2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2001/80/EY,
annettu 23 päivänä lokakuuta 2001,
tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta
(EYVL L 309, 27.11.2001, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►A1 Asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan,
Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasa-vallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan
liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan
unioni perustuuL 236 33 23.9.2003
Oikaistu:
►C1 Oikaisu, EYVL L 319, 23.11.2002, s. 30 (2001/80/EY)
▼B
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI
2001/80/EY,
annettu 23 päivänä lokakuuta 2001,
tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuh-
tauspäästöjen rajoittamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (
1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menet-
telyä (
3), ja ottavat huomioon sovittelukomitean 2 päivänä elokuuta
2001 hyväksymän yhteisen tekstin,
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuh-
tauspäästöjen rajoittamisesta 24 päivänä marraskuuta 1988annettu neuvoston direktiivi 88/609/ETY (
4) on osaltaan vaikut-
tanut suurista polttolaitoksista ilmakehään joutuvien päästöjen
vähentämiseen ja rajoittamiseen. Selkeyden vuoksi direktiivi
olisi laadittava uudelleen.
(2) Viidennessä ympäristöalan toimintaohjelmassa (5) asetetaan
tavoitteiksi, että tiettyjen happamoittavien epäpuhtauksien, kutenrikkidioksidin (SO
2) ja typen oksidien (NOx), kriittisiä kuormi-
tuksia ja tasoja ei olisi missään vaiheessa ylitettävä, ja
ilmanlaadun osalta, että ihmisiä suojellaan tehokkaasti ilman
epäpuhtauksien aiheuttamilta tunnustetuilta terveyteen kohdistu-vilta riskeiltä.
(3) Kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet valtiosta toiseen tapah-tuvasta ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisesta tehtyynYhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission
(UNECE) vuoden 1979 yleissopimukseen liittyvän happamoitu-
misen, rehevöitymisen ja alailmakehän otsonin torjumistakoskevan Göteborgin pöytäkirjan, joka hyväksyttiin 1 päivänäjoulukuuta 1999.
(4) Komissio on julkaissut tiedonannon yhteisön strategiasta happa-moitumisen torjumiseksi, jossa direktiivin 88/609/ETY
tarkistamista pidetään strategian olennaisena osana, ja jossa
pitkän aikavälin tavoitteena on vähentää rikkidioksidi- ja type-noksidipäästöjä riittävästi siten, että laskeumat ja pitoisuudetsaadaan kriittistä kuormitusta ja tasoa pienemmiksi.
(5) Perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusper-iaatteen mukaisesti ei tavoitetta vähentää suurten polttolaitosten
happamoittavia päästöjä voida riittävällä tavalla saavuttaa yksit-
täisten jäsenvaltioiden toimin eikä niiden epäyhtenäinen toimintatakaa asetetun tavoitteen saavuttamista. Koska happamoittavia2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 2
(1) EYVL C 300, 29.9.1998, s. 6 ja EYVL C 212 E, 25.7.2000, s. 36.
(2) EYVL C 101, 12.4.1999, s. 55.
(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 15. maaliskuuta 2000 (EYVL C
377, 29.12.2000, s. 159), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 7. marras-
kuuta 2000 (EYVL C 375, 28.12.2000, s. 1), ja Euroopan parlamentin
päätös, tehty 14. maaliskuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
Euroopan parlamentin päätös, tehty 20. syyskuuta 2001, ja neuvoston päätös,tehty 27. syyskuuta 2001.
(
4) EYVL L 336, 7.12.1988, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna neuvoston asetuksella 94/66/EY (EYVL L 337, 24.12.1994, s.
83).
(5) EYVL C 138, 17.5.1993, s. 1.
▼B
päästöjä on vähennettävä koko yhteisössä, on tehokkaampaa
toimia yhteisön tasolla.
(6) Olemassa olevat suuret polttolaitokset ovat merkittäviä rikki-dioksidi- ja typenoksidipäästöjen lähteitä yhteisössä, ja näitäpäästöjä on vähennettävä. Sen vuoksi on tarpeen mukauttaa
lähestymistapaa suurten polttolaitosten alan erilaisiin ominais-
piirteisiin jäsenvaltioissa.
(7) Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhte-
näistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetussa neuvoston
direktiivissä 96/61/EY (1) esitetään ympäristön pilaantumisen
ehkäisemiseen ja vähentämiseen yhtenäistetty lähestymistapa,jossa laitoksen ympäristövaikutusten kaikki osatekijät otetaanhuomioon yhtenäisellä tavalla. Direktiivin 96/61/EY soveltami-salaan kuuluvat nimellislämpöteholtaan yli 50MW:n
polttolaitokset. Mainitun direktiivin 15 artiklan 3 kohdassa
säädetään, että komissio julkaisee joka kolmas vuosi jäsenval-tioiden toimittamien aineistojen perusteella luettelontärkeimmistä päästöistä ja niiden aiheuttajista. Direktiivin 18artiklassa säädetään, että neuvosto vahvistaa komission ehdotuk-
sesta ja erityisesti mainitun direktiivin 16 artiklassa säädetyn
tietojen vaihdon perusteella perustamissopimuksessa määrätynmenettelyn mukaisesti päästöjen raja-arvot niille aineille, joidensuhteen yhteisön toimien tarve on todettu.
(8) Tässä direktiivissä asetettujen päästöjen raja-arvojen noudatta-mista olisi pidettävä välttämättömänä mutta ei riittävänäedellytyksenä direktiivissä 96/61/EY asetettujen, parhaitakäytettävissä olevia tekniikoita koskevien vaatimusten täyttymi-selle. Näiden vaatimusten noudattaminen voi merkitä aiempaa
tiukempia päästöjen raja-arvoja, muille aineille ja väliaineille
asetettavia päästöjen raja-arvoja sekä muita asiaankuuluvia edel-lytyksiä.
(9) Teollisuudella on viidentoista vuoden kokemus suurten polttolai-tosten epäpuhtauspäästöjen vähentämistekniikoidensoveltamisesta.
(10) Valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeu-tumista koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopantalouskomission (UNECE) yleissopimuksen raskasmetallejakoskevassa pöytäkirjassa suositellaan ryhtymistä toimiin tiettyjenlaitosten raskasmetallipäästöjen vähentämiseksi. Tiedetään, että
hiukkaspäästöjen vähentäminen suodattimilla tuo etuja, sillä se
vähentää hiukkasiin kiinnittyneitä raskasmetallipäästöjä.
(11) Sähköntuotantolaitokset ovat tärkeä osa suurten polttolaitosten
alaa.
(12) Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19
päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 96/92/EY (2) tarkoituksena on jakaa uutta
tuotantokapasiteettia alan uusille yrittäjille.
(13) Yhteisö on sitoutunut vähentämään hiilidioksidipäästöjä.
Lämmön ja sähkön yhdistetty tuotanto, kun se on toteutettavissa,
on merkittävä mahdollisuus parantaa polttoaineen käytön koko-naishyötysuhdetta.
(14) Maakaasun käyttö sähköntuotantoon on jo huomattavasti lisään-tynyt ja se lisääntynee edelleen erityisesti kaasuturbiinien käytönmyötä.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 3
(1) EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26.
(2) EYVL L 27, 30.1.1997, s. 20.
▼B
(15) Biomassasta saatavan energian tuotannon lisääntymisen
huomioon ottaen erityiset päästöstandardit tälle polttoaineelle
ovat perusteltuja.
(16) Yhteisön jätehuoltostrategiasta 24 päivänä helmikuuta 1997
annetussa neuvoston päätöslauselmassa (1) korostetaan, että on
tarpeen edistää jätteiden hyödyntämistä ja todetaan, että jätteen-polttolaitosten toimintaan olisi sovellettava tarkoituksenmukaisiapäästöstandardeja, jotta varmistetaan ympäristönsuojelun korkeataso.
(17) Teollisuudella on kokemusta suurten polttolaitosten päästöjenmerkittävimpien epäpuhtauksien mittaustekniikoista ja -laitteista.Euroopan standardointikomitea (CEN) on ryhtynyt luomaan puit-teita, joissa voidaan varmistaa mittaustulosten vertailukelpoisuus
yhteisössä ja taata tällaisten mittaustulosten korkea laatutaso.
(18) On tarpeen lisätä tietoa suurten polttolaitosten päästöjen
merkittävimmistä epäpuhtauksista. Jotta tällaisen tiedon perus-
teella saisi todellisuutta vastaavan käsityksen laitoksen
päästötasosta, tietoja olisi verrattava myös laitoksen energianku-lutusta koskeviin tietoihin.
(19) Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta määräaikoihin, joidenkuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivi 88/609/ETYosaksi kansallista lainsäädäntöä ja pantava se täytäntöön,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tämä direktiivi koskee polttoainetyypistä (kiinteä, nestemäinen, kaasu-
mainen) riippumatta polttolaitoksia, joiden nimellisteho on vähintään
50 MW.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1) ”päästöllä” aineiden päästämistä ilmaan polttolaitoksesta;2) ”savukaasulla” kaasupäästöjä, jotka sisältävät kiinteitä, nestemäisiä
tai kaasumaisia päästöjä; niiden tilavuusvirrat on ilmaistava kuutio-
metreinä tunnissa standardilämpötilassa (273 K) ja -paineessa
(101,3 kPa) vesihöyryn määrän mukaan tehtävän korjauksenjälkeen, jäljempänä (Nm
3/h);
3) ”päästöjen raja-arvolla” polttolaitoksesta tulevien savukaasujen
sisältämän aineen sallittua määrää, joka voidaan päästää ilmaantietyn ajan kuluessa; se määritellään massan osuutena savukaasujen
tilavuudesta, mg/Nm
3, olettaen, että savukaasun happipitoisuus
nestemäisten ja kaasumaisten polttoaineiden osalta on kolmeprosenttia, kiinteiden polttoaineiden osalta kuusi prosenttia jakaasuturbiinien osalta 15 prosenttia savukaasun tilavuudesta;
4) ”rikinpoistoasteella” polttolaitoksella tietyn ajan kuluessa ilmaan
päästämättä jätetyn rikin määrän suhdetta polttolaitoksen laitteisiin
syötetyn ja saman ajan kuluessa käytetyn polttoaineen rikinmäärään;
5) ”käyttäjällä” luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka käyttää
polttolaitosta tai jolla on taikka jolle on uskottu päätösvalta sitäkoskevissa taloudellisissa ratkaisuissa;2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 4
(1) EYVL C 76, 11.3.1997, s. 1.
▼B
6) ”polttoaineella” kaikkia kiinteitä, nestemäisiä tai kaasumaisia
poltettavia aineita, joita polttolaitoksessa poltetaan, lukuun otta-matta jätteitä, joihin sovelletaan yhdyskuntajätteiden uusien
polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 8
päivänä kesäkuuta 1989 annettua neuvoston direktiiviä 89/369/ETY (
1), yhdyskuntajätteiden olemassa olevien polttolaitosten
aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 21 päivänäkesäkuuta 1989 annettua neuvoston direktiiviä, 89/429/ETY (
2), ja
vaarallisten jätteiden polttamisesta 16 päivänä joulukuuta 1994
annettua neuvoston direktiiviä 94/67/EY (3), tai myöhempää
yhteisön säädöstä, jolla kumotaan ja korvataan yksi tai useampianäistä direktiiveistä;
7) ”polttolaitoksella” teknisiä laitteita, joissa polttoaineet hapetetaan,
jotta täten syntyvää lämpöä voidaan käyttää.
Tätä direktiiviä sovelletaan vain energiantuotantoon tarkoitettuihin
polttolaitoksiin, lukuun ottamatta niitä, jotka käyttävät palamistuot-teita suoraan hyväkseen valmistusprosesseissa. Tätä direktiiviä ei
sovelleta erityisesti seuraaviin laitoksiin:
a) laitokset, joissa palamistuotteita käytetään suoraan lämmityk-
seen, kuivaukseen tai esineiden tai materiaalien muuhun
käsittelyyn, esimerkiksi uudelleenlämmitysuunit ja lämpökäsit-
telyuunit,
b) jälkipolttolaitokset, toisin sanoen kaikki tekniset laitteet, jotka
on suunniteltu puhdistamaan savukaasuja polttamalla, ja joitaei käytetä erillisinä polttolaitoksina,
c) katalyyttisia krakkauskatalyyttejä regeneroivat laitteet,
d) laitteet, joilla rikkivety muunnetaan rikiksi,
e) kemianteollisuudessa käytetyt reaktorit,
f) koksaamot,
g) Cowperin ilmankuumentimet,h) ajoneuvon, aluksen tai ilma-aluksen käyttövoiman tuottamiseen
käytettävät tekniset laitteet,
i) offshore-lautoilla käytettävät kaasuturbiinit,
j) kaasuturbiinit, joille on myönnetty lupa ennen 27 päivää
marraskuuta 2002 tai joiden osalta on toimivaltaisen virano-maisen näkemyksen mukaan jätetty täydellinen lupahakemusennen 27 päivää marraskuuta 2002, edellyttäen, että laitos onotettu käyttöön viimeistään 27 päivänä marraskuuta 2003,sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan 1 kohdan ja liit-
teessä VIII olevan A ja B osan soveltamista.
Laitokset, jotka toimivat diesel-, bensiini- tai kaasukäyttöisillä
moottoreilla, eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.
Kun kaksi tai useampia uusia laitoksia rakennetaan siten, että
toimivaltaisten viranomaisten mielestä niiden savukaasut voitaisiintekniset ja taloudelliset tekijät huomioon ottaen poistaa yhteisenpiipun kautta, tällaisten laitosten muodostamaa kokonaisuutta
pidetään yhtenä yksikkönä;
8) ”monipolttoaineyksiköllä” polttolaitoksia, joissa voidaan yhtä aikaa
tai vuorotellen polttaa kahta tai useampaa polttoainetta;
9) ”uudella laitoksella” polttolaitoksia, joiden alkuperäinen rakennus-
lupa, tai, jos tällaista menettelyä ei ole, alkuperäinen käyttölupa onmyönnetty 1 päivänä heinäkuuta 1987 tai sen jälkeen;
10) ”olemassa olevalla laitoksella” polttolaitoksia, joiden alkuperäinen
rakennuslupa, tai, jos tällaista menettelyä ei ole, alkuperäinenkäyttölupa on myönnetty ennen 1 päivää heinäkuuta 1987;2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 5
(1) EYVL L 163, 14.6.1989, s. 32.
(2) EYVL L 203, 15.7.1989, s. 50.
(3) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 34.
▼B
11) ”biomassalla” tuotteita, jotka muodostuvat maa- tai metsätalou-
desta peräisin olevasta kasviaineksesta tai sen osasta, jota voidaankäyttää sen energiasisällön hyödyntämiseen polttoaineena, ja seu-
raavia polttoaineena käytettyjä jätteitä:
a) maa- ja metsätalouden kasviperäinen jäte,
b) elintarviketeollisuuden kasviperäinen jäte, jos syntyvä lämpö
hyödynnetään,
c) ensiömassan tuotannon ja massasta valmistettavan paperin
tuotannon yhteydessä syntyvä kuituainetta sisältävä kasviperä-inen jäte, jos rinnakkaispoltto tapahtuu tuotantopaikalla ja
syntyvä lämpö hyödynnetään,
d) korkkijäte,
e) puujäte, lukuun ottamatta puujätettä, joka voi puunsuoja-ainekä-
sittelyn tai pinnoituksen seurauksena sisältää halogenoitujaorgaanisia yhdisteitä tai raskasmetalleja, ja johon kuuluu erityi-sesti tällainen puujäte, joka on peräisin rakennus- ja
purkujätteestä;
12) ”kaasuturbiinilla” lämpöenergian mekaaniseksi työksi muuttavaa
pyörivää konetta, jonka pääosat ovat kompressori, lämpölaite, jossa
polttoaine hapetetaan työaineen kuumentamiseksi, ja turbiini;
13) ”syrjäisimmillä alueilla” Ranskan merentakaisia departementteja
Ranskan osalta, Azoreja ja Madeiraa Portugalin osalta ja Kanarian-saaria Espanjan osalta.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on 1 päivään heinäkuuta 1990 mennessä laadit-
tava asianmukaiset ohjelmat olemassa olevien laitosten
kokonaisvuosipäästöjen asteittaiseksi vähentämiseksi. Ohjelmiin on
sisällyttävä aikataulut ja täytäntöönpanomenettelyt.
2. Jäsenvaltioiden on 1 kohdassa mainittujen ohjelmien mukaisesti
jatkettava päästöjen enimmäismäärien ja vastaavien prosentuaalistenvähennysten, jotka rikkidioksidin osalta on vahvistettu liitteessä Iolevassa 1—6 sarakkeessa ja typen oksidien osalta liitteessä II olevassa1—4 sarakkeessa, noudattamista mainituissa liitteissä säädettyihin
päivämääriin mennessä ja siihen asti, kun 4 artiklan olemassa oleviin
laitoksiin sovellettavat säännökset on pantu täytäntöön.
3. Ohjelmien toteuttamisen yhteydessä jäsenvaltioiden on myös
määritettävä kokonaisvuosipäästöt liitteessä VIII olevan C osan mukai-
sesti.
4. Jos merkittävä ja odottamaton muutos energian kysynnässä taikka
muutos tiettyjen polttoaineiden tai tuotantolaitosten kapasiteetin saata-vuudessa aiheuttaa jäsenvaltion 1 kohdan mukaisesti laatimanohjelman täytäntöönpanolle vakavia teknisiä vaikeuksia, komissio tekeekyseisen jäsenvaltion pyynnöstä ja pyynnön perusteet huomioon ottaen
päätöksen, jolla se muuttaa päästöjen enimmäismääriä ja/tai liitteessä I
ja II asetettuja päivämääriä tuon jäsenvaltion osalta ja ilmoittaapäätöksestään neuvostolle ja jäsenvaltioille. Mikä hyvänsä jäsenvaltiovoi kolmen kuukauden kuluessa saattaa komission päätöksen neuvostonkäsiteltäväksi. Neuvosto voi määräenemmistöllä kolmen kuukaudenkuluessa päättää asiasta toisin.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että sellaisten uusien laitosten rakennuslupiin taitällaisen menettelyn puuttuessa sellaisten uusien laitosten käyttölupiin,joiden osalta on jätetty toimivaltaisen viranomaisen näkemyksen
mukaan täydellinen lupahakemus ennen 27 päivää marraskuuta 2002,
edellyttäen, että kyseinen laitos otetaan käyttöön viimeistään 27päivänä marraskuuta 2003, sisältyvät ehdot, jotka koskevat liitteissäIII−VII olevissa A osissa vahvistettujen rikkidioksidin, typen oksidienja hiukkasten päästöraja-arvojen noudattamista, sanotun kuitenkaanrajoittamatta 17 artiklan soveltamista.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 6
▼B
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että kaikkiin muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujenuusien laitosten rakennuslupiin tai tällaisen menettelyn puuttuessa
käyttölupiin sisältyvät ehdot, jotka koskevat liitteissä III−VII olevissa
B osissa vahvistettujen rikkidioksidi-, typen oksidi- ja hiukkaspäästöjenraja-arvojen noudattamista.
3. Rajoittamatta direktiivin 96/61/EY ja ilmanlaadun arvioinnista ja
hallinnasta 27 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin
96/62/EY (
1) soveltamista jäsenvaltioiden on 1 päivään tammikuuta
2008 mennessä vähennettävä päästöjään huomattavasti joko:
a) toteuttamalla asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
olemassa olevien laitosten käyttölupiin sisältyvät ehdot, jotka
koskevat 1 kohdassa tarkoitetuille uusille laitoksille vahvistettujen
päästöjen raja-arvojen noudattamista, tai
b) varmistamalla, että olemassa olevat laitokset kuuluvat 6 kohdassa
tarkoitetun kansallisen päästöjen vähentämistä koskevan suunni-telman piiriin,
sekä soveltamalla tarvittaessa 5, 7 ja 8 artiklaa.
4. Rajoittamatta direktiivien 96/61/EY ja 96/62/EY soveltamista
olemassa olevat laitokset voivat poiketa 3 kohdassa tarkoitettujenpäästöjen raja-arvojen noudattamisesta ja ne voidaan jättää kansallistenpäästöjen vähentämissuunnitelman ulkopuolelle seuraavin edellytyksin:
a) olemassa olevan laitoksen käyttäjä sitoutuu toimivaltaiselle virano-
maiselle 30 päivään kesäkuuta 2004 mennessä toimittamassaan
kirjallisessa ilmoituksessa olemaan käyttämättä laitosta enempääkuin 20 000 käyttötunnin ajan ajanjaksolla, joka alkaa 1 päivänätammikuuta 2008 ja päättyy viimeistään 31 päivänä joulukuuta2015,
b) käyttäjän on toimitettava joka vuosi toimivaltaiselle viranomaiselle
tiedot siitä, kuinka paljon laitoksen jäljellä olevasta sallitustakäyttöajasta on käytetty ja kuinka paljon sitä on vielä jäljellä.
5. Jäsenvaltiot voivat säätää päästöjen raja-arvoista ja täytäntöön-
panon määrärajoista, jotka ovat tiukempia kuin 1, 2, 3 ja 4 kohdassaja 10 artiklassa vahvistetut. Ne voivat lisätä vaatimusten soveltamisa-laan muita epäpuhtauksia, määrätä lisävaatimuksista tai vaatialaitoksen mukauttamista tekniikan kehitykseen.
6. Jäsenvaltiot voivat, kustannukset ja hyödyt sekä tiettyjen ilman
epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23 päivänä lokakuuta 2001annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/81/EY (
2)
ja direktiivin 96/62/EY mukaiset velvoitteet huomioon ottaen, laatia ja
panna täytäntöön kansallisen suunnitelman päästöjen vähentämiseksi
olemassa olevissa laitoksissa, ottaen huomioon muun muassa liitteissäI ja II asetettujen enimmäismäärien noudattaminen, sanotun kuitenkaanrajoittamatta tämän direktiivin ja direktiivin 96/61/EY soveltamista.
Olemassa olevien laitosten typenoksidi-, rikkidioksidi- ja hiuk-
kaspäästöjen vuosittaista kokonaismäärää on kansallisessa päästöjen
vähentämissuunnitelmassa vähennettävä tasolle, johon olisi päästysoveltamalla 3 kohdassa tarkoitettuja päästöjen raja-arvoja vuonna2000 jo olemassa oleviin laitoksiin (mukaan lukien ne laitokset, joissavuonna 2000 toteutetaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymää
kunnostussuunnitelmaa kansallisessa lainsäädännössä vaaditun
päästövähennyksen saavuttamiseksi) kunkin laitoksen vuoden 2000lopussa päättyvän viiden viimeisen vuoden käyttöjakson keskimää-räisen todellisen vuotuisen toiminta-ajan, käytetyn polttoaineen janimellislämpötehon pohjalta.
Kansallisen päästöjen vähentämissuunnitelman piiriin kuuluvan
laitoksen sulkemisen seurauksena eivät suunnitelman piiriin edelleenkuuluvien laitosten vuosittaiset kokonaispäästöt saa kasvaa.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 7
(1) EYVL L 296, 21.11.1996, s. 55.
(2) Katso tämän virallisen lehden s. 22.
▼B
Kansallisessa päästöjen vähentämissuunnitelmassa ei missään tapauk-
sessa voida vapauttaa laitosta noudattamasta asiaa koskevaa yhteisönlainsäädäntöä, direktiivin 96/61/EY säännökset mukaan lukien.
Kansallisia päästöjen vähentämissuunnitelmia koskevat seuraavat
ehdot:
a) suunnitelman on sisällettävä tavoitteet ja niihin liittyvät osatavoit-
teet, toimenpiteet ja aikataulut tavoitteiden ja osatavoitteiden
saavuttamiseksi sekä valvontamekanismi,
b) jäsenvaltioiden on toimitettava kansallinen päästöjen vähentämis-
suunnitelmansa komissiolle viimeistään 27 päivänä marraskuuta2003;
c) kuuden kuukauden kuluessa b alakohdassa tarkoitetusta suunni-
telman toimittamisesta komissio arvioi, täyttääkö suunnitelma
tämän kohdan vaatimukset. Jos komissio katsoo, ettei näin ole, seilmoittaa asiasta jäsenvaltiolle. Jäsenvaltion on seuraavien kolmenkuukauden kuluessa ilmoitettava toimenpiteistä, jotka se on toteut-tanut varmistaakseen tämän kohdan vaatimusten täyttymisen;
d) komissio laatii viimeistään 27 päivänä marraskuuta 2002 suunta-
viivat jäsenvaltioille näiden suunnitelmien valmistelun tueksi.
7. Sen perusteella, miten on edistytty ihmisten terveyden suojelemi-
sessa happamoitumisen ehkäisemiseksi asetettujen sekä direktiivin 96/62/EY mukaisten ilman laatua koskevien yhteisön ympäristötavoit-teiden saavuttamisessa, komissio antaa viimeistään 31 päivänäjoulukuuta 2004 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen,
jossa se arvioi:
a) jatkotoimenpiteiden tarpeen;
b) suurten polttolaitosten raskasmetallipäästöjen määrät;
c) päästöjen lisävähennysten kustannustehokkuuden ja niistä aiheutu-
neet kustannukset sekä edut jäsenvaltioiden polttolaitossektorillaverrattuna muihin toimialoihin;
d) miten tällaiset päästöjen vähennykset ovat teknisesti ja taloudelli-
sesti toteutettavissa;
e) sekä suurille polttolaitoksille asetettujen vaatimusten, mukaan lukien
kotimaisia kiinteitä polttoaineita koskevien säännösten, että energia-markkinoiden kilpailutilanteen vaikutukset ympäristöön jasisämarkkinoihin;
f) jäsenvaltioiden toimittamat 6 kohdan mukaiset kansalliset päästöjen
vähentämissuunnitelmat.
Komissio sisällyttää kertomukseensa asianmukaisen ehdotuksen liit-
teessä VI olevan A osan 2 alaviitteessä mainitun poikkeuksenmahdollisista päättymispäivämääristä tai alhaisemmista raja-arvoista.
8. Edellä 7 kohdassa tarkoitettuun kertomukseen on tarvittaessa
liitettävä asianmukaiset ehdotukset direktiivi 96/61/EY huomioonottaen.
5 artikla
Sen estämättä, mitä liitteessä III säädetään:
1) Laitoksia, joiden nimellislämpöteho on vähintään 400 MW ja joiden
toiminta-aika ei ylitä seuraavassa mainittuja tuntimääriä vuodessa
(viiden vuoden jakson liukuva keskiarvo):
— 2 000 tuntia 31 päivään joulukuuta 2015,
— 1 500 tuntia 1 päivästä tammikuuta 2016,
koskee rikkidioksidipäästöjen raja-arvo 800 mg/Nm
3;
Tätä säännöstä ei sovelleta uusiin laitoksiin, joille lupa myönnetään
4 artiklan 2 kohdan nojalla.
2) Espanjan kuningaskunta voi 31 päivään joulukuuta 1999 asti
myöntää toimiluvan uusille voimalaitoksille, joiden nimellislämpö-teho on vähintään 500 MW, jotka polttavat kotimaista tai maahan2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 8
▼B
tuotua kiinteää polttoainetta ja jotka otetaan käyttöön vuoden 2005
loppuun mennessä ja jotka täyttävät seuraavat vaatimukset:
a) maahan tuotujen kiinteiden polttoaineiden osalta rikkidioksi-
dipäästöjen raja-arvo on 800 mg/Nm3,
b) kotimaisten kiinteiden polttoaineiden osalta rikinpoistoaste on
vähintään 60 prosenttia,
edellyttäen, että laitoksien, joita tämä poikkeus koskee, sallittu
kokonaiskapasiteetti on enintään:
— 2 000 MWe, kun on kyse kotimaisista kiinteitä polttoaineita polt-
tavista laitoksista,
— kun on kyse maahan tuotuja kiinteitä polttoaineita polttavista
laitoksista, 7 500 MWe tai 50 prosenttia kaikkien sellaisten kiin-
teitä polttoaineita polttavien laitosten kaikesta uudesta
kapasiteetista, joille on myönnetty toimilupa 31 päivään joulu-kuuta 1999 mennessä, sen mukaan kumpi on alhaisempi.
6 artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sellaisten uusien laitosten osalta,
joille lupa myönnetään 4 artiklan 2 kohdan nojalla, tai 10 artiklassatarkoitettujen laitosten osalta, tutkitaan, onko sähkön ja lämmön yhteis-
tuotanto teknisesti ja taloudellisesti toteutettavissa. Jos toteutettavuus
varmistuu ottaen huomioon markkina- ja jakelutilanne, laitoksia onkehitettävä sen mukaisesti.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 4 artiklassa tarkoitetuissa
luvissa määrätään menettelystä poistolaitteiden toimintahäiriöiden tai
rikkoutumisen varalta. Rikkoutumisen sattuessa toimivaltaisen virano-
maisen on erityisesti edellytettävä, että käyttäjä vähentää toimintaa taikeskeyttää sen, jos normaaliin toimintaan ei voida palata 24 tunninkuluessa, tai käyttää laitosta vähän epäpuhtauksia tuottavilla polttoai-neilla. Toimivaltaiselle viranomaiselle on joka tapauksessa ilmoitettavaasiasta 48 tunnin kuluessa. Ilman poistolaitteita tapahtuvan toiminnan
yhteenlaskettu kesto ei missään tapauksessa saa ylittää 120:tä tuntia
12 kuukauden jakson aikana. Toimivaltainen viranomainen voimyöntää poikkeuksia edellä mainittuihin 24 ja 120 tunnin rajoihin, jossen arvion mukaan:
a) on välttämätöntä turvata energian saanti, tai
b) rikkoutunut laitos korvattaisiin rajoitetuksi ajaksi toisella laitoksella,
mikä johtaisi päästöjen lisääntymiseen.
2. Toimivaltainen viranomainen voi sallia, että tavallisesti
vähärikkistä polttoainetta käyttävä laitos vapautetaan rikkidioksidille 4artiklassa säädettyjen päästöjen raja-arvojen noudattamisvelvoitteesta
enintään kuuden kuukauden ajaksi, jos käyttäjä ei kykene noudatta-
maan näitä raja-arvoja sen vuoksi, että vähärikkisen polttoaineentoimitukset ovat keskeytyneet polttoaineen vakavan puutteen takia.Komissiolle on ilmoitettava välittömästi tällaisista tapauksista.
3. Toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan poiketa 4 artiklassa
säädettyjen päästöjen raja-arvojen noudattamisvelvoitteesta, jos
laitoksen, joka tavanomaisesti käyttää vain kaasumaista polttoainetta jajoka muutoin olisi varustettava savukaasun puhdistuslaitteella, on poik-keuksellisesti ja enintään 10 päivän ajan, paitsi jos on pakottava tarveturvata energian saanti, turvauduttava muihin polttoaineisiin kaasuntoimituksessa ilmenneen äkillisen keskeytyksen vuoksi. Toimivaltai-
selle viranomaiselle on välittömästi ilmoitettava kustakin
erityistapauksesta. Jäsenvaltioiden on välittömästi ilmoitettava komis-siolle tässä kohdassa tarkoitetuista tapauksista.
8 artikla
1. Toimivaltaisen viranomaisen on kahta tai useampaa polttoainetta
samanaikaisesti käyttävällä monipolttoaineyksiköllä varustetun uudenlaitoksen osalta 4 artiklan 1 tai 2 kohdassa tarkoitetun luvan myöntä-2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 9
▼B
misen sekä lisäksi 4 artiklan 3 kohdassa ja 10 artiklassa tarkoitettujen
tällaisten laitosten osalta asetettava päästöjen raja-arvot seuraavasti:
a) ensiksi kirjaamalla kutakin yksittäistä polttoainetta ja epäpuhtautta
koskeva päästöjen raja-arvo, joka vastaa liitteessä III-VII säädettyäpolttolaitoksen nimellislämpötehoa,
b) toiseksi määrittämällä polttoainepainotetut päästöjen raja-arvot,
jotka saadaan kertomalla edellä mainittu yksilöllinen päästöjenraja-arvo kunkin polttoaineen lämpöteholla ja jakamalla tulos kaik-
kien polttoaineiden lämpötehojen summalla,
c) kolmanneksi yhdistämällä polttoainepainotetut päästöjen raja-arvot.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, monipolttoaineyksik-
köihin, jotka käyttävät omaan kulutukseensa raakaöljyn jalostamisestasaatuja tislaus- ja konversiojäännöksiä yksin tai yhdessä muiden polt-toaineiden kanssa, sovelletaan suurimman päästöarvon polttoainetta
(pääasiallinen polttoaine) koskevia säännöksiä, jos polttolaitoksen
käytön aikana tuon polttoaineen osuus kaikkien polttoaineiden lämpöte-hojen summasta on vähintään 50 prosenttia.
Jos pääasiallisen polttoaineen osuus on alle 50 prosenttia, päästöjen
raja-arvo määritellään suhteellisesti yksittäisten polttoaineiden antaman
lämpötehon ja kaikkien polttoaineiden antamien lämpötehojen summansuhteena seuraavasti:
a) ensiksi kirjaamalla kutakin yksittäistä polttoainetta ja epäpuhtautta
koskeva päästöjen raja-arvo, joka vastaa liitteessä III—VII säädettyä
polttolaitoksen nimellislämpötehoa,
b) toiseksi laskemalla pääasiallisen polttoaineen (polttoaine, jolla liit-
teiden III—VII mukaan on korkein päästöjen raja-arvo, ja mikälikahdella polttoaineella on sama päästöjen raja-arvo, se polttoaine,jolla on suurempi lämpöteho) päästöjen raja-arvo; tämä arvosaadaan kertomalla tuolle polttoaineelle liitteissä III—VII annettupäästöjen raja-arvo kertoimella kaksi ja vähentämällä tästä luvusta
päästöjen raja-arvoltaan alhaisimman polttoaineen päästöjen raja-
arvo,
c) kolmanneksi määrittämällä polttoainepainotetut päästöjen raja-arvot,
jotka saadaan kertomalla laskettu polttoaineen päästöjen raja-arvopääasiallisen polttoaineen lämpöteholla ja muut yksittäiset päästöjenraja-arvot kunkin polttoaineen tuottamalla lämpöteholla sekä jaka-malla tulos kaikkien polttoaineiden lämpötehojen summalla,
d) neljänneksi yhdistämällä polttoainepainotetut päästöjen raja-arvot.
3. Edellä olevassa 2 kohdassa tarkoitettujen päästöjen raja-arvojen
sijasta voidaan soveltaa seuraavia rikkidioksidipäästöjen keskiarvoja(riippumatta käytetyistä polttoaineyhdistelmistä):
a) 4 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitettujen laitosten osalta: 1 000 mg/
Nm
3jalostamon kaikkien tällaisten laitosten keskiarvona,
b) 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen uusien laitosten osalta: 600 mg/
Nm3jalostamon kaikkien tällaisten laitosten keskiarvona, kaasutur-
biineita lukuun ottamatta.
Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että tämän säännöksen
soveltaminen ei johda olemassa olevien laitosten päästöjen lisääntymi-
seen.
4. Kahta tai useampaa polttoainetta vuorotellen käyttävällä moni-
polttoaineyksiköllä varustetulle laitokselle myönnettävän 4 artiklan 1
ja 2 kohdassa tarkoitetun luvan sekä 4 artiklan 3 kohdassa ja 10 artik-
lassa tarkoitettujen laitosten osalta sovelletaan liitteessä III−VIIsäädettyjä kutakin käytettyä polttoainetta vastaavia päästöjen raja-arvoja.
9 artikla
Polttolaitosten savukaasut on poistettava hallitulla tavalla savupiipun
kautta. Päästöehdot on määrättävä 4 artiklassa tarkoitetussa luvassa ja10 artiklassa tarkoitetuille polttolaitoksille myönnettävissä luvissa.Toimivaltaisen viranomaisen on huolehdittava erityisesti, että savu-2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 10
▼B
piipun korkeus lasketaan siten, että ihmisten terveyttä ja ympäristöä
suojellaan.
10 artikla
Jos polttolaitosta laajennetaan vähintään 50 MW:lla, liitteissä III−VII
olevissa B osissa vahvistettuja päästöjen raja-arvoja sovelletaanlaitoksen uuteen osaan ja ne määritetään suhteessa koko laitoksenlämpötehoon. Tätä säännöstä ei sovelleta 8 artiklan 2 ja 3 kohdassatarkoitetuissa tapauksissa.
Jos polttolaitoksen käyttäjä suunnittelee direktiivin 96/61/EY 2 artiklan
10 kohdan b alakohdassa tai 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuamuutosta, sovelletaan liitteissä III−VII olevissa B osissa vahvistettujarikkidioksidi-, typenoksidi- ja hiukkaspäästöjen raja-arvoja.
11 artikla
Rakennettaessa polttolaitoksia, joilla todennäköisesti on huomattavia
vaikutuksia toisen jäsenvaltion ympäristöön, jäsenvaltioiden on varmis-tettava, että suoritetaan kaikki asianmukainen tiedottaminen janeuvottelut tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövai-kutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston
direktiivin 85/337/ETY (
1) 7 artiklan mukaisesti.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistami-
seksi, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien polttolaitostenpäästöjä ja kaikkia muita tämän direktiivin täytäntöönpanon edel-
lyttämiä arvoja valvotaan liitteessä VIII olevan A osan mukaisesti.
Jäsenvaltiot voivat vaatia, että käyttäjä vastaa tällaisen valvonnankustannuksista.
13 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistami-
seksi, että käyttäjä ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille kohtuullisen
ajan kuluessa jatkuvien mittausten tuloksista, mittalaitteiden tarkastuk-sesta ja yksittäisistä mittauksista sekä kaikista muista mittauksista,joiden avulla on tarkoitus arvioida, onko tämän direktiivin säännöksiänoudatettu.
14 artikla
1. Jatkuvissa mittauksissa katsotaan liitteissä III−VII olevissa A
osissa vahvistettuja päästöraja-arvoja noudatetun, jos tulosten arviointiosoittaa, että kalenterivuoden käyttötunteina
a) yhdenkään kalenterikuukauden keskiarvo ei ylitä päästöjen raja-
arvoja, ja
b) että
i) rikkidioksidin ja hiukkasten osalta 97 prosenttia kaikista 48
tunnin keskiarvoista ei ylitä 110 prosenttia päästöjen raja-arvoista, sekä että
ii) typen oksidien osalta 95 prosenttia kaikista 48 tunnin keskiar-
voista ei ylitä 110 prosenttia päästöjen raja-arvoista.
Edellä 7 artiklassa tarkoitettuja jaksoja sekä käynnistys- ja pysäytysjak-
soja ei oteta huomioon.
2. Tapauksissa, joissa määritystä varten vaaditaan vain kertamit-
tauksia tai muita soveltuvia määritysmenetelmiä, liitteessä III−VII
vahvistettuja päästöjen raja-arvoja katsotaan noudatetun, jos kunkinmittaussarjan tai muiden menettelyjen tulokset, jotka on määritetty2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 11
(1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna neuvoston direktiivillä 97/11/EY (EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5).
▼B
toimivaltaisten viranomaisten antamien sääntöjen mukaisesti, eivät ylitä
päästöjen raja-arvoja.
3. Rikinpoistoastetta katsotaan ►C1 noudatetun 5 artiklan 2
kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, ◄ jos liitteessä VIII olevan A
osan 3 kohdan mukaisesti suoritettujen mittausten arviointi osoittaa,että kaikki kalenterikuukausittaiset keskiarvot tai kaikki liukuvat
kuukausittaiset keskiarvot saavuttavat vaaditut rikinpoistoasteet.
Edellä 7 artiklassa tarkoitettuja jaksoja sekä käynnistys- ja pysäytysjak-
soja ei oteta huomioon.
4. Uusien laitosten, joille lupa myönnetään 4 artiklan 2 kohdan
nojalla, katsotaan noudattavan päästöjen raja-arvoja kalenterivuodenkäyttötuntien osalta, jos:
a) yksikään vahvistettu päästöjen päivittäinen keskiarvo ei ylitä liit-
teissä III−VII olevissa B osissa asetettuja arvoja, ja
b) 95 prosenttia vuoden aikana vahvistettujen päästöjen tuntikohtaisista
keskiarvoista ei ylitä 200:aa prosenttia liitteissä III-VII olevissa Bosissa vahvistetuista arvoista.
”Vahvistetut keskiarvot” määritetään liitteessä VIII olevan A osan 6
kohdan mukaisesti.
Edellä 7 artiklassa tarkoitettuja jaksoja sekä käynnistys- ja pysäytysjak-
soja ei oteta huomioon.
15 artikla
1. Jäsenvaltioiden on viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1990 ilmoi-
tettava komissiolle 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laadituistaohjelmista.
Viimeistään vuoden kuluttua olemassa olevien laitosten päästöjen
vähentämisen eri vaiheiden päättymisestä jäsenvaltioiden on toimitet-tava komissiolle yhteenvetokertomus ohjelmien täytäntöönpanontuloksista.
Kunkin vaiheen puolivälissä laaditaan lisäksi osakertomus.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa kertomuksissa on annettava yleis-
katsaus
a) kaikista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista polttolaitok-
sista,
b) rikkidioksidin ja typen oksidien päästöistä tonneina vuodessa sekä
näiden aineiden pitoisuuksista savukaasuissa,
c) toimenpiteistä, jotka jo on toteutettu tai joita suunnitellaan päästöjen
vähentämiseksi sekä muutoksista käytetyn polttoaineen valinnassa,
d) jo tehdyistä tai suunnitelluista käyttötavan muutoksista,
e) jo toimeenpannuista tai suunnitelluista polttolaitosten lopullisista
sulkemisista, ja
f) tarvittaessa olemassa olevia laitoksia varten tehdyissä ohjelmissa
asetetuista päästöjen raja-arvoista.
Savukaasujen sisältämien epäpuhtauksien vuosipäästöjen ja pitoisuuk-
sien määrittelyssä jäsenvaltioiden on otettava huomioon 12, 13 ja 14artikla.
3. Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat 5 artiklaa tai liitteessä III olevaa
huomautusta taikka liitteessä VI olevan A osan alaviitteitä, on annet-tava tästä vuosittain kertomus komissiolle.
16 artikla
Jäsenvaltioiden on vahvistettava tämän direktiivin nojalla annettujen
kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavat seuraamukset. Seur-aamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 12
▼B
17 artikla
1. Kumotaan direktiivi 88/609/ETY 27 päivänä marraskuuta 2002
lukien, tämän kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista tai
vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvoitteeseen noudattaa mainitun direk-
tiivin liitteessä X lueteltuja määräaikoja, joiden kuluessajäsenvaltioiden on saatettava mainittu direktiivi osaksi kansallistalainsäädäntöä ja pantava se täytäntöön.
2. Ennen 27 päivää marraskuuta 2002 tämän direktiivin 4 artiklan 1
kohdan mukaisesti luvan saaneiden uusien laitosten osalta direktiivin88/609/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 94/66/EY,
4 artiklan 1 kohta, 5 artiklan 2 kohta, 6 artikla, 15 artiklan 3 kohta,
liitteet III, VI ja VIII sekä liitteessä IX olevan A osan 2 kohta pysyvätvoimassa 1 päivään tammikuuta 2008 asti, minkä jälkeen ne kumotaan.
3. Viittauksia direktiiviin 88/609/ETY pidetään viittauksina tähän
direktiiviin liitteessä X olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
18 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen27 päivää marraskuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle
viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisestijulkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittauksettehdään.
2. Liitteessä VIII olevan A osan 2 kohdan säännöksiä sovelletaan
olemassa olevaan laitokseen ja sellaiseen uuteen laitokseen, jolle lupamyönnetään 4 artiklan 1 kohdan nojalla 27 päivästä marraskuuta 2004
lukien.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne kansal-
liset säännökset, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuistakysymyksistä.
19 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
20 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 13
▼B
LIITE I
SO2-PÄÄSTÖJEN ENIMMÄISMÄÄRÄT JA VÄHENNYSTAVOITTEET (1)(2)
Jäsenvaltio0 123456789
Suurten poltto-
laitosten SO2-
päästöt vuonna
1980
(kilotonnia)Päästöjen enimmäismäärä
(kilotonnia/vuosi)Prosentuaalinen vähennys
vuoden 1980 päästöistäProsentuaalinen vähennys
vuoden 1980 korjatuista
päästöistä
Vaihe 1 Vaihe 2 Vaihe 3 Vaihe 1 Vaihe 2 Vaihe 3 Vaihe 1 Vaihe 2 Vaihe 3
1993 1998 2003 1993 1998 2003 1993 1998 2003
Belgia 530 318 212 159 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Tšekin tasa-
valta 1 408 919 303 155 − 35 − 79 − 89 − 35 − 79 − 89
Tanska 323 213 141 106 − 34 − 56 − 67 − 40 − 60 − 70
Saksa 2 225 1 335 890 668 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Viro 240 123 91 76 − 49 − 62 − 68 − 49 − 62 − 68
Kreikka 303 320 320 320 + 6 + 6 + 6 − 45 − 45 − 45
Espanja 2 290 2 290 1 730 1 440 0 − 24 − 37 − 21 − 40 − 50
Ranska 1 910 1 146 764 573 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70Irlanti 99 124 124 124 + 25 + 25 + 25 − 29 − 29 − 29Italia 2 450 1 800 1 500 900 − 27 − 39 − 63 − 40 − 50 − 70
Kypros 17 29 32 34 + 71 + 88 + 100 + 71 + 88 + 100
Latvia 60 40 30 25 − 30 − 50 − 60 − 30 − 50 − 60
Liettua 163 52 64 75 − 68 − 61 − 54 − 68 − 61 − 54
Luxemburg 3 1,8 1,5 1,5 − 40 − 50 − 60 − 40 − 50 − 50
Unkari 720 429 448 360 − 40 − 38 − 50 − 40 − 38 − 50
Malta 12 13 17 14 + 14 + 51 + 17 + 14 + 51 + 17
Alankomaat 299 180 120 90 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Portugali 115 232 270 206 + 102 + 135 + 79 − 25 − 13 − 34
Puola 2 087 1 454 1 176 1 110 − 30 − 44 − 47 − 30 − 44 − 47
Slovenia 125 122 98 49 − 2 − 22 − 61 − 2 − 22 − 612001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 14
(1) Lisäpäästöjä voi aiheutua kapasiteetista, jolle on myönnetty lupa 1 päivänä heinäkuuta 1987 tai sen jälkeen.
(2) Päästöjen, jotka ovat peräisin polttolaitoksista, joille on myönnetty toimilupa ennen 1 päivää heinäkuuta 1987 mutta jotka eivät
vielä ole käytössä ennen tuota päivää ja joita ei ole otettu huomioon tässä liitteessä määrättyjä päästöjen enimmäismääriä vahvis-tettaessa, on joko täytettävä tässä direktiivissä uusille laitoksille asetetut vaatimukset, tai ne on otettava huomioon olemassa olevien
laitosten kokonaispäästöissä, jotka eivät saa ylittää tässä liitteessä vahvistettuja enimmäismääriä.▼A1
▼B
▼A1
▼B
▼A1
▼B
▼A1
▼B
▼A1
▼A1
Jäsenvaltio0 123456789
Suurten poltto-
laitosten SO2-
päästöt vuonna
1980
(kilotonnia)Päästöjen enimmäismäärä
(kilotonnia/vuosi)Prosentuaalinen vähennys
vuoden 1980 päästöistäProsentuaalinen vähennys
vuoden 1980 korjatuista
päästöistä
Vaihe 1 Vaihe 2 Vaihe 3 Vaihe 1 Vaihe 2 Vaihe 3 Vaihe 1 Vaihe 2 Vaihe 3
1993 1998 2003 1993 1998 2003 1993 1998 2003
Slovakia 450 177 124 86 -60 − 72 − 81 − 60 − 72 − 81
Yhd. kunin-
gaskunta 3 883 3 106 2 330 1 553 − 20 − 40 − 60 − 20 − 40 − 60
Itävalta 90 54 36 27 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Suomi 171 102 68 51 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Ruotsi 112 67 45 34 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 702001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 15
▼B
▼B
LIITE II
NOx-PÄÄSTÖJEN ENIMMÄISMÄÄRÄT JA VÄHENNYSTAVOITTEET (1)(2)
Jäsenvaltio0123456
Suurten poltto-
laitosten NOx-
päästöt (NO2-
päästöinä)
vuonna 1980
(kilotonnia)NOx-päästöjen enimmäismäärä
(kilotonnia/vuosi)Prosentuaalinen vähennys
vuoden 1980 päästöistäProsentuaalinen vähennys
vuoden 1980 korjatuista
päästöistä
Vaihe 1 Vaihe 2 Vaihe 1 Vaihe 2 Vaihe 1 Vaihe 2
1993 (1) 1998 1993 (1) 1998 1993 (1) 1998
Belgia 110 88 66 − 20 − 40 − 20 − 40
Tšekin tasa-
valta 403 228 113 − 43 − 72 − 43 − 72
Tanska 124 121 81 − 3 − 35 − 10 − 40
Saksa 870 696 522 − 20 − 40 − 20 − 40
Viro 20 10 12 − 52 − 40 − 52 − 40
Kreikka 36 70 70 + 94 + 94 0 0
Espanja 366 368 277 + 1 − 24 − 20 − 40
Ranska 400 320 240 − 20 − 40 − 20 − 40Irlanti 28 50 50 + 79 + 79 0 0Italia 580 570 428 − 2 − 26 − 20 − 40
Kypros 3 5 6 + 67 + 100 + 67 + 100
Latvia 10 10 9 − 4 − 10 − 4 − 10
Liettua 21 8 11 − 62 − 48 − 62 − 48
Luxemburg 3 2,4 1,8 − 20 − 40 − 20 − 40
Unkari 68 33 34 − 51 − 49 − 51 − 49
Malta 1.7 7 2.5 + 299 + 51 + 299 + 51
Alankomaat 122 98 73 − 20 − 40 − 20 − 40
Portugali 23 59 64 + 157 + 178 − 8 0
Puola 698 426 310 − 39 − 56 − 39 − 56
Slovenia 17 15 16 − 12 − 6 − 12 − 62001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 16
(1) Lisäpäästöjä voi aiheutua kapasiteetista, jolle on myönnetty lupa 1 päivänä heinäkuuta 1987 tai sen jälkeen.
(2) Päästöjen, jotka ovat peräisin polttolaitoksista, joille on myönnetty toimilupa ennen 1 päivää heinäkuuta 1987 mutta jotka eivät
vielä ole käytössä ennen tuota päivää ja joita ei ole otettu huomioon tässä liitteessä määrättyjä päästöjen enimmäismääriä vahvis-tettaessa, on joko täytettävä tässä direktiivissä uusille laitoksille asetetut vaatimukset, tai ne on otettava huomioon olemassa olevien
laitosten kokonaispäästöissä, jotka eivät saa ylittää tässä liitteessä vahvistettuja enimmäismääriä.▼A1
▼B
▼A1
▼B
▼A1
▼B
▼A1
▼B
▼A1
▼A1
Jäsenvaltio0123456
Suurten poltto-
laitosten NOx-
päästöt (NO2-
päästöinä)
vuonna 1980
(kilotonnia)NOx-päästöjen enimmäismäärä
(kilotonnia/vuosi)Prosentuaalinen vähennys
vuoden 1980 päästöistäProsentuaalinen vähennys
vuoden 1980 korjatuista
päästöistä
Vaihe 1 Vaihe 2 Vaihe 1 Vaihe 2 Vaihe 1 Vaihe 2
1993 (1) 1998 1993 (1) 1998 1993 (1) 1998
Slovakia 141 85 46 − 40 − 67 − 40 − 67
Yhd. kunin-
gaskunta 1 016 864 711 − 15 − 30 − 15 − 30
Itävalta 19 15 11 − 20 − 40 − 20 − 40
Suomi 81 65 48 − 20 − 40 − 20 − 40
Ruotsi 31 25 19 − 20 − 40 − 20 − 40
(1) Jäsenvaltiot voivat teknisistä syistä lykätä NOX-päästöjen vähentämisen 1 vaiheen saavuttamispäivää korkeintaan kahdella vuodella
ilmoittamalla siitä komissiolle yhden kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 17
▼B
▼B
LIITE III
SO2-PÄÄSTÖJEN RAJA-ARVOT
Kiinteät polttoaineet
A. Uusiin laitoksiin 4 artiklan 1 kohdan ja olemassa oleviin laitoksiin 4 artiklan
3 kohdan nojalla sovellettavat SO2-päästöjen raja-arvot mg:ina/Nm3ilmais-
tuina (O2-pitoisuus 6 %):
Huom. Kun yllä olevia päästöjen raja-arvoja ei voida saavuttaa polttoaineen
ominaisuuksien vuoksi, laitoksissa, joiden nimellislämpöteho on
korkeintaan 100 MW, on saavutettava vähintään 60 prosentin rikin-
poistoaste, laitoksissa, joiden nimellislämpöteho on yli 100 MW
mutta enintään 300 MW, 75 prosentin rikinpoistoaste, ja laitoksissa,
joiden nimellislämpöteho on yli 300 MW, 90 prosentin rikinpois-
toaste. Yli 500 MWth:n laitoksilta vaaditaan vähintään 94 prosentin
rikinpoistoaste taikka vähintään 92 prosentin rikinpoistoaste, jos
sopimus savukaasujen rikinpoistolaitteiden tai kalkki-injektiolait-
teiden asentamisesta on tehty ja työt niiden asentamiseksi aloitettu
ennen 1 päivää tammikuuta 2001.
B. Uusiin laitoksiin, lukuun ottamatta kaasuturbiineja, 4 artiklan 2 kohdan
nojalla sovellettavat SO2-päästöjen raja-arvot mg:ina/Nm3ilmaistuina (O2-
pitoisuus 6 %)
Polttoainetyyppi 50—100 MWth 100—300 MWth > 300 MWth
Biomassa 200 200 200
Yleisesti 850 200 (1) 200
(1) Lukuun ottamatta syrjäisimpiä alueita, joihin sovelletaan raja-arvoa 850—200 mg/
Nm3(lineaarinen vähennys).
Huom. Kun yllä olevia päästöjen raja-arvoja ei voida saavuttaa polttoaineen
ominaisuuksien vuoksi, laitoksissa, joiden nimellislämpöteho on
korkeintaan 300 MW, on saavutettava 300 mg:n/Nm3SO2-raja-arvo
tai vähintään 92 prosentin rikinpoistoaste, ja laitoksissa, joiden2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 18
▼B
nimellislämpöteho on yli 300 MW, vähintään 95 prosentin rikinpois-
toaste, jolloin suurin sallittu päästöraja-arvo on 400 mg/Nm3.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 19
▼B
LIITE IV
SO2-PÄÄSTÖJEN RAJA-ARVOT
Nestemäiset polttoaineet
A. Uusiin laitoksiin 4 artiklan 1 kohdan ja olemassa oleviin laitoksiin 4 artiklan
3 kohdan nojalla sovellettavat SO2-päästöjen raja-arvot mg:ina/Nm3ilmais-
tuina (O2-pitoisuus 3 %):
B. Uusiin laitoksiin, lukuun ottamatta kaasuturbiineja, 4 artiklan 2 kohdan
nojalla sovellettavat SO2-päästöjen raja-arvot mg:ina/Nm3ilmaistuina (O2-
pitoisuus 3 %),
50—100 MWth 100—300 MWth > 300 MWth
850 400—200
(lineaarinen
vähennys) (1)200
(1) Lukuun ottamatta syrjäisimpiä alueita, joihin sovelletaan 850—200 mg:n/Nm3raja-
arvoa (lineaarinen vähennys).
Kahden Kreetassa ja Rhodoksessa sijaitsevan 250 MWth:n mitatun
lämpötehon omaavan laitoksen osalta, joille myönnetään lupa ennen 31.
joulukuuta 2007, sovelletaan 1 700 mg:n/Nm3suuruista päästöjen raja-arvoa.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 20
▼B
LIITE V
SO2-PÄÄSTÖJEN RAJA-ARVOT
Kaasumaiset polttoaineet
A. Uusiin laitoksiin 4 artiklan 1 kohdan ja olemassa oleviin laitoksiin 4 artiklan
3 kohdan nojalla sovellettavat SO2-päästöjen raja-arvot mg:ina/Nm3ilmais-
tuina (O2-pitoisuus 3 %):
PolttoainetyyppiRaja-arvot
(mg/Nm3)
Kaasumaiset polttoaineet yleensä 35
Nestekaasu 5
Jalostamojakeiden kaasutuksesta saadut lämpöar-
voltaan vähäiset kaasut, koksaamokaasu, masuu-
nikaasu 800
Hiilen kaasutuksesta saatu kaasu (1)
(1) Neuvosto vahvistaa tällaiseen kaasuun sovellettavat päästöjen raja-arvot
myöhemmin komission tekemien ehdotusten pohjalta, jotka perustuvat saatavaantekniseen kokemukseen.
B. Uusiin laitoksiin 4 artiklan 2 kohdan nojalla sovellettavat SO2-päästöjen raja-
arvot mg:ina/Nm3ilmaistuina (O2-pitoisuus 3 %)
Kaasumaiset polttoaineet yleensä 35
Nestekaasu 5Koksiuunissa tuotetut kaasut, joiden lämpöarvo
on pieni 400
Masuunissa tuotetut kaasut, joiden lämpöarvo on
pieni 2002001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 21
▼B
LIITE VI
NOX-PÄÄSTÖJEN RAJA-ARVOT (NO2:na mitattuna)
A. Uusiin laitoksiin 4 artiklan 1 kohdan ja olemassa oleviin laitoksiin 4 artiklan
3 kohdan nojalla sovellettavat NOx-päästöjen raja-arvot mg:ina/Nm3ilmais-
tuina (O2-pitoisuus 6 % kiinteiden polttoaineiden osalta, 3 % neste- ja
kaasumaisten polttoaineiden osalta):
PolttoainetyyppiRaja-arvot (1)
(mg/Nm3)
Kiinteä (2)(3):
50—500 MWth 600
>500 MWth 500
1 päivästä tammikuuta 2016
50—500 MWth 600
>500 MWth 200
Nestemäinen
50—500 MWth 450
>500 MWth 400
Kaasumainen
50—500 MWth 300
>500 MWth 200
(1) Lukuun ottamatta syrjäisimpiä alueita, joilla sovelletaan seuraavia raja-arvoja:
Kiinteä yleensä: 650Kiinteä, jossa alle 10 % haihtuvia yhdisteitä: 1 300
Nestemäinen: 450
Kaasumainen: 350
(
2) Laitoksia, joiden nimellislämpöteho on yli 500 MW ja jotka eivät vuodesta 2008
alkaen toimi yli 2 000 tuntia vuodessa (viiden vuoden jakson liukuva keskiarvo),
koskevat 31 päivään joulukuuta 2015 asti seuraavat säännökset:— 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti luvan saaneita laitoksia koskee
typenoksidipäästöjen raja-arvo (NO
2:na mitattuna) 600 mg/N3;
— 4 artiklan 6 kohdan nojalla kansallisen suunnitelman piiriin kuuluvien laitosten
osallistumista kansalliseen suunnitelmaan arvioidaan käyttäen perustana raja-
arvoa 600 mg/Nm3.
Tällaisia laitoksia, jotka eivät toimi yli 1 500 tuntia vuodessa (viiden vuoden jakson
liukuva keskiarvo), koskee 1 päivästä tammikuuta 2016 alkaen typenoksi-
dipäästöjen raja-arvo (NO2:na mitattuna) 450 mg/Nm3.
(3) Laitoksiin, jotka käyttivät 1 päivänä tammikuuta 2001 päättyneenä 12 kuukauden
ajanjaksona ja käyttävät yhä kiinteitä polttoaineita, joissa haihtuvien ainesten pitoi-suus on alle 10 %, sovelletaan 1 päivään tammikuuta 2018 asti raja-arvoa 1 200mg/Nm
3.
B. Uusiin laitoksiin, lukuun ottamatta kaasuturbiineja, 4 artiklan 2 kohdan
nojalla sovellettavat NOX-päästöjen raja-arvot mg:ina/Nm3ilmaistuina
Kiinteät polttoaineet (O2-pitoisuus 6 %)
Polttoainetyyppi 50—100 MWth 100—300 MWth > 300 MWth
Biomassa 400 300 200
Yleisesti 400 200 (1) 200
(1) Lukuun ottamatta syrjäisimpiä alueita, joilla sovelletaan raja-arvoa 300 mg/Nm3.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 22
▼B
Nestemäiset polttoaineet (O2-pitoisuus 3 %)
50—100 MWth 100—300 MWth > 300 MWth
400 200 (1) 200
(1) Lukuun ottamatta syrjäisimpiä alueita, joilla sovelletaan raja-arvoa 300 mg/Nm3.
Kahden Kreetassa ja Rhodoksessa sijaitsevan 250 MWth:n mitatun
lämpötehon omaavan laitoksen osalta, joille myönnetään lupa ennen 31.
joulukuuta 2007, sovelletaan 400 mg:n/Nm3suuruista päästöjen raja-arvoa.
Kaasumaiset polttoaineet (O2-pitoisuus 3 %)
50—300 MWth > 300 MWth
Maakaasu (viite 1) 150 100
Muut kaasut 200 200
Kaasuturbiinit
Yksittäiseen kaasuturbiiniyksikköön 4 artiklan 2 kohdan nojalla sovellettavat
NOX-päästöjen raja-arvot mg:ina/Nm3(O2-pitoisuus 15 %) (päästöjen raja-
arvoja sovelletaan ainoastaan kuormituksen ollessa yli 70 %):
> 50 MWth
(lämpöteho ISO-olosuh-
teissa)
Maakaasu (viite 1) 50 (viite 2)
Nestemäiset polttoaineet (viite 3) 120Kaasumainen polttoaine
(muu kuin maakaasu)120
Näitä raja-arvoja ei sovelleta alle 500 tuntia vuodessa toiminnassa oleviin
hätätarkoituksessa käytettäviin kaasuturbiineihin. Tällaisten laitosten käyttä-
jien on esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle vuosittain selvitys
tällaisesta käyttöajasta.
Huomautus 1: Maakaasu on luonnossa esiintyvä metaani, jonka tilavuudesta
on enintään 20 % inerttejä kaasuja ja muita aineosia.
Huomautus 2: 75 mg/Nm
3seuraavissa tapauksissa, joissa kaasuturbiinin
hyötysuhde määritetään ISO-olosuhteissa:
— sähköä ja lämpöä yhdistetysti tuottavissa järjestelmissä
käytetyt kaasuturbiinit, joiden kokonaishyötysuhde on yli
75 %
— CCGT-järjestelmissä käytetyt kaasuturbiinit, joiden
keskimääräinen vuosittainen sähkön tuotannon hyöty-
suhde on kaiken kaikkiaan yli 55 %
— mekaanisen voimansiirron kaasuturbiinit.
Yhden kierron kaasuturbiinien osalta, jotka eivät kuulu
yhteenkään edellä tarkoitettuun luokkaan ja joiden hyöty-
suhde on yli 35 % ISO-olosuhteissa, päästöjen raja-arvo on
50*η/35, jossa ηon kaasuturbiinin hyötysuhde prosentteina
(ISO-olosuhteissa).
Huomautus 3: Tätä päästöjen raja-arvoa sovelletaan ainoastaan kevyt- ja
keskitisleitä polttaviin kaasuturbiineihin.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 23
▼B
LIITE VII
HIUKKASPÄÄSTÖJEN RAJA-ARVOT
A. Uusiin laitoksiin 4 artiklan 1 kohdan ja olemassa oleviin laitoksiin 4 artiklan
3 kohdan nojalla sovellettavat hiukkaspäästöjen raja-arvot mg:ina/Nm3
ilmaistuina (O2-pitoisuus 6 % kiinteiden polttoaineiden osalta, 3 % neste-
mäisten ja kaasumaisten polttoaineiden osalta):
PolttoainetyyppiMitattu lämpöteho
(MW)Raja-arvot
(mg/Nm3)
Kiinteä ≥500
< 50050 (2)
100
Nestemäinen (1) kaikki laitokset 50
Kaasumainen kaikki laitokset 5 yleensä
10 masuunikaasun
osalta
50 niiden terästeolli-
suuden tuottamien
kaasujen osalta, joita
voidaan käyttää
muualla
(1) Raja-arvoa 100 mg/Nm3voidaan soveltaa laitoksiin, joiden mitattu lämpöteho on alle
500 MWth, ja jotka polttavat sellaista nestemäistä polttoainetta, jonka tuhkapitoisuus
on yli 0,06 %.
(2) Raja-arvoa 100 mg/Nm3voidaan soveltaa laitoksiin, joille on myönnetty lupa 4 artiklan
3 kohdan mukaisesti ja joiden mitattu lämpöteho on vähintään 500 MWth ja jotka polt-tavat sellaista kiinteää polttoainetta, jonka lämpösisältö on alle 5800 kJ/kg (alempilämpöarvo), kosteuspitoisuus on yli 45 % painosta, yhdistetty kosteus- ja tuhkapitoisuus
on yli 60 % painosta ja kalsiumoksidipitoisuus on yli 10 %.
B. Uusiin laitoksiin, lukuun ottamatta kaasuturbiineja, 4 artiklan 2 kohdan
nojalla sovellettavat hiukkasten päästöjen raja-arvot mg:ina/Nm3ilmaistuina:
Kiinteät polttoaineet (O2-pitoisuus 6 %)
50-100 MWth > 100 MWth
50 30
Nestemäiset polttoaineet (O2-pitoisuus 3 %)
50-100 MWth > 100 MWth
50 30
Kahden Kreetassa ja Rhodoksessa sijaitsevan 250 MWth:n mitatun
lämpötehon omaavan laitoksen osalta, joille myönnetään lupa ennen 31
päivää joulukuuta 2007, sovelletaan 50 mg:n/Nm3suuruista päästöjen raja-
arvoa.
Kaasumaiset polttoaineet (O2-pitoisuus 3 %)
Yleensä 5
Masuunikaasun osalta 10Niiden terästeollisuuden tuottamien
kaasujen osalta, joita voidaan
käyttää muualla302001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 24
▼B
LIITE VIII
PÄÄSTÖJEN MITTAUSMENETELMÄT
A. Polttolaitosten päästöjen mittaus- ja arviointimenettelyt
1. 27 päivään marraskuuta 2004 saakka:
Mitatulta lämpöteholtaan yli 300 MW:n uusissa laitoksissa, joille on
myönnetty lupa 4 artiklan 1 kohdan nojalla, SO2-, hiukkas- ja NOx-pitoi-
suuksia on mitattava jatkuvasti. SO2- ja hiukkaspitoisuuksia voidaan
kuitenkin seurata kertamittauksin tai muiden sopivien määritysmenetel-
mien avulla, jos tällaisia mittauksia tai menetelmiä, jotka toimivaltaisten
viranomaisten on tarkistettava ja hyväksyttävä, voidaan käyttää pitoisuuk-
sien mittaamiseen.
Uusissa laitoksissa, joille on myönnetty lupa 4 artiklan 1 kohdan nojalla,
ja jotka eivät kuulu ensimmäisen alakohdan soveltamisalaan, toimival-
taiset viranomaiset voivat edellyttää mainittujen kolmen epäpuhtauden
jatkuvia mittauksia, jos tätä pidetään tarpeellisena. Jos jatkuvia mittauksia
ei edellytetä, päästöissä esiintyvien edellä mainittujen aineiden määrä on
arvioitava säännöllisesti toimivaltaisten viranomaisten hyväksymin kerta-
mittauksin tai sopivin määritysmenetelmin.
2. 27 päiväna marraskuuta 2002 lähtien ja rajoittamatta 18 artiklan 2
kohdan soveltamista.
Toimivaltaisten viranomaisten on edellytettävä jatkuvia savukaasujen
SO2-, NOx- ja hiukkaspitoisuuksien mittauksia kaikissa mitatulta lämpöte-
holtaan vähintään 100 MW:n polttolaitoksissa.
Ensimmäisestä alakohdasta poiketen ei jatkuvia mittauksia tarvitse edel-
lyttää seuraavissa tapauksissa:
— niiden polttolaitosten osalta, joiden jäljellä oleva käyttöikä on alle
10 000 käyttötuntia,
— maakaasua polttavista kattiloista tai kaasuturbiineista peräisin olevan
SO2:n ja hiukkasten osalta,
— tunnetun rikkipitoisuuden omaavaa öljyä polttavista kaasuturbiineista
tai kattiloista peräisin olevan SO2:n osalta tapauksissa, joissa ei ole
rikinpoistolaitteistoa,
— biomassaa polttavista kattiloista peräisin olevan SO2:n osalta, jos
käyttäjä pystyy osoittamaan, että SO2-päästöt eivät missään olosuh-
teissa voi olla korkeampia kuin määrätyt päästöjen raja-arvot.
Jos jatkuvia mittauksia ei edellytetä, kertamittauksien suorittamista on
vaadittava vähintään joka kuudes kuukausi. Päästöissä esiintyvien edellä
mainittujen aineiden määrä voidaan vaihtoehtoisesti arvioida sopivin
määritysmenetelmin, jotka toimivaltaisten viranomaisten on tarkistettava
ja hyväksyttävä. Näissä menetelmissä on käytettävä soveltuvia Euroopan
standardointikomitean (CEN) standardeja heti, kun ne ovat käytettävissä.
Jos CEN-standardeja ei ole käytettävissä, sovelletaan ISO-standardeja
taikka kansallisia tai kansainvälisiä standardeja, joilla varmistetaan
vastaavan tieteellisen arvon omaavien tietojen toimittaminen.
3. Laitoksissa, joiden on noudatettava 5 artiklan 2 kohdassa ja liitteessä III
säädettyjä rikinpoistoasteita, ovat voimassa tämän osan 2 kohdan mukai-
sesti määrätyt SO2-päästömittauksia koskevat vaatimukset.
Polttolaitoksessa käytettävän polttoaineen rikkipitoisuutta on lisäksi
valvottava säännöllisesti.
4. Olennaisista käytetyn polttoainetyypin tai laitoksen käyttötavan muutok-
sista on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille. Näiden on
päätettävä, ovatko 2 kohdassa vahvistetut valvontavaatimukset yhä
riittävät, vai onko niitä muutettava.
5. Edellä 2 kohdan mukaisesti on jatkuvasti mitattava myös asiaankuuluvia
prosessiin liittyviä suureita, nimittäin happipitoisuutta, lämpötilaa,
painetta ja vesihöyrypitoisuutta. Poistokaasun vesihöyrypitoisuuden
jatkuvat mittaukset eivät ole tarpeen, jos näytteeksi otettu poistokaasu
kuivataan ennen päästöjen analysointia.
Epäpuhtauksien ja prosessiin liittyvien muuttujien edustavat mittaukset —
eli näytteiden otto ja niiden analyysi — sekä automaattisten mittausjärjes-
telmien kalibrointiin käytettävät vertailumittaukset on tehtävä CEN-
standardien mukaisesti heti, kun ne ovat käytettävissä. Jos CEN-standar-
deja ei ole käytettävissä, sovelletaan ISO-standardeja taikka kansallisia tai2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 25
▼B
kansainvälisiä standardeja, joilla varmistetaan vastaavan tieteellisen arvon
omaavien tietojen toimittaminen.
Jatkuvissa mittauksissa käytettävät järjestelmät on vertailumenetelmien
avulla tarkastettava vähintään kerran vuodessa rinnakkaismittauksin.
6. Yhden mittaustuloksen 95 prosentin luottamusvälin arvo ei saa ylittää
seuraavia päästöjen raja-arvon prosenttiosuuksia:
Rikkidioksidi 20 %
Typen oksidit 20 %Hiukkaset 30 %
Vahvistetut päivittäiset keskiarvot ja tuntikeskiarvot on määritettävä mita-
tuista vahvistetuista tuntikeskiarvoista sen jälkeen, kun niistä on
vähennetty edellä esitetty luottamusvälin arvo.
Sellaisena päivänä, jona yli kolme tuntikeskiarvoa on hylättävä jatkuvissa
mittauksissa käytettävän järjestelmän toimintahäiriön tai huollon vuoksi,
tehdyt mittaukset on mitätöitävä. Jos useamman kuin 10 päivän
mittaukset mitätöidään mainituista syistä vuoden aikana, toimivaltaisen
viranomaisen on vaadittava, että käyttäjä toteuttaa riittävät toimenpiteet,
joilla parannetaan jatkuvissa mittauksissa käytettävän järjestelmän luotet-
tavuutta.
B. Polttolaitosten vuosittaisten kokonaispäästöjen määrittely
Toimivaltaisille viranomaisille on ilmoitettava uusista polttolaitoksista peräi-
sin olevan SO
2:n ja NOX:n vuosittaisten kokonaispäästöjen määrityksestä
vuoden 2003 loppuun saakka. Jos käytetään jatkuvaa valvontaa, polttolai-
toksen käyttäjän on laskettava kunakin päivänä päästetyn epäpuhtauden
massa kunkin epäpuhtauden osalta erikseen savukaasujen tilavuusvirran
pohjalta. Jos jatkuvaa valvontaa ei käytetä, käyttäjän on arvioitava vuosit-
taiset päästöt A osan 1 kohdan pohjalta toimivaltaisia viranomaisia
tyydyttävällä tavalla.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle uusien polttolaitosten vuosittaiset
SO2:n ja NOX:n kokonaispäästöt samalla kertaa kuin olemassa olevien
laitosten vuosittaisia kokonaispäästöjä koskevat C osan 3 kohdassa vaaditut
tiedot.
Jäsenvaltioiden on laadittava ensimmäisen kerran vuonna 2004 ja tämän
jälkeen vuosittain SO2-, NOx- ja hiukkaspäästöjen kartoitus kaikista polttolai-
toksista, joiden mitattu lämpöteho on vähintään 50 MW. Toimivaltaisen
viranomaisen käyttöön on annettava seuraavat tiedot kustakin yhden
käyttäjän hallinnassa tietyssä paikassa käytetystä laitoksesta:
—S O2:n, NOx:n ja hiukkasten (kokonaisleijumana) vuosittaiset koko-
naispäästöt,
— sisään syötetyn energian vuosittainen kokonaismäärä (nettolämpöarvon
mukaan), joka eritellään viiteen polttoaineluokkaan: biomassa, muut
kiinteät polttoaineet, nestemäiset polttoaineet, maakaasu sekä muut
kaasut.
Komissiolle on toimitettava joka kolmas vuosi kahdentoista kuukauden
kuluessa kartoituksen kattaman kolmivuotiskauden päättymisestä tämän
kartoituksen tuloksista tehty yhteenveto, jossa on eriteltävä päästöt jalosta-
mokohtaisesti. Vuosittaiset laitoskohtaiset tiedot on toimitettava pyynnöstä
komissiolle. Komissio toimittaa kaikille jäsenvaltioille yhteenvedon kansal-
listen kartoitusten vertailusta ja niitä koskevasta arviosta kahdentoista
kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut kansalliset kartoitukset.
Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 päivästä tammikuuta 2008 alkaen komis-
siolle vuosittain tiedot niistä olemassa olevista laitoksista, joiden on
katsottu täyttävän 4 artiklan 4 kohdan mukaiset ehdot, sekä tiedot näiden
laitosten käytetystä ja jäljellä olevasta myönnetystä käyttöiästä.
C. Olemassa olevien laitosten kokonaispäästöjen määrittely vuoden 2003
loppuun asti
1. Jäsenvaltioiden on vuodesta 1990 alkaen ja kunakin seuraavana vuonna
vuoden 2003 loppuun asti laadittava olemassa olevista laitoksista täydel-
linen SO2-j aN Ox-päästöjen kartoitus:
— laitoksittain yli 300 MWth:n laitosten sekä jalostamoiden osalta,
— yhteisesti muiden tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien poltto-
laitosten osalta.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 26
▼B
2. Näihin kartoituksiin käytetyn menetelmän on vastattava polttolaitosten
SO2:n ja NOx:n päästöjen määrittelyyn vuonna 1980 käytettyä mene-
telmää.
3. Tämän kartoituksen tulokset on toimitettava komissiolle sopivasti tiiviste-
tyssä muodossa yhdeksän kuukauden kuluessa kyseisen vuoden
päättymisestä. Tällaisten päästökartoituksien laatimiseen käytetyt mene-
telmät ja niiden perustana olevat yksityiskohtaiset tiedot on komission
pyynnöstä annettava sen käyttöön.
4. Komissio järjestää tällaisten kansallisten kartoituksien järjestelmällisen
vertailun ja tekee neuvostolle tarpeen mukaan ehdotuksia, joilla pyritään
yhdenmukaistamaan päästöjen kartoituksen menetelmiä tämän direktiivin
tehokkaaksi täytäntöönpanemiseksi.2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 27
▼B
LIITE IX
KUMOTUN DIREKTIIVIN OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ SAATTAMISTA JA
TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAT MÄÄRÄAJAT
(17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut)
DirektiiviMääräajat osaksi kansallista
lainsäädäntöä saattamiselleMääräajat täytäntöönpanolle
88/609/ETY (EYVL L 336, 7.12.1988, s.
1)30. kesäkuuta 1990 1. heinäkuuta 1990
31. joulukuuta 1990
31. joulukuuta 1993
31. joulukuuta 1998
31. joulukuuta 2003
94/66/EY (EYVL L 337, 24.12.1994, s.
83)24. kesäkuuta 19952001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 28
▼B
LIITE X
VASTAAVUUSTAULUKKO
(17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu)
Tämä direktiivi Direktiivi 88/609/ETY
1 artikla 1 artikla
2 artikla 2 artikla
3 artikla 3 artikla4 artiklan 1 kohta 4 artiklan 1 kohta4 artiklan 2, 3 ja 4 kohta
4 artiklan 5 kohta 4 artiklan 3 kohta
4 artiklan 6, 7 ja 8 kohta5 artikla 5 artikla
6 artikla
6 artikla
7 artikla 8 artikla8 artikla 9 artikla9 artikla 10 artikla10 artikla 11 artikla
11 artikla 12 artikla
12 artikla 13 artiklan 1 kohta13 artikla 14 artikla14 artikla 15 artikla
15 artiklan 1, 2 ja 3 kohta 16 artiklan 1, 2 ja 4 kohta
16 artikla17 artikla18 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta ja 3
kohta17 artiklan 1 ja 2 kohta
18 artiklan 1 kohdan toinen alakohta, 18 artiklan
2 kohta ja 19 artikla
20 artikla 18 artiklaLiitteet I-VIII Liitteet I—IXLiitteet IX ja X —2001L0080 — FI — 01.05.2004 — 001.001 — 29