02014O0031 — FI — 05.08.2019 — 004.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B EUROOPAN KESKUSPANKIN SUUNTAVIIVAT, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2014, eurojärjestelmän rahoitusoperaatioihin sekä vakuuskelpoisuuteen liittyvistä väliaikaisista lisätoimenpiteistä ja suuntaviivojen EKP/2007/9 muuttamisesta (uudelleenlaadittu) (EKP/2014/31) (2014/528/EU) (EUVL L 240 13.8.2014, s. 28)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN KESKUSPANKIN SUUNTAVIIVAT,

annettu 9 päivänä heinäkuuta 2014,

eurojärjestelmän rahoitusoperaatioihin sekä vakuuskelpoisuuteen liittyvistä väliaikaisista lisätoimenpiteistä ja suuntaviivojen EKP/2007/9 muuttamisesta

(uudelleenlaadittu)

(EKP/2014/31)

(2014/528/EU)







1 artikla

Rahoitusoperaatioihin ja vakuuskelpoisuuteen liittyvät lisätoimenpiteet

1. Tässä päätöksessä vahvistettuja eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita ja vakuuskelpoisuutta koskevia sääntöjä sovelletaan yhdessä suuntaviivojen EKP/2011/14 kanssa.

2. Jos näiden suuntaviivojen ja suuntaviivojen EKP/2011/14 säännökset, sellaisina kuin kansalliset keskuspankit ovat panneet ne täytäntöön kansallisella tasolla, poikkeavat toisistaan, sovelletaan näitä suuntaviivoja. Kansalliset keskuspankit soveltavat edelleen kaikkia suuntaviivojen EKP/2011/14 säännöksiä muuttamattomina, ellei näissä suuntaviivoissa säädetä toisin.

▼M4 —————

▼B

2 artikla

Mahdollisuus pitkäaikaisten rahoitusoperaatioiden päättämiseen tai muuttamiseen

1. Eurojärjestelmä voi päättää, että vastapuolilla on tietyin edellytyksin mahdollisuus pienentää joidenkin pitkäaikaisten rahoitusoperaatioiden määrää tai päättää ne ennen eräpäivää (tällaista määrän pienentämistä tai päättämistä ennen eräpäivää kutsutaan jäljempänä yhteisesti myös ’velan ennenaikaiseksi takaisinmaksuksi’). Huutokauppailmoituksessa on täsmennettävä, sovelletaanko mahdollisuutta pienentää kyseisen operaation määrää tai päättää se ennen eräpäivää sekä ilmoitettava mistä päivämäärästä tätä mahdollisuutta voi käyttää. Nämä tiedot voidaan vaihtoehtoisesti antaa eurojärjestelmän asianmukaiseksi katsomalla muulla tavalla.

2. Vastapuoli voi käyttää mahdollisuutta pienentää pitkäaikaisten rahoitusoperaatioiden määrää tai päättää ne ennen eräpäivää ilmoittamalla asianomaiselle kansalliselle keskuspankille määrän, jonka se aikoo maksaa takaisin velan ennenaikaisen takaisinmaksumenettelyn mukaisesti sekä päivämäärän, jona se aikoo tehdä tällaisen velan ennenaikaisen takaisinmaksun; ilmoitus on tehtävä viimeistään viikkoa ennen ilmoituksessa mainittua velan ennenaikaisen takaisinmaksun määräpäivää. Ellei eurojärjestelmä ole ilmoittanut toisin, velan ennenaikainen takaisinmaksu voidaan tehdä minä tahansa eurojärjestelmän perusrahoitusoperaation maksupäivänä, edellyttäen että vastapuoli on tehnyt tässä kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vähintään viikkoa ennen kyseistä päivää.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus tulee vastapuolta sitovaksi viikkoa ennen siinä tarkoitettua velan ennenaikaisen takaisinmaksun määräpäivää. Jos vastapuoli laiminlyö osittain tai kokonaan velvollisuutensa maksaa velan ennenaikaisesti takaisinmaksumenettelyn mukaisesti erääntyneen määrän määräpäivään mennessä, tämä voi johtaa suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteen I lisäyksessä 6 olevassa 1 kohdassa tarkoitettuun sanktioon. Jos vastapuoli laiminlyö osittain tai kokonaan velvollisuutensa maksaa asianomaiselle kansalliselle keskuspankille 2 kohdassa tarkoitetun velan ennenaikaisen takaisinmaksun määräpäivänä erääntyneen määrän sovelletaan lisäyksessä 6 olevassa 1 kohdassa vahvistettuja huutokauppojen sääntöjen rikkomiseen sovellettavia sääntöjä. Sanktioiden määrääminen ei vaikuta kansallisen keskuspankin oikeuteen käyttää suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä II laiminlyöntitapauksia varten vahvistettuja keinoja.

3 artikla

Eräiden muiden omaisuusvakuudellisten arvopaperien hyväksyminen

1. Eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa vakuuskelpoisia ovat — sellaisten omaisuusvakuudellisten arvopaperien lisäksi, jotka ovat suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6 luvun mukaan vakuuskelpoisia — myös omaisuusvakuudelliset arvopaperit, jotka eivät täytä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.3 kohdassa vahvistettuja luottokelpoisuusvaatimuksia, mutta jotka muutoin täyttävät suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I vahvistetut omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskevat vakuuskelpoisuusvaatimukset ja joilla on kaksi hyväksytyn ulkoisen luottoluokituslaitoksen liikkeeseenlaskulle antamaa vähintään kolmen B:n ( 1 ) luottoluokitusta. Niiden on lisäksi täytettävä kaikki seuraavat vaatimukset:

a) omaisuusvakuudellisten arvopaperien vakuutena olevien kassavirtaa synnyttävien omaisuuserien on kuuluttava johonkin seuraavista arvopaperiluokista: i) asuntolainat, ii) lainat pienille ja keskisuurille yrityksille, ►M3 ————— ◄ iv) autolainat, v) leasingsaamiset, vi) kulutusluotot, vii) luottokorttisaamiset,

b) kassavirtaa synnyttävät omaisuuserät eivät saa kuulua eri arvopaperiluokkiin;

c) omaisuusvakuudellisten arvopapereiden vakuutena oleviin kassavirtaa synnyttäviin omaisuuseriin ei saa kuulua lainoja, jotka kuuluvat johonkin seuraavista ryhmistä:

i) ovat järjestämättömiä omaisuusvakuudellisen arvopaperin liikkeeseenlaskun yhteydessä, tai

ii) ovat järjestämättömiä hetkenä, jona ne omaisuusvakuudellisen arvopaperin juoksuajan aikana liitetään omaisuusvakuudelliseen arvopaperiin, esim. kassavirtaa synnyttäviä omaisuuseriä vaihdettaessa tai korvattaessa, tai

iii) ovat strukturoituja, syndikoituja tai vipulainoja minä tahansa ajankohtana,

d) omaisuusvakuudelliseen arvopaperiin liittyvissä sopimusasiakirjoissa on oltava sääntöjä hallinnoinnin jatkuvuudesta.

▼M2

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin omaisuusvakuudellisiin arvopapereihin, joilla ei ole kahta julkista luottoluokitusta, jotka vastaavat vähintään Euroopan keskuspankin suuntaviivojen (EU) 2015/510 (EKP/2014/60) ( 2 ) 82 artiklan 1 kohdan b kohdan mukaista eurojärjestelmän yhdenmukaistetun luottoluokitusasteikon luokkaa 2, sovelletaan liitteessä II a täsmennetystä keskimääräisestä painotetusta takaisinmaksuajasta riippuvaa markkina-arvon aliarvostusta.

▼M2

2a. Omaisuusvakuudellisen arvopaperin ylimmän etuoikeusluokan keskimääräinen painotettu takaisinmaksuaika arvioidaan odotettavaksi olevaksi keskimääräiseksi painotetuksi ajaksi, joka on jäljellä kyseisen etuoikeusluokan takaisinmaksuun. Vakuudeksi toimitettujen pidätettyjen omaisuusvakuudellisten arvopaperien osalta keskimääräisen painotetun takaisinmaksuajan laskemisessa oletetaan, että liikkeeseenlaskijan osto-optioita ei käytetä.

▼M2 —————

▼B

4. Vastapuoli ei saa toimittaa vakuudeksi omaisuusvakuudellista arvopaperia, jonka vakuuskelpoisuus perustuu 1 kohtaan, jos se tai siihen läheisesti sidoksissa oleva osapuoli toimii korkosuojauksen tarjoajana omaisuusvakuudelliseen arvopaperiin liittyen.

▼M2

5. Kansallinen keskuspankki voi eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa hyväksyä vakuudeksi omaisuusvakuudellisia arvopapereita, joiden vakuutena on asuntolainoja tai lainoja pienille ja keskisuurille yrityksille tai molempia, ja jotka eivät täytä suuntaviivojen (EU) 2015/510 (EKP/2014/60) neljännen osan II osaston 2 luvussa vahvistettuja luottokelpoisuusvaatimuksia ja edellä 1 kohdan a–d alakohdassa ja 4 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, mutta jotka muutoin täyttävät kaikki suuntaviivoissa (EU) 2015/510 (EKP/2014/60) vahvistetut omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskevat vakuuskelpoisuusvaatimukset ja joilla on kaksi julkista luottoluokitusta, jotka vastaavat vähintään eurojärjestelmän yhdenmukaistetun luottoluokitusasteikon luokkaa 3. Tällaisia omaisuusvakuudellisia arvopapereita voivat olla ainoastaan ennen 20 päivää kesäkuuta 2012 liikkeeseenlasketut arvopaperit, ja niihin sovelletaan liitteessä II a täsmennetystä keskimääräisestä painotetusta takaisinmaksuajasta riippuvaa markkina-arvon aliarvostusta.

▼M2 —————

▼B

7. Tässä artiklassa sovelletaan seuraavia määritelmiä:

a) käsite ”asuntolainat” (residential mortgage) kattaa kiinteistövakuudellisten asuntolainojen lisäksi asuinkiinteistölainat, joiden vakuutena on takaus (ilman kiinteistövakuutta), edellyttäen että takaaja on maksuvelvollinen heti maksukyvyttömyystilanteessa. Takaus voi perustua erityyppisiin sopimusjärjestelyihin, esim. vakuutussopimuksiin, edellyttäen että takaajana on julkisen sektorin yhteisö tai julkisen valvonnan alainen rahoituslaitos. Tällaisessa takauksessa takaajan luottoluokituksen on täytettävä eurojärjestelmän yhdenmukaistetun luokitusasteikon luokan 3 vaatimukset koko transaktion juoksuajan;

b) käsitteillä ”pieni yritys” ja ”keskisuuri yritys” tarkoitetaan oikeudellisesta muodosta riippumatta yksikköä, joka harjoittaa taloudellista toimintaa ja jonka ilmoitettu liikevaihto tai, jos yksikkö on osa konsernia, jonka konsernin liikevaihto on vähemmän kuin 50 miljoonaa euroa;

c) Käsite ”järjestämätön laina” kattaa lainat, joiden kohdalla korkojen tai pääoman maksu on vähintään 90 päivää myöhässä, ja velallinen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 ( 3 ) 178 artiklassa määritellyllä tavalla maksukyvytön, tai jos on perusteltua aihetta epäillä, että täysimääräistä maksua ei saada,

d) ’strukturoidulla lainalla’ tarkoitetaan rakennetta, johon kuuluu lainasaamisia, joilla on muita saamisia huonompi etuoikeus;

e) ’syndikoidulla lainalla’ tarkoitetaan rahoittajaryhmän, ns. rahoittajasyndikaatin, antamaa lainaa;

f) ’vipulainalla’ tarkoitetaan yritykselle, jonka velkaantumisaste on jo huomattava, annettavaa lainaa, esim. buyout- tai muun yritysoston rahoittamiseksi, jolla ostetaan velallisena olevan yrityksen osakkeita;

▼M2

g) ’hallinnoinnin jatkuvuutta koskevilla säännöillä’ tarkoitetaan omaisuusvakuudellista arvopaperia koskevissa oikeudellisissa asiakirjoissa olevia säännöksiä, jotka sisältävät sääntöjä joko sijaan tulevasta hallinnoijasta tai tämän nimittämiseen johtavassa prosessissa avustavasta tahosta eli ”fasilitoijasta” (jos sijaan tulevaa hallinnoijaa koskevia sääntöjä ei ole). Jos sääntöjä fasilitoijasta on annettu, se olisi nimettävä, ja fasilitoijan tehtäväksi olisi annettava löytää sopiva sijaan tuleva hallinnoija 60 päivän kuluessa tapahtumasta, jonka syystä hallinnoija korvataan, jotta omaisuusvakuudellisen arvopaperin tuotot voidaan maksaa ja hallinnointi hoitaa oikea-aikaisesti. Tällaisissa säännöissä on määrättävä myös tapahtumista, jotka johtavat sijaan tulevan hallinnoijan nimittämiseen. Tällaiset tapahtumat voivat perustua joko luottoluokitukseen ja/tai muihin syihin, esim. siihen, että nykyinen hallinnoija laiminlyö velvoitteensa. Jos on sääntöjä sijaan tulevasta hallinnoijasta, sijaan tulevalla hallinnoijalla ei saa olla läheistä sidosta hallinnoijaan. Jos on sääntöjä fasilitoijasta, läheisiä sidoksia ei saa olla samanaikaisesti kaikkien seuraavien tahojen välillä: hallinnoija, fasilitoija ja liikkeeseenlaskijan tilipankki;

▼M2

h) ”läheisellä sidoksella” samaa kuin asetuksen (EU) N:o 2015/510 (EKP/2014/60) 138 artiklan 2 kohdassa;

i) ”vakuudeksi toimitetuilla pidätetyillä omaisuusvakuudellisilla arvopapereilla” omaisuusvakuudellisia arvopapereita, joiden osalta enemmän kuin 75 prosenttia jäljellä olevasta nimellisarvosta on alullepanijana olevan vastapuolen käytössä tai sellaisten yhteisöjen käytössä, joilla on läheinen sidos alullepanijaan.

▼B

4 artikla

Eräiden muiden lainasaamisten hyväksyminen

1. Kansalliset keskuspankit voivat hyväksyä eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa vakuudeksi lainasaamisia, jotka eivät täytä eurojärjestelmän vakuuskelpoisuusvaatimuksia.

2. Kansalliset keskuspankit, jotka päättävät hyväksyä 1 kohdassa tarkoitettuja lainasaamisia, vahvistavat tätä tarkoitusta varten vakuuskelpoisuusvaatimukset ja riskienhallintamenetelmät yksilöimällä poikkeamat suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I mainituista vaatimuksista. Tällaisiin vakuuskelpoisuusvaatimuksiin ja riskienhallintamenetelmiin on sisällytettävä edellytys, jonka mukaan lainasaamisiin sovelletaan vakuuskelpoisuusvaatimukset ja riskienhallintamenetelmät vahvistavan kansallisen keskuspankin jäsenvaltion lainsäädäntöä. Vakuuskelpoisuusvaatimukset ja riskienhallintamenetelmät edellyttävät EKP:n neuvoston ennakkohyväksyntää.

3. Kansalliset keskuspankit voivat poikkeustapauksissa EKP:n neuvoston ennakkohyväksynnän saatuaan hyväksyä lainasaamisia

a) jonkin toisen kansallisen keskuspankin 1 ja 2 kohdan nojalla vahvistamien vakuuskelpoisuusvaatimusten ja riskienhallintamenetelmien mukaisesti; tai

b) joihin sovelletaan jonkin muun jäsenvaltion kuin sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, johon lainasaamisen hyväksyvä kansallinen keskuspankki on sijoittautunut; tai

c) jotka sisältyvät lainasaamisten ryhmään tai joilla on vakuutena kiinteistövarallisuutta, jos lainasaamiseen tai asianomaiseen velalliseen (tai mahdolliseen takaajaan) sovelletaan jonkin muun jäsenvaltion kuin sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, johon lainasaamisen hyväksyvä kansallinen keskuspankki on sijoittautunut.

4. Toinen kansallinen keskuspankki antaa apua kansalliselle keskuspankille, joka hyväksyy lainasaamisia 1 kohdan nojalla, ainoastaan siinä tapauksessa, että tästä on sovittu näiden kahden kansallisen keskuspankin välillä ja EKP:n neuvosto on hyväksynyt tämän etukäteen.

5 artikla

Tiettyjen lyhytaikaisten velkainstrumenttien hyväksyminen

1. Kansalliset keskuspankit voivat hyväksyä eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa vakuudeksi tiettyjä lyhytaikaisia velkainstrumentteja, jotka eivät täytä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I vahvistettuja jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä koskevia eurojärjestelmän kelpoisuusvaatimuksia.

2. Kansalliset keskuspankit jotka päättävät hyväksyä 1 kohdan mukaisesti lyhytaikaisia velkainstrumentteja, vahvistavat tätä varten vakuuskelpoisuusvaatimukset ja riskienhallintamenetelmät, edellyttäen että ne täyttävät EKP:n neuvoston vahvistamat vähimmäisvaatimukset. Tällaisiin vakuuskelpoisuusvaatimuksiin ja riskienhallintamenetelmiin on sisällyttävät seuraavat lyhytaikaisiin velkainstrumentteihin sovellettavat vaatimukset:

a) Ne on euroalueelle sijoittautuneiden yritysten ( 4 ) liikkeeseenlaskemia. Lyhytaikaisen velkainstrumentin mahdollisen takaajan on myös oltava euroalueelle sijoittautunut yritys, paitsi jos lyhytaikainen velkainstrumentti ei tarvitse takaajaa täyttääkseen d) alakohdassa vahvistetut hyvän luottokelpoisuuden vaatimukset.

b) Niitä ei ole otettu kaupankäynnin kohteeksi markkinoilla, jotka ovat eurojärjestelmän mukaan hyväksyttäviä siten kuin suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.2.1.5 kohdassa on säädetty.

c) Ne ovat euromääräisiä.

d) Ne täyttävät suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan ja 6.3.3 kohdan vaatimusten sijasta sovellettavat asianomaisen kansallisen keskuspankin vahvistamat hyvän luottokelpoisuuden vaatimukset.

e) Ne täyttävät suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I vahvistetut jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä koskevat eurojärjestelmän kelpoisuusvaatimukset, edellä a–d kohdassa säädetyin poikkeuksin.

3. Kansallinen keskuspankki ei saa — paitsi toisen kansallisen keskuspankin kanssa solmitun kahdenkeskeisen sopimuksen nojalla — hyväksyä 1 ja 2 kohdan mukaisesti sellaisia lyhytaikaisia velkainstrumentteja, jotka on euroalueella laskettu liikkeeseen

a) asianomaisessa toisessa kansallisessa keskuspankissa, tai

b) arvopaperikeskuksessa, i) jonka eurojärjestelmä on arvioinut kelpoiseksi luotto-operaatioitaan varten; kelpoisuuden arvioinnissa noudatetaan standardeja ja menettelytapoja, jotka on kuvattu dokumentissa nimeltä ”Framework for the assessment of securities settlement systems and links to determine their eligibility for use in Eurosystem credit operations” ( 5 ); ja ii) on sijoittautunut siihen euroalueen jäsenmaahan, johon asianomainen toinen kansallinen keskuspankki on sijoittautunut.

4. Tätä artiklaa sovellettaessa lyhytaikaisiin velkainstrumentteihin luetaan velkainstrumentit, joiden maturiteetti on liikkeeeseenlaskun yhteydessä ja sen jälkeen korkeintaan 365 päivää.

▼M4 —————

▼B

7 artikla

Englannin punnan, jenin tai Yhdysvaltain dollarin määräisten tiettyjen omaisuuserien vakuuskelpoisuus

1. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.2.1 kohdassa kuvatut jälkimarkkinakelpoiset velkainstrumentit, jos ne ovat Englannin punnan, jenin tai Yhdysvaltain dollarin määräisiä, kelpaavat eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa vakuudeksi, edellyttäen että: ne on laskettu liikkeeseen ja niitä säilytetään euroalueella, b) niiden liikkeeseenlaskija on sijoittautunut Euroopan talousalueelle, ja c) ne täyttävät kaikki muut suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.2.1 kohdassa tarkoitetut vakuuskelpoisuusvaatimukset.

2. Eurojärjestelmä soveltaa tällaisiin jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin seuraavia arvonalennusprosentteja: a) 16 prosentin arvonalennusta Englannin punnan tai Yhdysvaltain dollarin määräisiin omaisuuseriin; ja b) 26 prosentin arvonalennusta jenin määräisiin omaisuuseriin.

3. Vakuuskelpoisia eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa ovat myös 1 kohdassa tarkoitetut jälkimarkkinakelpoiset velkainstrumentit, joiden korko on sidottu niiden valuutan määräiseen yhteen rahamarkkinakorkoon taikka kyseisen valuutta-alueen valtion inflaatioindeksiin, joka ei sisällä diskreettiin jakaumaan perustuvaa korkoa, ehdollisesti määräytyvää korkoa (range accrual), tietyissä rajoissa ehdollisesti määräytyvää korkoa (ratchet) tai vastaavia monimutkaisia rakenteita.

4. Edellä 3 kohdassa mainittujen hyväksyttävien valuuttamääräisten viitekorkojen lisäksi EKP voi EKP:n neuvoston hyväksynnän saatuaan julkaista verkkosivuillaan http://www.europa.eu luettelon muista hyväksyttävistä valuuttamääräisistä viitekoroista.

5. Valuuttamääräisiin jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovelletaan ainoastaan näiden suuntaviivojen 1, 3, 6, 7 ja 9 artiklaa.

8 artikla

Eurojärjestelmän luottokelpoisuuden alarajan soveltamisen keskeyttäminen tiettyjen jälkimarkkinakelpoisten instrumenttien osalta

1. Niitä eurojärjestelmässä sovellettavia luottokelpoisuuden vähimmäisvaatimuksia, jotka täsmennetään suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.3.2 kohdassa vahvistetuissa jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien luottokelpoisuusvaatimuksia koskevissa säännöissä, ei 2 kohdan mukaisesti tilapäisesti sovelleta.

▼M4

2. EKP:n neuvoston tekemän erillisen päätöksen nojalla eurojärjestelmän määrittämää luottokelpoisuuden alarajaa ei sovelleta jälkimarkkinakelpoisiin velkainstrumentteihin, joiden liikkeeseenlaskijana tai täysimääräisenä takaajana on Euroopan unionin/Kansainvälisen valuuttarahaston kohteena oleva euroalueeseen kuuluva jäsenvaltio, niin kauan kuin EKP:n neuvosto katsoo, että kyseessä oleva jäsenvaltio noudattaa rahoitustuen ja/tai makrotaloudellisen ohjelman ehdollisuutta.

▼M4 —————

▼B

9 artikla

Voimaantulo, täytäntöönpano ja soveltaminen

1. Nämä suuntaviivat tulevat voimaan 9 päivänä heinäkuuta 2014.

2. Kansalliset keskuspankit toteuttavat kaikki näiden suuntaviivojen 1 artiklan 3 kohdan, 3 artiklan 2, 3, 5 ja 6 kohdan, 3 artiklan 7 kohdan g alakohdan, 4 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja 8 artiklan 3 kohdan noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet ja soveltavat näitä suuntaviivoja 20 päivästä elokuuta 2014. Ne antavat viimeistään 6 päivänä elokuuta 2014 EKP:lle tiedoksi 1 artiklan 3 kohtaan, 3 artiklan 2, 3, 5 ja 6 kohtaan, 3 artiklan 7 kohdan g alakohtaan, 4 artiklan 3 kohdan c alakohtaan ja 8 artiklan 3 kohtaan liittyviin toimenpiteisiin liittyvät asiakirjat ja keinot sekä 5 artiklaan liittyvät mahdolliset toimet EKP:n neuvoston täsmentämien menettelyjen mukaisesti.

▼M4 —————

▼B

10 artikla

Suuntaviivojen EKP/2007/9 muuttaminen

Korvataan liitteessä III olevassa 5 osassa taulukon 2 jälkeinen kohta seuraavasti:

”Kiinteämääräisen vähennyksen laskeminen valvontaa varten (R6):

Kiinteämääräinen vähennys: Vähennystä sovelletaan kaikkiin luottolaitoksiin. Kukin luottolaitos tekee kiinteämääräisen enimmäisvähennyksen, jolla on tarkoitus vähentää erittäin pienten varantovelvoitteiden hallinnoinnista aiheutuvia kustannuksia. Jos [varantopohja × velvoiteprosentti] on pienempi kuin 100 000 euroa, kiinteämääräinen vähennys on yhtä suuri kuin [varantopohja × velvoiteprosentti]. Jos [varantopohja × velvoiteprosentti] on suurempi tai yhtä suuri kuin 100 000 euroa, kiinteämääräinen vähennys on 100 000 euroa. Laitokset, jotka saavat antaa konsolidoitua varantopohjaansa koskevia tilastotietoja ryhmänä (siten kuin asetuksen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) liitteessä III olevan 2 osan 1 jaksossa on määritelty), pitävät vähimmäisvarantoja ryhmän yhden sellaisen laitoksen välityksellä, joka toimii yksinomaan näiden laitosten välittäjänä. Vähimmäisvarantojen soveltamisesta 12 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9) ( *1 ) 11 artiklan mukaisesti jälkimmäisessä tapauksessa ainoastaan ryhmä kokonaisuutena on oikeutettu kiinteämääräisen vähennyksen tekemiseen.

Vähimmäisvarantovaatimus lasketaan seuraavasti:

Vähimmäisvarantovaatimus = varantopohja × velvoiteprosentti — kiinteämääräinen vähennys

Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9) mukaisia velvoiteprosentteja.

11 artikla

Kumoaminen

1. Kumotaan suuntaviivat EKP/2013/4 20 päivästä elokuuta 2014.

2. Viittauksia suuntaviivoihin EKP/2013/4 pidetään viittauksina näihin suuntaviivoihin ja luetaan liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

12 artikla

Osoitus

Nämä suuntaviivat on osoitettu kaikille eurojärjestelmän keskuspankeille.

▼M4 —————

▼M2









LIITE IIa

Markkina-arvon aliarvostus, jota sovelletaan omaisuusvakuudellisiin arvopapereihin, joiden vakuuskelpoisuus perustuu näiden suuntaviivojen 3 artiklan 2 kohtaan







Keskimääräinen painotettu takaisinmaksuaika Markkina-arvon aliarvostus 0-1 6,0 1-3 9,0 3-5 13,0 5-7 15,0 7-10 18,0 >10 30,0

▼B









LIITE III

KUMOTUT SUUNTAVIIVAT JA MUUTOKSET

Suuntaviivat EKP/2013/4 (EUVL L 95, 5.4.2013, s. 23).

Suuntaviivat EKP/2014/12 (EUVL L 166, 5.6.2014, s. 42).









LIITE IV

VASTAAVUUSTAULUKKO







Suuntaviivat EKP/2013/4 Nämä suuntaviivat 1 ja 2 artikla 1 ja 2 artikla 3 artiklan 4 ja 5 kohta 3 artiklan 4 ja 5 kohta 3 artiklan 6 kohta 3 artiklan 7 kohta 4 artikla 4 artikla 3 artiklan 6 kohdan 1 alakohta 3 artiklan 7 kohdan a alakohta 3 artiklan 6 kohdan 2 alakohta 3 artiklan 7 kohdan b alakohta 3 artiklan 6 kohdan 3 alakohta 3 artiklan 7 kohdan c alakohta 3 artiklan 6 kohdan 4 alakohta 3 artiklan 7 kohdan d alakohta 3 artiklan 6 kohdan 5 alakohta 3 artiklan 7 kohdan e alakohta 3 artiklan 6 kohdan 6 alakohta 3 artiklan 7 kohdan f alakohta — 5 artikla 5 artikla 6 artikla 6 artikla 7 artikla 7 artikla 8 artikla 8 artikla 9 artikla 9 artikla 10 artikla — 11 artikla 11 artikla 12 artikla Suuntaviivat EKP/2014/12 Nämä suuntaviivat 1 artiklan 1 kohta 1 artiklan 3 kohta 1 artiklan 2 kohta 3 artiklan 1 kohta Päätös EKP/2013/22 Nämä suuntaviivat 1 artiklan 1 kohta 1 artiklan 3 kohta 1 artiklan 2 kohta 8 artiklan 3 kohta Liite Liite II Päätös EKP/2013/36 Nämä suuntaviivat 2 artiklan 1 kohdan a alakohta 3 artiklan 2 kohta 2 artiklan 1 kohdan b alakohta 3 artiklan 3 kohta 2 artiklan 2 kohta 3 artiklan 5 kohta 3 artiklan 2 kohta 3 artiklan 7 kohdan g alakohta 3 artiklan 3 kohta 3 artiklan 6 kohta 4 artiklan c kohta 4 artiklan 3 kohdan c alakohta