan siementen toimittajan nimi ja osoite tai tunnistemerkki.

3. Virallinen sarjanumero.

4. Virallisen sarjanumeron antanut laitos ja jäsenvaltion nimi tai niiden lyhenteet.

5. Viitenumero, jos erää ei sarjanumeron perusteella voida tunnistaa.

6. Laji, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin; tarkentava maininta siitä, onko kyseessä sokerijuurikas vai rehujuurikas.

7. Lajike, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin.

8. Luokka:

9. Netto- tai bruttopaino taikka sykeröiden tai puhtaiden siementen lukumäärä.

10. Jos paino ilmoitetaan ja rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitetava lisäaineen laatu sekä arvioitu sykeröiden tai puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon.

11. Yksi-ituisille siemenille: maininta ”yksi-ituinen”.

12. Tarkkuuskylvöön tarkoitetuille siemenille; maininta ”tarkkuuskylvöön”.









LIITE IV

LOPULLISESTI VARMENTAMATTOMILLE, TOISESSA JÄSENVALTIOSSA KORJATUILLE SIEMENILLE ANNETTAVA ETIKETTI JA ASIAKIRJA

A. Etiketissä ilmoitettavat tiedot

— viljelystarkastuksesta vastaava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhenteet,

— laji, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin kasvitieteellisellä nimellä, joka voi olla lyhennetyssä muodossa ja ilman lähteiden nimiä tai sen yleisellä nimellä tai molemmilla; tarkentava maininta siitä, onko kyseessä sokerijuurikas vai rehujuurikas,

— lajike, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin,

— luokka,

— pellon tai erän viitenumero,

— ilmoitettu netto- tai bruttopaino,

— ilmaisu ”lopullisesti varmentamattomia siemeniä”.

B. Etiketin väri

Etiketin on oltava harmaa.

C. Asiakirjassa ilmoitettavat tiedot

— asiakirjan antava viranomainen,

— laji, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin kasvitieteellisellä nimellä, joka voi olla lyhennetyssä muodossa ja ilman lähteiden nimiä tai sen yleisellä nimellä tai molemmilla; tarkentava maininta siitä, onko kyseessä sokerijuurikas vai rehujuurikas,

— lajike, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin,

— luokka,

— kylvösiementen viitenumero ja maa tai maat, jotka ovat varmentaneet kyseiset siemenet,

— pellon tai erän viitenumero,

— asiakirjan kattamanerän tuottamiseen viljelty ala,

— korjattujen siementen määrä ja pakkausten lukumäärä,

— todistus siitä, että siementä tuottavalle kasvustolle asetetut edellytykset on täytetty,

— tarvittaessa alustavan siemenanalyysin tulokset.









LIITE V

A OSA

KUMOTTU DIREKTIIVI JA SEN MUUTOKSET

(33 artiklassa tarkoitetut)







Direktiivi 66/400/ETY (EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2290/66) Neuvoston direktiivi 69/61/ETY (EYVL L 48, 26.2.1969, s. 4) Neuvoston direktiivi 71/162/ETY (EYVL L 87, 17.4.1971, s. 24) ainoastaan 1 artikla Neuvoston direktiivi 72/274/ETY (EYVL L 171, 29.7.1972, s. 37) ainoastaan 1 ja 2 artiklassa direktiiviin 66/400/ETY tehtyjen viittausten osalta Neuvoston direktiivi 72/418/ETY (EYVL L 287, 26.12.1972, s. 22) ainoastaan 1 artikla Neuvoston direktiivi 73/438/ETY (EYVL L 356, 27.12.1973, s. 79) ainoastaan 1 artikla Neuvoston direktiivi 75/444/ETY (EYVL L 196, 26.7.1975, s. 6) ainoastaan 1 artikla Komission direktiivi 76/331/ETY (EYVL L 83, 30.3.1976, s. 34) Neuvoston direktiivi 78/55/ETY (EYVL L 16, 20.1.1978, s. 23) ainoastaan 1 artikla Neuvoston direktiivi 78/692/ETY (EYVL L 236, 26.8.1978, s. 13) ainoastaan 1 artikla Komission direktiivi 87/120/ETY (EYVL L 49, 18.2.1987, s. 39) ainoastaan 1 artikla Komission direktiivi 88/95/ETY (EYVL L 56, 2.3.1988, s. 42) Neuvoston direktiivi 88/332/ETY (EYVL L 151, 17.6.1988, s. 82) ainoastaan 1 artikla Neuvoston direktiivi 88/380/ETY (EYVL L 187, 16.7.1988, s. 31) ainoastaan 1 artikla Neuvoston direktiivi 90/654/ETY (EYVL L 353, 17.12.1990, s. 48) ainoastaan 2 artiklassa ja liitteessä II olevan I osan 1 kohdan a alakohdassa direktiiviin 66/400/ETY tehtyjen viittausten osalta Neuvoston direktiivi 96/72/EY (EYVL L 304, 27.11.1996, s. 10) ainoastaan 1 artiklan 1 alakohta Neuvoston direktiivi 98/95/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 1) ainoastaan 1 artikla ja 9 artiklan 2 kohta Neuvoston direktiivi 98/96/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 27) ainoastaan 1 artikla, 8 artiklan 2 kohta ja 9 artikla

B OSA

LUETTELO KANSALLISEN LAINSÄÄDÄNNÖN OSAKSI SAATTAMISEN MÄÄRÄAJOISTA

(33 artiklassa tarkoitetut)







Direktiivi Määräaika 66/400/ETY 1 päivä heinäkuuta 1968 (14 artiklan 1 kohta) 1 päivä heinäkuuta 1969 (muut säännökset ) (1) (2) 69/61/ETY 1 päivä heinäkuuta 1969 (3) 71/162/ETY 1 päivä heinäkuuta 1970 (1 artiklan 3 kohta) 1 päivä heinäkuuta 1972 (1 artiklan 1 kohta) 1 päivä heinäkuuta 1971 (muut säännökset) (1) 72/274/ETY 1 päivä heinäkuuta 1972 (1 artikla) 1 päivä tammikuuta 1973 (2 artikla) 72/418/ETY 1 päivä heinäkuuta 1973 73/438/ETY 1 päivä heinäkuuta 1973 (1 artiklan 1 kohta) 1 päivä tammikuuta 1974 (1 artiklan 2 kohta) 75/444/ETY 1 päivä heinäkuuta 1977 76/331/ETY 1 päivä heinäkuuta 1978 (1 artikla) 1 päivä heinäkuuta 1979 (muut säännökset) 78/55/ETY 1 päivä heinäkuuta 1979 78/692/ETY 1 päivä heinäkuuta 1977 (1 artikla) 1 päivä heinäkuuta 1979 (muut säännökset) 87/120/ETY 1 päivä heinäkuuta 1988 88/95/ETY 1 päivä heinäkuuta 1988 88/332/ETY 88/380/ETY 1 päivä heinäkuuta 1992 (1 artiklan 8 kohta) 1 päivä heinäkuuta 1990 (muut säännökset) 90/654/ETY 96/72/EY 1 päivä heinäkuuta 1997 (3) 98/95/EY 1 päivä helmikuuta 2000 (Oikaisu EYVL L 126, 20.5.1999, s. 23) 98/96/EY 1 päivä helmikuuta 2000 (1) Tanskan, Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta 1 päivä heinäkuuta 1973 14 artiklan 1 kohdan osalta, 1 päivä heinäkuuta 1974 perussiemeniä koskevien säänösten osalta ja 1 päivä heinäkuuta 1976 muiden säännösten osalta. (2) Kreikan osalta 1 päivä tammikuuta 1986, Espanjan osalta 1 päivä maaliskuuta 1986, Portugalin osalta 1 päivä tammikuuta1991 ja Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta 1 päivä tammikuuta 1995. (3) Sellaisten etikettien, joissa on lyhenne ”ETY”, jäljellä olevia varastoja saa käyttää 31 päivään joulukuuta 2001 asti.









LIITE VI

VASTAAVUUSTAULUKKO







Direktiivi 66/400/ETY Tämä direktiivi 1 artikla 1 artiklan 1 alakohta 18 articla 1 artiklan 2 alakohta 1 a artikla 2 artiklan 1 kohdan a alakohta 2 artiklan 1 kohdan A alakohta 2 artiklan 1 kohdan b alakohta 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan a alakohta 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohta 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan b alakohta 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohta 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan c alakohta 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohta 2 artiklan 1 kohdan B alakohdan d alakohta 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan iv alakohta 2 artiklan 1 kohdan C alakohdan a alakohta 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan i alakohta 2 artiklan 1 kohdan C alakohdan b alakohta 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan ii alakohta 2 artiklan 1 kohdan C alakohdan c alakohta 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan iii alakohta 2 artiklan 1 kohdan C alakohdan d alakohdan i alakohta 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan iv alakohdan ensimmäinen luetelmakohta 2 artiklan 1 kohdan C alakohdan d alakohdan ii alakohta 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan iv alakohdan tionen luetelmakohta 2 artiklan 1 kohdan D alakohta 2 artiklan 1 kohdan e alakohta 2 artiklan 1 kohdan E alakohta 2 artiklan 1 kohdan f alakohta 2 artiklan 1 kohdan F alakohdan a alakohta 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan i alakohta 2 artiklan 1 kohdan F alakohdan b alakohta 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan ii alakohta 2 artiklan 1 kohdan F alakohdan c alakohta 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan iii alakohta 2 artiklan 1 kohdan G alakohdan ensimmäinen luetelmakohta 2 artiklan 1 kohdan h alakohdan i alakohta 2 artiklan 1 kohdan G alakohdan toinen luetelmakohta 2 artiklan 1 kohdan h alakohdan ii alakohta 2 artiklan 1 a kohta 2 artiklan 2 kohta 2 artiklan 2 kohta — 2 artiklan 3 kohdan i alakohta 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta 2 artiklan 3 kohdan i alakohdan a alakohta 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan i alakohta 2 artiklan 3 kohdan i alakohdan b alakohta 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan ii alakohta 2 artiklan 3 kohdan i alakohdan c alakohta 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan iii alakohta 2 artiklan 3 kohdan i alakohdan d alakohta 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan iv alakohta 2 artiklan 3 kohdan ii alakohta 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta 2 artiklan 3 kohdan iii alakohta 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohta 2 artiklan 3 kohdan iv alakohta 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohta 2 artiklan 3 kohdan v alakohta 2 artiklan 3 kohdan toinen alakohta 2 artiklan 4 kohta 2 artiklan 4 kohta 3 artikla 3 artikla 3 a artikla 4 artikla 4 artikla 5 artikla 4 a artikla 6 artikla 5 artikla 7 artikla 6 artikla 8 artikla 7 artikla 9 artikla 9 artikla 10 artikla 10 artikla 11 artikla 11 artikla 12 artikla 11 a artikla 13 artikla 11 b artikla 14 artikla 11 c artikla 15 artikla 12 artikla 16 artikla 12 a artikla 17 artikla 13 artikla 18 articla 13 a artikla 19 artikla 14 artikla 1 kohta 20 artikla 14 a artikla 21 artikla 15 artikla 22 artikla 16 artiklan 1 kohta 23 artiklan 1 kohta 16 artiklan 2 kohta — 16 artiklan 3 kohta 23 artiklan 2 kohta 16 artiklan 4 kohta — 17 artikla 24 artikla 19 artikla 25 artikla 20 artikla 26 artikla 21 a artikla 27 artikla 21 artikla 28 articla 22 artikla 29 artikla 22 a artiklan 1 kohta 30 artiklan 1 kohta 22 a artiklan 2 kohdan i alakohta 30 artiklan 2 kohdan a alakohta 22 artiklan a 2 kohdan ii alakohta 30 artiklan 2 kohdan b alakohta — 31 artikla (1) — 32 artikla (2) — 33 artikla — 34 artikla — 35 artikla LIITTEESSÄ I olevan A osan 01 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 1 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 1 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 2 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 2 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 3 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 3 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 4 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 4 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 5 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 5 kohta LIITTEESSÄ I olevan A osan 6 kohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 1 kohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 1 kohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 2 kohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 2 kohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan a alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan a alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan b alakohdan aa alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan b alakohdan aa alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan b alakohdan aa alakohdan a alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan b alakohdan bb alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan b alakohdan bb alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan b alakohdan cc alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan b alakohdan cc alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan b alakohdan dd alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan c alakohta LIITTEESSÄ I olevan B osan 3 kohdan c alakohta LIITTE II LIITTE II LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 1 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 1 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 2 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 2 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 3 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 3 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 3 a alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 4 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 4 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 5 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 5 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 6 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 6 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 7 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 7 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 8 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 8 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 9 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 9 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 10 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 10 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 11 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 11 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 12 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 12 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan I kohdan 13 alakohta LIITTEESSÄ III olevan A osan II kohta LIITTEESSÄ III olevan A osan II kohta LIITTEESSÄ III oleva B osa LIITTEESSÄ III oleva B osa LIITTE IV LIITTE IV — LIITTE V — LIITTE VI (1) 98/95/EY 9 artiklan 2 kohta ja 98/96/EY 8 artiklan 2 kohta. (2) 98/96/EY 9 artikla.