02018R0231 — FI — 17.02.2018 — 000.002

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) 2018/231, annettu 26 päivänä tammikuuta 2018, tilastointiin liittyvistä eläkerahastojen tiedonantovaatimuksista (EKP/2018/2) (EUVL L 045 17.2.2018, s. 3)





Oikaistu:









▼B

EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) 2018/231,

annettu 26 päivänä tammikuuta 2018,

tilastointiin liittyvistä eläkerahastojen tiedonantovaatimuksista (EKP/2018/2)







1 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1. ’eläkerahastoilla’ (alasektori S.129 EKT 2010:ssä) rahoitusalan yritystä tai yritysmäistä yhteisöä, joka toimii pääasiallisesti vakuutettujen henkilöiden sosiaalisten riskien ja tarpeiden hallintaan liittyvän rahoituksen välittäjänä (sosiaalivakuutus). Sosiaalivakuutusjärjestelminä eläkerahastot tarjoavat eläketuloja ja usein etuuksia, joita maksetaan kuoleman tai työkyvyttömyyden johdosta.

Määritelmä ei kata

a) sijoitusrahastoja, sellaisina kuin ne määritellään Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1073/2013 (EKP/2013/38) ( 1 ) 1 artiklassa;

b) erityisyhteisöjä, jotka suorittavat Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1075/2013 (EKP/2013/40) ( 2 ) 1 artiklassa tarkoitettuja arvopaperistamistaloustoimia;

c) rahalaitoksia, sellaisina kuin ne määritellään Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) ( 3 ) 1 artiklassa;

d) vakuutuslaitoksia, sellaisina kuin ne määritellään Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1374/2014 (EKP/2014/50) ( 4 ) 1 artiklassa;

e) epäitsenäisiä eläkerahastoja. jotka eivät ole institutionaalisia yksiköitä vaan ovat osa sitä institutionaalista yksikköä, joka on perustanut ne;

f) sosiaaliturvarahastoja, sellaisina kuin ne määritellään EKT 2010:n 2.117 kohdassa;

2. ’tiedonantajilla’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa;

3. ’kotimaisella’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa. Jos oikeushenkilöllä ei ole fyysistä toimipaikkaa, sen sijaintipaikka määritetään tätä asetusta sovellettaessa sen mukaan, minkä talousalueen lainsäädännön mukaan se on rekisteröity. Jos oikeushenkilöä ei ole rekisteröity, perusteena käytetään laillista kotipaikkaa eli maata, jonka lakien mukaan oikeushenkilön perustaminen ja sen olemassaolon jatkuminen määritetään;

4. ’asianomaisella kansallisella keskuspankilla’ sen euroalueen jäsenvaltion kansallista keskuspankkia, jossa kyseessä oleva eläkerahasto ja/tai eläkkeiden hallinnoija on;

5. ’asianomaisella kansallisella toimivaltaisella viranomaisella’ sen euroalueen jäsenvaltion kansallista toimivaltaista viranomaista, jossa kyseessä oleva eläkerahasto tai eläkkeiden hallinnoija on;

6. ’eläkkeiden hallinnoijalla’ samaa kuin EKT 2010:n 5.185 kohdassa;

7. ’arvopaperikohtaisilla tiedoilla’ tietoja, jotka on eritelty yksittäisiä arvopapereita koskeviksi tiedoiksi;

8. ’saamis- ja velkaeräkohtaisilla tiedoilla’ tietoja, jotka on eritelty yksittäisiä varoja ja velkoja koskeviksi tiedoiksi;

9. ’aggregoiduilla tiedoilla’ tietoja, joita ei ole eritelty yksittäisiä varoja ja velkoja koskeviksi tiedoiksi;

10. ’rahoitustaloustoimella’ taloustoimea, joka johtuu rahoitussaamisten tai -velkojen omistuksen perustamisesta, lakkauttamisesta tai muuttamisesta siten kuin liitteessä II olevassa 5 osassa on tarkemmin täsmennetty;

11. ’arvostusmuutoksilla’ sellaisia muutoksia saamisten ja velkojen arvostuksessa, jotka johtuvat muutoksista saamisten ja velkojen hinnassa ja/tai valuuttakurssien muutosten vaikutuksista valuuttamääräisten saamisten ja velkojen euromääräiseen arvoon, siten kuin liitteessä II olevassa 5 osassa on tarkemmin täsmennetty.

2 artikla

Varsinainen tiedonantajien joukko

1. Varsinainen tiedonantajien joukko koostuu euroalueen kotimaisista eläkerahastoista.

2. Varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluviin eläkerahastoihin sovelletaan tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia täysimääräisesti, jollei 7 artiklan mukaisen poikkeuksen soveltamisesta muuta johdu.

3. Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista asianomainen kansallinen keskuspankki voi tietojen keräämiseksi eläkerahastojen saamisista ja veloista liitteessä I olevan 3 osan mukaisesti sisällyttää varsinaiseen tiedonantajien joukkoon jäsenvaltiossaan olevia yksittäisiä eläkkeiden hallinnoijia. Tällaisissa tapauksissa kyseinen kansallinen keskuspankki voi myöntää poikkeuksen varsinaiseen tiedonantajien joukkoon sisällytettyyn eläkkeiden hallinnoijaan liittyvälle eläkerahastolle, edellyttäen että liitteessä I olevan 3 kohdan mukaiset tiedot kerätään asianomaiselta eläkkeiden hallinnoijalta tai saadaan muista saatavilla olevista tietolähteistä. Kansalliset keskuspankit tarkistavat tämän ehdon täyttymisen vuosittain hyvissä ajoin, jotta ne voivat tarvittaessa EKP:n kanssa yhteistyössä myöntää tai kumota poikkeuksia seuraavan kalenterivuoden alusta.

3 artikla

Tilastoinnissa käytettävä eläkerahastoluettelo

1. EKP:n johtokunta laatii tässä asetuksessa tarkoitettua tilastointia varten varsinaisen tiedonantajien joukon muodostavien eläkerahastojen ja eläkkeiden hallinnoijien luettelon ja ylläpitää sitä. Luettelo voi perustua kansallisten viranomaisten laatimiin olemassa ja saatavilla oleviin eläkerahastoluetteloihin; tällaisiin luetteloihin on lisättävä 1 artiklassa olevan eläkerahaston ja eläkkeiden hallinnoijan määritelmään kuuluvat muut eläkerahastot ja eläkkeiden hallinnoijat.

2. Kansalliset keskuspankit ja EKP toimittavat luettelon ja sen mahdolliset päivitykset tarkoituksenmukaisella tavalla saataville, myös sähköisesti, internetin kautta tai asianomaisten tiedonantajien pyynnöstä paperimuodossa.

3. Jos 2 kohdassa tarkoitetun luettelon viimeisin sähköinen versio on virheellinen, EKP ei määrää seuraamuksia tiedonantajalle, joka ei ole asianmukaisesti täyttänyt tilastointiin liittyviä tiedonantovelvollisuuksiaan, siltä osin kuin tämä on hyvässä uskossa luottanut virheellisen luettelon tietoihin.

4 artikla

Tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset

1. Tiedonantajat toimittavat I ja II liitteen mukaisesti asianomaiselle kansalliselle keskuspankille joko suoraan tai paikallisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti asianomaisen kansallisen toimivaltaisen viranomaisen välityksellä

a) neljännesvuosittain vuosineljänneksen lopun kantatiedot eläkerahastojen saamisista ja soveltuvin osin 5 artiklan mukaisesti neljännesvuosittaiset saamisia koskevat arvostusmuutokset tai rahoitustaloustoimet;

b) vuosittain vähintään vuoden lopun kantatiedot eläkerahastojen veloista ja soveltuvin osin 5 artiklan mukaisesti vuosittaiset velkoja koskevat arvostusmuutokset tai rahoitustaloustoimet;

c) Vuosittain vuoden lopun tiedot eläkejärjestelmien jäsenlukumäärästä, jaoteltuna aktiivisiin vakuutettuihin, vapaakirjan saaneisiin sekä eläkkeensaajiin.

2. Kansalliset keskuspankit johtavat neljännesvuosittaiset eläkerahastojen velkoja koskevat estimaatit tiedoista, jotka tiedonantajat toimittavat vuosittain 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla.

3. Kansalliset keskuspankit antavat tiedonantajille tiedot eri tarkoituksista, joita varten tietoja kerätään.

4. Eläkerahastojen raportointirasitteen minimoimiseksi kansallisilla keskuspankeilla on oikeus yhdistää tämän asetuksen mukaiset tiedonantovaatimukset asetuksen (EU) N:o 1011/2012 (EKP/2012/24) mukaisiin tiedonantovaatimuksiin.

5. Jos asianomainen kansallisen keskuspankki ei ole päättänyt sisällyttää eläkkeiden hallinnoijaa varsinaiseen tiedonantajien joukkoon 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti, asianomaisen eläkkeiden hallinnoijan, jolla on hallussaan tietoja, jotka on raportoitava 4 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, on toimitettava nämä tiedot eläkerahastolle ajoissa, jotta eläkerahasto voi täyttää tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset 8 artiklan mukaisesti. Jos eläkkeiden hallinnoija ei toimita tietoja eläkerahastolle, ja eläkerahasto ei tästä syystä täytä tilastointiin liittyviä tiedonantovelvoitteitaan, kansallisen keskuspankin on päätettävä sisällyttää eläkkeiden hallinnoija varsinaiseen tiedonantajien joukkoon 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

5 artikla

Arvostusmuutokset ja rahoitustaloustoimet

1. Tiedot arvostusmuutoksista ja rahoitustaloustoimista saadaan seuraavasti:

a) Tiedonantajien on raportoitava arvostusmuutokset tai rahoitustaloustoimet asianomaisen kansallisen keskuspankin aggregoituja tietoja koskevien ohjeiden mukaisesti.

b) kansalliset keskuspankit voivat joko laskea arvopaperikauppojen arvoa koskevat likiarvot arvopaperikohtaisten tietojen perusteella tai kerätä tällaisia taloustoimia koskevat arvopaperikohtaiset tiedot suoraan tiedonantajilta. Kansalliset keskuspankit voivat myös noudattaa samaa lähestymistapaa kerätessään muita omaisuuseriä kuin arvopapereita koskevia saamis- ja velkaeräkohtaisia tietoja.

c) Jos kyseessä on eläkerahaston antama eläkeoikeus, arvoa koskevat likiarvot johtaa

i) tiedonantajat niiden ohjeiden mukaisesti, jotka asianomainen kansallinen keskuspankki antaa eurojärjestelmän tasolla mahdollisesti määritettyjen yhteisten parhaiden käytäntöjen pohjalta; tai

ii) asianomainen kansallinen keskuspankki, eläkerahaston toimittamien tietojen perusteella.

2. Liitteessä II on vahvistettu lisäohjeet arvostusmuutosten ja rahoitustaloustoimien kokoamisesta.

6 artikla

Kirjanpitosäännöt

1. Jollei tästä asetuksesta muuta johdu, eläkerahastot noudattavat tämän asetuksen mukaisessa raportoinnissa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/41/EY ( 5 ) täytäntöönpanevassa kansallisessa lainsäädännössä vahvistettuja kirjanpitosääntöjä tai mitä tahansa muita kansallisia tai kansainvälisiä standardeja, joita sovelletaan eläkerahastoihin kansallisten keskuspankkien ohjeiden perusteella.

2. Luottotappiot ja arvonalennukset, siten kuin ne määritetään asianomaisessa kirjanpitokäytännössä, jätetään maksamatta olevan velkapääoman määrän ulkopuolelle ja raportoidaan erikseen.

3. Kaikki rahoitussaamiset ja -velat ilmoitetaan bruttomääräisinä tilastointia varten, tämän vaikuttamatta euroalueen jäsenvaltioissa voimassa oleviin kirjanpito- ja nettoutuskäytäntöihin.

7 artikla

Poikkeukset

1. Pienille eläkerahastoille voidaan myöntää poikkeuksia seuraavasti:

a) Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia pienimmille eläkerahastoille, mitattuna varojen kokonaisarvolla, edellyttäen että neljännesvuosittaiseen aggregoituun taseeseen tietoja toimittavat eläkerahastot edustavat vähintään 85 prosenttia asianomaisen euroalueen jäsenvaltion kotimaisten eläkerahastojen kokonaisvaroista;

b) Jollei 13 artiklasta muuta johdu, kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia pienimmille eläkerahastoille, jos eläkerahaston yhteenlasketut neljännesvuosittaiset varat ovat alle 25 miljoonaa euroa tai jos sillä on vähemmän kuin 100 vakuutettua perustuen viimeisimpään vuosittaiseen raportointiin tai – jos kyseessä on ensimmäisen raportointi – kansallisessa keskuspankissa tai kansallisessa toimivaltaisessa viranomaisessa saatavilla oleviin vuoden 2018 osalta raportoituihin tietoihin. Asianomainen kansallinen keskuspankki varmistaa, että neljännesvuosittaiseen aggregoituun taseeseen tietoja toimittavat eläkerahastot edustavat vähintään 80 prosenttia asianomaisen euroalueen jäsenvaltion kotimaisten eläkerahastojen kokonaisvaroista.

c) Eläkerahaston, jolle on myönnetty a tai b alakohdan mukainen poikkeus 4 artiklan mukaisista tiedonantovaatimuksista, on kuitenkin noudatettava 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisia raportointivaatimuksia vuosittain, niin että vuosittaiseen aggregoituun taseeseen sisältyvät eläkerahastot edustavat vähintään 95 prosenttia asianomaisen euroalueen jäsenvaltion kotimaisten eläkerahastojen kokonaisvaroista.

d) Eläkerahasto, jolle on myönnetty a tai b alakohdan mukainen poikkeus, raportoi vähintään kokonaisvaroja koskevat tiedot velkapapereihin, osakkeisiin ja osuuksiin, sijoitusrahasto-osuuksiin ja muihin saamisiin ja velkoihin eriteltyinä vuositasolla.

e) Kansalliset keskuspankit tarkistavat a, b ja c alakohdassa asetettujen ehtojen täyttymisen vuosittain hyvissä ajoin, jotta ne voivat tarvittaessa tehdä poikkeusten myöntämis- tai kumoamispäätöksiä, joita sovelletaan seuraavaa kalenterivuotta seuraavan kalenterivuoden alusta.

2. Eläkerahastot voivat halutessaan olla hyödyntämättä poikkeusta ja täyttää sen sijaan 4 artiklassa määritetyt tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset täysimääräisesti. Jos eläkerahasto tekee tällaisen päätöksen, se ei voi hyödyntää poikkeusta ilman asianomaisen kansallisen keskuspankin etukäteissuostumusta.

8 artikla

Toimitusajat

1. Tiedonantajat toimittavat vaadittavat neljännesvuosittaiset tiedot asianomaiselle kansalliselle keskuspankille tai paikallisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti asianomaiselle kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle tai molemmille viimeistään kymmenen viikkoa sen vuosineljänneksen päättymisen jälkeen, joihin tiedot liittyvät. Tämän jälkeen määräaikaa lyhennetään joka vuosi yhdellä viikolla siten, että se on vuoden 2022 osalta 7 viikkoa.

2. Tiedonantajat toimittavat vaadittavat vuosittaiset tiedot asianomaiselle kansalliselle keskuspankille tai paikallisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti asianomaiselle kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle tai molemmille viimeistään 20 viikkoa sen vuoden päättymisen jälkeen, joihin tiedot liittyvät. Tämän jälkeen määräaikaa lyhennetään joka vuosi kahdella viikolla siten, että se on vuoden 2022 osalta 14 viikkoa.

9 artikla

Vähimmäisvaatimukset ja kansalliset tiedonantomenettelyt

1. Tiedonantajien on noudatettava niihin sovellettavien tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia liitteessä III yksilöityjen tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten mukaisesti.

2. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat käyttöön tiedonantomenettelyt, joita varsinaisen tiedonantajien joukon on noudatettava. Kansalliset keskuspankit varmistavat, että näillä tiedonantomenettelyillä saadaan tarvittavat tilastotiedot ja että tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisen tarkka valvonta liitteessä III tarkoitetulla tavalla on mahdollista.

10 artikla

Sulautumiset, jakautumiset ja uudelleenjärjestelyt

Jos kyseessä on sulautuminen, jakautuminen tai muu uudelleenjärjestely, joka saattaa vaikuttaa tilastotietojen antamista koskevien velvollisuuksien täyttämiseen, asianomainen tiedonantaja ilmoittaa, heti sen jälkeen kun aikomus tällaisen toimen toteuttamisesta on tullut julkiseksi ja kohtuullisessa ajassa ennen kuin se tulee voimaan, asianomaiselle kansalliselle keskuspankille, tai paikallisten yhteistyöjärjestelyjen mukaisesti asianomaiselle kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle, suunnitelluista menettelyistä tässä asetuksessa asetettujen tilastovaatimusten täyttämiseksi.

11 artikla

Tilastotietojen tarkistaminen ja pakollinen keruu

Kansalliset keskuspankit käyttävät oikeuttaan tarkistaa tietoja, joita tiedonantajien edellytetään toimittavan tämän asetuksen perusteella, tai toimittaa tietojen pakollinen keruu, tämän rajoittamatta EKP:n oikeutta käyttää itse näitä oikeuksia. Kansalliset keskuspankit käyttävät tätä oikeutta erityisesti silloin, kun jokin varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluva laitos ei täytä liitteessä III säädettyjä tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia.

12 artikla

Tietojen antaminen ensimmäisen kerran

1. Ensimmäiset raportoitavat neljännesvuosittaiset tiedot koskevat vuoden 2019 kolmannen vuosineljänneksen varoja ja ensimmäiset raportoitavat vuosittaiset tiedot koskevat vuoden 2019 velkoja ja vakuutettuja. Nämä tiedot on raportoitava 8 artiklan mukaisesti.

2. Edellä 7 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetut eläkerahastot raportoivat varoja koskevat vuoden 2018 vuosittaiset tiedot kyseisten säännösten mukaisesti vuoden 2019 loppuun mennessä.

3. Kansalliset keskuspankit johtavat 4 artiklan 2 mukaiset eläkerahastojen velkoja koskevat neljännesvuosittaiset estimaatit vuodelta 2019 käyttäen vuoden 2018 velkoja koskevia vuosittaisia tietoja, jotka ovat saatavilla kansallisessa keskuspankissa tai kansallisessa toimivaltaisessa viranomaisessa.

13 artikla

Siirtymäsäännökset

Jos kansallinen keskuspankki myöntää 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen poikkeuksen, asianomaisen kansallisen keskuspankin on varmistettava, että neljännesvuosittaiseen aggregoituun taseeseen tietoja toimittavat eläkerahastot edustavat vähintään 75 prosenttia asianomaisen euroalueen jäsenvaltion kotimaisten eläkerahastojen kokonaisvaroista ensimmäisestä raportoinnissa ja enintään siihen päivämäärän saakka, johon mennessä tiedonantajien on toimitettava vuoden 2022 tiedot 8 artiklan mukaisesti.

14 artikla

Loppusäännökset

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.









LIITE I

TILASTOVAATIMUKSET

1 OSA

Yleiset tilastovaatimukset

1. Varsinaisen tiedonantajien joukon on annettava seuraavat tilastotiedot neljännesvuosittain.

a) ISIN-koodilliset arvopaperikohtaiset tiedot,

b) ISIN-koodittomista arvopapereista joko arvopaperikohtaiset tai aggregoidut tiedot, instrumentti-/maturiteettiluokan ja vastapuolten mukaan eriteltyinä,

c) muita saamisia kuin arvopapereita koskevat arvopaperikohtaiset tai aggregoidut tiedot, instrumentti-/maturiteettiluokan ja vastapuolten mukaan eriteltyinä.

2. Aggregoidut tiedot on ilmoitettava kantoina ja asianomaisen kansallisen keskuspankin ohjeiden mukaisesti joko a) hintojen ja valuuttakurssien muutoksista johtuvina arvostusmuutoksina tai b) rahoitustaloustoimina.

3. Lisäksi euroalueen jäsenvaltion alueella sijaitsevien eläkerahastojen on myös vuoittain toimitettava velkoja koskevat liitteessä II täsmennetyt tiedot.

4. Asianomaiselle kansalliselle keskuspankille toimitettavat arvopaperikohtaiset tiedot on täsmennetty taulukossa 2.1 ISIN-koodillisten arvopapereiden osalta ja taulukossa 2.2 ISIN-koodittomien arvopapereiden osalta. Taulukoissa 1 a ja 1 c on täsmennetty neljännesvuosittainen tilastointiin liittyvä tiedonantovelvollisuus kantoja koskevien aggregoitujen tietojen sekä hintojen ja valuuttakurssien muutoksista johtuvia arvostusmuutoksia tai rahoitustaloustoimia koskevien aggregoitujen tietojen osalta. Taulukossa 1 b on täsmennetty vuosittainen tilastointiin liittyvä tiedonantovelvollisuus kantoja koskevien aggregoitujen tietojen sekä hintojen ja valuuttakurssien muutoksista johtuvia arvostusmuutoksia tai rahoitustaloustoimia koskevien aggregoitujen tietojen osalta. Eläkejärjestelmien vakuutettujen lukumäärää koskevat vuosittain raportoitavat tiedot on täsmennetty taulukossa 3.

2 OSA

Eläkerahastojen vastuuvelat

1. Kun kyseessä on eläkerahastojen vastuuvelka, ja tiedot eivät ole suoraan saatavilla, tiedonantajat laskevat jäljempänä olevien vuosittaisten raportointivaatimusten osalta likiarvot asianomaisen kansallisen keskuspankin ohjeiden mukaisesti jotka perustuvat euroalueen tasolla mahdollisesti määriteltyihin yhteisiin parhaimpiin käytäntöihin:

— eläkeoikeudet, jaoteltuina maksuperusteisiin järjestelmiin ja etuusperusteisiin järjestelmiin

— arvostusmuutokset (valuuttakurssien muutokset mukaan luettuina) tai rahoitustaloustoimet kaikkien vaadittujen erittelyjen osalta, siten kuin taulukossa 1 b on esitetty.

2. Kansalliset keskuspankit johtavat neljännesvuosittaiset likiarvot tiedoista, jotka tiedonantajat ovat vuositasolla toimittaneet.

3 OSA

Raportointitaulukot







Taulukko 1 a VARAT Kantatiedot ja arvostusmuutokset (ml. valuuttakurssimukautukset) tai rahoitustaloustoimet ▼C1 Neljännesvuosittain toimitettavat tiedot ▼B Yhteensä Kotimaa/Euroalueen jäsenvaltiot pl. kotimaa (yhteensä) Ulkomaat (yhteensä) Rahalaitokset (S.121 + S.122) Muut kuin rahalaitokset (yhteensä) Julkisyhteisöt (S.13) Muut kotimaiset Yhteensä Muut sijoitusrahastot kuin rahamarkkinarahastot (S.124) Muut rahoituksen välittäjät (S. 125), rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset (S. 126) konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat (S.127) Vakuutuslaitokset (S.128) Eläkerahastot (S.129) Yritykset (S.11) Kotitaloudet + kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S.14 + S.15) VARAT yhteensä 1. Käteisraha ja talletukset (EKT 2010: F.21, F.22 ja F.29) joista siirtokelpoiset talletukset (EKT 2010: F.22) 2. Velkapaperit (EKT 2010: F.3) enintään 1 vuosi yli 1 vuosi mutta enintään 2 vuotta yli 2 vuotta 3 Lainat (EKT 2010: F.4) enintään 1 vuosi yli 1 vuosi mutta enintään 5 vuotta yli 5 vuotta 4. Osakkeet ja osuudet (EKT 2010: F.51) joista noteeratut osakkeet (EKT 2010: F.511) joista noteeraamattomat osakkeet (EKT 2010: F.512) joista muut osuudet (EKT 2010: F.519) 5. Sijoitusrahasto-osuudet (EKT 2010: F.52) Rahamarkkinarahasto-osuudet (EKT 2010: F.521) Muut – osuudet kuin rahamarkkinarahasto – osuudet (EKT 2010: F.522) joista joukkolainarahastot joista osakerahastot joista yhdistelmärahastot joista kiinteistörahastot joista hedgerahastot joista muut rahastot 6 Eläkerahastojen vastuuvelat (EKT 2010: F.6) joista eläkerahastojen vaateet eläkkeiden hallinnoijia kohtaan (EKT 2010: F.64) jälleenvakuutussopimuksista saatavat korvaukset (F.61) 7. Johdannaiset (EKT 2010: F.7) 8. Muut saamiset ja velat (EKT 2010: F.8) 9. Muut kuin rahoitusvarat







Taulukko 1 b VELAT Kantatiedot ja arvostusmuutokset (ml. valuuttakurssimukautukset) tai rahoitustaloustoimet Vuosittain (1) toimitettavat tiedot Yhteensä Kotimaa/Euroalueen jäsenvaltiot pl. Kotimaa (yhteensä) Ulkomaat (yhteensä) Rahalaitokset (S.121 + S.122) Muut kuin rahalaitokset - Yhteensä Julkisyhteisöt (S.13) Muut Yhteensä Muut sijoitusrahastot kuin rahamarkkinarahastot (S.124) Muut rahoituksen välittäjät (S. 125), rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset (S. 126) konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat (S.127) Vakuutuslaitokset (S.128) Eläkerahastot (S.129) Yritykset (S.11) Kotitaloudet + kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S.14 + S.15) (4) VELAT (yhteensä) 10 Saadut lainat (EKT 2010: F.4) Enintään 1 vuosi Yli 1 vuosi mutta enintään 5 vuotta Yli 5 vuotta 11 Liikkeeseen lasketut velkapaperit (EKT 2010: F.3) 12 Osakkeet ja osuudet (EKT 2010: F.5, F.519) 13 Vakuutustekninen vastuuvelka (EKT 2010: F.6) (2) 13.1 Eläkeoikeudet (EKT 2010: F.63 joista maksuperusteiset järjestelmät joista etuusperusteiset järjestelmät (3) 13.2 Eläkerahastojen vaateet eläkkeiden hallinnoijia kohtaan (EKT 2010: F.64) 13.3 Oikeudet muihin etuuksiin kuin eläke-etuihin (EKT 2010; F.65) 14. Johdannaiset (EKT 2010: F.71) 15. Muut saamiset ja velat (EKT 2010: F.8) 16 Nettovarallisuus (EKT 2010: B.90) (1) Kansallisten keskuspankkien toimittamat estimaatit. (2) Henkivakuutukset voivat sisältyä vakuutusteknisen vastuuvelan kokonaismäärään. (3) Nimelliset maksuperusteiset järjestelmät ja yhdistelmäjärjestelmät luokitellaan etuusperusteisiksi järjestelmiksi. (4) Vain kotitalouksien kannalta relevantit etuudet (S.14).

Taulukko 1 c

ERITTELY MAITTAIN

Kantatiedot ja arvostusmuutokset (ml. valuuttakurssimukautukset) tai rahoitustaloustoimet

Saamisia koskevat neljännesvuosittain raportoitavat tiedot ja velkoja koskevat vuosittain raportoitavat tiedot ( 6 )







Muut euroalueella olevat (pl. kotimaiset) BE DE EE IE EL ES FR IT CY LV LT LU MT NL AT PT SI SK FI VARAT yhteensä Käteisraha ja talletukset Velkapaperit (EKT 2010: F.3) rahalaitosten liikkeeseen laskemat enintään 1 vuosi yli 1 vuosi muiden kuin rahalaitosten liikkeeseen laskemat Julkisyhteisöt enintään 1 vuosi yli 1 vuosi Muut kotimaiset enintään 1 vuosi yli 1 vuosi Osakkeet ja osuudet (EKT 2010: F.51) rahalaitosten liikkeeseen laskemat joista noteeratut osakkeet (EKT 2010: F.511) joista noteeraamattomat osakkeet (EKT 2010: F.512) joista muut osuudet (EKT 2010: F.519) muiden kuin rahalaitosten liikkeeseen laskemat Julkisyhteisöt joista noteerattuja osakkeita (EKT 2010: F.511 joista noteeraamattomia osakkeita (EKT 2010: F.512) joista muut osuudet (EKT 2010: F.519) Muut joista noteerattuja osakkeita (EKT 2010: F.511 joista noteeraamattomia osakkeita (EKT 2010: F.512) joista muut osuudet (EKT 2010: F.519) Sijoitusrahasto-osuudet (EKT 2010: F.52) VELAT (yhteensä) Eläkeoikeudet (EKT 2010: F.63) (1) (1) Kansallisten keskuspankkien toimittamat neljännesvuosittaiset estimaatit.







Osallistumattomat jäsenvaltiot BG CZ DK HR HU PL RO SE UK VARAT (yhteensä) Käteisraha ja talletukset Velkapaperit (EKT 2010: F.3) rahalaitosten liikkeeseen laskemat enintään 1 vuosi yli 1 vuosi muiden kuin rahalaitosten liikkeeseen laskemat Julkisyhteisöt enintään 1 vuosi yli 1 vuosi Muut kotimaiset enintään 1 vuoden yli 1 vuosi Osakkeet ja osuudet (EKT 2010: F.51) rahalaitosten liikkeeseen laskemat joista noteeratut osakkeet (EKT 2010: F.511) joista noteeraamattomia osakkeita (EKT 2010: F.512) joista muut osuudet (EKT 2010: F.519 muiden kuin rahalaitosten liikkeeseen laskemat Julkisyhteisöt joista noteerattuja osakkeita (EKT 2010: F.511 joista noteeraamattomat osakkeet (EKT 2010: F.512) joista muut osuudet (EKT 2010: F.519 Muut joista noteerattuja osakkeita (EKT 2010: F.511 joista noteeraamattomia osakkeita (EKT 2010: F.512) joista muut osuudet (EKT 2010: F.519) Sijoitusrahasto-osuudet (EKT 2010: F.52) VELAT (yhteensä) Eläkevastuut (EKT 2010; F.63) (1) (1) Kansallisten keskuspankkien toimittamat neljännesvuosittaiset estimaatit.







Tärkeimmät vastapuolet Euroopan unionin ulkopuolella Brasilia Kanada Kiina Hong Kong Intia Japani Venäjä Sveitsi US EU:n toimielimet Muut kansainväliset järjestöt Offshore-rahoituskeskukset (ryhmänä) VARAT yhteensä Käteisraha ja talletukset Velkapaperit (EKT 2010: F.3) enintään 1 vuosi yli 1 vuosi Osakkeet ja osuudet (EKT 2010: F.51) joista noteeratut osakkeet (EKT 2010: F.511) joista noteeraamattomat osakkeet (EKT 2010: F.512) joista muut osuudet (EKT 2010: F.519) Sijoitusrahasto-osuudet (EKT 2010: F.52) VELAT (yhteensä) Eläkevastuut (EKT 2010: F.63) (1) (1) Kansallisten keskuspankkien toimittamat neljännesvuosittaiset estimaatit.

Taulukko 2

Vaadittavat arvopaperikohtaiset tiedot

Jokaisesta arvopaperista instrumenttiluokissa ”velkapaperit”, ”osakkeet ja osuudet” ja ”sijoitusrahasto-osuudet” (sellaisina kuin ne on määritelty liitteessä II olevan 1 osan taulukossa A) on annettava tiedot taulukon 2.1 ja taulukon 2.2 kentissä seuraavien sääntöjen mukaisesti. Taulukko 2.1 koskee ISIN-koodillisia arvopapereita ja taulukko 2.2 ISIN-koodittomia arvopapereita.

Taulukko 2.1: ISIN-koodillisten arvopaperien omistus

Kussakin kentässä on raportoitava tiedot kustakin arvopaperista seuraavien sääntöjen mukaisesti:

1. Kentän 1 tiedot on annettava.

2. Jos asianomainen kansallinen keskuspankki ei kerää arvopaperikohtaisia tietoja taloustoimista suoraan, se antaa kenttien 2, 3 ja 4 osalta vain kahden kentän tiedot (eli joko kenttien 2 ja 3 tiedot, kenttien 2 ja 4 tiedot tai kenttien 3 ja 4 tiedot). Jos kentän 3 tiedot kerätään, on kerättävä myös kentän 3 b tiedot.

3. Jos asianomainen kansallinen keskuspankki kerää arvopaperikohtaiset tiedot taloustoimista suoraan, sen on annettava myös seuraavien kenttien tiedot:

a) kenttä 5; tai kentät 6 ja 7; ja

b) kenttä 4; tai kentät 2 ja 3.

4. Asianomainen kansallinen keskuspankki voi vaatia tiedonantajilta myös kenttien 8, 9, 10 ja 11 tietojen raportoimista.

5. Asianomainen kansallinen keskuspankki varmistaa, että raportoidut tiedot kattavat 95 prosenttia ISIN-koodillisista arvopapereista, mutta kansallisen keskuspankin ei kuitenkaan tarvitse laajentaa kokonaisvarojen mukaista tiedonantajien joukkoa tapauksissa, joissa 7 artiklan mukaisia poikkeuksia on myönnetty.







Kenttä Nimi 1 ISIN-koodi 2 Kappalemäärä tai aggregoitu nimellisarvo 3 Hinta 3 b Hinnoitteluperuste 4 Kokonaismäärä markkina-arvoon 5 Rahoitustaloustoimet 6 Ostetut (varat) tai liikkeeseenlasketut (velat) arvopaperit 7 Myydyt (varat) tai lunastetut (velat) arvopaperit 8 Arvopaperin kirjauksen rahayksikkö 9 Muut volyymin muutokset nimellisarvoon 10 Muut volyymin muutokset markkina-arvoon 11 Arvopaperisijoitukset tai suorat sijoitukset

Taulukko 2.2: ISIN-koodittomien arvopaperien omistus

Kenttien tiedot on annettava joko a) arvopaperikohtaisesti tai b) yhdistämällä useampia arvopapereita yhdeksi eräksi.

Sovellettaessa a kohtaa sovelletaan seuraavia sääntöjä:

1. Kenttien 1, 12, 13, 14, 15 ja 17 tiedot raportoidaan.

2. Jos asianomainen kansallinen keskuspankki ei kerää arvopaperikohtaisia tietoja taloustoimista suoraan, se antaa kenttien 2, 3 ja 4 osalta vain kahden kentän tiedot (eli joko kenttien 2 ja 3 tiedot, kenttien 2 ja 4 tiedot tai kenttien 3 ja 4 tiedot).

3. Jos asianomainen kansallinen keskuspankki kerää arvopaperikohtaiset tiedot taloustoimista suoraan, sen on annettava myös seuraavien kenttien tiedot:

a) kenttä 5; tai kenttä 6 ja 7; ja

b) kenttä 4; tai kentät 2 ja 3.

4. Jos 3 kentän tiedot kerätään, on kerättävä myös kentän 3 b tiedot.

5. Asianomainen kansallinen keskuspankki voi vaatia tiedonantajilta myös kenttien 3 b, 8, 9, 10 ja 11 tietojen raportoimista.

Sovellettaessa b kohtaa sovelletaan seuraavia sääntöjä:

1. Kenttien 4, 12, 13, 14 ja 15 tiedot raportoidaan.

2. Raportoidaan kentän 5 tiedot tai kentän 10 ja kentän 16 tiedot.

3. Asianomainen kansallinen keskuspankki voi vaatia tiedonantajilta myös kenttien 8, 9, ja 11 tietojen raportoimista.







Kenttä Nimi 1 Arvopaperin tunnistekoodi 2 Kappalemäärä tai aggregoitu nimellisarvo 3 Hinta 3 b Hinnoitteluperuste 4 Kokonaismäärä markkina-arvoon 5 Rahoitustaloustoimet 6 Ostetut (varat) tai liikkeeseen lasketut (velat) arvopaperit 7 Myydyt (varat) tai lunastetut (velat) arvopaperit 8 Arvopaperin kirjauksen rahayksikkö 9 Muut volyymin muutokset nimellisarvoon 10 Muut volyymin muutokset markkina-arvoon 11 Arvopaperisijoitukset tai suorat sijoitukset 12 Instrumentti; — Velkapaperit (F.3) — Osakkeet ja osuudet (F.51) — joista noteeratut osakkeet (F.511) — joista noteeraamattomat osakkeet (F.512) — joista muut osuudet (F.519) — Sijoitusrahasto-osuudet (F.52) — joista rahamarkkinarahasto-osuudet (F.521) — joista muiden kuin rahamarkkinarahastojen osuudet (F.522) 13 Velkapapereiden liikkeeseenlasku- ja erääntymispäivä. Vaihtoehtoisesti erittely maturiteetin mukaan seuraavasti: alkuperäinen maturiteetti korkeintaan vuoden, vuodesta kahteen vuoteen, yli kaksi vuotta; sekä jäljellä oleva maturiteetti alle vuoden, vuodesta kahteen vuoteen, kahdesta viiteen vuoteen ja yli viisi vuotta. 14 Liikkeeseenlaskijan sektori tai alasektori: — Keskuspankit (S.121) — Talletuksia vastaanottavat yhteisöt, muut kuin keskuspankki (S.122) — Rahamarkkinarahastot (S.123) — Muut sijoitusrahastot kuin rahamarkkinarahastot (S.124) — Muut rahoituksen välittäjät paitsi vakuutuslaitokset ja eläkerahastot; rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset; ja konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat (S.125 + S.126 + S.127) — Vakuutuslaitokset (S.128) — Eläkerahastot (S.129) — Yritykset (S.11) — Julkisyhteisöt (S.13) — Kotitaloudet ja kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S.14 + S.15) (1) 15 Liikkeeseenlaskijan maa 16 Arvostusmuutokset 17 Jakopäivä (2) ja jakosuhde (3) (1) Asianomainen kansallinen keskuspankki voi vaatia varsinaisia tiedonantajia erittelemään alasektorit ”kotitaloudet” (S.14) ja ”kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt” (S.15). (2) Jakopäivällä tarkoitetaan päivää, jona viimeisin osakkeiden jakaminen tai yhdistäminen tapahtui. Osakkeiden jakaminen tarkoitta olemassa olevien osakkeiden jakamista, minkä seurauksena osakkeiden hinta laskee ja vastaavasti markkinoilla saatavilla olevien osakkeiden lukumäärä nousee samassa suhteessa. Osakkeiden yhdistämisen seurauksena osakkeiden hinta nousee ja markkinoilla saatavilla olevien osakkeiden lukumäärä laskee samassa suhteessa. (3) Jakosuhde on osakkeiden lukumäärä jakamisen jälkeen jaettuna osakkeiden lukumäärällä ennen jakamista.







Taulukko 3 Eläkejärjestelmien vakuutettujen lukumäärä Vuositasolla vaadittavat tiedot – vuoden lopun tiedot Yhteensä joista: aktiiviset vakuutetut joista: vapaakirjan saaneet joista: eläkkeensaajat Vakuutettujen lukumäärä









LIITE II

MÄÄRITELMÄT

1 OSA

Instrumenttiluokkien määritelmät

1. Tässä taulukossa on eri instrumenttiluokkien yksityiskohtaiset vakiokuvaukset, jotka kansalliset keskuspankit mukauttavat kansallisella tasolla sovellettaviksi luokiksi tämän asetuksen mukaisesti. Rahoitusinstrumenttien ja niiden kuvausten luettelot eivät ole tyhjentäviä. Määritelmät viittaavat asetuksella (EU) N:o 549/2013 vahvistettuun Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmään (jäljempänä ’EKT 2010’).

2. Joistain instrumenttiluokista edellytetään maturiteettierittelyjä. Nämä ovat: alkuperäinen maturiteetti eli maturiteetti liikkeeseenlaskun yhteydessä tarkoittaa rahoitusinstrumentin kiinteää määräaikaa, jota ennen sitä ei voida lunastaa (esim. velkapaperit) tai jota aikaisemmasta lunastuksesta seuraa jonkinlainen seuraamus (esim. tietyntyyppiset talletukset).

3. Rahoitussaamiset voidaan erotella toisistaan jälkimarkkinakelpoisuuden perusteella. Saaminen on jälkimarkkinakelpoinen, jos sen omistajuus on helposti siirrettävissä yhdeltä yksiköltä toiselle luovutuksen tai nimisiirron avulla tai johdannaisten tapauksessa korvaamalla se vastakkaisella sopimuksella. Kaikilla rahoitusinstrumenteilla voidaan käydä kauppaa, mutta jälkimarkkinakelpoisilla instrumenteilla käydään kauppaa pörssissä tai OTC-markkinoilla, vaikkei jälkimarkkinakelpoisuus edellytäkään varsinaista kaupankäyntiä.

Taulukko A

Eläkerahastojen varojen ja velkojen instrumenttiluokkien määritelmät







VARAT Instrumenttiluokat Pääpiirteiden kuvaukset 1. Käteisraha ja talletukset Eläkerahastojen rahalaitoksiin tallettamat liikkeessä olevat eurosetelit ja -kolikot sekä ulkomaiset setelit ja kolikot, joita käytetään yleisesti maksuissa ja talletuksissa. Näihin voivat kuulua yön yli -talletuksia, määräaikaistalletuksia, irtisanomisehtoisia talletuksia sekä takaisinmyyntisopimuksiin tai arvopaperilainaukseen käteisvakuutta vastaan liittyviä saamisia (tämä pätee ainoastaan jos vastapuoli on talletuksia vastaanottava yhteisö (EKT 2010 kohta 5.130)). 1.1 Siirtokelpoiset talletukset Siirtokelpoiset talletukset ovat talletuksia, jotka ovat vaadittaessa välittömästi siirrettävissä maksujen suorittamiseksi muille talouden toimijoille käyttämällä jotakin yleisesti käytettyä maksuvälinettä, kuten esimerkiksi tilisiirtoa ja suoraveloitusta ja mahdollisesti myös luotto- tai maksukorttia, sähköisellä rahalla suoritettavia toimia, sekkejä, tilisiirtoa tai vastaavia maksutapoja ilman merkittävää viivettä, rajoituksia tai sakkomaksuja. Talletukset, joita voidaan käyttää vain käteisnostoihin ja/tai talletukset, joilta varoja voidaan nostaa tai siirtää vain saman tilinhaltijan toisen tilin kautta, ei sisällytetä siirtokelpoisiin talletuksiin. 2. Velkapaperit Hallussa olevat velkapaperit, jotka ovat velkatodistuksina toimivia jälkimarkkinakelpoisia rahoitusinstrumentteja, joilla käydään yleensä kauppaa jälkimarkkinoilla. Ne voidaan korvata markkinoilla vastakkaisella sopimuksella ja ne eivät takaa haltijalle mitään omistajan oikeuksia liikkeeseenlaskevaan laitokseen. Tämä luokka sisältää — hallussa olevat arvopaperit, jotka antavat haltijalle ehdottoman oikeuden kiinteään tai sopimuksen mukaiseen tuloon korkoina ja/tai määrättyinä kiinteinä summina, jotka maksetaan määräpäivänä tai -päivinä tai alkaen liikkeeseenlaskun yhteydessä yksilöidystä ajankohdasta, — lainat, jotka ovat muuttuneet jälkimarkkinakelpoisiksi järjestäytyneillä markkinoilla, eli siirretyt lainat sillä edellytyksellä, että on näyttöä jälkimarkkinakaupasta, kuten markkinatakaajien olemassaolosta, sekä osto- ja myyntitarjousten eroihin perustuvista rahoitusvarojen säännöllisistä noteerauksista. Jos nämä kriteerit eivät täyty ne luokitellaan luokkaan 3 ”Lainat” (ks. myös samassa luokassa ”siirretyt lainat”), — saamistodistuksina olevat saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla (ks. myös saamistodistuksina olevat saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla luokassa 3 ”Lainat”). Arvopaperilainausoperaatioiden yhteydessä lainatut tai takaisinostosopimuksen perusteella myydyt arvopaperit pysyvät alkuperäisen omistajan taseessa (eikä niitä pidä siirtää väliaikaisen haltijan taseeseen), mikäli on olemassa käänteisoperaatiota koskeva kiinteä sitoumus eikä ainoastaan mahdollisuus siihen. Mikäli väliaikainen haltija myy saamansa arvopaperit, myyntitapahtuma on kirjattava suorana arvopaperitransaktiona ja kirjattava väliaikaisen haltijan taseeseen arvopaperisalkun negatiivisena eränä. 3. Lainat Tässä tiedonkeruussa tämä luokka sisältää eläkerahastojen lainanottajille lainaamat varat tai eläkerahastojen hankkimat lainat, jotka joko perustuvat ei-jälkimarkkinakelpoisiin velkakirjoihin tai jotka eivät perustu velkakirjoihin. Tähän kuuluvat seuraavat erät: — hallussa olevat ei-jälkimarkkinakelpoiset arvopaperit: hallussa olevat velkapaperit, jotka eivät ole siirtokelpoisia ja joilla ei voida käydä kauppaa jälkimarkkinoilla, — siirretyt lainat: lainat, joista on tosiasiallisesti tullut siirtokelpoisia, kirjataan luokkaan ”Lainat”, mikäli ei ole näyttöä siitä, että niillä käydään kauppaa jälkimarkkinoilla. Muuten ne luokitellaan velkapapereihin (luokka 2), — velkainstrumentit, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, ovat velkapapereita liikkeeseen laskevan laitoksen vaateita, joita voidaan esittää vasta sen jälkeen kun kaikki etusijalla olevat vaatimukset on tyydytetty, joten ne ovat joiltain ominaisuuksiltaan osakkeiden ja osuuksien kaltaisia. Tilastoitaessa velkainstrumentit, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, luokitellaan joko lainoiksi tai velkapapereiksi instrumentin luonteen mukaan. Jos eläkerahaston hallussa olevat kaikenlaiset saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, esitetään tilastointia varten yhtenä lukuna, tämä luku sisällytetään luokkaan ”velkapaperit” sillä perusteella, että saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, ovat useimmiten pikemminkin velkapapereiden kuin lainojen muodossa, — saamiset, jotka liittyvät takaisinmyyntisopimuksiin tai arvopaperilainaukseen käteisvakuutta vastaan (tämä pätee ainoastaan, jos vastapuoli ei ole talletuksia vastaanottava yhteisö (EKT 2010:n 5.130 kohta)) sen käteisrahan vastaerä, jonka tiedonantajat maksavat arvopapereista, jotka ne ostavat tiettyyn hintaan samalla sitoutuen myymään samat tai vastaavat arvopaperit takaisin tiettyyn kiinteään hintaan tiettynä myöhempänä ajankohtana, tai jonka tiedonantaja maksaa lainatessaan arvopapereita käteisvakuutta vastaan. Eläkerahastojen tekemät talletukset (jotka sisältyvät luokkaan 1) eivät sisälly tähän luokkaan. 4. Osakkeet ja osuudet Rahoitusvarat, jotka tuovat mukanaan omistajan oikeuksia yrityksiin tai yritysmäisiin yhteisöihin. Yleensä tällaiset rahoitusvarat oikeuttavat hallussapitäjänsä osuuteen yrityksen tai yritysmäisen yhteisön voitosta sekä selvitystilassa nettovarojen osuuteen. Tämä luokka sisältää listatut ja listaamattomat osakkeet ja osuudet. Arvopaperilainausoperaatioiden yhteydessä lainattuja tai takaisinostosopimusten perusteella myytyjä osakkeita käsitellään luokan 2 ”velkapaperit” mukaisesti. 4.1 Noteeratut osakkeet Jälkimarkkinoilla noteeratut osakkeet. Jälkimarkkinapaikka voi olla tunnettu pörssi tai muu kauppapaikka. Noteerattuja osakkeita kutsutaan myös listatuiksi osakkeiksi. 4.2 Noteeraamattomat osakkeet Noteeraamattomat osakkeet ovat pörssissä noteeraamattomia osakkeita. 4.3 Muut osuudet Muihin osuuksiin luetaan kaikenlaiset muut osuudet kuin noteeratut osakkeet ja noteeraamattomat osakkeet. 5. Sijoitusrahasto-osuudet Tämä luokka sisältää hallussa olevat rahamarkkinarahasto-osuudet ja muiden sijoitusrahastojen kuin rahamarkkinarahastojen liikkeeseenlaskemat osuudet. 5.1 Rahamarkkinarahasto-osuudet Hallussa olevat osuudet, joiden liikkeeseenlaskijan on asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) 2 artiklassa tarkoitetut rahalaitokset. 5.2 Muut osuudet kuin rahamarkkinarahasto-osuudet Hallussa olevat osuudet, joiden liikkeeseenlaskijana on muu sijoitusrahasto kuin asetuksen (EU) N:o 1073/2013 (EKP/2013/38) 1 artiklassa tarkoitettu rahamarkkinarahasto. 6. Eläkerahastojen vastuuvelka Tämä luokka sisältää — EKT 2010:n 5.186 ja 17.78 kohdan määritelmän mukaiset eläkerahaston vaateet eläkkeiden hallinnoijia kohtaan. — Eläkerahastojen eläkevastuisiin liittyvät rahoitussaamiset jälleenvakuutusyhtiöiltä (jälleenvakuutussopimuksista saatavat korvaukset). 7. Johdannaiset Johdannaiset ovat määrättyyn rahoitusinstrumenttiin, indikaattoriin tai hyödykkeeseen liittyviä rahoitusinstrumentteja, joiden kautta tietyt rahoitusriskit voivat olla itsenäisinä kaupankäynnin kohteina rahoitusmarkkinoilla. Tämä luokka sisältää — optiot — warrantit — futuurit — termiinit — swapit — luottojohdannaiset. Johdannaiset kirjataan taseeseen markkina-arvoonsa bruttoperusteisesti. Yksittäiset johdannaissopimukset, joilla on positiivinen markkina-arvo, kirjataan taseen vastaavaa-puolelle, ja sopimukset, joilla on negatiivinen markkina-arvo, kirjataan vastattavaa-puolelle. Johdannaissopimuksiin perustuvia tulevia bruttomääräisiä sitoumuksia ei kirjata tase-eriin. Johdannaiset voidaan kirjata nettoperusteisesti erilaisten arvostusmenetelmien mukaisesti. Jos saatavilla on ainoastaan nettopositiot tai jos positiot kirjataan muutoin kuin markkina-arvoon, raportoidaan nämä positiot. Tähän luokkaan eivät kuulu johdannaiset, joita ei kansallisten sääntöjen mukaan kirjata taseeseen. 8. Muut saamiset ja velat Tämä on taseen vastaavaa-puolen jäännöserä, joka sisältää ”muut kuin edellä mainitut saamiset”. Kansalliset keskuspankit voivat vaatia tähän luokkaan sisältyvien tiettyjen alaerien ilmoittamista, kuten — osinkosaamiset, — talletuksille maksettavat kertyneet korot, — lainoille maksettavat kertyneet korot, — velkapapereille maksettavat kertyneet korot, — kertyneet vuokrasaamiset, — saamiset, jotka eivät liity varsinaiseen eläkerahastotoimintaan. 9. Muut kuin rahoitusvarat Muu aineellinen ja aineeton omaisuus kuin rahoitusvarat. Tämä luokka sisältää asunnot, muut rakennukset ja rakennelmat, koneet ja laitteet, arvoesineet ja henkisen omaisuuden tuotteet, kuten tietokoneohjelmistot ja -tiedostot.







VELAT Instrumenttiluokat Pääpiirteiden kuvaukset 10. Saadut lainat Velkaerät, jotka eläkerahaston on maksettava velkojille ja jotka eivät perustu jälkimarkkinakelpoisten arvopaperien liikkeeseenlaskuun. Tähän luokkaan kuuluvat: — lainat: eläkerahastoille annetut lainat, jotka joko perustuvat ei-jälkimarkkinakelpoisiin velkakirjoihin tai eivät perustu velkakirjoihin — sen käteisrahan vastaerä, jonka eläkerahastot saavat arvopapereista, jotka ne myyvät tiettyyn hintaan samalla sitoutuen ostamaan samat (tai vastaavat) arvopaperit takaisin tiettyyn kiinteään hintaan tiettynä myöhempänä ajankohtana. Rahat, joita eläkerahastot saavat vastineeksi kolmannelle osapuolelle (”väliaikainen haltija”) siirretyistä arvopapereista, luokitellaan tähän erään, mikäli on olemassa kiinteä sitoumus käänteisoperaatiosta eikä ainoastaan mahdollisuus toteuttaa se. Tämä merkitsee sitä, että kaikki asianomaisiin arvopapereihin liittyvät riskit ja palkkiot kuuluvat operaation aikana edelleen eläkerahastolle — käteisvakuus, joka on saatu vastineeksi arvopaperilainauksen yhteydessä: rahat, joka on saatu vastineeksi arvopaperilainauksen yhteydessä: rahat, jotka on saatu vastineeksi kolmannelle osapuolelle käteisvakuutta vastaan tilapäisesti lainatuista arvopapereista — käteisvakuus, joka on saatu vastineeksi operaatioissa, joissa on siirretty väliaikaisesti kultaa vakuutta vastaan. 11. Liikkeeseen lasketut velkapaperit Eläkerahaston liikkeeseen laskemat muut arvopaperit kuin osuudet, jotka yleensä ovat jälkimarkkinakelpoisia ja joilla käydään kauppaa jälkimarkkinoilla tai jotka voidaan markkinoilla korvata vastakkaisella sopimuksella ja jotka eivät takaa haltijalle mitään omistusoikeuksia liikkeeseen laskevaan laitokseen. 12. Osakkeet ja osuudet Ks. luokka 4. 13. Vakuutustekninen vastuuvelka Eläkerahaston pitämä pääoma vakuutettujen tulevien eläkevaateiden varalta. 13.1 joista eläkevastuut Eläkerahaston pitämä pääoma eläkejärjestelmiensä tulevien vaateiden varalta. Eläkevastuut, joista maksuperusteiset järjestelmät Eläkerahaston pitämä pääoma maksuperusteisten järjestelmien vakuutettujen tulevien vaateiden varalta. Maksuperusteisessa järjestelmässä maksettavat etuudet riippuvat eläkejärjestelmän ostamien omaisuuserien arvon kehityksestä. Makuperusteisen järjestelmän vastuu on rahaston omaisuuserien markkina-arvo. Eläkevastuut, joista etuusperusteiset järjestelmät Eläkerahaston pitämä pääoma etuusperusteisten järjestelmien vakuutettujen tulevien vaateiden varalta. Etuusperusteisessä järjestelmässä osallistuville työntekijöille luvattujen eläke-etuuksien taso on etukäteen sovitun kaavan mukainen. Etuusperusteisen järjestelmän vastuu on luvattujen etuuksien arvo. Nimelliset maksuperusteiset järjestelmät ja yhdistelmäjärjestelmät luokitellaan etuusperusteisiksi järjestelmiksi. (EKT 2010:n 17.59 kohta) Nimellinen maksuperusteinen järjestelmä muistuttaa maksuperusteista järjestelmää, mutta se sisältää taatun maksettavan vähimmäismäärän. Yhdistelmäjärjestelmissä on sekä etuusperusteinen että maksuperusteinen osuus. Järjestelmä luokitellaan yhdistelmäjärjestelmäksi joko siksi, että se sisältää sekä etuusperusperusteisen että maksuperusteisen järjestelmän ominaisuudet, tai siksi, että siinä yhdistyvät nimellinen maksuperusteinen järjestelmä ja etuusperusteinen tai maksuperusteinen järjestelmä. 13.2 Eläkerahastojen vaateet eläkkeiden hallinnoijia kohtaan Ks. luokka 6. 13.3 Oikeudet muihin etuuksiin kuin eläke-etuihin Tämä on EKT 2010:ssä kuvailtu etuudet ylittävä osa nettomaksuista, joka vastaa vakuutusjärjestelmän vastuiden lisäystä edunsaajia kohtaan. 14. Johdannaiset Ks. luokka 7. 15. Muut saamiset ja velat Tämä on taseen vastattavaa-puolen jäännöserä, joka sisältää ”muut kuin edellä mainitut velat”. Kansalliset keskuspankit voivat vaatia tähän luokkaan sisältyvien tiettyjen alaerien ilmoittamista, kuten — maksettavat määrät, jotka eivät liity varsinaiseen eläkerahastotoimintaan, esim. velat tavarantoimittajille, verovelat, maksamattomat palkat ja sosiaalimaksut, — varaukset kolmansille osapuolille olevia velkoja varten, esim. eläkkeet ja osingot, — arvopaperilainauksesta ilman käteisvakuutta aiheutuvat nettovelat, — arvopaperikauppojen tulevista tilityksistä ja toimituksista aiheutuvat nettovelat, — veloille kertynyt korko. 16. Nettovarallisuus Tämä on taseen tasapainottava erä (B.90) (EKT 2010, 7.02 kohta). Taseeseen kirjatut varojen ja velkojen varannot arvotetaan soveltuviin hintoihin, eli yleensä taseajankohdan vallitseviin markkinahintoihin. Etuusperusteisessä järjestelmässä osallistuville työntekijöille luvattujen eläke-etuuksien taso on kuitenkin etukäteen sovitun kaavan mukainen. Etuusperusteisen järjestelmän vastuu on luvattujen etuuksien arvo, ja siksi nettovarallisuus voi etuusperusteisessa järjestelmässä olla muu kuin nolla. Maksuperusteisessa järjestelmässä maksettavat etuudet riippuvat eläkejärjestelmän ostamien omaisuuserien arvon kehityksestä. Makuperusteisen järjestelmän vastuu on rahaston omaisuuserien markkina-arvo. Rahaston nettovarallisuus on aina nolla.

2 OSA

Arvopaperikohtaisten ominaisuuksien määritelmät







Taulukko B Arvopaperikohtaisten ominaisuuksien määritelmät Kenttä Kuvaus Arvopaperin tunnistekoodi Koodi, jolla yksittäinen arvopaperi on tunnistettavissa, kansallisen keskuspankin ohjeiden mukaisesti (esim. kansallisen keskuspankin tunnistenumero, CUSIP, SEDOL). Tämän koodin on pysyttävä johdonmukaisena ajan kuluessa. Kappalemäärä tai aggregoitu nimellisarvo Arvopaperin yksiköiden lukumäärä tai yhteenlaskettu nimellisarvo, jos arvopaperin vaihdantaa käydään enemmän määrässä kuin yksiköissä, ilman kertynyttä korkoa. Hinta Arvopaperin kappalehinta tai, jos arvopaperilla käydään kauppaa arvoina eikä kappaleittain, prosenttiosuus aggregoidusta nimellisarvosta. Kansalliset keskuspankit voivat myös vaatia tietojen raportointia kertyneistä koroista tässä erässä. Hinnoitteluperuste Osoittaa onko arvopaperi noteerattu prosenteissa vai yksiköissä. Kokonaismäärä Arvopaperin kokonaismarkkina-arvo. Jos arvopaperilla käydään kauppaa kappaleittain, tämä arvo on arvopaperien kappalemäärä kerrottuna osuuksien kappalehinnalla. Jos arvopaperilla käydään kauppaa arvoina eikä kappaleittain, tämä arvo on aggregoitu nimellisarvo kerrottuna hinnalla, joka ilmaistaan nimellisarvon prosenttiosuutena. Kansallisten keskuspankkien tulee periaatteessa vaatia kertyneet korot raportoitavaksi joko tässä positiossa tai erikseen. Kansalliset keskuspankit voivat kuitenkin harkintansa mukaan olla vaatimatta tietoja kertyneistä koroista. Rahoitustaloustoimet Arvopaperin ostojen summa vähennettynä myyntien summalla (vastaavaa-puolen arvopaperit) tai liikkeeseenlaskujen summa vähennettynä lunastusten summalla (vastattavaa-puolen arvopaperit) taloustoimen euromääräisen arvon mukaan kirjattuna. Ostetut (varat) tai liikkeeseenlasketut (velat) arvopaperit Arvopaperin ostojen (vastaavaa-puolen arvopaperit) tai liikkeeseenlaskujen (vastattavaa-puolen arvopaperit) summa taloustoimen arvon mukaan kirjattuna. Myydyt (varat) tai lunastetut (velat) arvopaperit Arvopaperin myyntien summa (vastaavaa-puolen arvopaperit) tai lunastusten summa (vastattavaa-puolen arvopaperit) taloustoimen arvon mukaan kirjattuna. Arvopaperin kirjauksen rahayksikkö Arvopaperin hinnan ja/tai liikkeessä olevan kannan rahayksikön ilmaisemiseksi käytetty ISO-koodi tai vastaava. Muut volyymin muutokset nimellisarvoon Muut volyymimuutokset arvopaperin omistuksessa, nimellisarvossa nimellisvaluutassa/kappalemäärissä tai euroissa. Muut volyymin muutokset markkina-arvoon Muut volyymimuutokset arvopaperin omistuksessa markkina-arvossa euroissa. Arvopaperisijoitukset tai suorat sijoitukset Maksutasetilaston luokittelun mukainen sijoituksen käyttötarkoitus (1). Liikkeeseenlaskijan maa Liikkeeseenlaskijan kotipaikka. Sijoitusrahasto-osuuksien tapauksessa liikkeeseenlaskijan maalla tarkoitetaan sijoitusrahaston eikä rahastonhoitajan kotipaikkaa. (1) Euroopan keskuspankin suuntaviivat EKP/2011/23, annettu 9 päivänä joulukuuta 2011, ulkomaisia tilastoja koskevista Euroopan keskuspankin tilastovaatimuksista (EUVL L 65, 3.3.2012, s. 1).

3 OSA

Eläkejärjestelmien vakuutettujen lukumäärän kuvaus







Taulukko C Eläkejärjestelmien vakuutettujen lukumäärän kuvaus Luokka Kuvaus 1. Eläkejärjestelmien vakuutettujen lukumäärä (yhteensä) Eläkejärjestelmien vakuutettujen kokonaislukumäärä. Tämä luku on aktiivisten vakuutettujen, vapaakirjan saaneiden sekä eläkkeensaajien summa. Ks. luokat 2, 3 ja 4. 2. joista aktiiviset vakuutetut Eläkejärjestelmän aktiivisten vakuutettujen lukumäärä Aktiivinen vakuutettu, joka suorittaa maksuja (ja/tai jonka puolesta suoritetaan maksuja) ja joka kartuttaa tai on kartuttanut varoja eikä ole vielä eläkkeellä. 3. joista vapaakirjan saaneet Vapaakirjan saaneiden vakuutettujen lukumäärä. Vapaakirjan saaneet ovat vakuutettuja, jotka eivät enää suorita maksuja järjestelmään eivätkä kartuta etuuksia järjestelmässä, mutta jotka eivät vielä saa eläke-etuuksia kyseisestä järjestelmästä. 4. joista eläkkeensaajia Eläkejärjestelmän eläkkeensaajien lukumäärä Eläkejärjestelmän eläkkeensaaja on vakuutettu, joka ei enää suorita maksuja järjestelmään eikä kartuta etuuksia järjestelmässä, ja joka saa eläke-etuuksia kyseisestä järjestelmästä.

4 OSA

Sektoreiden kuvaus

Sektoriluokitus perustuu EKT 2010:een. Taulukossa D on niiden sektoreiden yksityiskohtainen kuvaus, jotka kansallisten keskuspankkien on mukautettava kansallisella tasolla sovellettaviksi luokiksi tämän asetuksen mukaisesti. Eurojärjestelmään kuuluvien jäsenvaltioiden alueella olevat vastapuolet eritellään niiden sektorin perusteella Euroopan keskuspankin (EKP) tilastoinnissa käyttämien luettelojen mukaisesti ja käyttämällä vastapuolten tilastollista luokittelua koskevia ohjeita, joita on EKP:n julkaisussa ”Monetary, Financial institutions and markets statistics sector manual: Guidance for the statistical classification of customers”.







Taulukko D Sektoreiden kuvaus Sektori Kuvaus 1. Rahalaitokset Rahalaitosten määritelmä on asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) 1 artiklassa. Tämä sektori koostuu kansallisista keskuspankeista (S. 121), luottolaitoksista, siten kuin ne on määritelty unionin oikeudessa, rahamarkkinarahastoista, muista rahoituslaitoksista, joiden tehtävänä on ottaa vastaan talletuksia ja/tai talletusten läheisiä vastineita muilta kuin rahalaitoksilta ja myöntää luottoja ja/tai tehdä arvopaperisijoituksia omaan lukuunsa ainakin taloudellisessa mielessä, sekä sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoista, joiden pääasiallista toimintaa on rahoituksen välitys laskemalla sähköistä rahaa liikkeeseen (S.122). 2. Julkisyhteisöt Julkisyhteisösektoriin (S.13) luetaan kaikki institutionaaliset yksiköt, jotka ovat markkinattomia tuottajia ja joiden tuotos on tarkoitettu yksilölliseen tai kollektiiviseen kulutukseen ja jotka rahoitetaan muihin sektoreihin kuuluvien yksiköiden suorittamin pakollisin maksuin, ja pääasiallisesti kansantulon ja -varallisuuden uudelleenjakoa harjoittavat institutionaaliset yksiköt (EKT 2010, kohdat 2.111–2113). 3. Muut rahoituksen välittäjät kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot + rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset + konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat Muiden rahoituksen välittäjien kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot alasektori (S.125) koostuu kaikista rahoitusalan yrityksistä ja yritysmäisistä yhteisöistä, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta ottamalla velkaa muussa muodossa kuin valuuttana, talletuksina (tai talletusten läheisinä vastineina), sijoitusrahasto-osuuksina tai liittyen vakuutus-, eläke- ja standarditakausvastuisiin institutionaalisilta yksiköiltä. Asetuksessa (EU) N:o 1075/2013 (EKP/2013/40) määritellyt erityisyhteisöt kuuluvat tähän alasektoriin (EKT 2010, kohdat 2.86–2.94). Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavien laitosten alasektori (S.126) koostuu kaikista rahoitusalan yrityksistä ja yritysmäisistä yhteisöistä, jotka pääasiallisesti harjoittavat rahoituksen välitykseen läheisesti liittyviä toimintoja mutta eivät itse ole rahoituksen välittäjiä. Myös pääkonttorit, joiden kaikki tai useimmat tytäryhtiöt ovat rahoituslaitoksia, luokitellaan tähän alasektoriin (EKT 2010, kohdat 2.95–2.97). Konserninsisäisten rahoitusyksiköiden ja rahanlainaajien alasektori (S.127) koostuu kaikista sellaisista rahoitusalan yrityksistä ja yritysmäisistä yhteisöistä, jotka eivät välitä rahoitusta eivätkä tuota rahoituksen välitystä avustavia palveluja ja joiden varoja tai velkoja ei valtaosin vaihdeta avoimilla markkinoilla. Tähän alasektoriin kuuluvat hallintayhtiöt, joiden hallussa on määräysvaltaan oikeuttavia osuuksia tytäryhtiöiden ryhmän pääomasta ja joiden pääasiallista toimintaa on ryhmän omistaminen ilman että ne tuottaisivat muita palveluja yrityksille, joiden pääoma on omistuksen kohteena, toisin sanoen hallintayhtiöt eivät hallinnoi eivätkä johda muita yksiköitä (EKT 2010, kohdat 2.98 ja 2.99). 4. Muut sijoitusrahastot kuin rahamarkkinarahastot Sijoitusrahastojen määritelmä on asetuksen (EU) N:o 1073/2013 (EKP/2013/38) 1 artiklassa. Tämä alasektori koostuu kaikista yhteissijoitusyrityksistä, pl. rahamarkkinarahastot, jotka investoivat rahoitusvaroihin ja/tai muihin kuin rahoitusvaroihin, edellyttäen että tavoitteena on yleisöltä hankittujen varojen sijoittaminen (S.124). 5. Vakuutuslaitokset Vakuutuslaitosten (S.128) määritelmä on asetuksen (EU) N:o 1374/2014 (EKP/2014/50) 1 artiklassa. 6. Eläkerahastot Eläkerahastojen (S.129) määritelmä on tämän asetuksen 1 artiklassa. 6.1 Eläkkeiden hallinnoijat Eläkkeiden hallinnoijan määritelmä on tämän asetuksen 1 artiklassa. 7. Yritykset Yrityssektori (S.11) käsittää itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettävät institutionaaliset yksiköt, jotka ovat markkinatuottajia ja joiden pääasiallinen toiminta on tavaroiden ja palveluiden (paitsi rahoituspalveluiden) tuotanto. Tämä sektori sisältää myös muuta kuin rahoitustoimintaa harjoittavat yritysmäiset yhteisöt (EKT 2010, kohdat 2.45–2.50). 8. Kotitaloudet + kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt Kotitaloussektori (S.14) kattaa henkilöt tai henkilöryhmät kuluttajina ja markkinatavaroita ja rahoitus- ja muita palveluita tuottavina yrittäjinä (markkinatuottajina), jos tavaroiden ja palveluiden tuotanto ei ole erillisten yritysmäisinä yhteisöinä käsiteltyjen yksiköiden toimintaa. Kotitaloussektoriin luetaan myös henkilöt tai henkilöryhmät tavaroiden ja muiden kuin rahoituspalveluiden tuottajina omaa loppukäyttöä varten. Kotitaloussektoriin kuuluvat yksityiset elinkeinonharjoittajat ja yhtiökumppanuudet, joilla ei ole itsenäistä oikeudellista asemaa – muut kuin yritysmäiset yhteisöt – ja jotka ovat markkinatuottajia (EKT 2010, kohdat 2.118–2.128). Kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen sektori (S.15) koostuu voittoa tavoittelemattomista yhteisöistä, jotka ovat kotitalouksia palvelevia erillisiä juridisia yksiköitä ja yksityisiä markkinattomia tuottajia. Niiden pääasialliset varat ovat kuluttajakotitalouksilta saatuja käteis- tai luontoismuotoisia vapaaehtoisia maksuja, julkisyhteisöjen suorittamia maksuja ja omaisuustuloja (EKT 2010, kohdat 2.129 ja 2.130).

5 OSA

Rahoitustaloustoimien ja arvostusmuutosten kuvaukset

1. ’Rahoitustaloustoimilla’ tarkoitetaan taloustoimia, jotka johtuvat rahoitussaamisten tai -velkojen omistuksen perustamisesta, lakkauttamisesta tai muuttamisesta. Nämä taloustoimet määritellään jakson lopun raportointipäivien kantatietojen erotukseksi, kun siitä on poistettu (hintojen tai valuuttakurssien muutoksista johtuvista) ”arvostusmuutoksista” ja ”luokitusten muutoksista ja muista vastaavista järjestelyistä” aiheutuvat muutokset. EKP tarvitsee taloustoimia koskevien tietojen keräämiseksi muutoksia koskevia tilastotietoja, jotka kattavat erät ”luokituksen muutokset ja muut vastaavat järjestelyt” sekä ”hintojen ja valuuttakurssien muutoksista johtuvat arvostusmuutokset”.

2. ’Arvostusmuutoksilla’ tarkoitetaan sellaisia muutoksia saamisten ja velkojen arvostuksessa, jotka johtuvat muutoksista saamisten ja velkojen hinnassa ja/tai valuuttakurssien muutosten vaikutuksista valuuttamääräisten saamisten ja velkojen euromääräiseen arvoon. Hintojen muutoksista johtuvat arvostusmuutokset tarkoittavat sellaisia muutoksia saamisten/velkojen arvostuksessa, jotka johtuvat muutoksista saamisten/velkojen kauppahinnoissa tai noteeratuissa hinnoissa. Hintojen muutoksista johtuvat arvostusmuutokset kattavat myös hallussapitovoitot ja -tappiot, eli kauden lopun kantatietojen arvossa ajan myötä tapahtuvat muutokset, jotka johtuvat siitä, että kirjattaessa käytetty viitearvo muuttuu. Kauden lopun raportointipäivien välillä tapahtuvat valuuttakurssien liikkeet suhteessa euroon johtavat valuuttamääräisten saamisten ja velkojen euromääräisen arvon muutoksiin. Koska nämä muutokset näkyvät hallussapitovoittoina tai -tappioina, eivätkä johdu rahoitustaloustoimista, niiden vaikutukset on poistettava taloustoimia koskevista tiedoista. Arvostusmuutokset sisältävät periaatteessa myös arvon muutokset, jotka johtuvat saamisia/velkoja koskevista taloustoimista eli toteutuneista voitoista/tappioista; tältä osin esiintyy kuitenkin poikkeavia kansallisia käytäntöjä.

3. Luottotappiot ja arvonalennukset tarkoittavat taseeseen kirjatun lainan arvon alenemista tapauksissa, joissa laina katsotaan olevan arvoton saaminen (luottotappio) tai todetaan, että lainaa ei saada kokonaan takaisin (arvonalennus). Luottotappiot/arvonalennukset, jotka kirjataan myytäessä tai siirrettäessä lainoja kolmannelle osapuolelle, otetaan myös huomioon, jos ne ovat todennettavissa.









LIITE III

VÄHIMMÄISVAATIMUKSET, JOITA VARSINAISEN TIEDONANTAJIEN JOUKON ON NOUDATETTAVA

Tiedonantajien on täytettävä seuraavat vähimmäisvaatimukset noudattaakseen tilastointiin liittyviä Euroopan keskuspankin (EKP) tiedonantovaatimuksia.

1. Toimitusta koskevat vähimmäisvaatimukset:

a) tiedot on toimitettava oikea-aikaisesti ja asianomaisen kansallisen keskuspankin asettamien määräaikojen mukaisesti;

b) tilastotiedot tulee esittää asianomaisen kansallisen keskuspankin määrittelemien teknisten raportointivaatimusten mukaisessa muodossa.

c) tiedonantajan on toimitettava yhden tai useamman yhteyshenkilön tiedot asianomaiselle kansalliselle keskuspankille;

d) tiedonantajien on noudatettava teknisiä erittelyjä, jotka koskevat tietojen toimittamista asianomaiselle kansalliselle keskuspankille.

e) arvopaperikohtaisessa raportoinnissa tiedonantajien on asianomaisen kansallisen keskuspankin pyynnöstä annettava lisätietoja (esim. liikkeeseenlaskijan nimi, liikkeeseenlaskun päivämäärä) sellaisten arvopapereiden tunnistamiseksi, joiden tunnistekoodi on virheellinen tai joilla ei ole julkisesti saatavilla olevaa tunnistekoodia.

2. Tarkkuutta koskevat vähimmäisvaatimukset:

a) tilastotiedoissa ei saa olla virheitä: kaikki lineaariset rajoitteet tulee täyttää (esimerkiksi välisummien ja loppusummien tulee täsmätä),

b) tiedonantajien on kyettävä antamaan lisätietoja toimittamiensa tietojen taustalla olevista muutoksista;

c) tilastotietojen on oltava täydellisiä, eikä niissä saa olla jatkuvia ja rakenteellisia puutteita; puuttuvista tiedoista on ilmoitettava ja annettava selitys asianomaiselle kansalliselle keskuspankille, ja ne on soveltuvin osin toimitettava mahdollisimman pian;

d) tiedonantajien on noudatettava asianomaisen kansallisen keskuspankin antamia ohjeita tietomääristä, lukujen pyöristämisestä ja desimaalien määrästä tietojen teknistä siirtoa varten.

3. Käsitteellistä vastaavuutta koskevat vähimmäisvaatimukset

a) tilastotietojen tulee vastata tässä asetuksessa olevia määritelmiä ja luokitteluja;

b) jos näistä määritelmistä ja luokitteluista poiketaan, tiedonantajien on säännöllisesti seurattava ja mitattava käyttämiensä tilastointiperusteiden ja tämän asetuksen mukaisten tilastointiperusteiden tuottamien tulosten välisiä eroja.

c) tiedonantajien on pystyttävä selittämään mahdolliset katkokset, joita niiden ilmoittamissa tilastotiedoissa on verrattuna aikaisempien jaksojen tietoihin.

4. Tarkistuksia koskevat vähimmäisvaatimukset:

EKP:n ja asianomaisen kansallisen keskuspankin määrittelemiä tarkistusperiaatteita ja -menettelyjä on noudatettava. Tavanomaisista tarkistuksista poikkeaviin tarkistuksiin on liitettävä selitys.