1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 24 päivänä marraskuuta 1988,
tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta
(88/609/ETY)
(EYVL L 336, 7.12.1988, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Neuvoston direktiivi 90/656/ETY, annettu 4 päivänä joulukuuta 1990 L 353 59 17.12.1990
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 24 päivänä marraskuuta 1988,
tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuh-
tauspäästöjen rajoittamisesta
(88/609/ETY)
EUROOPAN YHTEIS ΦJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja eri-
tyisesti sen 130 s artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotukset (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnot (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi
vuosilta 1973 (4), 1977 (5), 1983 (6) ja 1987 (7) korostetaan ilman pilaan-
tumisen ehkäisemisen ja ilman epäpuhtauksien vähentämisen tärkeyttä,
neuvostossa kokoontuneet neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten
edustajat painottavat vuosien 1987-1992 ympäristön toimintaohjelmaakoskevassa päätöslauselmassaan sitä, että yhteisön on tärkeää toimin-nassaan keskittyä ensi sijassa ilman pilaantumista aiheuttavien
päästöjen vähentämiseen muun muassa hyväksymällä ja panemalla
täytäntöön toimenpiteitä, jotka koskevat suurten polttolaitostenpäästöjä,
lisäksi yhteisöstä tuli päätöksellä 81/462/ETY (
8) ilmansaasteiden kau-
kokulkeutumista koskevan yleissopimuksen osapuoli,
teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä 28
päivänä kesäkuuta 1984 annetussa neuvoston direktiivissä 84/360/ETY (
9), säädetään sellaisten menettelyjen ja toimenpiteiden käyttööno-
tosta, joilla pyritään ehkäisemään ja vähentämään teollisuuslaitoksista
peräisin olevia ilman epäpuhtauksia, etenkin niistä luetteloon sisälty-viin ryhmiin kuuluvista teollisuuslaitoksista, joihin suuret polttolaitok-set kuuluvat,
saman direktiivin 84/360/ETY 8 artiklassa säädetään, että komission
ehdotuksesta neuvosto vahvistaa yksimielisesti tarvittaessa uusille lai-toksille parhaaseen saatavissa olevaan tekniikkaan perustuvat päästöra-jat, jotka eivät aiheuta kohtuuttomia kustannuksia ja joissa otetaanhuomioon kyseisten päästöjen laatu, määrät ja haitallisuus; mainitundirektiivin 13 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on sovellettava
politiikkoja ja strategioita, mukaan lukien tarpeelliset toimenpiteet,
joilla luetteloon sisältyviin luokkiin kuuluvat olemassa olevat laitoksetasteittain mukautetaan parhaaseen mahdolliseen saatavissa olevaantekniikkaan ottaen huomioon laitosten tietyt ominaispiirteet,
ilman pilaantumisesta ympäristölle aiheutuvien vahinkojen vuoksi on
tärkeää, että uusien ja nykyisten suurten polttolaitosten päästöjä vähen-netään ja valvotaan; tätä tarkoitusta varten on tarpeen asettaa yleisettavoitteet nykyisistä polttolaitoksista tulevien rikkidioksidin ja typenoksidien vuosittaisten kokonaispäästöjen asteittaiselle ja vaiheittaisellevähentämiselle ja määrätä uusille laitoksille rikkidioksidin, typen oksi-1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 2
(1) EYVL N:o C 49, 21.2.1984, s. 1 ja
EYVL N:o C 76, 22.3.1985, s. 6
(2) EYVL N:o C 337, 17.12.1984, s. 446 ja
EYVL N:o C 175, 15.7.1985, s. 297
(3) EYVL N:o C 25, 28.1.1985, s. 3
(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1
(5) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1
(6) EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1
(7) EYVL N:o C 328, 7.12.1987, s. 1
(8) EYVL N:o L 171, 27.6.1981, s. 11
(9) EYVL N:o L 188, 16.7.1984, s. 20
▼B
dien ja hiukkasten päästörajat direktiivin 84/360/ETY 8 artiklassa
ilmaistun periaatteen mukaisesti,
tällaisia uusien laitosten päästörajoja on tarkasteltava tekniikan kehi-
tyksen ja ympäristövaatimusten kehittymisen perusteella; komissiotekee tarvittavat ehdotukset, ja
olemassa olevien suurten polttolaitosten yleisten vuosittaisten
päästöjen enimmäismäärän määrittämisessä on otettu asianmukaisesti
huomioon vertailukelpoisten tulosten tarve ja samalla otettu huomioonkunkin jäsenvaltion erityistilanne; uusien laitosten päästöjen vähentä-misvaatimusten määrittelyn yhteydessä kohtuuttomien kulujenvälttämiseksi on otettu asianmukaisesti huomioon eräitä teknisiä jataloudellisia tekijöitä; Espanjalle on myönnetty väliaikainen ja rajoi-
tettu poikkeus uusille laitoksille määrätyn rikkidioksidin päästörajan
täysimääräisestä soveltamisesta, koska tuo jäsenvaltio katsoo tarvitse-vansa erityisen suuren määrän uutta sähkön tuotantokapasiteettia ener-giantuotantoaan ja teollista kasvuaan varten,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tämä direktiivi koskee polttoainetyypistä (kiinteä, nestemäinen, kaasu-
mainen) riippumatta polttolaitoksia, joiden mitattu polttoaineteho onvähintään 50 MW.
2 artikla
Tässä direktiivissä:
1 ’päästöllä’ tarkoitetaan aineiden päästämistä ilmaan polttolaitok-
sesta;
2 ’savukaasulla’ tarkoitetaan kaasupäästöjä, jotka sisältävät kiinteitä,
nestemäisiä tai kaasumaisia päästöjä; niiden tilavuusvirrat on
ilmaistava kuutiometreinä tunnissa standardilämpötilassa (273 K)
ja -paineessa (101,3 kPa) vesihöyryn määrän mukaan tehtävän kor-jauksen jälkeen, jäljempänä (Nm
3/h);
3 ’päästöraja-arvolla’ tarkoitetaan polttolaitoksesta tulevien savukaa-
sujen sisältämän aineen sallittua määrää, joka voidaan päästääilmaan tietyn ajan kuluessa; se määritellään massan osuutena savu-kaasujen tilavuudesta, mg/Nm
3, kun oletetaan, että savukaasun hap-
pipitoisuus nestemäisten ja kaasumaisten polttoaineiden tapauk-
sessa on kolme prosenttia ja kiinteiden polttoaineiden tapauksessa
kuusi prosenttia savukaasun tilavuudesta;
4 ’rikinpoistoasteella’ tarkoitetaan polttolaitoksella tietyn ajan
kuluessa erityisesti tätä tarkoitusta varten suunnitelluin menetelminerotetun rikin määrän suhdetta polttolaitoksen laitteisiin syötetyn jasaman ajan kuluessa käytetyn polttoaineen rikin määrään;
5 ’käyttäjällä’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä,
joka käyttää polttolaitosta, tai jolle on uskottu toimivaltaa sitä kos-kevissa taloudellisissa ratkaisuissa;
6 ’polttoaineella’ tarkoitetaan kaikkia kiinteitä, nestemäisiä tai kaasu-
maisia poltettavia aineita, joita polttolaitoksessa poltetaan, lukuunottamatta talousjätteitä sekä myrkyllisiä tai vaarallisia jätteitä;
7 ’polttolaitoksella’ tarkoitetaan kaikkia teknisiä laitteita, joissa polt-
toaineet hapetetaan, jotta täten syntyvää lämpöä voidaan käyttää.
Tätä direktiiviä sovelletaan vain energiantuotantoon tarkoitettuihin
polttolaitoksiin, lukuun ottamatta niitä, jotka käyttävät palamistuot-teita suoraan hyväkseen valmistusprosesseissa.
Erityisesti tätä direktiiviä ei sovelleta seuraaviin laitoksiin:— laitokset, joissa palamistuotteita käytetään suoraan lämmityk-
seen, kuivaukseen tai esineiden tai materiaalien muuhun käsit-telyyn, esimerkiksi uudelleenlämmitysuunit, lämpökäsittelyuu-nit,1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 3
▼B
— jälkipolttolaitokset, toisin sanoen kaikki tekniset laitteet, jotka
on suunniteltu puhdistamaan savukaasuja polttamalla, ja joita eikäytetä erillisinä polttolaitoksina,
— katalyyttisia krakkauskatalyyttejä regeneroivat laitteet,
— laitteet, joilla rikkivety muunnetaan rikiksi,— kemianteollisuudessa käytetyt reaktorit,— koksaamot,— Cowperin ilmankuumentimet.
Laitokset, jotka toimivat diesel-, bensiini- tai kaasukäyttöisillä
moottoreilla, taikka mitä tahansa polttoainetta käyttävällä kaasutur-
biinilla, eivät liioin kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.
Kun kaksi tai useampia uusia laitoksia rakennetaan siten, että toi-
mivaltaisten viranomaisten mielestä niiden savukaasut voitaisiin
tekniset ja taloudelliset tekijät huomioon ottaen purkaa yhteisenpiipun kautta, tällaisten laitosten muodostamaa kokonaisuuttapidetään yhtenä yksikkönä;
8 ’monipolttoaineyksiköllä’ tarkoitetaan kaikkia polttolaitoksia, joissa
voidaan yhtä aikaa tai vuorotellen polttaa kahta tai useampaa polt-toainetta;
9 ’uudella laitoksella’ tarkoitetaan kaikkia polttolaitoksia, joiden
alkuperäinen rakennuslupa, tai, jos tällaista menettelyä ei ole, alku-
peräinen käyttölupa on myönnetty ►
M11 päivänä heinäkuuta
1990◄tai sen jälkeen;
10 ’olemassa olevalla laitoksella’ tarkoitetaan kaikkia polttolaitoksia,
joita varten alkuperäinen rakennuslupa, tai tällaisen menettelynpuuttuessa alkuperäinen käyttölupa on myönnetty ennen ►
M11
päivää heinäkuuta 1990 ◄.
3 artikla
1 Jäsenvaltioiden on ►M11 päivään heinäkuuta 1992 ◄men-
nessä laadittava asianmukaiset ohjelmat olemassa olevien laitostenkokonaisvuosipäästöjen asteittaiseksi vähentämiseksi. Ohjelmiin onsisällyttävä aikataulut ja täytäntöönpanomenettelyt.
2 Ohjelmat on laadittava ja pantava täytäntöön siten, että niiden
tavoitteena on ainakin saavuttaa liitteessä I ja II määriteltyihinpäivämääriin mennessä päästöjen asianmukaisen rajoittamisen kauttapäästöjen enimmäismäärä ja vastaavat prosentuaaliset vähennykset,joista rikkidioksidin osalta asetetaan liitteessä I olevassa 1 - 6 sarak-
keessa ja typen oksidien osalta liitteessä II olevassa 1 - 4 sarakkeessa.
3 Ohjelmien toteuttamisen yhteydessä jäsenvaltioiden on myös
määritettävä kokonaisvuosipäästöt liitteessä IX olevan C kohdanmukaisesti.
4 Vuonna 1994 komissio laatii jäsenvaltioiden 16 artiklan mukai-
sesti toimittamien yhteenvetojen perusteella neuvostolle kertomuksentässä artiklassa tarkoitettujen vähennysten täytäntöönpanosta ja tekeetarvittaessa ehdotuksia rikkidioksidin 3 vaiheen vähennystavoitteiden
tai päivämäärän ja typen oksidien 2 vaiheen vähennystavoitteiden tai
päivämäärän muuttamisesta. Neuvosto päättää tällaisista ehdotuksistayksimielisesti.
5 Jos merkittävä ja odottamaton energian saatavuutta taikka tietty-
jen polttoaineiden tai tuotantolaitosten saatavuutta koskeva muutos
aiheuttaa jäsenvaltion 1 kohdan mukaisesti laatiman ohjelmantäytäntöönpanolle vakavia teknisiä vaikeuksia, komissio tekee kyseisenjäsenvaltion pyynnöstä ja pyynnön perusteet huomioon ottaenpäätöksen, jolla se muuttaa päästöjen enimmäismääriä tai liitteessä I jaII asetettuja päivämääriä tuon jäsenvaltion osalta ja ilmoittaa
päätöksestään neuvostolle ja jäsenvaltioille.
Kaikki jäsenvaltiot voivat kolmen kuukauden kuluessa saattaa komis-
sion päätöksen neuvoston käsiteltäväksi; neuvosto voi määräenem-mistöllä kolmen kuukauden kuluessa päättää asiasta toisin.1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 4
▼B
4 artikla
1 Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että kaikkiin rakennuslupiin tai tällaisen menettelynpuuttuessa uusien laitosten käyttölupiin sisältyy ehdot, jotka liittyvätliitteessä III - VII määrättyjen rikkidioksidin, typen oksidien ja hiuk-kasten päästörajojen noudattamiseen.
2 Komissio tekee 1 päivään heinäkuuta 1995 mennessä teknologian
tason ja ympäristön senhetkisten vaatimusten perusteella ehdotuksetsovellettavien raja-arvojen muuttamisesta. Neuvosto päättää tällaisistaehdotuksista yksimielisesti.
3 Jäsenvaltiot voivat vaatia noudatettavaksi päästörajoja ja toimeen-
panon aikarajoja, jotka ovat tiukempia kuin 1 ja 2 kohdassa vahviste-tut; niihin voi sisältyä muita epäpuhtauksia, ja niissä voidaan määrätälisävaatimuksia tai vaatia laitoksen mukauttamista tekniikan kehityk-seen.
5 artikla
Sen estämättä, mitä liitteessä III määrätään:1 uusia laitoksia, joiden mitattu polttoaineteho on yhtä suuri tai suur-
empi kuin 400 MW, ja jotka eivät toimi yli 2 200 tuntia vuodessa
(viiden vuoden jakson liukuva keskiarvo), koskee rikkidioksi-dipäästöjen raja-arvo 800 mg/Nm
3;
2 kotimaista kiinteää polttoainetta polttavat uudet laitokset, joissa polt-
toaineen erityisluonteen vuoksi ei voida saavuttaa kyseisiä laitoksiakoskevia rikkidioksidin päästörajoja ilman kohtuuttoman kalliintekniikan käyttöä, voivat ylittää liitteessä III vahvistetut raja-arvot.
Tällaisissa laitoksissa on ainakin saavutettava liitteessä VIII asetetut
rikinpoistamisen tasot;
3 Espanjan kuningaskunta voi 31 päivään joulukuuta 1999 asti
myöntää toimiluvan uusille voimalaitoksille, joiden polttoainetehoon vähintään 500 MW, ja jotka polttavat kotimaista tai maahan tuo-
tua kiinteää polttoainetta, ja jotka otetaan käyttöön vuoden 2005
loppuun mennessä ja täyttävät seuraavat vaatimukset:
— maahan tuotujen kiinteiden polttoaineiden tapauksessa rikkidiok-
sidien päästöraja on 800 mg/Nm
3,
— kotimaisten kiinteiden polttoaineiden tapauksessa rikinpoistoaste
on vähintään 60 prosenttia,
edellyttäen, että laitoksien, joita tämä poikkeus koskee, sallittu
kokonaiskapasiteetti ei ylitä:
— kun on kysymys kotimaisista kiinteitä polttoaineita polttavista
laitoksista, 2 000 MWe,
— kun on kysymys maahan tuotuja kiinteitä polttoaineita polttavista
laitoksista, 7 500 MWe tai 50 prosenttia kaikkien kiinteitä polt-toaineita polttavien laitosten kaikesta uudesta kapasiteetista,joille on myönnetty toimilupa 31 päivään joulukuuta 1999 men-nessä, sen mukaan kumpi on alhaisempi.
6 artikla
Jäsenvaltiot voivat sallia, että kotimaista ruskohiiltä polttavat laitokset
ylittävät 4 artiklan mukaisesti vahvistetut päästörajat, jos parhaan saa-tavilla olevan tekniikan, josta ei aiheudu kohtuuttomia kustannuksia,
käytöstä huolimatta ruskohiilen ominaisuuksiin liittyvät suuret vaikeu-
det sitä edellyttävät, ja edellyttäen, että ruskohiili on laitostenvälttämätön polttoaine.
Komissiolle on välittömästi ilmoitettava tällaisista tapauksista ja neu-
voston kanssa on neuvoteltava tarvittavista aiheellisista toimenpiteistä.
7 artikla
Liitteessä VI vahvistettujen typen oksidien päästörajojen noudattami-
sen varmistamiseksi 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa luvissa voi-1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 5
▼B
daan vaatia muun muassa laadittavaksi asianmukaiset tekniset eri-
telmät suunnittelua varten.
Jos valvonnassa ilmenee, että päästörajoja ei ennalta arvaamattomien
seikkojen vuoksi noudateta, toimivaltaisen viranomaisen on vaadittavakäyttäjää toteuttamaan kaikki aiheelliset alustavat toimenpiteet, jottapäästöraja-arvoa noudatetaan mahdollisimman pian ja joka tapauksessa
yhden vuoden kuluessa. Komissiolle on välittömästi ilmoitettava tällai-
sista tapauksista ja keinoista, jotka on tilanteen korjaamiseksi toteu-tettu.
Tämän artiklan säännöksiä tarkastellaan uudelleen komission neuvos-
tolle tekemän ehdotuksen perusteella samalla kuin 4 artiklan 2 koh-dassa tarkoitettuja ehdotuksia.
8 artikla
1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että 4 artiklan 1 kohdassa tar-
koitetuissa luvissa määrätään menettelystä poistolaitteiden toiminta-häiriöiden tai rikkoutumisen varalta. Rikkoutumisista on ilmoitettava
viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle, ja tämän on päätettävä
asianmukaisista toimenpiteistä. Toimivaltaisen viranomaisen on erityi-sesti vaadittava käyttäjää vähentämään tai lopettamaan toiminnan mah-dollisimman pian, kunnes tavanomaiseen toimintaan voidaan palata,tai käyttämään laitosta vähän pilaavilla polttoaineilla, lukuun ottamatta
tapauksia, joissa toimivaltaisen viranomaisen arvion mukaan on
välttämätöntä turvata sähkön saanti. Viranomaisen on erityisesti huo-lehdittava, että käyttäjä toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet poisto-laitteiston saamiseksi jälleen käyttöön mahdollisimman pian.
2 Toimivaltainen viranomainen voi sallia, että normaalisti vähärikk-
istä polttoainetta käyttävä laitos vapautetaan rikkidioksidille 4 artik-lassa säädettyjen päästörajojen noudattamisvelvoitteesta enintään kuu-deksi kuukaudeksi, kun käyttäjä ei kykene noudattamaan näitä raja-arvoja sen vuoksi, että vähärikkisen polttoaineen toimitukset ovat kes-
keytyneet polttoaineen vakavan puutteen takia.
3 Toimivaltainen viranomainen voi sallia, että 4 artiklassa säädetty-
jen päästörajojen noudattamisvelvoitteesta poiketaan korkeintaan kuu-
den kuukauden ajan, jos laitos, joka tavanomaisesti käyttää vain kaa-
sumaista polttoainetta ja joka muutoin olisi varustettava savukaasunpuhdistuslaitteella, poikkeuksellisesti ja lyhyen ajan turvautuu muihinpolttoaineisiin kaasun toimituksessa ilmenneen äkillisen keskeytyksenvuoksi. Toimivaltaiselle viranomaiselle on viipymättä ilmoitettava kai-
kista erityistapauksista.
4 Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava komissiolle tässä artik-
lassa tarkoitetuista tapauksista.
9 artikla
1 Kahta tai useampaa polttoainetta samanaikaisesti käyttäville
uuden laitoksen monipolttoaineyksiköille myönnettävää 4 artiklan 1
kohdassa tarkoitettua lupaa varten toimivaltaisen viranomaisen on ase-tettava päästörajat seuraavasti:
— ensinnäkin mittaamalla kunkin yksittäisen polttoaineen ja epäpuh-
tauden asiaa koskeva päästöraja, joka vastaa polttolaitoksen mitat-tua liitteessä III - VII määrättyä polttoainetehoa;
— toiseksi määrittämällä polttoainepainotetut päästörajat, jotka saa-
daan kertomalla edellä mainittu yksilöllinen päästöraja kunkin polt-toaineen polttoaineteholla ja jakamalla tulo kaikkien polttoaineidenpolttoainetehojen summalla;
— kolmanneksi yhdistämällä polttoainepainotetut päästörajat.
2 Monipolttoaineyksiköissä, jotka käyttävät omaan kulutukseensa
raakaöljyn jalostamisesta saatuja tislaus- ja konversiojakeita yksin tai
yhdessä muiden polttoaineiden kanssa, ovat voimassa suurimmanpäästöarvon polttoainetta (pääasiallinen polttoaine) koskevatsäännökset, huolimatta edellä olevasta 1 kohdasta, jos polttolaitoksenkäytön aikana tuon polttoaineen osuus kaikkien polttoaineiden polt-toainetehojen summasta on vähintään 50 prosenttia.1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 6
▼B
Kun pääasiallisen polttoaineen osuus on pienempi kuin 50 prosenttia,
päästöraja määritellään suhteellisesti yksittäisten polttoaineiden anta-man polttoainetehon ja kaikkien polttoaineiden antamien polttoainete-
hojen summan suhteena seuraavasti:
— ensiksi mittaamalla kunkin yksittäisen polttoaineen ja epäpuhtau-
den asiaa koskeva päästöraja, joka vastaa liitteessä III - VIImäärättyä polttolaitoksen mitattua polttoainetehoa;
— toiseksi laskemalla pääasiallisen polttoaineen (polttoaine, jolla liit-
teen III - VII mukaan on suurin päästöraja, ja mikäli kahdella polt-toaineella on sama päästöraja, se polttoaine, jolla on suurempi polt-
toaineteho) päästöraja; tämä arvo saadaan kertomalla tuolle polt-
toaineelle liitteessä III - VII annettu päästöraja kertoimella kaksi javähentämällä tästä luvusta päästörajaltaan alhaisimman polttoain-een päästöraja;
— kolmanneksi määrittämällä polttoainepainotetut päästörajat, jotka
saadaan kertomalla laskettu polttoaineen päästöraja pääasiallisen
polttoaineen polttoaineteholla ja muut yksittäiset päästörajat kunkinpolttoaineen tuottamalla polttoaineteholla sekä jakamalla tulo kaik-kien polttoaineiden polttoainetehojen summalla;
— neljänneksi yhdistämällä polttoainepainotetut päästörajat.
3 Vaihtoehtona 2 kohdan osalta voidaan soveltaa rikkidioksi-
dipäästöjen raja-arvoa 1 000 mg/Nm
3kaikkien jalostamon uusien lai-
tosten keskiarvona ja riippumatta käytetyistä polttoaineyhdistelmistä.
Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että tämän säännöksen
soveltaminen ei johda olemassa olevien laitosten päästöjen lisääntymi-seen.
4 Kahta tai useampaa polttoainetta vuorotellen käyttävällä moni-
polttoaineyksiköllä varustetulle uudelle laitokselle myönnettävää 4
artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lupaa varten ovat voimassa liitteessäIII - VII annetut kutakin käytettyä polttoainetta vastaavat päästörajat.
10 artikla
Polttolaitosten savukaasut on poistettava hallitulla tavalla savupiipun
kautta.
Päästöehdot on määrättävä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa luvassa.
Toimivaltaisen viranomaisen on huolehdittava erityisesti, että savupii-
pun korkeus lasketaan siten, että ihmisten terveyttä ja ympäristöä suo-jellaan.
11 artikla
Kun polttolaitosta laajennetaan vähintään 50 MW:llä, laitoksen uuteen
osaan sovellettavat päästörajat on määritettävä suhteessa koko laitok-sen lämpötehoon. Tätä säännöstä ei sovelleta 9 artiklan 2 ja 3 koh-dassa tarkoitetuissa tapauksissa.
12 artikla
Kun rakennetaan polttolaitoksia, joilla todennäköisesti on huomattavia
vaikutuksia toisen jäsenvaltion ympäristöön, jäsenvaltioiden on varmis-tettava kaikki asianmukainen tiedottaminen ja neuvottelu tiettyjen julk-
isten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27
päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY (
1)
7 artiklan mukaisesti.
13 artikla
1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen var-
mistamiseksi, että liitteen IX mukainen tämän direktiivin soveltamisa-laan kuuluvien polttolaitosten päästöjä ja kaikkia muita tämän direktii-vin täytäntöönpanon edellyttämiä arvoja valvotaan. Jäsenvaltiot voivatvaatia, että käyttäjä vastaa tällaisen valvonnan kustannuksista.1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 7
(1) EYVL N:o L 175, 5.7.1985, s. 40
▼B
2 Rikkidioksidi-, hiukkas-, typenoksidi- ja happipitoisuuksien sekä
muiden tämän direktiivin täytäntöönpanon valvonnassa vaadittavienarvojen määrittämisessä käytettävien mittausmenetelmien tai -laitteiden
ja kaikkien muiden tulosten arvioinnissa käytettyjen laitteiden on vas-
tattava parasta teollista mittaustekniikkaa ja annettava toistokelpoisiaja verrattavia tuloksia.
Määritysmenetelmien on oltava toimivaltaisten viranomaisten hyväk-
symiä.
3 Toimivaltaisten viranomaisten on asetettava tätä tarkoitusta varten
käytettyjen mittaus-, kalibrointi- ja tietojenkäsittelylaitteiden tai -
menetelmien suorituskykykriteereihin liittyvät tiedot saataville ja toi-mitettava nämä tiedot komissiolle.
14 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistami-
seksi, että käyttäjä ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille kohtuullisenajan kuluessa jatkuvien mittausten tuloksista, mittalaitteiden tarkastuk-sesta ja yksittäisistä mittauksista sekä kaikista muista mittauksista, joi-
den avulla on tarkoitus arvioida, onko tämän direktiivin säännöksiä
noudatettu.
15 artikla
1 Jatkuvissa mittauksissa katsotaan liitteessä III - VII vahvistettuja
päästörajoja noudatetun, jos tulosten arviointi osoittaa kalenterivuodenkäyttötunneista, että:
a) yhdenkään kalenterikuukauden keskiarvo ei ylitä päästörajaa, ja
b) seuraavissa tapauksissa:
— rikkidioksidi ja hiukkaset: 97 prosenttia kaikista 48 tunnin kes-
kiarvoista eivät ylitä 110 prosenttia päästörajoista;
— typen oksidit: 95 prosenttia kaikista 48 tunnin keskiarvoista
eivät ylitä 110 prosenttia päästörajoista.
Huomioon ei oteta 8 artiklassa tarkoitettuja jaksoja sekä käynnistys- ja
pysäytysjaksoja.
2 Tapauksissa, joissa määritystä varten vaaditaan vain kertamittauk-
sia tai muita soveltuvia määritysmenetelmiä, liitteessä III - VII vahvis-tettuja päästörajoja katsotaan noudatetun, jos kunkin mittaussarjan taimuiden määritysten tulokset, jotka on määritetty toimivaltaisten vira-nomaisten antamien sääntöjen mukaisesti, eivät ylitä päästörajoja.
3 Rikinpoistoastetta katsotaan noudatetun 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa
tarkoitetuissa tapauksissa, jos liitteessä IX olevan A.2 kohdan mukai-
sesti suoritettu mittausten arviointi osoittaa, että kaikki kalenterikuu-kausittaiset keskiarvot tai kaikki liukuvat kuukausittaiset keskiarvotsaavuttavat vaaditut rikinpoistoasteet.
Huomioon ei oteta 8 artiklassa tarkoitettuja jaksoja sekä käynnistys- ja
pysäytysjaksoja.
16 artikla
1 Jäsenvaltioiden on viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1990 ilmoi-
tettava komissiolle 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti laadituista ohjel-
mista.
Viimeistään vuoden kuluttua olemassa olevien laitosten päästöjen
vähentämisen eri vaiheiden päättymisestä jäsenvaltioiden on toimitet-tava komissiolle yhteenvetokertomus tuloksista ohjelmien täytäntöön-panossa.
Kunkin vaiheen puolivälissä laaditaan lisäksi osakertomus.
2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa kertomuksissa on annettava yleis-
katsaus:
— kaikista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista polttolaitok-
sista;1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 8
▼B
— rikkidioksidin ja typen oksidien päästöistä tonneina vuodessa sekä
näiden aineiden pitoisuuksista savukaasuissa;
— toimenpiteistä, joihin jo on ryhdytty tai joita suunnitellaan
päästöjen rajoittamiseksi sekä muutoksista käytetyn polttoaineenvalinnassa;
— jo tehdyistä tai suunnitelluista käyttötavan muutoksista;— jo toimeenpannuista tai suunnitelluista polttolaitosten lopullisista
sulkemisista;
— ja tarvittaessa nykyisiä laitoksia varten tehdyissä ohjelmissa asete-
tuista päästörajoista.
Savukaasujen sisältämien epäpuhtauksien vuosipäästöjen ja pitoisuuk-
sien määrittelyssä jäsenvaltioiden on otettava huomioon 13, 14 ja 15
artiklan säännökset.
3 Komissio yhdessä jäsenvaltioitten kanssa huolehtii 3 artiklan 1
kohdassa tarkoitettujen ohjelmien vertailun järjestämisestä säännölli-sesti varmistaakseen ohjelmien yhdenmukainen täytäntöönpanoyhteisön tasolla.
Komission on erityisesti huolehdittava, että ohjelmien täytäntöönpa-
nolla saavutetaan odotetut tulokset päästöjen yleisen vähenemisen suh-
teen, ja se tekee tarvittaessa aiheelliset ehdotukset.
4 Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat 5 artiklaa, on annettava siitä
vuosittain kertomus komissiolle.
17 artikla
1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan vii-meistään 30 päivänä kesäkuuta 1990. Niiden on ilmoitettava tästäkomissiolle viipymättä.
2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
18 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 9
LIITE I
OLEMASSA OLEVISTA LAITOKSISTA TULEVIEN SO2-PÄÄSTÖJEN ENIMMÄISMÄÄRÄT JA VÄHENNYSTAVOITTEET (1)(2)
Jäsenvaltio0 123456789
Suurten polttolaitosten SO2-
päästöt vuonna 1980Päästön enimmäismäärä
(kilotonnia/vuosi)%-vähennys vuoden 1980 päästöistä %-vähennys vuoden 1980 korjatuista päästöistä
1 vaihe 2 vaihe 3 vaihe 1 vaihe 2 vaihe 3 vaihe 1 vaihe 2 vaihe 3 vaihe
1993 1998 2003 1993 1998 2003 1993 1998 2003
Belgia 530 318 212 159 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Tanska 323 213 141 106 − 34 − 56 − 67 − 40 − 60 − 70
Saksa 5 000 3 000 (3) 2 000 1 500 − 40 (3)− 6 0 − 7 0 (3)——
Kreikka 303 320 320 320 + 6 + 6 + 6 − 45 − 45 − 45
Espanja 2 290 2 290 1 730 1 440 0 − 24 − 37 − 21 − 40 − 50
Ranska 1 910 1 146 764 573 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Irlanti 99 124 124 124 + 25 + 25 + 25 − 29 − 29 − 29
Italia 2 450 1 800 1 500 900 − 27 − 39 − 63 − 40 − 50 − 70
Luxemburg 3 1,8 1,5 1,5 − 40 − 50 − 60 − 40 − 50 − 50
Alankomaat 299 180 120 90 − 40 − 60 − 70 − 40 − 60 − 70
Portugali 115 232 270 206 + 102 + 135 + 79 − 25 − 13 − 34
Yhd. kuningaskunta 3 883 3 106 2 330 1 553 − 20 − 40 − 60 − 20 − 40 − 60
(1) Lisäpäästöjä voi aiheutua kapasiteetista, joka on saanut toimintaluvan 1 päivänä heinäkuuta 1987 tai sen jälkeen.
(2) Päästöjen, jotka tulevat polttolaitoksista, joille on myönnetty toimilupa ennen 1 päivää heinäkuuta 1987, mutta jotka eivät vielä ole käytössä en nen tuota päivää, ja joita ei ole otettu huomioon tässä liitteessä määrättyjä
päästön enimmäismääriä määritettäessä, on joko täytettävä tässä direktiivissä uusille laitoksille asetetut vaatimukset, tai ne on otettava huom ioon nykyisten laitosten kokonaispäästöissä, jotka eivät saa ylittää tässä liitteessä
määrättyä kattoa.
►M1(3) Saksan on täytettävä tämän otsikon alla esitetty arvo 1 päivästä tammikuuta 1996 alkaen. ◄▼B1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 10▼M1
▼B
LIITE II
OLEMASSA OLEVISTA LAITOKSISTA TULEVIEN NOx-PÄÄSTÖJEN ENIMMÄISMÄÄRÄT JA VÄHENNYSTAVOITTEET (1)(2)
Jäsenvaltio0 123456
NOx-päästöt (suurten poltto-
laitosten NO2-päästöt vuonna
1980) (kilotonnia)NOx-päästöt enimmäismäärä
(kilotonnia/vuosi)%-vähennys vuoden 1980 päästöistä %-vähennys vuoden 1980 korjatuista päästöistä
1 vaihe 2 vaihe 1 vaihe 2 vaihe 1 vaihe 2 vaihe
1993 (3) 1998 1993 (3) 1998 1993 (3) 1998
Belgia 110 88 66 − 20 − 40 − 20 − 40
Tanska 124 121 81 − 3 − 35 − 10 − 40
Saksa 1 090 872 (4) 654 − 20 − 40 — —
Kreikka 36 70 70 + 94 + 94 0 0
Espanja 366 368 277 + 1 − 24 − 20 − 40
Ranska 400 320 240 − 20 − 40 − 20 − 40
Irlanti 28 50 50 + 79 + 79 0 0
Italia 580 570 428 − 2 − 26 − 20 − 40
Luxemburg 3 2,4 1,8 − 20 − 40 − 20 − 40
Alankomaat 122 98 73 − 20 − 40 − 20 − 40
Portugali 23 59 64 + 157 + 178 − 8 0
Yhd. kuningaskunta 1 016 864 711 − 15 − 30 − 15 − 30
(1) Lisäpäästöjä voi aiheutua kapasiteetista, joka on saanut toimiluvan 1 päivänä heinäkuuta 1987 tai sen jälkeen.
(2) Päästöjen, jotka tulevat polttolaitoksista, joille on myönnetty toimilupa ennen 1 päivää heinäkuuta 1987, mutta jotka eivät vielä ole käytössä en nen tuota päivää, ja joita ei ole otettu huomioon tässä liitteessä määrättyjä
päästön enimmäismääriä määritettäessä, on joko täytettävä tässä direktiivissä uusille laitoksille asetetut vaatimukset, tai ne on otettava huom ioon nykyisten laitosten kokonaispäästöissä, jotka eivät saa ylittää tässä liitteessä
määrättyä enimmäismäärät.
(3) Jäsenvaltiot voivat teknisistä syistä viivyttää NOx-päästöjen vähentämisen 1 vaiheen saavuttamispäivää korkeintaan kaksi vuotta ilmoittamalla siitä komissiolle yhden kuukauden kuluessa tämän di rektiivin tiedoksi antamisesta.
►M1(4) Saksan on täytettävä tämän otsikon alla esitetty arvo 1 päivästä tammikuuta 1996 alkaen. ◄▼B1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 11▼M1
▼B
▼B
LIITE III
1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 12
▼B
LIITE IV
1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 13
▼B
LIITE V
UUSIEN LAITOSTEN SO2-PÄÄSTÖRAJAT
Kaasumaiset polttoaineet
Polttoaineen laji Raja-arvot (mg/NM3)
Kaasumaiset polttoaineet yleensä 35
Nestekaasu 5Jalostamojakeiden kaasutuksesta saadut lämpöarvoltaan vähäiset
kaasut, koksaamokaasu, arvoltaan vähäiset kaasut, koksaamo-
kaasu, masuunikaasu800
Hiilen kaasutuksesta saatu kaasu (
1)
(1) Neuvosto määrää tällaiseen kaasuun sovellettavat päästörajat myöhemmin komission saadun teknisen kokemuk-
sen perusteella tekemien ehdotusten pohjalta.1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 14
▼B
LIITE VI
UUSIEN LAITOSTEN NOx-PÄÄSTÖRAJAT
Polttoaineen laji Raja-arvot (mg/Nm3)
Kiinteä yleensä 650
Kiinteä, jossa alle 10 % haihtuvia yhdisteitä 1 300Nestemäinen 450
Kaasumainen 3501988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 15
▼B
LIITE VII
UUSIEN LAITOSTEN HIUKKASPÄÄSTÖRAJAT
Polttoaineen laji Polttoaineteho (MW) Raja-arvot (mg/Nm3)
Kiinteä≥500 50
< 500 100
Nestemäinen (1) kaikki laitokset 50
Kaasumainen kaikki laitoksetyleensä 5
masuunikaasu, 10
terästeollisuuden tuottamat kaasut, joita voi-
daan käyttää muualla, 50
(1) Raja-arvoa 100 mg/Nm3voidaan soveltaa laitoksiin, joiden kapasiteetti on alle 500 MWth, ja jotka polttavat
nestemäistä polttoainetta, jonka tuhkapitoisuus on yli 0,06 %.1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 16
▼B
LIITE VIII
1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 17
▼B
LIITE IX
PÄÄSTÖJEN MITTAUSMENETELMÄT
AUusien laitosten päästöjen mittaus- ja arviointimenettelyt
1 Uusissa laitoksissa, joiden mitattu polttoaineteho on yli 300 MW, SO2-,
hiukkas-, NOx- ja happipitoisuuksia on mitattava jatkuvasti. SO2:n ja hiuk-
kaspäästön valvonta voidaan kuitenkin suorittaa kertamittauksin tai muita
asianmukaisia määritysmenetelmiä käyttäen, kun tällaisia mittauksia tai
menettelyjä, jotka toimivaltaisten viranomaisten on tutkittava ja hyväk-
syttävä, voidaan käyttää pitoisuuden mittaamiseen.
Laitoksissa, jotka eivät kuulu ensimmäisen alakohdan alaan, toimivaltaiset
viranomaiset voivat vaatia suoritettaviksi mainittujen kolmen epäpuhtau-
den ja hapen jatkuvia mittauksia, jos niitä pidetään tarpeellisina. Jos jat-
kuvia mittauksia ei vaadita, toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä
kertamittauksia tai asianmukaisia määritysmenetelmiä on käytettävä
säännöllisesti päästöissä esiintyvien edellä mainittujen aineiden määrien
arviointiin.
2 Laitoksissa, joiden on täytettävä 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätyt rikin-
poistoasteet, ovat voimassa 1 kohdan mukaisesti määrätyt SO2-päästömit-
tauksia koskevat vaatimukset. Polttolaitoksessa käytettävän polttoaineen
rikkipitoisuutta on lisäksi tarkkailtava säännöllisesti.
3 Olennaisista käytetyn polttoainetyypin tai laitoksen käyttötavan muutok-
sista on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille. Näiden on päätettävä,
ovatko 1 kohdassa annetut valvontavaatimukset yhä riittävät, vai onko
niitä muutettava.
4 Jatkuvatoimiset mittausjärjestelmät on tarkastettava säännöllisin välein toi-
mivaltaisten viranomaisten kanssa neuvotellen. SO2-, hiukkas-, NOx-j a
happipitoisuuksien mittaukseen käytetyt laitteet on peruskalibroitava, ja
niiden toiminta on tarkastettava asianmukaisin säännöllisin välein. Jatku-
vatoimiset mittalaitteet on kalibroitava toimivaltaisen viranomaisen hyväk-
symän vertailumittausmenetelmän mukaisesti.
BUusien laitosten vuosittaisten kokonaispäästöjen määrittely
SO2:n ja NOx:n vuosittaisten kokonaispäästöjen määrityksestä on ilmoitettava
toimivaltaisille viranomaisille. Kun käytetään jatkuvaa tarkkailua, polttolai-
toksen käyttäjän on laskettava kunkin epäpuhtauden osalta erikseen kunakin
päivänä päästetyn epäpuhtauden massa savukaasujen tilavuusvirran pohjalta.
Kun jatkuvaa valvontaa ei käytetä, käyttäjän on arvioitava vuosittaiset
päästöt A.1 kohdan pohjalta toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä
tavalla.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle uusien polttolaitosten vuosittaiset
SO2:n ja NOx:n kokonaispäästöt samalla kertaa kuin nykyisten laitosten vuo-
sittaisia kokonaispäästöjä koskevat C.3 kohdassa vaaditut tiedot.
COlemassa olevien laitosten kokonaispäästöjen määrittely
1 Jäsenvaltioiden on vuodesta 1990 alkaen ja kunakin seuraavana vuonna
laadittava nykyisistä laitoksista täydellinen SO2-j aN Ox-päästökartoitus:
— laitoksittain yli 300 MWth:n laitosten ja jalostamoiden tapauksessa,
— yleiseltä pohjalta muiden tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien
polttolaitosten osalta.
2 Näihin kartoituksiin käytetyn menetelmän on vastattava vuonna 1980 polt-
tolaitosten SO2-j aN Ox- pitoisuuksien määrittelyyn käytettyä menetelmää.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vuoteen 1990 mennessä ole-
massa olevien polttolaitosten SO2-j aN Ox-pitoisuuksien määrittelyyn
käytettyjen menetelmien ja perustana käytettyjen tietojen yksityiskohdat,
joihin viitataan liitteessä I ja II olevalla O palstalla.
3 Tämän kartoituksen tulokset on toimitettava komissiolle sopivassa muo-
dossa yhdeksän kuukauden kuluessa kyseisen vuoden päättymisestä.
Tällaisten päästökartoituksien laatimiseen käytetyt menetelmät ja niiden
perustana olevat yksityiskohtaiset tiedot on komission pyynnöstä annet-
tava sen käyttöön.1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 18
▼B
4 Komissio järjestää tällaisten kansallisten kartoituksien järjestelmällisen
vertailun ja tarpeen mukaan tekee neuvostolle ehdotuksia, joilla pyritään
yhdenmukaistamaan päästöjen kartoituksen menetelmät tämän direktiivin
tehokkaaksi täytäntöönpanemiseksi.1988L0609 — FI — 13.12.1990 — 001.001 — 19