1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1493/1999,
annettu 17 päivänä toukokuuta 1999,
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä
(EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission asetus (EY) N:o 1622/2000 annettu 24 heinäkuuta 2000 L 194 1 31.7.2000
►M2Neuvoston asetus (EY) N:o 2826/2000, annettu 19 päivänä joulukuuta
2000L 328 2 23.12.2000
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1493/1999,
annettu 17 päivänä toukokuuta 1999,
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 36 ja 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon(4),
sekä katsoo, että
(1)maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehityk-
seen olisi liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen, jasiihen on erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markki-najärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan,
(2)yhteisen maatalouspolitiikan päämääränä on saavuttaa perusta-missopimuksen 33 artiklan tavoitteet ja erityisesti viinialalla on
tarpeen markkinoiden vakauttaminen ja maatalousväestön
kohtuullisen elintason turvaaminen; nämä tavoitteet voidaansaavuttaa sovittamalla voimavarat tarpeisiin erityisesti viinintuo-tantokykyä mukauttamalla sekä laatupolitiikan avulla,
(3)viinin markkinajärjestelyn nykyinen kehys on vahvistettu asetuk-sella (ETY) N:o 822/87(
5), sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1627/98(6), kokemuksen
perusteella on aiheellista korvata se, jotta pystyttäisiin paremminkäsittelemään viinialan nykytilannetta, johon liittyy erityisesti
rakenteellisten ylijäämien väheneminen, vaikka monivuotisten
ylijäämien mahdollisuus on edelleen olemassa, koska viinialantuotanto voi vaihdella huomattavasti sadosta toiseen,
(4)Uruguayn kierroksen sopimusten täytäntöönpanosta vuonna 1995on ollut seurauksena toisaalta avoimemmat yhteisön markkinat,joilla perinteiset interventiotoimenpiteet ovat menettäneet suurenosan mahdollisesta vaikutuksestaan, ja toisaalta vähentyneetmahdollisuudet tuettuun vientiin, mikä edellyttää yhteisön
tuottajilta kilpailukyvyn parantamista; suurin osa viennistä
toteutuu jo ilman tukea,
(5)yhteisön viinialan tiettyjä toimijoita tällä hetkellä koskeva suurin
markkinaongelma on niiden rajallinen kyky mukautua riittävän
nopeasti kilpailuun vaikuttaviin muutoksiin sisäisillä ja yhteisönulkopuolisilla markkinoilla; nykyinen viinin markkinajärjestely eiole pystynyt tarjoamaan ratkaisuja viininviljelyalueilla, joidentuotannolle on ollut vaikea löytää kannattavia markkinoita; niille
alueille, joiden tuotteilla on laajenevat markkinat, ei ole löytynyt
kehittymiseen tarvittavaa riittävää joustoa,
(6)komissio teki vuonna 1994 ehdotuksen viinin uudeksi markki-
najärjestelyksi, mutta sitä ei hyväksytty; markkinatilanne on
muuttunut ehdotuksen tekemisen jälkeen,
(7)sen vuoksi olisi uudistettava viinin yhteinen markkinajärjestely,
jotta voitaisiin taata riittävä jousto, jonka avulla voidaan
mukautua uuteen kehitykseen seuraavien yleisten tavoitteidenmukaisesti: yhteisön markkinoilla saavutettu tarjonnan ja1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 2
(1) EYVL C 271, 31.8.1998, s. 21.
(2) Lausunto annettu 6. toukokuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(3) EYVL C 101, 12.4.1999, s. 60.
(4) EYVL C 93, 6.4.1999, s. 1.
(5) EYVL L 84, 27.3.1987, s. 1.
(6) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 8.
▼B
kysynnän parempi tasapaino olisi säilytettävä, jotta tuottajat
voivat hyötyä laajenevista markkinoista; viinialan pitkänaikavälin kilpailukykyä olisi parannettava; olisi poistettava
mahdollisuus käyttää interventiota keinotekoisena ratkaisuna
ylituotanto-ongelmaan ; olisi tuettava viinimarkkinoita ja senvuoksi kaikki alkoholijuomien ja viiniköynnöksestä saatavientuotteiden perinteiset markkinamahdollisuudet olisi säilytettävä;olisi myös otettava huomioon alueellinen monimuotoisuus ja
vahvistettava tuottajien sekä toimialakohtaisten organisaatioiden
tehtävät,
(8)asetuksen (ETY) N:o 822/87 täytäntöönpanemiseksi ja sovelta-miseksi on annettu seuraavat asetukset: asetus (ETY) N:o 346/79(
1), asetus (ETY) N:o 351/79(2), viimeksi muutettu asetuksella
(ETY) N:o 1029/91(3), asetus (ETY) N:o 460/79(4), viimeksi
muutettu asetuksella (ETY) N:o 3805/85(5), asetus (ETY)
N:o 456/80(6), viimeksi muutettu asetuksella (ETY) N:o 1597/
83(7), neuvoston asetus (ETY) N:o 457/80(8), (ETY) N:o 458/
80(9), viimeksi muutettu asetuksella (ETY) N:o 596/91(10),
(ETY) N:o 1873/84(11), viimeksi muutettu asetuksella (EY)
N:o 2612/97(12), asetus (ETY) N:o 895/85(13), viimeksi muutettu
asetuksella (ETY) N:o 3768/85(14), asetus (ETY) N:o 823/87(15),
viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 1426/96(16), asetus
(ETY) N:o 1442/88(17), viimeksi muutettu asetuksella (EY)
N:o 859/1999(18), (ETY) N:o 3877/88(19), (ETY) N:o 4252/
88(20), viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 1629/98(21),
asetus (ETY) N:o 2046/89(22), viimeksi muutettu asetuksella
(EY) N:o 2468/96(23), (ETY) N:o 2048/89(24), asetus (ETY)
N:o 2389/89(25), viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 2088/
97(26), asetus (ETY) N:o 2390/89(27), viimeksi muutettu asetuk-
sella (EY) N:o 2611/97(28), asetus (ETY) N:o 2391/89(29), asetus
(ETY) N:o 2392/89(30), viimeksi muutettu asetuksella (EY)
N:o 1427/96(31), asetus (ETY) N:o 3677/89(32), viimeksi
muutettu asetuksella (EY) N:o 2796/94(33), asetus (ETY)
N:o 3895/91(34), (ETY) N:o 2332/92(35), viimeksi muutettu1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 3
(1) EYVL L 54, 5.3.1979, s. 72.
(2) EYVL L 54, 5.3.1979, s. 90.
(3) EYVL L 106, 26.4.1991, s. 6.
(4) EYVL L 58, 9.3.1979, s. 1.
(5) EYVL L 367, 31.12.1985, s. 39.
(6) EYVL L 57, 29.2.1980, s. 16.
(7) EYVL L 163, 22.6.1983, s. 52.
(8) EYVL L 57, 29.2.1980, s. 23.
(9) EYVL L 57, 29.2.1980, s. 27.
(10) EYVL L 67, 14.3.1991, s. 16.
(11) EYVL L 176, 3.7.1984, s. 6.
(12) EYVL L 353, 24.12.1997, s. 2.
(13) EYVL L 97, 4.4.1985, s. 2.
(14) EYVL L 362, 31.12.1985, s. 8.
(15) EYVL L 84, 27.3.1987, s. 59.
(16) EYVL L 184, 24.7.1996, s. 1.
(17) EYVL L 132, 28.5.1988, s. 3.
(18) EYVL L 108, 27.4.1999, s. 9.
(19) EYVL L 346, 15.12.1988, s. 7.
(20) EYVL L 373, 31.12.1988, s. 59.
(21) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 11.
(22) EYVL L 202, 14.7.1989, s. 14.
(23) EYVL L 335, 24.12.1996, s. 7.
(24) EYVL L 202, 14.7.1989, s. 32.
(25) EYVL L 232, 9.8.1989, s. 1.
(26) EYVL L 292, 25.10.1997, s. 3.
(27) EYVL L 232, 9.8.1989, s. 7.
(28) EYVL L 353, 24.12.1997, s. 1.
(29) EYVL L 232, 9.8.1989, s. 10.
(30) EYVL L 232, 9.8.1989, s. 13.
(31) EYVL L 184, 24.7.1996, s. 3.
(32) EYVL L 360, 9.12.1989, s. 1.
(33) EYVL L 297, 18.11.1994, s. 1.
(34) EYVL L 368, 31.12.1991, s. 1.
(35) EYVL L 231, 13.8.1992, s. 1.
▼B
asetuksella (EY) N:o 1629/98, ja asetus (ETY) N:o 2333/92(1),
viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 1429/96(2), koska näitä
asetuksia on muutettu useita kertoja ja olisi tehtävä lisää
muutoksia, selkeyden vuoksi ne olisi laadittava uudelleen
yhtenäiseksi tekstiksi,
(9)asetuksessa (ETY) N:o 822/87 säädetään, että neuvosto antaayleiset säännöt sen soveltamisesta; tästä oli seurauksena sääntelynmonimutkaistuminen; edellä mainittuun asetukseen sisältyilukuisia teknisiä yksityiskohtia, jotka vaativat usein muuttamista;
sen vuoksi tämän asetuksen olisi sisällettävä kaikki tarvittavat
ohjeet sen soveltamiseksi; neuvoston olisi annettava perustamis-sopimuksen 211 artiklan mukaisesti komissiolle tarvittavattäytäntöönpanovaltuudet,
(10)viinin yhteistä markkinajärjestelyä koskevat säännöt ovat erittäinmonimutkaiset; joissakin tapauksissa niissä ei oteta riittävästi
huomioon alueellista erilaisuutta; sen vuoksi näitä sääntöjä olisi
yksinkertaistettava mahdollisimman suuressa määrin ja poli-tiikkaa olisi kehitettävä ja pantava täytäntöön niin lähellätuottajaa kuin yhteisön sääntelyn mukaisesti on mahdollista,
(11)olisi voitava vakiinnuttaa ja käyttää hyväksi markkinoidenparantunut tasapaino sekä mukauttaa tiettyjen tuotteiden tarjonta
paremmin kysyntää vastaavaksi; tätä varten olisi luotava toimen-
pidekehys, joka koskee viinintuotantokyvyn hallintaa siten, ettäsiihen sisältyisi istutuksiin keskipitkällä ajalla sovellettaviarajoituksia, lopullisesta viininviljelystä luopumisesta maksettaviapalkkioita ja tukea viinitilojen uudelleenjärjestelyyn ja raken-
neuudistukseen,
(12)sellaisten rakenteellisten toimenpiteiden, jotka eivät suoraan
koske viinintuotantoa, olisi kuuluttava Euroopan maataloudenohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämi-seen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisestaannetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/99)(
3) soveltamisa-
laan; myynnin ja kulutuksen edistämistä koskevilla toimenpiteillä
on merkittävä vaikutus alan kilpailukykyyn, ja erityisesti yhteisöntuotteiden kulutuksen edistämistä kolmansien maiden markki-noilla olisi lisättävä; olisi kuitenkin turvattava johdonmukaisuussuhteessa yhteisön yleiseen myynninedistämispolitiikkaan, ja senvuoksi viinialan toimenpiteiden olisi kuuluttava tätä asiaa
koskevan horisontaalisen edistämisasetuksen soveltamisalaan;
tämän vuoksi komissio on antanut ehdotuksen asetukseksimaataloustuotteiden tiedotus- ja myynnin- ja kulutuksenedistä-mistoimista kolmansissa maissa(
4),
(13)markkinoiden parempi tasapaino on toteutunut suhteellisenhitaasti ja sen saavuttaminen on ollut vaikeaa; istutusta koskevat
nykyiset rajoitukset ovat osoittautuneet keskeiseksi tekijäksi
tämän tasapainon saavuttamisessa; kokemus on osoittanut, ettäei ole käytettävissä muita toimenpiteitä markkinoiden para-ntuneen tasapainon vakiinnuttamiseksi ja sen käyttämiseksihyväksi; sen vuoksi näyttää olevan tarpeen valvoa tuottajan
omaisuuden käyttöä tällä tavoin yleisen edun saavuttamiseksi,
(14)sen vuoksi olisi säilytettävä nykyiset istutusrajoitukset keski-
pitkäksi rajoitetuksi ajanjaksoksi, jotta kaikki rakenteellisettoimenpiteet voivat tulla voimaan; tämän vuoksi olisi kiellettäväviiniköynnöksen istuttaminen viinintuotantoa varten 31 päiväänheinäkuuta 2010 asti, jollei sitä muuten tässä asetuksessa sallita,
(15)on ilmennyt, että nykyinen mahdollisuus sallia uusia istutuksia
emoviiniköynnösten varttamisoksien tuottamista varten tai
uusjaon tai pakkolunastuksen yhteydessä sekä kokeellista viinin-viljelyä, ei merkittävästi häiritse viinimarkkinoita, joten niiden1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 4
(1) EYVL L 231, 13.8.1992, s. 9.
(2) EYVL L 184, 24.7.1996, s. 9.
(3) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80.
(4) EYVL C 32, 6.2.1999, s. 12.
▼B
olisi oltava edelleen sallittuja, jos ne ovat tarpeellisessa
valvonnassa; vastaavista syistä olisi sallittava myös viiniköynnö-sten istutus, jos niiden tuotanto on tarkoitettu viininviljelijän
oman perheen kulutukseen,
(16)nykyinen mahdollisuus sallia uusia istutuksia määritellyllä
alueella tuotetun laatuviinin (tma-laatuviini) ja pöytäviinin, jollaon maantieteellinen merkintä, tuotantoa varten on osoittautunuthyödylliseksi välineeksi laatupolitiikassa, jolla tarjontaa pyritään
sopeuttamaan kysyntään; tämä tavoite tulee kuitenkin saavutettua
istutusoikeuksien varantojärjestelmällä, kun se saadaan toiminta-kykyiseksi; sen vuoksi nykyistä mahdollisuutta sallia nämäistutukset olisi jatkettava siirtymäkauden ajan 31 päiväänheinäkuuta 2003 asti, johon mennessä varantojärjestelmän on
tarkoitus olla toiminnassa, edellyttäen, että valvonta on riittävää,
(17)nykyinen mahdollisuus sallia viiniköynnöksen paikkausistutus on
tarpeen vanhojen viinitarhojen uudistamiseksi; nykyinen järjes-telmä olisi siis säilytettävä edellyttäen, että sitä valvotaanriittävästi; paremman jouston vuoksi järjestelmässä olisi sallittava
myös paikkausistutusoikeuksien saaminen ja käyttö ennen niihin
liittyvää raivausta edellyttäen, että valvonta on riittävää; yhteisönaikaisemman lainsäädännön tai aikaisemman kansallisenlainsäädännön mukaisesti saatuja paikkausistutusoikeuksia olisinoudatettava; sen vuoksi olisi oltava mahdollista siirtää paikkau-sistutusoikeuksia toiselle tilalle, jos valvonta on riittävää ja jos
tällainen siirto tehdään laatupolitiikan vuoksi ja käsittää istuk-
kaiden perusrungot taikka jos siihen liittyy tilan osan siirtäminen;yleisen markkinajärjestelyn moitteettoman toiminnan varmista-miseksi nämä siirrot olisi rajoitettava tapahtuviksi samassajäsenvaltiossa,
(18)viinintuotantokyvyn hallinnan parantamiseksi ja paikkausistutu-soikeuksien tehokkaan käytön edistämiseksi, jolla lievennetäänistutusrajoitusten vaikutusta, olisi perustettava kansallisten ja/taialueellisten varantojen järjestelmä,
(19)jäsenvaltioille olisi annettava laaja harkintavalta varantojen
hallinnossa edellyttäen, että valvonta on riittävää, jotta ne voisivat
mukauttaa näiden varantojen istutusoikeuksien käytön paikallisiintarpeisiin; tähän olisi liityttävä mahdollisuus ostaa istutusoi-keuksia varannon kartuttamiseksi sekä myydä niitä varannosta;tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi sallittava olla soveltamatta
varantojärjestelmää, jos ne voivat osoittaa omaavansa tehokkaan
istutusoikeuksien hallinnointijärjestelmän,
(20)erityisten etujen myöntäminen nuorille tuottajille helpottaatoiminnan aloittamisen lisäksi myös tilojen rakenteellista mukaut-tamista toiminnan aloittamisen jälkeen; sen vuoksi näillä
tuottajilla olisi oltava oikeus saada korvauksetta istutusoikeuksia
varannosta,
(21)voimavarojen tehokkaimman mahdollisen käytön varmistamiseksija tarjonnan mukauttamiseksi kysyntään istutusoikeuksien halti-joiden olisi käytettävä oikeudet kohtuullisen ajan kuluessa tai
muutoin ne olisi siirrettävä tai siirrettävä uudelleen varantoon;
samoista syistä varantoon siirretyt oikeudet olisi myönnettäväkohtuullisen ajan kuluessa,
(22)parantuneen markkinatasapainon ja laajenevien maailmanmarkki-noiden vuoksi istutusoikeuksien, jotka siirretään asianomaisille
jäsenvaltioille, lisääminen sekä toisaalta yhteisön varannon
luominen markkinoiden mahdollista lisäkysyntää varten ovatperusteltavissa; tästä lisäyksestä olisi vähennettävä uusien viljel-mien istutusoikeudet, jotka on myönnetty tma-laatuviineille jamaantieteellisellä merkinnällä varustetuille pöytäviineille,
(23)istutusta koskevista nykyisistä rajoituksista huolimatta istutuksiaon tehty rajoitusten vastaisesti; nykyiset seuraamukset, joidentarkoituksena on taata se, että laittomasti istutettujen alueidentuotteet eivät aiheuta häiriöitä markkinoilla, ovat osoittautuneetvaikeiksi panna täytäntöön; sen vuoksi laittomasti istutetut alatolisi raivattava; tämän vaatimuksen olisi koskettava kaikkia1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 5
▼B
sääntöjen vastaisia istutuksia, jotka on tehty tämän asetusehdo-
tuksen julkaisemisen jälkeen, josta alkaen tuottajien olisi oltavatietoisia ehdotuksesta ottaa tämä vaatimus käyttöön,
(24)oikeusvarmuuden vuoksi ei ole mahdollista määrätä yhteisöntasolla rajoitusten vastaisesti istutettujen alojen raivaamisestaennen tämän asetusehdotuksen julkaisemista, sanotun kuitenkaanrajoittamatta voimassa olevien kansallisten toimenpiteiden sovel-tamista; sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi tietyn kauden ajan
voitava säännönmukaistaa tällaisten alueiden tilanne, edellyttäen,
että valvonta on riittävää, jotta viinintuotantokykyä olisi helpompivalvoa; säännönmukaistaminen voidaan toteuttaa eri tavoin eriistutuksilla niitä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan,erityisesti jos istutus johtaa todennäköisesti tuotannon lisääntymi-
seen; jos kyseinen riski on olemassa, kyseiseen tuottajaan voidaan
kohdistaa aiheelliset hallinnolliset seuraamukset,
(25)jäsenvaltioiden olisi voitava ottaa huomioon paikalliset olosuhteetja soveltaa niiden perusteella tarvittaessa tiukempia sääntöjäuusien viljelmien istutuksiin, paikkausistutuksiin ja liikaistutuk-
siin,
(26)eräillä alueilla tuotannon ja kysynnän paremman vastaavuuden
edistämiseksi koko alalla olisi kannustettava lopulliseen luopumi-seen viininviljelyaloista; sen vuoksi olisi myönnettävä palkkiotähän tarkoitukseen; sillä edellytyksellä, että turvataan riittävä
valvonta, tällaisen palkkion hallinto olisi jätettävä jäsenvaltioiden
toteutettavaksi yhteisön sääntelyn mukaisesti, jotta kyseistenalueiden palkkiot voitaisiin kohdentaa paremmin; sen vuoksijäsenvaltioiden olisi erityisesti voitava nimetä asianomaiset alueetja vahvistaa palkkion määrät puolueettomin perustein ja yleisenenimmäismäärän rajoissa,
(27)niiden jäsenvaltioiden tuotanto, joissa tuotetaan alle 25 000hehtolitraa viiniä vuodessa, ei vaikuta merkittävästi markkinoidentasapainoon; sen vuoksi nämä jäsenvaltiot olisi vapautettavaistutusta koskevista rajoituksista, mutta niille ei pitäisi antaaoikeutta lopullisesta viininviljelyaloista luopumisesta koskevaan
palkkioon,
(28)on muita alueita, joilla tuotanto ei ole suhteessa kysyntään mutta
joiden tuotannon mukauttaminen saavutetaan paremminjärjestämällä uudelleen viinitilojen rakennetta uusiin lajikkeisiinsiirtymisen avulla, viinitarhojen siirrolla tai parantamalla
hallinnon tekniikkaa; tätä varten olisi myönnettävä tukea
edellyttäen, että sen valvonta on riittävää,
(29)jotta kyseiset uudelleenjärjestelyt ja rakenteellinen uudistaminentoteutettaisiin valvotusti, niiden on oltava suunniteltuja; suunni-telmat olisi tehtävä mahdollisimman lähellä tuotantotasoa, jotta
alueellinen monimuotoisuus tulee otetuksi huomioon; sen vuoksi
jäsenvaltioiden, alueiden, toimialakohtaisten organisaatioiden taituottajaryhmittymien olisi laadittava suunnitelmat; jäsenval-tioiden vastuulla on kuitenkin viime kädessä varmistaa, ettäsuunnitelmat ovat yhteisön lainsäädännön mukaisia,
(30)uudelleenjärjestelyllä ja rakenteellisella uudistamisella on kaksitaloudellista vaikutusta tuottajaan; nämä ovat siirtymisen aikanaaiheutuvat tulonmenetykset ja näiden toimenpiteiden toteutta-misen aiheuttamat kustannukset; sen vuoksi tuen olisi katettavanämä molemmat vaikutukset; tietyissä rajoissa uudelleenjärjeste-
lyyn voi liittyä kansallisia lisätoimenpiteitä,
(31)viinintuotantokyvyn hallinnan parantamiseksi jäsenvaltioiden
olisi tehtävä sitä koskeva selvitys sekä jäsenvaltion ettäalueellisella tasolla; jäsenvaltioiden kannustamiseksi selvityksentekemiseen oikeus lainvastaisesti istutettujen alojen tilanteen
säännönmukaistamiseen, istutusoikeuksien lisäys ja uudelleenjär-
jestely- ja rakenneuudistustuki olisi rajoitettava koskemaan niitäjäsenvaltioita, jotka ovat toteuttaneet selvityksen; alueellistenselvitysten osalta alueita, jotka ovat tehneet selvityksen, ei voidaestää saamasta etua uudelleenjärjestely- ja rakenneuudistustoi-menpiteistä sillä perusteella, että muut alueet eivät ole tehneet1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 6
▼B
selvitystä; kaikki alueelliset selvitykset on kuitenkin tehtävä 31
päivään joulukuuta 2001 mennessä,
(32)viinilajikkeiden luokittelu viinintuotantoa varten on parastoteuttaa mahdollisimman lähellä tuottajaa; sen vuoksi jäsenval-
tioiden olisi otettava tämä tehtävä yhteisöltä,
(33)yhteisön viinitilarekisteriä koskeva neuvoston asetus (ETY)
N:o 2392/86(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1631/98(2), olisi pidettävä voimassa, jotta
ne jäsenvaltiot, jotka ovat vielä perustamassa sitä, voisivat saadatyön päätökseen; olisi kuitenkin säädettävä sen muuttamisesta taikumoamisesta myöhemmin,
(34)markkinoiden tasapainon säilyttämiseksi olisi säädettävä
pöytäviinin ja eräiden rypäleen puristemehujen yksityisen varas-
toinnin tuesta; toimenpiteen olisi oltava mahdollisimman joustavaja mukauduttava markkinoiden liikkeisiin; erityisesti tätä vartenolisi sen vuoksi voitava keskeyttää sen soveltaminen lyhyellävaroitusajalla,
(35)olisi poistettava mahdollisuus käyttää interventiota keinotekoi-sena ratkaisuna ylituotanto-ongelmaan, mutta säilytettävä
alkoholijuomien ja viiniköynnöksestä saatavien tuotteiden peri-
nteiset myyntikanavat; tätä varten olisi muutettavatislausjärjestelmää; sen vuoksi olisi säädettävä seuraavistatislauksen muodoista: viiniyttämisen sivutuotteiden pakollinentislaus, sellaisista viinirypäleistä valmistettujen viinien pakollinentislaus, joita ei ole luokiteltu yksinomaan viininvalmistukseen
käytettäviin rypälelajikkeisiin, viinimarkkinoita tukeva tislaustoi-
menpide edistämällä viinintislaustuotteiden toimittamistaalkoholijuomien markkinoille, jotka perinteisesti käyttävät tätäalkoholia ja erityinen tislaustoimenpide; muista tislaamisenmuodoista olisi luovuttava; näiden toimenpiteiden olisi oltava
mahdollisimman joustavia, jotta niillä voitaisiin vastata markki-
noiden tarpeisiin ja alueellisten erityisolosuhteiden vaatimuksiin,
(36)ylipuristamalla saadun viinin heikon laadun vuoksi tällainenkäytäntö olisi kiellettävä ja säädettävä sen käytön estämiseksirypäleen puristejäännöksen ja viinisakan pakollisesta tislaami-sesta; tästä velvoitteesta on kuitenkin mahdollista säätääpoikkeuksia tuotantoedellytysten ottamiseksi huomioon tietyillä
viinialueilla; ottaen huomioon, että tuotanto- ja markkinaraken-
teilla A-viininviljelyvyöhykkeellä ja B-viininviljelyvyöhykkeensaksalaisessa osassa pystytään varmistamaan, että toimenpiteentavoitteet saavutetaan, näiden alueiden tuottajien osalta olisikorvattava velvollisuus tislata viiniyttämisen sivutuotteet velvol-lisuudella poistaa valvotusti viiniyttämisen sivutuotteet,
(37)sellaisista viinirypäleistä valmistettujen viinien tuotanto, joita ei
ole luokiteltu yksinomaan viininvalmistukseen käytettäviin
rypälelajikkeisiin, olisi suunnattava ensi sijassa perinteisiinkäyttötapoihin väkevien alkoholijuomien alalla sekä muihinperinteisiin markkinamahdollisuuksiin; olisi säädettävä näihinkäyttöihin suunnatut tavanomaiset määrät ylittävän viinin pakol-lisesta tislaamisesta,
(38)alkoholijuomien markkinoiden tietyt osat tarjoavat perinteisesti
tärkeitä myyntikanavia viinin tislaustuotteille ja viiniköynnök-
sestä saataville tuotteille; sen vuoksi yhteisön olisi tuettavapöytäviinin ja pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinintislausta, jolla varmistetaan toimitukset näille markkinoille; tukiolisi myönnettävä näiden viinien tislauksesta maksettavan perus-tuen ja tisleen varastoinnista myönnettävän tuen muodossa,
(39)markkinoiden vakavan häiriintymisen ja vakavien laatuongelmien
varalta olisi otettava käyttöön erityinen tislaustoimenpide;
komission olisi vahvistettava tuen määrä ja muoto, mukaanlukien tapaus, jossa havaitaan tietyn viinilajin markkinahinnan1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 7
(1) EYVL L 208, 31.7.1986, s. 1.
(2) EYVL L 210, 28.7.1998, s. 14.
▼B
huomattava aleneminen; toimenpiteen olisi oltava vapaaehtoinen
tuottajille, olisi säädettävä, että jos tämä toimenpide toteutetaankolmena perättäisenä vuotena tietyn viinilajin (tietyn
vyöhykkeen) osalta, komissio toimittaa Euroopan parlamentille
ja neuvostolle kertomuksen ja tarvittaessa ehdotuksia,
(40)tislaamalla saatu alkoholi olisi käytettävä tavalla, joka mahdol-listaa suuremman avoimuuden ja paremman valvonnan sekä
auttaa välttämään alkoholin perinteisten markkinoiden häiriinty-
misen,
(41)tilavuusprosentteina ilmaistun luonnollisen alkoholipitoisuudenlisäämistä ei nykyisin toteuteta kaikille yhteisön tuottajille
samoilla taloudellisilla edellytyksillä tässä asetuksessa sallittujen
monien viininvalmistuskäytäntöjen vuoksi; tästä aiheutuvansyrjivyyden poistamiseksi olisi edistettävä viiniköynnöksestäsaatavien tuotteiden käyttöä väkevöimiseen, mikä lisää niidenmyyntikanavia ja auttaa välttämään viinin ylituotantoa; tämänsaavuttamiseksi olisi yhdenmukaistettava väkevöimiseen käytettä-
vien eri tuotteiden hinnat; tämä voidaan saavuttaa tietyiltä alueilta
tulevan, väkevöimiseen käytettävän tiivistetyn rypäleen puriste-mehun ja puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehuntukijärjestelmän avulla,
(42)on edelleen tarpeen lisätä viiniköynnöksestä saatavien tuotteidenkäyttöä vakaamman tasapainon saavuttamiseksi tuotannon jakäytön välillä; on ilmeisesti perusteltua puuttua pöytäviininvalmistukseen jo sen aikaisessa tuotantovaiheessa suosimallarypäleen puristemehun käyttöä muuhun kuin viiniyttämiseenmyöntämällä tukea, jolla varmistetaan yhteisön viinialan tuot-
teiden perinteisten myyntikanavien säilyttäminen; toimenpidettä
olisi sovellettava perinteiset tuotantomenetelmät huomioon ottaenja siten, että vältetään kilpailun vääristyminen,
(43)pakollista tislaamista koskevan toimenpiteen mukaiset velvolli-
suutensa laiminlyöneet tuottajat olisi jätettävä muiden
interventiotoimenpiteiden ulkopuolelle,
(44)olisi myös säädettävä mahdollisista toimenpiteistä, jos hinnatnousevat korkeiksi yhteisön markkinoilla,
(45)viinimarkkinoiden erityispiirteet huomioon ottaen ontodennäköistä, että tuottajaorganisaatioiden muodostaminenedistää yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteiden saavuttamista;jäsenvaltiot voivat tunnustaa tällaiset organisaatiot; tällaistenorganisaatioiden muodostamisen on perustuttava vapaaehtoisuu-
teen ja hyötyihin, jotka tuottajaorganisaatiot voivat tarjota
jäsenilleen palvelujen laajuuden ja tehokkuuden ansiosta,
(46)määritellyillä alueilla tuotettujen laatuviinien ja maantieteellisellämerkinnällä varustettujen pöytäviinien markkinoiden moitteet-
toman toiminnan parantamiseksi jäsenvaltioiden on oltava
valmiita toteuttamaan toimialakohtaisten organisaatioidentekemät päätökset; kyseiset päätökset eivät saa koskea tiettyjäneuvoteltuja käytäntöjä; on aiheellista, että komissio takaakyseisten päätösten olevan yhdenmukaisia yhteisön oikeudenkanssa; toimialakohtaisten organisaatioiden on suoritettava tietyt
tehtävät ottaen huomioon kuluttajien edut,
(47)terveyssyistä ja laatupolitiikan tavoitteiden mukaisesti olisi
säädettävä yhteisön tasolla sallituista viininvalmistusmenetelmistäja -käsittelyistä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien
tuotteiden valmistuksessa; nautittavaksi tarkoitettujen viinien
tuottamiseen saisi samoista syistä käyttää ainoastaan viininval-mistukseen tarkoitettuja rypälelajikkeita,
(48)ottaen huomioon, että tuotantoedellytykset, erityisesti auringon-
valo, maaperä ja ilmasto vaihtelevat huomattavasti yhdeltä
yhteisön viininviljelyvyöhykkeeltä toiselle, on välttämätöntä,että kyseiset vaihtelut otetaan huomioon, kun kyse on viininvalmistusmenetelmistä ja -käsittelyistä; yksinkertaisuuden vuoksinäihin käytäntöihin liittyvistä tietyistä rajoituksista ja teknisistäedellytyksistä olisi säädettävä soveltamissäännöissä, jotta niitä1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 8
▼B
olisi helpompi muuttaa kokemuksen ja tekniikan kehityksen
perusteella; tässä asetuksessa olisi kuitenkin vahvistettava rikki-dioksidin, sorbiinihapon ja kaliumsorbaatin tasoja koskevat
rajoitukset ottaen huomioon niiden terveydellinen merkitys,
(49)olisi säädettävä viinialan tuotteiden sallituista määritysmenetel-
mistä,
(50)tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden kuvauk-
sella, nimityksellä ja tarjontamuodolla voi olla merkittävä
vaikutus niiden markkinoitavuuteen; sen vuoksi tässä asetuksessaolisi vahvistettava näitä asioita koskevat säännöt, joissa olisiotettava huomioon kuluttajien ja tuottajien oikeutetut edut sekäsisämarkkinoiden hyvän toiminnan ja laatutuotteiden tuotannonedistäminen, näiden sääntöjen perusperiaatteissa olisi säädettävä
velvollisuudesta käyttää tiettyjä ilmaisuja tuotteen tunnistamiseksi
ja tiettyjen tärkeiden tietojen antamiseksi kuluttajille sekämahdollisuudesta käyttää tiettyjä muita ilmaisuja joko yhteisönsääntöjen mukaisesti tai jollei kuluttajien harhauttamisen estämi-seksi annetuista säännöksistä muuta johdu,
(51)erityisesti kuvausta koskevissa säännöissä on säädettävä kulutta-jien harhauttamisen estämisestä, määräystenvastaisiinmerkintöihin yhteisön tasolla sovellettavista seuraamuksista,kielten käyttämisestä, erityisesti kun on kyse eri aakkosista jamerkkien käyttämisestä, erityisesti kun ne voivat aiheuttaaväärinkäsityksiä kuluttajien keskuudessa,
(52)ottaen huomioon erot tässä asetuksessa säädeltyjen tuotteiden janiiden markkinoiden välillä sekä kuluttajien odotusten jatavanomaisen käytön välillä, säännöt on eriteltävä asianomaistentuotteiden mukaan, erityisesti kuohuviinin osalta, ja niidenalkuperän mukaan,
(53)sääntöjen olisi koskettava myös maahantuotujen tuotteidenmerkintöjä, erityisesti niiden alkuperän selventämiseksi ja senestämiseksi, että niitä ei sekoitettaisi yhteisön tuotteisiin,
(54)maantieteellisten merkintöjen tai muiden perinteisten ilmaustenkäyttöoikeus on tärkeä; sen vuoksi olisi annettava sitä koskevia
sääntöjä ja säädettävä näiden ilmausten suojaamisesta; rehellisen
kilpailun tukemiseksi ja kuluttajien harhauttamisen estämiseksitämä suoja voi olla tarpeen ulottaa tuotteisiin, jotka eivät kuulutämän asetuksen soveltamisalaan, perustamissopimuksen liittee-seen 1 kuulumattomat tuotteet mukaan lukien,
(55)huomioon ottaen kuluttajien etu ja tarve saada vastaava kohtelutma-laatuviineille kolmansissa maissa olisi säädettävä mahdolli-suudesta ottaa käyttöön vastavuoroiset järjestelyt, joiden avullasaadaan sellaisenaan nautittavaksi tarkoitetuille tuontiviineille,joissa on maantieteellinen merkintä, tma-laatuviineille säädettyvalvonta ja suojelu, jos kyseisiä viinejä pidetään kaupan yhteisön
markkinoilla,
(56)Maailman kauppajärjestön perustamissopimukseen, joka on
hyväksytty päätöksellä 94/800/EY(1), erottamattomana osana
kuuluvan sopimuksen teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaanliittyvistä näkökohdista 23 ja 24 artiklasta johtuvat vaatimukset
huomioon ottaen olisi säädettävä, että asianosaisten on tietyissä
olosuhteissa estettävä Maailman kauppajärjestössä jäsenenäolevan kolmannen maan suojaamien maantieteellistenmerkintöjen lainvastainen käyttö,
(57)maatalouden laatutuotteiden tuotannon edistämistä koskevan
politiikan kehittyminen erityisesti viinialalla on omiaan
edistämään kaupan pitämisen edellytysten paranemista ja sentuloksena lisäämään myyntikanavia; näiden tavoitteiden saavut-tamista voidaan edistää myös antamalla täydentäviä yhteisiäsääntöjä, jotka koskevat tämän politiikan soveltamisalaan kuulu-vien tma-laatuviinien tuotantoa ja valvontaa,1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 9
(1) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 1.
▼B
(58)tma-laatuviinien vähimmäislaatuvaatimusten säilyttämiseksi,
niiden tuotannon hallitsemattoman lisääntymisen välttämiseksi
ja jäsenvaltioiden säännösten yhdenmukaistamiseksi yhteisönrehellistä kilpailua tavoiteltaessa olisi hyväksyttävä yhteisönsääntelykehys, joka kattaa tma-laatuviinien tuotannon javalvonnan ja jonka vaatimukset jäsenvaltioiden antamienerityisten säännösten on täytettävä,
(59)olisi luetteloitava ja määriteltävä perinteiset tuotantoedellytyksethuomioon ottaen niiden tekijöiden luonne ja ulottuvuus, jotkamahdollistavat kunkin tma-laatuviinin yksilöinnin; laatuvaati-
musten yhdenmukaistamista on myös tavoiteltava yhteisesti;
näiden tekijöiden olisi oltava tuotantoalueen rajaaminen, viinila-jikkeet, viljelymenetelmät, viininvalmistusmenetelmät,luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus, hehtaarituotos sekäaistinvaraisten ominaisuuksien määritys ja arviointi; olisi annet-
tava erityisiä sääntöjä väkevistä tma-laatuviineistä ja tma-
laatukuohuviineistä ottaen huomioon näiden tuotteiden erityi-sluonne,
(60)kokemus on osoittanut, että on tarpeen laatia tarkat säännöt tma-laatuviinien uudelleenluokittelusta pöytäviineiksi ja määriteltävätapaukset, joissa tuottaja voi jättää pyytämättä, että hänen sato- taituotantoilmoituksessaan tma-laatuviinin valmistukseen soveltu-vana tuotteena ilmoitettu tuote luokitellaan tma-laatuviiniksi,
(61)tma-laatuviinien erityisten laatuominaisuuksien säilyttämiseksijäsenvaltioiden olisi voitava soveltaa tma-laatuviinien tuotantoaja liikkuvuutta täydentäviä tai rajoittavampia sääntöjä oikeuden-mukaisten ja perinteisten käytäntöjen mukaisesti,
(62)viinialan yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen yhteisössä edel-lyttää yhtenäisen kauppajärjestelmän toteuttamista yhteisönulkorajoilla; kauppajärjestelmän, johon kuuluu sisämarkkinatoi-
menpiteiden lisäksi tuontitulleja ja vientitukia, pitäisi
periaatteessa tasapainottaa yhteisön markkinat; kauppajärjes-telmän olisi perustuttava Uruguayn kierroksen monenvälisissäkauppaneuvotteluissa tehtyihin sitoumuksiin,
(63)kolmansien maiden kanssa käytävän viinialan kaupan määrienseuraamiseksi olisi säädettävä tiettyjä tuotteita koskevien tuonti-ja vientitodistusten järjestelmästä; järjestelmään olisi sisällyttävävakuus, jolla taataan sellaisten toimien toteutuminen, joille
kyseisiä todistuksia on myönnetty,
(64)tiettyjen maataloustuotteiden tuonnista yhteisön markkinoille
aiheutuvien mahdollisten epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemi-
seksi ja torjumiseksi yhden tai useamman tällaisen tuotteen
tuonnilta olisi edellytettävä lisätuontitullia, jos tietyt edellytyksettäyttyvät,
(65)on aiheellista antaa tietyin edellytyksin komissiolle valtuudetavata ja hallinnoida perustamissopimuksen mukaisesti tehdyistäkansainvälisistä sopimuksista tai muista neuvoston antamistasäädöksistä johtuvia tariffikiintiöitä,
(66)yhteisön osallistuminen viinialan kansainväliseen kauppaanvoidaan varmistaa mahdollisuudella myöntää yhteisön hinnan jamaailmanmarkkinahinnan välisen erotuksen suuruista tukeaMaailman kauppajärjestön maataloussopimuksen(
1) mukaiselle
viennille kolmansiin maihin; näihin tukiin olisi sovellettava
määrällisiä ja arvoon perustuvia rajoituksia,
(67)vientitukia vahvistettaessa olisi varmistettava arvoon perustuvien
rajoitusten noudattaminen valvomalla, että tuet maksetaan Eu-
roopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston sääntöjen mukaisesti;seurantaa voi helpottaa tukien pakollisella ennakkovahvistuksella;eriytetyn tuen osalta olisi kuitenkin sallittava vahvistetunmääräpaikan muuttaminen maantieteellisellä alueella, jolla sovel-letaan yhtenäistä tuen määrää; jos määräpaikkaa muutetaan, olisi1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 10
(1) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 22.
▼B
maksettava todelliseen määräpaikkaan sovellettavaa tukea siten,
että enimmäismäärä on ennalta vahvistettuun määräpaikkaansovellettavan tuen määrä,
(68)määrällisten rajoitusten noudattamisen varmistaminen edellyttääluotettavan ja tehokkaan seurantajärjestelmän käyttöönottoa; tätävarten vientitukien myöntämisen edellytyksenä olisi oltavavientitodistus; tukia olisi myönnettävä käytettävissä olevienrajojen mukaisesti kunkin kyseisen tuotteen erityistilanteen
mukaan; tästä säännöstä ei saisi poiketa muutoin kuin elintarvi-
keaputoimien yhteydessä, jotka vapautetaan rajoituksista;Maailman kauppajärjestön maataloussopimuksessa tarkoitettuinamarkkinointivuosina vientituen turvin vietyjen määrien seurannanolisi perustuttava kunakin markkinointivuonna myönnettyihinvientitodistuksiin,
(69)edellä esitetyn järjestelmän täydentämiseksi siinä määrin kuin ontarpeen sen moitteettoman toiminnan kannalta olisi säädettävämahdollisuudesta säädellä sisäistä jalostusmenettelyä tai markki-natilanteen vaatiessa kieltää sen käyttö,
(70)tullijärjestelmä mahdollistaa luopumisen kaikista muista suoja-toimenpiteistä yhteisön ulkorajoilla; sisämarkkina- ja
tullimekanismi voi poikkeuksellisissa olosuhteissa kuitenkin
osoittautua riittämättömäksi; tällaisessa tapauksessa yhteisön olisivoitava viipymättä toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, jottayhteisön markkinat eivät jäisi ilman suojaa tällaisten tapaustenmahdollisesti aiheuttamilta häiriöiltä; näiden toimenpiteiden olisi
oltava asiaa koskevista WTO-sopimuksista johtuvien sitoumusten
mukaisia,
(71)kolmansista maista tuotuihin tuotteisiin olisi sovellettava tiettyjätuote-eritelmiä koskevia sääntöjä, joilla voidaan varmistaa tiettytasapaino yhteisön viinejä koskeviin määritelmiin nähden; niidenolisi myös täytettävä alkuperämaan vaatimukset, ja niiden
mukana olisi aiheellisissa olosuhteissa oltava määritysseloste,
(72)olisi säädettävä, että kaikkien tämän asetuksen soveltamisalaan
kuuluvien tuotteiden mukana olisi oltava saateasiakirja niidenliikkuessa yhteisössä,
(73)tiettyjen tukien myöntäminen voisi vaarantaa yhtenäismarkki-noiden toteuttamisen; tämän vuoksi viinin yhteisessä
markkinajärjestelyssä olisi sovellettava niitä perustamissopi-
muksen määräyksiä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioidenmyöntämien tukien arvioimisen ja yhteismarkkinoiden kanssaristiriidassa olevien tukien kieltämisen; lopullisesta viininvilje-lystä luopumisesta maksettavia palkkioita koskevissasäännöksissä ei pitäisi säätää samaan tarkoitukseen myönnettä-
vien kansallisten tukien kieltämistä,
(74)viinialan sääntöjen tarpeellinen monimutkaisuus huomioon ottaen
jäsenvaltiossa olisi oltava viranomaisia, jotka vastaavat sääntöjennoudattamisen varmistamisesta; komission olisi voitava omillatarkastajilla yhteistyössä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa
valvoa ja varmistaa noudattaminen,
(75)viinin yhteismarkkinoiden kehittyessä on tarpeen, että jäsenvaltiot
ja komissio toimittavat toisille tämän asetuksen soveltamiseksitarvittavat tiedot; tätä varten viiniyttämiseen sekä rypäleenpuristemehun ja viinin valmistukseen tarkoitettujen rypäleidentuottajien olisi tehtävä satoilmoitus, koska se on tarvittava tieto;
jäsenvaltioiden olisi voitava pyytää tuottajilta lisätietoja; komis-
sion olisi voitava tarvittaessa käyttää tietojen arvioinnissaulkopuolista apua,
(76)ehdotettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksiolisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden jakomission tiivis yhteistyö hallintokomiteassa,1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 11
▼B
(77)yhteisön olisi rahoitettava jäsenvaltioille tämän asetuksen sovel-
tamisesta seuraavista velvoitteista aiheutuvia menoja [yhteisen
maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999(
1) mukaisesti,
(78)viinin yhteisessä markkinajärjestelyssä olisi otettava huomioonsamanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla perustamissopimuksen33 ja 131 artiklassa määrätyt tavoitteet,
(79)viinin yhteisen markkinajärjestelyn soveltamisessa olisi myösotettava huomioon perustamissopimuksen 300 artiklan 2 kohdan
mukaisesti tehdyt sopimukset; erityisesti olisi otettava huomioon
sopimukset, jotka ovat osa Maailman kauppajärjestön perusta-missopimusta ja varsinkin kaupan teknisiä esteitä käsitteleväsopimus(
2), ja
(80)siirryttäessä asetuksen (ETY) N:o 822/87 ja muiden viinialanasetusten järjestelyistä tässä asetuksessa vahvistettuihin järjeste-
lyihin voi ilmetä vaikeuksia, joita ei käsitellä tässä asetuksessa;
tällaisen mahdollisuuden vuoksi olisi säädettävä, että komissioantaa tarvittavat siirtymätoimenpiteet; komissiolla olisi myösoltava valtuudet ratkaista erityisiä käytännön ongelmia,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
SOVELTAMISALA
1 artikla
1. Viinin yhteinen markkinajärjestely sisältää viinintuotantokykyä,
markkinamekanismeja, tuottajaorganisaatioita ja toimialakohtaisia orga-nisaatioita, viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä, kuvausta,nimityksiä, tarjontamuotoa ja suojausta, määritellyillä alueilla tuotettujalaatuviinejä (tma-laatuviinejä) ja kolmansien maiden kanssa käytävääkauppaa koskevia sääntöjä.
2. Sitä sovelletaan seuraaviin tuotteisiin:
CN-koodi Tavaran kuvaus
a) 200960 viinirypälemehu (mukaan lukien rypäleen puristemehu ”grape must”)
22043092 muu rypäleen puristemehu (grape must), muu kuin käymistilassa tai jonka
käyminen on pysäytetty muuten kuin alkoholia lisäämällä 22043094
22043096
22043098
b) ex 2204 tuoreista rypäleistä valmistettu viini, myös tislausta varten väkevöity viini;
rypäleen puristemehu (grape must), muu kuin nimikkeeseen 2009 kuuluva,
lukuun ottamatta alanimikkeisiin 2204 3092, 2204 3094, 22043096 ja
2204 3098 kuuluvaa rypäleen puristemehua
c) 08061093 tuoreet viinirypäleet, muut kuin syötäväksi tarkoitetut
08061095
08061097
22090011 viinietikka
22090019
d) 22060010 piquette (puristejäännöksestä valmistettu viini)
23070011 viinisakka
23070019
23089011 rypäleiden puristejäännös
230890191999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 12
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 86.
▼B
3. Tässä asetuksessa käytettyjen ilmausten määritelmät annetaan
tuotteiden osalta liitteessä I, alkoholipitoisuuden osalta liitteessä II javiininviljelyvyöhykkeiden osalta liitteessä III. Yksityiskohtaiset säännöt
näiden liitteiden soveltamisesta voidaan antaa 75 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
4. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden tuotanto-
vuosi, jäljempänä ’viinivuosi’, alkaa kunkin vuoden 1 päivänä elokuuta
ja päättyy seuraavan vuoden 31 päivänä heinäkuuta.
II OSASTO
TUOTANTOKYKY
I LUKU
VIINIKÖYNNÖSTEN ISTUTTAMINEN
2 artikla
1. Viininvalmistukseen käytettäviksi rypälelajikkeiksi 19 artiklan
1 kohdan nojalla luokiteltujen viiniköynnösten istuttaminen on kiellettyä31 päivään heinäkuuta 2010 asti, jollei se perustu:
a) 3 artiklassa tarkoitettuun uuden viljelmän istutusoikeuteen,
b) 4 artiklassa tarkoitettuun uudelleenistutusoikeuteen, tai
c) 5 artiklassa tai, sovellettaessa 5 artiklan 8 kohtaa, 6 artiklan
1 kohdassa tarkoitettuun varannosta myönnettyyn istutusoikeuteen.-Viininvalmistukseen käytettävien rypälelajikkeiden uudelleenvarttaminen muihin kuin viininvalmistukseen käytettäviin rypälela-
jikkeisiin on kielletty samaan päivämäärään saakka.
2. Sellaisilta alueilta saatuja rypäleitä,
a) joille viiniköynnökset on istutettu ennen 1 päivää syyskuuta 1998 ja
b) joiden tuotanto voitaisiin asetuksen (ETY)822/876artiklan 3kohdan
tai 7 artiklan 4 kohdan mukaan käyttää ainoastaan tislaustarkoituk-siin,
ei voida käyttää kaupan pidettäväksi tarkoitetun viinin tuotantoon.
Näistä rypäleistä saatuja tuotteita saa luovuttaa liikkeeseen ainoastaantislaustarkoituksiin. Näistä tuotteista ei kuitenkaan saa valmistaaalkoholia, jonka todellinen alkoholipitoisuus on 80 tilavuusprosenttiatai sitä vähemmän.
3. Jos jäsenvaltio on toteuttanut viinintuotantokykyä koskevan
selvityksen 16 artiklan mukaisesti, se voi poiketa tämän artiklan 2kohdasta. Poikkeus on myönnettävä ennen 31 päivää heinäkuuta 2002 jasiinä on annettava asianomaisille alueille lupa tuottaa kaupan pitämiseentarkoitettua viiniä.
Poikkeus myönnetään:
a) jos asianomainen tuottaja on aikaisemmin raivannut muita viini-
köynnöksiä todelliselta satotasoltaan vastaavan alueen, lukuunottamatta tapauksia, joissa tälle tuottajalle on maksettu yhteisön tai
kansallisen lainsäädännön nojalla raivauspalkkiota; ja/tai
b) sallimalla uudelleenistutusoikeuksien käytön, jos tuottaja on saanut
ne kyseisen alueen istuttamisen jälkeen vahvistetun ajanjakson
kuluessa; jäsenvaltiot voivat käyttää tähän tarkoitukseen myös 6artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja uusia istutusoikeuksia; ja/tai
c) jos jäsenvaltio voi osoittaa (komissiota tyydyttävällä tavalla), että se
ei ole hakenut uudelleenistutusoikeuksia, jotka olisivat vielävoimassa, jos niitä olisi haettu; tällaisia oikeuksia voidaan käyttääja ne voidaan jakaa uudelleen tuottajille todellista satotasoavastaavalta alalta; ja/tai
d) jos kyseinen tuottaja on sitoutunut raivaamaan todellista satotasoa
vastaavan alan kolmen vuoden kuluessa, jos kyseinen alue onmerkitty asianomaisen jäsenvaltion viinitilarekisteriin.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 13
▼B
4. Sovellettaessa 3 kohdan a tai c alakohtaa jäsenvaltiot määräävät
asianomaisille tuottajille asianmukaisen hallinnollisen seuraamuksen.
5. Edellä olevan 3 kohdan c alakohtaa voidaan soveltaa vain alaan,
joka on enintään 1,2 prosenttia viininviljelyalasta.
6. Sovellettaessa 3 kohdan b alakohtaa:
a) jos tuottajan oikeudet ovat peräisin varannosta, oikeudet voidaan
myöntää ainoastaan 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti javiljelijän on maksettava 150 prosenttia jäsenvaltion kyseistäsäännöstä soveltaessaan tavanomaisesti perimästä hinnasta; tai
b) jos tuottaja ostaa uudelleenistutusoikeuden, tämän oikeuden on
koskettava kyseistä alaa ja lisäksi 50:tä prosenttia, joka puolestaansiirretään varantoon tai varantoihin 5 artiklan mukaisesti tai lisätään 6artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen uusien istutusoikeuksien määräänsovellettaessa 5 artiklan 8 kohtaa.
7. Viininvalmistukseen käytettäviksi rypälelajikkeiksi 19 artiklan 1
kohdan mukaan luokitellut viiniköynnökset:
a) jotka on istutettu 1 päivänä syyskuuta 1998 tai sen jälkeen ja joiden
tuotanto voidaan asetuksen (ETY) 822/87 6 artiklan 3 kohdan tai 7artiklan 4 kohdan mukaan toimittaa ainoastaan tislaamoille, tai
b) jotka on istutettu 1 kohdassa tarkoitetun kiellon vastaisesti,
on raivattava. Raivauskustannuksista vastaa asianomainen tuottaja.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän kohdan soveltamisen varmistami-
seksi tarvittavat toimenpiteet.
3 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää uuden viljelmän istutusoikeuksia
tuottajille alueilla, jotka on tarkoitettu:
a) uusille viljelmille, kun kyseessä on yleisen edun vuoksi toteutettavaa
maanjakoa tai pakkolunastusta koskevat toimenpiteet, jotka hyväk-sytään voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti;
b) kokeelliseen viininviljelyyn; tai
c) emoviiniköynnösten varttamisoksien kasvatukseen.
Jäsenvaltiot voivat myös myöntää uusien viljelmien istutusoikeuksia
alueilla, joilla tuotettavat viinit tai viiniköynnöksistä saatavat tuotteet on
tarkoitettu yksinomaan viininviljelijän oman perheen kulutukseen.
2. Jäsenvaltiot voivat myös myöntää uusien viljelmien istutusoi-
keuksia viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2003 alueille, joilla tuotetaansellaisella maantieteellisellä merkinnällä varustettua tma-laatuviiniä taipöytäviiniä, joilla on osoitettu kyseisen viinin tuotannon olevan senlaatuominaisuuksien vuoksi huomattavasti kysyntää vähäisempää.
3. Uusien viljelmien istutusoikeuksia saaneen tuottajan on käytettävä
ne niillä alueilla ja niihin tarkoituksiin, joita varten nämä oikeudet on
myönnetty.
4. Uusien viljelmien istutusoikeudet on käytettävä ennen niiden
myöntämisvuotta seuraavan toisen viinivuoden päättymistä. Muut kuin 1kohdassa tarkoitetut uusien viljelmien istutusoikeudet, joita ei olekäytetty tämän ajan kuluessa, siirretään varantoon 5 artiklan 2 kohdan a
alakohdan mukaisesti.
5. Muita kuin 1 kohdassa tarkoitettuja uusien viljelmien istutusoi-
keuksia voidaan myöntää tuottajille ainoastaan 6 artiklan 1 kohdassaesitetyissä rajoissa. Tätä varten:
a) ennen 6 artiklassa tarkoitettujen uusien istutusoikeuksien siirtämistä
varantoon tai varantoihin jäsenvaltioiden on varmistettava, ettäuusien viljelmien istutusoikeuksien myöntäminen ei vähennä 6
artiklan 1 kohdassa mainittujen uusien istutusoikeuksien määrää
alle nollatason; ja
b) kun jäsenvaltio on siirtänyt 6 artiklassa tarkoitetut uudet istutusoi-
keudet varantoon tai varantoihin, sitä seuraava uuden viljelmän1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 14
▼B
istutusoikeuden myöntäminen tarkoittaa sitä, että kyseisen alueen
osalta varantoon tai varantoihin siirretty, todelliselta satotasoltaanvastaavaa aluetta vastaava istutusoikeus raukeaa. Jos varannosta tai
varannoista ei ole saatavilla riittävästi istutusoikeuksia, uusien
viljelmien istutusoikeuksia ei voida myöntää.
4 artikla
1. Uudelleenistutusoikeuksia ovat:
a) 2 kohdan mukaisesti myönnetyt uudelleenistutusoikeudet; tai
b) yhteisön aikaisemman lainsäädännön tai aikaisemman kansallisen
lainsäädännön mukaisesti saadut samankaltaiset oikeudet.
2. Jäsenvaltioiden on myönnettävä uudelleenistutusoikeuksia tuotta-
jille, jotka ovat raivanneet viiniköynnöstä kasvavan alan. Jäsenvaltiotvoivat myöntää uudelleenistutusoikeuksia tuottajille, jotka sitoutuvat
raivaamaan viiniköynnöstä kasvavan alan ennen kolmannen viinivuoden
päättymistä alueen istuttamisesta. Uudelleenistutusoikeudet myönnetäänalueelle, joka todelliselta satotasoltaan vastaa viiniköynnöksistäraivattua tai raivattavaa aluetta.
3. Uudelleenistutusoikeudet on käytettävä tilalla, jolle ne on
myönnetty. Jäsenvaltiot voivat lisäksi säätää, että uudelleenistutusoi-
keuksia saa käyttää ainoastaan raivatuilla alueilla.
4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, uudelleenistutusoikeus
voidaan siirtää kokonaan tai osittain toiselle tilalle samassa jäsenval-tiossa, jos:
a) osa kyseisestä tilasta siirretään tälle toiselle tilalle. Tässä tapauksessa
oikeutta saa käyttää jälkimmäisen tilan sellaisella alueella, joka ei ole
suurempi kuin siirretty alue; tai
b) toisen tilan alat on tarkoitettu
i) sellaisten tma-laatuviinien tai pöytäviinien tuotantoon, joilla on
maantieteellinen merkintä; tai
ii) viiniköynnösten perusrunkojen emokasvien kasvatukseen.
Oikeudet on käytettävä niillä alueilla ja niihin tarkoituksiin, joita varten
ne on myönnetty.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näiden poikkeuksien soveltaminen
ei johda tuotantokyvyn yleiseen kasvuun niiden alueella varsinkaanniissä tapauksissa, kun siirtäminen tapahtuu kastelemattomilta aloiltakastelluille aloille.
5. Tämän asetuksen mukaisesti saadut uudelleenistutusoikeudet on
käytettävä sen viinivuoden, jonka aikana raivaus suoritettiin, päättymistä
seuraavan viidennen viinivuoden loppuun mennessä. Poikkeuksellisesti
jäsenvaltiot voivat pidentää kautta enintään kahdeksaan viinivuoteen.Uudelleenistutusoikeudet, joita ei ole käytetty tämän ajan kuluessa,siirretään 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti varantoon.
5 artikla
1. Tuotantokyvyn kansallisen tai alueellisen hallinnan parantamiseksi
jäsenvaltioiden on perustettava istutusoikeuksille kansallinen varanto ja/
tai tarvittaessa alueellisia varantoja.
2. Varantoon tai varantoihin on siirrettävä seuraavat oikeudet:
a) uusien viljelmien istutusoikeudet, uudelleenistutusoikeudet ja varan-
nosta myönnetyt istutusoikeudet, joita ei ole käytetty 3 artiklan 4kohdassa, 4 artiklan 5 kohdassa ja tämän artiklan 6 kohdassa
säädettyjen määräaikojen kuluessa;
b) uudelleenistutusoikeuksia hallussaan pitävien tuottajien varantoon
siirtämät oikeudet, joista on mahdollisesti maksettu kansallisistavaroista korvaus, jonka määrät ja jota koskevat muut yksityiskohdat
jäsenvaltiot määrittelevät erikseen ottaen huomioon asianomaisten
oikeutetut edut;
c) 6 artiklassa tarkoitetut uudet istutusoikeudet.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 15
▼B
3. Jäsenvaltiot voivat myöntää varantoon siirrettyjä oikeuksia:
a) korvauksetta alle 40-vuotiaille tuottajille, joilla on riittävä ammatti-
taito ja pätevyys ja jotka ovat perustamassa ensimmäistä viinitilaansa
maatalousyrittäjänä; tai
b) kansallisiin ja tarvittaessa alueellisiin varoihin suoritettavaa
korvausta vastaan tuottajille, jotka aikovat käyttää oikeudet sellaisten
viinitarhojen istuttamiseen, joiden tuotteilla on taattu menekki.
Jäsenvaltioiden on määriteltävä vahvistamisperusteet korvauksenmäärälle, joka voi vaihdella aiotun lopputuotteen mukaan kyseessäolevan viinitilan osalta.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että paikka, jossa varannosta
myönnettyjä istutusoikeuksia käytetään, niihin käytetyt lajikkeet ja
viljelymenetelmät ovat sellaisia, että niillä voidaan taata tuotannon
sopeuttaminen markkinoiden vaatimuksiin ja että sadot vastaavat senalueen keskiarvoa, jolla nämä oikeudet käytetään. Tämä pätee erityisestisilloin, kun kastelemattomilta aloilta peräisin olevat istutusoikeudetkäytetään kastelluilla aloilla.
5. Varantoon siirretyt istutusoikeudet voidaan myöntää varannosta
viimeistään ennen niiden siirtämisvuotta seuraavan viidennen viini-vuoden päättymistä. Jos istutusoikeuksia ei ole myönnetty tähänmennessä, ne raukeavat.
6. Varannosta myönnetyt istutusoikeudet on käytettävä ennen niiden
myöntämisvuotta seuraavan toisen viinivuoden päättymistä. Varannosta
myönnetyt istutusoikeudet, joita ei ole käytetty tämän ajan kuluessa,
siirretään takaisin varantoon 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.
7. Jos jäsenvaltio perustaa alueellisia varantoja, se voi antaa sääntöjä,
joissa sallitaan istutusoikeuksien siirto alueellisten varantojen välillä. Josjossakin jäsenvaltiossa on sekä alueellisia että kansallisia varantoja,
näiden varantojen väliset siirrot voidaan myös sallia.
Tässä kohdassa tarkoitettujen siirtojen edellytykseksi voidaan asettaa
vähennyskertoimen soveltaminen.
8. Edellä 1-7 kohdasta poiketen jäsenvaltion toimivaltainen virano-
mainen voi päättää olla soveltamatta varantojärjestelmää edellyttäen,että jäsenvaltio voi osoittaa, että koko sen alueella on tehokas
istutusoikeuksien hallinnointijärjestelmä. Kyseinen järjestelmä saa
tarvittaessa poiketa tämän luvun asiaa koskevista säännöksistä. Josjäsenvaltiolla on tällainen järjestelmä, 4 artiklan 5 kohdan ensimmäi-sessävirkkeessä tarkoitettujen istutusoikeuksien kestoa jatketaan viidellämarkkinointivuodella. Edellä olevan 4 artiklan 5 kohdan toista virkettä
sovelletaan edelleen.
6 artikla
1. Uudet istutusoikeudet, mukaan lukien jäsenvaltion 3 artiklan 2
kohdan nojalla myöntämät uudet istutusoikeudet, jaetaan seuraavasti:
a)Saksa: 1 534 ha,
Kreikka: 1 098 ha,
Espanja: 17355 ha,
Ranska: 13565 ha,
Italia: 12933 ha,
Luxemburg: 18 ha,Itävalta: 737 ha,
Portugali: 3 760 ha,
b)Yhteisön varanto: 17 000 ha.
2. Uusia istutusoikeuksia saa siirtää varantoon tai käyttää 2 artiklan 3
kohdan b alakohdan mukaisesti ainoastaan, jos jäsenvaltio on toteuttanuttuotantokykyä koskevan selvityksen 16 artiklan mukaisesti.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 16
▼B
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut uudet istutusoikeudet saa siirtää
varantoon tai käyttää 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisestiainoastaan yhden kerran.
7 artikla
1. Tässä luvussa tarkoitetaan:
a)”raivauksella” kaikkien viiniköynnösten täydellistä poistamista
viininviljelyalalta;
b)”istutuksella” vartettujen tai varttamattomien viinitaimien tai
viinitaimien osien lopullista istuttamista rypäleiden tuotantoa taiemoviiniköynnösten varttamisoksien kasvatusta varten;
c)”istutusoikeudella” oikeutta istuttaa viiniköynnöksiä uusien viljel-
mien istutusoikeuden, uudelleenistutusoikeuden, varannostamyönnetyn istutusoikeuden tai uuden istutusoikeuden nojalla 3, 4,5 ja 6 artiklassa vahvistetuin edellytyksin;
d)”uudelleenistutusoikeudella” oikeutta istuttaa viiniköynnöstä
alueelle, joka todelliselta satotasoltaan vastaa viiniköynnöksistäraivattua tai raivattavaa aluetta, 4 artiklassa ja 5 artiklan 8 kohdassavahvistetuin edellytyksin;
e)”uudelleen varttamisella” jo kertaalleen vartetun viiniköynnöksen
varttamista.
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näihin sääntöihin voi erityisesti sisältyä:
— 2 artiklan 7 kohdassa tarkoitetuista viiniköynnöksistä saatujen
tuotteiden tislaamista koskevat säännökset,
— säännökset liiallisten hallinnollisten maksujen välttämiseksi tämän
luvun säännösten soveltamisessa,
— 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu osoittaminen,
— 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu viiniköynnösten samanaikainen
esiintyminen,
— 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun vähennyskertoimen soveltamista
koskevat säännöt,
— edellä 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön varannon toiminta.
Erityisesti säännöt voivat 31 päivään joulukuuta 2003 asti koskea
uusien istutusoikeuksien jakamista yhteisön varannosta jäsenval-
tioille käytettäväksi alueilla, joilla voidaan osoittaa olevanlisätarvetta, joka voitaisiin tyydyttää jakamalla kyseisiä uusiaistutusoikeuksia,
— säännöksiä sen varmistamiseksi, että 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti
myönnetyt uuden viljelmän istutusoikeudet eivät heikennä 2 artiklan1 kohdan mukaista uusien istutusten kieltoa.
3. Komissio antaa 31 päivään joulukuuta 2003 mennessä ja sen
jälkeen kolmen vuoden välein Euroopan parlamentille ja neuvostolle
kertomuksen tämän luvun täytäntöönpanosta. Kertomukseen voidaan
tarvittaessa liittää ehdotuksia uusien istutusoikeuksien myöntämiseksivastaisuudessa.
II LUKU
LUOPUMISPALKKIOT
8 artikla
1. Lopullisesta viininviljelystä luopumisesta tietyllä alueella voidaan
myöntää palkkio.
Jollei tämän luvun säännöksistä muuta johdu, palkkio voidaan myöntää
viininvalmistukseen käytettävien rypäleiden tuotantoa varten viljeltyjenviininviljelyalojen tuottajille. Kyseisen alueen on oltava vähintään 10aaria.
2. Jäsenvaltiot voivat nimetä alueet, joilla palkkiota voidaan
myöntää. Ne voivat myös asettaa nimeämiselle esimerkiksi sellaisia1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 17
▼B
edellytyksiä, joilla pyritään turvaamaan tuotannon ja ekologian välinen
tasapaino kyseisillä alueilla.
3. Palkkion myöntämisen johdosta tuottaja menettää uudelleenistu-
tusoikeutensa sen alueen osalta, jolle palkkio on myönnetty.
4. Jäsenvaltioiden on vahvistettava palkkion määrä hehtaaria kohden
ottaen huomioon seuraavat seikat:
a) tilan tuotos tai tuotantokapasiteetti;
b) tuotantomenetelmä;
c) viininviljelyala suhteessa tilan pinta-alaan;
d) tuotettu viinityyppi; ja
e) mahdollinen yhdistelmäviljely.
5. Luopumispalkkioille vahvistetaan enimmäismäärät, joita ei saa
ylittää.
9 artikla
Palkkioon eivät oikeuta:
a) viljelyssä olevat viininviljelyalat, joiden osalta on todettu rikotun
istutusta koskevia yhteisön tai jäsenvaltion säännöksiä erikseenvahvistettavan ajanjakson aikana, joka ei saa ylittää kymmentäviinivuotta;
b) viininviljelyalat, joita ei enää hoideta;
c) viininviljelyalat, jotka on istutettu erikseen vahvistettavan ajanjakson
aikana, joka ei saa ylittää kymmentä viinivuotta; ja
d) viininviljelyalat, joiden rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin
siirtymiseen on myönnetty rahoitusta erikseen vahvistettavan ajan-jakson aikana, joka ei saa ylittää kymmentä viinivuotta.
10 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä säännöt voivat koskea
erityisesti:
a) hakemusten jättämiselle ja raivausten suorittamiselle asetettavia
määräaikoja;
b) tukien maksun edellytyksiä;
c) 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja palkkion enimmäismääriä;
d) ympäristönäkökohtia; ja
e) 9 artiklassa tarkoitettujen ajanjaksojen vahvistamista.
III LUKU
RAKENNEUUDISTUS JA UUSIIN LAJIKKEISIIN SIIRTYMINEN
11 artikla
1. Perustetaan järjestelmä viinitilojen rakenneuudistusta ja uusiin
lajikkeisiin siirtymistä varten.
2. Järjestelmän tavoitteena on mukauttaa tuotanto markkinoiden
vaatimuksiin.
3. Järjestelmään sisältyy yksi tai useampia seuraavista toimenpiteistä:
a) uusiin lajikkeisiin siirtyminen, joka saattaa tapahtua myös uudelleen
varttamalla;
b) viinitarhojen siirtäminen;
c) viinitilojen hoidon parantaminen suhteessa järjestelmän tavoitteisiin.
Järjestelmä ei koske tavanomaista uudistamista viljelmillä, joilla
viiniköynnökset ovat jo yli-ikäisiä.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 18
▼B
4. Järjestelmään hyväksytään ainoastaan ne jäsenvaltion alueet,
joiden osalta jäsenvaltio on tehnyt selvityksen viinintuotantokyvystä16 artiklan mukaisesti.
12 artikla
Jäsenvaltiot ovat vastuussa rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin
siirtymistä koskevien suunnitelmien laatimisesta ja tarvittaessa niidenhyväksymisestä. Suunnitelmien on oltava tässä luvussa ja täytäntöönpa-nolainsäädännössä annettujen sääntöjen mukaisia.
13 artikla
1. Rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen tarkoi-
tettua tukea myönnetään vain, jos on olemassa laadittu ja tarvittaessajäsenvaltion hyväksymä suunnitelma. Tukea myönnetään seuraavissamuodoissa:
a) tuottajille suunnitelman täytäntöönpanosta aiheutuneiden tulonmene-
tysten korvaaminen; ja
b) osallistuminen rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen
kustannuksiin.
2. Tuottajien tulonmenetykset voidaan korvata jommalla kummalla
seuraavista tavoista:
a) sekä uusien että vanhojen viiniköynnösten samanaikaisen esiinty-
misen salliminen vahvistetun kauden ajan, joka saa olla enintään 3
vuotta, jollei tämän osaston I luvun säännöksistä muuta johdu; tai
b) yhteisön rahoittama taloudellinen korvaus.
3. Yhteisön osuus rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirty-
misen kustannuksista saa olla enintään 50 prosenttia. Rakennerahastojakoskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetunneuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(
1) mukaisesti tavoite 1 -
alueiksi luokitelluilla alueilla yhteisön osuus saa kuitenkin olla enintään
75 prosenttia. Jäsenvaltiot eivät saa osallistua kustannuksiin kummassa-
kaan tapauksessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 artiklan 4 kohdansoveltamista.
14 artikla
1. Komissio myöntää jäsenvaltiolle vuosittain alustavat määrärahat
objektiivisin perustein, joissa otetaan huomioon erityistilanteet ja -
tarpeet sekä järjestelmän tavoitteen saavuttamiseksi vaaditut ponnistelut.
2. Alustavia määrärahoja mukautetaan todellisten menojen ja jäsen-
valtioiden toimittamien tarkistettujen menoarvioiden perusteella ottaenhuomioon järjestelmän tavoitteen ja käytettävät varat.
3. Jaettaessa rahoitusta jäsenvaltioiden kesken on otettava asianmu-
kaisesti huomioon yhteisön viininviljelyalan osuus kyseisessäjäsenvaltiossa.
4. Kun jäsenvaltio on saanut rahoitusosoituksen tietylle hehtaar-
imäärälle, jäsenvaltio voi käyttää tätä rahoitusosuutta myönnettyä
suuremmalle hehtaarimäärälle. Tässä yhteydessä jäsenvaltio voikäyttää kansallisia varoja korottamaan alennettua hehtaarikohtaistamäärää yhteisön rahoituksen alkuperäiseen hehtaarikohtaiseen enim-mäismäärään saakka.
15 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun täytäntöönpanosta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näihin sääntöihin voi sisältyä erityisesti:
a) asianomaisten viinitilojen vähimmäiskoon rajoittaminen;1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 19
(1) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1.
▼B
b) suunnitelmien soveltamisesta johtuvaa uudelleenistutusoikeuksien
käyttöä koskevia säännöksiä;
c) säännöksiä, joilla pyritään estämään tuotantopotentiaalin kasvu tätä
lukua sovellettaessa; ja
d) hehtaarituen enimmäismäärien rajoittaminen.
IV LUKU
ILMOITETTAVAT TIEDOT JA YLEISET SÄÄNNÖKSET
16 artikla
1. Tuotantokykyä koskevaan selvitykseen on sisällyttävä seuraavat
tiedot:
a) jäsenvaltion alueella viininvalmistukseen käytettäviksi lajikkeiksi 19
artiklan 1 kohdan nojalla luokiteltujen viiniköynnösten viljelyynkäytetty pinta-ala;
b) viljellyt lajikkeet;
c) olemassa olevien istutusoikeuksien kokonaismäärä; ja
d) kaikki tämän osaston I luvun soveltamiseksi annetut kansalliset tai
alueelliset säännökset.
2. Jäsenvaltio voi säätää tuotantokykyä koskevan selvityksen laati-
misesta aluekohtaisesti. Tässä tapauksessa kaikki aluekohtaiset
selvitykset on kuitenkin laadittava 31 päivään joulukuuta 2001mennessä. Jos jokin alue ei laadi selvitystä, se ei tämän asetuksensäännösten mukaisesti estä tämän osaston soveltamista kyseisenjäsenvaltion muilla alueilla.
17 artikla
1. Komissio voi arvioida:
a) viinialan eri tuotteiden tuotantoa;
b) näiden tuotteiden teollista käyttöä;
c) viinin ja muiden ilman jatkojalostusta kulutukseen sopivien viinialan
tuotteiden kulutuksen suuntauksia;
d) kaikkia muita seikkoja, joita koskevia tietoja tarvitaan markkinoiden
tai tarjonnan mukauttamista koskevan järjestelmän hallinnassa.
2. Komissio voi käyttää ulkopuolista apua näiden arvioiden tekemi-
sessä.
3. Komissio rahoittaa hybridilajikkeiden käyttöä koskevan riippu-
mattoman tutkimuksen. Se antaa aiheesta Euroopan parlamentille janeuvostolle 31 päivään joulukuuta 2003 mennessä tähän tutkimukseenperustuvan kertomuksen, johon liittyy tarvittaessa ehdotuksia.
18 artikla
1. Viiniyttämiseen käytettävien rypäleiden tuottajien sekä rypäleen
puristemehun ja viinin tuottajien on ilmoitettava joka vuosi edellisestä
sadosta tuotetut määrät. Jäsenvaltiot voivat lisäksi vaatia viiniyttämiseenkäytettävien rypäleiden kauppiaita ilmoittamaan vuosittain edellisestäsadosta kaupan pidetyt määrät.
2. Rypäleen puristemehun ja viinin tuottajien sekä kauppiaiden,
vähittäiskauppiaita lukuun ottamatta, on ilmoitettava joka vuosihallussaan olevan rypäleen puristemehun ja viinin määrä, riippumattasiitä, ovatko ne peräisin kyseisen vuoden vai edellisvuosien sadosta.
Kolmansista maista tuodut rypäleen puristemehut ja viinit on mainittava
erikseen.
19 artikla
1. Jäsenvaltioiden on luokiteltava viininvalmistuksessa käytettävät
viiniköynnöslajikkeet. Kaikkien luokiteltujen lajikkeiden on kuuluttavalajiinVitis vinifera tai oltava peräisin tämän lajin ja muiden Vitis-suvun1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 20
▼B
lajien välisestä risteytyksestä. Seuraavia lajikkeita ei voi ottaa mukaan
luokitteluun:
— Noah,
— Othello,
— Isabelle,— Jacquez,
— Clinton ja
— Herbemont.
2. Jäsenvaltioiden on luokittelussaan ilmoitettava kunkin niiden
alueella tuotetun tma-laatuviinin valmistukseen sopivat viiniköynnösla-jikkeet. Näiden lajikkeiden on oltava lajia Vitis vinifera .
3. Ainoastaan luokiteltuja viiniköynnöslajikkeita saa istuttaa, istuttaa
uudelleen tai varttaa yhteisön alueella viinintuotantoa varten. Rajoitusta
ei sovelleta tieteellisissä tutkimuksissa ja kokeissa käytettäviin viini-
köynnöksiin.
4. Viljelyalat, joille istutettuja viininvalmistukseen tarkoitettuja
viiniköynnöslajikkeita ei mainita luokittelussa, on raivattava, jolleikyseisten alojen tuotanto ole tarkoitettu yksinomaan tuottajan omanperheen käyttöön. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän poikkeuksenvalvomiseksi tarvittavat toimenpiteet.
5. Jos luokittelusta poistetaan lajikkeita, raivaus on suoritettava 15
vuoden kuluessa poistamisesta.
20 artikla
Yhteisön viinitilarekisteriin sovelletaan asetuksessa (ETY) N:o 2392/86
vahvistettuja sääntöjä.
21 artikla
Jäsenvaltioissa, joiden viinintuotanto on enintään 25 000 hehtolitraa
viinivuodessa, ei sovelleta tämän osaston 1 ja II lukua. Tuotantolasketaan viiden edeltävän viinivuoden keskituotoksesta.
22 artikla
Jäsenvaltiot saavat antaa tiukempia kansallisia sääntöjä uusista viljel-
mistä taikka viiniköynnösten tai uudelleenvarttamistenuudelleenistutuksista. Jäsenvaltiot saavat vaatia, että tässä osastossa
säädettyjä hakemuksia tai tietoja on täydennettävä muilla tuotantokyvyn
kehityksen seurantaan tarvittavilla tiedoilla.
23 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Nämä säännöt voivat koskea erityisesti:
a) 16 artiklassa tarkoitetussa selvityksessä vaadittavien tietojen muotoa
ja yksityiskohtaisuutta;
b) 19 artiklassa tarkoitettua viinilajikkeiden luokittelun hallintoa; ja
c) mainittuun luokitteluun kuulumattomista lajikkeista saatujen tuot-
teiden kohtelua.
2. Säännökset viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston mukana
seuraavasta saateasiakirjasta sekä yksityiskohtaiset säännöt sen sovelta-
misesta, mukaan lukien valvontaa koskevat säännökset, voidaan antaa75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Asetusta (ETY) N:o 2392/86 voidaan muuttaa tai se voidaan
kumota 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4. Jäljempänä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen on
päätettävä siitä, onko jäsenvaltio tehnyt 16 artiklassa tarkoitetunselvityksen ja onko kyseinen päätös tarpeen kumota erityisesti silloin,kun jäsenvaltio ei ole ajantasaistanut selvitystä.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 21
▼B
III OSASTO
MARKKINAMEKANISMIT
I LUKU
YKSITYISEN VARASTOINNIN TUKI
24 artikla
1. Yksityisen varastoinnin tukea tuottajille myönnetään:
a) pöytäviinille;
b) rypäleen puristemehulle, tiivistetylle rypäleen puristemehulle ja
puhdistetulle tiivistetylle rypäleen puristemehulle.
2. Tuen myöntäminen edellyttää interventioelinten kanssa seuraavan
vuoden 16 päivän joulukuuta ja 15 päivän helmikuuta välillä erikseenmääriteltävin edellytyksin tehtävää pitkäaikaista varastointisopimusta.
3. Pitkäaikaiset varastointisopimukset tehdään ajaksi, joka päättyy:
a) pöytäviinien osalta aikaisintaan sopimuksentekopäivää seuraavan
syyskuun 1 päivänä ja rypäleen puristemehun, tiivistetyn rypäleen
puristemehun ja puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun osalta
sopimuksentekopäivää seuraavan elokuun 1 päivänä; ja
b) viimeistään sopimuksentekopäivää seuraavanmarraskuun30päivänä.
25 artikla
1. Varastointisopimusten tekemisen edellytykset liittyvät erityisesti
kyseisten tuotteiden laatuvaatimuksiin.
2. Pöytäviinien varastointisopimuksiin on sisällyttävä määräys tuen
maksamisen lopettamisesta ja tuottajan vastaavien velvoitteiden päätty-misestä koko varastoidulta määrältä tai sen osalta, jos kyseisen
pöytäviinityypin markkinahinnat ylittävät erikseen vahvistettavan tason.
3. Yksityiseen varastointiin annettavan tuen määrä voi kattaa
ainoastaan varastoinnin tekniset kulut ja korkokulut, jotka molemmatvahvistetaan kiinteämääräisinä.
4. Tiivistettyjen rypäleen puristemehujen osalta tätä määrää on
mahdollista korjata tiivistysastetta vastaavalla kertoimella.
26 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näissä säännöissä voidaan säätää erityisesti:
— 25 artiklassa tarkoitetun tason, määrän ja kertoimen vahvistamisesta,
— pöytäviinejä koskevien pitkäaikaisten varastointisopimusten tekemi-
sestä ainoastaan tietyille pöytäviineille,
— rypäleen puristemehun, josta on tehty pitkäaikainen varastointiso-
pimus, jalostamisesta kokonaisuudessaan tai osittain tiivistetyksi
rypäleen puristemehuksi tai puhdistetuksi tiivistetyksi rypäleen
puristemehuksi sopimuksen voimassaoloaikana,
— 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tuen maksamisen lopettamista
koskevan säännöksen soveltamista koskevista säännöistä,
— kiellosta, jonka mukaan viinirypälemehun valmistamiseen tarkoite-
tuista rypäleen puristemehuista ja tiivistetyistä rypäleen
puristemehuista ei saa tehdä pitkäaikaisia varastointisopimuksia, ja
— sopimusten todellisesta kestosta.
2. Jäljempänä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan
säätää, että:
— yksityisen varastoinnin tukijärjestelmää ei sovelleta, jos markkina-
tilanteen perusteella on ilmeistä, että järjestelmä ei oleperusteltavissa, ja1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 22
▼B
— mahdollisuus uusien pitkäaikaisten varastointisopimusten tekemiseen
voidaan päättää milloin tahansa, jos markkinatilanne ja erityisesti jotehtyjen sopimusten määrä niin edellyttävät.
II LUKU
TISLAUS
27 artikla
1. Murskattujen tai murskaamattomien viinirypäleiden ylipurista-
minen ja viinisakan puristaminen on kiellettyä. Kiellettyä on myös
puristejäännöksen uudelleen käyttäminen muihin kuin tislaustarkoituk-siin.
2. Viinisakan suodatusta ja sentrifugointia ei pidetä puristamisena,
jos:
a) siitä saadut tuotteet ovat virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia; ja
b) sakkaa ei puristeta kuivaksi.
3. Jokaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai henkilöryhmit-
tymän 7 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä ja ryhmittymiä lukuunottamatta, joka on valmistanut viiniä, on toimitettava tislattavaksi kaikki
tämän viininvalmistuksen sivutuotteet.
4. Sivutuotteiden alkoholipitoisuuden on oltava vähintään 10
prosenttia tuotetun viinin alkoholitilavuudesta, jos viini on valmistettusuoraan rypäleistä. Lukuun ottamatta poikkeuksia teknisesti perustel-luissa tapauksissa sen on oltava vähintäan viisi prosenttia, jos viini onvalmistettu viiniyttämällä rypäleen puristemehusta, osittain käymisti-
lassa olevasta rypäleen puristemehusta tai käymistilassa olevasta uudesta
viinistä. Jos asianomaista pitoisuutta ei saavuteta, niiden, joita tämävelvollisuus koskee, on toimitettava tietty määrä tuottamaansa viiniä,jolla osoitetaan näiden pitoisuuksien noudattaminen.
Tämän artiklan 3 kohdasta ja 4 kohdan ensimmäisestä alakohdasta
voidaan poiketa erikseen määritettävien tuottajaryhmien, tiettyjen
tuotantoalueiden ja 28 artiklassa tarkoitettujen tislattavien viinien osalta.
5. Edellä 3 kohdassa säädetty toimittamista koskeva velvoite voidaan
täyttää toimittamalla viiniä viinietikan valmistajalle.
6. Jokaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai henkilöryhmit-
tymän 7 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä ja ryhmittymiä lukuun
ottamatta, jolla on hallussaan muusta rypäleiden käsittelystä kuin
viiniyttämisestä peräisin olevia sivutuotteita, on toimitettava netislattavaksi.
7. Jokaisen sellaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai
henkilöryhmittymän, joka käsittelee A-viininviljelyvyöhykkeeltä tai B-viininviljelyvyöhykkeen saksalaisesta osasta taikka Itävallassa viinin-
viljelykseen istutetulta alueelta korjattuja rypäleitä, on poistettava
valvonnan alaisena ja määriteltävissä olosuhteissa tästä käsittelystäaiheutuneet sivutuotteet.
8. Ne, joita koskevat 3 tai 6 kohdassa tarkoitetut velvollisuudet,
voivat täyttää velvollisuutensa poistamalla viiniyttämisen sivutuotteetvalvonnan alaisena ja erikseen määritettävissä olosuhteissa.
9. Puristejäännöksen, viinisakan ja tislattavaksi toimitettavan viinin
ostohinta on 0,995 euroa tilavuusprosenttia kohti hehtolitralta.
10. Tislaajan maksama hinta ei saa olla ostohintaa alhaisempi.11. Tislaaja voi joko:
a) saada tislattavan tuotteen perusteella tukea, jos tislauksesta saatu
tuote on alkoholipitoisuudeltaan vähintään 52 tilavuusprosenttia; tai
b) toimittaa tislauksesta saadun tuotteen interventioelimelle, jos tuotteen
alkoholipitoisuus on vähintään 92 tilavuusprosenttia.
Jos viini on valmistettu tislausta varten väkevöidyksi viiniksi ennen
tislaajalle toimittamista, a alakohdassa tarkoitettu tuki on maksettava1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 23
▼B
tislausta varten väkevöidyn viinin valmistajalle eikä tislauksesta
saatavaa tuotetta saa toimittaa interventioelimelle.
12. Voidaan päättää, että alkoholin toimittaminen interventioelimelle
korvataan toimituksella sellaiselle toimijalle, joka on osallistunut
tislauksesta saatujen tuotteiden myymiseksi järjestettyyn tarjouskilpai-luun ja joka on valittu 31 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelynmukaisesti.
13. Edellä 1-12 kohtaa ei sovelleta viinirypälemehuun ja tiivistettyyn
viinirypälemehuun tai rypäleen puristemehuun taikka tiivistettyyn
rypäleen puristemehuun, joka on tarkoitettu viinirypälemehun valmis-
tukseen.
28 artikla
1. Jos viini on valmistettu sellaisen lajikkeen rypäleistä, jonka
hallintoyksikkö on luokiteltu kuuluvaksi samanaikaisesti sekä viinin-valmistukseen käytettävien rypäleiden lajikkeeseen että muihinkäyttötarkoituksiin tarkoitettuihin lajikkeisiin, ja jos viiniä on valmis-tettu tavallisesti valmistettavaa viinimäärää enemmän eikä sitä viedä
kyseisen viinivuoden aikana, on se tislattava erikseen vahvistettavaan
päivämäärään mennessä. Paitsi poikkeustapauksessa, sitä ei saa laskealiikkeeseen muualle kuin tislaamoihin.
2. Tavanomaisesti tuotettavien viinimäärien määrittelemisessä
otetaan huomioon:
a) erikseen vahvistettavan viiteajanjakson kuluessa tuotettu määrä; ja
b) perinteisiin käyttötarkoituksiin varatun viinin määrä.
3. Tämän artiklan mukaisesti tislattavaksi toimitettavan viinin
sisäänostohinta on 1,34 euroa tilavuusprosenttia kohti hehtolitralta; sevoi vaihdella tietyn viinivuoden aikana edellyttäen, että kyseisenviinivuoden keskiarvo pysyy 1,34 eurossa tilavuusprosenttia kohti
hehtolitralta.
4. Tislaajan maksama hinta ei saa olla sisäänostohintaa alhaisempi.5. Tislaaja voi joko:
a) saada tislattavan tuotteen perusteella tukea, jos tislauksesta saatu
tuote on alkoholipitoisuudeltaan vähintään 52 tilavuusprosenttia; tai
b) toimittaa tislauksesta saadun tuotteen interventioelimelle, jos tuotteen
alkoholipitoisuus on vähintään 92 tilavuusprosenttia.
Jos viini on valmistettu tislausta varten väkevöidyksi viiniksi ennen
tislaajalle toimittamista, a alakohdassa tarkoitettu tuki on maksettavaväkevöidyn viinin valmistajalle eikä tislauksesta saatavaa tuotetta saatoimittaa interventioelimelle.
6. Voidaan päättää, että alkoholin toimittaminen interventioelimelle
korvataan toimituksella sellaiselle toimijalle, joka on osallistunut
tislauksesta saatujen tuotteiden myymiseksi järjestettyyn tarjouskilpai-luun ja joka on valittu 31 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelynmukaisesti.
7. Sen estämättä, mitä 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, sovelletaan
tätä artiklaa.
29 artikla
1. Yhteisö voi tukea pöytäviinien ja pöytäviinien valmistukseen
soveltuvien viinien tislausta viinimarkkinoiden tukemiseksi ja edesaut-
taakseen näin ollen tislaustuotteiden toimitusten jatkuvuutta silloin kunkyseessä on juotavaksi tarkoitettu alkoholi ja kyseisen alkoholin käyttöon alalla perinteistä.
2. Tämä tuki maksetaan tislaajille perustukena ja toissijaisena tukena.3. Perustukea maksetaan pöytäviinin ja pöytäviinin valmistukseen
soveltuvan viinin tislatun määrän perusteella.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 24
▼B
4. Perustukea sovelletaan tislaajien ja viinintuottajien välisten
sopimusten muodostaman järjestelmän perusteella. Vahvistetaan vähim-mäishinta, joka tislaajien on maksettava viinintuottajille ja joka voi
vaihdella tietyn viinivuoden aikana edellyttäen kuitenkin, että kyseisen
viinivuoden keskiarvo pysyy vähintään 2,488 eurossa tilavuusprosenttiakohti hehtolitralta.
5. Perustuen määrään vaikuttavat seuraavat tekijät:
a) tarve siihen, että keskimääräinen vähimmäishinta, joka tislaajien on
maksettava viinintuottajille tiettynä viinivuotena, vastaa 4 kohdassatarkoitettua tasoa;
b) tarve säilyttää perinteiset juotavaksi tarkoitetun alkoholin alan
perinteisten myyntikanavien toimitukset kilpailukykyisissä hinnoissa.
6. Toissijaista tukea maksetaan tuloksena olevan tisleen varastoin-
nista aiheutuvien kohtuullisten kustannusten kattamiseksi. Se ontarkoitettu helpottamaan perustukijärjestelmän toimintaa.
30 artikla
1. Jos huomattavat ylijäämä- ja/tai laatuongelmat aiheuttavat poik-
keuksellisia häiriöitä markkinoilla, voidaan ottaa käyttöön erityinentislaustoimenpide.
2. Toimenpiteen tavoitteet ovat:
a) erityisten ylijäämien poistaminen ja
b) saatavuuden jatkuvuuden turvaaminen sadosta toiseen.
3. Toimenpide on vapaaehtoinen tuottajille.4. Toimenpide voidaan rajoittaa tiettyihin viiniluokkiin tai tuotantoa-
lueisiin. Toimenpidettä voidaan soveltaa tma-laatuviineihin ainoastaan
asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä.
5. Yhtenä edellytyksenä toimenpiteen käyttöön ottamiselle voi olla
pitkään jatkunut osoitettavissa oleva tietyn viiniryhmän tai tietyntuotantoalueen viinin markkinahinnan lasku.
6. Jos yhteisö soveltaa toimenpidettä kolmena peräkkäisenä vuonna
(tietyn alueen) tietyn viinityypin osalta, komissio antaa Euroopanparlamentille ja neuvostolle selvityksen jatkuvasta kriisistä ja tarvit-taessa sisällyttää siihen ehdotuksia.
31 artikla
1. Interventioelimen haltuun ottama alkoholi myydään joko julkisella
huutokaupalla tai tarjouskilpailulla. Tällaista alkoholia myytäessäviranomaisten on mahdollisuuksien mukaan oltava vaikuttamatta
tällaisista markkinoista perinteisesti riippuviin alkoholin markkinoihin.
Sitä ei saa käyttää elintarvikekäyttöön tarkoitettuna alkoholina.
2. Jos kuitenkaan toimituksia kyseisen alan sille osalle, jolla viinistä
tislatun alkoholin käyttö on pakollista, ei pystytä varmistamaan 27, 28 ja29 artiklan mukaisilla toimilla, voidaan päättää, että tällaista alkoholiasaa myydä kyseiselle alalle.
32 artikla
1. Viinin, jonka alkoholipitoisuutta tuottajat ovat kohottaneet
lisäämällä sakkaroosia tai 34 artiklassa tarkoitettua tukea saanuttarypäleen puristemehua, jokaista tislaukselle vahvistettua sisäänosto-
hintaa, lukuun ottamatta 27 kohdassa tarkoitettua tislausta, alennetaan
jokaisella viininviljelyalueella samalla kiinteällä määrällä, joka laske-taan 34 artiklassa tarkoitetun tuen määrän perusteella, sekä kyseiselleviininviljelyalueelle säädetyn alkoholipitoisuuden lisäyksen mukaan.
2. Asianomaisen tuottajan pyynnöstä tätä alennusta sovelletaan
ainoastaan niihin määriin, joiden alkoholipitoisuutta on lisätty 1 kohdanmukaisesti1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 25
▼B
33 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Nämä säännöt voivat koskea erityisesti:
a) tässä luvussa tarkoitettuja poikkeuksia;
b) 27 ja 28 artiklan osalta edellytyksiä, joilla tislaus on suoritettava,
tuotetun viinin alkoholipitoisuuden arviointia ja edellytyksiä, joilla
tuotteet voi toimittaa interventioelimelle sekä tislauksesta saatujensellaisten tuotteiden sisäänostohintoja, jotka interventioelin voi ottaahaltuunsa, tai näiden hintojen vahvistamisperusteita;
c) puristejäännöstä ja viinisakkaa koskevia vähimmäisvaatimuksia;
d) edellytyksiä, joiden perusteella 27 artiklan 7 kohdassa tarkoitettua
poistamista koskevaa valvottua järjestelmää voidaan soveltaa;
e) 28 artiklan 2 kohdassa mainittuja tavanomaisesti tuotetun viinin
määriä;
f) 30 artiklassa tarkoitetun toimenpiteen soveltamista koskevia yksi-
tyiskohtaisia sääntöjä, myös siinä tarkoitettuja tuotteita sekätislauksesta saatujen tuotteiden kauppavirtoja, erityisesti alkoholinja alkoholijuomien markkinahäiriöiden välttämiseksi;
g) säännöksiä, jotka koskevat 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun
ostohinnan muuttamista; ja
h) 29 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun vähimmäishinnan määrittämistä.
2. Edellä 27 ja 28 artiklassa tarkoitettujen tukien, joiden avulla
tuotteita saadaan myytyä, ja 29 artiklassa tarkoitettujen tukien määrätsekä säännöt, joilla määritellään 30 artiklassa tarkoitetun toimenpiteenkäyttöön ottamiseen johtavat olosuhteet ja kyseiseen toimenpiteeseenliittyvän yhteisön tuen määrä ja muoto, vahvistetaan 75 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
III LUKU
TIETTYJÄ KÄYTTÖTARKOITUKSIA KOSKEVAT TUET
34 artikla
1. Perustetaan tuki seuraavien tuotteiden käytölle:
a) tiivistetyt rypäleen puristemehut, ja
b) puhdistetut tiivistetyt rypäleen puristemehut,
jotka on tuotettu yhteisössä ja jotka käytetään sellaisten viinituotteiden
alkoholipitoisuuksien lisäämiseen, joiden osalta lisääminen on sallittuatämän asetuksen mukaisesti.
2. Tuen myöntäminen voidaan rajata koskemaan ainoastaan C III -
viininviljelyvyöhykkeiden tuotteita, jos ilman tätä toimenpidettä ei olisimahdollista turvata rypäleen puristemehujen ja leikkaamiseen käytettä-
vien viinien kauppaa.
3. Tuen määrä vahvistetaan euroina mahdollisen alkoholipitoisuuden
tilavuusprosenttia kohti ja tiivistetyn rypäleen puristemehun hehtolitraakohti tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun hehtolitraa kohtiottaen huomioon näillä tuotteilla ja sakkaroosilla tehdyn väkevöimisen
kustannusten erotuksen.
35 artikla
1. Perustetaan tuki seuraavien tuotteiden käytölle:
a) rypäleen puristemehut ja tiivistetyt rypäleen puristemehut, jotka on
tuotettu yhteisössä viinirypälemehun valmistusta tai viinirypäleme-husta saatavien muiden elintarviketuotteiden valmistusta varten;
b) C III -viininviljelyvyöhykkeillä tuotetut rypäleen puristemehut ja
tiivistetyt rypäleen puristemehut Yhdistyneessä kuningaskunnassa jaIrlannissa yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 220600 kuulu-vien sellaisten tuotteiden valmistusta varten, joista voidaan käyttää1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 26
▼B
yhdistettyä nimitystä, joka sisältää sanan ”viini” näiden jäsenval-
tioiden suostumuksella liitteessä VII olevan C kohdan 2 kohdanmukaisesti;
c) sellaiset yhteisössä tuotetut tiivistetyt rypäleen puristemehut, jotka
ovat pääasiallinen ainesosa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja
Irlannissa kaupan pidettävässä tuoteryhmässä, johon liittyy viinin
kaltaisen juoman (kotiviini) valmistusta koskevia selkeitä ohjeitakuluttajille.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan b alakohdassa säädetään, jos ilmenee,
että kyseisessä alakohdassa tarkoitettu rypäleen puristemehun ja
tiivistetyn rypäleen puristemehun tuotantoa koskeva maantieteellinenrajoittaminen aiheuttaa kilpailun vääristymistä, voidaan päättää ulottaatuen myöntäminen koskemaan yhteisön muilla alueilla kuin C III -viininviljelyvyöhykkeillä tuotettuja rypäleen puristemehuja ja tiivis-tettyjä rypäleen puristemehuja.
3. Nämä tuet varataan sellaisten tuotteiden käyttöön, jotka on
luokiteltu yksinomaan viininvalmistukseen käytettäviä rypäleitä tuotta-viksi viinilajikkeiksi tai sekä viininvalmistukseen että muihintarkoituksiin soveltuviksi lajikkeiksi, ja niitä voi myöntää myös samoista
lajikkeista yhteisössä tuotetuille rypäleille.
4. Tukien määrät on vahvistettava siten, että yhteisöstä peräisin
olevan rypäleen puristemehun ja tiivistetyn rypäleen puristemehuntoimituskustannusten perusteella on mahdollista säilyttää niiden peri-
nteiset myyntikanavat.
36 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun soveltamisesta annetaan 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näihin sääntöihin on sisällyttävä erityisesti:
a) 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen myöntämistä koskevat
edellytykset;
b) 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden käytön valvomiseksi
tarvittavat toimenpiteet;
c) 34 ja 35 artiklassa tarkoitetun tuen määrä, joka vahvistetaan ennen
jokaisen viinivuoden alkua;
d) 35 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu päätös.
IV LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
37 artikla
Tuottajat, joita koskevat 27 ja 28 artiklassa tarkoitetut velvoitteet, ovat
oikeutettuja hyötymään tässä osastossa tarkoitetuista interventiotoimen-
piteistä, jos he ovat täyttäneet edellä tarkoitetut velvoitteet tiettynäerikseen määriteltävänä viiteaikana. Kyseinen aika sekä yksityiskoh-taiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 75 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen.
38 artikla
1. Jos yhteisön viinimarkkinoilla todetaan tietyn viinityypin osalta
poikkeuksellisen korkeita hintoja ja jos tällainen tilanne näyttää jatkuvanja häiritsevän markkinoita, komissio voi toteuttaa tarvittavat toimenpi-
teet.
2. Jos pöytäviinin markkinoita on tarpeen tukea, voidaan vahvistaa 1
artiklan 2 kohdan b alakohdassa lueteltuja muita tuotteita kuinpöytäviiniä koskevia interventiotoimenpiteitä 75 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 27
▼M2
▼B
▼B
IV OSASTO
TUOTTAJAORGANISAATIOT JA TOIMIALAKOHTAISET
ORGANISAATIOT
I LUKU
TUOTTAJAORGANISAATIOT
39 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ”tuottajaorganisaatiolla” oikeush-
enkilöä:
a) joka on muodostettu tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien
tuotteiden tuottajien omasta aloitteesta;
b) jonka tavoitteena jäsentensä puolesta on erityisesti:
i) varmistaa tuotannon suunnittelu ja sen mukauttaminen kysyntää
vastaavaksi; erityisesti määrän ja laadun osalta;
ii) edistää tarjonnan keskittämistä ja sen jäsenten tuotannon
saattamista markkinoille;
iii) alentaa tuotantokustannuksia ja vakauttaa tuottajahintoja;
iv) edistää ympäristöä säästävien viljelymenetelmien, tuotantoteknii-
koiden ja jätehuoltotekniikoiden käyttöä erityisesti vesien,
maaperän ja maiseman laadun suojelemiseksi ja biologisenmonimuotoisuuden säilyttämiseksi ja/tai edistämiseksi.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetuilla tuottajaorganisaatioilla edelly-
tetään olevan mahdollisuus rangaista jäseniään asianmukaisesti
sääntöjen mukaisten velvoitteiden rikkomisesta.
3. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä tämän asetuksen mukaisiksi tuotta-
jaorganisaatioiksi kaikki hyväksyntää hakevat tuottajien ryhmittymät,edellyttäen, että ne:
a) täyttävät 1 ja 2 kohdassa asetetut vaatimukset ja osoittavat tätä varten
muun muassa sen, että ryhmittymään kuuluu vähimmäismäärätuottajia ja että se tuottaa vähimmäismäärän kaupan pidettäviätuotteita;
b) antavat riittävät takeet toimintansa asianmukaisesta toteuttamisesta,
kestosta ja tehokkuudesta;
c) antavat todella jäsentuottajilleen ympäristöä säästävien viljelymene-
telmien toteuttamiseen tarvittavaa teknistä apua.
40 artikla
1. Jäsenvaltioiden on:
a) päätettävä hyväksynnän myöntämisestä tuottajaorganisaatiolle
kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun hakemus kaikkine liiteasia-kirjoineen on jätetty;
b) suoritettava säännöllisin väliajoin tarkastuksia varmistaakseen, että
tuottajaorganisaatiot noudattavat hyväksymiseen vaadittuja edelly-tyksiä, ja määrättävä näihin organisaatioihin sovellettavistaseuraamuksista, jos edellytyksiä ei ole noudatettu, sekä päätettävä
tarvittaessa hyväksynnän peruuttamisesta; ja
c) ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa kaikista hyväk-
synnän myöntämistä tai peruuttamista koskevista päätöksistä.
2. Komissio varmistaa tarkastuksin 39 artiklan ja tämän artiklan 1
kohdan b alakohdan noudattamisen ja pyytää tarvittaessa jäsenvaltioitaperuuttamaan hyväksynnän näiden tarkastusten jälkeen.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 28
▼B
II LUKU
TOIMIALAKOHTAISET ORGANISAATIOT
41 artikla
1. Tma-laatuviinien ja maantieteellisen alkuperämerkinnän omaavien
pöytäviinien markkinoiden toiminnan tehostamiseksi tuottajajäsenvaltiotvoivat erityisesti toimialakohtaisten organisaatioiden tekemien päätöstentäytäntöönpanemiseksi määritellä markkinoille saattamisen sääntöjä,jotka koskevat tarjonnan sääntelyä ensimmäisen markkinoille saatta-misen yhteydessä, edellyttäen, että säännöt koskevat tuotteiden pitämistä
varastossa ja/tai niiden vähittäistä poistamista varastosta, eivätkä mitään
muita sovittuja käytäntöjä, esimerkiksi
— hintojen edes ohjeellista vahvistamista tai suosittamista,
— liian suuren prosenttiosuuden jäädyttämistä yleensä saatavilla
olevasta vuosittaisesta sadosta, ja yleensä kaikkia epätavallisia
tarjonnan vähentämiskeinoja,
— kieltäytymistä antamasta kansallisia ja/tai yhteisön todistuksia, joita
tarvitaan viinialan tuotteiden markkinoille saattamiseksi ja tuotteiden
kaupan pitämiseksi, jos kaupan pitämisessä noudatetaan edellä
mainittuja sääntöjä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut säännöt on saatettava toimijoiden
tietoisuuteen julkaisemalla ne kokonaisuudessaan asianomaisen jäsen-valtion virallisessa julkaisussa.
3. Jäsenvaltiot, jotka ovat käyttäneet 1 kohtaan perustuvia mahdolli-
suuksia, antavat vuosittain komissiolle kertomuksen päätöksistä, joitaasiassa on tehty edellisen vuoden aikana. Komissio tarkastelee niidenyhteensopivuutta yhteisön oikeuden, erityisesti vapaata liikkuvuutta(perustamissopimuksen 28-31 artikla) ja kilpailua (perustamissopi-
muksen 81-86 artikla) koskevien sääntöjen sekä syrjintäkiellon
periaatteen (perustamissopimuksen 34 artiklan 3 kohta) kanssa.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen organisaatioiden on erityisesti
harjoitettava yhdellä tai useammalla yhteisön alueella useita seuraavista
toimista ottaen huomioon kuluttajien edun:
i) tuotantoa ja markkinoita koskevan tietämyksen ja avoimuuden
parantaminen;
ii) tuotteiden markkinoille saattamisen entistä paremman yhteenso-
vittamisen edistäminen erityisesti tutkimuksen jamarkkinatutkimusten avulla;
iii) yhteisön sääntöjen kanssa yhteensopivien vakiosopimusten laati-
minen;
iv) tuotantokyvyn parantaminen;
v) tiedottaminen ja tutkimukset tuotannon ohjaamiseksi markkinoiden
tarpeisiin ja kuluttajien makuun ja odotuksiin entistä paremminmukautettujen tuotteiden suuntaan, erityisesti tuotteiden laadun jaympäristönsuojelun osalta;
vi) sellaisten menetelmien tutkimus, jotka mahdollistavat kasvinsuo-
jeluaineiden ja muiden tuotantopanosten käytön rajoittamisen jatakaavat tuotteiden laadun sekä maaperän ja vesien suojelun;
vii) sellaisten menetelmien ja keinojen kehittäminen, joilla parannetaan
tuotteiden laatua kaikissa tuotannon, viiniyttämisen ja kaupanpitämisen vaiheissa;
viii) luonnonmukaisen maatalouden ja alkuperänimitysten, laatumer-
kintöjen ja maantieteellisten merkintöjen hyödyntäminen ja
suojaaminen;
ix) erityisesti integroidun tuotannon (IP-tuotanto) tai muiden
ympäristöä säästävien tuotantotapojen edistäminen.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 29
▼B
V OSASTO
VIININVALMISTUSMENETELMÄT JA -KÄYTÄNNÖT;
KUVAUS, NIMITYS, TARJONTAMUOTO JA SUOJAUS
I LUKU
VIININVALMISTUSMENETELMÄT JA -KÄYTÄNNÖT
42 artikla
1. Perustetaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden
tuottamiseen yhteisössä sallitut viininvalmistusmenetelmät ja -käytännöt
lukuun ottamatta viinirypälemehua, tiivistettyä viinirypälemehua sekäviinirypälemehun valmistukseen tarkoitettuja rypäleen puristemehua jatiivistettyä rypäleen puristemehua.
2. Viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä saa käyttää ainoastaan
kyseisten tuotteiden asianmukaiseen valmistukseen, säilytykseen taijälkikäsittelyyn.
3. Sallittuihin viininvalmistusmenetelmiin ja käsittelyihin ei kuulu
veden lisääminen muuten kuin erityisen teknisen tarpeen vuoksi eikäalkoholin lisääminen lukuun ottamatta tuoreista rypäleistä valmistettua
rypäleen puristemehua, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty
alkoholia lisäämällä, sekä väkevää viiniä, kuohuviiniä, väkevöityä viiniäja määritettävin edellytyksin helmeilevää viiniä.
4. Viininvalmistusmenetelmien ja -käsittelyjen osalta jäsenvaltiot
voivat säätää tiukempia vaatimuksia varmistaakseen tma-laatuviinien,niiden alueella tuotettujen pöytäviinien, joilla on maantieteellinenmerkintä, sekä kuohuviinien ja väkevien viinien olennaisten ominai-
suuksien säilyttämisen. Niiden on ilmoitettava nämä vaatimukset
komissiolle, joka antaa ne tiedoksi muille jäsenvaltioille.
5. Jollei toisin päätetä, ainoastaan 19 artiklan mukaisesti laaditussa
luokituksessa mainittuja viininvalmistuksessa käytettäviä rypälelajik-
keita ja niistä johdettuja tuotteita saa käyttää yhteisössä seuraavientuotteiden valmistamiseen:
a) rypäleen puristemehu, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty
alkoholia lisäämällä;
b) tiivistetty rypäleen puristemehu;
c) puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu;
d) pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini;
e) pöytäviini;
f) tma-laatuviini;
g) väkevä viini;h) kuivuneista viinirypäleistä valmistettu käymistilassa oleva rypäleen
puristemehu;
i) ylikypsistä viinirypäleistä valmistettu viini.
6. Leikkaamalla valkoisen pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa
viiniä tai valkoista pöytäviiniä punaisen pöytäviinin valmistukseen
soveltuvalla viinillä tai punaisella pöytäviinillä ei saada aikaan
pöytäviiniä.
Tämä säännös ei kuitenkaan estä tietyissä erikseen määriteltävissä
tapauksissa ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun leikkaamisen käyttöäedellyttäen, että tulokseksi saatavalla tuotteella on pöytäpunaviininominaisuudet.
Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kyseinen leikkaaminen sallitaan 31
päivään heinäkuuta 2005 asti alueilla, joilla perinteisesti on olluttällainen käytäntö, myöhemmin vahvistettavia yksityiskohtaisia sääntöjänoudattaen.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 30
▼B
43 artikla
1. Sallitut viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt vahvistetaan
liitteissä IV ja V.
2. Erityisesti:
— väkevöimistä, happamuuden lisäämistä ja vähentämistä sekä makeut-
tamista koskevat sallitut viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelytsekä rikkidioksidipitoisuutta ja haihtuvien happojen enimmäispitoi-suutta koskevat säännöt vahvistetaan liitteessä V olevissa A-Gkohdassa,
— kuohuviinin ja laatukuohuviinin tuotantoa koskevat säännöt ja
sallitut viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt vahvistetaan liit-teessä V olevissa H ja I kohdassa,
— väkevän viinin tuotantoa koskevat säännöt ja sallitut viininvalmis-
tusmenetelmät ja -käsittelyt vahvistetaan liitteessä V olevassa Jkohdassa.
44 artikla
1. CN-koodeihin 2204 10, 2204 21 ja 2204 29 kuuluvista tuotteista
ainoastaan väkeviä viinejä, kuohuviinejä, hiilihapotettuja kuohuviinejä,helmeileviä viinejä, hiilihapotettuja helmeileviä viinejä, tma-laatu-
viinejä, pöytäviinejä sekä tarvittaessa ja sen estämättä, mitä 45
artiklassa säädetään, laillisesti tuotuja viinejä saa tarjota tai toimittaasellaisenaan nautittavaksi yhteisössä.
2. Lukuun ottamatta pullotettuja viinejä, jotka voidaan todistaa
pullotetuiksi ennen 1 päivää syyskuuta 1971, muuta viiniä kuin 42artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista viiniköynnöslajikkeista saatua tma-laatuviiniä, joka ei vastaa liitteessä I olevissa 12-18 kohdassa annettujamääritelmiä, saa käyttää ainoastaan viinintuottajan oman perheenkulutukseen, viinietikan valmistukseen tai tislaukseen.
3. Niinä vuosina, jolloin ilmasto-olot ovat olleet epäsuotuisat,
voidaan päättää, että A- ja B-viininviljelyvyöhykkeiltä saatuja tuotteita,joiden luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei ole kysei-
selle viininviljelyvyöhykkeelle vahvistetun vähimmäismäärän
suuruinen, käytetään yhteisössä kuohuviinien ja hiilihapotettujenkuohuviinien valmistukseen, jos näiden viinien todellinen alkoholipitoi-suus on vähintään 8,5 tilavuusprosenttia, tai hiilihapotettujenhelmeilevien viinien valmistukseen. Tällöin väkevöiminen on suoritet-tava liitteessä V olevan D kohdan 5 alakohdassa tarkoitetuin rajoituksin.
4. Rajoittamatta tiukempien säännösten soveltamista, joita jäsenval-
tiot voivat soveltaa alueellaan valmistettaviin tuotteisiin, tuoreistarypäleistä valmistettua rypäleen puristemehua, jonka käyminen on
estetty tai keskeytetty alkoholia lisäämällä, saa käyttää ainoastaan
sellaisten tuotteiden valmistukseen, jotka eivät kuulu CN-koodeihin2204 10, 2204 21 ja 2204 29.
5. Yhteisöstä peräisin olevaa viinirypälemehua ja tiivistettyä viinir-
ypälemehua ei saa käyttää viiniyttämiseen eikä lisätä viiniin. Näitätuotteita valvotaan niiden käyttötarkoituksen mukaan. Näiden tuotteidenkäyttäminen alkoholiksi on kiellettyä yhteisön alueella.
6. Edellä 4 ja 5 kohtaa ei sovelleta tuotteisiin, joista valmistetaan
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa yhdistetyn nimikkeistönnimikkeeseen 2206 00 kuuluvia tuotteita, joista voidaan käyttääyhdistettyä nimitystä, joka sisältää sanan ”viini” jäsenvaltioiden
suostumuksella liitteessä VII olevan C kohdan 2 kohdan mukaisesti.
7. Pöytäviinin valmistukseen soveltuvia viinejä, joiden todellinen
vähimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei vastaa pöytäviinien
vastaavaa tasoa, voidaan laskea liikkeeseen ainoastaan kuohuviinien
valmistukseen tai viinietikan valmistukseen, tislaukseen tai muuhunteolliseen käyttöön. Näitä viinejä voidaan väkevöidä ja leikatapöytäviinillä niiden tilavuusprosentteina ilmoitetun todellisen alkoholi-pitoisuuden kohottamiseksi pöytäviinien tasolle ainoastaanviininvalmistajan tiloissa tai tämän lukuun.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 31
▼B
8. Alkoholia, puristejäännöksestä tislattua alkoholijuomaa ja puris-
tejäännöksestä valmistettua viiniä (piquette) lukuun ottamatta yhteisöstäperäisin olevasta rypäleen puristejäännöksestä ja viinisakasta ei saa
valmistaa viiniä tai muuta nautittavaksi tarkoitettua juomaa.
9. Puristejäännöksestä valmistettua viiniä, jos sen valmistaminen on
kyseisessä jäsenvaltiossa sallittua, saa käyttää ainoastaan tislaukseen taiviininviljelijän perheen omaan käyttöön.
10. Tislausta varten väkevöityä viiniä voidaan käyttää ainoastaan
tislaukseen.
11. Kuivuneista viinirypäleistä saatua käymistilassa olevaa rypäleen
puristemehua saa saattaa markkinoille ainoastaan väkevän viininvalmistukseen ja ainoastaan niillä viinialueilla, joilla tämä käyttö oli
perinteistä 1 päivänä tammikuuta 1985 sekä viinin valmistukseen
ylikypsistä rypäleistä.
12. Kolmansista maista peräisin olevia tuoreita rypäleitä, rypäleen
puristemehua, käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua, tiivistettyärypäleen puristemehua, puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua,
rypäleen puristemehua, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty
lisäämällä alkoholia, viinirypälemehua ja tiivistettyä viinirypälemehuaei saa viiniyttää eikä lisätä viiniin yhteisön alueella.
13. Edellä 12 kohdassa tarkoitettuja tuotteita ei saa käyttää
alkoholiksi yhteisön alueella. Tätä säännöstä ei sovelleta tuotteisiin,
joista valmistetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa CN-
koodiin 2206 00 kuuluvia tuotteita, joista voidaan liitteessä VII olevan Ckohdan 2 alakohdan mukaan jäsenvaltioiden suostumuksella käyttääyhdistettyä nimitystä, johon kuuluu sana ”viini”.
14. Kolmannesta maasta peräisin olevan viinin leikkaaminen
yhteisön viinin kanssa samoin kuin kolmansista maista peräisin olevien
viinien leikkaaminen keskenään yhteisön maantieteellisellä alueella onkielletty.
15. Neuvosto voi poiketa 12 kohdasta, 13 kohdan ensimmäisestä
virkkeestä ja 14 kohdasta yhteisön kansainvälisten velvoitteidenmukaisesti.
45 artikla
1. Poikkeuksia lukuun ottamatta seuraavia tuotteita ei saa tarjota tai
käyttää sellaisenaan elintarvikkeiksi:
a) CN-koodeihin 2204 10, 2204 21, 2204 29 ja 2204 3010 kuuluvia
tuotteita riippumatta siitä, onko ne tuotu vai ei, jos ne on käsitelty
sellaisilla viininvalmistusmenetelmillä, joita ei ole hyväksytty
yhteisön säännöissä tai, jos tämä sallitaan, kansallisissa säännöissä;
b) 1 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, jotka
eivät ole virheettömiä, aitoja tai myyntikelpoisia;
c) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tuotteita, jotka eivät ole liitteen I
määritelmien mukaisia.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tuontituotteita koskevat poikkeukset
tehdään perustamissopimuksen 133 artiklassa määrättyä menettelyänoudattaen.
46 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun ja liitteiden IV ja V
soveltamisesta annetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näissä säännöissä vahvistetaan erityisesti:
a) liitteessä V olevan A kohdan osalta ennen 1 päivää syyskuuta 1986
tuotettuja viinejä koskevat siirtymätoimenpiteet ja muutokset 2
kohdassa oleviin viinien luetteloihin;
b) liitteen IV ja V osalta mainituissa liitteissä tarkoitettujen viininval-
mistusmenetelmien ja -käsittelyjen rajat ja tietyt edellytykset, lukuun1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 32
▼B
ottamatta aiemmin mainituissa liitteissä vahvistettuja rajoituksia ja
edellytyksiä;
c) tässä luvussa ja liitteessä V tarkoitetut päätökset, poikkeukset,
edellytykset ja luettelot;
d) liitteessä V olevien C-G kohdan soveltaminen sellaisilla yhteisön
alueilla korjattuihin tuotteisiin, jotka eivät kuulu liitteessä IIImääriteltyihin viininviljelyvyöhykkeisiin; ja
e) liitteessä V olevan J kohdan osalta 2 kohdan b alakohdassa ja 6
kohdassa tarkoitetut luettelot, 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetutpoikkeukset sekä 6 kohdassa tarkoitettu ilmoitus- ja rekisteröintime-
nettely.
2. Jäljempänä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annetaan
seuraavat säännöt:
a) tiettyjen kolmansissa maissa sovellettavien sekä 43 artiklan 1
kohdassa ja liitteessä IV tarkoitettujen viininvalmistusmenetelmien
ja -käsittelyjen välistä vertailua koskevat säännöt;
b) rypäleen puristemehun ja viinin leikkaamista ja sekoittamista
koskevat säännökset;
c) viininvalmistusmenetelmissä käytettyjen aineiden puhtaus- ja tunnis-
tetiedot;
d) sallittujen viininvalmistusmenetelmien ja -käsittelyjen toteuttamista
koskevat hallinnolliset säännöt; näissä voidaan säätää, että tiettyjä
viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä saa suorittaa ainoastaan
jäsenvaltion hyväksymän sellaisen henkilön valvonnassa, jolla onriittävät tiedot tuotteen laadun, hygienian ja terveellisyyden takaa-miseksi;
e) 45 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden hallussapitoa, liikkuvuutta ja
käyttöä koskevat edellytykset tai luettelot tuotteista, jotka onvapautettu mainitun artiklan vaatimuksista, ja perusteet, joidentarkoituksena on estää yksittäisissä tapauksissa liiallinen ankaruus,
sekä edellytykset, joilla jäsenvaltio voi sallia sellaisten tuotteiden
hallussapidon, liikkeen ja käytön, jotka eivät 45 artiklan 1 kohdan aalakohtaa lukuun ottamatta vastaa tämän asetuksen säännöksiä taitämän asetuksen mukaisesti annettuja säännöksiä; ja
f) yleiset säännöt sellaisten viininvalmistusmenetelmien ja -käsittelyjen
koekäytölle, jotka eivät muuten ole sallittuja.
3. Jäljempänä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annetaan
määritysmenetelmät, joilla määritetään tämän asetuksen soveltamisalaan
kuuluvien tuotteiden koostumus, sekä säännöt, joiden avulla voidaanmääritellä, onko näitä tuotteita käsitelty sallittujen viininvalmistusme-netelmien vastaisesti.
Samaa menettelyä noudattaen vahvistetaan tarvittaessa sellaisten
aineiden enimmäismäärät, jotka osoittavat tiettyjen viininvalmistusme-
netelmien käytön, sekä määritystulosten vertailutaulukot.
Jos kuitenkaan yhteisön määritysmenetelmiä tai ensimmäisessä alakoh-
dassa tarkoitettuja sääntöjä ei ole laadittu kyseisestä tuotteestaetsittävien aineiden löytämiseksi ja niiden määrän selvittämiseksi,
sovelletaan:
a) Kansainvälisen viinijärjestön (OIV) yleiskokouksen hyväksymiä ja
julkaisemia määritysmenetelmiä; tai
b) jos soveltuvaa määritysmenetelmää ei ole a alakohdassa tarkoitet-
tujen joukossa, sellaista määritysmenetelmää, joka vastaaKansainvälisen standardisoimisjärjestön (ISO) suosittamia standar-deja; taikka
c) a ja b alakohdassa tarkoitettujen menetelmien puuttuessa tarkkuuden,
toistettavuuden ja uusittavuuden kannalta soveltuvaa määritysmene-telmää:
i) kyseessä olevan jäsenvaltion hyväksymää määritysmenetelmää;
tai
ii) tarvittaessa mitä tahansa muuta soveltuvaa määritysmenetelmää.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 33
▼B
Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja yhteisön määritysmene-
telmiä vastaavina pidetään sellaisia automatisoituja määritysmenetelmiä,joita käytetään yhteisön menetelmien sijasta, edellyttäen, että 75
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen todetaan saatujen tulosten
olevan tarkkuudeltaan, toistettavuudeltaan ja uusittavuudeltaanvähintään saman tasoisia kuin vastaavalla yhteisön menetelmällä saaduttulokset.
II LUKU
TIETTYJEN TUOTTEIDEN KUVAUS, NIMITYS, TARJONTAMUOTO
JA SUOJAUS
47 artikla
1. Tässä luvussa ja liitteissä VII ja VIII annetaan säännöt, jotka
koskevat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen tuotteiden
kuvausta, nimitystä ja tarjontamuotoa sekä tiettyjen merkintöjen suojaa.
Näissä säännöissä on otettava huomioon erityisesti seuraavat tavoitteet:
a) kuluttajien oikeutettujen etujen suojelu;
b) tuottajien oikeutettujen etujen suojelu;
c) sisämarkkinoiden moitteeton toiminta;
d) laatutuotteiden tuotannon edistäminen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin sääntöihin on sisällyttävä
erityisesti säännökset, joissa:
a) velvoitetaan käyttämään tiettyjä merkintöjä;
b) sallitaan tiettyjen muiden merkintöjen käyttö tietyin edellytyksin;
c) sallitaan muiden merkintöjen käyttö, mukaan lukien kuluttajille
mahdollisesti hyödylliset tiedot;
d) säädellään tiettyjen merkintöjen suojaa ja valvontaa;
e) säädellään maantieteellisten ja perinteisten merkintöjen käyttöä;
f) säädellään tuontituotteiden päällysmerkintöjä tai, jos se sallitaan
tässä asetuksessa, näistä tuotteista valmistettujen tuotteiden päällys-merkintöjä, jotta varmistetaan, että kuluttajat saavat tiedot kyseisen
tuotteen luonteesta ja että tuotetta ei varusteta yhteisön tuotteelle
varatulla päällysmerkinnällä.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä sovelletaan kuvattaessa
siinä mainittuja tuotteita
a) päällysmerkinnässä;
b) rekistereissä sekä liiteasiakirjoissa ja muissa yhteisön säännöksissä
edellytetyissä asiakirjoissa, jäljempänä ’viralliset asiakirjat’, paitsitulliasiakirjoissa;
c) kaupallisissa asiakirjoissa, erityisesti laskuissa ja toimitusasiakir-
joissa; ja
d) mainonnassa, jollei tähän asetukseen sisälly erityissäännöksiä tästä
asiasta.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä sovelletaan siinä main-
ittujen tuotteiden tarjontamuodon osalta, kun on kyse
a) säiliöstä, mukaan lukien suljinlaite;
b) päällysmerkinnästä;
c) pakkauksesta.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä sovelletaan myyntiä varten
hallussapidettäviin ja liikkeeseen laskettuihin tuotteisiin.
48 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden kuvaus ja tarjontamuoto sekä
mainittuihin tuotteisiin liittyvä mainonta ei saa olla virheellistä eikä1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 34
▼B
aiheuttaa sekaannusta tai johtaa harhaan henkilöitä, joille se on osoitettu,
erityisesti kun kyseessä ovat:
— edellä 47 artiklassa säädetyt merkinnät. Tätä säännöstä sovelletaan
myös kun näitä merkintöjä käytetään käännöksissä tai niillä viitataantodelliseen alkuperään tai kun ne yhdistetään seuraaviin merkin-töihin: ”laji”, ”tyyppi”, ”menetelmä”, ”jäljitelmä” tai ”merkki”, taimuihin vastaaviin merkintöihin,
— tuotteiden ominaisuudet, erityisesti luonne, koostumus, alkoholipi-
toisuus tilavuusprosentteina, väri, alkuperä tai lähtöisyys, laatu,viiniköynnöslajike, satovuosi tai säiliöiden nimellistilavuus,
— tuotteen valmistukseen tai jakeluun osallistuvan tai osallistuneen
luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai henkilöryhmittymän,erityisesti pullottajan, henkilöllisyys ja asema.
49 artikla
1. Tuotteita, joiden kuvaus tai tarjontamuoto eivät vastaa tämän
asetuksen säännöksiä tai sen soveltamiseksi annettuja yksityiskohtaisiasääntöjä, ei voida pitää hallussa myyntiä varten, laskea liikkeeseenyhteisössä eikä viedä.
Kuitenkin vientiin tarkoitettujen tuotteiden osalta voidaan sallia
poikkeuksia tämän asetuksen säännöksistä seuraavasti:
— jäsenvaltiot voivat sallia poikkeuksia, kun kolmannen maahantuoja-
valtion lainsäädäntö sitä edellyttää,
— tapauksissa, jotka eivät kuulu ensimmäisen luetelmakohdan piiriin,
poikkeuksista voidaan säätää soveltamista koskevissa yksityiskoh-
taisissa säännöissä.
2. Sen jäsenvaltion, jonka alueella tuote, jonka kuvaus ja tarjonta-
muoto eivät ole 1 kohdassa tarkoitettujen säännösten mukaiset, on
toteutettava tarpeelliset toimenpiteet tehdyistä rikkomuksista rankaise-miseksi niiden vakavuuden mukaan.
Jäsenvaltio voi kuitenkin sallia kyseisen tuotteen hallussapidon myyntiä,
liikkeeseen laskemista yhteisössä tai vientiä varten, jos tämän tuotteenkuvaus tai tarjontamuoto saatetaan 1 kohdassa tarkoitettujen säännöstenmukaiseksi.
50 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta
asianomaiset osapuolet voivat ehkäistä teollis- ja tekijänoikeuksienkauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen 23 ja 24 artiklassamäärättyjen ehtojen mukaisesti 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa
tarkoitettuihin tuotteisiin liitetyn maantieteellisen merkinnän käytön
yhteisössä tuotteissa, jotka eivät ole peräisin kyseisen maantieteellisenmerkinnän osoittamasta paikasta, vaikka tavaroiden oikea alkuperäilmoitetaan tai maantieteellinen merkintä osoitetaan käännöksessä taisiihen on liitetty sellaiset merkinnät kuin ”laji”, ”tyyppi”, ”tyylinen”,”jäljitelmä”, tai muu vastaava merkintä.
2. Tässä artiklassa tarkoitetaan ”maantieteellisillä merkinnöillä”
merkintöjä, joilla tunnusmerkitään Maailman kauppajärjestöön kuuluvan
kolmannen maan alueelta tai tähän alueeseen kuuluvalta alueelta
peräisin oleva tuote silloin, kun tuotteen tietty laatu, maine tai muuerityispiirre voidaan yhdistää olennaisesti kyseiseen maantieteelliseenalkuperään.
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovelletaan sen estämättä, mitä tämän
asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden nimityksiä ja tarjonta-muotoa koskevista säännöistä annetuissa yhteisön lainsäädännön muissa
säännöksissä säädetään.
51 artikla
1. Tässä osastossa tarkoitetaan ”jäsenvaltiota pienemmän maantie-
teellisen yksikön nimellä” seuraavien nimiä:
— paikallisalue tai paikallisalueet yhdistävä yksikkö,1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 35
▼B
— paikallinen hallintoalue tai sen osa,
— viininviljelyn osa-alue tai sen osa,
— muu alue kuin määritelty alue.
2. Maantieteellisen nimityksen käyttäminen sellaisen pöytäviinin
kuvaamiseksi, joka on valmistettu leikkaamalla eri tuotantoalueilla
poimituista rypäleistä valmistettuja viinejä, on kuitenkin sallittua, josvähintään 85 prosenttia leikkaamalla saadusta pöytäviinistä on peräisinsiltä tuotantoalueelta, jonka nimellä viini on varustettu.
Kuitenkin A-viininviljelyvyöhykkeen sisällä sijaitsevan tuotantoalueen
tai B-viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvaan alueeseen viittaavan maan-tieteellisen nimityksen käyttäminen pöytävalkoviinien kuvaamiseen onsallittua ainoastaan, jos leikkaamisessa käytetyt tuotteet ovat peräisinkyseiseltä viininviljelyvyöhykkeeltä tai jos kyseinen viini on saatu
leikkaamalla A-viininviljelyvyöhykkeen pöytäviinejä ja B-viininviljely-
vyöhykkeen pöytäviinejä keskenään.
3. Jäsenvaltiot voivat asettaa edellytykseksi tietyn maantieteellisen
nimityksen käyttämiselle pöytäviinin kuvaamisessa sen, että viini on
tuotettu kokonaan tietyistä selvästi yksilöidyistä viiniköynnöslajikkeista
ja että se on peräisin yksinomaan siltä tarkasti rajatulta alueelta, jonkanimellä se on varustettu.
52 artikla
1. Jos jäsenvaltio käyttää määritellyn alueen nimeä tma-laatuviinin
tai tma-laatuviiniksi jalostettavan viinin kuvauksessa, nimeä ei saakäyttää sellaisten viinialan tuotteiden kuvaukseen, joita ei ole tuotettukyseisellä alueella, eikä sellaisten tuotteiden kuvaukseen, joita ei kuvata
kyseisellä nimellä asiaa koskevien yhteisön tai kansallisten säännösten
mukaisesti. Tätä sovelletaan myös silloin, kun jäsenvaltio on käyttänytpaikallisen hallintoalueen, sen osan tai paikkakunnan nimeä yksinomaantma-laatuviinin tai tma-laatuviiniksi jalostettavan viinin kuvaukseen.
Jäsenvaltiot voivat tietyissä tuotanto-olosuhteissa, jotka niiden on
määritettävä, sallia, että määritellyn alueen nimeen liitetään valmistus-tapaan tai tuotetyyppiin viittaavia yksityiskohtia taiviiniköynnöslajikkeen nimi tai sen synonyymi, sanotun kuitenkaanrajoittamatta tma-laatuviinien erityistyyppejä koskevien yhteisön
säännösten soveltamista.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, neuvosto voi
31 päivään elokuuta 2001 mennessä päättää komission ehdotuksesta
määräenemmistöllä pöytäviinin kuvauksessa perinteisesti käytettyjen
tiettyjen maantieteellisten nimien, joista on tullut määritellyn alueennimiä, käytön sallimisesta edelleen myös pöytäviinien kuvauksessaenintään kolmen viinivuoden ajan.
2. Seuraavia nimiä ja merkintöjä:
— viiniköynnöslajikkeen nimeä,
— liitteessä VII olevan A kohdan 2 kohdan c alakohdan toisen
luetelmakohdan neljännessä alaluetelmakohdassa tai liitteessä VIIIolevan D kohdan 2 kohdan c alakohdan toisessa luetelmakohdassatarkoitettua perinteistä erityismerkintää,
tai
— liitteessä VII olevan B kohdan 1 kohdan b alakohdan viidennessä
luetelmakohdassa tarkoitettua perinteistä täydennysmerkintää, sikälikuin jäsenvaltio on sen myöntänyt viinin kuvaamista varten yhteisön
säännösten mukaisesti,
voidaan käyttää juoman, joka on muuta kuin viiniä tai rypäleen
puristemehua, kuvauksessa, tarjontamuodossa ja mainonnassaainoastaan sillä edellytyksellä, ettei ole olemassa minkäänlaista
sekaannusvaaraa kyseisen juoman luonteen, alkuperän tai lähtöi-
syyden tai koostumuksen vuoksi.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun nimen tai merkinnän tai ilmaisujen
”Hock”, ”Claret”, ”Liebfrauenmilch” ja ”Liebfraumilch” käyttö yhdis-1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 36
▼B
tettynä myös sellaisiin ilmaisuihin kuin ”laji”, ”tyyppi”, ”tapa”,
”jäljitelmä”, tai muihin vastaaviin ilmaisuihin, on kiellettyä:
— CN-koodin nimikkeessä 2206 tarkoitetun tavaran kuvauksessa ja
tarjontamuodossa, jollei kyseinen tavara ole tosiasiallisesti lähtöisin
tällä tavoin kuvatusta paikasta,
— sellaisen selkein merkinnöin kaupan pidettävän tavaran kuvauksessa
ja tarjontamuodossa, josta kuluttaja saa viinin kaltaista juomaa;
viiniköynnöslajikkeen nimeä voidaan kuitenkin käyttää, jos kyseinentavara on tosiasiallisesti peräisin tästä lajikkeesta, jollei tämä nimiaiheuta sekaannusta määritellyn alueen nimen tai tma-laatuviininkuvauksessa käytetyn maantieteellisen yksikön nimen kanssa.
4. Nimiä, jotka ovat:
— määritellyn alueen nimiä,
— määriteltyä aluetta pienemmän maantieteellisen yksikön nimiä, sikäli
kuin jäsenvaltio on yhteisön säännösten mukaisesti varannut nämäviinin kuvausta varten,voidaan käyttää juoman, joka on muuta kuinviiniä tai rypäleen puristemehua, kuvauksessa, tarjontamuodossa ja
mainonnassa ainoastaan sillä edellytyksellä, että:
a) CN-koodin nimikkeissä 2009, 2202, 2205, 2206, 2207, 2208 ja 2209
tarkoitettujen tuotteiden sekä viinialan raaka-aineista valmistettujen
tuotteiden osalta mainitut nimet ja merkinnät ovat tuotteen
alkuperäjäsenvaltion hyväksymiä ja että kyseinen hyväksyntä onyhteisön oikeuden mukainen;
b) juomien, jotka ovat muita kuin a alakohdassa tarkoitettuja juomia,
osalta ei aiheudu minkäänlaista sekaannusvaaraa kyseisen juoman
luonteen, alkuperän tai lähtöisyyden tai koostumuksen vuoksi.
Vaikka nimiä ei olisi hyväksytty a alakohdan mukaisesti, niiden käyttöä
voidaan jatkaa 31 päivään joulukuuta 2000 asti edellyttäen, että b
alakohtaa noudatetaan.
53 artikla
1. Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun ja liitteiden VII ja VIII
soveltamisesta annetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.Nämä yksityiskohtaiset säännöt koskevat erityisesti mainituissa liitteissä
säädettyjä poikkeuksia, edellytyksiä ja lupia.
2. Seuraavat määräykset annetaan 75 artiklassa säädetyn menettelyn
mukaisesti:
a) liitteessä VII tai liitteessä VIII olevan A kohdan 2 kohdassa
tarkoitetut maininnat, merkit ja muut merkinnät;
b) liitteessä VII olevan A kohdan 2 kohdan c alakohdan toisen
luetelmakohdan neljännessä alaluetelmakohdassa tai liitteessä VIIolevan D kohdan 2 kohdan c alakohdan toisessa luetelmakohdassatarkoitetut perinteiset merkinnät;
c) edellytykset, joiden mukaisesti liitteessä VII olevan A kohdan 2
kohdassa tarkoitettuja maantieteellisiä merkintöjä käytetään;
d) liitteessä VII olevan A kohdan 4 kohdassa tarkoitetut merkinnät;
e) edellytykset, joiden mukaisesti liitteessä VII olevan B kohdan 1
kohdassa tarkoitettuja mainintoja käytetään ja liitteessä VII olevan Bkohdan 3 kohdassa tarkoitettujen mainintojen käyttötarkoitus;
f) liitteessä VII olevan B kohdan 2 kohdassa tarkoitetut maininnat ja
edellytykset, joiden mukaisesti niitä käytetään;
g) laajuus ja edellytykset, joiden mukaisesti liitteen VII määräyksiä
sovelletaan niihin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviintuotteisiin, joita ei mainita liitteessä VII olevan A kohdan 1 kohdassatai liitteessä VIII, ja erityisesti yhteisössä tuotettuihin rypäleen
puristemehuihin, käymistilassa oleviin rypäleen puristemehuihin,
tiivistettyihin rypäleen puristemehuihin ja käymistilassa oleviinuusiin viineihin ja ylikypsistä rypäleistä tuotettuihin viineihin;
h) tuotteiden varastointia ja kuljetusta säiliöissä koskevat edellytykset
sekä niiden käyttö ja merkitseminen, mukaan lukien kuohuviinientuottamista ja välivarastointia varten tarkoitetut säiliöt;1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 37
▼B
i) tarvittaessa liitteessä VIII olevan E kohdan 1 kohdan toisessa
luetelmakohdassa tarkoitettujen maantieteellisten yksikköjen nimienmyöntäminen;
j) pakolliset ja vapaaehtoisesti tehtävät maininnat rekistereihin, viralli-
siin asiakirjoihin ja kaupallisiin asiakirjoihin;
k) liitteessä VIII olevan G kohdan 2 ja 5 kohdassa tarkoitetut
yksityiskohtaiset säännöt;
l) liitteessä VIII olevan 1 kohdan 6 kohdassa tarkoitetut poikkeuksia
koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja säännökset.
VI OSASTO
MÄÄRITELLYLLÄ ALUEELLA TUOTETUT LAATUVIINIT
54 artikla
1. Määritellyillä alueilla tuotetuilla laatuviineillä (tma-laatuviinit)
tarkoitetaan viinejä, jotka ovat tämän osaston ja asiaa koskevienyhteisön ja jäsenvaltioiden säännösten mukaisia.
2. Tma-laatuviineihin kuuluvat seuraavat luokat:
a) määritellyillä alueilla tuotetut väkevät laatuviinit, jäljempänä
’väkevät tma-laatuviinit’, jotka vastaavat väkevän viininmääritelmää;
b) määritellyillä alueilla tuotetut laatukuohuviinit, jäljempänä ’tma-
laatukuohuviinit’, jotka vastaavat kuohuviinin, maustetut tma-laatu-kuohuviinit mukaan lukien, määritelmää;
c) määritellyillä alueilla tuotetut helmeilevät laatuviinit, jäljempänä
’helmeilevät tma-laatuviinit’, jotka vastaavat helmeilevän viininmääritelmää; ja
d) muut kuin a, b ja c alakohdassa mainitut tma-laatuviinit.
3. Tma-laatuviinien tuottamiseen soveltuvina tuotteina pidetään:
a) tuoreita viinirypäleitä;
b) rypäleen puristemehua;
c) käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua;
d) edelleen käymistilassa olevia uusia viinejä;
e) viiniä.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viipymättä luettelo
hyväksymistään tma-laatuviineistä ja mainittava kunkin tma-laatuviinin
osalta niiden tuotantoa ja valmistusta koskevat kansalliset säännökset.
5. Komissio julkaisee tämän luettelon Euroopan yhteisöjen viralli-
sessa lehdessä , C-sarjassa.
55 artikla
1. Tma-laatuviinien tuotantoa koskevien sääntöjen on 57 artiklan 1
kohdan mukaisesti annettujen kansallisten sääntöjen lisäksi, joissaotetaan huomioon perinteiset tuotantoedellytykset, jos ne eivät ole
ristiriidassa laatutuotannon edistämispolitiikan ja sisämarkkinoiden
moitteettoman toiminnan kanssa, perustuttava seuraaviin seikkoihin:
a) tuotantoalueen rajaaminen;
b) viiniköynnöslajikkeet;
c) viljelymenetelmät;
d) viininvalmistusmenetelmät;
e) luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina;
f) hehtaarituotos;
g) aistinvaraisten ominaisuuksien määritys ja arviointi.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut säännökset annetaan liitteessä VI
olevassa A-J kohdassa.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 38
▼B
3. Liitteessä VI olevaa K kohtaa sovelletaan ainoastaan tma-
laatukuohuviiniin. Liitteessä VI olevaa L kohtaa sovelletaan ainoastaanväkevään tma-laatuviiniin.
56 artikla
1. Jäsenvaltioiden on laadittava säännöt, joiden mukaisesti mahdol-
listetaan tuotantovaiheessa se, että:
a) tuottaja voi:
i) olla pyytämättä sato- tai tuotantoilmoituksessa tma-laatuviinin
valmistukseen soveltuvaksi tuotteeksi ilmoitetun tuotteen luokit-telua tma-laatuviiniksi, tai
ii) alentaa tma-laatuviinin luokitusta, erityisesti pöytäviiniksi;
b) jäsenvaltion erikseen nimeämä toimivaltainen laitos voi alentaa tma-
laatuviinin luokitusta.
2. Kaupan pitämisen vaiheessa tma-laatuviinin luokituksen alenta-
misen toteuttaa:
a) sen jäsenvaltion toimivaltainen laitos, jonka alueella viini on:
i) jos kyseinen viini on peräisin kyseisestä jäsenvaltiosta, tai
ii) jos määriteltävänä on pieniä määriä;
b) muissa kuin a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sen jäsenvaltion
toimivaltainen laitos, josta viini on peräisin.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetusta luokituksen alentamisesta
päätetään erityisesti silloin, kun toimivaltainen laitos on vahvistanut,että:
a) viinissä on varastoinnin tai kuljetuksen aikana tapahtunut muutos,
joka on aiheuttanut kyseisen tma-laatuviinin ominaisuuksien heikke-
nemisen tai muuttumisen;
b) viinille on tehty kiellettyjä käsittelyjä tai sitä ei ole laillisesti
nimitetty tma-laatuviiniksi.
57 artikla
1. Tuottajajäsenvaltiot voivat 55 artiklassa lueteltujen tekijöiden
lisäksi oikeudenmukaiset ja perinteiset käytännöt huomioon ottaen
määritellä muita tuotantoedellytyksiä tai ominaisuuksia, jotka ovatpakollisia tma-laatuviineille.
2. Tässä asetuksessa annettujen muiden säännösten lisäksi tuottajajä-
senvaltiot voivat oikeudenmukaiset ja perinteiset käytännöt huomioon
ottaen vahvistaa alueellaan tuotetulle tma-laatuviinille täydentäviä taitiukempia ominaisuuksia tai tuotantoedellytyksiä, valmistusta ja liikku-vuutta koskevia vaatimuksia.
58 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän luvun ja liitteen VI soveltamisesta
annetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näihin sääntöihin voivat sisältyä erityisesti:
a) tässä luvussa ja liitteessä VI tarkoitetut päätökset, poikkeukset ja
luettelot;
b) määritelmä määritellyn alueen välittömässä läheisyydessä sijaitse-
vista alueista, ottaen huomioon erityisesti maantieteellinen tilanne jahallinnolliset rakenteet;
c) sellaisten tma-laatuviinien käyttö, joiden luokitusta on alennettu, sekä
tätä käyttöä koskevat edellytykset;
d) aiheelliset säännökset, jotka koskevat aistinvaraisten testien yleistä ja
järjestelmällistä suorittamista, niiden viinien käyttöä, jotka eivät täytätestien vaatimuksia, ja tätä käyttöä koskevia edellytyksiä;
e) edellä 56 artiklan 2 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettujen
pienien määrien määritteleminen.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 39
▼B
VII OSASTO
KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA KÄYTÄVÄ KAUPPA
59 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja tuotteita
yhteisöön tuotaessa on esitettävä tuontitodistus. Kaikkia muita 1 artiklan2 kohdassa tarkoitettuja tuotteita yhteisöön tuotaessa voidaan vaatiaesitettäväksi tuontitodistus, ja kaikkia 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujatuotteita yhteisöstä vietäessä voidaan vaatia esitettäväksi vientitodistus.
2. Jäsenvaltiot myöntävät todistuksen hakemuksesta jokaiselle riip-
pumatta siitä, mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä, sanotunkuitenkaan rajoittamatta 62 ja 63 artiklan soveltamiseksi toteutettujatoimenpiteitä.
Todistukset ovat voimassa koko yhteisössä.Todistusten myöntämisen edellytyksenä on vakuuden antaminen, jolla
taataan tuonti- ja vientisitoumuksen täyttäminen todistuksen voimassao-loaikana; lukuun ottamatta ylivoimaista estettä vakuus menetetäänkokonaan tai osittain, jos vienti tai tuonti ei toteudu tässä määräajassatai se toteutuu ainoastaan osittain.
3. Hyväksytään 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
seuraavat:
a) luettelo tuotteista, joiden osalta vaaditaan tuonti- tai vientitodistus;
b) todistusten voimassaoloaika ja muut tämän artiklan soveltamisesta
annetut yksityiskohtaiset säännöt.
60 artikla
1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, 1 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan yhteisen tullitariffin tulleja.
2. CN-koodeihin 2009 60 ja 2204 30 kuuluvien viinirypälemehujen ja
rypäleen puristemehujen, joiden osalta yhteisen tullitariffin maksujen
soveltaminen riippuu tuotavan tuotteen tuontihinnasta, tuontihinnanoikeellisuus tarkistetaan joko jokaisen lähetyksen tarkastuksen perus-teella tai käyttämällä komission kyseisten tuotteiden alkuperämaassatodettujen hintanoteerausten perusteella laskemaa kiinteää tuontiarvoa.
Jos kyseisen lähetyksen ilmoitettu tulohinta on korkeampi kuin
mahdollisesti sovellettava kiinteä tuontiarvo korotettuna 3 kohdanmukaisesti laaditulla marginaalilla, joka ei saa ylittää kiinteää arvoa
yli 10 prosentilla, vaaditaan kiinteän tuontiarvon perusteella määrätyn
tuontitullin suuruisen vakuuden antamista.
Jos toisessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa kyseisen tavaralähe-
tyksen tulohintaa ei ilmoiteta, yhteisen tullitariffin soveltaminen riippuu
kiinteästä tuontiarvosta tai asiaa koskevien tullilainsäädännön
säännösten soveltamisesta 3 kohdan mukaisesti määrättävin edelly-tyksin.
3. Jos 44 artiklan 15 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia sovelletaan
tuotuihin tuotteisiin, tuojien on annettava näiden tuotteiden osaltamäärätyille tulliviranomaisille vakuus vapaaseen liikkeeseen luovutta-misen yhteydessä. Vakuuden on vastattava erikseen määrättyä summaa.Vakuus vapautetaan, kun tuoja esittää sen jäsenvaltion, jossa vapaaseenliikkeeseen luovuttaminen on tapahtunut, tulliviranomaisille tyydyttävät
todisteet siitä, että rypäleen puristemehuista on valmistettu viinirypäle-
mehua, niitä on käytetty viinialaan kuulumattomissa tuotteissa tai, jos neon viiniytetty, ne on varustettu asianmukaisin päällysmerkinnöin.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan
75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näihin sääntöihin onsisällyttävä erityisesti perusteet sovellettavan tarkastusjärjestelmänvalinnalle sekä kiinteiden tuontiarvojen laskemiseksi tarvittavientietojen määrittämiselle, 3 kohdassa tarkoitetun vakuuden taso sekävakuuden vapauttamista koskevat säännöt.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 40
▼B
61 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tiettyjen tuotteiden
tuonnista johtuvien epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja torju-miseksi yhteisön markkinoilla määrätään lisätuontitulli yhden tai
useamman vastaavan yhteisessä tullitariffissa vahvistetun tullimaksun
alaisen tuotteen tuonnille, jos Uruguayn kierroksen monenvälistenkauppaneuvottelujen osana perustamissopimuksen 300 artiklan mukai-sesti tehdyn maataloutta koskevan sopimuksen 5 artiklassa asetetutedellytykset on täytetty, paitsi jos tuonti ei todennäköisesti häiritseyhteisön markkinoita tai jos vaikutukset eivät ole suhteessa asetettuihin
tavoitteisiin.
2. Yhteisö ilmoittaa Maailman kauppajärjestölle tiedoksi kynny-
shinnat, joita alhaisemmista hinnoista voidaan määrätä lisätuontitulli.
Kynnysmäärät, joita suuremmista määristä peritään lisätuontitulli,
määritetään erityisesti sitä vuotta, jona 1 kohdassa tarkoitetut epäsuo-
tuisat vaikutukset ovat ilmenneet tai todennäköisesti ilmenevät,edeltävien kolmen vuoden aikana yhteisöön suuntautuneen tuonninperusteella.
3. Lisätuontitullia määrättäessä huomioon otettavat tuontihinnat
vahvistetaan kyseisen tavaraerän cif-tuontihintojen perusteella.
Cif-tuontihinnat tarkistetaan tätä varten kyseisen tuotteen osalta
maailmanmarkkinoilla tai yhteisön tuontimarkkinoilla todettujen edus-tavien hintojen perusteella.
4. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näissä
yksityiskohtaisissa säännöissä on täsmennettävä erityisesti:
a) tuotteet, joihin lisätuontitullia sovelletaan maataloussopimuksen 5
artiklan nojalla;
b) muut tarvittavat edellytykset sen varmistamiseksi, että 1 kohtaa
sovelletaan maataloussopimuksen 5 artiklan mukaisesti.
62 artikla
1. Komissio avaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluville
tuotteille perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistäsopimuksista tai mistä tahansa muusta neuvoston säädöksestä johtuvattariffikiintiöt ja hallinnoi niitä 75 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2. Kiintiöitä hallinnoidaan soveltamalla yhtä seuraavista menette-
lyistä tai niiden yhdistelmää:
a) hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menettely (”ensin
tullutta palvellaan ensin” -periaate);
b) menettely, jossa kiintiöt jaetaan suhteessa haettuihin määriin
hakemusten jättöhetkellä (”samanaikaisen tarkastelun” menettely);
c) perinteisiin kaupan järjestelyihin perustuva menettely (”perinteiset /
uudet tuojat” -menetelmä).
Myös muita soveltuvia menetelmiä voidaan käyttää. Niissä on vältettävä
kaikenlaista toimijoiden välistä syrjintää.
3. Käytettävässä hallinnointimenettelyssä on tarvittaessa otettava
huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet ja tarve turvata näiden
markkinoiden tasapaino tukeutuen samalla mahdollisesti menetelmiin,
joita aiemmin käytettiin 1 kohdassa tarkoitettuja kiintiöitä vastaaviinkiintiöihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn kierroksenkauppaneuvottelujen yhteydessä tehdyistä sopimuksista johtuviaoikeuksia.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä on
säädettävä vuoden ajalle tarvittaessa sopivasti jaettavista vuosittaisistakiintiöistä ja määriteltävä sovellettava hallintomenetelmä; sääntöihin on
myös tarvittaessa sisällyttävä:
a) takeet tuotteen laadusta, lähtöpaikasta ja alkuperästä;1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 41
▼B
b) a kohdassa mainitut takeet todistavan asiakirjan hyväksyminen;
c) tuontitodistusten myöntämisedellytykset ja todistusten voimassao-
loaika.
63 artikla
1. Seuraavien tuotteiden viennin mahdollistamiseksi:
a) 1 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa luetellut tuotteet,
b) CN-koodiin 1701 kuuluvat sokerit, CN-koodeihin 1702 3091,
1702 30 99, 170240 90 ja 1702 9050 kuuluvat glukoosi ja glukoo-sisiirappi mukaan lukien CN-koodeihin 1702 3051 ja 1702 30 59kuuluvat tuotteet, jotka on yhdistetty CN-koodeihin 2009 6011,2009 60 71, 2009 6079 ja 2204 30 99 kuuluviin tuotteisiin,
kyseisten tuotteiden kansainvälisen kaupan hintojen perusteella ja
perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehtyjen sopimusten
rajoissa näiden hintojen ja yhteisön hintojen välinen erotus voidaan
korvata vientituella.
2. Vientitukeen oikeuttavien määrien jakamiseen käytetään mene-
telmää, joka
a) sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseisten markkinoiden
tilanteeseen ja jolla voidaan hyödyntää käytettävissä olevia voima-varoja mahdollisimman tehokkaasti ottaen huomioon yhteisönviennin tehokkuuden ja rakenteen aiheuttamatta kuitenkaan syrjintää
suurten ja pienten toimijoiden välillä;
b) tuottaa toimijoille vähiten hallinnollisia rasitteita, kun hallinnosta
aiheutuvat vaatimukset otetaan huomioon;
c) ei aiheuta syrjintää kyseisten toimijoiden välillä.
3. Vientituki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä. Se voi
vaihdella määräpaikan mukaan, jos maailmanmarkkinatilanne tai
tiettyjen markkinoiden erityisvaatimukset niin edellyttävät.
Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tuet vahvistetaan 75 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen. Vahvistaminen on tehtävä säännöllisinväliajoin.
Komissio voi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä tarvittaessa
tarkistaa säännöllisin väliajoin vahvistettavaa tukea myös muunaajankohtana.
Lisäksi sovelletaan jäljempänä 64 artiklassa tarkoitettuja tuotteita
koskevia säännöksiä.
4. Tukea myönnetään ainoastaan hakemuksesta ja esitettäessä
asianmukainen vientitodistus.
5. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden vientiin sovelletaan
vientitodistuksen hakemispäivänä sovellettavaa tukea ja eriytetyn tuenosalta tukea, jota kyseisenä päivänä sovelletaan:
a) todistuksessa ilmoitettuun määräpaikkaan tai tarvittaessa
b) todelliseen määräpaikkaan, jos se on eri kuin todistuksessa ilmoitettu
määräpaikka. Tällöin sovellettava määrä ei saa ylittää vientitodis-
tuksessa mainittuun määräpaikkaan sovellettavaa määrää.
Tämän kohdan salliman jouston väärinkäytön ehkäisemiseksi voidaan
toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä.
6. Edellä olevasta 4 ja 5 kohdasta voi poiketa elintarvikeaputoimien
yhteydessä vientitukea saavien 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteidenosalta 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
7. Perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyissä sopimuk-
sissa sovittujen määrällisten rajoitusten noudattaminen taataanvertailujaksoille myönnettyjen, kyseisiin tuotteisiin sovellettavien vien-titodistusten perusteella.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 42
▼B
Uruguayn kierroksen kauppaneuvottelujen yhteydessä tehtyjen sopi-
musten velvoitteiden noudattamisen osalta viiteajanjakson päättyminenei vaikuta vientitodistusten voimassaoloon.
8. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt,
mukaan lukien jakamattomien ja käyttämättömien vientiin tarkoitettujen
määrien uudelleenjakamista koskevat säännökset, annetaan 75 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
64 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin
tukiin.
2. Tuen määrä 63 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuille
tuotteille on:
a) raakasokerin ja valkoisen sokerin osalta sama kuin vientituen määrä,
joka vahvistetaan sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o1785/81(
1) 17 artiklassa ja sen soveltamiseksi annetuissa
säännöksissä kyseisille jalostamattomina vietäville tuotteille;
b) glukoosin ja glukoosisiirapin osalta sama kuin vientituen määrä, joka
vahvistetaan vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänäkesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92(
2)
13 artiklassa ja sen soveltamiseksi annetuissa säännöksissä kyseisillejalostamattomina vietäville tuotteille.
Tuen myöntämisen ehtona on, että vietävän jalostetun tuotteen mukana
on hakijan ilmoitus tuotteen valmistuksessa käytetyn raakasokerin,valkoisen sokerin, glukoosin ja glukoosisiirapin määrästä.
Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tarkastavat ilmoi-
tuksen paikkansapitävyyden.
3. Tukia vahvistettaessa on otettava huomioon:
a) tilanne ja kehitysnäkymät seuraavien osalta:
i) 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden hinnat ja
saatavuus yhteisön markkinoilla,
ii) kyseisten tuotteiden maailmanmarkkinahinnat;
b) edullisimmat markkinointi- ja kuljetuskustannukset yhteisön markki-
noilta yhteisön satamiin tai muihin vientipaikkoihin sekäkuljetuskustannukset määrämaahan;
c) viinin yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet, joiden tarkoituksena
on taata tasapaino markkinoilla ja hintojen ja kaupan luonnollinenkehitys;
d) perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuk-
sista johtuvat rajoitukset;
e) tarve välttää häiriöitä yhteisön markkinoilla;
f) suunnitellun viennin taloudelliset näkökohdat.
4. Edellä 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yhteisön markkinahinnat
vahvistetaan suotuisimpien vientihintojen perusteella.
Edellä 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisen kaupan
hintojen vahvistamisessa otetaan huomioon:
a) kolmansien maiden markkinoilla todetut hinnat;
b) edullisimmat hinnat kolmansissa määrämaissa muista kolmansista
maista tulevalle tuonnille;
c) kolmansissa viejämaissa todetut tuottajahinnat ottaen huomioon
tarvittaessa kyseisten maiden myöntämät tuet;1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 43
(1) EYVL L 177, 1.7.1981, s. 4, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1148/98 (EYVL L 159, 3.6.1998, s. 38.)
(2) EYVL L 181, 1.7.1992, s. 21, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/1999 (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 18.)
▼B
d) tarjoushinnat vapaasti yhteisön rajalla.
5. Rajoittamatta 63 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan sovelta-
mista tukea saavien tuotteiden luettelon vahvistamisajat ja tuen määrävahvistetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
6. Tuki maksetaan, kun on osoitettu, että:
a) tuotteet ovat peräisin yhteisöstä;
b) tuotteet on viety yhteisöstä; ja
c) jos kysymyksessä on eriytetty tuki, tuotteet ovat tulleet perille
todistuksessa ilmoitettuun määräpaikkaan tai muuhun määräpaik-kaan, jonka osalta tuki on vahvistettu, sanotun kuitenkaanrajoittamatta 63 artiklan 5 kohdan b alakohdan soveltamista. Tästäsäännöstä voidaan poiketa 75 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen, jos säädetään ehdoista, jotka tarjoavat vastaavat takeet.
Lisäsäännöksiä voidaan antaa 75 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
7. Rajoittamatta 6 kohdan a alakohdan soveltamista vientitukea ei
myönnetä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen myönnetyn
poikkeuksen puuttuessa tuotteille, jotka tuodaan yhteisöön kolmansista
maista ja viedään edelleen kolmansiin maihin.
65 artikla
1. Siinä määrin kuin se on viinin yhteisen markkinajärjestelyn
moitteettoman toiminnan kannalta tarpeen, neuvosto voi määräenem-mistöllä komission ehdotuksesta erityistapauksissa kieltää kokonaan taiosittain sisäisen jalostusmenettelyn käytön 1 artiklassa tarkoitettujen
tuotteiden osalta.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne syntyy erittäin kiireellisesti ja jos
yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä ulkoisen tai
sisäisen jalostusmenettelyn käytön seurauksena, komissio päättää 1
kohdasta poiketen jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaantarvittavista toimenpiteistä; kyseisistä toimenpiteistä, jotka eivät saaolla voimassa enempää kuin kuusi kuukautta ja joita sovelletaanviipymättä, ilmoitetaan neuvostolle ja jäsenvaltioille. Jos komissio saa
jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viikon
kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Kukin jäsenvaltio voi saattaa komission tekemän päätöksen
neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavan viikon
kuluessa. Neuvosto voi määräenemmistöllä vahvistaa, muuttaa taikumota komission päätöksen. Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstäkolmen kuukauden kuluessa, komission päätös katsotaan kumotuksi.
66 artikla
1. Yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt ja erityissäännöt
sen soveltamisesta koskevat tässä asetuksessa käsiteltävien tuotteiden
tariffiluokitusta; tämän asetuksen soveltamisesta seuraava tariffinimik-keistö sisällytetään yhteiseen tullitariffiin.
2. Jollei tässä asetuksessa tai sen nojalla annetuissa säännöksissä
toisin säädetä, seuraavat toimet ovat kiellettyjä:
a) vaikutukseltaan tulleja vastaavien maksujen kantaminen;
b) määrällisten rajoitusten tai vaikutuksiltaan vastaavien toimenpiteiden
soveltaminen.
67 artikla
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden, joihin on
lisätty alkoholia, tuonti kielletään lukuun ottamatta tuotteita, jotkavastaavat sellaisia yhteisöstä peräisin olevia tuotteita, joiden osaltakyseinen sekoitus on sallittu.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 44
▼B
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityi-
sesti tuotteiden vastaavuutta koskevat edellytykset ja poikkeukset 1kohdasta vahvistetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
68 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja tuotteita
saa tuoda ainoastaan, jos seuraavat edellytykset on täytetty:
a) kaikkien tuotteiden osalta:
i) ne vastaavat tuotantoa, kaupan pitämistä ja tarvittaessa sell-
aisenaan nautittavaksi toimittamista koskevia säännöksiä niissäkolmansissa maissa, joista ne ovat peräisin, ja näiden edellytystentäyttäminen osoitetaan kolmannen alkuperämaan sellaisen toimi-
valtaisen elimen, jonka on sisällyttävä erikseen laadittavaan
luetteloon, antamalla todistuksella,
ii) jos ne on tarkoitettu sellaisenaan nautittaviksi, niihin on liitetty
sen kolmannen maan nimeämän laitoksen tai osaston laatimatutkimustodistus, josta tuote on peräisin;
b) muiden sellaisenaan nautittavaksi tarkoitettujen viinien kuin
väkevien viinien ja kuohuviinien osalta:
i) niiden todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on
vähintään 9 tilavuusprosenttia ja kokonaisalkoholipitoisuus
enintään 15 tilavuusprosenttia,
ii) niiden kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna on
vähintään 3,5 grammaa litrassa eli 46,6 milliekvivalenttia litrassa.
2. Jäljempänä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan
säätää:
a) ominaisuuksista, jotka väkevillä viineillä ja kuohuviineillä on oltava,
sekä poikkeuksista 1 kohdan b alakohdasta;
b) tiettyjen 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, joita
kuljetetaan rajoitettuina määrinä ja pieniin säiliöihin pakattuina,vapauttamisesta velvollisuudesta esittää 1 kohdan a alakohdassasäädetty todistus ja tutkimustodistus;
c) tiettyjen viinien, joihin on liitetty alkuperänimitystodistus tai
alkuperätodistus, vapauttamisesta kokonaan tai osittain velvoitteista,jotka johtuvat 1 kohdan a alakohdassa säädetystä todistuksesta taitutkimustodistuksesta.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan
75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
69 artikla
1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1 artiklan
2 kohdassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriintyvät taiuhkaavat häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 33
artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden
kanssa käytävässä kaupassa voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitäsiihen asti, kun häiriö tai häiriön uhka on poistunut.
Arvioitaessa oikeuttaako tilanne tällaisten toimenpiteiden soveltamiseen,
on erityisesti otettava huomioon seuraavat seikat:
a) määrät, joille tuontitodistukset on annettu tai joille niitä on haettu, ja
viinialan markkinatilanne yhteisössä;
b) tarvittaessa intervention aste.
Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset
säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat,joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa tilapäisiä suojatoimenpiteitä.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, komissio päättää
jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpi-teistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaanviipymättä. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekeeasiasta päätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottami-sesta.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 45
▼B
3. Kukin jäsenvaltio voi saattaa komission päättämän toimenpiteen
neuvoston käsiteltäväksi kolmen työpäivän kuluessa sen tiedoksiantamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä
muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.
4. Tämän artiklan soveltamisessa otetaan huomioon perustamissopi-
muksen 300 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä kansainvälisistä
sopimuksista johtuvat velvoitteet.
VIII OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET, SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄN-
NÖKSET
70 artikla
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat tuotteet saa luovuttaa
liikkeeseen yhteisössä ainoastaan, jos niiden mukana on virallisestitarkastettu saateasiakirja.
2. Luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden tai henkilöryhmitty-
mien, joilla on ammattinsa harjoittamista varten hallussaan tällaisiatuotteita, erityisesti tuottajien, pullottajien, jalostajien ja erikseenmääriteltävien kauppiaiden, on pidettävä kirjaa erityisesti edellä
mainittujen tuotteiden saapuvista ja lähtevistä eristä.
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, erityisesti
1 kohdassa tarkoitetun asiakirjan laadusta ja muodosta, sekä tätä artiklaa
koskevat poikkeukset annetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
71 artikla
1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 87,
88 ja 89 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien
tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.
2. Edellä II osaston II luvun soveltaminen ei estä sellaisen kansallisen
tuen myöntämistä, jolla on samat tavoitteet kuin kyseisessä luvussa.
Tällaisiin tukiin sovelletaan kuitenkin 1 kohtaa.
72 artikla
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä yksi tai useampi viranomainen, joka
on vastuussa siitä, että yhteisön sääntöjen noudattaminen viinialallaturvataan. Niiden on myös nimettävä laboratoriot, joilla on lupa suorittaa
virallisia määrityksiä viinialalla.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näiden viranomaisten
ja laboratorioiden nimet ja osoitteet. Komissio toimittaa nämä tiedot
muille jäsenvaltioille.
3. Komissio muodostaa erikoistarkastajien ryhmän, jonka tehtävänä
on osallistua paikalla tehtäviin tarkastuksiin yhdessä jäsenvaltioiden
toimivaltaisten viranomaisten kanssa, jotta varmistetaan viinialansääntelyn yhdenmukainen soveltaminen.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan
75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Näihin sääntöihin voi erityisesti sisältyä säännöksiä, joilla:
a) varmistetaan yhteisön säännösten yhdenmukainen soveltaminen
viinialalla erityisesti tarkastusten osalta;
b) säännellään nimettyjen viranomaisten välisiä suhteita;
c) säännellään tarkastusten parantamiseksi toteutettavia erityisiä rahoi-
tusmenettelyjä;
d) säännellään hallinnollisia seuraamuksia;
e) säännellään nimettyjen tarkastajien valtuuksia ja velvollisuuksia.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 46
▼B
73 artikla
Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen
täytäntöönpanemiseksi tarvittavat tiedot. Näiden tietojen toimittamistakoskevat yksityiskohtaiset säännöt, joihin sisältyy toimitettavien tietojenlaatu ja toimitustapa, tietojen toimittamisen määräajat sekä kerättyjentietojen jakaminen, annetaan 75 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
74 artikla
Perustetaan viinin hallintokomitea, jäljempänä ’komitea’, joka
muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana onkomission edustaja.
75 artikla
1. Jostässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, komitean
puheenjohtaja saattaa asian komitean käsiteltäväksi joko omastaaloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausuntoannetaan perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa niidenpäätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee
komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edusta-
jien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla.Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos
toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia,komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessakomissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintäänyhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin toisessa alakoh-
dassa tarkoitetun määräajan kuluessa.
76 artikla
Komitea voi käsitellä myös muita kysymyksiä, jotka puheenjohtaja
saattaa sen käsiteltäväksi joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltionedustajan pyynnöstä.
77 artikla
1. Tätä asetusta sovelletaan siten, että perustamissopimuksen 33 ja
131 artiklassa määrätyt tavoitteet otetaan huomioon samanaikaisesti ja
asianmukaisella tavalla.
2. Tämän artiklan soveltamisessa otetaan huomioon perustamissopi-
muksen 300 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä kansainvälisistäsopimuksista johtuvat velvoitteet.
78 artikla
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin sovelletaan
asetusta (EY) N:o 1258/1999 ja sen täytäntöönpanosta annettuja
säännöksiä.
2. Edellä II osaston II luvussa tarkoitettua palkkiota, saman osaston
III luvussa tarkoitettua tukea sekä III osaston I luvussa tarkoitettua
tukea, saman osaston II luvussa tarkoitettuja interventio-ostoja ja tukea,
saman osaston III luvussa tarkoitettuja tukia sekä VII osastossatarkoitettuja vientitukia pidetään asetuksen (EY) N:o 1258/1999 2artiklan 2 kohdan mukaisina maatalousmarkkinoiden säätelemiseentähtäävinä interventioina.
3. Jollei rajoittavammista säännöksistä muuta johdu, III osaston
mukaista yhteisön tukea sekä VII osaston mukaisia vientitukia voidaanmyöntäa ainoastaan yhteisössä korjatuista rypäleistä valmistetuilletuotteille.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 47
▼B
79 artikla
Pöytäviinin ja pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin ylijäämien
ehkäisemiseksi jäsenvaltiot voivat säätää satoja koskevista rajoista, jotka
ilmaistaan hehtolitroina hehtaaria kohden ja joiden ylittäminen johtaa
siihen, että tuottajat eivät enää ole tämän asetuksen mukaisestitukikelpoisia.
80 artikla
Edellä 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistetaan
toimenpiteet, joilla:
a) helpotetaan siirtymistä 81 artiklassa tarkoitettujen asetusten
säännösten soveltamisesta tässä asetuksessa vahvistettujensäännösten soveltamiseen; ja
b) ratkaistaan tarvittaessa erityisiä käytännön ongelmia. Tällaiset
toimenpiteet voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissapoiketa tietyistä tämän asetuksen säännöksistä.
81 artikla
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 346/79, (ETY) N:o 351/79, (ETY) N:o
460/79, (ETY) N:o 456/80, (ETY) N:o 457/80, (ETY) N:o 458/80,(ETY) N:o 1873/84, (ETY) N:o 895/85, (ETY) N:o 822/87, (ETY) N:o823/87, (ETY) N:o 1442/88, (ETY) N:o 3877/88, (ETY) N:o 4252/88,
(ETY) N:o 2046/89, (ETY) N:o 2048/89, (ETY) N:o 2389/89, (ETY)
N:o 2390/89, (ETY) N:o 2391/89, (ETY) N:o 2392/89, (ETY) N:o 3677/89, (ETY) N:o 3895/91, (ETY) N:o 2332/92 ja (ETY) N:o 2333/92.
82 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2000.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 48
▼B
LIITE I
TUOTTEIDEN MÄÄRITELMÄT
Seuraavia määritelmiä sovelletaan:
— tuotteisiin, jotka on tuotettu yhteisössä siellä korjatuista rypäleistä, mukaan
lukien 15 kohdan kuudennessa luetelmakohdassa tarkoitetut viinit, ja
— muihin kuin 3, 4, 5, 6, 7, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18 ja 24 kohdassa
tarkoitettuihin tuotteisiin, jos
— ne ovat peräisin kolmansista maista, tai
— ne on valmistettu yhteisössä yhteisön ulkopuolella korjatuista rypäleistä
sikäli kuin niiden valmistus on tämän asetuksen mukaisesti hyväksytty.
Niiden viinialan tuotteiden määritelmät, joihin tätä liitettä ei sovelleta,
vahvistetaan tarvittaessa tämän asetuksen mukaisesti 75 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
1.Tuore rypäle: viiniköynnöksestä saatava kypsä tai jopa hieman kuivunut
hedelmä, jota käytetään viiniyttämisessä ja joka voidaan murskata tai puristaa
tavanomaisilla viinikellarimenetelmillä ja joka voi saada aikaan luonnollisen
alkoholikäymisen.
2.Rypäleen puristemehu: nestemäinen tuote, joka saadaan tuoreista rypäleistä
luonnollisella tai fysikaalisilla menetelmillä. Rypäleen puristemehulle
sallitaan enintään 1 tilavuusprosentin todellinen alkoholipitoisuus.
3.Käymistilassa oleva rypäleen puristemehu: rypäleen puristemehun käymi-
sestä saatava tuote, jonka todellinen alkoholipitoisuus on suurempi kuin 1
tilavuusprosentti mutta pienempi kuin kolme viidesosaa sen kokonaisalk-
oholipitoisuudesta tilavuusprosentteina; tiettyjä tma-laatuviinejä, joiden
todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on pienempi kuin kolme
viidesosaa niiden kokonaisalkoholipitoisuudesta tilavuusprosentteina mutta ei
pienempi kuin 4,5 tilavuusprosenttia, ei kuitenkaan pidetä käymistilassa
olevana rypäleen puristemehuna.
4.Kuivuneista rypäleistä saatu käymistilassa oleva rypäleen puristemehu:
rypäleen puristemehun osittaisesta käymisestä saatu tuote, joka valmistetaan
kuivuneista rypäleistä, joiden kokonaissokeripitoisuus ennen käymistä on
vähintään 272 grammaa litrassa ja joiden luonnollinen ja todellinen
alkoholipitoisuus ei saa olla pienempi kuin 8 tilavuusprosenttia. Tiettyjä
viinejä, jotka täyttävät nämä vaatimukset, ei kuitenkaan pidetä kuivuneista
rypäleistä saatuna osittain käyneenä rypäleen puristemehuna.
5.Tuore rypäleen puristemehu, jonka käyminen on estetty tai keskeytetty
lisäämällä alkoholia: tuote:
— jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 12 mutta pienempi kuin
15 tilavuusprosenttia ja
— joka valmistetaan lisäämällä käymättömään rypäleen puristemehuun,
jonka luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 8,5 tilavuusprosenttia
ja joka on peräisin ainoastaan 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista
viiniköynnöslajikkeista:
— joko viinistä peräisin olevaa neutraalia alkoholia, johon kuuluu myös
kuivatuista viinirypäleistä tislaamalla saatu alkoholi ja jonka
todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 95 tilavuusprosenttia, tai
— puhdistamatonta viinin tislaamisesta saatua tuotetta, jonka todellinen
alkoholipitoisuus on vähintään 52 mutta enintään 80 tilavuuspro-
senttia.
6.Tiivistetty rypäleen puristemehu: rypäleen puristemehu, johon ei ole lisätty
sokeriväriä ja joka:
— saadaan osittaisella veden poistamisella rypäleen puristemehusta millä
tahansa muulla sallitulla menetelmällä kuin avotulta käyttäen siten, että
refraktometrin, jota käytetään erikseen säädettävän menetelmän mukai-
sesti, 20 ºC:n lämpötilassa antama prosenttiluku on vähintään 50,9,
— on peräisin ainoastaan 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista viiniköynnö-
slajikkeista,
— on peräisin rypäleen puristemehusta, jonka luonnollinen alkoholipitoisuus
tilavuusprosentteina on vähintään sille viininviljelyvyöhykkeelle vahvis-
tetun vähimmäismäärän suuruinen, jolta rypäleet on korjattu.
Tiivistetylle rypäleen puristemehulle sallitaan enintään 1 tilavuusprosentin
todellinen alkoholipitoisuus.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 49
▼B
7.Puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu: sokeriväriä sisältämätön neste-
mäinen tuote:
— joka saadaan osittaisella veden poistamisella rypäleen puristemehusta
millä tahansa muulla sallitulla menetelmällä kuin avotulta käyttäen siten,
että refraktometrin, jota käytetään erikseen säädettävän menetelmän
mukaisesti, 20 ºC:n lämpötilassa antama prosenttiluku on vähintään 61,7,
— joka on käsitelty sallituilla happamuuden vähentämismenetelmillä ja
muiden ainesosien kuin sokerin poistomenetelmillä,
— jolla on seuraavat ominaisuudet:
— pH on 25 Brix-asteessa enintään 5,
— optinen tiheys 425 nanometrissä 1 senttimetrin paksuudessa on
enintään 0,100 25 Brix-asteessa tiivistetyssä rypäleen puristemehussa,
— sakkaroosipitoisuus, jota ei havaita tietyllä erikseen määriteltävällä
määritysmenetelmällä,
— Folin-Ciocalteau-luku on 25 Brix-asteessa enintään 6,— kokonaishappopitoisuus on enintään 15 milliekvivalenttia kilogram-
massa kokonaissokeripitoisuudesta,
— rikkidioksidipitoisuus on enintään 25 milligrammaa kilogrammassa
kokonaissokeripitoisuudesta,
— kokonaiskationipitoisuus on enintään 8 milliekvivalenttia kilogram-
massa kokonaissokeripitoisuudesta,
— johtokyky on 25 Brix-asteessa ja 20 ºC:ssa enintään 120 mikrosie-
mensiä senttimetrissä,
— hydroksimetyylifurfuraalipitoisuus on enintään 25 milligrammaa kilo-
grammassa kokonaissokeripitoisuudesta,
— sisältää mesoinositolia,
— se on peräisin ainoastaan 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista
viiniköynnöslajikkeista,
— se on peräisin rypäleen puristemehusta, jonka luonnollinen alkoholipi-
toisuus tilavuusprosentteina on vähintään sille viininviljelyvyöhykkeelle
vahvistetun vähimmäismäärän suuruinen, jolta rypäleet on korjattu.
Puhdistetulle tiivistetylle rypäleen puristemehulle sallitaan enintään 1tilavuu-
sprosentin todellinen alkoholipitoisuus.
8.Viinirypälemehu: käymätön mutta käymiskykyinen nestemäinen tuote, joka
käsitellään siten, että se on valmis nautittavaksi sellaisenaan; viinirypäle-
mehua saadaan:
a) tuoreista rypäleistä tai rypäleen puristemehusta tai
b) laimentamalla:
— tiivistetystä rypäleen puristemehusta tai
— tiivistetystä viinirypälemehusta.
Viinirypälemehulle sallitaan enintään 1 tilavuusprosentin todellinen alkoho-
lipitoisuus.
9.Tiivistetty viinirypälemehu: sokeriväriä sisältämätön viinirypälemehu, joka
saadaan osittaisella veden poistamisella viinirypälemehusta millä tahansa
muulla sallitulla menetelmällä kuin avotulta käyttäen niin, että refraktome-
trin, jota käytetään erikseen säädettävän menetelmän mukaisesti, 20 ºC:n
lämpötilassa antama prosenttiluku on vähintään 50,9.
Tiivistetylle viinirypälemehulle sallitaan enintään 1 tilavuusprosentin todel-
linen alkoholipitoisuus.
10.Viini:murskatuista tai murskaamattomista tuoreista rypäleistä tai rypäleen
puristemehusta ainoastaan täydellisellä tai osittaisella alkoholikäymisellä
saatu tuote.
11.Käymistilassa oleva uusi viini: viini, jonka alkoholikäyminen ei ole vielä
päättynyt ja jota ei ole vielä erotettu sakastaan.
12.Pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini: viini:
— joka on peräisin ainoastaan 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista
viiniköynnöslajikkeista,
— joka on tuotettu yhteisössä,
— jonka luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on vähintään
sille viininviljelyvyöhykkeelle vahvistetun vähimmäismäärän suuruinen,
jolla se on tuotettu.
13.Pöytäviini: muu kuin tma-laatuviini:
— joka on peräisin ainoastaan 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista
viiniköynnöslajikkeista,1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 50
▼B
— joka on tuotettu yhteisössä,
— jonka todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on joko liitteessä
V olevassa D kohdassa kuvailtujen käsittelyjen jälkeen tai ilman niitä
vähintään 8,5 tilavuusprosenttia, jos viini on valmistettu ainoastaan A- ja
B-viininviljelyvyöhykkeiltä poimituista rypäleistä, ja vähintään 9 tilavuu-
sprosenttia muiden viininviljelyvyöhykkeiden osalta, ja jonka
kokonaisalkoholipitoisuus on enintään 15 tilavuusprosenttia,
— jonka kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna on vähintään
3,5 grammaa litrassa eli 46,6 milliekvivalenttia litrassa, ellei mahdolli-
sesti hyväksyttävistä poikkeuksista muuta johdu.
Tietyillä määriteltävillä viiniviljelmillä tuotettuja, ilman väkevöimistä
valmistettuja viinejä koskeva kokonaisalkoholipitoisuuden enimmäisraja
voidaan kuitenkin nostaa 20 tilavuusprosenttiin.
Retsina-pöytäviinillä tarkoitetaan pöytäviiniä, jota tuotetaan ainoastaan
Kreikan maantieteellisellä alueella rypäleen puristemehusta, johon on lisätty
Aleppo-mäntypihkaa. Aleppo-mäntypihkaa saa käyttää ainoastaan retsina-
pöytäviinin valmistuksessa Kreikassa voimassa olevien säännösten mukai-sesti.
14.Väkevä viini: tuote:
A. jonka:
— todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 15 ja enintään 22 tilavuu-
sprosenttia,
— kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 17,5 tilavuusprosenttia,
lukuun ottamatta tiettyjä määritellyillä alueilla tuotettuja väkeviä
viinejä (väkevät tma-laatuviinit), jotka mainitaan erikseen laaditta-
vassa luettelossa;
B. joka on valmistettu:
a) seuraavista:
— osittain käyneestä rypäleen puristemehusta tai
— viinistä tai
— edellisten sekoituksesta tai— tiettyjen erikseen määriteltävien väkevien tma-laatuviinien osalta
rypäleen puristemehusta tai rypäleen puristemehun ja viinin
sekoituksesta;
kaikkien edellä mainittujen tuotteiden on oltava väkevien viinien ja
väkevien tma-laatuviinien osalta:
— peräisin 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista viiniköynnöslajik-
keista valituista lajikkeista, ja
— alkuperäiseltä luonnolliselta alkoholipitoisuudeltaan, lukuun otta-
matta tiettyjä erikseen laadittavassa luettelossa mainittuja väkeviä
tma-laatuviinejä, vähintään 12 tilavuusprosenttia;
b) sekä lisäämällä:
i) joko yksinään tai sekoitettuna:
— viinistä tislattua neutraalia alkoholia, mukaan lukien sellaista
kuivatuista rypäleistä tislattua alkoholia, jonka todellinen
alkoholipitoisuus on vähintään 96 tilavuusprosenttia,
— viinistä tai kuivatuista rypäleistä saatavaa tislettä, jonka
todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 52 ja enintään 86
tilavuusprosenttia,
ii) ja tarvittaessa yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— tiivistettyä rypäleen puristemehua,
— yhtä i alakohdassa tarkoitettua tuotetta sekoitettuna a
alakohdan ensimmäisessä ja neljännessä luetelmakohdassa
tarkoitetun rypäleen puristemehun kanssa,
iii) tiettyjen erikseen laadittavassa luettelossa mainittujen väkevien
tma-laatuviinien osalta:
— joko i alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, yksinään tai
sekoitettuna,
— tai yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— viinistä tai kuivatuista rypäleistä tislattua alkoholia, jonka
todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 95 ja enintään 96
tilavuusprosenttia,
— viinistä tai rypäleen puristejäännöksestä tislattua alkoholi-
juomaa, jonka todellinen alkoholipitoisuus onvähintään 52
ja enintään 86 tilavuusprosenttia,1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 51
▼B
— kuivatuista rypäleistä tislattua alkoholijuomaa, jonka
todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 52 mutta alle
94,5 tilavuusprosenttia,
— ja tarvittaessa yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— kuivuneista viinirypäleistä saatua käymistilassa olevaa
rypäleen puristemehua,
— avotulikäsittelyllä saatua tiivistettyä rypäleen puriste-
mehua, joka vastaa, tätä toimenpidettä lukuun ottamatta,
tiivistetyn rypäleen puristemehun määritelmää,
— tiivistettyä rypäleen puristemehua,
— yhtä toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua tuotetta sekoi-
tettuna a alakohdan ensimmäisessä ja neljännessä
luetelmakohdassa tarkoitettuun rypäleen puristemehuun.
15.Kuohuviini: 44 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua poikkeusta lukuun ottamatta
tuote, joka saadaan seuraavien ensimmäisestä tai toisesta alkoholikäymisestä:
— tuoreet rypäleet,
— rypäleen puristemehu,— viini,
jotka soveltuvat pöytäviinin valmistukseen,
— pöytäviini,
— tma-laatuviini,— erikseen laadittavaan luetteloon sisältyvät tuontiviinit, jotka ovat peräisin
sellaisista viinilajikkeista ja sellaisilta viinialueilta, jotka antavat niille
yhteisön viineistä eroavia ominaisuuksia,
ja jolle on ominaista, että säiliötä avattaessa purkautuu yksinomaan
käymisestä peräisin olevaa hiilidioksidia ja johon muodostuu hiilidioksidin
liukenemisesta aiheutuva vähintään 3 baarin ylipaine, kun sitä säilytetään
suljetuissa säiliöissä 20 ºC:n lämpötilassa.
16.Hiilihapotettu kuohuviini: tuote:
— joka on valmistettu pöytäviinistä,
— jolle on ominaista, että säiliötä avatessa purkautuu hiilidioksidia, joka on
peräisin kokonaisuudessaan tai osittain tämän kaasun lisäämisestä, ja
— johon muodostuu hiilidioksidin liukenemisesta aiheutuva vähintään
3 baarin ylipaine, kun sitä säilytetään suljetussa säiliössä 20 ºC:n
lämpötilassa.
17.Helmeilevä viini: tuote:
— joka on valmistettu pöytäviinistä, tma-laatuviinistä tai pöytäviinin tai
tma-laatuviinin valmistukseen soveltuvasta viinistä, jos tällaisen viinin tai
tuotteen kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 9 tilavuusprosenttia,
— jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia,— johon muodostuu endogeenisen hiilidioksidin liukenemisesta aiheutuva
vähintään 1 baarin ja enintään 2,5 baarin ylipaine, kun sitä säilytetään
suljetussa säiliössä 20 ºC:n lämpötilassa,
— jota pidetään enintään 60 litran säiliöissä.
18.Hiilihapotettu helmeilevä viini: tuote:
— joka on valmistettu pöytäviinistä, tma-laatuviinistä tai tuotteista, jotka
soveltuvat pöytäviinin tai tma-laatuviinin valmistukseen,
— jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 7 tilavuusprosenttia ja
kokonaisalkoholipitoisuus vähintään 9 tilavuusprosenttia,
— johon muodostuu endogeenisen hiilidioksidin liukenemisesta aiheutuva
vähintään 1 baarin ja enintään 2,5 baarin ylipaine, kun sitä säilytetään
suljetussa säiliössä 20 ºC:n lämpötilassa,
— jota pidetään enintään 60 litran säiliöissä.
19.Viinietikka: etikka:
— joka on valmistettu ainoastaan viinin etikkakäymisellä ja
— jonka kokonaishappopitoisuus on vähintään 60 grammaa litrassa
etikkahappona ilmaistuna.
20.Viinisakka: viiniä sisältävien säiliöiden pohjalle käymisen jälkeen, varas-
toinnin aikana tai sallitun käsittelyn jälkeen jäävä jäännös sekä tämän
tuotteen suodattamisesta tai sentrifugoinnista johtuva jäännös.
Viinisakkana pidetään myös:
— rypäleen puristemehua sisältävien säiliöiden pohjalle varastoinnin aikana
tai sallitun käsittelyn jälkeen jäävää jäännöstä,
— tämän tuotteen suodattamisesta tai sentrifugoinnista tulevaa jäännöstä.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 52
▼B
21.Rypäleen puristejäännös: tuoreiden rypäleiden puristamisesta tuleva jäännös,
joka on käynyt tai käymätön.
22.Piquette (puristejäännöksestä valmistettu viini): tuote, jota saadaan:
— vedessä maseroidun käyttämättömän puristejäännöksen käymisestä tai
— käyneen puristejäännöksen liuottamisesta vedessä.
23.Tislausta varten väkevöity viini: tuote:
— jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 18 ja enintään 24
tilavuusprosenttia,
— joka on valmistettu ainoastaan lisäämällä jäännössokeria
sisältämättömään viiniin puhdistamatonta tuotetta, jota saadaan viinin
tislaamisesta ja jonka todellinen alkoholipitoisuus on enintään 86
tilavuusprosenttia, ja
— jonka haihtuva happoisuus on enintään 1,5 grammaa litrassa etikkahap-
pona ilmaistuna.
24.Ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini: tuote:
— joka on tuotettu yhteisössä, ilman väkevöimistä ja yhteisössä korjatuista
rypäleistä, jotka on saatu 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista ja erikseen
laadittavassa luettelossa mainituista viinilajikkeista,
— jonka luonnollinen alkoholipitoisuus on yli 15 tilavuusprosenttia,— jonka kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 16 tilavuusprosenttia ja
todellinen alkoholipitoisuus vähintään 12 tilavuusprosenttia.
Jäsenvaltiot voivat säätää tätä tuotetta koskevasta vanhentamiskaudesta.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 53
▼B
LIITE II
ALKOHOLIPITOISUUDET
1.Todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina: 100 litrassa tuotetta olevan
puhtaan alkoholin määrä litroina 20 ºC:n lämpötilassa.
2.Potentiaalinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina: 100 litrassa tuotetta
olevien sokerien täydellisestä käymisestä syntyvän puhtaan alkoholin määrä
litroina 20 ºC:n lämpötilassa.
3.Kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina: todellisen alkoholipitoi-
suuden ja potentiaalisen alkoholipitoisuuden yhteenlaskettu määrä.
4.Luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina: tuotteen kokonaisalk-
oholipitoisuus tilavuusprosentteina ennen mahdollista väkevöintiä.
5.Todellinen alkoholipitoisuus painoprosentteina: 100 kilogrammassa tuotetta
olevan puhtaan alkoholin määrä kilogrammoina.
6.Potentiaalinen alkoholipitoisuus painoprosentteina: puhtaan alkoholin määrä
kilogrammoina, joka syntyisi 100 kilogrammassa tuotetta olevien sokerien
täydellisestä käymisestä.
7.Kokonaisalkoholipitoisuus painoprosentteina: todellisen ja potentiaalisen
alkoholipitoisuuden yhteenlaskettu määrä.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 54
▼B
LIITE III
VIININVILJELYVYÖHYKKEET
1. A-viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat:
a) Saksassa: viiniviljelmät, jotka eivät kuulu B-viininviljelyvyöhykkeeseen;
b) Luxemburgissa: koko Luxemburgin viinialue;
c) Belgiassa, Alankomaissa, Tanskassa, Irlannissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä
kuningaskunnassa: näiden maiden koko viinialue.
2. B-viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat:
a) Saksassa Badenin määritelty viiniviljelyalue;
b) Ranskassa niissä departementeissa olevat viiniviljelmät, joita ei mainita
tässä liitteessä, sekä seuraavissa departementeissa seuraavilla alueilla
sijaitsevat viiniviljelmät:
— Alsace: Bas-Rhin, Haut-Rhin,
— Lorraine: Meurthe-et-Moselle, Meuse, Moselle, Vosges,
— Champagne: Aisne, Aube, Marne, Haute-Marne, Seine-et-Marne,
— Jura: Ain, Doubs, Jura, Haute-Saône,
— Savoie: Savoie, Haute-Savoie, Isère (Chapareillanin kunta),— Val de Loire: Cher, Deux-Sèvres, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher,
Loire-Atlantique, Loiret, Maine-et-Loire, Sarthe, Vendée, Vienne, sekä
Nièvren departementissa sijaitsevan Cosne-sur-Loiren arrondissementin
viiniviljelmät;
c) Itävalta: koko Itävallan viinialue.
3. CI a -viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat:
a) Ranskassa viiniviljelmät:
— seuraavissa departementeissa: Allier, Alpes-de-Haute-Provence,
Hautes-Alpes, Alpes-Maritimes, Ariège, Aveyron, Cantal, Charente,
Charente-Maritime, Corrèze, Côte-d'Or, Dordogne, Haute-Garonne,
Gers, Gironde, Isère (Chapareillanin kuntaa lukuun ottamatta), Landes,
Loire, Haute-Loire, Lot, Lot-et-Garonne, Lozère, Nièvre (lukuun
ottamatta Cosne-sur-Loiren arrondissementtia), Puy-de-Dôme, Pyré-
nées-Atlantiques, Hautes-Pyrénées, Rhône, Saône-et-Loire, Tarn, Tarn-
et-Garonne, Haute-Vienne, Yonne,
— Drômen departementissa sijaitsevat Valencen ja Dien arrondissementit
(lukuun ottamatta kantoneita Dieulefit, Loriol, Marsanne ja Monté-
limar),
— Ardèchen departementissa sijaitseva Tournonin arrondissementti sekä
seuraavat kantonit: Antraigues, Buzet, Coucouron, Montpezat-sous-
Bauzon, Privas, Saint-Etienne-de-Lugdarès, Saint-Pierreville, Valgorge
ja Voulte-sur-Rhône.
b) Espanjassa viiniviljelmät Asturian, Cantabrian, Guipúzcoan, La Coruñan ja
Vizcayan provinsseissa.
c) Portugalissa Norten alueen viiniviljelmät, jotka vastaavat ”Vinho Verde” -
viinialuetta, sekä ”Conselhos de Bombarral, Lourinhã, Mafra e Torres
Vedras” (lukuun ottamatta ”Freguesias da Carvoeira e Dois Portos”), jotka
kuuluvat ”Região viticola da Extremadura” -viinialueeseen.
4. Italiassa C I b -viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat Valle d'Aostan alueen
sekä Sondrion, Bolzanon, Trenton ja Bellunon provinssien viiniviljelmät.
5. C II -viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat:
a) Ranskassa viiniviljelmät:
— seuraavissa departementeissa: Aude, Bouches-du-Rhône, Gard, Hérault,
Pyrénées-Orientales (lukuun ottamatta kantoneita Olette ja Arles-sur-
Tech), Vaucluse,
— siinä osassa Varin departementtia, jonka eteläosaa rajaavat seuraavien
kuntien pohjoisrajat: Evenos, Le Beausset, Solliès-Toucas, Cuers,
Puget-Ville, Collobrières, la Garde-Freinet, Plan-de-la-Tour ja Sainte-
Maxime,
— Nyonsin arrondissementti ja Drômen departementin kantonit Dieulefit,
Loirol, Marsanne ja Montélimar,
— Ardèchen departementin alueet, joita ei mainita 3 kohdan a alakoh-
dassa.
b) Italiassa seuraavien alueiden viiniviljelmät: Abruzzi, Campania, Emilia-
Romagna, Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguria, Lombardia, lukuun1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 55
▼B
ottamatta provinssia Sondrio, Marche, Molise, Piemonte, Toscana, Umbria
Veneto, lukuun ottamatta provinssia Belluno, ja mukaan lukien näihin
alueisiin kuuluvat saaret, kuten Elba, sekä muut Toscanan saaristoon
kuuluvat saaret, Ponza-saaret, Capri ja Ischia.
c) Espanjassa viiniviljelmät:
— seuraavissa provinsseissa:
— Lugo, Orense, Pontevedra,
— Ávila (lukuun ottamatta paikallisia hallintoalueita, jotka kuuluvat
Cebreroksen määriteltyyn comarca-viinialueeseen), Burgos, León,
Palencia, Salamanca, Segovia, Soria, Valladolid, Zamora,
— La Rioja,— Álava,— Navarra,
— Huesca,
— Barcelona, Gerona, Lérida,
— siinä osassa Zaragozan provinssia, joka sijaitsee Ebrojoen pohjoispuo-
lella,
— Tarragonan provinssiin kuuluvissa kunnissa, jotka kuuluvat Penedésin
alkuperänimityksen alueeseen,
— Tarragonan provinssiin kuuluvalla Conca de Barberán hallinnollisella
viinialueella (”comarca”).
6. Kreikassa C III a -viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat seuraavilla nomos-
alueilla sijaitsevat viiniviljelmät: Florina, Imathia, Kilkis, Grevena, Larisa,
Ioannina, Lefkas, Akhaia, Messenia, Arkadia, Korintti, Herakleion, Khania,
Rethymnon, Samos, Lasithi ja Theran saari (Santorini).
7. C III b -viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvat:
a) Ranskassa viiniviljelmät seuraavilla alueilla:
— Korsikan departementit,
— se osa Varin departementin aluetta, joka sijaitsee meren ja seuraavien
samaan viininviljelyvyöhykkeeseen kuuluvien kuntien välissä: Evenos,
Le Beausset, Solliès-Toucas, Cuers, Puget-Ville, Collobrières, la
Garde-Freinet, Plan-de-la-Tour ja Sainte-Maxime,
— Pyrénées-Orientales-departementin alueella sijaitsevat kantonit Olette
ja Arles-sur-Tech;
b) Italiassa viiniviljelmät seuraavilla alueilla: Calabria, Basilicata, Apulia,
Sardinia ja Sisilia, mukaan lukien näihin alueisiin kuuluvat saaret, kuten
Pantelleria sekä Liparin-, Egardin- ja Pelagiset saaret;
c) Kreikassa viiniviljelmät, jotka eivät kuulu 6 kohtaan;
d) Espanjassa viiniviljelmät, jotka eivät kuulu 3 kohdan b alakohtaan tai 5
kohdan c alakohtaan;
e) Portugalissa viiniviljelmät alueilla, jotka eivät kuulu C I a -vyöhykkeeseen.
8. Tässä liitteessä mainittujen hallinnollisten yksiköiden alueet on rajattu 15
päivänä joulukuuta 1981 voimassa olleiden kansallisten säännösten mukaisesti
sekäEspanjanosalta 1päivänämaaliskuuta 1986jaPortugalinosalta 1päivänä
maaliskuuta 1998 voimassa olleiden kansallisten säännösten mukaisesti.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 56
▼B
LIITE IV
LUETTELO SALLITUISTA VIININVALMISTUSMENETELMISTÄ JA -
KÄSITTELYISTÄ
1. Viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt, joita voidaan käyttää tuoreille
rypäleille, rypäleen puristemehulle, käymistilassa olevalle rypäleen puriste-
mehulle, kuivuneista viinirypäleistä valmistetulle käymistilassa olevalle
rypäleen puristemehulle, tiivistetylle rypäleen puristemehulle ja käymistilassa
olevalle uudelle viinille:
a) ilmastus tai hapen lisääminen;
b) lämpökäsittelyt;
c) sentrifugointi ja suodatus inertillä suodatuksen apuaineella tai ilman sitä,
jos sen käyttö ei jätä epätoivottuja jäännöksiä käsiteltyyn tuotteeseen;
d) rikkidioksidin, argonin tai typen käyttäminen joko yksin tai yhteen
sekoitettuina inertin tilan luomiseksi ja tuotteen käsittelemiseksi suojassa
ilmalta;
e) hiivan käyttäminen viiniyttämisessä;
f) hiivan kehittymisen edistäminen yhden tai useamman seuraavan
käytännön avulla:
— lisäämällä diammoniumfosfaattia tai ammoniumsulfaattia tiettyyn
rajaan asti ,
— lisäämällä ammoniumsulfiittia tai ammoniumbisulfiittia tiettyyn rajaan
asti,
— lisäämällä tiamiinihydrokloridia tiettyyn rajaan asti ;
g) rikkidioksidin, kaliumbisulfiitin tai kaliummetabisulfiitin, jota kutsutaan
myös kaliumdisulfiitiksi tai kaliumpyrosulfiitiksi, käyttäminen;
h) rikkidioksidin poistaminen fysikaalisilla menetelmillä;
i) valkoisen rypäleen puristemehun ja käymistilassa olevien uusien valk-
oviinien käsitteleminen viininvalmistuskäyttöön tarkoitetulla hiilellä,
tiettyyn rajaan asti ;
j) kirkastaminen yhdellä tai usealla seuraavista viininvalmistuskäyttöön
tarkoitetuista aineista:
— elintarvikegelatiini,
— kalaliima,
— kaliumkaseiini ja kaliumkaseinaatti,
— muna-albumiini ja/tai maitoalbumiini,
— bentoniitti,
— silikonidioksidi geelimäisessä tai kolloidisen liuoksen muodossa,— kaoliini,
— tanniini,
— pektolyyttiset entsyymit,
— betaglukanaasientsyymiseos erikseen määriteltävin edellytyksin;
k) sorbiinihapon tai kaliumsorbaatin käyttäminen;
l) viinihapon käyttäminen hapottamiseen liitteessä V olevissa E ja G
kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti;
m) happamuuden vähentämiseksi yhden tai useamman seuraavan aineen
käyttäminen liitteessä V olevissa E ja G kohdissa tarkoitettujen
edellytysten mukaisesti:
— neutraali kaliumtartraatti,
— kaliumbikarbonaatti,
— kalsiumkarbonaatti, joka saattaa sisältää pieniä määriä L (+)
viinihapon ja L (-) omenahapon kaksoiskalsiumsuolaa,
— kalsiumtartraatti,
— viinihappo, erikseen määriteltävin edellytyksin ,
— homogeeninen viinihappo-kalsiumkarbonaattiseos, johon on sekoitettu
samassa suhteessa molempia hienoksi jauhettuja aineita;
n) Aleppo-mäntypihkan käyttö erikseen määriteltävin edellytyksin ;
o) hiivasoluseoksien käyttäminen, tiettyyn rajaan asti ;
p) polyvinyylipolypyrrolidonin käyttäminen, tiettyyn rajaan asti ja erikseen
määriteltävin edellytyksin ;
q) maitohappobakteerien viinisuspension käyttäminen erikseen määriteltävin
edellytyksin ;1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 57
▼B
r) lysotsyymin lisääminen, tiettyyn rajaan asti ja erikseen määriteltävin
edellytyksin.
2. Viininvalmistuskäytännöt ja -käsittelyt, joita voidaan käyttää puhdistetun
tiivistetyn rypäleen puristemehun valmistukseen tarkoitetulle rypäleen puris-
temehulle:
a) ilmastus;
b) lämpökäsittelyt;
c) sentrifugointi ja suodatus inertillä suodatuksen apuaineella tai ilman sitä,
jos sen käyttö ei jätä epätoivottuja jäännöksiä käsiteltyyn tuotteeseen;
d) rikkidioksidin, kaliumbisulfiitin tai kaliummetabisulfiitin, jota kutsutaan
myös kaliumdisulfiitiksi tai kaliumpyrosulfiitiksi, käyttäminen;
e) rikkidioksidin poistaminen fysikaalisilla menetelmillä;
f) käsitteleminen viininvalmistuskäyttöön tarkoitetulla hiilellä;
g) kalsiumkarbonaatin, joka saattaa sisältää pieniä määriä L (+) viinihapon ja
L (-) omenahapon kaksoiskalsiumsuolaa, käyttäminen;
h) ioninvaihtohartsien käyttäminen erikseen määriteltävin edellytyksin.
3. Viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt, joita voidaan käyttää sellaisenaan
nautittavaksi tarkoitetulle käymistilassa olevalle rypäleen puristemehulle,
pöytäviinin valmistukseen soveltuvalle viinille, pöytäviinille, kuohuviinille,
hiilihapotetulle kuohuviinille, helmeilevälle viinille, hiilihapotetulle helmei-
levälle viinille, väkeville viineille ja tma-laatuviinille:
a) sellaisen tuoreen, puhtaan ja liukenemattoman sakan käyttäminen, joka
sisältää kuivan viinin äskettäin tapahtuneesta valmistuksesta peräisin
olevia hiivoja, pienempinä kuin 5 %:n määrinä kuivissa viineissä;
b) ilmastus tai argonin tai typen avulla tehty kuplittaminen;
c) lämpökäsittelyt;
d) sentrifugointi ja suodatus inertillä suodatuksen apuaineella tai ilman sitä,
jos sen käyttö ei jätä epätoivottuja jäännöksiä käsiteltyyn tuotteeseen;
e) hiilidioksidin, argonin tai typen käyttäminen joko yksin tai sekoitettuina,
inertin tilan luomiseksi ja tuotteen käsittelemiseksi suojassa ilmalta;
f) hiilidioksidin lisääminen tiettyyn rajaan asti;
g) rikkidioksidin, kaliumbisulfiitin tai kaliummetabisulfiitin, jota kutsutaan
myös kaliumdisulfiitiksi tai kaliumpyrosulfiitiksi, käyttäminen tämän
asetuksen mukaisin edellytyksin;
h) sorbiinihapon tai kaliumsorbaatin lisääminen, jos nautittavaksi toimitetun
käsitellyn tuotteen sorbiinihapon lopullinen pitoisuus ei ole suurempi kuin
200 mg/l;
i) L-askorbiinihapon lisääminen tiettyyn rajaan asti;
j) sitruunahapon lisääminen viinin stabilisoimiseksi tiettyyn rajaan asti;
k) viinihapon käyttäminen hapottamisessa liitteessä V olevissa E ja G
kohdassa säädetyin edellytyksin;
l) happamuuden vähentämiseksi yhden tai useamman seuraavan aineen
käyttäminen liitteessä V olevissa E ja G kohdassa tarkoitettujen
edellytysten mukaisesti:
— neutraali kaliumtartraatti,
— kaliumbikarbonaatti,— kalsiumkarbonaatti, joka saattaa sisältää pieniä määriä L (+)
viinihapon ja L (-) omenahapon kaksoiskalsiumsuolaa,
— kalsiumtartraatti,
— viinihappo erikseen määriteltävin edellytyksin,— homogeeninen viinihappo-kalsiumkarbonaattiseos, johon on sekoitettu
samassa suhteessa molempia hienoksi jauhettuja aineita;
m) kirkastaminen yhdellä tai usealla seuraavista viininvalmistuskäyttöön
tarkoitetuista aineista:
— elintarvikegelatiini,
— kalaliima,— kaliumkaseiini ja kaliumkaseinaatti,— muna-albumiini ja/tai maitoalbumiini,— bentoniitti,— silikonidioksidi geelimäisessä tai kolloidisen liuoksen muodossa,— kaoliini,— betaglukanaasientsyymiseos erikseen määriteltävin edellytyksin;1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 58
▼B
n) tanniinin lisääminen;
o) valkoviinien käsitteleminen viininvalmistuskäyttöön tarkoitetulla hiilellä
tiettyyn rajaan asti;
p) seuraavat käsittelyt, erikseen määriteltävin edellytyksin:
— sellaisenaan nautittavaksi tarkoitetun käymistilassa olevan rypäleen
puristemehun, valkoviinin ja roseeviinin käsitteleminen kaliumferro-
syanidilla,
— punaviinin käsitteleminen kaliumferrosyanidilla tai kalsiumfytaatilla;
q) mesoviinihapon lisääminen tiettyyn rajaan asti;
r) arabikumin käyttäminen;
s) DL-viinihapon, jota kutsutaan myös raseemiseksi hapoksi, tai sen
neutraalin kaliumsuolan käyttäminen erikseen määriteltävin edellytyksin
ylimääräisen kalsiumin saostamiseksi;
t) seuraavien aineiden käyttäminen sellaisen pullossa käyneen kuohuviinin
valmistuksessa, jonka erottaminen sakasta on tehty juoksuttamalla:
— kalsiumalginaatti
tai
— kaliumalginaatti;
ta) hiivojen, joko kuivahiivojen tai viinisuspensiohiivojen, käyttäminen
viiniyttämisessä kuohuviinin valmistamiseksi;
tb) tiamiini- ja ammoniumsuolojen lisääminen perusviiniin kuohuviinin
valmistamisessa hiivan kehittymisen edistämiseksi seuraavin edellytyksin:
— ravintosuolojen, diammoniumfosfaatin tai ammoniumsulfaatin
kohdalla tiettyyn rajaan asti,
— kasvunedistäjien osalta, tiamiinihydrokloridina, tiettyyn rajaan asti;
u) puhtaiden allyyli-isotiosyaniitissa kastettujen parafiinilevyjen käyttö
steriilin tilan luomiseksi, ainoastaan sellaisissa jäsenvaltioissa, joissa
tämä on perinteistä ja joissa sitä ei ole kansallisessa lainsäädännössä
kielletty, jos se suoritetaan ainoastaan suuremmissa kuin 20 litran
vetoisissa säiliöissä niin, ettei viiniin jää jälkeä allyyli-isotiosyanaatista;
v) lisätään tartraatin saostumisen edistämiseksi:
— kaliumbitartraattia,
— kalsiumtartraattia tiettyyn rajaan asti ja erikseen määriteltävin
edellytyksin;
w) kuparisulfaattikäsittely tiettyyn rajaan asti viinin maku- tai hajuvirheiden
poistamiseksi;
x) hiivasoluseoksien käyttäminen, tiettyyn rajaan asti;y) polyvinyylipolypyrrolidonin käyttäminen, tiettyyn rajaan asti ja erikseen
määriteltävin edellytyksin;
z) maitohappobakteerien viinisuspension käyttäminen erikseen määriteltävin
edellytyksin;
za) elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista väriaineista 30 päivänä
kesäkuuta 1994 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktii-
vissä 94/36/EY(
1) tarkoitetun sokerivärin lisääminen väkevien viinien ja
väkevien tma-laatuviinien värin parantamiseksi;
zb) lysotsyymin lisääminen tiettyyn rajaan asti ja erikseen määriteltävin
edellytyksin.
4. Viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt, joita voidaan käyttää 3 kohdan
johdantokappaleessa tarkoitettujen tuotteiden osalta ainoastaan erikseen
määriteltävien käyttöehtojen puitteissa :
a) hapen lisääminen;
b) elektrodialyysikäsittely viinikiven stabiloinnin varmistamiseksi;
c) ureaasin käyttö viinien ureapitoisuuden vähentämiseksi.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 59
(1) EYVL L 237, 10.9.1994, s. 13.
▼B
LIITE V
TIETTYJEN VIININVALMISTUSKÄYTÄNTÖJEN RAJOITUKSET JA
EDELLYTYKSET SEKÄ TUOTE-ERITELMÄT
A.Rikkidioksidipitoisuus
1. Muun viinin kuin kuohuviinin ja väkevän viinin kokonaisrikkidioksidipi-
toisuus ei saa sellaisenaan nautittavaksi toimitettaessa olla suurempi kuin:
a) 160 milligrammaa litraa kohti punaviineissä;
b) 210 milligrammaa litraa kohti valko- ja roseeviineissä.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetään, rikkidioksidin
enimmäispitoisuusraja nostetaan sellaisten viinien osalta, joiden jäännösso-
keripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on vähintään 5 grammaa litraa
kohti:
a) 210 milligrammaan litraa kohti punaviineissä ja 260 milligrammaan
litraa kohti valko- ja roseeviineissä;
b) 300 milligrammaan litraa kohti:
— viineissä, joista on oikeus käyttää yhteisön säännösten mukaisesti
nimitystä ”Spätlese”,
— tma-laatuvalkoviineissä, joista on oikeus käyttää seuraavia tarkas-
tettuja alkuperänimityksiä: Bordeaux superiéur, Graves de Vayres,
Côtes de Bordeaux, Saint-Macaire, Premières Côtes de Bordeaux,
Sainte-Foy Bordeaux, Côtes de Bergerac, johon voi liittyä myös
nimike ”Côtes de Saussignac”, Haut Montravel, Côtes de Montravel
tai Rosette,
— tma-laatuvalkoviineissä, joista on oikeus käyttää alkuperänimitystä
Allela, la Mancha, Navarra, Penedès, Rioja, Rueda, Tarragona tai
Valencia;
— Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevissa tma-laatuvalk-
oviineissä, jotka kuvataan ja joita esitellään Britannian
lainsäädännön mukaisesti maininnalla ”botrytis” tai vastaavilla
maininnoilla kuten ”noble harvest”, ”noble late harvested” tai
”special late harvested”;
— tma-laatuvalkoviinit, joilla on oikeus suojattuun alkuperänimityk-
seen ”Gaillac”;
— tma-laatuviinit, joilla on oikeus alkuperänimitykseen ”Alto Adige”
tai ”Trentino” ja joita kuvataan toisella seuraavista maininnoista tai
niistä molemmilla: ”passito” tai ”vendemmia tardiva”;
— Moscato di Pantelleria naturale- ja Moscato di Pantelleria -tma-
laatuviinit ;
— seuraavat maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit
silloin kun niiden kokonaisalkoholipitoisuus on yli 15 tilavuu-
sprosenttia ja jäännössokeripitoisuus yli 45 g/l:
— Vin de pays de Franche-Comté,
— Vin de pays des coteaux de l'Auxois,
— Vin de pays de Saône-et-Loire,
— Vin de pays des coteaux de l'Ardèche,— Vin de pays des collines rhodaniennes,— Vin de pays du comté Tolosan,— Vin de pays des côtes de Gascogne,— Vin de pays du Gers,— Vin de pays du Lot,— Vin de pays des côtes du Tarn,— Vin de pays de la Corrèze,— Vin de pays de l'Ile de Beauté,— Vin de pays d'Oc— Vin de pays des côtes de Thau,
— Vin de pays des coteaux de Murviel ;
c) 350 milligrammaan litraa kohti viineissä, joista on oikeus käyttää
yhteisön säännösten mukaisesti nimitystä ”Auslese”, ja valkoviineissä,
joista voidaan käyttää Romanian lainsäädännön mukaisesti nimitystä1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 60
▼M1
▼B
▼B
”alkuperältään valvottu ensiluokkainen viini” ja joista onoikeus käyttää
nimiä: Murfatlar, Cotnari, Tirnave, Pietroasele, Valea Cãlugãreascã;
d) 400 milligrammaan litraa kohti:
— viineissä, joista on oikeus käyttää yhteisön säännösten mukaisesti
nimityksiä ”Beerenauslese”, ”Ausbruch”, ”Ausbruchwein”, ”Trock-
enbeerenauslese” ja ”Eiswein”, sekä tma-laatuvalkoviineissä, joista
on oikeus käyttää seuraavia tarkistettuja alkuperänimityksiä:
Sauternes, Barsac, Cadillac, Cérons, Loupiac, Sainte-Croix-du-
Mont, Monbazillac, Bonnezeaux, Quarts de Chaume, Coteaux du
Layon, Coteaux de l'Aubance, Graves Supérieures, Jurançon,
— tma-laatuviinit, joilla on oikeus johonkin seuraavista suojatuista
alkuperänimityksistä: Anjou-Coteaux de la Loire, Coteaux du
Layon, jota seuraa alkuperäkunnan nimi, Coteaux du Layon, jota
seuraa nimi ”Chaume”, Coteaux de Saumur, Pacherenc du Vic Bilh,
Alsace ja Alsace grand cru, joita seuraa maininta ”vendanges
tardives” tai ”sélection de grains nobles”,
— ylikypsistä rypäleistä valmistetut makeat viinit ja Kreikasta peräisin
olevista kuivatuista rypäleistä valmistetut makeat viinit, joiden
jäännössokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on vähintään 45
grammaa litraa kohti ja joilla on oikeus seuraaviin alkuperänimi-
tyksiin: Samos (S? µος),Rhodes (Ρόδος), Patras (Πατρα), Rio
Patron (Ρίο Πατρών), Cephalonie ( Κεφαλονία), Limnos
(Λήµνος), Sitia (Σητεία), Santorin (Σαντορίνη), Nemea (Νεµέα),
Daphnes ( ∆αφνές).
3. Ilmasto-olojen edellyttäessä voidaan päättää, että asianomaiset jäsenvaltiot
voivat tietyillä yhteisön viininviljelyvyöhykkeillä sallia alueellaan tuotet-
tavien viinien osalta, että tässä artiklassa tarkoitettuja 300:aa milligrammaa
litraa kohti pienempiä rikkidioksidin enimmäispitoisuuksia nostetaan
enintään 40 milligrammaa litraa kohti.
4. Jäsenvaltiot voivat soveltaa rajoittavampia säännöksiä alueellaan tuotet-
tuihin viineihin.
B.Haihtuvien happojen pitoisuus
1. Haihtuvien happojen pitoisuus ei saa olla suurempi kuin:
a) 18 milliekvivalenttia litraa kohti käymistilassa olevassa rypäleen
puristemehussa,
b) 18 milliekvivalenttia litraa kohti valko- ja roseeviineissä sekä enintään
31 päivään joulukuuta 1989 Espanjan alueella valkoviinin punaviinillä
leikkaamisesta saaduissa tuotteissa,
c) 20 milliekvivalenttia litraa kohti punaviineissä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja pitoisuuksia sovelletaan:
— yhteisössä korjatuista rypäleistä valmistettuihin tuotteisiin tuotantovai-
heessa ja kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa,
— käymistilassa oleviin rypäleen puristemehuihin ja kolmansista maista
peräisin oleviin viineihin kaikissa vaiheissa niiden saavuttua yhteisön
alueelle.
3. Edellä 1 kohdasta voidaan tehdä poikkeuksia, jotka koskevat:
a) tiettyjä tma-laatuviinejä ja tiettyjä pöytäviinejä, joilla on maantieteel-
linen merkintä, jos:
— niitä on vanhennettu vähintään kaksi vuotta, tai
— ne on tuotettu erityisillä menetelmillä;
b) viinejä, joiden kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on
vähintään 13 tilavuusprosenttia.
C.Väkevöimisen rajoitukset
1. Kun ilmasto-olot tietyillä yhteisön viininviljelyvyöhykkeillä sitä edel-
lyttävät, asianomaiset jäsenvaltiot voivat sallia edellä 42 artiklan 5
kohdassa tarkoitetuista viiniköynnöslajikkeista peräisin olevien tuoreiden
rypäleiden, rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan rypäleen puriste-
mehun, käymistilassa olevan uuden viinin sekä pöytäviinin valmistukseen
soveltuvan viinin ja pöytäviinin tilavuusprosentteina ilmaistun luonnollisen
alkoholipitoisuuden lisäämisen.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 61
▼M1
▼B
▼B
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luonnollista alkoholipitoisuutta
tilavuusprosentteina saa lisätä ainoastaan, jos niiden luonnollinen vähim-
mäisalkoholipitoisuus on:
a) A-viininviljelyvyöhykkeellä 5 tilavuusprosenttia,
b) B-viininviljelyvyöhykkeellä 6 tilavuusprosenttia,
c) C I a -viininviljelyvyöhykkeellä 7,5 tilavuusprosenttia,
d) C I b -viininviljelyvyöhykkeellä 8 tilavuusprosenttia,
e) C II -viininviljelyvyöhykkeellä 8,5 tilavuusprosenttia,
f) C III -viininviljelyvyöhykkeellä 9 tilavuusprosenttia.
3. Luonnollisen alkoholipitoisuuden lisääminen on suoritettava liitteessä D
tarkoitettujen viininvalmistuskäytäntöjen mukaisesti, ja se ei saa ylittää
seuraavia rajoituksia:
a) A-viininviljelyvyöhykkeellä 3,5 tilavuusprosenttia,
b) B-viininviljelyvyöhykkeellä 2,5 tilavuusprosenttia,
c) C-viininviljelyvyöhykkeillä 2 tilavuusprosenttia.
4. Niinä vuosina, joina ilmasto-olot ovat olleet epätavallisen huonot, 3
kohdassa tarkoitetun alkoholipitoisuuden lisäys voi olla:
a) A-viininviljelyvyöhykkeellä 4,5 tilavuusprosenttia;
b) B-viininviljelyvyöhykkeellä 3,5 tilavuusprosenttia.
D.Väkevöimiskäsittelyt
1. Edellä C kohdassa tarkoitettua luonnollista alkoholipitoisuutta tilavuu-
sprosentteina saa lisätä ainoastaan:
a) tuoreiden rypäleiden, käymistilassa olevan rypäleen puristemehun ja
käymistilassa olevan uuden viinin osalta ainoastaan lisäämällä
sakkaroosia, tiivistettyä rypäleen puristemehua tai puhdistettua tiivis-
tettyä rypäleen puristemehua,
b) rypäleen puristemehun osalta ainoastaan lisäämällä sakkaroosia tai
tiivistettyä rypäleen puristemehua tai puhdistettua tiivistettyä rypäleen
puristemehua taikka osittaisella tiivistämisellä, käänteinen osmoosi
mukaan lukien,
c) pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin ja pöytäviinin osalta
ainoastaan osittain tiivistämällä jäähdyttämisen avulla.
2. Jokainen 1 kohdassa tarkoitettu menetelmä sulkee pois muiden menetel-
mien käytön.
3. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun sakkaroosin lisääminen on
sallittu ainoastaan kuivasokeroimalla ja ainoastaan niillä viininviljelya-
lueilla, joilla sakkaroosin lisääminen on perinteisesti tai poikkeuksellisesti
toteutettu 8 päivänä toukokuuta 1970 voimassa olleen lainsäädännön
mukaisesti.
4. Tiivistetyn rypäleen puristemehun tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen
puristemehun lisääminen ei saa aiheuttaa murskattujen tuoreiden
rypäleiden, rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan rypäleen puriste-
mehun tai käymistilassa olevan uuden viinin alkuperäisen määrän
lisääntymistä yli 11 prosenttia A-viininviljelyvyöhykkeellä, yli 8 prosenttia
B-viininviljelyvyöhykkeellä ja yli 6,5 prosenttia C-viininviljelyvyöhyk-
keillä.
5. Sovellettaessa C kohdan 4 kohtaa pitoisuuden lisääntymistä koskevat rajat
nostetaan 15 tilavuusprosenttiin A-viininviljelyvyöhykkeellä ja 11 tilavuu-
sprosenttiin B-viininviljelyvyöhykkeellä.
6. Tiivistäminen ei saa aiheuttaa yli 20 prosentin vähenemistä alkuperäisessä
tässä menetelmässä käytettävän rypäleen puristemehun, pöytäviinin
valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytäviinin määrässä eikä missään
tapauksessa niiden luonnollisen alkoholipitoisuuden lisääntymistä yli 2
tilavuusprosenttia.
7. Edellä mainitut käsittelyt eivät saa missään tapauksessa lisätä toimenpi-
teissä käytettyjen tuoreiden rypäleiden, rypäleen puristemehun,
käymistilassa olevan rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan uuden
viinin, pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytäviinin
alkoholipitoisuutta yli 11,5 tilavuusprosenttiin A-viininviljelyvyöhyk-
keellä, yli 12 tilavuusprosenttiin B-viininviljelyvyöhykkeellä, yli 12,5
tilavuusprosenttiin C I a- ja C I b -viininviljelyvyöhykkeillä, yli 13
tilavuusprosenttiin C II -viininviljelyvyöhykkeellä ja yli 13,5 tilavuu-
sprosenttiin C III -viininviljelyvyöhykkeillä.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 62
▼B
8. Punaviinin osalta 7 kohdassa mainittujen tuotteiden kokonaisalkoholipi-
toisuuden saa kuitenkin nostaa 12 tilavuusprosenttiin A-
viininviljelyvyöhykkeellä ja 12,5 tilavuusprosenttiin B-viininviljelyvyö-
hykkeellä.
9. Pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä ja pöytäviiniä ei saa tiivistää,
jos ne tuotteet, joista nämä on valmistettu, on käsitelty 1 kohdan a ja b
alakohdassa tarkoitetuilla menetelmillä.
E.Happamuuden lisääminen ja vähentäminen
1. Tuoreille rypäleille, rypäleen puristemehulle, käymistilassa olevalle
rypäleen puristemehulle, käymistilassa olevalle uudelle viinille ja viinille
voidaan tehdä:
a) A, B, C I a- ja C I b -viininviljelyvyöhykkeillä osittainen happamuuden
vähentäminen,
b) C II -ja C III a -viininviljelyvyöhykkeillä happamuuden lisääminen ja
happamuuden vähentäminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3
kohdan soveltamista,
c) C III b -viininviljelyvyöhykkeellä happamuuden lisääminen.
2. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin viinin
happamuutta voidaan lisätä enintään 1,50 grammaa litraa kohti viinihap-
pona ilmaistuna, eli 20 milliekvivalenttia litraa kohti.
3. Viinien happamuutta saa lisätä enintään 2,50 grammaa litraa kohti
viinihappona ilmaistuna, eli 33,3 milliekvivalenttia litraa kohti.
4. Viinien happamuutta saa vähentää enintään 1 grammaa litraa kohti
viinihappona ilmaistuna, eli 13,3 milliekvivalenttia litraa kohti.
5. Lisäksi tiivistämiseen tarkoitetun rypäleen puristemehun happamuutta
voidaan osittain vähentää.
6. Niinä vuosina, joina ilmasto-olot ovat olleet poikkeukselliset, jäsenvaltiot
voivat sallia 1 kohdassa tarkoitettujen C I a- ja C I b -viininviljelyvyö-
hykkeiden tuotteiden happamuuden lisäämisen 1 kohdassa tarkoitettujen C
II- ja C III a- ja C III b -viininviljelyvyöhykkeitä koskevien edellytysten
mukaisesti.
7. Saman tuotteen happamuuden lisääminen ja väkevöiminen, ellei tapaus-
kohtaisesti päätetä poikkeuksesta, sekä tuotteen happamuuden lisääminen
ja sen happamuuden vähentäminen sulkevat pois toisensa.
F.Makeuttaminen
1. Pöytäviiniä on sallittua makeuttaa ainoastaan:
a) rypäleen puristemehulla, jonka suurin kokonaisalkoholipitoisuus tila-
vuusprosentteina on sama kuin kyseisen pöytäviinin, jos tuoreet
rypäleet, rypäleen puristemehu, käymistilassa oleva rypäleen puriste-
mehu, käymistilassa oleva uusi viini, pöytäviinin valmistukseen
soveltuva viini tai pöytäviini on käsitelty yhdellä D kohdan 1 kohdassa
tarkoitetuista tavoista,
b) tiivistetyllä rypäleen puristemehulla, puhdistetulla tiivistetyllä rypäleen
puristemehulla tai rypäleen puristemehulla edellyttäen, että kyseisen
pöytäviinin kokonaisalkoholipitoisuus ei nouse enemmän kuin 2
tilavuusprosenttia, jos a alakohdassa tarkoitettuja tuotteita ei ole
käsitelty yhdellä D kohdan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
2. Sellaisenaan nautittavaksi tarkoitettujen ja maantieteellisellä merkinnällä
varustettujen tuotujen viinien makeuttaminen on kielletty yhteisön
alueella.
3. Muiden kuin 2 kohdassa tarkoitettujen tuontiviinien makeuttamiseen
sovelletaan erikseen vahvistettavia sääntöjä.
G.Käsittelyt
1. Jokainen D ja E kohdassa tarkoitettu käsittely viinin happamuuden
lisäämistä ja vähentämistä lukuun ottamatta on sallittu vain, jos se
suoritetaan erikseen määriteltävin edellytyksin jalostettaessa tuoreita
rypäleitä, rypäleen puristemehua, käymistilassa olevaa rypäleen puriste-
mehua tai käymistilassa olevaa uutta viiniä pöytäviinin valmistukseen
soveltuvaksi viiniksi, pöytäviiniksi tai muuksi 1 artiklan 2 kohdan
mukaiseksi sellaisenaan nautittavaksi tarkoitetuksi juomaksi kuin kuohu-
viiniksi tai hiilihapotetuksi kuohuviiniksi sellaisella
viininviljelyvyöhykkeellä, jolta käsiteltävät tuoreet rypäleet on korjattu.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 63
▼B
2. Sama koskee pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinien tiivistämistä,
happamuuden lisäämistä ja vähentämistä.
3. Pöytäviinien tiivistäminen on suoritettava sillä viininviljelyvyöhykkeellä,
jolta käsiteltävät rypäleet on korjattu.
4. Viinin happamuutta voidaan lisätä ja vähentää ainoastaan siinä viininval-
mistuslaitoksessa ja sillä viininviljelyvyöhykkeellä, jolta
viininvalmistuksessa käytettävät rypäleet on korjattu.
5. Jokaisesta 1-4 kohdassa tarkoitetusta käsittelystä on ilmoitettava toimi-
valtaisille viranomaisille. Sama koskee niitä sakkaroosin, tiivistetyn
rypäleen puristemehun tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun
määriä, jotka luonnollisilla henkilöillä, oikeushenkilöillä tai henkilöryh-
mittymillä on hallussaan ammattinsa harjoittamista varten, erityisesti
tuottajilla, pullottajilla, jalostajilla sekä erikseen määriteltävillä kauppiailla
samoin kuin heidän samaan aikaan ja samassa paikassa pitämänsä
tuoreiden rypäleiden, rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan
rypäleen puristemehun ja irtotavarana olevan viinin määriä. Näiden
määrien ilmoittaminen voidaan kuitenkin korvata niiden merkitsemisellä
saapumis- ja varastonkäyttöluetteloon.
6. Jokainen E kohdassa tarkoitettu käsittely on merkittävä saateasiakirjaan,
jonka perusteella näillä käsittelyillä käsitellyt tuotteet saatetaan liikkee-
seen.
7. Poikkeuksellisista ilmasto-oloista johtuvia poikkeuksia lukuun ottamatta
näitä toimenpiteitä saa toteuttaa ainoastaan:
a) C-viininviljelyvyöhykkeillä ennen 1 päivää tammikuuta,
b) A- ja B-viininviljelyvyöhykkeellä ennen 16 päivää maaliskuuta,
ja ainoastaan näitä määräaikoja välittömästi edeltävän viinisadon tuot-
teiden osalta.
8. Tiivistämistä jäähdyttämisen avulla sekä happamuuden lisäämistä ja
vähentämistä saa kuitenkin tehdä koko vuoden ajan.
H.Kuohuviini
1. Tämän liitteen I kohdassa ja liitteessä VI olevassa K kohdassa
tarkoitetaan:
a)”cuvéella”:
— rypäleen puristemehua,
— viiniä,— ominaisuuksiltaan erilaisten rypäleen puristemehujen ja/tai viinien
sekoituksia, jotka on tarkoitettu tietynlaisten kuohuviinien valmistuk-
seen;
b)”tirage-liuoksella”:
tuotetta, joka on tarkoitettu lisättäväksi cuvéehen jälkikäymisen
aikaansaamiseksi;
c)”expedition-liuoksella”:
tuotetta, joka on tarkoitettu lisättäväksi kuohuviineihin erityisten
makuominaisuuksien aikaansaamiseksi.
2. Expedition-liuos saa sisältää ainoastaan:
— sakkaroosia,
— rypäleen puristemehua,
— käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua,
— tiivistettyä rypäleen puristemehua,
— puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua,
— viiniä tai— näiden sekoitusta,
joihin on mahdollisesti lisätty viinitislettä.
3. Kaikenlainen cuvéen väkevöiminen on kielletty, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta tämän asetuksen mukaisesti sallittua cuvéen ainesosien
väkevöimistä.
4. Kukin jäsenvaltio voi kuitenkin erikseen vahvistettavin edellytyksin sallia
cuvéen väkevöimisen kuohuviinien valmistuspaikalla niiden alueiden ja
lajikkeiden osalta, joiden kannalta se on teknisesti perusteltua. Tämä
väkevöiminen voidaan tehdä lisäämällä sakkaroosia, tiivistettyä rypäleen
puristemehua tai puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua. Sakkar-1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 64
▼B
oosin tai tiivistetyn rypäleen puristemehun lisääminen on sallittua, jos
tämä menetelmä on perinteisesti tai poikkeuksellisesti ollut käytössä
kyseisessä jäsenvaltiossa 24 päivänä marraskuuta 1974 voimassa olleen
lainsäädännön mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin kieltää tiivistetyn
rypäleen puristemehun käyttämisen.
5. Tirage-liuoksen lisäämistä ja expedition-liuoksen lisäämistä ei pidetä
väkevöintinä eikä makeuttamisena. Tirage-liuoksen lisääminen saa lisätä
cuvéen kokonaisalkoholipitoisuutta enintään 1,5 tilavuusprosenttia. Tämä
lisäys mitataan laskemalla cuvéen ja kuohuviinin tilavuusprosentteina
ilmaistun kokonaisalkoholipitoisuuden välinen ero ennen expedition-
liuoksen lisäämistä.
6. Expedition-liuoksen lisääminen on tehtävä siten, että kuohuviinien
todellinen alkoholipitoisuus nousee enintään 0,5 tilavuusprosenttia.
7. Cuvéen ja sen ainesosien makeuttaminen on kiellettyä.8. Sen lisäksi, että cuvéen ainesosien happamuutta voidaan lisätä tai
vähentää muiden tämän liitteen säännösten mukaisesti, myös cuvéen
happamuutta saa lisätä tai vähentää. Cuvéen happamuuden vähentäminen
ja happamuuden lisääminen sulkevat pois toinen toisensa. Happamuutta
saa lisätä korkeintaan 1,50 grammaa viinihappoa litrassa eli 20
milliekvivalenttia litrassa.
9. Niinä vuosina, joina sääolot ovat olleet poikkeukselliset, enimmäisraja-
arvoa 1,5 grammaa litrassa eli 20 milliekvivalenttia litrassa, voidaan
nostaa 2,5 grammaan litrassa eli 34 milliekvivalenttiin litrassa, jos
tuotteiden luonnollinen happamuus on alle 3 grammaa viinihappoa
litrassa eli 40 milliekvivalenttia litrassa.
10. Kuohuviinien sisältämä hiilidioksidi saa olla peräisin ainoastaan sen
cuvéen alkoholikäymisestä, josta kyseinen viini valmistetaan.
Jos kyseessä ei ole rypäleiden, rypäleen puristemehun tai käymistilassa
olevan rypälemehun jalostaminen suoraan kuohuviiniksi, mainitun
käymisen syynä saa olla ainoastaan tirage-liuoksen lisääminen. Käyminen
saa tapahtua vain pulloissa tai suljetussa sammiossa.
Hiilidioksidin käyttäminen vastapaineella juoksutettaessa sallitaan
valvonnan alaisena ja sillä edellytyksellä, että kuohuviinin sisältämä
hiilidioksidin paine ei tämän johdosta nouse.
11. Muiden kuohuviinien kuin laatukuohuviinien tai tma-laatukuohuviinien
osalta:
a) niiden valmistukseen tarkoitetun cuvéen kokonaisalkoholipitoisuuden
tilavuusprosentteina on oltava vähintään 8,5 tilavuusprosenttia,
b) niiden valmistukseen tarkoitettu tirage-liuos saa sisältää ainoastaan:
— rypäleen puristemehua,
— käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua,
— tiivistettyä rypäleen puristemehua,
— puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua tai— sakkaroosia ja viiniä.
c) Niiden todellisen alkoholipitoisuuden tilavuusprosentteina, mahdolli-
sesti lisättyyn expedition-liuokseen sisältyvä alkoholi mukaan lukien,
on oltava vähintään 9,5 tilavuusprosenttia, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 44 artiklan 3 kohdan soveltamista.
d) Niiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus saa olla enintään 235 milli-
grammaa litrassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten
rajoittavampien säännösten soveltamista, joita jäsenvaltiot voivat
soveltaa alueellaan tuotettuihin kuohuviineihin.
e) Jos sääolot tietyillä yhteisön viinivyöhykkeillä sitä edellyttävät,
kyseiset jäsenvaltiot voivat sallia niiden alueella tuotettujen 1
kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, että niiden rikkidioksidin
enimmäispitoisuutta nostetaan enintään 40 milligrammaa litrassa,
jollei tämän luvan saaneita viinejä lähetetä kyseisen jäsenvaltion
ulkopuolelle.
I.Laatukuohuviinit
1. Laatukuohuviinien valmistukseen tarkoitettujen cuvéiden kokonaisalkoho-
lipitoisuus on vähintään 9,5 tilavuusprosenttia.
2. Laatukuohuviinin valmistukseen tarkoitettu tirage-liuos saa sisältää vain
a) sakkaroosia,
b) tiivistettyä rypäleen puristemehua,1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 65
▼B
c) puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua,
d) rypäleen puristemehua tai käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua,
josta voidaan saada pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä,
e) pöytäviinin valmistukseen soveltuvaa viiniä,
f) pöytäviiniä, tai
g) tma-laatuviiniä.
3. Maustetut laatukuohuviinit:
a) Poikkeuksia lukuun ottamatta maustettuja laatukuohuviinejä voidaan
valmistaa vain käyttämällä cuvéen valmistukseen ainoastaan erikseen
laadittavassa luettelossa mainituista viiniköynnöslajikkeista peräisin
olevaa rypälemehua tai käymistilassa olevaa rypälemehua.
Maustettuja laatukuohuviinejä voidaan kuitenkin valmistaa käyttämällä
cuvéen ainesosina Trentino-Alto Adigen, Veneton ja Friuli-Venezia
Giulian alueilta korjatun Prosecco-viiniköynnöslajikkeen rypäleistä
saatuja viinejä.
b) Ennen cuvéen valmistusta ja sen jälkeen tapahtuvan käymisen säätely
jälkikäymisen aikaansaamiseksi cuvéehen voidaan suorittaa ainoastaan
jäähdytysmenetelmän tai muiden fysikaalisten menetelmien avulla.
c) Expedition-liuoksen lisääminen on kielletty.
d) Poiketen liitteessä VI olevan K kohdan 4 kohdasta maustettujen
laatukuohuviinien todellisen alkoholipitoisuuden on oltava vähintään 6
tilavuusprosenttia.
e) Maustettujen laatukuohuviinien kokonaisalkoholipitoisuuden on oltava
vähintään 10 tilavuusprosenttia.
f) Poiketen liitteessä VI olevan K kohdan 6 kohdan ensimmäisestä
alakohdasta maustettujen laatukuohuviinien ylipaineen on oltava
vähintään 3 baaria, kun niitä säilytetään suljetuissa säiliöissä 20 ºC:n
lämpötilassa.
g) Poiketen liitteessä VI olevan K kohdan 8 kohdasta maustettujen
laatukuohuviinien valmistuksen on kestettävä vähintään yksi kuukausi.
4. Tuottajajäsenvaltiot voivat määritellä kaikki tässä osastossa tarkoitettujen
ja niiden alueella tuotettujen laatukuohuviinien tuotantoon ja liikkuvuuteen
liittyvät täydentävät tai tiukemmat ominaisuudet ja vaatimukset.
5. Laatukuohuviinien valmistukseen sovelletaan myös
— H kohdan 1-10 kohdassa;
— liitteessä VI olevan K kohdan 4 ja 6-9 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä
sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä 5 kohdassa olevan 3 kohdan d, f
ja g alakohdan soveltamista.
J.Väkevä viini
1. Väkevän viinin valmistuksessa on käytettävä seuraavia tuotteita:
— käymistilassa oleva rypäleen puristemehu,
— viini,— edellisissä luetelmakohdissa tarkoitettujen tuotteiden sekoitukset tai
— tiettyjen erikseen laadittavassa luettelossa mainittujen väkevien tma-
laatuviinien osalta rypäleen puristemehu tai sen ja viinin sekoitus.
2. Myös seuraavia on lisättävä:
a) muiden kuin b alakohdassa tarkoitettujen väkevien viinien ja väkevien
tma-laatuviinien osalta:
i) seuraavia tuotteita joko yksinään tai sekoitettuina:
— viinialan tuotteista, kuivatut rypäleet mukaan lukien, tislattu
neutraali alkoholi, jonka alkoholipitoisuus on vähintään 96
tilavuusprosenttia ja jolla on yhteisön säännöksissä määritellyt
ominaisuudet,
— viinistä tai kuivatuista rypäleistä saatu tisle, jonka alkoholipi-
toisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia ja enintään 86
tilavuusprosenttia ja jolla on määriteltävät ominaisuudet,
ii) ja tarvittaessa yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— tiivistetty rypäleen puristemehu,
— i alakohdassa mainitun tuotteen yhdistämisestä 1 kohdan
ensimmäisessä tai neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettuun
rypäleen puristemehuun saatu tuote,1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 66
▼B
b) tiettyjen erikseen laadittavassa luettelossa mainittujen väkevien tma-
laatuviinien osalta:
i) joko a alakohdan i alakohdassa tarkoitettuja tuotteita yksinään tai
sekoitettuna;
ii) tai yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— viinistä tai kuivatuista rypäleistä tislattu alkoholi, jonka
alkoholipitoisuus on vähintään 95 tilavuusprosenttia ja enintään
96 tilavuusprosenttia ja jolla on yhteisön säännöksissä tai niiden
puuttuessa asiaa koskevissa kansallisissa säännöksissä
määritellyt ominaisuudet,
— viinistä tai rypäleiden puristejäännöksestä tislattu alkoholi,
jonka alkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia ja
enintään 86 tilavuusprosenttia ja jolla on yhteisön säännöksissä
tai niiden puuttuessa asiaa koskevissa kansallisissa säännöksissä
määritellyt ominaisuudet,
— kuivatuista rypäleistä tislattu alkoholi, jonka alkoholipitoisuus
on vähintään 52 tilavuusprosenttia ja pienempi kuin 94,5 tila-
vuusprosenttia ja jolla on yhteisön säännöksissä tai niiden
puuttuessa asiaa koskevissa kansallisissa säännöksissä
määritellyt ominaisuudet;
iii) ja tarvittaessa yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— kuivuneista viinirypäleistä saatu käymistilassa oleva rypäleen
puristemehu,
— avotulikäsittelyllä saatu tiivistetty rypäleen puristemehu, joka
vastaa tätä toimenpidettä lukuun ottamatta tiivistetyn rypäleen
puristemehun määritelmää,
— tiivistetty rypäleen puristemehu,— ii alakohdassa mainittujen tuotteiden yhdistämisestä 1 kohdan
ensimmäisessä tai neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettuun
rypäleen puristemehuun saatu tuote.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin, joita käytetään väkevien
viinien ja väkevien tma-laatuviinien valmistukseen, saa tarvittaessa
soveltaa ainoastaan tässä asetuksessa tarkoitettuja viininvalmistusmene-
telmiä ja -käsittelyjä.
4. Kuitenkin:
a) tilavuusprosentteina ilmoitetun luonnollisen alkoholipitoisuuden lisäys
saa aiheutua ainoastaan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden käytöstä, ja
b) erikseen määriteltyjen tuotteiden osalta voidaan tehdä poikkeuksia, jos
ne kuuluvat perinteisiin käytäntöihin; näillä poikkeuksilla voidaan
antaa kyseiselle jäsenvaltiolle oikeus sallia kalsiumsulfaatin käyttö, jos
näin käsitellyn tuotteen sulfaattipitoisuus on enintään 2,5 g/l kalium-
sulfaattina ilmaistuna. Näiden tuotteiden täydentävä happamuuden
lisääminen viinihapon avulla on sallittua, kun enimmäisraja on 1,5 g/l.
5. Väkeviin viineihin ja väkeviin tma-laatuviineihin saa soveltaa tässä
asetuksessa tarkoitettuja viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta sellaisten rajoittavampien säännösten sovelta-
mista, joita jäsenvaltiot voivat antaa alueellaan tuotettujen väkevien viinien
ja väkevien tma-laatuviinien osalta.
6. Myös seuraavat ovat sallittuja:
a) makeuttaminen, jota koskee ilmoitus- ja rekisteröintivaatimus, jos
siihen käytettyjä tuotteita ei ole väkevöity tiivistetyllä rypäleen
puristemehulla seuraavia käyttäen:
— tiivistetty rypäleen puristemehu tai puhdistettu tiivistetty rypäleen
puristemehu, jos kyseisen viinin alkoholipitoisuuden lisäys on
enintään 3 tilavuusprosenttia,
— erikseen laadittavassa luettelossa esiintyvien tuotteiden osalta
kuivuneista viinirypäleistä saatu tiivistetty rypäleen puristemehu
tai puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu tai käymistilassa
oleva rypäleen puristemehu, jos kyseisen viinin alkoholipitoisuuden
lisäys tilavuusprosentteina on enintään 8 tilavuusprosenttia,
— erikseen laadittavassa luettelossa esiintyvien viinien osalta tiivis-
tetty rypäleen puristemehu tai puhdistettu tiivistetty rypäleen
puristemehu, jos kyseisen viinin alkoholipitoisuuden lisäys on
enintään 8 tilavuusprosenttia;
b) alkoholin, tisleen tai tislatun alkoholijuoman lisääminen 1 ja 2 kohdan
mukaisesti vanhentamisen aikana tapahtuvan haihtumisen korvaami-
seksi;1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 67
▼B
c) erikseen laadittavassa luettelossa esiintyvien tuotteiden osalta vanhen-
taminen astioissa enintään 50 ºC:n lämpötilassa.
7. Rajoittamatta sellaisten rajoittavampien säännösten soveltamista, joita
jäsenvaltiot voivat antaa alueellaan tuotettujen väkevien viinien ja
väkevien tma-laatuviinien osalta, tällaisten viinien kokonaisrikkidioksidi-
pitoisuus nautittavaksi toimitettaessa ei saa olla enemmän kuin:
a) 150 mg/l, jos jäännössokeripitoisuus on pienempi kuin 5 g/l,
b) 200 mg/l, jos jäännössokeripitoisuus on suurempi kuin 5 g/l.
8. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen väkevien viinien ja väkevien tma-
laatuviinien valmistuksessa käytettyjen tuotteiden valmistamiseen käytetyt
viinilajikkeet on valittava 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista lajikkeista.
9. Väkevää tma-laatuviiniä lukuun ottamatta 1 kohdassa tarkoitettujen
tuotteiden luonnollisen alkoholipitoisuuden on oltava vähintään 12
tilavuusprosenttia.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 68
▼B
LIITE VI
TMA-LAATUVIINI
A.Määritellyt alueet
1. ’Määritellyllä alueella’ tarkoitetaan sellaista viininviljelyaluetta tai sell-
aisten viininviljelyalueitten kokonaisuutta, joka tuottaa erityisiä
laatuominaisuuksia omaavia viinejä ja jonka nimeä käytetään kuvaamaan
tma-laatuviinejä.
2. Jokainen määritelty alue rajataan niin tarkkaan kuin mahdollista
viininviljelylohkon tai viinitarhan rajojen mukaan. Tässä jokaisen
jäsenvaltion, jota asia koskee, tekemässä rajauksessa otetaan huomioon
näillä alueilla tuotettujen viinien laatuun vaikuttavat tekijät ja erityisesti
maaperän ja pohjamaan ominaislaatu, ilmasto sekä viininviljelylohkojen
tai viinitarhojen sijainti.
3. Määritelty alue kuvataan sen maantieteellisen nimen perusteella.
Kuitenkin nimityksiä
— ”Muscadet”,
— ”Blanquette”,— ”Vinho verde”,— ”Cava”, jota käytetään tietyistä tma-laatukuohuviineistä, ja— ”Manzanilla”
pidetään vastaavasti jäsenvaltioiden ennen 1 päivää maaliskuuta 1986
kyseisille määritellyille alueille rajaamina ja säänteleminä niminä.
Hiilihapottomien viinien osalta mainintaa ” Κάβα” ja/tai ”Cava” voidaan
käyttää kreikkalaisten pöytäviinien kuvaamiseen kyseisten viinien ikäänty-
miseen liittyvänä tietona.
4. Määritellyn alueen maantieteellisen nimen on oltava riittävän täsmällinen
ja tunnetusti tuotantoalueeseen liittyvä, jotta sekaannukset voidaan
vallitsevat olosuhteet huomioon ottaen välttää.
B.Viinilajikkeet
1. Jäsenvaltioiden on laadittava 19 artiklassa tarkoitettu luettelo kustakin
alueellaan tuotetun tma-laatuviinin tuotantoon soveltuvasta viiniköynnö-
slajikkeesta. Näiden lajikkeiden on kuuluttava ainoastaan Vitis vinifera -
lajiin.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon kuulumattomat viiniköynnösla-
jikkeet on hävitettävä lohkoilta tai viinitarhoista, jotka on tarkoitettu tma-
laatuviinin tuotantoon.
3. Edellä 2 kohdasta poiketen jäsenvaltiot voivat kuitenkin hyväksyä
luetteloon kuulumattoman viiniköynnöslajikkeen kolmen vuoden kuluessa
laskettuna määritellyn alueen 31 päivän joulukuuta 1979 jälkeen tehdyn
rajauksen voimaantulopäivästä, jos tämä viiniköynnöslajike kuuluu Vitis
vinifera -lajiin eikä sen osuus ole suurempi kuin 20 prosenttia kyseisen
lohkon tai viinitarhan viiniköynnöslajikkeista.
4. Edellä 3 kohdassa säädetyn ajanjakson loppuun mennessä kaikissa tma-
laatuviinin tuotantoon tarkoitetuissa viinitarhoissa ja kaikilla tma-laatu-
viinin tuotantoon tarkoitetuilla lohkoilla saa viljellä ainoastaan 1 kohdassa
mainitussa luettelossa olevia viinilajikkeita. Jos tätä säännöstä ei
noudateta, yhdelläkään kyseiseltä viinitarhalta tai lohkolta korjatuista
rypäleistä valmistetulla viinillä ei ole oikeutta nimitykseen ”tma-
laatuviini”.
C.Viininviljelykäytännöt
1. Kunkin jäsenvaltion on annettava asianmukaiset, tma-laatuviinien parhaan
mahdollisen laadun varmistamiseksi tarvittavia viljelykäytäntöjä koskevat
säännökset.
2. Viininviljelyvyöhykkeellä saa kastella ainoastaan kyseisen jäsenvaltion
luvalla. Jäsenvaltio voi antaa tämän luvan ainoastaan, jos se on ekologisten
olosuhteiden vuoksi perusteltua.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 69
▼B
D.Käsittelyalueet
1. Tma-laatuviinejä saa tuottaa ainoastaan:
a) B kohdan 1 kohdassa tarkoitetussa luettelossa olevista viiniköynnösla-
jikkeista peräisin olevista ja määritellyltä alueelta korjatuista rypäleistä,
b) jalostamalla a alakohdassa tarkoitetuista rypäleistä rypäleen puriste-
mehua ja tällä tavoin saadusta rypäleen puristemehusta viiniä sekä
valmistamalla tätä viiniä tai kuohuviiniä sellaisella määritellyllä
alueella, jolta käytetyt rypäleet on korjattu.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan a alakohdassa määrätään, kun kyseessä on
tuottajajäsenvaltion erityisten säännösten mukainen perinteinen käytäntö,
tämä jäsenvaltio voi sallia 31 päivään elokuuta 2003 saakka nimenomaisin
luvin ja jollei asianmukaisesta valvonnasta muuta johdu, että tma-
laatukuohuviiniä valmistetaan korjaamalla tämän viinin perustuotetta
lisäämällä siihen yhtä tai useampaa sellaista viinituotetta, joka ei ole
peräisin siltä määritellyltä alueelta, jonka nimellä tämä viini on varustettu,
sillä edellytyksellä, että:
— tätä lisättävää viinituotetyyppiä ei tuoteta mainitulla määritellyllä
alueella siten, että sillä olisi samat ominaisuudet kuin niillä tuotteilla,
jotka eivät ole peräisin tältä määritellyltä alueelta,
— korjaaminen on asiaa koskevissa yhteisön säännöksissä tarkoitettujen
viininvalmistusmenetelmien ja määritelmien mukainen,
— sellaisten lisättävien viinituotteiden kokonaismäärä, jotka eivät ole
peräisin määritellyltä alueelta, ei ylitä 10:tä prosenttia määritellyltä
alueelta peräisin olevien käytettyjen tuotteiden kokonaismäärästä.
Komissio voi kuitenkin 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
antaa jäsenvaltiolle luvan sallia poikkeustapauksissa 10 prosenttia,
mutta ei 15 prosenttia ylittävät lisäysprosentit.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua poikkeusta sovelletaan ainoastaan,
jos kyseisen tuottajajäsenvaltion säännöksissä oli olemassa tällainen
säännös ennen 31 päivää joulukuuta 1995.
Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo tässä kohdassa tarkoitetuista tma-
laatukuohuviinien nimistä ja annettava se tiedoksi komissiolle, joka
julkaisee luettelon Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä , C-sarjassa.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan b alakohdasta määrätään, muuta tma-
laatuviiniä kuin tma-laatukuohuviiniä saa tuottaa kyseisen määritellyn
alueen välittömässä läheisyydessä olevalla alueella, jos kyseinen jäsen-
valtio on siitä säätänyt nimenomaisella luvalla ja tietyin edellytyksin.
Lisäksi jäsenvaltiot voivat sallia tapauskohtaisilla luvilla, ja jollei
asianmukaisesta valvonnasta muuta johdu, tma-laatuviinin valmistuksen
jalostamalla rypäleistä rypäleen puristemehua ja rypäleen puristemehusta
viiniä sekä valmistamalla tätä viiniä jopa kyseisen määritellyn alueen
välittömässä läheisyydessä olevan alueen ulkopuolella, kun kyseessä on
perinteinen käytäntö, jos tämä käytäntö:
— oli käytössä ennen 1 päivää syyskuuta 1970, tai kun kyseessä ovat
tämän päivämäärän jälkeen yhteisöön liittyneet maat, ennen näiden
todellista liittymispäivää,
— ei ole keskeytynyt näiden päivämäärien jälkeen ja
— koskee määriä, jotka eivät ole kyseisen jalostajan osalta sen jälkeen
kasvaneet markkinoiden yleisen kehityksen määriä enempää.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan b alakohdassa määrätään, tma-laatukuohu-
viiniä saa valmistaa kyseisen määritellyn alueen välittömässä
läheisyydessä olevalla alueella, jos kyseinen jäsenvaltio on siitä säätänyt
nimenomaisella luvalla ja tietyin edellytyksin.
Lisäksi jäsenvaltiot voivat sallia tapauskohtaisilla luvilla tai alle viisi
vuotta kestävillä nimenomaisilla luvilla ja jollei asianmukaisesta valvon-
nasta muuta johdu, että tma-laatukuohuviiniä valmistetaan jopa kyseisen
määritellyn alueen välittömässä läheisyydessä olevan alueen ulkopuolella,
kun kyseessä on perinteinen käytäntö, joka on ollut käytössä vähintään 24
päivästä marraskuuta 1974 tai, kun kyseessä ovat tämän päivämäärän
jälkeen yhteisöön liittyneet maat, ennen näiden todellista liittymispäivää.
5. Jokaisen sellaisen luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai henkilöryh-
mittymän, jolla on hallussaan tma-laatuviinin valmistuksen edellytykset
täyttäviä rypäleitä tai rypäleen puristemehua sekä muita nämä edellytykset
täyttämättömiä tuotteita, on varmistettava niiden erillinen viiniyttäminen ja
varastointi; muutoin niistä saatua viiniä ei voi pitää tma-laatuviininä.
6. Edellä olevaa 5 kohtaa lukuun ottamatta tämän kohdan säännöksiä ei
sovelleta väkevään tma-laatuviiniin.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 70
▼B
E.Luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina
1. Jäsenvaltioiden onvahvistettava kunkin alueellaan tuotetun tma-laatuviinin
luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina. Tätä tila-
vuusprosentteina ilmoitettua luonnollista alkoholipitoisuutta määritettäessä
on otettava huomioon erityisesti kymmenen edeltävän vuoden aikana
kirjatut alkoholipitoisuudet. Ainoastaan määritellyn alueen edustavimmista
maaperistä saadut laadultaan tyydyttävät sadot otetaan huomioon.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus
voidaan vahvistaa saman tma-laatuviinin osalta eri suuruiseksi:
a) sen osa-alueen, paikallisen hallintoalueen tai sen osan mukaan,
b) sen viinilajikkeen tai -lajikkeiden mukaan,
josta käytetyt rypäleet ovat peräisin.
3. Tma-laatuviinejä ja väkeviä tma-viinejä lukuun ottamatta ja ellei toisin
päätetä, 1 kohdassa tarkoitettujen alkoholipitoisuuksien on oltava
vähintään:
a) 6,5 tilavuusprosenttia A-vyöhykkeellä, lukuun ottamatta määriteltyjä
alueita Mosel-Saar-Ruwer, Ahr, Mittelrhein, Sachsen, Saale-Unstrut,
Moselle luxembourgeoise, Englanti ja Wales, joille vahvistettu
alkoholipitoisuus on 6 tilavuusprosenttia;
b) 7,5 tilavuusprosenttia B-vyöhykkeellä;
c) 8,5 tilavuusprosenttia C I a -vyöhykkeellä;
d) 9 tilavuusprosenttia C I b -vyöhykkeellä;
e) 9,5 tilavuusprosenttia C II -vyöhykkeellä;
f) 10 tilavuusprosenttia C III -vyöhykkeellä.
F.Viiniyttämis- ja valmistusmenetelmät
1. Jokainen tuottajajäsenvaltio määrittelee kullekin näistä viineistä ne
viiniyttämisen ja viininvalmistuksen erityismenetelmät, joilla saadaan
tma-laatuviinejä.
2. Jos ilmasto-olot jollakin E kohdassa tarkoitetuista viinivyöhykkeistä sitä
edellyttävät, kyseiset jäsenvaltiot voivat sallia tma-laatuviinin valmistuk-
seen soveltuvien tuoreiden rypäleiden, rypäleen puristemehun,
käymistilassa olevan rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan uuden
viinin ja viinin luonnollisen (todellisen tai potentiaalisen) tilavuusprosent-
teina ilmaistun alkoholipitoisuuden lisäämisen, lukuun ottamatta väkevien
tma-laatuviinien jalostukseen tarkoitettuja tuotteita. Lisäys ei saa ylittää
liitteessä V olevan C kohdan 3 kohdassa tarkoitettuja rajoja.
3. Poikkeuksellisen epäsuotuisten ilmasto-olojen vuosina voidaan päättää,
että 2 kohdassa tarkoitettu alkoholipitoisuuden lisäys voi saavuttaa
liitteessä V olevan C kohdan 4 kohdassa tarkoitetut rajat. Tämä lupa ei
rajoita kyseisessä kohdassa annetun mahdollisen vastaavan luvan käyttöä
pöytäviineihin.
4. Luonnollista alkoholipitoisuutta tilavuusprosentteina saa lisätä ainoastaan
menetelmillä ja edellytyksillä, joita tarkoitetaan liitteessä V olevassa D
kohdassa lukuun ottamatta sen 7 kohtaa. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin
kieltää tiivistetyn rypäleen puristemehun käytön.
5. Tma-laatuviinien kokonaisalkoholipitoisuuden on oltava vähintään 9
tilavuusprosenttia. Tiettyjen erikseen laadittavassa luettelossa olevien
väkevöimättömien tma-laatuvalkoviinien kokonaisalkoholipitoisuuden on
kuitenkin oltava vähintään 8,5 tilavuusprosenttia. Tätä kohtaa ei sovelleta
tma-laatukuohuviineihin ja väkeviin tma-laatuviineihin.
G.Happamuuden lisääminen ja vähentäminen sekä makeuttaminen
1. Tma-laatuviinin valmistukseen soveltuvien tuoreiden rypäleiden, rypäleen
puristemehun, käymistilassa olevan rypäleen puristemehun, käymistilassa
olevan uuden viinin ja viinin happamuuden lisäämiseen ja vähentämiseensovellettavat edellytykset ja rajoitukset sekä lupien ja poikkeusten
myöntämismenettelyt annetaan liitteessä V olevassa E kohdassa.
2. Jäsenvaltio voi sallia tma-laatuviinin makeuttamisen ainoastaan, jos se
tapahtuu:
a) liitteessä V olevassa F kohdassa vahvistettuja edellytyksiä ja rajoituksia
noudattaen,1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 71
▼B
b) sillä määritellyllä alueella, jolta kyseinen tma-laatuviini on peräisin, tai
sen välittömässä läheisyydessä olevalla alueella, muutoin kuin erikseen
määriteltävissä poikkeustapauksissa,
c) käyttämällä yhtä tai useampaa seuraavista tuotteista:
— rypäleen puristemehu,
— tiivistetty rypäleen puristemehu,
— puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu.
3. Edellä 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun rypäleen puristemehun ja
tiivistetyn rypäleen puristemehun on oltava peräisin samalta määritellyltä
alueelta kuin niiden viinien, joiden makeutukseen niitä käytetään.
4. Tätä G kohtaa ei sovelleta tma-laatukuohuviineihin ja väkeviin tma-
laatuviineihin.
H.Väkevöimisen sekä happamuuden lisäämisen ja vähentämisen käytännöt
1. Kukin F kohdassa ja G kohdan 1 kohdassa tarkoitettu väkevöimis- sekä
happamuuden lisäämis- ja vähentämistoimenpide sallitaan ainoastaan, jos
ne tehdään liitteessä V olevassa G kohdassa säädetyin edellytyksin.
2. Jollei D kohdan 4 kohdasta muuta johdu, tällaiset toimet saa tehdä
ainoastaan sillä määritellyllä alueella, jolta käytetyt tuoreet rypäleet on
korjattu.
I.Hehtaarituotokset
1. Asianomaisen jäsenvaltion on vahvistettava kullekin tma-laatuviinille
hehtaarituotos ilmaistuna rypäleiden, rypäleen puristemehun tai viinin
määrinä.
2. Vahvistamisessa otetaan huomioon erityisesti kuluneiden kymmenen
vuoden aikana saadut tuotokset. Ainoastaan määritellyn alueen edusta-
vimmista maaperistä saadut laadultaan tyydyttävät sadot otetaan
huomioon.
3. Hehtaarituotos voidaan vahvistaa eri suuruiseksi samalle tma-laatuviinille:
a) sen osa-alueen, paikallisen hallintoalueen tai sen osan mukaan,
b) sen viinilajikkeen tai -lajikkeiden mukaan,
joista käytetyt rypäleet ovat peräisin.
4. Kyseinen jäsenvaltio voi tarkistaa tällä tavoin vahvistettua satoa.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotoksen ylittäminen johtaa oikeutetun
nimikkeen käytön kieltämiseen koko sadolta, jollei jäsenvaltioiden
tarvittaessa tuotantoalueen mukaisesti antamin edellytyksin säädetä
yleisestä tai erityisestä poikkeuksesta; nämä edellytykset koskevat
erityisesti kyseisten viinien tai tuotteiden käyttötarkoitusta.
J.Analyyttiset ja aistinvaraiset tutkimukset
1. Tuottajien on tehtävä viinille, jolle he hakevat tma-laatuviinin nimitystä,
seuraavat analyyttiset ja aistinvaraiset tutkimukset:
a) analyyttisessa määrityksessä on mitattava vähintään niiden kyseisen
tma-laatuviinin laatutekijöiden arvot, jotka ovat 3 kohdassa lueteltujen
joukossa. Tuottajajäsenvaltio antaa kunkin tma-laatuviinin osalta
näiden tekijöiden raja-arvot, ja
b) aistinvarainen tutkimus koskee väriä, kirkkautta, tuoksua ja makua.
2. Jäsenvaltion nimeämä toimivaltainen toimielin voi suorittaa pistokokein 1
alakohdassa tarkoitetut määritykset siihen asti, kun niiden järjestelmälli-
sestä ja yleisestä soveltamisesta annetaan asianmukaiset säännökset.
3. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut laatutekijät ovat seuraavat:
A. Viinin käyttäytymistestien perusteella vahvistettavat
1. Ilman vaikutus
2. Kylmän vaikutus
B. Mikrobiologisen kokeen perusteella vahvistettavat
3. Kasvatus lämpökaapissa
4. Viinin ja sakan ulkonäkö1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 72
▼B
C. Fysikaalisen ja kemiallisen määrittelyn perusteella vahvistettavat
5. Tiheys
6. Alkoholipitoisuus
7. Kuiva-aineen kokonaismäärä (saatu densimetrisesti)
8. Pelkistävät sokerit9. Sakkaroosi
10. Tuhka
11. Tuhkan emäksisyys
12. Kokonaishappopitoisuus13. Haihtuvat hapot14. Haihtumattomat hapot
15. pH
16. Vapaa rikkidioksidi17. Kokonaisrikkidioksidi
D. Lisämäärittelyn perusteella vahvistettu
18. Hiilihappo (helmeilevät viinit ja kuohuviinit, paine baareina
20 ºC:ssa).
K.Tma-laatukuohuviini
1. Kokonaisalkoholipitoisuuden on tma-laatukuohuviinien valmistukseen
tarkoitetuissa cuvéissa oltava vähintään:
— 9,5 tilavuusprosenttia C III -viininviljelyvyöhykkeillä,
— 9 tilavuusprosenttia muilla viininviljelyvyöhykkeillä.
2. Erikseen annettavassa luettelossa esiintyvien yhdestä ainoasta lajikkeesta
valmistettavien tiettyjen tma-laatukuohuviinien valmistukseen tarkoitetun
cuvéen kokonaisalkoholipitoisuus voi kuitenkin olla vähintään 8,5
tilavuusprosenttia.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetuista tma-laatuviineistä laaditaan luettelo.4. Tma-laatukuohuviinien todellisen alkoholipitoisuuden, mukaan lukien
mahdollisesti lisätyn expedition-liuoksen sisältämä alkoholi, on oltava
vähintään 10 tilavuusprosenttia.
5. Tma-laatukuohuviinien tirage-liuos saa sisältää ainoastaan:
a) sakkaroosia,
b) tiivistettyä rypäleen puristemehua,
c) puhdistettua tiivistettyä rypäleen puristemehua,
d) rypäleen puristemehua,
e) käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua,
f) viiniä,
g) tma-laatuviiniä,
joka soveltuu saman tma-laatukuohuviinin tuottamiseen kuin se, johon
tirage-liuos on lisätty.
6. Poiketen liitteessä I olevasta 15 kohdasta tma-laatukuohuviineihin on
muodostuttava vähintään 3,5 baarin ylipaine, kun niitä säilytetään 20 ºC:n
lämpötilassa suljetuissa säiliöissä.
Tilavuudeltaan pienemmissä kuin 25 senttilitran säiliöissä pidettävien
tma-laatukuohuviinien vähimmäispaine on kuitenkin 3 baaria.
7. Näiden kuohuviinien kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei saa olla suurempi
kuin 185 milligrammaa litrassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sell-
aisten rajoittavampien säännösten soveltamista, joita jäsenvaltiot voivat
soveltaa alueellaan tuotettuihin tma-laatukuohuviineihin. Asianomaiset
jäsenvaltiot voivat tiettyjen yhteisön viininviljelyvyöhykkeiden ilmasto-
olojen vuoksi sallia, että niiden alueella tuotettujen tma-laatukuohuvii-
nien kokonaisrikkidioksidin enimmäispitoisuutta lisätään enintään 40
milligrammaa litraa kohden sillä edellytyksellä, että tällaisen luvan
saaneita viinejä ei viedä asianomaisten jäsenvaltioiden ulkopuolelle.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 73
▼B
8. Tma-laatukuohuviinien valmistusprosessin keston, mukaan lukien
vanhentaminen niitä valmistavassa yrityksessä laskettuna jälkikäymisen
aikaansaamiseksi tarkoitetun käymisen alkamisesta, on oltava vähintään:
a) kuusi kuukautta, jos käyminen jälkikäymisen aikaansaamiseksi
tapahtuu suljetussa sammiossa;
b) yhdeksän kuukautta, jos käyminen jälkikäymisen aikaansaamiseksi
tapahtuu pullossa.
9. Cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi tarkoitetun käymisajan ja ajan,
jonka cuvée on sakan päällä, on oltava vähintään:
— 90 päivää;
— 30 päivää, jos käyminen tapahtuu sekoittimilla varustetuissa
säiliöissä.
10. Maustettu tma-laatukuohuviini:
a) jollei poikkeuksista muuta johdu, näitä viinejä voidaan tuottaa
ainoastaan käyttämällä cuvéen koostumukseen yksinomaan rypäleen
puristemehua tai käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua, joka on
saatu erikseen laadittavassa luettelossa mainituista viiniköynnöslajik-
keista, mikäli näiden lajikkeiden katsotaan soveltuvan tma-
laatukuohuviinin tuotantoon sillä määritellyllä alueella, jonka mukaan
nämä tma-laatukuohuviinit ovat saaneet nimensä;
b) ennen cuvéen koostumista ja sen jälkeen tapahtuvaa käymisprosessia
voidaan hillitä ainoastaan jäähdyttämällä tai käyttämällä muita
fysikaalisia menetelmiä cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi;
c) expedition-liuoksen lisääminen on kielletty;
d) poiketen 4 kohdasta maustetun tma-laatukuohuviinin todellisen
alkoholipitoisuuden on oltava vähintään 6 tilavuusprosenttia;
e) maustetun tma-laatukuohuviinin kokonaisalkoholipitoisuuden on
oltava vähintään 10 tilavuusprosenttia;
f) poiketen 6 kohdan ensimmäisestä alakohdasta maustetun tma-
laatukuohuviinin ylipaineen on oltava vähintään 3 baaria, kun niitä
säilytetään suljetuissa säiliöissä 20 ºC:n lämpötilassa;
g) poiketen 8 kohdasta maustettujen tma-laatukuohuviinien valmistu-
sprosessin keston on oltava vähintään yksi kuukausi.
11. Liitteessä V olevan H kohdan 1-10 kohdassa annettuja sääntöjä
sovelletaan myös väkeviin tma-laatuviineihin.
L.Väkevä tma-laatuviini (muut kuin liitteessä V olevaan H kohtaan
sisältyvät säännökset, jotka koskevat nimenomaan väkevää tma-laatu-
viiniä)
1. Jollei erikseen vahvistettavista poikkeuksista muuta johdu, liitteessä V
olevan J kohdan 1 alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden ja saman kohdan
2 alakohdassa tarkoitetun tiivistetyn rypäleen puristemehun tai kuivu-
neista viinirypäleistä saadun käymistilassa olevan rypäleen puristemehun,
joita käytetään väkevän tma-laatuviinin valmistukseen, on oltava peräisin
siltä määritellyltä alueelta, jonka mukaan kyseinen väkevä tma-laatuviini
on saanut nimensä.
Málaga ja Jerez-Xérés-Sherry -nimisten väkevien tma-laatuviinien osalta
liitteessä V olevan J kohdan 2 alakohdassa tarkoitetut tiivistetty rypäleen
puristemehu ja, 44 artiklan 11 kohdan mukaisesti kuivuneista viinir-
ypäleistä saatu osittain käynyt rypäleen puristemehu, jotka on saatu Pedro
Ximénez -viiniköynnöslajikkeesta, voivat kuitenkin olla peräisin
Montilla-Moriles-nimiseltä määritellyltä alueelta.
2. Jollei erikseen vahvistettavista poikkeuksista muuta johdu, liitteessä V
olevan J kohdan 3-6 alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet väkevän tma-
laatuviinin valmistamiseksi saa tehdä ainoastaan 1 alakohdassa tarkoite-
tulla määritellyllä alueella.
Douron määritellyltä alueelta saaduista rypäleistä valmistetun sellaisen
väkevän tma-laatuviinituotteen osalta, jolle on varattu nimike Porto,
voidaan kuitenkin sallia muita valmistus- ja vanhentamisprosesseja joko
edellä mainitulla määritellyllä alueella tai Vila Nova de Gaia-Porto -
alueella.
3. Rajoittamatta sellaisten rajoittavampien säännösten soveltamista, joita
jäsenvaltiot voivat antaa alueellaan tuotettujen väkevien tma-laatuviinien
osalta:
a) liitteessä V olevan J kohdan 1 alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden,
joita käytetään väkevän tma-laatuviinin valmistukseen, luonnollisen1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 74
▼B
alkoholipitoisuuden on oltava vähintään 12 tilavuusprosenttia. Joitakin
erikseen laadittavassa luettelossa esiintyviä väkeviä tma-laatuviinejä
voi kuitenkin valmistaa:
i) rypäleen puristemehusta, jonka luonnollinen alkoholipitoisuus on
vähintään 10 tilavuusprosenttia, jos väkevät tma-laatuviinit
valmistetaan lisäämällä viinistä tai rypäleiden puristejäännöksestä
tislattua väkevää alkoholijuomaa, jolla on alkuperänimitys ja joka
on mahdollisesti peräisin samalta tilalta, tai
ii) rypäleen puristemehun käymisellä tai jäljempänä olevassa toisessa
luetelmakohdassa tarkoitetussa tapauksessa viinistä, jonka alku-
peräinen luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään:
— 11 tilavuusprosenttia sellaisten väkevien tma-laatuviinien
osalta, jotka on saatu lisäämällä neutraalia alkoholia tai
viinitislettä, jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään
70 tilavuusprosenttia, tai viinistä valmistettavaa väkevää
alkoholijuomaa,
— 10,5 tilavuusprosenttia erikseen laadittavassa luettelossa esiin-
tyvien, vaaleiden rypäleiden puristemehusta valmistettavien
viinien osalta,
— 9 tilavuusprosenttia sellaisten väkevien tma-laatuviinien osalta,
joiden tuotanto on perinteistä ja tavanomaista sellaisten
kansallisten lakien mukaan, joissa nimenomaan säädetään
tällaisesta viinistä;
b) väkevän tma-laatuviinin todellisen alkoholipitoisuuden on oltava
vähintään 15 tilavuusprosenttia mutta enintään 22 tilavuusprosenttia;
c) väkevän tma-laatuviinin kokonaisalkoholipitoisuuden on oltava
vähintään 17,5 tilavuusprosenttia.
4. Tiettyjen erikseen laadittavassa luettelossa esiintyvien väkevien tma-
laatuviinien kokonaisalkoholipitoisuus saa kuitenkin olla vähemmän kuin
17,5 tilavuusprosenttia, mutta ei vähemmän kuin 15 tilavuusprosenttia,
jos ennen 1 päivää tammikuuta 1985 annetuissa niihin sovellettavissa
kansallisissa laeissa nimenomaisesti niin säädetään.
5. Perinteiset erityismerkinnät ”vino dulce natural”, ”vino dulce naturale” ja
”vino doce natural” varataan väkeville tma-laatuviineille, jotka:
— on saatu sadoista, joista vähintään 85 prosenttia on peräisin liitteessä
II olevan luettelon viiniköynnöslajikkeista,
— on saatu rypälemehuista, joiden alkuperäinen luonnollinen sokeripi-
toisuus on vähintään 212 grammaa litraa kohti,
— on saatu väkevöimällä ainoastaan liitteessä V olevan J kohdan 2
kohdassa tarkoitettuja alkoholia, tislettä tai alkoholijuomaa
lisäämällä.
6. Perinteisten tuotantotapojen sitä edellyttäessä voivat jäsenvaltiot säätää,
kun kyseessä ovat niiden alueella valmistetut väkevät tma-laatuviinit, että
perinteinen erityismerkintä ”vin doux naturel” varataan väkeville tma-
laatuviineille, jotka:
— sadon korjanneet tuottajat ovat valmistaneet suoraan viiniksi, jos ne
ovat lähtöisin yksinomaan heidän omasta Muscat-, Grenache-,
Maccabeo- tai Malvoisie-sadostaan; kuitenkin sallitaan muista kuin
neljällä edellä kuvatulla viiniköynnöslajikkeella istutetuilta palstoilta
saadut sadot, jos ne eivät muodosta enemmän kuin 10 prosenttia
näiden kokonaismäärästä,
— on saatu 40 hehtaarin tuoton rajoissa liitteessä V olevan J kohdassa
olevan 1 kohdan ensimmäisessä ja neljännessä luetelmakohdassa
tarkoitetusta rypälemehusta; tämän tuoton ylittämisestä seuraa
nimikkeen ”vin doux naturel” käyttöoikeuden menettäminen koko
sadon osalta,
— on saatu edellä tarkoitetusta rypälemehusta, jonka alkuperäinen
luonnollinen sokeripitoisuus on vähintään 252 grammaa litraa kohti,
— on saatu väkevöimällä ainoastaan sellaista viinistä tislattua alkoholia
lisäämällä, joka vastaa puhtaana alkoholina vähintään 5:tä prosenttia
edellä mainitun käytetyn rypälemehun määrästä ja enintään
pienempää kahdesta seuraavasta prosenttiosuudesta:
— joko 10:tä prosenttia edellä mainitun käytetyn rypälemehun
määrästä,
— tai 40 prosenttia valmiin tuotteen alkoholipitoisuuden tilavuu-
sprosentteina, joka edustaa todellisen alkoholipitoisuuden
tilavuusprosentteina, ja potentiaalisen alkoholipitoisuuden tilavuu-
sprosentteina, joka lasketaan siten, että 17,5 grammaa
jäännössokeria vastaa yhtä tilavuusprosenttia puhdasta alkoholia,
vasta-arvon yhteismääränä.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 75
▼B
7. Edellä 5 ja 6 kohdassa tarkoitettuja merkintöjä ei voi kääntää. Kuitenkin:
— niihin voidaan liittää selvittävä merkintä kuluttajan ymmärtämällä
kielellä,
— Kreikassa 6 kohdan mukaisesti valmistettujen ja kyseisen jäsenvaltion
alueella vapaassa liikkeessä olevien tuotteiden osalta voidaan liittää
merkintä ”vin doux naturel” merkintään.
8. Perinteinen erityismerkintä ”vino generoso” varataan sellaisille kuiville
väkeville tma-laatuviineille, jotka on valmistettu hiivaketon alla ja jotka:
— on saatu viiniköynnöslajikkeista Palomino de Jerez, Palomino fino,
Pedro Ximénez, Verdejo, Zalema ja Garrido Fino peräisin olevista
valkoisista viinirypäleistä,
— saatettu nautittavaksi, kun niitä on kypsytetty tammitynnyreissä
keskimäärin kaksi vuotta.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla valmistuksella hiivaketon alla
tarkoitetaan biologista käsittelyä, joka tapahtuu, kun viinin vapaalle
pinnalle muodostuu itsestään mehun kokonaisalkoholikäymisen jälkeen
sille ominaisten hiivojen ketto mikä antaa tuotteelle erityiset analyyttiset
ja aistinvaraiset ominaisuudet.
9. Edellä 8 kohdassa tarkoitettua merkintää ei voi kääntää. Siihen voidaan
kuitenkin liittää selvittävä merkintä kuluttajan ymmärtämällä kielellä.
10. Perinteinen erityismerkintä ”vinho generoso” varataan väkeville tma-
laatuviineille, ”Porto”, ”Madeira”, ”Moscatel de Setúbal” ja ”Carcavelos”
vastaavan alkuperänimityksen yhteydessä.
11. Perinteinen erityismerkintä ”vino generoso de licor” varataan väkeville
tma-laatuviineille, jotka:
— on saatu 8 kohdassa tarkoitetusta ”vino generososta” tai hiivaketon
alla olevasta tällaisen ”vino generoson” valmistukseen soveltuvasta
viinistä, johon on lisätty joko kuivuneista rypäleistä peräisin olevaa
osittain käynyttä rypälemehua tai tiivistettyä rypälemehua,
— on saatettu nautittavaksi, kun niitä on kypsytetty tammitynnyreissä
keskimäärin kaksi vuotta.
12. Edellä 11 kohdassa tarkoitettua merkintää ei voi kääntää. Siihen voidaan
kuitenkin liittää selvittävä merkintä kuluttajan ymmärtämällä kielellä.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 76
▼B
LIITE VII
TIETTYJEN MUlDEN TUOTTEIDEN KUIN KUOHUVIINIEN KUVAUS,
NIMITYS, TARJONTAMUOTO JA SUOJAUS
Tässä liitteessä tarkoitetaan:
—”päällysmerkinnällä ” kaikkia tuotetta kuvaavia kuvauksia ja muita
merkintöjä, tunnuksia, kuvia ja merkkejä, jotka ovat samassa säiliössä
mukaan lukien sulkimet ja säiliöön kiinnitetyt riippuvat tunnistemerkinnät.
Päällysmerkintöihin eivät kuulu tietyt erikseen määriteltävät merkinnät,
tunnukset ja merkit;
—”pakkauksilla”: yhden tai useamman säiliön kuljetukseen ja/tai niiden
esittelyssä kuluttajalle myyntiä varten käytettäviä suojakääreitä, kuten
paperia, kaikenlaisia olkia, pahvi- ja puulaatikoita.
A.Pakolliset merkinnät
1. Päällysmerkinnöissä, kun kyseessä ovat:
a) pöytäviinit, maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit, ja
tma-laatuviinit;
b) muut kuin jäljempänä c alakohdassa tarkoitetut kolmansista maista
peräisin olevat viinit;
c) liitteessä 1 tarkoitetut väkevät viinit, helmeilevät viinit ja hiilihapotetut
helmeilevät viinit sekä tällaiset kolmansista maista peräisin olevat
viinit,
on oltava seuraavat merkinnät:
— tuotteen myyntinimike,
— nimellistilavuus,— todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina,— erän numero, elintarvike-erän tunnistamismerkinnöistä 14 päivänä
kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/396/ETY(
1) mukai-
sesti.
2. Myyntinimikkeeseen kuuluvat:
a) pöytäviineissä:
— merkintä ”pöytäviini”, sekä:
— jos viini lähetetään toiseen jäsenvaltioon tai viedään muualle,
jäsenvaltion nimi, jos rypäleet on tuotettu ja käytetty viininvalmis-
tukseen kyseisessä jäsenvaltiossa;
— merkintä ”yhteisön eri maissa tuotettujen viinien sekoitus”, kun
viini on valmistettu useista jäsenvaltioista peräisin olevista
tuotteista;
— merkintä ”.. ssa korjatuista rypäleistä…ssa tuotettu viini” täyden-
nettynä kyseisiä jäsenvaltioita koskevilla tiedoilla, jos viini on
tuotettu toisessa jäsenvaltiossa korjatuista rypäleistä;
— tietyissä pöytäviineissä merkintä ”retsina” tai ”vino tinto de
mezcla”;
b) maantieteellisellä merkinnällä varustetuissa pöytäviineissä:
— merkintä ”pöytäviini”,
— maantieteellisen yksikön nimi,— jokin seuraavista merkinnöistä erikseen määriteltävin edellytyksin:
”Landwein”, ”vin de pays”, ”indicazione geografica tipica”,
”ονοµασία κατά παράδοση ”, ”οίνος τοπικός ”, ”vino de la
tierra”, ”vinho regional” tai ”Regional wine”; jos käytetään jotain
näistä merkinnöistä, on merkintä ”pöytäviini” tarpeeton;
c) tma-laatuviineissä:
— määritellyn alueen nimi,
— erikseen määriteltävin poikkeuksin:
— merkintä ”määritellyllä alueella tuotettu laatuviini” tai ”väkevä
tma-laatuviini”, tai
— merkintä ”määritellyllä alueella tuotettu väkevä laatuviini” tai
”väkevä tma-laatuviini”, tai1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 77
(1) EYVL L 186, 30.6.1989, s. 21.
▼B
— merkintä ”määritellyllä alueella tuotettu laatukuohuviini” tai
”tma-laatukuohuviini” tai
— erikseen vahvistettavan luettelon mukainen perinteinen erityis-
merkintä, tai useampi näistä merkinnöistä, jos kyseisen
jäsenvaltion säännöksissä säädetään siitä;
d) tuontiviineissä sana ”viini”, johon on lisättävä alkuperämaan nimi, ja
jos ne on varustettu maantieteellisellä merkinnällä, kyseisen maantie-
teellisen yksikön nimi;
e) väkevissä viineissä merkintä ”väkevä viini”;
f) helmeilevissä viineissä merkintä ”helmeilevä viini”;
g) hiilihapotetuissa helmeilevissä viineissä merkintä ”hiilihapotettu
helmeilevä viini”;
h) edellä e, f ja g alakohdassa tarkoitetuissa kolmansista maista peräisin
olevissa viineissä merkinnät on erikseen määritettävä.
3. Päällysmerkinnässä, kun on kyse:
a) pöytäviineistä, maantieteellisellä merkinnällä varustetuista pöytävii-
neistä ja tma-laatuviineistä,
b) kolmansista maista peräisin olevista viineistä,
on oltava 1 ja 2 kohdassa mainittujen merkintöjen lisäksi:
— pullottajan tai, nimellistilavuudeltaan yli 60 litran säiliöiden osalta,
lähettäjän nimi tai toiminimi, paikkakunta tai jäsenvaltio;
— tuontiviineissä maininta maahantuojasta tai, jos viini on pullotettu
yhteisössä, pullottajasta.
4. Väkevien viinien, helmeilevien viinien, ja hiilihapotettujen helmeilevien
viinien sekä tällaisten kolmansista maista peräisin olevien viinien
päällysmerkintöjä on täydennettävä erikseen määritettävillä 2 ja 3
kohdassa tarkoitettuja merkintöjä vastaavilla merkinnöillä.
B.Vapaaehtoiset merkinnät
1. Yhteisössä valmistettujen tuotteiden päällysmerkintöjä voidaan täydentää
seuraavilla merkinnöillä erikseen määritettävissä olosuhteissa:
a) pöytäviineissä, maantieteellisellä merkinnällä varustetuissa pöytävii-
neissä ja tma-laatuviineissä:
— markkinoille saattamiseen osallistuneen henkilön tai henkilöiden
nimi, osoite ja ammattinimike,
— tuotetyyppi,
— tuottajajäsenvaltion määrittelemien yksityiskohtaisten sääntöjen
mukainen erityinen väri;
b) maantieteellisellä merkinnällä varustetuissa pöytäviineissä sekä tma-
laatuviineissä:
— satovuosi,
— yhden tai useamman viiniköynnöslajikkeen nimi,— kunniamaininta, mitali tai kilpailu,— tuotteen tuotantotapaa tai valmistusmenetelmää koskevat tiedot,
— tuottajajäsenvaltion säännösten mukaiset täydentävät perinteiset
merkinnät,
— tilan nimi,
— merkintä pullottamisesta
— viinitilalla,
— viinitilojen ryhmittymän toimesta tai— tilalla, joka sijaitsee tuotantoseudulla tai, tma-laatuviinien
osalta, sen välittömässä läheisyydessä;
c) tma-laatuviineissä:
— tuottajajäsenvaltion säätämien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan
määriteltyä aluetta pienempi maantieteellinen yksikkö,
— tma-laatuviinin alkuperän paikantamiseksi merkintä määriteltyä
aluetta suuremmasta maantieteellisestä yksiköstä;
— maininta pullottamisesta määritellyllä alueella, jos tätä merkintää
on perinteisesti käytetty kyseisellä määritellyllä alueella.
2. Väkeville viineille, helmeileville viineille, hiilihapotetuille helmeileville
viineille ja kolmansista maista peräisin oleville viineille päällysmerkin-
töihin voidaan määrittää 1 kohdassa tarkoitettuja merkintöjä vastaavia
vapaaehtoisia merkintöjä.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 78
▼B
Mitä tässä kohdassa säädetään, ei estä jäsenvaltioita hyväksymästä näiden
tuotteiden kuvaamista koskevia säännöksiä, kunnes yhteisön vastaavat
säännökset pannaan täytäntöön.
3. A 1 kohdassa tarkoitetuissa tuotteissa päällysmerkintöjä voidaan täydentää
myös muilla merkinnöillä.
4. Tuottajajäsenvaltiot voivat määrätä tietyt 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut
merkinnät pakollisiksi, kieltää ne tai rajoittaa niiden käyttöä alueellaan
tuotetuissa viineissä.
C.Tiettyjen erityistermien käyttö
1. Nimike
a) ”viini” varataan liitteessä I olevan 10 kohdan määritelmää vastaaville
tuotteille;
b) ”pöytäviini” varataan samassa liitteessä olevan 13 kohdan määritelmää
vastaaville tuotteille.
2. Rajoittamatta lainsäädännön yhdenmukaistamissäännösten soveltamista 1
kohdan a alakohta ei kuitenkaan vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuteensallia:
— ”viini”-sanan käyttö liitettynä hedelmän nimeen yhdysnimikkeen
muodossa muiden hedelmien kuin rypäleiden käymisestä saatujen
tuotteiden kuvauksessa,
— muut ”viini”-sanan sisältävät yhdysnimikkeet.
3. Nimike:
a) ”väkevä viini” varataan liitteessä I olevan 14 kohdan määritelmää
vastaaville tuotteille tai kyseisen liitteen johdanto-osan mukaisesti
erikseen annettavan määritelmän mukaisille tuotteille,
b) ”määritellyllä alueella tuotettu väkevä laatuviini” tai ”väkevä tma-
laatuviini” varataan liitteessä I olevan 14 kohdan määritelmän sekä
tämän asetuksen erityismääräysten mukaisille tuotteille.
c) ”helmeilevä viini” varataan liitteessä I olevan 17 kohdan määritelmän
mukaisille tuotteille tai kyseisen liitteen johdanto-osan mukaisesti
erikseen annettavan määritelmän mukaisille tuotteille,
d) ”määritellyllä alueella tuotettu helmeilevä laatuviini” tai ”helmeilevä
tma-laatuviini” varataan liitteessä I olevan 17 kohdan määritelmän sekä
tämän asetuksen erityismääräysten mukaisille tuotteille,
e) ”hiilihapotettu helmeilevä viini” varataan liitteessä I olevan 18 kohdan
määritelmän mukaisille tuotteille tai kyseisen liitteen johdanto-osan
mukaisesti erikseen annettavan määritelmän mukaisille tuotteille.
4. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja yhdysnimikkeitä käytettäessä ei saa syntyä
sekaannusta 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden kanssa.
D.Päällysmerkinnöissä käytettävät kielet
1. Päällysmerkinnöissä olevat merkinnät tehdään yhdellä tai useammalla
yhteisöjen virallisella kielellä siten, että lopullisen kuluttajan on helppo
ymmärtää kaikki nämä merkinnät.
Kuitenkin
— maininta määritellyn alueen nimestä,
— maininta jonkin muun maantieteellisen yksikön nimestä,
— perinteiset erityis- ja lisämaininnat,
— viinitilojen tai niiden yhteenliittymien nimet sekä maininnat pull-
ottamisesta,
tehdään vain sen jäsenvaltion virallisella kielellä, jonka alueella tuote on
valmistettu.
Kreikasta peräisin olevissa tuotteissa toisessa alakohdassa tarkoitetut
merkinnät voidaan kuitenkin toistaa yhdellä tai useammalla muulla
yhteisön virallisella kielellä.
Edellä toisen alakohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa
tarkoitetut merkinnät voidaan tehdä ainoastaan yhdellä muulla yhteisön
virallisella kielellä, kun tämä kieli on sillä alueella, jossa määritelty alue
sijaitsee, samanarvoisessa asemassa alkuperäjäsenvaltion virallisen kielen
kanssa ja jos tämän kielen käyttö on kyseisessä jäsenvaltiossa perinteistä ja
tavanomaista.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 79
▼B
Jäsenvaltiot voivat sallia niiden alueella tuotettujen ja liikkeeseen
laskettavien tuotteiden osalta, että toisessa alakohdassa tarkoitetut main-
innat tehdään lisäksi muulla kuin jollakin yhteisön virallisella kielellä
silloin, kun tämän kielen käyttäminen on perinteistä ja tavanomaista
kyseisessä jäsenvaltiossa tai sen alueen osassa.
Lisäksi tuottajajäsenvaltiot voivat sallia tuotteidensa osalta, että toisessa
alakohdassa tarkoitetut merkinnät tehdään toisella kielellä, kun tämän
kielen käyttö on perinteistä näissä merkinnöissä.
2. Edellä 1 kohtaa koskevista muista poikkeuksista voidaan päättää erikseen.
E.Koodit
1. Erikseen määritettävien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti käytetään
päällysmerkinnöissä koodia:
— ilmoittamaan edellä A kohdan 1 kohdassa tarkoitetussa, muussa kuin
seuraavassa luetelmakohdassa tarkoitetussa tuotteessa määritellyn
alueen nimeen kokonaan tai osittain viittaavaa tietoa, joka ei
kuitenkaan ole se alue, jota voidaan käyttää kyseisen tuotteen
kuvauksessa; jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää alueellaan muista
aiheellisista toimenpiteistä, jotta vältettäisiin sekaannus kyseisen
määritellyn alueen kanssa;
— ilmoittamaan A kohdan 2 kohdan a alakohdan toisessa ja kolmannessa
luetelmakohdassa tarkoitetuissa pöytäviineissä pullottajan tai lähettäjän
päätoimipaikka ja tarvittaessa pullotus- ja lähetyspaikka.
Määritettävien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti koodia voidaan
käyttää tässä liitteessä tarkoitettujen tuotteiden merkintöihin A kohdan 3
kohdassa määriteltyjen tietojen osalta, jos se jäsenvaltio, jonka alueella
nämä tuotteet on pullotettu, tämän sallii. Käyttö edellyttää, että tuotteen
kaupalliseen jakeluun osallistuneen muun henkilön tai henkilöryhmittymän
kuin pullottajan nimi tai toiminimi sekä se paikallinen hallintoalue tai sen
osa, jossa tällä henkilöllä tai ryhmittymällä on toimipaikka, on etiketissä
lyhentämättömänä.
F.Merkit
1. Kun tässä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden kuvausta, tarjontamuotoa ja
mainontaa täydennetään merkeillä, eivät nämä saa sisältää sellaisia sanoja,
sanan osia, tunnuksia tai kuvia:
a) jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta tai johtaa harhaan henkilöitä,
joille ne on osoitettu 48 artiklan mukaisesti, tai
b) jotka
— henkilöt, joille ne on osoitettu, saattaisivat osittain tai täysin
sekoittaa sellaisen pöytäviinin, väkevän viinin, helmeilevän viinin,
hiilihapotetun helmeilevän viinin, määritellyllä alueella tuotetun
laatuviinin tai tuontiviinin kuvauksen kanssa, jonka kuvauksesta on
säädetty yhteisön säännöksissä, taikka tässä liitteessä tarkoitetun
muun tuotteen kuvauksen kanssa, tai
— ovat samanlaisia tällaisen tuotteen kuvauksen kanssa, elleivät edellä
mainittujen lopullisten tuotteiden valmistukseen käytettävät tuotteet
ole oikeutettuja tällaiseen kuvaukseen tai tarjontamuotoon.
Pöytäviinin, väkevän viinin, helmeilevän viinin, hiilihapotetun helmei-
levän viinin, määritellyllä alueella tuotetun laatuviinin tai tuontiviinin
päällysmerkintöjen kuvauksessa ei voida myöskään käyttää sellaisia
sanoja, sanan osia, tunnuksia tai kuvia sisältäviä merkkejä, jotka:
a) kun kyseessä ovat:
— pöytäviinit, väkevät viinit, helmeilevät viinit ja hiilihapotetut
helmeilevät viinit, sisältävät tma-laatuviinin nimen,
— tma-laatuviinit, sisältävät pöytäviinin nimen,
— tuontiviinit, sisältävät pöytäviinin tai tma-laatuviinin nimen;
b) kun kyseessä ovat maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit,
tma-laatuviinit tai tuontiviinit, sisältävät erityisesti maantieteellistä
alkuperää, viiniköynnöslajiketta, satovuotta tai ensiluokkaista laatua
koskevia vääriä merkintöjä;
c) kun kyseessä ovat muut kuin b alakohdassa tarkoitetut pöytäviinit,
väkevät viinit, helmeilevät viinit ja hiilihapotetut helmeilevät viinit
sisältävät maantieteellistä alkuperää, viiniköynnöslajiketta, satovuotta
tai ensiluokkaista laatua koskevia merkintöjä,
d) kun kyseessä ovat tuontiviinit, saattavat aiheuttaa sekaannusta
pöytäviiniä, väkevää viiniä, helmeilevää viiniä, hiilihapotettua1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 80
▼B
helmeilevää viiniä, tma-laatuviiniä tai maantieteellisellä merkinnällä
varustettua tuontiviiniä luonnehtivan kuvauksen kanssa.
2. Edellä 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdasta poiketen sellaisen
viinille tai rypäleen puristemehulle rekisteröidyn merkin haltija, joka on
samanlainen:
— määriteltyä aluetta pienemmän, tma-laatuviinin kuvauksessa käytetyn
maantieteellisen yksikön nimen kanssa, tai
— maantieteellisellä kuvauksella varustetun pöytäviinin kuvauksessa
käytetyn maantieteellisen yksikön nimen kanssa, tai
— maantieteellisellä kuvauksella varustetun tuontiviinin nimen kanssa,
voi, vaikkei hänellä olisi oikeutta tähän nimeen 1 kohdan ensimmäisen
alakohdan mukaisesti, jatkaa tämän merkin käyttöä 31 päivään joulukuuta
2002, jos kyseinen merkki:
a) on rekisteröity viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1985 jäsenvaltion
toimivaltaisen viranomaisen toimesta rekisteröinnin aikana voimassa
olleen lainsäädännön mukaisesti; ja
b) on tosiasiallisesti ollut käytössä tauotta rekisteröinnistä 31 päivään
joulukuuta 1986 tai, jos tämä on tehty ennen 1 päivää tammikuuta
1984, ainakin kyseiseen päivään asti.
Lisäksi sellaisen viinin tai rypäleen puristemehun rekisteröidyn ja tunnetun
merkin joka sisältää samoja sanoja kuin määritellyn alueen tai määriteltyä
aluetta pienemmän maantieteellisen yksikön nimi, haltija, voi, vaikka hän
ei olisi oikeutettu tähän nimeen 1 kohdan mukaisesti, jatkaa tämän merkin
käyttöä, jos se liittyy alkuperäisen haltijansa tai alkuperäisen antajansa
ominaislaatuun sillä edellytyksellä, että merkki on rekisteröity vähintään
25 vuotta ennen kuin tuottajajäsenvaltio on virallisesti tunnustanut
kyseisen maantieteellisen nimen asianomaisten yhteisön säännösten
mukaisesti tma-laatuviinien osalta ja jos merkki on tosiasiallisesti ollut
käytössä tauotta.
Ensimmäisen ja toisen alakohdan edellytykset täyttäviä merkkejä ei voida
käyttää tma-laatuviinin tai pöytäviinin kuvauksessa käytettyjen maantie-
teellisten yksiköiden nimien vastaisesti.
3. Neuvosto voi päättää ennen 31 päivää joulukuuta 2002 määräenemmistöllä
komission ehdotuksesta 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun
määräajan pidentämisestä.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 2 kohdassa tarkoitetut merkit
sitä mukaa kun ne niille ilmoitetaan.
Komissio antaa niistä tiedon yhteisön viinialan säännösten noudattamisen
valvonnasta vastaaville jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
G.Liikkeelle laskeminen, valvonta ja suojaus
1. Kun tuote lasketaan liikkeeseen nimellistilavuudeltaan enintään 60 litran
säiliössä, säiliössä on oltava päällysmerkintä. Merkinnän on oltava tämän
asetuksen säännösten mukainen; tätä noudatetaan myös yli 60 litransäiliöiden osalta, kun ne varustetaan merkinnällä.
2. Edellä 1 kohtaa koskevista poikkeuksista voidaan päättää erikseen.
3. Jokaisen jäsenvaltion on vastattava tämän asetuksen mukaisesti kaupan
pidettävien tma-laatuviinien ja maantieteellisellä merkinnällä varustettujen
pöytäviinien valvonnasta ja suojauksesta.
4. Ihmisten käyttöön tarkoitetut maantieteellisellä merkinnällä varustetut
tuontiviinit voidaan niiden yhteisössä tapahtuvaa markkinoille saattamista
varten hyväksyä 3 kohdassa tarkoitetun suoja- ja valvontajärjestelmän
piiriin edellyttäen, että noudatetaan vastavuoroisuutta.
Ensimmäinen alakohta pannaan täytäntöön sopimuksilla, jotka neuvotel-
laan ja tehdään asianomaisten kolmansien maiden kanssa
perustamissopimuksen 133 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 81
▼B
LIITE VIII
KUOHUVIINIEN KUVAUS, NIMITYS, TARJONTAMUOTO JA
SUOJAUS
A.Määritelmät
1. Tässä liitteessä annetaan viinien nimitystä ja tarjontamuotoa koskevat
säännöt seuraavien kuohuviinien osalta:
a) liitteessä I olevassa 15 kohdassa määritellyt kuohuviinit, jotka on
valmistettu yhteisössä;
b) liitteessä I olevassa 16 kohdassa määritellyt hiilihapotetut kuohuviinit,
jotka ovat peräisin yhteisöstä;
c) tämän asetuksen 75 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti
määritellyt kuohuviinit, jotka ovat peräisin kolmansista maista;
d) tämän asetuksen 75 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti
määritellyt hiilihapotetut kuohuviinit, jotka ovat peräisin kolmansista
maista.
Edellä a alakohdassa tarkoitettuihin kuohuviineihin kuuluvat:
— liitteessä V olevassa H kohdassa tarkoitetut ”kuohuviinit”,
— liitteessä V olevassa I kohdassa tarkoitetut ”laatukuohuviinit”,
— liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoitetut ”määritellyillä alueilla
tuotetut laatukuohuviinit” (tma-laatukuohuviinit).
2. Tässä liitteessä tarkoitetaan
—”päällysmerkinnällä ” kaikkia tuotetta kuvaavia mainintoja, tunnuksia,
kuvia tai merkkejä tai muita määritteitä, joiden avulla tuotteet
erotetaan, ja jotka näkyvät pullossa, myös sulkimessa ja pakkaukseen
kiinnitetyssä riipuksessa sekä pullojen kaulassa olevassa kääreessä;
—”pakkauksella ” suojaavaa käärettä kuten paperia, olkikäärettä, pahvia
ja laatikkoa, jota käytetään yhden tai useamman pullon kuljettamiseen
ja/tai niiden näytteillepanoon lopulliselle kuluttajalle myymistä varten;
— edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen ” valmistajalla ” luonnollista tai
oikeushenkilöä tai tällaisten henkilöiden ryhmittymää, joka valmistaa
tai valmistuttaa tuotetta omaan lukuunsa;
—”valmistuksella ” tuoreiden viinirypäleiden, rypäleen puristemehun ja
viinin muuntamista edellä 1 kohdassa tarkoitetuksi tuotteeksi.
B.Pakolliset merkinnät
1. A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta päällysmerkinnässä
on ilmoitettava:
a) myyntinimike D kohdan 2 kohdan mukaisesti,
b) tuotteen nimellistilavuus,
c) tuotetyyppi D kohdan 3 kohdan mukaisesti,
d) alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina myöhemmin määriteltävien
menettelyjen mukaisesti ilmoitettuna.
2. A kohdan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta
päällysmerkinnässä on oltava 1 kohdassa tarkoitettujen mainintojen lisäksi:
— yhteisöön sijoittautuneen valmistajan tai myyjän nimi tai toiminimi ja
— sen kunnan tai kunnan osan sekä jäsenvaltion nimi, jossa on edellä
tarkoitetun henkilön kotipaikka D kohdan 4 ja 5 kohdan mukaisesti.
Tuottajajäsenvaltiot voivat kuitenkin tehdä pakolliseksi valmistajan nimen
tai toiminimen merkitsemisen täydellisenä.
Jos pakkausmerkinnässä on valmistajan nimi tai toiminimi ja valmistus
tapahtuu muussa kuin ensimmäisen kohdan toisessa alakohdassa tarkoite-tussa kunnassa, kunnan osassa tai jäsenvaltiossa, kyseisessä kohdassa
tarkoitettujen tietojen lisäksi on ilmoitettava sen kunnan tai kunnan osan
nimi, jossa valmistus tapahtuu, ja jos valmistus tapahtuu toisessa
jäsenvaltiossa, tämän jäsenvaltion nimi.
3. A kohdan 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta
päällysmerkinnässä on ilmoitettava 1 kohdassa mainittujen tietojen lisäksi:
a) maahantuojan nimi tai toiminimi sekä sen kunnan ja jäsenvaltion nimi,
jossa maahantuojan kotipaikka on,1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 82
▼B
b) valmistajan nimi tai toiminimi sekä sen kunnan ja kolmannen maan
nimi, jossa valmistajan kotipaikka on D kohdan 4 ja 5 kohdan
mukaisesti.
4. Päällysmerkinnässä on oltava lisätietoja seuraavissa tapauksissa:
— niiden tuotteiden osalta, jotka on valmistettu kolmansista maista
peräisin olevista viineistä, jollaisia ovat liitteessä I olevan 15 kohdan
kuudennessa luetelmakohdassa tarkoitetut tuotteet, päällysmerkinnässä
on ilmoitettava, että tuote on valmistettu tuontiviinistä, ja täsmen-
nettävä, mistä kolmannesta maasta cuvéen koostumukseen käytetty
viini on peräisin,
— tma-laatuviinien osalta päällysmerkinnässä on ilmoitettava sen
määritellyn alueen nimi, jolta tuotteen valmistukseen käytetyt viinir-
ypäleet on poimittu,
— liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdassa tarkoitettujen maustettujen
laatukuohuviinien osalta päällysmerkinnässä on ilmoitettava joko sen
viiniköynnöslajikkeen nimi, jonka rypäleistä viinit on valmistettu, tai
maininta ”valmistettu maustettujen viiniköynnöslajikkeiden
rypäleistä”.
C.Vapaaehtoiset merkinnät
1. A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta päällysmerkinnässä
voidaan lisäksi mainita muita tietoja, edellyttäen kuitenkin, että:
— ne ovat sellaisia, että niistä ei saata aiheutua sekaannusta henkilöille,
joille tiedot osoitetaan, varsinkaan B kohdassa tarkoitettujen pakol-
listen tietojen ja E kohdassa tarkoitettujen vapaaehtoisten merkintöjen
osalta,
— tarvittaessa noudatetaan E kohdan määräyksiä.
2. Kuohuviinialan valvonnan ja tarkastusten osalta asianomaiset toimival-
taiset viranomaiset voivat vaatia kussakin jäsenvaltiossa annettuja yleisiä
menettelysääntöjä noudattaen B kohdan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan
ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua valmistajaa tai myyjää
osoittamaan, että kuvauksessa ilmoitetut, kyseessä olevan tuotteen tai sen
valmistuksessa käytettyjen tuotteiden luonnetta, ominaisuuksia, laatua,
koostumusta, alkuperää tai lähtökohtaa koskevat tiedot pitävät paikkansa.
Kun pyynnön esittää:
— sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, johon valmistaja tai
myyjä on sijoittautunut, kyseinen viranomainen vaatii näyttöä suoraan
valmistajalta tai myyjältä,
— toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, tämä antaa virano-
maisten välisen suoran yhteistyön puitteissa sen jäsenvaltion
toimivaltaiselle viranomaiselle, johon valmistaja tai myyjä on sijoit-
tautunut, kaikki tarpeelliset tiedot, joiden perusteella voi vaatia kyseistä
näyttöä; pyynnön esittävälle viranomaiselle annetaan tieto jatkotoi-
menpiteistä, joihin pyyntö johtaa.
Jos toimivaltaiset viranomaiset toteavat, että näyttöä ei ole esitetty,
katsotaan, että kyseiset tiedot eivät ole tämän asetuksen mukaisia.
D.Pakollisia merkintöjä koskevat yksityiskohtaiset säännöt
1. B kohdassa tarkoitettujen merkintöjen on oltava:
— pullon kyljessä samaan näkökenttään ryhmiteltyinä ja
— esitetty selkein, helposti luettavin, häipymättömin ja riittävän isoin
kirjaimin, jotka erottuvat hyvin pohjasta ja jotka voi erottaa selvästi
muista kirjoitusmerkinnöistä ja piirroksista.
Maahantuojaa koskevat pakolliset merkinnät saavat kuitenkin olla sen
näkökentän ulkopuolella, jossa muut pakolliset merkinnät ovat.
2. B kohdan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa myyntinimikkeessä
käytetään jotakin seuraavista maininnoista:
a) liitteessä V olevassa H kohdassa tarkoitetun kuohuviinin osalta
mainintaa ”kuohuviini”;
b) liitteessä V olevassa I kohdassa tarkoitetun muun kuin tämän kohdan d
alakohdassa tarkoitetun laatukuohuviinin osalta mainintaa ”laatukuo-
huviini” tai ”Sekt”;1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 83
▼B
c) liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoitettujen tma-laatukuohuviinien
osalta:
— mainintaa ”määritellyllä alueella tuotettu laatuviini” tai ”tma-
laatukuohuviini” tai ”Sekt bestimmter Anbaugebiete” tai ”Sekt
b. A.”, tai
— perinteistä erityismainintaa, jonka se jäsenvaltio, jossa valmistus on
tapahtunut, valitsee liitteessä VII olevan A kohdan 2 kohdan c
alakohdan toisen luetelmakohdan neljännessä alaluetelmakohdassa
tarkoitetuista maininnoista ja joka on erikseen vahvistettavassa
luettelossa, tai
— jotakin niiden määriteltyjen tma-laatukuohuviinin alueiden nimistä,
jotka on vahvistettu liitteessä VII olevan A kohdan 2 kohdan c
alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua poikkeusta sovel-
taen, tai
— edellä esitetyistä kahta merkintää yhdessä käytettyinä.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä tiettyjen niiden alueilla tuotet-
tujen tma-laatukuohuviinien osalta, että tiettyjä ensimmäisessä
alakohdassa tarkoitettuja mainintoja on käytettävä joko yksinään tai
yhdessä;
d) liitteessä V olevassa I kohdan 3 kohdassa tarkoitetun maustetun
laatukuohuviinin osalta mainintaa ”maustettu laatukuohuviini”;
e) kolmannesta maasta peräisin olevan kuohuviinin osalta mainintaa:
— ”kuohuviini”
tai
— ”laatukuohuviini” tai ”Sekt”, kun sen valmistusolosuhteille asetet-
tujen vaatimusten on tunnustettu vastaavan liitteessä V olevassa I
kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia.
Näiden kuohuviinien osalta myyntinimikkeeseen liitetään maininta
kolmannesta maasta, jossa valmistukseen käytetyt viinirypäleet on
poimittu, viiniytetty ja muunnettu kuohuviiniksi. Kun kuohuviinin
valmistukseen käytetyt tuotteet on saatu jostakin toisesta maasta kuin
siitä, jossa valmistaminen on tapahtunut, B kohdan 3 kohdan mukaisen
valmistusmaata koskevan merkinnän on erotuttava selvästi kaikista
muista päällysmerkinnän tiedoista;
f) yhteisöstä tai kolmannesta maasta peräisin olevan hiilihapotetun
kuohuviinin osalta mainintaa ”hiilihapotettu kuohuviini”. Kun main-innassa käytetystä kielestä ei käy ilmi, että viiniin on lisätty
hiilidioksidia, merkintää täydennetään myöhemmin määritettävien
yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti sanoilla ”saatu aikaan
lisäämällä hiilidioksidia”.
3. B kohdan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun sokeripitoisuuden
perusteella määritellyn tuotetyypin ilmoittamiseen käytetään jotakin
seuraavista maininnoista, jotka ovat ymmärrettäviä siinä määränpäänä
olevassa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, jossa tuotetta tarjotaan
sellaisenaan elintarvikkeena käytettäväksi:
— ”brut nature”, ”naturherb”, ”bruto natural”, ”pas dosé”, ”dosage zéro”
tai ”dosaggio zero”: jos sen sokeripitoisuus on alle 3 grammaa litrassa;
kyseisiä merkintöjä voidaan käyttää ainoastaan sellaisen tuotteen
osalta, johon ei sen jälkeen, kun pullo on aukaistu hiivasakan
poistamiseksi, ole lisätty sokeria,
— ”extra brut”, ”extra herb” tai ”extra bruto”: jos sen sokeripitoisuus on
0-6 grammaa litrassa,
— ”brut”, ”herb” tai ”bruto”: jos sen sokeripitoisuus on alle 15 grammaa
litrassa,
— ”extra dry”, ”extra trocken” tai ”extra seco”: jos sen sokeripitoisuus on
12-20 grammaa litrassa,
— ”sec”, ”trocken”, ”secco” tai ”asciutto”, ”dry”, ”tør”, ” ξηρός”, ”seco”,
”torr” tai ”kuiva”: jos sen sokeripitoisuus on 17-35 grammaa litrassa,
— ”demi-sec”, ”halbtrocken”, ”abboccato”, ”medium dry”, ”halvtør”,
”ηµίξηρος ”, ”semi seco”, ”meio seco”, ”halvtorr” tai ”puolikuiva”: jos
sen sokeripitoisuus on 33-50 grammaa litrassa,
— ”doux”, ”mild”, ”dolce”, ”sweet”, ”sød”, ” γλυκύς”, ”dulce”, ”doce”,
”söt” tai ”makea”: jos sen sokeripitoisuus on enemmän kuin 50
grammaa litrassa.
Jos tuotteen sokeripitoisuuden perusteella on mahdollista merkitä
kumpikin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista maininnoista, valmis-
taja tai maahantuoja voi käyttää niistä vain toista valintansa mukaan.
Poikkeuksena B kohdan 1 kohdan c alakohtaan voidaan liitteessä V olevan
I kohdan 3 kohdassa tarkoitettujen maustettujen laatukuohuviinien osalta ja1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 84
▼B
liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdassa tarkoitettujen maustettujen tma-
laatukuohuviinien osalta korvata ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu
tuotetyyppiä koskeva maininta ilmoittamalla analysoinnin tuloksena saatu
sokeripitoisuus grammoina litraa kohti.
Sokeripitoisuuden perusteella määritellyn tuotetyypin mainitsemisen
yhteydessä merkinnässä saa ilmoittaa ainoastaan ensimmäisessä ja
kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja tietoja.
4. Valmistajan nimi tai toiminimi sekä sen kunnan tai kunnan osan ja valtion
nimi, jossa on valmistajan kotipaikka, on merkittävä:
— kokonaan kirjoitettuna tai
— yhteisössä valmistettujen tuotteiden osalta koodina kuitenkin niin, että
lukuun ottamatta valmistajaa sen henkilön tai henkilöryhmittymän,
joka on osallistunut tuotteen kaupalliseen levittämiseen, nimi tai
toiminimi sekä sen kunnan, kunnan osan ja jäsenvaltion nimi, jossa on
kyseisen henkilön tai henkilöryhmittymän kotipaikka, on kirjoitettu
kokonaan.
5. Kun kunnan tai kunnan osan nimi on pakkausmerkinnässä osoittamassa
joko valmistajan tai tuotteen kaupalliseen levitykseen osallistuneen toisen
henkilön kotipaikkaa tai ilmoittamassa tuotteen valmistuspaikan ja kun
merkinnässä on sellaisen liitteessä VI olevan A kohdan mukaisesti
määritellyn alueen nimi, joka ei ole sama kuin alue, jota voidaan käyttää
kyseessä olevan tuotteen kuvaamiseen, tämä nimi merkitään koodina.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä niiden alueella valmistettujen
tuotteiden kuvausta koskevista muista tarpeellisista toimenpiteistä, esimer-
kiksi kirjainkoosta, joilla voidaan välttää viinin maantieteellistä alkuperää
koskevat sekaannukset.
6. Valmistustavan ilmoittamiseen käytettävistä maininnoista voidaan säätää
yksityiskohtaisissa soveltamissäännöksissä.
E.Tiettyjen erityistermien käyttö
1. Jäsenvaltiota tai kolmatta maata pienemmän muun maantieteellisen
yksikön kuin määritellyn alueen nimeä saa käyttää vain jonkin seuraavan
nimikkeen täydentämiseen:
— tma-laatukuohuviinin,
— laatukuohuviinin, jolle on annettu tällaisen maantieteellisen yksikön
nimi yksityiskohtaisten soveltamissääntöjen mukaisesti tai
— kolmannesta maasta peräisin olevan kuohuviinin, jonka valmistamista
koskevat edellytykset on tunnustettu liitteessä V olevassa I kohdassa
tarkoitettuja maantieteellisen yksikön mukaan nimettyjen laatukuo-
huviinien valmistusedellytyksiä vastaaviksi.
Tällaisen nimen käyttö sallitaan ainoastaan, jos:
a) se on sen jäsenvaltion tai kolmannen maan määräysten mukainen,
jossa kuohuviini on valmistettu,
b) kyseinen maantieteellinen yksikkö on rajattu täsmällisesti,
c) kaikki rypäleet, joista tuote on valmistettu, ovat peräisin kyseisestä
maantieteellisestä yksiköstä, lukuun ottamatta tirage-liuoksen tai
expedition-liuoksen sisältämiä tuotteita,
d) tma-laatukuohuviinien osalta maantieteellinen yksikkö sijaitsee sen
määritellyn alueen sisällä, jonka nimi viinillä on,
e) laatukuohuviinien osalta maantieteellisen yksikön nimeä ei ole
vahvistettu tma-laatukuohuviinin nimeksi.
Poikkeuksena toisen alakohdan c luetelmakohtaan jäsenvaltiot voivat
sallia määriteltyä aluetta pienemmän maantieteellisen yksikön nimen
käytön tma-laatukuohuviinin nimityksen täsmentämiseen, jos vähintään
85 prosenttia tuotteesta on valmistettu kyseiseltä alueelta korjatuista
rypäleistä.
2. Viiniköynnöslajikkeen nimeä saa käyttää ainoastaan sellaisen A kohdan 1
kohdan
— a alakohdassa
tai
— c alakohdassa tarkoitetun tuotteen nimityksen täydentämiseen, jonka
valmistamista koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin
liitteessä V olevassa I kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa
tarkoitetut edellytykset.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 85
▼B
Viiniköynnöslajikkeen nimi tai sen synonyymi voidaan mainita
ainoastaan, jos:
a) lajikkeen viljely ja siitä valmistettujen tuotteiden käyttö ovat yhteisön
säännösten tai sen kolmannen maan, josta käytetyt rypäleet on
poimittu, säännösten mukaisia,
b) kyseinen lajike on sen jäsenvaltion aikanaan vahvistettavassa
luettelossa, josta cuvéen ainesosina käytetyt tuotteet ovat peräisin;
tma-laatukuohuviinien osalta luettelo laaditaan liitteessä VI olevan B
kohdan 1 kohdan tai K kohdan 10 kohdan a alakohdan mukaisesti,
c) lajikkeen nimeä ei voi sekoittaa määritellyn alueen tai maantieteel-
lisen yksikön nimeen, jota käytetään muun yhteisössä tuotetun tai
yhteisöön tuodun viinin kuvauksessa,
d) lajikkeen nimeä ei saa toistaa samassa ilmauksessa, paitsi jos on
olemassa useita lajikkeita, joilla on sama nimi, ja jos nimi ontuottajajäsenvaltion aikanaan vahvistettavassa luettelossa; luettelo on
toimitettava komissiolle, joka tiedottaa siitä muille jäsenvaltioille,
e) tuote on kokonaan peräisin kyseisestä lajikkeesta lukuun ottamatta
tirage-liuoksen ja expedition-liuoksen sisältämiä tuotteita, ja mikäli
lajikkeella on määräävä vaikutus kyseisen tuotteen luonteeseen,
f) valmistusprosessin kesto mukaan lukien vanhentaminen valmistusyr-
ityksessä laskettuna cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi
tarkoitetun käymisen alkamisesta on ollut vähintään 90 päivää, ja
jos cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi tarkoitettu käymisaika ja
aika, jonka cuvée on sakan päällä, on kestänyt vähintään:
— 60 päivää,
— 30 päivää, jos käyminen tapahtuu sekoittimilla varustetuissa
säiliöissä.
Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta liitteessä V olevassa I kohdan 3
kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdan 10 kohdassa tarkoitet-
tuihin maustettuihin kuohuviineihin.
Tuottajajäsenvaltiot voivat poiketen toisesta alakohdasta:— sallia viiniköynnöslajikkeen nimen käytön, jos tuotteessa on
vähintään 85 prosenttia kyseisen lajikkeen rypäleitä, lukuun
ottamatta tirage-liuoksen ja expedition-liuoksen sisältämiä tuot-
teita, ja mikäli lajikkeella on määräävä vaikutus kyseisen tuotteen
luonteeseen,
— sallia kahden tai kolmen viiniköynnöslajikkeen nimen käytön, jos
se on mahdollista tuottajajäsenvaltion säännöstön mukaisesti,
mikäli kaikki tuotteen valmistamiseen käytetyt rypäleet ovat
peräisin kyseisistä kolmesta lajikkeesta, lukuun ottamatta tirage-
liuoksen ja expedition-liuoksen sisältämiä tuotteita, ja jos
kyseisten kahden tai kolmen lajikkeen sekoituksella on määräävä
vaikutus kyseisen tuotteen luonteeseen,
— rajoittaa käytön tiettyihin, toisessa alakohdassa tarkoitettuihin
viiniköynnöslajikkeiden nimiin.
3. Mainintaa ”pullossa käytetty”/”pullossa käynyt” voidaan käyttää tarkoit-
tamaan ainoastaan:
— tma-laatukuohuviiniä,
— laatukuohuviiniä,
tai
— kolmannesta maasta peräisin olevaa kuohuviiniä, jonka valmistamista
koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin liitteessä V
olevassa I kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoitetut
edellytykset.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua nimitystä saa käyttää ainoastaan,
jos:
a) valmistetusta tuotteesta ontullut kuohuvaa pullossa tapahtuneen toisen
alkoholikäymisen avulla,
b) valmistusprosessin kesto mukaan lukien vanhentaminen valmistusyr-
ityksessä laskettuna cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi
tarkoitetun käymisen alkamisesta on ollut vähintään yhdeksän
kuukautta,
c) cuvéen jälkikäymisen aikaansaamiseksi tarkoitettu käymisaika ja aika,
jonka cuvée on sakan päällä, on ollut vähintään 90 päivää,
d) valmistettu tuote on erotettu sakasta suodattamalla joko juoksutusme-
netelmää käyttäen tai jäädyttämällä sakka ja poistamalla se.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 86
▼B
4. Mainintaa ”käynyt pullossa perinteisen menetelmän mukaisesti” tai
”perinteinen menetelmä” tai ”klassinen menetelmä” tai ”perinteinen
klassinen menetelmä” sekä näiden nimitysten käännöksiä saa käyttää
ainoastaan kuvaamaan:
— tma-laatukuohuviiniä,
— laatukuohuviiniä,
tai
— kolmannesta maasta peräisin olevaa kuohuviiniä, jonka valmistamista
koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin liitteessä V
olevassa I kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoitetut
edellytykset.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja nimityksiä saa käyttää
ainoastaan, jos:
a) valmistetusta tuotteesta ontullut kuohuvaa pullossa tapahtuneen toisen
alkoholikäymisen avulla,
b) valmistettu tuote on ollut samassa yrityksessä sakan päällä keskey-
tyksettä vähintään yhdeksän kuukautta cuvéen muodostumisesta
lukien,
c) valmistettu tuote on erotettu sakasta jäädyttämällä sakka ja poista-
malla se.
5. Mainintaa valmistusmenetelmästä, jossa on määritellyn alueen tai muun
maantieteellisen yksikön nimi tai näistä johdettu termi, saa käyttää
ainoastaan kuvaamaan:
— tma-laatukuohuviiniä,
— laatukuohuviiniä,
tai
— kolmannesta maasta peräisin olevaa kuohuviiniä, jonka valmistamista
koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin liitteessä V
olevassa I kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoitetut
edellytykset.
Mainintaa saa käyttää kuvaamaan tuotetta ainoastaan, jos siitä on oikeus
käyttää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua maantieteellistä nimi-
tystä.
6. Kohdan 4 toisen alakohdan edellytykset täyttävien tma-laatukuohuviinien
osalta:
a) maininta ”Winzersekt” on varattu Saksassa tuotetuille tma-laatukuo-
huviineille ja maininta ”Hauersekt” on varattu Itävallassa tuotetuille
tma-laatukuohuviineille, jotka molemmat:
— on tehty samalta viinitilalta korjatuista rypäleistä mukaan lukien
tuottajaorganisaatiot, joissa D kohdan 4 kohdassa määritellyllä
tavalla valmistaja viiniyttää tma-laatukuohuviinien valmistami-
seen tarkoitetut rypäleet,
— ovat ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun valmistajan
markkinoimia, ja niissä on pakkausmerkinnät, joissa mainitaan
viinitila, viiniköynnöslajike ja vuosikerta.
Yksityiskohtaisissa soveltamissäännöissä voidaan vahvistaa lisäedel-
lytyksiä nimityksen ”Winzersekt” käytölle ja vastaavien nimitysten
käytölle muilla yhteisön kielillä. Jäsenvaltiolle voidaan samoissa
yksityiskohtaisissa säännöissä antaa mahdollisuus antaa erityisiä,
varsinkin rajoittavampia säännöksiä.
Edellisissä alakohdissa tarkoitettuja mainintoja voidaan käyttää
ainoastaan niiden alkuperäisellä kielellä.
b) maininta ”crémant” on varattu tma-laatukuohuviineille:
— joille jäsenvaltio, jossa viinin valmistaminen tapahtuu, myöntää
nimityksen liittäen sen määritellyn alueen nimeen,
— jotka on tehty rypäleistä, valkoisten tma-laatukuohuviinien osalta
kokonaisista rypäleistä, puristamalla saadusta rypäleen puristeme-
husta, jota on enintään 100 litraa 150:tä kilogrammaa korjattuja
rypäleitä kohti,
— joissa on rikkidioksidia enintään 150 milligrammaa litraa kohti,
— joissa on sokeria vähemmän kuin 50 grammaa litraa kohti
ja
— jotka on tehty noudattaen mahdollisia erityisiä lisäsääntöjä, jotka
jäsenvaltio, jossa ne on valmistettu, on vahvistanut niiden
valmistamista ja kuvausta koskeviksi.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 87
▼B
Poikkeuksena ensimmäiseen luetelmakohtaan niiden tma-laatukuohu-
viinien osalta, joille asianomainen jäsenvaltio ei myönnä mainintaa
”crémant” tämän säännöksen mukaisesti, tma-laatukuohuviinien
tuottajat voivat käyttää tätä mainintaa sillä edellytyksellä, että he
ovat perinteisesti käyttäneet sitä vähintään kymmenen vuotta ennen 1
päivää heinäkuuta 1996.
Asianomainen jäsenvaltio tiedottaa komissiolle tapauksista, joissa tätä
poikkeusta käytetään.
7. Sadonkorjuuvuosi voi täydentää ainoastaan seuraavien tuotteiden
kuvausta:
— tma-laatukuohuviini,
— laatukuohuviini,
tai
— kolmannesta maasta peräisin oleva kuohuviini, jonka valmistamista
koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin liitteessä V
olevassa 1 kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoitetut
edellytykset.
Sadonkorjuuvuosi voidaan mainita ainoastaan, jos tuote on tehty
rypäleistä, joista vähintään 85 prosenttia on korjattu kyseisenä vuonna,
lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältyvät tirage-liuokseen tai expedition-
liuokseen.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä niiden alueella valmistettujen tma-
laatukuohuviinien osalta, että sadonkorjuuvuosi voidaan mainita
ainoastaan, jos tuote on valmistettu yksinomaan kyseisenä vuonna
korjatuista rypäleistä, lukuun ottamatta tuotteita, jotka sisältyvät tirage-
liuokseen tai expedition-liuokseen.
8. Maininta erinomaisesta laadusta hyväksytään ainoastaan
— tma-laatukuohuviinistä,
— laatukuohuviinistä
tai
— kolmannesta maasta peräisin olevasta kuohuviinistä, jonka valmista-
mista koskevat edellytykset on tunnustettu vastaaviksi kuin liitteessä
V olevassa I kohdassa tai liitteessä VI olevassa K kohdassa tarkoitetut
edellytykset.
9. Jäsenvaltion tai kolmannen maan nimitystä käyttämällä kyseisen valtion
nimeä tai siitä johdettua adjektiivia yhdistettynä D kohdan 2 kohdassa
tarkoitettuun myyntinimikkeeseen voidaan käyttää vain, jos tämä tuote on
saatu yksinomaan saman jäsenvaltion tai kolmannen maan alueella
korjatuista ja viiniytetyistä rypäleistä kuin missä tuote on valmistettu.
10. A kohdan 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen nimitystä voidaan täydentää
maininnalla tai tunnuksella, joka viittaa kilpailusta saatuun mitaliin tai
palkintoon tai johonkin muuhun kunniamainintaan, vain, jos ne ovat
virallisen laitoksen tai tätä tarkoitusta varten virallisesti hyväksytyn
laitoksen vain tietylle määrälle kyseistä tuotetta myöntämiä.
11. Mainintaa ”Premium” tai ”Réserve” voidaan käyttää vain täydentämään
— merkintää ”laatukuohuviini”
tai
— yhtä D kohdan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista maininnoista.
Mainintaa ”Réserve” voidaan täydentää tarvittaessa laatua ilmaisevalla
määreellä tuottajajäsenvaltion määrittämien edellytysten mukaisesti.
12. Yksityiskohtaisissa soveltamissäännöissä voidaan tarvittaessa vahvistaa
a) edellytykset käyttää
— 8 kohdassa tarkoitettua merkintää,
— muita kuin 3-6 kohdassa tarkoitettuja valmistustapaa koskevia
mainintoja,
— mainintoja, joilla tarkoitetaan niiden viiniköynnöslajikkeiden
erityisominaisuuksia, joista kyseinen tuote on saatu;
b) luettelo a alakohdassa tarkoitetuista maininnoista.
F.Kielet, joita päällysmerkinnöissä voidaan käyttää
Merkinnät, joita tarkoitetaan:
— B kohdassa, on tehty yhdellä tai useammalla yhteisön virallisista kielistä
siten, että lopullinen kuluttaja ymmärtää helposti jokaisen merkinnän,
— C kohdassa, tehdään yhdellä tai useammalla yhteisön virallisista kielistä.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 88
▼B
Jäsenvaltiot voivat sallia niiden alueella liikkeeseen laskettujen tuotteiden
osalta, että nämä merkinnät tehdään jollakin muulla kuin yhteisön virallisella
kielellä silloin kun tämän kielen käyttö on perinteistä ja tavanomaista
kyseisessä jäsenvaltiossa tai osassa sen aluetta.
Kuitenkin:
a) merkintä:
— tma-laatukuohuviinien osalta B kohdan 4 kohdan toisessa luetelma-
kohdassa tarkoitetun määritellyn alueen nimestä,
— tma-laatukuohuviinien tai laatukuohuviinien osalta E kohdan 1
kohdassa tarkoitetun muun maantieteellisen alueen nimestä,
tehdään vain sen jäsenvaltion virallisella kielellä, jonka alueella valmistus
on tapahtunut; edellä mainittujen Kreikassa valmistettujen tuotteiden
osalta nämä merkinnät voidaan toistaa yhdellä tai useammalla yhteisön
virallisella kielellä;
b) kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden osalta:
— sen kolmannen maan virallisen kielen käyttäminen, jossa valmistus on
tapahtunut, on sallittu, jos B kohdan 1 kohdassa tarkoitetut merkinnät
on tehty lisäksi jollakin yhteisön virallisella kielellä,
— tiettyjen C kohdassa tarkoitettujen merkintöjen kääntämisestä jollekin
yhteisön viralliselle kielelle voidaan säätää yksityiskohtaisissa sovel-
tamissäännöissä;
c) yhteisöstä peräisin olevien ja vientiin tarkoitettujen tuotteiden osalta B
kohdan 1 kohdassa tarkoitetut merkinnät, jotka on tehty jollakin yhteisön
virallisella kielellä, voidaan toistaa toisella kielellä.
G.Esittely
1. A kohdan 1 kohdassa tarkoitetut tuotteet voidaan pitää myyntiä varten tai
laskea liikkeeseen ainoastaan lasipulloissa:
a) jotka on suljettu:
— shamppanjakorkilla, joka on luonnonkorkkia tai muuta elintarvike-
pakkauksiin sallittua ainetta ja joka on siteellä tuettu ja tarvittaessa
peitetty levyllä ja jota kokonaisuudessaan peittää folio, joka peittää
myös pullon kaulan osittain tai kokonaan,
— muulla asianmukaisella sulkimella silloin kuin on kyse pulloista,
joiden nimellissisältö on enintään 0,20 litraa ja
b) joissa on tämän asetuksen mukaiset päällysmerkinnät.
a alakohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitetussa
sulkimessa ei voi olla lyijypohjaista korkkia tai levyä.
Kuitenkin A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden, jotka valmiste-
taan E kohdan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetun pullossa tapahtuneen toisen
alkoholikäymisen avulla, osalta voidaan vielä valmistusvaiheessa olevia
kuohuviinejä, jotka on suljettu väliaikaisella korkilla ja joissa ei ole
päällysmerkintöjä, koskevia poikkeuksia:
a) vahvistaa tuottajajäsenvaltiossa, jos nämä viinit:
— on tarkoitettu valmistettaviksi tma-laatukuohuviineiksi,
— liikkuvat vain valmistajien välillä kyseisen määritellyn alueen
sisällä
— niillä on saateasiakirja
ja
— jos näille viineille tehdään erityisiä tarkastuksia;
b) soveltaa 31 päivään joulukuuta 2001 asti laatukuohuviinien valmista-
jiin, jotka ovat saaneet nimenomaisen luvan kyseiseltä jäsenvaltiolta ja
jotka noudattavat tämän jäsenvaltion asettamia vaatimuksia, erityisesti
valvonnan suhteen.
Asianomaiset jäsenvaltiot toimittavat 30 päivään kesäkuuta 2000
mennessä komissiolle kertomuksen näiden poikkeusten soveltamisesta.
Komissio tekee tarvittaessa aiheelliset ehdotukset soveltamisen jatka-
miseksi.
2. ”Kuohuviini”-tyyppisiin tai samantyyppisiin pulloihin, joissa on 1 kohdan
a alakohdassa tarkoitettu suljin, voidaan pakata myöhemmin määritettävien
yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti myyntiä, liikkeeseen laskemista tai
vientiä varten:
— A kohdan 1 kohdassa tarkoitetut tuotteet,1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 89
▼B
— juomat, joille se on perinteinen pakkaustapa ja
— jotka vastaavat liitteessä I olevissa 17 ja 18 kohdassa tarkoitettujen
helmeilevän viinin tai hiilihapotetun helmeilevän viinin
määritelmää
tai
— jotka on saatu hedelmän tai muun maatalouden raaka-aineen
alkoholikäymisellä, erityisesti tuotteet, joita tarkoitetaan maustet-
tujen viinien ja maustettujen viinipohjaisten ja viinistä
valmistettujen juomasekoitusten määritelmää, kuvausta ja esittelyä
koskevista yleisistä säännöistä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetun
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 liitteessä VII olevassa C
kohdan 2 kohdassa(1)
tai
— joiden todellinen alkoholipitoisuus on enintään 1,2 tilavuuspro-
senttia,
— tuotteet, jotka eivät tästä pakkauksesta huolimatta ole omiaan
aiheuttamaan sekaannuksia tai erehdyttämään kuluttajaa tuotteen
todellisen luonteen suhteen.
3. Siltä osin kuin päällysmerkinnöistä ei ole säännelty tässä liitteessä, niistä
voidaan säännellä soveltamista koskevilla yksityiskohtaisilla säännöillä
erityisesti seuraavilta osin:
a) pakkausmerkinnän sijoittelu astiassa,
b) pakkausmerkintöjen vähimmäismitat,
c) kuvauksen osien sijoittelu pakkausmerkinnässä,
d) kirjainten koko pakkausmerkinnässä,
e) tunnusten, kuvien tai merkkien käyttö.
4. Tämän vaikuttamatta 5 kohdan soveltamiseen, kun A kohdan 1 kohdassa
tarkoitetun tuotteen pakkauksessa on yksi tai useampia mainintoja, jotka
viittaavat pakkauksen sisältämään tuotteeseen, niiden on oltava tämän
asetuksen säännösten mukaisia.
5. Kun A kohdan 1 kohdassa tarkoitettua tuotetta sisältävät astiat esitetään
lopulliselle kuluttajalle myyntiä varten pakkauksessa, siinä on oltava
tämän asetuksen mukainen päällysmerkintä.
Säädetään yksityiskohtaiset säännöt, joiden avulla voidaan välttää liiallinen
ehdottomuus pieniä määriä A kohdan 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita,
yksin tai yhdessä muiden tuotteiden kanssa, sisältävien erikoispakkausten
osalta.
H.Tavaramerkit
1. Kun A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden nimitystä, esittelyä ja
mainontaa täydennetään merkeillä, eivät nämä saa sisältää sellaisia sanoja,
sanan osia, tunnuksia tai kuvauksia:
a) jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta tai johtaa harhaan henkilöitä,
joille ne on osoitettu 48 artiklan mukaisesti,
tai
b) jotka saatettaisiin osittain tai täysin sekoittaa sellaisen pöytäviinin, tma-
laatuviinin, mukaan luettuna tma-laatukuohuviini, tai sellaisen tuonti-
viinin nimityksen kanssa, jonka nimityksestä on säädetty yhteisön
säännöksissä, taikka A kohdan 1 kohdassa tarkoitetun muun tuotteen
nimityksen kanssa, tai ovat samanlaisia tällaisen tuotteen nimityksen
kanssa, elleivät kyseisen kuohuviinin cuvéen valmistukseen käytettävät
tuotteet ole oikeutettuja tällaiseen nimitykseen tai esittelyyn.
2. Poikkeuksena 1 kohdan b alakohtaan A kohdan 1 kohdassa tarkoitetun
tuotteen osalta rekisteröidyn ja tunnetun sellaisen tavaramerkin haltija,
joka sisältää samoja sanoja kuin määritellyn alueen tai määriteltyä aluetta
pienemmän maantieteellisen yksikön nimi, voi, vaikka hän ei olisi
oikeutettu tähän nimeen 1 kohdan mukaisesti, jatkaa tämän tavaramerkin
käyttöä, jos se liittyy tavaramerkin alkuperäisen haltijan tai alkuperäisen
antajanominaislaatuun, sillä edellytyksellä, että tavaramerkki on rekis-
teröity vähintään 25 vuotta ennen kuin tuottajajäsenvaltio on virallisesti
tunnustanut kyseisen maantieteellisen nimen 54 artiklan 4 kohdan
mukaisesti tma-laatuviinien osalta ja että tavaramerkki on tosiasiallisesti
ollut käytössä keskeytyksettä.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 90
(1) EYVL L 149, 14.6.1991, s. 1.
▼B
Ensimmäisen alakohdan edellytykset täyttäviä tavaramerkkejä ei voida
käyttää tma-laatuviinin nimityksessä käytettyjen maantieteellisten yksi-
köiden nimien vastaisesti.
I.Yleiset säännökset
1. Tämän vaikuttamatta F kohdan 1 kohdan soveltamiseen kukin jäsenvaltio
sallii sellaisten A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden kuvauksen ja
esittelyn, jotka ovat peräisin toisista jäsenvaltioista ja jotka on laskettu
liikkeeseen jäsenvaltion alueella, jos ne ovat yhteisön säädösten mukaisia
ja tämän asetuksen nojalla sallittuja siinä jäsenvaltiossa, missä tuote on
valmistettu.
2. Muiden kuin A kohdan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden kuvauksessa,
esittelyssä ja mainonnassa ei saa antaa vaikutelmaa, että kyseessä oleva
tuote on kuohuviini.
3. D kohdan 2 kohdassa olevat myyntinimikkeet on varattu A kohdan 1
kohdassa tarkoitetuille tuotteille.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että sellaisen CN-koodin nimikkeeseen
22060091 kuuluvan juoman nimityksessä, joka on saatu hedelmien tai
muiden maatalouden raaka-aineiden alkoholikäymisellä, käytetään sanaa
”kuohuviini” yhdysnimikkeessä, jos näiden nimikkeiden käyttö on
perinteistä 29 päivänä marraskuuta 1985 voimassa olevien oikeussäännö-
sten mukaisesti.
4. 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut yhdysnimikkeet merkitään
päällysmerkinnässä saman tyyppisin, saman värisin ja sen korkuisin
kirjaimin, että ne voidaan selvästi erottaa muista merkinnöistä.
5. Tma-laatukuohuviinejä voidaan laskea liikkeeseen ainoastaan, jos sen
määritellyn alueen nimi, jonka käyttöön tuote on oikeutettu, on merkitty
korkkiin ja pulloissa on pakkausmerkintä niiden lähtiessä valmistuspai-
kalta.
Päällysmerkintöjen osalta voidaan kuitenkin sallia poikkeuksia sillä
edellytyksellä, että riittävä valvonta voidaan taata.
6. Säädetään 5 kohdan soveltamissäännökset, samoin poikkeussäännökset,
jotka koskevat 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua korkkiin
tehtävää merkintää siinä tapauksessa, että kuohuviiniä ei tunnusteta tma-
laatukuohuviiniksi toimivaltaisen viranomaisen tarkastuksessa.1999R1493 — FI — 01.01.2001 — 002.001 — 91