1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 9 päivänä huhtikuuta 1968,
viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan
(68/193/ETY)
(EYVL L 93, 17.4.1968, s. 15)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 71/140/ETY, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1971 L 71 16 25.3.1971
►M2Neuvoston direktiivi 74/648/ETY, annettu 9 päivänä joulukuuta 1974 L 352 43 28.12.1974
►M3Ensimmäinen komission direktiivi 77/629/ETY annettu 28 päivänä syys-
kuuta 1977L 257 27 8.10.1977
►M4Neuvoston direktiivi 78/55/ETY annettu 19 päivänä joulukuuta 1977 L 16 23 20.1.1978
Muutettu:
►A1Tanskan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen
kuningaskunnan liittymisasiakirja (*)L 73 14 27.3.1972
(mukautettu neuvoston 1 päivänä tammikuuta 1973 tekemällä
päätöksellä)L 2 1 1.1.1973
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 9 päivänä huhtikuuta 1968,
viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan
(68/193/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(
1),
on kuullut talous- ja sosiaalikomiteaa asiasta,sekä katsoo, että
viinin ja syötäviksi tarkoitettujen viinirypäleiden tuotannolla on tärkeä
asema Euroopan talousyhteisön maataloudessa,
tyydyttävien tulosten saavuttaminen viininviljelyssä riippuu suuresti
sopivien kasvien käytöstä; tätä varten tietyt jäsenvaltiot ovat jo jonkin
aikaa rajoittaneet viinin kasvullisen lisäysaineiston pitämisen kaupankorkealaatuisiin taimiin ja puuainekseen; nämä valtiot ovat hyötyneetuseiden vuosikymmenien ajan jatkuneesta järjestelmällisestä kasvienvalintatyöstä, jonka avulla on saatu pysyviä ja yhtenäisiä viiniköynnö-
slajikkeita, joiden ominaisuuksien perusteella voidaan olettaa niiden
käytöllä saavutettavan olennaista hyötyä,
yhteisössä saavutetaan viininviljelyssä parempi tuottavuus, jos jäsenval-
tiot soveltavat yhdenmukaisia ja mahdollisimman tiukkoja sääntöjäkaupan pidettäviksi hyväksyttyjen lajikkeiden valikoinnissa,
kaupan pitämisen rajoittaminen tiettyihin lajikkeisiin on kuitenkin
perusteltua ainoastaan, jos viininviljelijällä on samanaikaisesti takeetsiitä, että hän tosiasiallisesti saa juuri näiden lajikkeiden lisäysaineistoa,
tämän vuoksi tietyt jäsenvaltiot soveltavat varmentamisjärjestelmiä,
joissa virallisella tarkastuksella varmistetaan lajikkeiden tunnistettavuusja puhtaus sekä niiden terveys, erityisesti virustautien osalta; nämä
järjestelmät voivat muodostaa perustan yhteisön yhtenäiselle varmenta-
misjärjestelmälle,
yhteisössä tuotettavaa lisäysaineistoa koskevaa järjestelmää olisi sovel-
lettava niin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kuin kansallisillamarkkinoilla kaupan pitämiseen,
viinirypäleiden tai lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettua lisäysai-
neistoa olisi yleensä voitava pitää kaupan ainoastaan, jos se onvirallisesti tutkittu ja varmennettu varmentamissääntöjen mukaisestiperuslisäysaineistoksi tai varmennetuksi lisäysaineistoksi; teknisten
nimitysten ”peruslisäysaineisto” ja ”varmennettu lisäysaineisto” valinta
perustuu jo olemassaolevaan kansainväliseen alan sanastoon ja muidenkasvisukujen ja lajien osalta säädettyihin yhteisön järjestelmiin,
on suotavaa rajoittaa varmennetun lisäysaineiston kaupan pitäminen
kloonivalinnalla saatuun viiniin; tämän tavoitteen saavuttaminen einykyisin ole kuitenkaan mahdollista, koska tällainen aineisto ei riitäkattamaan yhteisön tarpeita kokonaisuudessaan; sen vuoksi olisi sallit-
tava väliaikaisesti sellaisen tarkastetun vakioaineiston pitäminen
kaupan, joka täyttää lajikkeiden tunnistettavuus ja puhtausvaatimukset,mutta ei tarjoa samanlaisia takeita kuin kloonivalinnalla saatu lisäysai-neisto; tämä luokka on kuitenkin poistettava asteittain,
jos jäsenvaltiossa ei lisätä viiniköynnöstä tai lisäysaineistoa ei pidetä
kaupan, on perusteltua vapauttaa tämä valtio velvoitteesta järjestäävakiolisäysaineiston varmentaminen ja tarkastus, poistamatta kuiten-1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 2
(1) EYVL N:o 156, 15.7.1967, s. 30
▼B
kaan sen velvollisuutta rajoittaa aineiston pitäminen kaupan koskemaan
varmennettua lisäysaineistoa ja vakiolisäysaineistoa,
lisäysaineisto, jota ei pidetä kaupan, olisi jätettävä yhteisön sääntöjen
soveltamisalan ulkopuolelle, koska sen taloudellinen merkitys on
vähäinen; tämä ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen antaa siitä
erityismääräyksiä,
yhteisön sääntöjä ei olisi sovellettava lisäysaineistoon, joka on todiste-
tusti tarkoitettu vietäväksi kolmansiin maihin,
neuvosto antaa myös kolmansissa maissa tuotettua ja yhteisössä kaupan
pidettävää lisäysaineistoa koskevat yhteisön säännöt 31 päivään joulu-kuuta 1969 mennessä,
lisäysaineiston geneettisen arvon lisäksi sen ulkoisen laadun parantami-
seksi yhteisössä on säädettävä tietyistä teknistä puhtautta, laatua jakokolajittelua koskevista edellytyksistä,
lisäysaineiston tunnistettavuuden varmistamiseksi on vahvistettava
yhteisön sääntöjä, jotka koskevat erien erottamista, pakkaamista,pakkausten sulkemista ja merkitsemistä; tätä varten etiketeissä on
oltava tarvittavat tiedot virallista tarkastusta ja viininviljelijää varten,
ja niistä on käytävä ilmi, että varmentaminen on tehty yhteisön järjes-telmän mukaisesti,
sen varmistamiseksi, että kaupan pitämisessä noudatetaan sekä lisäysai-
neiston laatua koskevia edellytyksiä että sen tunnistettavuudenvarmistavia säännöksiä, jäsenvaltioiden on säädettävä aiheellisistatarkastusta koskevista säännöksistä,
nämä edellytykset täyttävän lisäysaineiston kaupan pitämiselle on
asetettava ainoastaan yhteisön sääntöjen mukaisia rajoituksia, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 36 artiklan sovelta-
mista,
yhteisen lajikeluettelon laatimiseen saakka näihin rajoituksiin olisi
sisällytettävä erityisesti jäsenvaltioiden oikeus rajoittaa lisäysaineistonpitäminen kaupan sellaisiin lajikkeisiin, joilla on viljelyja käyttöarvoaniiden alueella; ei ole tarkoituksenmukaista ratkaista tässä vaiheessakysymystä siitä, voivatko jäsenvaltiot kieltää kokonaan tai osittain tiet-
tyjen viiniköynnöslajikkeiden viljelyn niiden alueella ja mitkä ovat
tällaisen kiellon edellytykset,
on tarpeen tunnustaa tietyin edellytyksin, että jossakin jäsenvaltiossa
varmennetusta peruslisäysaineistosta muissa jäsenvaltioissa tuotettulisäysaineisto vastaa tässä jäsenvaltiossa tuotettua lisäysaineistoa,
jos eri luokkien varmennetun lisäysaineiston tai vakiolisäysaineiston
saatavuus vaikeutuu, olisi tilapäisesti hyväksyttävä lisäysaineistoa,johon sovelletaan lievennettyjä vaatimuksia,
eri jäsenvaltioiden vakiolisäysaineiston teknisten varmentamismenetel-
mien ja tarkastusmenetelmien yhtenäistämiseksi ja yhteisössävarmennettujen tai tarkastettujen aineistojen ja kolmansista maista
lähtöisin olevien aineistojen vertaamisen mahdollistamiseksi tulevai-
suudessa jäsenvaltioissa on tehtävä yhteisön kokeita eri luokkienlisäysaineiston laadun arvioimiseksi,
komission tehtäväksi olisi annettava tiettyjen soveltamista koskevien
toimenpiteiden toteuttaminen; suunniteltujen toimenpiteidentäytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jollatoteutetaan jäsenvaltioiden ja komission välinen tiivis yhteistyö maata-
loudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja
lisäysaineistoa käsittelevässä pysyvässä komiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tämä direktiivi koskee viiniköynnöksen kasvullista lisäysaineistoa,
jäljempänä ’lisäysaineisto’, joka pidetään kaupan yhteisössä.1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 3
▼M2
▼B
2 artikla
1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
A”Viinillä ”: Vitis (L.) sukuisia kasveja, jotka on tarkoitettu viiniry-
päleiden tuottamiseen tai käytettäviksi saman kasvinlisäysaineistona.
B”Lisäysaineistolla ”:
i)Viinintaimia
a) juurtuneet: viiniköynnöksen juurtuneet vart-
tamattomat osat, jotka on tarkoi-tettu varttamatta istutettaviksi taikäytettäviksi perusrunkoina;
b) vartteet: viiniköynnöksen osat, jotka on
liitetty toisiinsa varttamalla ja
joiden maanalainen osa on juur-
tunut;
ii)Viinintaimien osia
a) viininversot: vuoden ikäiset oksat;b) perusrunkopistokkaat
vartettaviksi:viiniköynnösten osat, jotka on
tarkoitettu muodostamaan vart-teiden maanalainen osa;
c) varttamisoksapistokkaat: viiniköynnösten osat, jotka on
tarkoitettu muodostamaan vart-
teiden maanpäällinen osa tai
vartettaviksi paikan päällä;
d) juurrutettavat pistokkaat: viiniköynnösten osat, jotka on
tarkoitettu juurtuneiden taimientuottamiseen,
C”Emokasviviljelmillä ”: viiniviljelmiä, jotka on tarkoitettu tuottamaan
perusrunkopistokkaita vartettaviksi, juurrutettavia pistokkaita taivarttamisoksapistokkaita,
D”Taimitarhalla ”: viiniviljelmiä, jotka on tarkoitettu tuottamaan juur-
tuneita pistokkaita tai vartteita,
E”Peruslisäysaineistolla ”: lisäysaineistoa
a) joka on tuotettu jalostajan vastuulla lajiketta koskevien
säilyttävän valinnan sääntöjen mukaisesti;
b) joka on tarkoitettu lisäysaineiston tuottamiseen;
c) joka täyttää liitteissä I ja II peruslisäysaineistolle määrätyt edelly-
tykset ja
d) josta on todettu virallisessa kokeessa, että edellä mainittuja edel-
lytyksiä on noudatettu.
F”Varmennetulla lisäysaineistolla ”: lisäysaineistoa
a) joka on saatu suoraan jonkin lajikkeen peruslisäysaineistosta tai,
jalostajan niin halutessa, peruslisäysaineistoa aikaisemmankasvullisen vaiheen lisäysaineistosta, joka on virallisessakokeessa täyttänyt peruslisäysaineistolle liitteissä I ja II määrätytedellytykset;
b) joka on tarkoitettu
— viinirypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen taimien tai kasvin
osien tuottamiseen, tai
— viinirypäleiden tuottamiseen;
c) joka täyttää liitteissä I ja II varmennetulle lisäysaineistolle
määrätyt edellytykset, ja
d) josta on todettu virallisessa kokeessa, että se täyttää edellä main-
itut edellytykset.1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 4
▼B
G”Vakiolisäysaineistolla ”: lisäysaineistoa
a) jonka lajikkeet ovat tunnistettavia ja puhtaita;
b) joka on tarkoitettu
— viinirypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen taimien tai kasvin
osien tuottamiseen, tai
— viinirypäleiden tuottamiseen;
c) joka täyttää liitteissä I ja II vakiolisäysaineistolle määrätyt edelly-
tykset, ja
d) josta on todettu virallisessa kokeessa, että edellä mainittuja edel-
lytyksiä on noudatettu.
H”Virallisilla toimenpiteillä ”: toimenpiteitä, jotka on toteuttanut
a) jonkin valtion viranomainen tai
b) julkistai yksityisoikeudellinen oikeushenkilö jonkin valtion
vastuulla, tai
c) valantehnyt luonnollinen henkilö sellaisten lisätehtävien osalta,
jotka ovat myös valtion valvonnassa,
sillä edellytyksellä, että b ja c alakohdassa mainitut henkilöt eivät
saa henkilökohtaista etua näiden toimenpiteiden vuoksi.
2. Jäsenvaltiot voivat säätää väliaikaisena toimenpiteenä tämän
direktiivin noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnol-listen määräysten voimaan saattamisen jälkeen, että
emokasviviljelmien tai taimitarhojen perustamiseen käytetty lisäysai-
neisto vastaa tämän direktiivin säännösten mukaisesti varmennettua taitarkastettua lisäysaineistoa, jos tämä lisäysaineisto on ennen senkäyttöä tarjonnut samat takeet kuin tämän direktiivin mukaisestivarmennettu tai tarkastettu lisäysaineisto.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että viinin lisäysaineistoa voidaan
pitää kaupan ainoastaan:
— jos se on virallisesti varmennettu ”Peruslisäysaineistoksi” tai
varmennetuksi ”lisäysaineistoksi” tai jos kyseessä on virallisestitarkastettu vakiolisäysaineisto, ja
— jos se täyttää liitteessä II määrätyt edellytykset.
1a. Jäsenvaltiot voivat jakaa 2 artiklassa tarkoitetun vakiolisäysai-
neistoa koskevan luokan erityisedellytyksiä vastaaviin alaluokkiin.
Erityisedellytykset, nimitys tai aikarajoitus voidaan vahvistaa 17 artik-
lassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä:
a) perusaineistoa aikaisemman kasvullisen vaiheen lisäysaineiston
osalta;
b) kokeiden tai tieteellisten tarkoitusten osalta;
c) valintatyön osalta.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää vartettavien perusrunkopistokkaiden
vähimmäispituutta koskevista poikkeuksista (liitteessä II olevan IIIosan 1 B a alakohta).
4. Komissio voi 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti:
a) oikeuttaa jäsenvaltiot liitteessä II olevan II osan 1 kohdan määräyk-
sistä poiketen luokittelemaan vakiolisäysaineistolle vartetusta
varmennetusta lisäysaineistosta saadut vartteet varmennetuksi lisäy-saineistoksi; tämä oikeus myönnetään ainoastaan myöhemminmääriteltäväksi siirtymäkaudeksi ja enintään siihen saakka, kunnesjäsenvaltioilla on käytettävissään riittävästi peruslisäysaineistoa javarmennettua lisäysaineistoa uusia istutuksia varten;1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 5
▼M1
▼B
▼M2
▼B
▼B
b) säätää, että tiettyjen viiniköynnöslajikkeiden lisäysaineistoa voidaan
määritetyistä ajankohdista alkaen pitää kaupan ainoastaan, jos se onvirallisesti varmennettu ”peruslisäysaineistoksi” tai varmennetuksi
”lisäysaineistoksi”;
c) poiketen siitä, mitä liitteessä II olevan III osan 1 kohdan B alakoh-
dassa ja 2 kohdan B alakohdassa määrätään, antaa jäsenvaltioilleluvan tuotannon ja kaupan pitämisen osalta tietyillä alueillavähentää siinä lueteltujen lisäysaineistojen vähimmäispituuksia, jostämä lupa on perusteltu kasvillisuuden erityisolosuhteiden vuoksi.
4 artikla
Jäsenvaltiot voivat vahvistaa liitteessä I ja II määrättyjen edellytysten
osalta lisäedellytyksiä tai tiukempia edellytyksiä vakiolisäysaineistonvarmentamiseksi ja tarkastamiseksi.
5 artikla
Kunkin jäsenvaltion on tehtävä luettelo viiniköynnöslajik- keista, jotka
sen alueella hyväksytään virallisesti varmennettaviksi sekä tarkastetta-
viksi vakiolisäysaineistona. Kaikilla on oltava mahdollisuus käyttääluetteloa. Luettelossa on mainittava tärkeimmät morfologiset ja fysiolo-giset ominaisuudet, joiden perusteella lajikkeet voidaan erottaatoisistaan. Niiden lajikkeiden osalta, jotka on hyväksytty 31 päivään
joulukuuta 1971 mennessä, voidaan viitata virallisissa ampelografisissa
julkaisuissa esiintyvään kuvaukseen.
5 a artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että lajike hyväksytään vain, jos
se on erotettava, pysyvä ja riittävän yhtenäinen.
5 b artikla
1. Lajike on erotettava jos, silloin kun hyväksymistä haetaan, se
eroaa selvästi yhdeltä tai useammalta tärkeältä morfologiselta tai fysio-logiselta ominaisuudeltaan kaikista muista kyseisessä jäsenvaltiossahyväksytyistä tai hyväksyttäviksi esitetyistä lajikkeista.
2. Lajike on pysyvä, jos se toistuvien lisäysten jälkeen vastaa
lajikkeen olennaisiin ominaisuuksiin perustuvaa kuvausta.
3. Lajike on riittävän yhtenäinen, jos siihen kuuluvat kasvit ovat —
harvinaisia poikkeuksia lukuun ottamatta — kaikilta tätä tarkoitustavarten huomioon otettavilta ominaisuuksiltaan samanlaisia.
5 cartikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että muista jäsenvaltioista tulevia
lajikkeita koskevat samat edellytykset kuin kansallisia lajikkeita, erityi-sesti hyväksymismenettelyn osalta.
5 d artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lajikkeet hyväksytään sell-
aisten virallisten kokeiden perusteella, jotka koskevat erityisestiviljelyä ja käsittävät lajikkeiden kuvaamiselle riittävän määrän ominai-
suuksia. Lajikkeiden tunnistamiseen käytettyjen menetelmien on oltava
täsmällisiä ja luotettavia.
2. Jäljempänä 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvis-
tetaan, ottaen huomioon tieteellisen ja teknisen tiedon taso:
a) ominaisuudet, jotka vähintään on tutkittava;
b) tutkimusten tekemistä koskevat vähimmäisedellytykset.1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 6
▼M2
▼B
▼M1
▼M1
3. Jos on tiedossa, että lajiketta pidetään kaupan toisessa valtiossa
toisella nimikkeellä, tämä nimike on myös ilmoitettava luettelossa.
5 e artikla
1. Hyväksytyt lajikkeet on tarkastettava säännöllisesti ja virallisesti.
Jos jokin varmentamiseen tai tarkastukseen hyväksymisen edellytyk-sistä ei enää täyty, hyväksyminen peruutetaan ja lajike poistetaanluettelosta.
2. Lajikeluettelosta ja siihen tehdyistä muutoksista on ilmoitettava
välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
7 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että korjuun, pakkaamisen, varastoinnin,
kuljetuksen ja kasvatuksen aikana lisäysaineistot on pidettävä erillisinä
erinä ja että ne on merkittävä lajikkeen ja tarvittaessa peruslisäysai-
neiston ja varmennetun lisäysaineiston osalta kloonin mukaan.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäysaineistoa voidaan pitää
kaupan ainoastaan riittävän yhtenäisinä erinä ja suljetuissa pakkauk-sissa tai nipuissa, joissa on 9 ja 10 artiklan mukainen suljinjärjestelmä
ja merkintä. Pakkaamisessa on noudatettava liitteen III määräyksiä.
2. Jäsenvaltiot voivat säätää pieniä lopulliselle käyttäjälle toimitet-
tavia määriä ja ruukuissa, pakkauslaatikoissa ja pahvilaatikoissakaupan pidettäviä viinejä koskevia poikkeuksia 1 kohdan säännöksistäpakkauksen, suljinjärjestelmän ja merkitsemisen osalta.
9 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että sulkemisesta vastaava henkilö
sulkee lisäysaineistopakkaukset ja niput siten, että pakkausta avattaessasuljinjärjestelmä särkyy eikä sitä voida laittaa takaisin paikoilleen.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että sulkemisesta vastaava henkilö
varustaa lisäysaineistopakkaukset ja niput liitteen IV mukaisella ulko-puolisella etiketillä, joka on laadittu jollakin yhteisön virallisistakielistä; sen kiinnitys varmistetaan suljinjärjestelmällä. Peruslisäysai-neiston etiketti on valkoinen, varmennetun lisäysaineiston etiketti onsininen ja vakiolisäysaineiston etiketti on tummankeltainen.
1 a. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että kymmenen pakkausta
tai ominaisuuksiltaan samaa juurrutetun köynnöksen nippua, tai viisipakkausta tai ominaisuuksiltaan samaa juurrutetun pistokkaan nippua,
voidaan merkitä yhdellä liitteen IV vaatimusten mukaisella etiketillä.
Tällöin pakkaukset tai niput on sidottava yhteen siten, että kun neerotetaan, suljin vahingoittuu eikä sitä voida käyttää uudelleen. Etikettikiinnitetään sulkimeen. Pakkauksen uudelleen sulkeminen on kiellettyä.
2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kunkin erän mukaan on liitettävä
asiakirja, johon on merkitty etiketin tiedot.
11 artikla
►
M21.◄Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että lisäysai-
neiston tunnistettavuus varmistetaan korjuusta lopulliselle käyttäjälle
toimittamiseen saakka niiden säätämällä tai hyväksymällä virallisellatarkastusjärjestelmällä. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavattoimenpiteet, jotta tämän direktiivin edellytysten noudattaminenvarmistetaan kaupan pitämisen aikana vähintään pistokokein toteutet-tujen lisäysaineiston virallisten tarkastusten avulla.1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 7
▼B
▼M4
▼B
▼M2
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet
seuraavien tietojen toimittamiseksi toimivaltaiselle laitokselle pidet-täessä kaupan toisesta jäsenvaltiosta tai kolmannesta maasta tulevaa
lisäysaineistoa:
a) laji (kasvitieteellinen nimitys),
b) lajike ja tarvittaessa klooni, juurrutettujen köynnösten osalta näitä
tietoja sovelletaan sekä perusrunkoihin että varttamisoksapistokkai-siin,
c) luokka,
d) lisäysaineiston luonne,
e) tuotantomaa ja virallinen tarkastuslaitos,
f) lähettäjämaa,
g) tuoja,
h) aineiston määrä.
Yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaan nämä tiedot on toimitettava,
voidaan vahvistaa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että peruslisäysaineistoon
ja varmennetuun lisäysaineistoon, jotka on virallisesti varmennettu ja
joiden pakkaus on suljettu ja merkitty tämän direktiivin säännöstenmukaisesti, sekä vakiolisäysaineistoon, jonka pakkaus on suljettu jamerkitty tämän direktiivin säännösten mukaisesti, sovelletaanainoastaan tässä direktiivissä säädettyjä kaupan pitämisen rajoituksianiiden ominaisuuksien, koejärjestelyjen, merkitsemisen ja sulkemisen
osalta.
2. Jos komission 3 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti
säätämät säännökset eivät ole tulleet voimaan, jäsenvaltiot voivatsäätää, että tiettyjen viiniköynnöslajikkeiden lisäysaineistoa voidaanpitää kaupan määritetyistä ajankohdista alkaen ainoastaan, jos on kyse
lisäysaineistosta, joka on virallisesti varmennettu peruslisäysaineistoksi
tai varmennetuksi lisäysaineistoksi.
12 a artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden alueella tai osassa
niiden aluetta asetuksen (ETY) N:o 1388/70 mukaisesti viljeltäviksihyväksyttyjen viiniköynnöslajikkeiden lisäysaineistoa eivät niidenalueella koske lajikkeiden osalta mitkään kaupan pitämisen rajoitukset.
13 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että yhdessä jäsenvaltiossa varmenne-
tusta peruslisäysaineistosta suoraan saatu ja toisessa jäsenvaltiossa
korjattu lisäysaineisto voidaan varmentaa siinä jäsenvaltiossa, jossa
peruslisäysaineisto on tuotettu, jos sille on tehty viljelmällä viljelystar-kastus, joka täyttää liitteessä I määrätyt edellytykset ja jos virallisessakokeessa on todettu, että liitteen II edellytyksiä on noudatettu.
14 artikla
1. Peruslisäysaineiston, varmennetun lisäysaineiston tai vakiolisäy-
saineiston yleisessä saatavuudessa ilmenevien väliaikaisten javähintään yhdessä jäsenvaltiossa esiintyvien sekä yhteisössä ylitsepää-
semättömien vaikeuksien poistamiseksi komissio sallii 17 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen yhden tai useamman jäsenvaltionhyväksyvän pidettäväksi kaupan komission määräämäksi ajaksi lisäy-saineistoa, johon sovelletaan lievennettyjä vaatimuksia.
2. Määritetyn lajikkeen lisäysaineiston luokan osalta etiketin väri on
sama kuin vastaavalle luokalle säädetty väri ja kaikissa muissa tapauk-1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 8
▼B
▼M1
▼B
▼B
sissa etiketti on ruskea. Etiketissä on aina ilmoitettava, että kyseessä on
lievemmät vaatimukset täyttävän luokan lisäysaineisto.
15 artikla
1. Tätä direktiiviä ei sovelleta lisäysaineistoon, joka todistetusti on
tarkoitettu vietäväksi kolmansiin maihin.
2. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta antaa
31 päivään joulukuuta 1969 mennessä säännökset kolmansissa maissatuotetusta ja yhteisössä kaupan pidettävästä lisäysaineistosta.
16 artikla
1. Yhteisön kokeet tehdään yhteisössä lisäysaineiston laadun arvioi-
miseksi; jäljempänä 17 artiklassa tarkoitettu komitea tutkii kokeet.
2. Alkuvaiheessa kokeet auttavat yhdenmukaistamaan varmennetun
lisäysaineiston varmentamismenetelmiä ja vakiolisäysaineiston tarkas-tusmenetelmiä tulosten vastaavuuden saavuttamiseksi. Kun tämätavoite on saavutettu, kokeista laaditaan vuosittain kertomukset, jotka
toimitetaan luottamuksellisina jäsenvaltioille ja komissiolle. Komissio
asettaa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ajankohdan,jolloin ensimmäinen kertomus annetaan.
3. Komissio antaa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
kokeiden tekemiseen tarvittavat säännökset. Kolmansissa maissatuotettu lisäysaineisto voi sisältyä kokeisiin.
17 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa 14 päivänä kesäkuuta 1966 tehdyllä neuvoston päätöksellä(
1)
perustetun maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessakäytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean,jäljempänä ’komitea’, käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta
aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2. Komiteassa jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopi-
muksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei
osallistu äänestykseen.
3. Komission edustaja tekee ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.
Komitea antaa lausuntonsa toimenpiteistä määräajassa, jonka puheen-johtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan►
A1neljänkymmenenyhden ◄äänen enemmistöllä.
4. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos
toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia,komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa
komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään
yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden
kuukauden kuluessa.
17 a artikla
Liitteisiin tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella
tehtävät muutokset on tehtävä 17 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
18 artikla
Tämä direktiivi ei vaikuta kansallisen lainsäädännön määräyksiin, jotka
ovat perusteltuja ihmisten ja eläinten terveyden ja elämän suojelemi-1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 9
(1) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2289/66▼M1
▼M2
▼B
▼B
seen, kasvien suojeluun tai teollisen tai kaupallisen omaisuuden suoje-
lemiseen liittyvistä syistä.
18 a artikla
Jäsenvaltio voidaan pyynnöstä vapauttaa kokonaan tai osittain, 17 artik-
lassa säädettyä menettelyä noudattaen, velvollisuudesta soveltaa tätädirektiiviä, lukuun ottamatta kuitenkaan 12 artiklan 1 kohtaa ja 12 a
artiklaa, siltä osin kuin viininviljelyllä ja lisäysaineiston pitämiselläkaupan on sen alueella taloudellisesti vähäinen merkitys.
18 b artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan elävän kasviai-
neiston ja kukkaviljelytuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn
luomisesta 27 päivänä helmikuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 234/68(
1) säännösten soveltamista.
19 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edel-
lyttämät toimenpiteet viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1969. Niidenon ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
20 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 10
(1) EYVL N:o L 55, 2.3.1968, s. 1▼M1
▼M2
▼M1
▼B
▼B
LIITE I
KASVUSTOA KOSKEVAT EDELLYTYKSET
IYleiset edellytykset
1. Kasvusto on lajikkeeltaan tunnistettava ja puhdas.
2. Tuotantopellon tila ja kasvuston kehitysvaihe mahdollistavat lajikkeen
tunnistettavuuden ja puhtauden riittävän tarkastuksen.
3. On olemassa mahdollisimman suuret takeet siitä, että istutettaessa perusli-
säysaineiston ja varmennetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettuja
taimikoita ja emokasviviljelmiä maaperä ei ole ►M3haitallisten organis-
mien tai niiden tartunnanlevittäjien, erityisesti ankeroisten, jotka
kuljettavat virussairauksia, ◄saastuttamaa.
4. Lisäysaineiston käyttöarvoa vähentävien haitallisten organismien esiinty-
mistä sallitaan mahdollisimman vähän.
5. Peruslisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuista kasvustoista on poistettava
haitalliset virustaudit, erityisesti viinin viuhkalehtivirus ja kierrelehtivirus.
Muiden luokkien lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuissa viljelmissä ei
saa olla kasveja, joissa on oireita haitallisista virustaudeista.
6. Haitallisten organismien johdosta puuttuvien köynnösten osuus ei ole suur-
empi kuin
— 5 % varmennetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuilla emokasvi-
viljel- millä ja
— 10 % vakiolisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuilla emokasviviljel-
millä.
Jos puuttuvat köynnökset aiheutuvat muista kuin kasvinsuojelullisista
syistä ja jos puuttuvien köynnösten osuus on mainittuja prosenttimääriä
suurempi, on nämä syyt merkittävä asiakirjaan.
7. Vuosittain on tehtävä vähintään yksi viljelystarkastus; jos asiasta on
erimielisyyttä, josta voidaan sopia vaikuttamatta lisäysaineiston laatuun,
tehdään toinen viljelystarkastus.
IIErityiset edellytykset
1. Taimitarhoja ei saa perustaa rypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen viini-
tarhojen yhteyteen tai muutamien metrien päähän niistä.
2. Juurtuneiden taimien tai vartteiden tuottamiseen käytettyjen viiniköynnö-
sten osien on oltava lähtöisin tarkastuksessa hyväksytyiltä
emokasviviljelmiltä.1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 11
▼M1
▼M3
▼B
▼B
LIITE II
LISÄYSAINEISTOA KOSKEVAT EDELLYTYKSET
IYleiset edellytykset
1. Lisäysaineiston on oltava lajikkeeltaan tunnistettavaa ja puhdasta; pidet-
täessä kaupan vakiolisäysaineistoa sallitaan 1 %:n poikkeama.
2. Tekninen vähimmäispuhtaus: 96 %:
Teknisesti epäpuhtaina pidetään:
a) kokonaan tai osittain kuivunutta lisäysaineistoa, myös jos sitä on
liotettu vedessä kuivumisen jälkeen;
b) lisäysaineistoa, joka on pilaantunut, vääntynyt, vahingoittunut,
rakeiden tai pakkasen vaurioittama, murskaantunut tai rikkoutunut.
3. Lisäysaineiston käyttöarvoa vähentävien haitallisten organismien esiinty-
mistä sallitaan mahdollisimman vähän.
IIErityiset edellytykset
1. Vartteet:
Peruslisäysaineistolle vartetusta peruslisäysaineistosta ja varmennetulle
aineistolle vartetusta perusaineistosta saadut vartteet luokitellaan perusli-
säysaineistoksi. Peruslisäysaineistolle vartetusta varmennetusta
lisäysaineistosta ja varmennetulle lisäysaineistolle vartetusta varmenne-
tusta lisäysaineistosta saadut vartteet luokitellaan varmennetuksi
lisäysaineistoksi. Kaikki muut yhdistelmät luokitellaan vakiolisäysaineis-
toksi.
2. Viinintaimien osat:
Versot ovat riittävän puutuneita. Puuaineksen ja ytimen suhde on lajik-
keelle tavanomainen.
IIIKokoluokittelu
1. Perusrunkopistokkaat vartettaviksi, juurrutettavat pistokkaat ja varttami-
soksapistokkaat:
AHalkaisija
Pienimmän poikkileikkauksen suurin halkaisija:
a) perusrunkopistokkaat vartettaviksi ja varttamisoksapistokkaat:
aa) kapeimman osan halkaisija:
i) Vitis rupestris ja sen ja lajin Vitis vinifera risteytykset 6-
12 mm;
ii) muut lajikkeet 6,5-12 mm;
LajinVitis rupestris ja sen jalajin Vitis vinifera risteytysten
osalta, halkaisijaltaan enintään 7 mm, ja muiden lajikkeiden
osalta enintään 7,5 mm olevien köynnöksen osien osuus ei
saa olla enemmän kuin 25 % erästä;
bb) paksuimman osan halkaisija 14 mm, lukuun ottamatta paikalla
vartettaviksi tarkoitettuja varttamisoksapistokkaita. Leikkaus
tehdään vähintään 2 cm alimman silmun alapuolelta.
b) juurrutettavat pistokkaat:
kapeimman osan vähimmäishalkaisija: 3,5 mm.
BPituus
a) perusrungon vartettavat pistokkaat: vähimmäispituus 1,05 m
alimman solmun alapuolelta ottaen huomioon ylin solmuväli;
b) juurrutettavat pistokkaat: vähimmäispituus 55 cm alimman solmun
alapuolelta ottaen huomioon ylin solmuväli; lajin Vitis vinifera
osalta 30 cm;
c) varttamisoksapistokkaat:
— kun on viisi käyttökelpoista silmua, vähimmäispituus on 50 cm
solmun alapuolelta ottaen huomioon ylin solmuväli;1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 12
▼M3
▼M3
— kun on yksi käyttökelpoinen silmu, vähimmäispituus on 6,5 cm;
varttamisviilto tehdään silmun vähimmäisetäisyydelle
— 1,5 cm siitä ylöspäin,
— 5 cm siitä alaspäin.
2. Juurtuneet taimet
AHalkaisija
Solmuvälin keskeltä, ylimmän verson alapuoleltaja ja suurimman poik-
kileikkauksen mukaan mitattu halkaisija on vähintään 5 mm.
BPituus
Pituus mitataan tyvestä juurten kiinnityskohdasta ylimmän verson
alaosaan ja on vähintään:
a) perusrunkojen osalta 30 cm;
b) muiden juurtuneiden osalta 22 cm.
CJuuret
Kullakin kasvilla on oltava vähintään kolme hyvin kehittynyttä ja sopi-
vasti jakautunutta juurta. Lajikkeella 420 A voi kuitenkin olla
ainoastaan kaksi hyvin kehittynyttä juurta, jos ne ovat vastakkaisilla
puolilla.
3. Vartteet
a) varren pituuden on oltava vähintään 20 cm;
b) juuret: kullakin kasvilla on oltava vähintään kolme hyvin kehittynyttä
ja sopivasti jakautunutta juurta. Lajikkeella 420 A voi kuitenkin olla
ainoastaan kaksi hyvin kehittynyttä juurta, jos ne ovat vastakkaisilla
puolilla;
c) liitos: kullakin kasvilla on riittävä, tasainen ja kiinteä liitos.1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 13
▼B
▼B
LIITE III
PAKKAAMINEN
Pakkausten ja nippujen koostumus:
Laatu Määrä
1. Vartteet 25
2. Juurtuneet taimet 50
3. Varttamisoksapistokaat
— kun viisi käyttökelpoista silmua 100 tai 200
— kun yksi käyttökelpoinen silmu 500 tai sen
kerrannainen
4. Perusrunkopistokkaat vartettaviksi 200
5. Perusrunkojen juurrutettavat pistokkaat ja
lajinVitis vinifera lajikkeet200 tai 500
6. Muut juurrutettavat pistokkaat 2001968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 14
▼M3
▼B
▼B
LIITE IV
ETIKETTI
AVaaditut tiedot
a) 1. ”ETY-vaatimukset”
2. Sulkemisesta vastuussa olevan henkilön nimi ja osoite tai tunnistusnu-
mero
3. Jäsenvaltion varmennus- tai tarkastuselin
4. Erän viitenumero
5. Vartteista perusrunkojen ja varttamisoksapistokkaiden osalta lajike ja
tarvittaessa klooni
6. Luokka
7. Tuotantomaa8. Määrä
9. Pituus — vartettavien perusrunkopistokkaiden osalta, jos jäsenvaltio
myöntää poikkeuksia vähimmäispituuksista (3 artiklan 3 kohta).
b) ”Juurtuneesta lisäysaineistosta” ja ”juurtuneista vartteista” riittävät a
alakohdan 1, 2, 5, 6 ja 7 alakohdassa tarkoitetut tiedot.
BYlimääräiset hyväksytyt tiedot perusluokkien ja varmennettujen luok-
kien lisäysaineiston osalta
”Peruslisäysaineiston/ja perusaineistoa edeltäneen kasvullisen vaiheen
aineiston on tarkastanut … (nimetty viranomainen), ja ne on tunnustettu
puhtaiksi … (virussairaus) osalta … (testimenetelmä) mukaan.”
Nämä tiedot voivat viitata kaikkiin perusluokkien ja varmennettujen luokkien
aineistoihin viinin kierrelehtiviruksen ja viuhkalehtiviruksen osalta ja perus-
rungon kohdalla lisäksi läikkäviruksen osalta. Testien on oltava virallisesti
tunnustettuja ja vähintään kolmen vuoden ajan tunnustetun ja virallisesti
tarkastetun viranomaisen suorittamia.
Voidaan soveltaa:
— kaikkien virussairauksien osalta indikaattorimenetelmää viinikasveilla,
— viuhkalehtiviruksen osalta edellä mainittujen menetelmien lisäksi indi-
kaattorimenetelmää ruohokasveilla sekä serologista menetelmää.
►
M3C◄Vähimmäiskoko
a) artettavien perusrunkopistokkaiden, varttamisoksapistokkaiden ja juurru-
tettavien pistokkaiden osalta 110 mm × 67 mm;
b) Juurtuneiden taimien ja vartteiden osalta 80 mm × 70 mm.1968L0193 — FI — 29.12.1977 — 005.001 — 15
▼M2
▼B
▼M3
▼B