Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BNEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 15 päivänä heinäkuuta 1975,
jätteistä
(75/442/ETY)
(EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Neuvoston direktiivi 91/156/ETY annettu 18 päivänä maaliskuuta
1991L 78 32 26.3.1991
"M2 Neuvoston direktiivi 91/692/ETY annettu 23 päivänä joulukuuta
1991L 377 48 31.12.19911975L0442 — FI — 23.12.1991 — 002.001 — 1
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 15 päivänä heinäkuuta 1975,
jätteistä
(75/442/ETY)
EUROOP AN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo, ettäeroavuudet jätteistä huolehtimista koskevien, jäsenvaltioissa sovelletta-
vien tai valmisteilla olevien säännösten kesken voivat johtaa erilaisten
kilpailun edellytysten muodostumiseen ja siten vaikuttaa suoraan
yhteismarkkinoiden toimintaan, minkä vuoksi on välttämätöntä lähentää
lainsäädäntöä perustamissopimuksen 100 artiklassa määrätyllä tavalla,
näyttää tarpeelliselta yhdistää lainsäädännön lähentämiseen yhteisön
toimia, jotta yksi yhteisön päämääristä ympäristön suojelemiseksi ja
elämisen laadun parantamiseksi voidaan saavuttaa kattavamman säänte-
lyn avulla; tätä tarkoitusta varten olisi annettava öerityissäännöksiä;
koska perustamissopimuksessa ei ole annettu tätä varten tarvittavia
valtuuksia, on sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa,
kaikkien jätteistä huolehtimiseen liittyvien säännösten keskeisenä
tavoitteena olisi oltava ihmisten terveyden ja ympääristön suojeleminen
jätteiden keräilyn, kuljetuksen, käsittelyn, varastoinnin ja kaatopaikalle
sijoittamisen aiheuttamiltaä haitallisilta vaikutuksilta,
jätteiden hyödyntämistä sekä uusiomateriaalien käyttöä olisi edistettävä
luonnonvarojen säästämiseksi,
Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmassa ympäristöalan toimenpiteik-
si (
3), painotetaan yhteisön toimien tarvetta, mukaan lukien lainsää-
dännön yhtenäistäminen,
irtaimeen tavaraan, jonka omistaja hävittää tai jonka hävittäminen on
omistajan velvollisuutena voimassa olevien kansalälisten säännösten
perusteella, olisi sovellettava tehokkaita ja yhdenmukaisia jätehuollon
säännöksiä, jotka eivät ole esteenä yhteisön sisäiselle kaupalle eivätkä
vaikuta kilpailun edellyätyksiin; tämä ei koske radioaktiivisia jätteitä,
kaivostoiminnan ja maatalouden jätteitä, eläinten raatoja, jätevesiä,
kaasumaisia jätteitä sekä yhteisön erityissäännöissä määritettyjä jätteitä,
ympäristönsuojelun varmistamiseksi olisi luotava lupajärjestelmä sellai-
sia yrityksiä varten, jotka toisen lukuun käsittelevät, varastoivat tai
sijoittavat jätteitä, ja laadittava valvontaäjärjestelmä sellaisia yrityksiä
varten, jotka huolehtivat omista jätteistään tai keräävät muiden jätteitä,
sekä suunnitelma, joka käsittää olennaiset eri jätteiden huolehtimis-
toimissa huomioon otettavat tekijät, ja
se osuus kustannuksista, jota ei kateta jätteestä saatavilla tuotoilla,
suoritetaan ”saastuttaja maksaa” -periaatteen mukaisesti,!B
(1) EYVL N:o C 32, 11.2.1975, s. 36.
(2) EYVL N:o C 16, 23.1.1975, s. 12.
(3) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 3.1975L0442 — FI — 23.12.1991 — 002.001 — 2
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) ”jätteellä” mitä tahansa liitteessä I esitetyissä luokissa mainittua
ainetta tai esinettä, jonka haltija hävittää, aikoo hävittää tai on
velvollinen hävittämään,
Komissio laatii 18 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti
viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 1993 luettelon jätteistä, jotka
kuuluvat liitteessä I lueteltuihin luokkiin. Luettelo tarkastetaan
määräajoin ja uudistetaan tarvittaessa saman menettelyn mukaisesti;
b) ”tuottajalla” jokaista, jonka toiminta tuottaa jätettä (”alkuperäinen
tuottaja”) tai joka suorittaa esikäsittelyä, sekoittamista tai muunlaista
toimintaa, jonka tuloksena kyseisen jätteen laatu tai koostumus
muuttuu;
c) ”haltijalla” jätteen tuottajaa, luonnollista henkilöä tai oikeushenki-
löä, jonka hallussa jäte on;
d) ”jätehuollolla” jätteen keräilyä, kuljetusta, hyödyntämistä ja huo-
lehtimista, mukaan lukien tämän toiminnan valvonta ja käsittely-
paikkojen jälkihoito;
e) ”huolehtimisella” mitä tahansa liitteessä II A mainittuja toimintoja;
f) ”hyödyntämisellä” mitä tahansa liitteessä II B mainittua toimintaa;
g) ”keräilyllä” jätteen keräystä, lajittelua tai järjestelyä kuljetusta
varten.
2 artikla
1 Tätä direktiiviä ei sovelleta:
a) kaasumaisiin päästöihin ilmakehään;
b) seuraaviin jätteisiin, milloin ne kuuluvat muun lainsäädännön alaan:
i) radioaktiiviseen jätteeseen;ii) mineraalivarojen etsimisestä, louhimisesta, käsittelystä ja varas-
toinnista sekä louhosten toiminnasta syntyviin jätteisiin;
iii) eläinten raatoihin ja seuraaviin maatalouden jätteisiin: ulosteet ja
muut luonnonmukaiset, vaarattomat maanviljelyksessä käytetyt
aineet;
iv) jätevesiin, lukuun ottamatta nestemäistä jätettä;
v) käytöstä poistettuihin räjähteisiin.
2 Erityisdirektiiveillä voidaan antaa tiettyjä tapauksia koskevia
erityisiä säännöksiä tai täydentää tämän direktiivin säännöksiä tiettyjen
jätelajien kuljetuksen ja käsittelyn osalta.
3 artikla
1 Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet edis-
tääkseen:
a) ensiksi jätteiden tuotannon ja niiden haitallisuuden estämistä tai
vähentämistä erityisesti:
— kehittämällä luonnonvarojen käyttöä varten puhtaita ja sääs-
teliäämpiä teknologioita;
— kehittämällä teknisesti ja saattamalla markkinoille tuotteita,
jotka on suunniteltu siten, ettei niiden valmistustapa, käyttö tai
niistä huolehtiminen aiheuta lainkaan tai aiheuttaa mahdollisim-
man vähän jätteen määrän tai haitallisuuden lisääntymistä ja
pilaantumisvaaraa;!B
!M11975L0442 — FI — 23.12.1991 — 002.001 — 3
— kehittämällä sopivia tekniikoita hyödynnettäväksi tarkoitettuun
jätteeseen sisältyvistä vaarallisista aineista huolehtimiseksi;
b) toiseksi:
— jätteen hyödyntämistä kierrättämisen, uudelleenkäytön tai taltee-
noton tai jonkin muun toiminnan avulla tarkoituksena erottaa
siitä uusioraaka-aineita tai
— jätteen käyttämistä energianlähteenä.
2 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista toimenpiteistä,
joita ne aikovat suorittaa 1 kohdassa määriteltyjen tavoitteiden saa-
vuttamiseksi paitsi milloinsovelletaan teknisiä standardeja ja määräyksiä
koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28
päivänä maaliskuuta 1983 annettua neuvoston direktiiviä
83/189/ETY (1). Komission on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja 18
artiklassa mainitulle komitealle tällaisista toimenpiteistä.
4 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmis-
tamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehditaan vaarantamatta
ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi
aiheutua vahinkoa ympäristölle ja erityisesti, että:
— ei vaaranneta vesiä, ilmaa, maaperää ja kasveja sekä eläimiä;
— ei tuoteta melu- tai hajuhaittoja;
— ei vahingoiteta haitallisesti maaseutua tai erityisalueita.
Jäsenvaltioiden on myös toteutettava tarvittavat toimenpiteet jätteiden
hylkäämisen, upottamisen tai valvomattoman huolehtimisen estämiseksi.
5 artikla
1 Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet, tarvittaessa
tai milloin on suositeltavaa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden kanssa,
perustaakseen yhtenäisen ja riittävän käsittelylaitosten verkoston, ottaen
huomioon parhaan saatavilla olevan teknologian, josta ei aiheudu
liiallisia kustannuksia. Verkoston on oltava sellainen, että yhteisö tulee
kokonaisuudessaan omavaraiseksi jätteenkäsittelyn suhteen ja jäsenval-
tiot pääsevät kukin erikseen lähemmäksi tätä tavoitetta ottaen kuitenkin
huomioon maantieteelliset olosuhteet tai tietyn lajisiin jätteisiin erikois-
tuneiden laitosten tarpeen.
2 Verkoston avulla on oltava myös mahdollista huolehtia jätteistä
jossakin lähimmistä asianmukaisista laitoksista sopivimpien menetelmi-
en ja teknologioiden avulla siten, että varmistetaan korkeatasoinen
ympäristön ja ihmisten terveyden suojelu.
6 artikla
Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä toimivaltainen viran-
omainen tai toimivaltaiset viranomaiset, jotka vastaavat tämän direktiivin
toimeenpanosta.
7 artikla
1 Edellä 3, 4 ja 5 artiklassa mainittujen tavoitteiden toteuttamiseksi on
6 artiklassa tarkoitettua toimivaltaista viranomaista tai viranomaisia
vaadittava laatimaan niinpian kuin mahdollista yksi tai useampia
jätehuoltosuunnitelmia. Näiden suunnitelmien on käsitettävä erityisesti
seuraavat asiat:
— hyödynnettävien tai käsiteltävien jätteiden lajit, määrät ja alkuperä;
— yleiset tekniset vaatimukset;
— tietynlaisia jätteitä varten mahdollisesti tarvittavat erityisjärjestelyt;!M1
(1) EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 81975L0442 — FI — 23.12.1991 — 002.001 — 4
— sopivat paikat tai laitokset jätteistä huolehtimiseksi.
Suunnitelmat voivat koskea esimerkiksi:
— luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joilla on jätteenkäsitte-
lyyn tarvittava pätevyys;
— jätteiden hyödyntämis- ja huolehtimistoiminnan arvioituja kustan-
nuksia;
— sopivia keinoja jätteiden keräilyn, lajittelun ja käsittelyn järkeis-
tämisen edistämiseksi.
2 Jäsenvaltioiden on oltava tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenval-
tioiden ja komission kanssa tällaisten suunnitelmien laatimiseksi. Niiden
on ilmoitettava näistä suunnitelmista komissiolle.
3 Jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarvittavat toimenpiteet estääkseen
sellaiset jätteiden siirrot, jotka eivät ole jätehuoltosuunnitelmien
mukaisia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsen-
valtioille kaikista tällaisista toimenpiteistä.
8 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmis-
tamiseksi, että jokainen jätteen haltija:
— antaa jätteet yksityisen tai julkisen jätteenkeräilijän tai sellaisen
yrityksen käsiteltäväksi, joka suorittaa liitteessä II A tai II B
tarkoitettuja toimia,
— hyödyntää tai käsittelee jätteet itse noudattaen tämän direktiivin
säännöksiä.
9 artikla
1 Edellä olevan 4, 5 ja 7 artiklan soveltamiseksi on kaikkien laitosten
tai yritysten, jotka suorittavat liitteessä II A tarkoitettuja toimia, saatava
siihen lupa 6 artiklassa tarkoitetulta toimivaltaiselta viranomaiselta.
Tällaisessa luvassa on erityisesti mainittava:
— jätteiden lajit ja määrät;— tekniset vaatimukset;— toteutettavat turvatoimet;— paikka, jossa jätteestä huolehditaan;
— käsittelymenetelmä.
2 Luvat voidaan myöntää määräajaksi, ne voidaan uusia, niihin
voidaan liittää ehtoja ja velvoitteita tai luvat voidaan evätä varsinkin,
jos aiottu huolehtimismenetelmä ei ole ympäristönsuojelun kannalta
hyväksyttävä.
10 artikla
Edellä olevan 4 artiklan täytäntöönpanoa varten on kaikkien liitteessä II
B mainittuja toimia suorittavilla laitoksilla ja yrityksillä oltava toimilupa.
11 artikla
1. Toimilupaa koskevasta 9 ja 10 artiklassa tarkoitetusta vaatimuksesta
voidaan vapauttaa, tämän kuitenkaan rajoittamatta myrkyllisistä ja
vaarallisista jätteistä 20 päivänä maaliskuuta 1978 annetun neuvoston
direktiivin 78/319/ETY (
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla, soveltamista.
a) laitokset tai yritykset, jotka huolehtivat omista jätteistään niiden
tuottamispaikalla, ja!M1
(1) EGT nr L 84, 31.3.1978, s. 43.1975L0442 — FI — 23.12.1991 — 002.001 — 5
b) laitokset tai yritykset, jotka suorittavat jätteiden hyödyntämistä.
Tätä vapauttamista voidaan soveltaa ainoastaan:
— jos toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet kutakin toimintaa
koskevat yleiset säännöt, joissa määritellään jätelajit ja -määrät sekä
edellytykset, joilla kyseinen toiminta voidaan vapauttaa luvanhaku-
velvollisuudesta, ja
— jos jätelajit tai -määrät ja huolehtimis- tai hyödyntämismenetelmät
ovat sellaisia, että ne täyttävät 4 artiklassa mainitut edellytykset.
2 Toimivaltaisten viranomaisten on rekisteröitävä 1 kohdassa tarkoi-
tetut laitokset tai yritykset.
3 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 kohdan mukaisesti
annetuista yleisistä säännöistä.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on joka kolmas vuosi toimitettava komissiolle tietoja
tämän direktiivin täytäntöönpanosta sektorikohtaisessa kertomuksessa,
joka kattaa myös muut asiaankuuluvat yhteisön direktiivit. Tämä
kertomus on laadittava direktiivin 91/692 (1) 6 artiklassa määrätyn
menettelyn mukaisesti komission valmistaman kyselylomakkeen tai
kaavan pohjalta. Kyselylomake tai kaava lähetetään jäsenvaltioille kuusi
kuukautta ennen sen jakson alkua, jolta kertomus laaditaan. Kertomus on
toimitettava komissiolle yhdeksän kuukauden kuluessa sen kolmevuotis-
kauden päättymisestä, jota kertomus koskee.
Ensimmäinen kertomus kattaa jakson vuodesta 1995 vuoden 1997
loppuun.
Komissio julkaisee yhteisön kertomuksen direktiivin täytäntöönpanosta
yhdeksän kuukauden kuluessa siitä, kun se vastaanotti jäsenvaltioiden
kertomukset.
13 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä määräajoin asianmukaiset
tarkastukset laitoksissa tai yrityksissä, jotka suorittavat 9-12 artiklassa
tarkoitettuja toimia.
14 artikla
Jokaisen 9 ja 10 artiklassa tarkoitetun laitoksen ja yrityksen on:
— pidettävä kirjaa määristä, laadusta, alkuperästä ja tarvittaessa
määränpäästä, keräilytiheydestä, kuljetustavasta ja käsittelymenetel-
mistä liitteessä I tarkoitettujen jätteiden ja liitteessä II A tai II B
tarkoitettujen toimien osalta.
— annettava nämä tiedot pyydettäessä 6 artiklassa tarkoitetuille
toimivaltaisille viranomaisille.
Jäsenvaltiot voivat myös vaatia, että jätteen tuottajat noudattavat tämän
artiklan säännöksiä.
15 artikla
”Saastuttaja maksaa” -periaatteen mukaisesti jätteistä huolehtimisen
kustannuksista vastaa:
— jätteen haltija, joka antaa jätteen keräilijän tai 9 artiklassa tarkoitetun
yrityksen haltuun,
ja/tai!M1
(1) EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 48!M2
!M11975L0442 — FI — 23.12.1991 — 002.001 — 6
— jätteen aiemmat haltijat tai valmistaja, jonka tuotteesta jäte on
peräisin.
16 artikla
1 Joka kolmas vuosi ja ensimmäisen kerran 1 päivänä huhtikuuta 1995
jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kertomus tämän direktiivin
toimeenpanemiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Kertomuksen on perus-
tuttava kyselyyn, joka on laadittu 18 artiklassa mainitun menettelyn
mukaisesti ja joka komission on lähetettävä jäsenvaltioille kuusi
kuukautta ennen edellä mainittua päivämäärää.
2 Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen kertomusten perusteella komissio
valmistelee joka kolmas vuosi yhteenvetokertomuksen, ensimmäisen
kerran 1 päivänä huhtikuuta 1996.
17 artikla
Tarvittavat muutokset tämän direktiivin liitteiden mukauttamiseksi
tieteen ja tekniikan kehitykseen on annettava 18 artiklassa säädetyn
menettelyn mukaisesti.
18 artikla
Komissiota avustaa komitea, jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja
puheenjohtajana komission edustaja.
Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpi-
teistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka
puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto
annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden pää-
tösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee
komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien
äänet komiteassa painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla.
Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean
lausunnon mukaiset.
Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai
jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle
ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian mää-
räenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun
asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista
toimenpiteistä.
"M1193artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttä-
mät toimenpiteet voimaan 24 kuukauden kuluessa sen tiedoksi
antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
"M1203artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysy-
myksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
"M1213artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.!M1
!B1975L0442 — FI — 23.12.1991 — 002.001 — 7
LIITE I
JÄTTEIDEN LUOKAT
Q 1 Tuotannon ja kulutuksen jäännöstuotteet, joita ei muuten eritellä seuraa-
vissa kohdissa
Q 2 Tuotteet, jotka eivät täytä niille asetettuja laatuvaatimuksiaQ 3 Tuotteet, joiden viimeinen käyttöpäivämäärä on ohitettuQ 4 Materiaalit, jotka on heitetty pois, jotka ovat kadonneet tai muutoin
vahingoittuneet, mukaan lukien kaikki materiaalit, laitteet jne., jotka ovat
pilaantuneet vahingon seurauksena
Q 5 Materiaalit, jotka ovat pilaantuneet tai likaantuneet tarkoituksellisen
toiminnan tuloksena (esimerkiksi puhdistustöiden jätteet, pakkausmateri-
aalit, säilytysastiat jne.)
Q 6 Käyttökelvottomat osat (esimerkiksi käytetyt paristot, käytetyt katalyytit
jne.)
Q 7 Aineet, jotka ovat tulleet käyttöön soveltumattomiksi (esimerkiksi
pilaantuneet hapot, likaantuneet liuottimet, käytetyt karkaisusuolat jne.)
Q 8 Teollisten menetelmien jäännöstuotteet (esimerkiksi kuonat, tislauskattilan
pohjat jne.)
Q 9 Saasteidenpoistomenetelmien jäännöstuotteet, (esimerkiksi puhdistusliet-
teet, säkkisuodatinpölyt, käytetyt suodattimet jne.)
Q 10 Koneistuksen/viimeistelyn jäännöstuotteet (esimerkiksi sorvin lastut,
valssihilse jne.)
Q 11 Raaka-aineiden louhimisen ja työstämisen jäännöstuotteet (esimerkiksi
kaivosjätteet, öljykenttien lietteet jne.)
Q 12 Pilaantuneet materiaalit (esimerkiksi PCB:n saastuttamat öljyt jne.)Q 13 Kaikki materiaalit, aineet ja tuotteet, joiden käyttö on kielletty laissaQ 14 Tuotteet, joille niiden haltijalla ei ole enää käyttöä (esimerkiksi
maatalouden, kotitalouden, toimistojen, kauppojen ja liikkeiden hylkäämät
tuotteet jne.)
Q 15 Maaperän puhdistustoimenpiteissä muodostuneet pilaantuneet materiaalit,
aineet tai tuotteet
Q 16 Kaikki materiaalit, aineet tai tuotteet, jotka eivät sisälly edellä mainittuihin
luokkiin.!
M11975L0442 — FI — 23.12.1991 — 002.001 — 8
LIITE II A
HUOLEHTIMISTOIMET
Huomautus: Tässä liitteessä on tarkoitus luetella huolehtimistoimet sellaisina,
kuin ne esiintyvät käytännössä. Direktiivin 4 artiklan mukaisestijätteistä on huolehdittava vaarantamatta ihmisten terveyttä ja
käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua
vahinkoa ympäristölle.
D 1 Sijoittaminen maan päälle tai maan alle (esimerkiksi kaatopaikat jne.)D 2 Maaperäkäsittely (esimerkiksi nesteen tai lietteen biohajottaminen maa-
perässä jne.)
D 3 Syväinjektointi (esimerkiksi pumpattavien jätteiden injektoiminen kaivoi-
hin, suolakupuihin tai luonnollisesti syntyneisiin varastoihin jne.)
D 4 Allastaminen (esimerkiksi nesteen tai lietteen sijoittaminen kaivantoihin,
lammikkoihin tai patoaltaisiin jne.)
D 5 Erityisesti rakennetut kaatopaikat (esimerkiksi sijoittaminen vuorattuihin,
erillisiin kennoihin, jotka on katettu ja eristetty toisistaan ja ympäristöstäjne.)
D 6 Kiinteän jätteen päästäminen vesistöön lukuun ottamatta meriä
D 7 Päästäminen meriin, mukaan lukien merenpohjaan upottaminenD 8 Biologinen käsittely, jota ei ole eritelty muualla tässä liitteessä ja josta
muodostuu sellaisia yhdisteitä tai sekoituksia, joista huolehditaan tässä
liitteessä mainitun menettelyn mukaisesti
D 9 Fysikaalis-kemiallinen käsittely, jota ei ole eritelty muualla tässä liitteessä,
josta muodostuu sellaisia yhdisteitä tai sekoituksia, joista huolehditaankäyttäen jotain tässä liitteessä mainituista toimista (esimerkiksi haihdut-
taminen, kuivaus, kalsinointi jne.)
D 10 Polttaminen maallaD 11 Polttaminen merelläD 12 Pysyvä varastointi (esimerkiksi säiliöiden sijoittaminen kaivokseen jne.)
D 13 Järjestäminen ennen jotain tässä liitteessä mainituista toiminnoista
D 14 Uudelleen pakkaaminen ennen jotain tässä liitteessä mainituista toimin-
noista
D 15 Varastoiminen ennen jotain tässä liitteessä mainituista toimista, lukuun
ottamatta väliaikaista varastointia jätteen tuottamispaikassa ennen keräi-
lyä.!
M11975L0442 — FI — 23.12.1991 — 002.001 — 9
LIITE II B
TOIMET, JOTKA TÄHTÄÄVÄT HYÖDYNTÄMISEEN
Huomautus: Tässä liitteessä on tarkoitus luetella hyödyntämistoimet sellaisina,
kuin ne suoritetaan käytännössä. Direktiivin 4 artiklan mukaisestijäte on hyödynnettävä vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttä-
mättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa
ympäristölle.
R 1 Liuottimien talteenotto tai regenerointiR 2 Orgaanisten aineiden, joita ei käytetä liuottimina, kierrätys tai talteenotto
R 3 Metallien ja metalliyhdisteiden kierrätys tai talteenotto
R 4 Muiden epäorgaanisten aineiden kierrätys tai talteenottoR 5 Happojen tai emästen regenerointiR 6 Saasteiden poistamiseksi käytettyjen osien hyödyntäminen
R 7 Katalysaattoreiden osien hyödyntäminen
R 8 Öljyn uudelleenjalostus ja muu uudelleenkäyttöR 9 Käyttö pääasiassa polttoaineena tai muutoin energian tuottamiseksiR 10 Levittäminen maan pinnalle siten, että tuloksena on hyötyä maataloudelle
tai maaperän ekologista parantumista, mukaan lukien kompostointi ja
muut biologiset muuntumisprosessit, paitsi milloin kyseessä on 2 artiklan 1kohdan b alakohdan iii luetelmakohdassa mainittu jäte
R 11 Jostain kohdassa R 1-R 10 tarkoitetuista toiminnoista saatujen jätteiden
käyttö
R 12 Jätteiden vaihto johonkin kohdassa R 1-R 11 mainituista toimistaR 13 Johonkin tässä liitteessä mainittuun toimintoon tarkoitetun materiaalin
varastoiminen, lukuun ottamatta väliaikaista varastointia jätteen tuottamis-
paikalla ennen keräämistä:!
M11975L0442 — FI — 23.12.1991 — 002.001 — 10