1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 6päivänä helmikuuta 1970,
moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä
(70/157/ETY)
(EYVL L 42, 23.2.1970, s. 16)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission direktiivi 73/350/ETY, annettu 7 päivänä marraskuuta 1973 L 321 33 22.11.1973
►M2Neuvoston direktiivi 77/212/ETY, annettu 8 päivänä maaliskuuta 1977 L 66 33 12.3.1977
►M3Komission direktiivi 81/334/ETY annettu 13 päivänä huhtikuuta 1981 L 131 6 18.5.1981
Muutettu:
►A1Tanskan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen
kuningaskunnan liittymisasiakirja (*) L 73 14 27.3.1972
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 6päivänä helmikuuta 1970,
moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää
koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(70/157/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo, että
tekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen
lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa sallittuun
melutasoon ja pakojärjestelmään, ja
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että
jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko niiden voimassa olevienmääräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti jotta ETY-tyyppi-hyväksyntää, josta säädetään moottoriajoneuvojen ja niidenperävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioidenlainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa
neuvoston direktiivissä (
3), voitaisiin soveltaa kaikkiin ajoneuvotyyp-
peihin,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen
tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintään
nelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus
on yli 25 km/h, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja,maataloustraktoreita ja -koneita sekä moottorityökoneita.
2 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä moottoriajoneuvotyypiltä tai pakojärjestelmä-
tyypiltä tai pakojärjestelmän erilliseksi tekniseksi yksiköksi katsottavalta
osalta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää sallit-tuun melutasoon ja pakojärjestelmään liittyvistä syistä,
— jos ajoneuvo täyttää liitteen I vaatimukset melutason ja pakojärjes-
telmän osalta,
— jos pakojärjestelmä tai sen erilliseksi tekniseksi yksiköksi direktiivin
70/156/ETY 9 a artiklassa tarkoitetussa merkityksessä katsottava osatäyttää liitteen II vaatimukset.
2 a artikla
1. Jäsenvaltio ei saa estää tai kieltää ajoneuvon myyntiä, rekisterö-
intiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä, jos sen melutaso japakojärjestelmä täyttävät liitteen I vaatimukset.
2. Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille pakojärjes-
telmää tai sen erilliseksi tekniseksi yksiköksi direktiivin 70/156/ETY 9 aartiklassa tarkoitetussa merkityksessä katsottavaa osaa, jos se on 21970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 2
(1) EYVL N:o C 160, 18.12.1969, s. 7
(2) EYVL N:o C 48, 16.4.1969, s. 16
(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1▼M3
▼M3
artiklassa tarkoitetussa merkityksessä sitä tyyppiä, jolle tyyppihyväk-
syntä on annettu sallittuun melutasoon ja pakojärjestelmään liittyvistäsyistä.
3 artikla
Tarvittavat muutokset liitteen vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan
kehitykseen on tehtävä moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujentyyppihyväksynnästä annetun neuvoston direktiivin 13 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen, lukuun ottamatta ►
M3liitteessä I
olevassa 5.2.2.1 ja 5.2.2.5 kohdassa ◄vahvistettuja vaatimuksia.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämändirektiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle
viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden tässä direktiivissä
tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännöksettoimitetaan kirjallisina komissiolle.
5 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 3
▼B
▼M3
LIITE I
ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ MOOTTORIAJONEUVOTYYPPIEN ME-
LUTASON OSALTA
1. MÄÄRITELMÄT
1.1 Ajoneuvotyyppi ETY-tyyppihyväksynnässämelutason osalta
Tässä direktiivissä ’ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan, että
ajoneuvot eivät olennaisesti eroa seuraavilta osin:
1.1.1 auton korirakenteen malli ja materiaalit (erityisesti moottoritila
ja sen äänieristys),
1.1.2 ajoneuvon pituus ja leveys,
1.1.3 moottorin tyyppi (kaksi- tai nelitahti, iskumäntä tai kiertomäntä,
sylintereiden lukumäärä ja tilavuus, kaasuttimien tai ruisku-
tusjärjestelmien lukumäärä ja tyyppi, venttiilien sijoitus, suurin
teho ja sitä vastaava kierrosnopeus (S)),
1.1.4 voimansiirtojärjestelmä, erityisesti välitysten lukumäärä ja
välityssuhteet,
1.1.5 pakojärjestelmän numero, tyyppi ja kokoonpano,
1.1.6 imujärjestelmän numero, tyyppi ja kokoonpano.
1.2 Pako- ja imujärjestelmä
1.2.1 ’Pakojärjestelmällä’ tarkoitetaan täydellistä osien kokonaisuutta,
joka on välttämätön vähentämään ajoneuvon pakoäänien
vähentämiseksi.
1.2.2 ’Imujärjestelmällä’ tarkoitetaan täydellistä osien kokonaisuutta,
joka on välttämätön vähentämään ajoneuvon imuäänien
vähentämiseksi.
1.2.3 Tässä direktiivissä nämä järjestelmät eivät sisällä imu- tai
pakosarjaa.
1.3 Erilaiset pako- ja imujärjestelmätyypit
’Erilaisilla pako- ja imujärjestelmätyypeillä’ tarkoitetaan järjes-
telmiä, joissa on olennaisia eroja mm. seuraavat:
1.3.1 järjestelmät, joilla on eri tavaramerkki ja kaupallinen merkki,
1.3.2 järjestelmät, joissa osien materiaalien ominaisuudet eroavat, tai
joissa osat ovat eri muotoisia tai kokoisia; pinnoituksen
muuttaminen (galvanointi, alumiinipinnoitus jne.) ei riitä
tekemään erityyppiseksi,
1.3.3 järjestelmät, joissa ainakin yhden osan toimintaperiaate on
erilainen,
1.3.4 järjestelmät, joiden osat on yhdistelty eri tavoin.
1.4 Pako- tai imujärjestelmän osa
’Pako- tai imujärjestelmän osalla’ tarkoitetaan yhtä erillistä
osaa, jotka yhdessä muodostavat pakojärjestelmän (esim.pakoputket, varsinainen äänenvaimennin) tai imujärjestelmän
(esim. ilmansuodatin).
2. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
2.1 Ajoneuvon valmistajan tai tämän edustajan on haettava
moottoriajoneuvotyypin melutason osalta ETY-tyyppihyväk-
syntää.
2.2 Hakemukseen on liitettävä jäljempänä tarkoitetut asiakirjat
kolmena kappaleena seuraavin tiedoin;
2.2.1 kuvaus ajoneuvotyypistä edellä tarkoitetun 1.1 kohdan alakoh-
tien mukaisesti. Moottorityypin ja ajoneuvotyypin tunnistukseen
vaadittavat numerot ja tunnukset on ilmoitettava,1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 4
▼M3
2.2.2 luettelo pako- ja imujärjestelmän osista tarkoituksenmukaisin
tunnistein varustettuna,
2.2.3 piirustus koko pakojärjestelmästä, josta ilmenee sen sijainti
ajoneuvossa,
2.2.4 yksityiskohtainen piirustus jokaisesta osasta, jotta se voidaan
helposti paikallistaa ja tunnistaa sekä selvitys käytetyistä
materiaaleista.
2.3 Valmistajan tai tämän edustajan on toimitettava sen tyyppinen
ajoneuvo, jolle tyyppihyväksyntää haetaan, testauksesta vastaa-
valle tutkimuslaitokselle.
2.4 Tutkimuslaitoksen vaatimuksesta on toimitettava myös pakojär-
jestelmän mallikappale sekä moottori, jonka osalta
sylinteritilavuus ja suurin teho ovat vähintään samat kuin
ajoneuvoon asennetussa moottorissa, jonka osalta tyyppihyväk-
syntää haetaan.
3. MERKINNÄT
3.1 Pako- ja imujärjestelmän osissa, lukuun ottamatta kiinnityslait-
teita ja putkia, on oltava:
3.1.1 järjestelmien ja osien valmistajan tavaramerkki tai kaupallinen
merkki,
3.1.2 valmistajan kaupallinen kuvaus.
3.2 Näiden merkintöjen on oltava helposti luettavia ja pysyvästi
merkittyjä.
4. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ
4.1 Jos hakemus 2.1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä hyväk-
sytään, toimivaltainen viranomainen laatii liitteessä III esitettyä
tyyppiä vastaavan todistuksen liitettäväksi ajoneuvon ETY-
tyyppihyväksyntätodistukseen.
5. VAATIMUKSET
5.1 Yleiset vaatimukset
5.1.1 Ajoneuvo, sen moottori sekä pako- ja imujärjestelmät on
suunniteltava, rakennettava ja asennettava siten, että ajoneuvo
täyttää tämän direktiivin vaatimukset tavanomaisissa käyttöolo-
suhteissa kestäen ne värähtelyt, joille se voi altistua.
5.1.2. Järjestelmät on suunniteltava, rakennettava ja asennettava siten,
että saavutetaan kohtuullinen korroosionkestokyky niissä
olosuhteissa, joissa ajoneuvoa käytetään.
5.2. Melutasoja koskevat vaatimukset
5.2.1 Mittausmenetelmä
5.2.1.1 Ajoneuvotyypin, jolle ETY-tyyppihyväksyntää haetaan, melu on
mitattava liikkuvalle ajoneuvolle 5.2.2.4 kohdassa esitetyn
menetelmän mukaisesti ja paikallaan olevalle ajoneuvolle
vastaavasti 5.2.3.4 kohdassa esitetyn menetelmän mukaisesti (1).
5.2.1.2 Kaksi 5.2.1.1 kohdan mukaisesti mitattua arvoa on merkittävä
testausselosteeseen ja liitteessä III esitettyä mallia vastaavaan
todistukseen.
5.2.2 Liikkuvien ajoneuvojen melutaso
5.2.2.1 Raja-arvot
Tämän liitteen 5.2.2.2-5.2.2.5 kohdan mukaisesti mitattu
melutaso ei saa ylittää seuraavia raja-arvoja:1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 5
(1) Paikallaan olevan ajoneuvon testaus suoritetaan, jotta tätä menetelmää käyttävät
viranomaiset saisivat vertailuarvon käytössä olevien ajoneuvojen tarkastuksia varten
▼M3
AjoneuvoluokatArvo ilmais-
tuna desibe-
leinä dB(A)
5.2.2.1.1 Henkilöiden kuljettamiseen tarkoitetut
ajoneuvot, joissa kuljettajan istuin mukaan
lukien on enintään yhdeksän istuinta80
5.2.2.1.2 Henkilöiden kuljettamiseen tarkoitetut
ajoneuvot, joissa kuljettajan istuin mukaan
lukien on enemmän kuin yhdeksän istuinta ja
joiden sallittu kokonaismassa ei ole suurempi
kuin 3,5 tonnia81
5.2.2.1.3 Tavaran kuljettamiseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden sallittu kokonaismassa ei ole suurempi
kuin 3,5 tonnia81
5.2.2.1.4 Henkilöiden kuljettamiseen tarkoitetut
ajoneuvot, joissa kuljettajan istuin mukaan
lukien on enemmän kuin yhdeksän istuinta ja
joiden sallittu kokonaismassa on suurempi kuin
3,5 tonnia82
5.2.2.1.5 Tavaran kuljettamiseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden sallittu kokonaismassa on suurempi kuin
3,5 tonnia86
5.2.2.1.6 Henkilöiden kuljettamiseen tarkoitetut
ajoneuvot, joissa kuljettajan istuin mukaan
lukien on enemmän kuin yhdeksän istuinta ja
joiden moottorien teho on 147 kW tai suurempi85
5.2.2.1.7 Tavaran kuljettamiseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden moottorien teho on 147 kW tai suurempi
ja sallittu kokonaismassa on suurempi kuin 12
tonnia88
5.2.2.2 Mittauslaitteet
5.2.2.2.1 Akustiset mittaukset
Melutason mittaukseen tarkoitetun laitteen on oltava kansainvä-
lisen sähköteknisen toimikunnan (IEC) julkaisun 179
”Tarkkuusäänitasomittari” toisessa painoksessa esitetyn tyyp-
pinen tarkkuusäänimittari. Mittaukset on suoritettava
käyttämällä nopeaa fast-aikavakiota ja A-painotusta, jotka
kuvataan myös kyseisessä julkaisussa.
Jokaisen mittaussarjan alussa ja lopussa äänitasomittari on
kalibroitava valmistajan ohjeiden mukaisesti sopivan ääniläh-
teen avulla (esim. mäntä-äänilähde). Testiä ei voida hyväksyä,
jos kalibrointivaiheessa todetut melutason mittavirheet ovat
suurempia kuin 1 dB.
5.2.2.2.2 Nopeuden mittaukset
Moottorin kierrosluku ja ajoneuvon nopeus testialueella on
määritettävä 3 %:n tarkkuudella tai vielä tarkemmin.
5.2.2.3 Mittausolosuhteet5.2.2.3.1 Testipaikka
Testipaikan on muodostuttava varsinaisesta kiihdytysalueesta,
jota ympäröi riittävän tasainen testialue. Kiihdytysalueen on
oltava tasainen; radan pinnan on oltava kuiva sekä sellainen, että
vierintämelu jää alhaiseksi.
Testiradan on oltava sellaisessa kunnossa, että vapaan
äänikentän vaihtelu äänilähteen ja mikrofonin välillä ei saa
ylittää 1 dB:ä. Nämä ehdot katsotaan täytetyiksi, jos alueella ei
ole ääntä heijastavia suuria esineitä, kuten aitoja, kiviä, siltoja
tai rakennuksia 50 m:n säteellä kiihdytysalueen keskustasta.
Paikan pinnan on oltava kovaa materiaalia, kuten betonia,
asfalttia tai muuta akustisesti samanlaista materiaalia, vähintään
10 m:n säteellä kiihdytysalueen keskustasta, eikä siinä saa olla
pulverimaista lunta, pitkää ruohoa, irrallista maata tai pölyä.
Mikrofonin läheisyydessä ei saa olla äänikenttään vaikuttavia
esteitä, eikä yksikään henkilö saa seistä mikrofonin ja ääniläh-1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 6
▼M3
teen välissä. Mittausten suorittajan on asetuttava siten, että hän
ei itse vaikuta mittauslaitteiden lukemiin.
5.2.2.3.2 Sääolosuhteet
Mittauksia ei saa tehdä huonoissa sääolosuhteissa. Lisäksi on
varmistettava, etteivät tuulenpuuskat vaikuta tuloksiin.
5.2.2.3.3 Ympäristömelu
Mittauksia varten muiden kuin testattavan ajoneuvon ääniläh-
teiden tai tuulen A-painotetun melutason on oltava ainakin 10dB (A) pienempi kuin ajoneuvon aiheuttaman melutason.
Mikrofonissa voidaan käyttää sopivaa tuulensuojaa, jos suojan
vaikutus mikrofonin herkkyyteen ja suuntausominaisuuksiin on
otettu huomioon.
5.2.2.3.4 Ajoneuvon kunto
Näitä mittauksia varten ajoneuvon on oltava direktiivin 70/156/
ETY liitteessä I olevassa 2.6 kohdassa määritellyssä käyttökun-
nossa ilman perävaunua tai puoliperävaunua lukuun ottamatta
sellaisia ajoneuvoja, joita ei voida irrottaa toisistaan.
Ajoneuvon renkaiden on oltava valmistajan tavallisesti asen-
tamaa tyyppiä ja renkaissa on oltava asianmukainen
lastaamattoman ajoneuvon ilmanpaine (ilmanpaineet).
Ennen mittauksia moottori on saatettava tavanomaiseen käyttö-
kuntoon käyntilämpötilan, asetuksien, polttoaineen,
sytytystulppien, kaasuttimen (kaasuttimien), jne. osalta. Jos
ajoneuvoon on asennettu tuuletin (tuulettimet), jossa on
automaattinen käynnistysmekanismi, siihen järjestelmään ei
saa puuttua mittausten aikana.
Vain tavanomaiseen maantieajoon tarkoitettu vetotapa saa olla
kytkettynä, jos ajoneuvossa on enemmän kuin kaksi vetävää
pyörää.
5.2.2.4 Mittausmenetelmä5.2.2.4.1 Mittausten määrä ja laatu
Suurin melutaso ilmaistuna A-painotettuna desibeleinä (dB(A))
on mitattava, kun ajoneuvo ajetaan suorien AA ′ja BB′välillä
(kuva 1). Mittausta ei voida hyväksyä, jos huippuarvon ja
yleisen melutason välillä on epätavallisen suuri poikkeavuus.
Molemmilta puolilta ajoneuvoa on suoritettava ainakin kaksi
mittausta.
5.2.2.4.2 Mikrofonin sijoitus
Mikrofoni on sijoitettava 7,5 ± 0,2 m:n päähän radan
vertailusuorasta CC ′(kuva 1), 1,2 ± 0,1 m radan pinnan
yläpuolella. Mikrofonin suurimman herkkyysakselin on oltava
vaakasuorassa ja kohtisuoraan ajoneuvon kulkusuuntaan nähden
(suora CC ′).
5.2.2.4.3 Käyttöolosuhteet5.2.2.4.3.1 Yleiset olosuhteet
Kaikkia mittauksia varten ajoneuvo on ajettava suoraviivaisesti
kiihdytysalueen poikki siten, että ajoneuvon pituussuuntainen
keskitaso on mahdollisimman lähellä suoraa CC ′.
Ajoneuvon on lähestyttävä suoraa AA ′tasaisella alkunopeu-
della, 5.2.2.4.3.2 ja 5.2.2.4.3.3 kohdan mukaisesti. Kun
ajoneuvon etuosa saavuttaa suoran AA ′, kaasuttimen kurkku
on avattava täyskaasulle niin nopeasti kuin käytännössä on
mahdollista. Tämä asento on säilytettävä, kunnes ajoneuvon
takaosa saavuttaa suoran BB ′; kaasutin on sitten palautettava
niin nopeasti kuin mahdollista joutokäyntiasentoon.
Nivellettyjen ajoneuvojen perävaunuja, joita ei voida irrottaa, ei
saa ottaa huomioon suoran BB ′ylityksessä.
5.2.2.4.3.2 Lähestymisnopeus
Ajoneuvon on lähestyttyvä suoraa AA ′kahdesta seuraavasta
nopeudesta alhaisemmalla tasaisella nopeudella:
— nopeus, joka vastaa kolme neljäsosaa moottorin kierrosno-
peudesta (S), jolla moottori saavuttaa suurimman tehonsa,1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 7
▼M3
— 50 km/h.
Jos ajoneuvossa on automaattinen vaihdelaatikko ilman käsiva-
lintaista valitsinta, se on testattava eri lähestymisnopeuksilla:
30, 40 ja 50 km/h tai kolme neljäsosaa suurimmasta ajonopeu-
desta, jos tämä arvo on alempi. Testin tulos on suurimman
melutason tuottavan nopeuden tulos.
5.2.2.4.3.3 Välityssuhteen valitseminen (ajoneuvoissa, joissa on vaihdelaa-
tikko).
5.2.2.4.3.3.1 Käsivalintainen, ei-automaattinen vaihdelaatikko.5.2.2.4.3.3.1.1 M
1-j aN1(1)-luokan ajoneuvot, joihin asennetussa vaihteistossa
on enintään neljä vaihdetta eteenpäin, on testattava toisella
vaihteella.
Näiden luokkien ajoneuvot, joihin asennetuissa vaihteistoissa on
enemmän kuin neljä vaihdetta eteenpäin on testattava vuor-
otellen toisella ja kolmannella vaihteella. Vain tavanomaiseen
tieliikennekäyttöön tarkoitetut kokonaisvälityssuhteet saadaan
ottaa huomioon. Kummankin mittauksen melutasoista on
laskettava aritmeettinen keskiarvo.
5.2.2.4.3.3.1.2 Muiden kuin M1-j aN1(2)-luokan ajoneuvot, joissa eteenpäin-
vaihteiden kokonaismäärä on X (mukaan lukien lisävaihteiston
tai monivälityksisen vetoakselin tuomat lisävaihteet) on testa-
ttava vuorotellen vaihteellax
2(3) sekä sitä suuremmilla.
Testitulos on suurimman melutason antavan välityssuhteen
tulos.
Poiketen 1.1.2 ja 1.1.4 kohdan määräyksistä ajoneuvot, joissa on
saman tyyppinen moottori ja pakoja imujärjestelmät, mutta jotka
ovat eri pituisia tai levyisiä ja joissa on eri kokonaisvälitys-
suhde, voidaan katsoa saman tyyppisiksi ajoneuvoiksi. Tässä
tapauksessa on riittävää, että testataan yksi testattavaa tyyppiä
oleva ajoneuvo sillä periaatteella, että valitaan käyttökunnos-
saan kevyin ajoneuvo.
Jos suurin melutaso saavutetaan välityksienx
2ja X välillä,
valittua ajoneuvoa on pidettävä tyyppiä edustavana.
Jos näin ei ole, testi on laajennettava koskemaan tämän
tyyppisten ajoneuvojen kokonaisvälityssuhteiden koko alue.
5.2.2.4.3.3.2 Käsivalintainen automaattivaihteisto
Jos ajoneuvoon on asennettu X eteenpäin-vaihdetta, testi on
suoritettavaa vaihteella X; pakkovaihdin (esim. ”pohjaanpolk-
aisu”) on otettava pois toiminnasta. Jos automaattinen
vaihtaminen pienemmälle tapahtuu suoran AA ′ohituksen
jälkeen, testi on uusittava tarvittaessa käyttämällä korkeampaa
valitsimen asennoista X-1 tai X-2, mikä riittää välttämään
automaattinen pienemmälle vaihtamisen testin aikana (pakko-
vaihto-ominaisuus on yhä pois käytöstä).
Jos ajoneuvoon on asennettu manuaalinen lisävaihteisto tai
monivälityksinen vetoakseli, valitsimen on oltava tavanomai-
sessa kaupunkiajoasennossa. Erityistä valitsimen asentoa hidasta
ajoa tai jarrutusta varten ei saa käyttää.
5.2.2.5 Tulosten tulkitseminen
5.2.2.5.1 Mittauslaitteiden epätarkkuuksien huomioon ottamiseksi jokai-
sesta mittauksesta saatu tulos määritetään vähentämällä
mittarilukemasta 1 dB(A).
5.2.2.5.2 Mittaukset katsotaan päteviksi, jos kahden peräkkäisen
ajoneuvon samalta puolelta tehdyn mittauksen välinen ero ei
ole suurempi kuin 2 dB(A).
5.2.2.5.3 Korkein mitattu melutaso muodostaa testituloksen. Jos tulos
ylittää testatun ajoneuvoluokan suurimman sallitun melutason 11970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 8
(1) Direktiivin 70/156/ETY (EYVL N:o L 42, 23.1.1970) liitteessä I olevan 0.4 kohdan
määritelmän mukaisesti
(2) Direktiivin 70/156/ETY (EYVL N:o L 42, 23.1.1970) liitteessä I olevan 0.4 kohdan
määritelmän mukaisesti
(3) Josx
2ei vastaa kokonaislukua, valitaan lähin suurempi välityssuhde
▼M3
dB(A):llä, on suoritettava kaksi lisämittausta. Kolmen neljästä
näin saadusta mittauksesta on pysyttävä vahvistetuissa raja-
arvoissa.
5.2.3 Paikallaan olevan ajoneuvon melutaso
5.2.3.1 Melutaso ajone uvon läheisyydessä
Helpottaakseen käytössä olevien ajoneuvojen myöhempiä
tarkastuksia melutaso on mitattava läheltä pakoaukkoa seuraa-
vien vaatimusten mukaisesti ja mittaustulokset on merkittävä
testausselosteeseen, joka on laadittu liitteessä III tarkoitetun
todistuksen antamista varten.
5.2.3.2 Mittauslaitteet
5.2.3.2.1 Akustiset mittaukset
Mittauksissa on käytettävä tarkkuusäänitasomittaria 5.2.2.2.1
kohdan mukaisesti.
5.2.3.2.2 Moottorin kierrosnopeuden mittaus
Moottorin kierrosnopeus on määritettävä kierroslukumittarilla,
jonka tarkkuus on 3 % tai tarkempi. Kierroslukumittarin on
oltava eri kuin ajoneuvon oman kierroslukumittarin.
5.2.3.3 Mittausolosuhteet
5.2.3.3.1 Testipaikka (Kuva 2)
Aluetta, jolla ei ole merkittävää akustista häiriötä voidaan
käyttää testipaikkana. Tasaiset pinnat, jotka on pinnoitettu
betonilla, asfaltilla tai muulla kovalla pinnoitteella ja joilla on
hyvä heijastuskyky sopivat hyvin; pintoja, joilla on tamppaan-
tunutta maata, ei saa käyttää. Testipaikan on oltava suora
kulmion muotoinen, jonka sivut ovat vähintään 3 m:n päässä
ajoneuvon sivuista. Tämä suorakulmio ei saa sisältää
merkittäviä esteitä, kuten muita henkilöitä kuin tarkkailija ja
ajaja. Ajoneuvo on sijoitettava edellä tarkoitettuun suorakul-
mioon siten, että mikrofoni on vähintään 1 m:n päässä
reunakiveyksestä.
5.2.3.3.2 Sääolosuhteet
Mittauksia ei saa tehdä huonoissa sääolosuhteissa. Lisäksi on
varmistettava, etteivät tuulenpuuskat vaikuta tuloksiin.
5.2.3.3.3 Ympäristömelu
Ympäristömelun ja tuulen aiheuttamien lukemien mittauslait-
teissa on oltava vähintään 10 dB (A) pienempiä kuin mitattavan
melutason. Mikrofonissa voidaan käyttää sopivaa tuulensuojaa,
jos on otettu huomioon suojan vaikutus mikrofonin herkkyyteen
ja suuntausominaisuuksiin.
5.2.3.3.4 Ajoneuvon kunto
Ennen mittauksia ajoneuvon moottori on saatettava tavanomai-
seen käyntilämpötilaan. Jos ajoneuvoon on asennettu
automaattisella käynnistysmekanismilla varustettu tuuletin, sen
järjestelmään ei saa puuttua melutasomittauksen aikana.
Mittausten aikana vaihdevivun on oltava vapaalla.
5.2.3.4 Mittausmenetelmä
5.2.3.4.1 Mittausten laatu ja lukumäärä
Suurin melutaso, ilmaistuna A-painotettuina desibeleinä
(dB(A)), on mitattava 5.2.3.4.3 kohdassa tarkoitetun käyttö-
jakson aikana.
Ainakin kolme mittausta on suoritettava jokaisesta mittauspis-
teestä.
5.2.3.4.2 Mikrofonin sijainti (Kuva 2)
Mikrofoni on sijoitettava joko samalla korkeudelle pakoaukon
kanssa tai 0,2 m testiradan pinnan yläpuolelle, korkeamman
näistä ollessa määräävä. Mikrofonin kalvon on osoitettava
pakoaukon päähän 0,5 m:n päässä viimeksi mainitusta. Mikro-
fonin suurimman herkkyysakselin on oltava yhdensuuntainen
radan pinnan kanssa ja 45 ± 10º kulmassa pakokaasujen
päästösuunnan pystysuoraan tasoon nähden.1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 9
▼M3
Mikrofoni on sijoitettava sille puolelle pystysuoraa tasoa, jolla
saadaan mikrofonin ja ajoneuvon ääriviivojen välille suurin
mahdollinen etäisyys.
Jos pakojärjestelmässä on useita pakoaukkoja, joiden keskiöt
ovat enintään 0,3 m:n päässä toisistaan ja jotka on yhdistetty
samaan äänenvaimentimeen, mikrofoni on sijoitettava sitä
pakoaukkoa kohti joka on lähempänä ajoneuvon ääriviivoja tai
joka on korkeimmalla radan pinnasta. Kaikissa muissa tapauk-
sissa on suoritettava erilliset mittaukset kummastakin
pakoaukosta erikseen, joista mittauksista korkein luku otetaan
testiarvoksi.
Jos ajoneuvoon asennettu pystysuora pakoaukko (esim. hyötya-
joneuvot), mikrofoni on sijoitettava samalle tasolle pakoaukon
kanssa ylöspäin suunnattuna akseli pystysuorassa. Mikrofonin
on oltava 0,5 m:n päässä ajoneuvon kyljestä sillä puolella, joka
on lähimpänä pakoaukkoa.
Kun ajoneuvon suunnittelu on sellainen, ettei mikrofonia voi
sijoittaa kuvassa 2 esitetyllä tavalla erilaisten esteiden takia,
jotka muodostavat osan auton rakennetta (esim. varapyörä,
polttonestetankki, akkutila), on tehtävä piirustus, joka ilmaisee
selvästi mikrofonin sijainnin mittausten aikana. Mikrofoni on
mahdollisuuksien mukaan sijoitettava vähintään 0,5 m:n päähän
lähimmästä esteestä, ja mikrofonin suurin herkkyysakseli on
kohdistettava suoraan pakoaukon päätä kohti sellaisesta
paikasta, jota edellä tarkoitetut esteet vähiten haittaavat.
5.2.3.4.3 Moottorin käyttöolosuhteet
Moottorin kierrosnopeuden on tasaannuttava kolme neljäsosaan
nopeudesta (S), jolla moottori tuottaa suurimman nimellisno-
peuden.
Kun moottorin vakionopeus on saavutettu, kaasu on palautettava
nopeasti joutokäyntiasentoon. Melutason mittaus on tehtävä
käyttöjakson aikana, mikä jakso käsittää lyhyen vakionopeuden
ylläpidon sekä koko hidastumisjakson, minkä melutason suurin
mittarilukema otetaan testin tulokseksi.
5.2.3.5 Tulokset (testausseloste)5.2.3.5.1 Liitteen III mukaisen todistuksen antamista varten laaditun
selosteen on sisällettävä kaikki asiaa koskevat tarpeelliset tiedot,
erityisesti paikallaan olevan ajoneuvon melunmittauksessa
käytetyt tiedot.
5.2.3.5.2 Lähimpään desibeliin pyöristetyt lukemat otetaan mittauslait-
teesta.
Vain ne kolmen peräkkäisen mittauksen arvot, jotka eivät
poikkea toisistaan enemmän kuin 2 dB(A) otetaan huomioon.
5.2.3.5.3 Suurin kolmesta tuloksesta muodostaa testituloksen.
5.3 Pakojärjestelmät, jotka sisältävät kuitumaisia materiaaleja
5.3.1 Äänenvaimentimen rakenteessa ei saa käyttää kuitumaisia
materiaaleja, ellei jo suunnittelu- tai tuotantovaiheessa ole
ryhdytty toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että 5.2.2.1
kohdassa vaaditun mukainen tehokkuus saavutetaan maantiea-
jossa. Tällaisen vaimentimen katsotaan olevan maantieajossa
tehokkaan, jos pakokaasut eivät ole yhteydessä vaimentimen
kuitumaisiin materiaaleihin, tai jos prototyyppiajoneuvo, joka
testataan 5.2.2 ja 5.2.3 kohdan vaatimusten mukaisesti, on
saatettu tavanomaiseen tilaan maantiekäytössä ennen kuin
melutasomittaukset suoritetaan. Tämä voidaan saavuttaa yhdellä
5.3.1.1, 5.3.1.2 ja 5.3.1.3 kohdassa kuvatusta kolmesta testistä
tai poistamalla kuitumainen materiaali äänenvaimentimesta.
5.3.1.1 10 000 km:n jatkuva maantieajo
5.3.1.1.1 Noin puolet tästä ajosta on oltava kaupunkiajoa ja toinen puoli
pitkän matkan ajoa suurilla nopeuksilla; jatkuva maantieajo
voidaan korvata vastaavalla testirataohjelmalla.
5.3.1.1.2 Kahta nopeusaluetta on vaihdettava useissa tilanteissa.5.3.1.1.3 Täydellisen testiohjelman on sisällettävä vähintään 10 ainakin
kolmen tunnin taukoa mahdollisen jäähtymisen ja tiivistymisen
vaikutusten jäljittämiseksi.1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 10
▼M3
5.3.1.2 Säätäminen testipenkissä
5.3.1.2.1 Äänenvaimennin on asennettava moottoriin, joka on kiinnitetty
dynamometriin, käyttämällä vakioosia ja noudattaen valmistajan
ohjeita.
5.3.1.2.2 Testi on suoritettava kuudessa kuuden tunnin jaksoissa, joiden
välissä on ainakin 12 tunnin tauko mahdollisen jäähtymisen ja
tiivistymisen vaikutusten jäljittelemiseksi.
5.3.1.2.3 Jokaisen kuuden tunnin jakson aikana moottoria on käytettävä
vuorotellen seuraavien ohjeiden mukaisesti:
1. Viisi minuuttia joutokäynnillä,
2. Yhden tunnin jakso 1/4 kuormituksella 3/4 suurimmalla
nimelliskierrosnopeudesta (S),
3. Yhden tunnin jakso 1/2 kuormituksella 3/4 suurimmalla
nimelliskierrosnopeudesta (S),
4. 10 minuutin jakso täydellä kuormituksella 3/4 suurimmalla
nimelliskierrosnopeudesta (S),
5. 15 minuutin jakso 1/2 kuormituksella suurimmalla nimellis-
kierrosnopeudella (S),
6. 30 minuutin jakso 1/4 kuormituksella suurimmalla nimellis-
kierrosnopeudella (S).
Kuuden jakson kokonaiskestoaika on kolme tuntia.
Jokaisen vaiheen on sisällettävä kaksi sarjaa kuudesta edellä
tarkoitetusta jaksosta.
5.3.1.2.4 Testin aikana äänenvaimenninta ei saa jäähdyttää tuulettimella,
mikä jäljittelisi tavanomaista ajoneuvon ympärillä olevaa
ilmavirtausta. Valmistajan vaatimuksesta äänenvaimenninta
voidaan kuitenkin jäähdyttää, jos vaimentimeen menevän ilman
lämpötila muuten ylittää suurimmalla nopeudella ajettavan
ajoneuvon vastaavan lämpötilan.
5.3.1.3 Säätäminen värähtelyllä
5.3.1.3.1 Pakojärjestelmä tai osat on asennettava 2.3 kohdassa tarkoitet-
tuun ajoneuvoon tai 2.4 kohdassa tarkoitettuun moottoriin.
Edellisessä tapauksessa ajoneuvo on asetettava rulladynamome-
trille. Jälkimmäisessä tapauksessa moottori on asetettava
dynamometrille.
Testauslaitteisto, josta yksityiskohtainen kaavio esitetään
kuvassa 3, on asennettava pakojärjestelmän pakoaukkoon.
Kaikki vastaavan tuloksen antavat laitteet ovat hyväksyttäviä.
5.3.1.3.2 Testilaitteisto on säädettävä siten, että pakokaasuvirtaus vuor-
otellen keskeytetään ja vapautetaan pikatoimintaventtiilillä
2 500 sykliä.
5.3.1.3.3 Venttiilin on avauduttava, kun pakokaasujen vastapaine, mitat-
tuna vähintäin 100 mm virtaussuuntaan imuaukon laipasta,
saavuttaa arvon 0,35-0,40 baaria. Venttiilin on sulkeuduttava,
kun paine-ero tasaantuneeseen paineeseen verrattuna venttiilin
ollessa auki on enintään 10 %.
5.3.1.3.4 Viivekytkin on asetettava edellä 5.3.1.3.3 kohdan määräysten
mukaisesti pakokaasujen poistoajan perusteella.
5.3.1.3.5 Moottorin kierrosnopeuden on oltava 75 % nopeudesta (S), jolla
moottori kehittää suurimman tehonsa.
5.3.1.3.6 Dynamometrin ilmaiseman tehon on oltava 50 % täyden kaasun
tehosta mitattuna 75 % kierrosnopeudesta (S).
5.3.1.3.7 Kaikki tyhjennysreiät on oltava suljettuna testin aikana.
5.3.1.3.8 Koko testi on suoritettava 48 tunnin aikana. Jos jäähtymisjaksot
ovat tarpeellisia, yksi jäähtymisjakso voidaan pitää aina tunnin
välein.
5.3.2 Jos aiotaan soveltaa direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 3 kohdan
ETY-tyyppihyväksyntää koskevia säännöksiä, on käytettävä
5.3.1.2 kohdan testausmenetelmää.1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 11
▼M3
Kuva 1
Mikrofonin sijoitukset liikkuvan ajoneuvon mittauksia varten1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 12
▼M3
Kuva 2
Testipaikka ja mikrofonin sijoitukset paikallaan olevan ajoneuvon mittauksia varten
(Kaikki mitat ovat metreinä)1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 13
▼M3
Kuva 3
Testauslaitteisto, värähtelyllä säätämistä varten
1. Imulaippa tai holkki testattavan pakojärjestelmän takaosaan liittämistä varten.2. Käsikäyttöinen säätöventtiili.3. Paineentasaussäiliö, vetoisuus 35-40 litraa.
4. Painekytkin, toiminta-alue 0,05-2,5 baaria.
5. Viivekytkin.6. Impulssilaskuri.
7. Nopeatoiminen venttiili, esim. pakokaasujen vastusventtiili, jonka halkaisija on 60 mm, joka on varustettu
pneumaattisella toimilaitteella ja joka 4 baarin paineella tuottaa 120 N:n voiman. Toimintaviive sekä avautuessa että
sulkeutuessa ei saa olla suurempi kuin 0,5 sekuntia.
8. Pakokaasujen poisto.9. Taipuisa letku.
10. Painemittari.1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 14
▼M3
LIITE II
PAKOJÄRJESTELMÄN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ ERILLISINÄ
TEKNISINÄ YKSIKÖINÄ (VARAPAKOJÄRJESTELMÄT)
0. SOVELTAMISALA
Tätä direktiiviä sovelletaan yhteen tai useampaan M1-j aN1-
luokan moottoriajoneuvotyyppiin asennettavien pakojärjestel-
mien tai niiden osien varaosien tyyppihyväksyntään direktiivin
70/156/ETY 9 a artiklassa tarkoitettuna erillisenä teknisenä
yksikkönä.
1. MÄÄRITELMÄT
1.1 ’Varapakojärjestelmällä tai sen osalla’ tarkoitetaan liitteessä I
olevassa 1.2.1 kohdassa määrittelyn pakojärjestelmän osaa,
jonka on tarkoitus korvata ajoneuvossa sen tyyppinen osa,
joka on liitteen I mukaisesti ajoneuvoon ETY-tyyppihyväksytty.
2. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS
2.1 ETY-tyyppihyväksyntää varapakojärjestelmälle tai sen osalle
erillisenä teknisenä yksikkönä hakee kyseisen erillisen teknisen
yksikön valmistaja tai tämän edustaja.
2.2 ETY-tyyppihyväksyntähakemukseen varapakojärjestelmälle tai
sen osalle erillisenä teknisenä yksikkönä, on liitettävä
jäljempänä tarkoitetut asiakirjat kolmena kappaleena ja seur-
aavat tiedot:
2.2.1 — kuvaus ajoneuvotyypistä (-tyypeistä), joihin järjestelmä tai
sen osa on tarkoitettu, liitteessä I olevassa 1.1 kohdassa
mainittujen ominaisuuksien mukaisesti. Moottorin ja ajoneuvon
tyyppiä osoittavat luvut ja tunnukset on ilmoitettava;
2.2.2 — kuvaus varapakojärjestelmästä, joka ilmaisee jokaisen
järjestelmän osan suhteellisen sijainnin yhdessä asennusohjeiden
kanssa;
2.2.3 — yksityiskohtaiset piirustukset jokaisesta osasta, jotta ne
voidaan helposti paikallistaa ja tunnistaa, sekä viittaus käyte-
tyistä materiaaleista.
Näissä piirustuksissa on ilmoitettava pakollisen ETY-tyyppi-
hyväksyntämerkinnän kiinnittämispaikka.
2.3 Tutkimuslaitoksen pyynnöstä hakijan on toimitettava:
2.3.1 — kaksi mallikappaletta järjestelmästä, jonka osalta ETY-
tyyppihyväksyntähakemus on jätetty;
2.3.2 — sellaista tyyppiä oleva pakojärjestelmä, joka oli alunperin
asennettu autoon, kun ETY-tyyppihyväksyntä annettiin;
2.3.3 — ajoneuvo, joka on tyypiltään sellainen, johon järjestelmä on
tarkoitus asentaa:
— jonka siltä osin, mikä koskee liikkuvan ajoneuvon melu-
tasoa, on oltava liitteessä I olevan 5.2.2.1 kohdan raja-
arvojen mukainen ja joka ei ylitä enempää kuin 3 dB(A)
tyyppihyväksyntätesteissä saatuja arvoja ja
— joka siltä osin, mikä koskee paikallaan pysyvän ajoneuvon
melutasoa on tyyppihyväksynnän aikana saatujen arvojen
mukainen;
2.3.4 — erillinen moottori, joka vastaa edellä kuvattua ajoneuvo-
tyyppiä.
3. MERKINNÄT
3.1 Varapakojärjestelmään tai sen osaan, lukuun ottamatta kiinni-
tyselimiä ja putkia, on merkittävä:
3.1.1 — varajärjestelmän tai sen osan valmistajan tavaramerkki tai
kaupallinen merkki,
3.1.2 — valmistajan kaupallinen kuvaus,1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 15
▼M3
3.1.3 — ETY-tyyppihyväksyntänumero, jota edeltää ETY-tyyppi-
hyväksynnän antaneen maan erityinen kirjain tai kirjaimet (1).
3.2 Näiden merkintöjen on oltava helposti luettavia ja pysyviä.
4. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ
4.1 Jos 2.1 kohdassa tarkoitettu hakemus hyväksytään toimival-
taisen viranomaisen on laadittava liitteessä IV esitettyä mallia
vastaava todistus. Tyyppihyväksyntänumeron edellä on oltava
ETY-tyyppihyväksynnän antaneen maan erityinen kirjain tai
kirjaimet.
5. VAATIMUKSET5.1 Yleiset vaatimukset
5.1.1 Varapakojärjestelmä tai sen osa on suunniteltava, rakennettava
ja oltava asennettavissa siten, että voidaan varmistua siitä, että
ajoneuvo on tämän direktiivin säännösten mukainen tavanomai-
sissa käyttöolosuhteissa kestäen värähtelyt, joille se altistuu.
5.1.2 Pakojärjestelmä tai sen osat on suunniteltava, rakennettava ja
oltava asennettavissa siten, että voidaan varmistua siitä, että
ajoneuvon käyttöolosuhteet huomioon ottaen järjestelmällä tai
sen osalla on kohtuullinen korroosionkestokyky.
5.2 Melutasoa koskevat vaatimukset
5.2.1 Varapakojärjestelmän tai sen osan akustinen tehokkuus on
tarkastettava käyttämällä liitteessä I olevassa 5.2.2.4 ja 5.2.3.4
kohdassa tarkoitettuja menetelmiä.
Kun varapakojärjestelmä tai sen osa on asennettu tämän liitteen
2.3.3 kohdassa tarkoitettuun ajoneuvoon, kahta menetelmää
käyttämällä (liikkuva ja paikallaan oleva ajoneuvo) saatujen
melutasojen on täytettävä toinen seuraavista vaatimuksista:
5.2.1.1 ne eivät saa ylittää arvoja, jotka saatiin ajoneuvotyypille ETY-
tyyppihyväksyntää annettaessa;
5.2.1.2 ne eivät saa ylittää 2.3.3 kohdassa tarkoitettuja mitattuja
ajoneuvon meluarvoja, kun tähän ajoneuvoon on asennettusamantyyppinen pakojärjestelmä kuin se, joka oli asennettuna
ETY-tyyppihyväksynnän antamishetkellä.
5.3 Ajoneuvon tehon mittaaminen
5.3.1 Varapakojärjestelmän tai sen osien on oltava sellainen, että
ajoneuvon teho on verrattavissa alkuperäisellä pakojärjes-
telmällä tai sen osalla varustetun ajoneuvon tehoon.
5.3.2 Varapakojärjestelmää tai, jos valmistaja niin haluaa, tämän
järjestelmän osia on verrattava alkuperäiseen pakojärjestelmään
tai sen osiin, jotka myös ovat uuden veroisia, asentamalla
kumpikin vuorotellen 2.3.3 kohdassa tarkoitettuun ajoneuvoon.
5.3.3 Tarkastus on tehtävä painehäviömittauksena 5.3.4.1 tai 5.3.4.2
kohdan mukaisissa olosuhteissa. Varapakojärjestelmällä mitattu
arvo ei saa ylittää alkuperäisellä pakojärjestelmällä mitattua
arvoa enempää kuin 25 % jäljempänä tarkoitetuissa olosuh-
teissa.
5.3.4 Testausmenetelmä
5.3.4.1 Moottorin testausmenetelmä
Mittaus on suoritettava dynamometriin asennetulla, 2.3.4
kohdassa tarkoitetulla moottorilla.
Penkki on säädettävä siten, että täydellä kaasulla saavutetaan
moottorin suurinta nimellistehoa vastaava kierrosnopeus (S).
Vastapainemittauksia varten manometri on sijoitettava kuvien 1,
2 ja 3 osoittamille etäisyyksille pakosarjasta.1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 16
(1) B = Belgia, D = Saksan liittotasavalta, DK = Tanska, F = Ranska, GR = Kreikka, I =
Italia, IRL = Irlanti, L = Luxemburg, N L = Alankomaat, UK = Yhdistynyt
kuningaskunta.
▼M3
5.3.4.2 Ajone uvon testausmenetelmä
Mittaukset on suoritettava 2.3.3 kohdassa tarkoitetulla ajoneu-
volla.
Testi on suoritettava:
— joko tiellä tai
— rulladynamometrissä.
Moottoria on kuormitettava siten, että täydellä kaasulla
saavutetaan moottorin suurinta nimellistehoa vastaava kierros-
nopeus (S).
Vastapainemittauksia varten manometri on sijoitettava kuvien 1,
2 ja 3 osoittamille etäisyyksille pakosarjasta.
5.4 Kuitumaisilla materiaaleilla täytettyjä pakojärjestelmiä tai
niiden osia koskevat lisämääräykset
Kuitumaisia materiaaleja ei saa käyttää varapakojärjestelmien
tai niiden osien valmistuksessa ellei tarpeellisiin toimenpiteisiin
suunnittelu- ja tuotantovaiheessa ole ryhdytty, jotta voidaan
varmistua liitteessä I olevassa 5.2.2.1 kohdassa vahvistettujen
raja-arvojen tehokkuuden tason saavuttamisesta.
Tällaisen äänenvaimennusjärjestelmän katsotaan olevan liiken-
nekelpoinen, jos kuitumaiset materiaalit eivät ole yhteydessä
pakokaasuihin tai jos kuitumaisten materiaalien poistamisen
jälkeen melutaso on 5.2.1 kohdassa vahvistettujen vaatimusten
mukainen, kun pakojärjestelmä testataan liitteessä I olevassa
5.2.2 ja 5.2.3 kohdassa esitettyjen menetelmien mukaisesti.
Jos tämä ehto ei täyty, on koko pakojärjestelmää säädettävä.
Tämä on tehtävä yhdellä kolmesta liitteessä I olevassa 5.3.1.1,
5.3.1.2 ja 5.3.1.3 kohdassa esitetyllä menetelmällä.
Säätämisen jälkeen melutaso on tarkastettava 5.2.1 kohdan
mukaisesti.
Kun 5.2.1.2 kohdassa esitettyä menettelyä käytetään, ETY-
tyyppihyväksynnän hakija voi pyytää alkuperäisen pakojärjes-
telmän säätämistä tai jättää tarkastettavaksi tyhjennetty
pakojärjestelmä.
6. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
6.1 Tämän direktiivin mukaisella ETY-tyyppihyväksyntänumerolla
varustetun pakojärjestelmän tai sen osan on vastattava hyväk-
syttyä pakojärjestelmää ja täytettävä 5 kohdan vaatimukset.
6.2 Edellä 6.1 kohdassa vaaditun vaatimustenmukaisuuden tarkas-
tamiseksi ETY-tyyppihyväksyntänumerolla varustettu
pakojärjestelmä tai sen osa on otettava suoraan tuotantolinjasta.
Tuotannon voidaan katsoa olevan tämän direktiivin vaatimusten
mukainen, jos 5.2 kohdan mukaisesti mitatut melutasot eivät
ylitä ETY-tyyppihyväksyntätestien aikana suoritettuja
mittauksia samantyyppisellä pakojärjestelmällä tai osallaenempää kuin 1 dB(A).1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 17
▼M3
Vastapaineen mittauspisteet
Kuva 1
Kuva 2 (1)
Kuva 3
1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 18
(1) Jos tämä ei ole mahdollista, käytä kuvaa 3
▼M3
LIITE III
MALLI
Suurin koko: A4 (210 × 297 mm)
1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 19
▼M3
1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 20
▼M3
LIITE IV
MALLI
Suurin koko: A4 (210 × 297 mm)
1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 21
▼M3
1970L0157 — FI — 28.04.1981 — 004.001 — 22