ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1982D0729 — FI — 01.12.1983 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

C 336

No

▼B

NEUVOSTON PÄÄTÖS,

tehty 26 päivänä lokakuuta 1982,

etujärjestöjen nimeämisestä ehdokasluettelojen laatimiseksi Euroopan hiili- ja teräsyhteisön neuvoa-antavaa komiteaa varten

(82/729/EHTY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen 18 artiklan,

sekä katsoo, että

neuvosto nimesi 20 päivänä lokakuuta 1980 ( 1 ) tehdyllä päätöksellä edellä mainitun artiklan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut tuottaja- ja työntekijäjärjestöt,

neuvosto nimesi 25 päivänä marraskuuta 1980 ( 2 ) ehdyllä päätöksellä neuvoa-antavan komitean jäsenet 25 päivästä marraskuuta 1980 alkaen 24 päivään marraskuuta 1982 asti, ja

neuvoa-antavan komitean uusien jäsenten nimeämiseksi kahdeksi vuodeksi on tarpeen nimetä etujärjestöt, joita pyydetään laatimaan luettelot, joissa on kaksi kertaa niin monta ehdokasta kuin heille on osoitettu paikkoja,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
1983L0129 — FI — 15.06.1989 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

No

▼B

NEUVOSTON DIREKTIIVI,

annettu 28 päivänä maaliskuuta 1983,

eräiden hylkeiden kuuttien nahkojen ja niistä valmistettujen tuotteiden tuonnista jäsenvaltioihin

(83/129/ETY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 235 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon ( 1 )

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 2 )

sekä katsoo, että

edustajakokous on hyväksynyt päätöslauselman yhteisön alueella tapahtuvasta hyljetuotteiden, erityisesti grönlanninhylkeiden ja kuplahylkeiden kuuteista saatavien tuotteiden kaupasta,

monissa jäsenvaltioissa on jo toteutettu lakisääteisiä tai vapaaehtoisia toimenpiteitä grönlanninhylkeiden poikasten (‘whitecoat’) ja kuplahylkeiden poikasten (‘bluebacks’) nahkojen tuonnin ja markkinoinnin rajoittamiseksi; yksi jäsenvaltio vaatii jo nyt kaikkien hyljetuotteiden merkitsemistä,

useissa tutkimuksissa on tuotu esiin huoli grönlanninhylje- ja kuplahyljekantojen tilasta ja erityisesti muun kuin perinteisen metsästyksen vaikutuksesta kuplahylkeiden säilymiseen ja niiden kannan tilaan,

hylkeiden ja muiden lajien hyödyntäminen on, siinä määrin kuin ne kestävät hyödyntämistä ja edellyttäen, että luonnon tasapainoa asianmukaisesti vaalitaan, luonnollista ja hyväksyttävää toimintaa, joka on eräillä alueilla maailmassa tärkeä osa perinteistä elämää ja taloutta; Inuit-kansan perinteisesti harjoittama metsästys ei kohdistu kuutteihin, joten näin ollen on suotavaa huolehtia siitä, että Inuit-kansan etuihin ei puututa,

on toivottavaa toteuttaa tieteellisiä näkökohtia ja seurauksia käsitteleviä syventäviä tutkimuksia grönlanninhylkeiden ja kuplahylkeiden kuuttien valikoivasta pyynnistä; näiden tutkimusten tuloksia odotettaessa on suotavaa toteuttaa väliaikaisia toimenpiteitä tai jatkaa niitä neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 5 tammikuuta 1983 antaman päätöslauselman ( 3 ) mukaisesti,

on todettu, että kuuttien metsästystä on jo jossain määrin rajoitettu; neuvosto on pyytänyt komissiota jatkuvissa yhteyksissään asianomaisten maiden kanssa edelleen etsimään ratkaisuja, jotka tekevät tuontirajoitukset tarpeettomiksi, ja

neuvosto tarkastelee tilannetta uudelleen komission sille 1 päivään syyskuuta 1983 mennessä esittämän kertomuksen perusteella,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
h) rahamarkkinavälineisiin, joilla ei käydä kauppaa säännellyillä markkinoilla ja jotka kuuluvat 1 artiklan 9 kohdan soveltamisalaan, jos kyseisten rahoitusvälineiden liikkeeseenlasku tai itse liikkeeseenlaskija kuuluu sijoittajien ja säästöjen suojaamiseksi tapahtuvan sääntelyn piiriin ja edellyttäen, että niiden

— liikkeeseenlaskija on yritys, jonka arvopapereilla käydään kauppaa a, b tai c alakohdassa tarkoitetuilla säännellyillä markkinoilla, tai

— liikkeeseenlaskija on muu yhteisö, joka kuuluu yhteissijoitusyritysten osalta toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiin luokkiin, edellyttäen, että tällaisiin välineisiin tehtyihin sijoituksiin sovelletaan sijoittajansuojaa, joka vastaa ensimmäisessä, toisessa tai kolmannessa luetelmakohdassa säädettyä, ja että liikkeeseenlaskija on yhtiö, jonka oma pääoma ja vararahastot ovat vähintään 10 miljoonaa euroa ja joka laatii ja julkaisee tilinpäätöksensä neuvoston direktiivin 78/660/ETY ( 12 ) mukaisesti, tai yhteisö, joka kuuluu konserniin, jossa on yksi tai useampia pörssiyhtiöitä ja joka on erikoistunut konsernin rahoitukseen, tai yhteisö, joka on erikoistunut sellaisten arvopaperistamisvälineiden rahoitukseen, joissa hyödynnetään pankin likviditeettilimiittiä.
0,02 naudanmaksa (ks. asetus (ETY) N:o 3425/93)

(1) Osoittaa analyysiherkkyysrajan. (2) Parlar 26 2-endo,3-ekso,5-endo,6-ekso,8,8,10,10-oktaklooribornaani Parlar 50 2-endo,3-ekso,5-endo,6-ekso,8,8,9,10,10-nonaklooribornaani Parlar 62 2,2,5,5,8,9,9,10,10,-nonaklooribornaani. (3) Kun kyseessä ovat elintarvikkeet, joiden rasvapitoisuus painosta on enintään 10 %, jäämä suhteutetaan luuttoman elintarvikkeen kokonaispainoon. Enimmäispitoisuus on näissä tapauksissa yksi kymmenesosa arvosta suhteessa rasvapitoisuuteen, mutta sen on oltava vähintään 0,01 mg/kg. (4) Määritettäessä lehmän raakamaidon ja lehmän täysmaidon jäämiä olisi perustana pidettävä 4 prosentin rasvapitoisuutta painosta. Muista eläimistä saadun raakamaidon ja täysmaidon jäämät ilmaistaan rasvapitoisuuden perusteella. — kun rasvapitoisuus on alle 2 prosenttia painosta, enimmäismäärä on puolet raakamaidolle ja täysmaidolle vahvistetusta määrästä, — kun rasvapitoisuus on vähintään 2 prosenttia painosta, enimmäismäärä ilmaistaan suhteessa rasvan määrään (mg/kg). Enimmäismäärä on tällaisissa tapauksissa 25 kertaa raakamaidolle ja täysmaidolle vahvistettu määrä. (5) Kananmunien ja munatuotteiden, joiden rasvaprosentti on yli 10 %, enimmäistaso ilmaistaan mg/kg rasvasta. Tällaisessa tapauksessa enimmäistaso on 10 kertaa korkeampi kuin tuoreille kananmunille vahvistettu enimmäistaso. (6) Alaviitteet (1), (2) ja (3) eivät koske tapauksia, joissa analyysiherkkyysraja osoitetaan. (7) Jos enimmäismääriä ei ole annettu ►M6 viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2000 ◄ , ovat sovellettavat enimmäismäärät seuraavat: 0,05(*). (8) Nämä jäämien enimmäismäärät perustuvat Codex Alimentariuksessa vahvistettuihin määriin (extraneous residue limits), eivätkä ne ole peräisin kasvinsuojeluaineiden käytöstä. (9) Perustuu seurantatietoihin. (10) Analyysiherkkyyden alaraja. (11) Jäämien väliaikainen enimmäismäärä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti. Jollei muutoksia tehdä, tämä enimmäismäärä katsotaan lopulliseksi 13 päivästä syyskuuta 2009. (12) Analyysiherkkyyden alaraja. (13) Jäämien väliaikainen enimmäismäärä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti. Jollei muutoksia tehdä, tämä enimmäismäärä katsotaan lopulliseksi 10. marraskuuta 2009. (14) Väliaikainen enimmäismäärä on voimassa 1 päivään marraskuuta 2007 odotettaessa direktiivin 91/414/ETY liitettä III koskevan asiakirjan tarkistusta ja deltametriinivalmisteiden uudelleenrekisteröintiä jäsenvaltioissa. (a) Jos määriä ei ole annettu ►M6 31 päivänä lokakuuta 1998 ◄ , sovellettava enimmäismäärä on seuraava: 0,05(*). (p) Jäämien väliaikainen enimmäismäärä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti. Jollei muutoksia tehdä, tämä enimmäismäärä katsotaan lopulliseksi 14 päivänä heinäkuuta 2007. (q) Jäämien väliaikainen enimmäismäärä direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti. Jollei muutoksia tehdä, tämä enimmäismäärä katsotaan lopulliseksi 31. joulukuuta 2007.
1989R2136 — FI — 31.12.2008 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2136/89,

Muutettu:

No

▼B

NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2136/89,

annettu 21 päivänä kesäkuuta 1989,

sardiinisäilykkeiden kaupan pitämistä koskevista yhteisistä vaatimuksista

EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon kalastustuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä joulukuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3796/81 ( 1 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1495/89 ( 2 ), ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

sekä katsoo, että

asetuksessa (ETY) N:o 3796/81 säädetään mahdollisuudesta vahvistaa yhteiset vaatimukset kalastustuotteiden kaupan pitämiselle yhteisössä, erityisesti huonolaatuisten tuotteiden poistamiseksi markkinoilta ja terveeseen kilpailuun perustuvien kauppasuhteiden edistämiseksi,

tällaisten vaatimusten vahvistaminen sardiinisäilykkeille on omiaan lisäämään yhteisön sardiinituotannon kannattavuutta ja sen markkinoita sekä edistämään tuotteiden menekkiä,

markkinoiden avoimuuden varmistamiseksi on tarpeellista täsmentää, että asianomaisten tuotteiden on oltava valmistettu ainoastaan ”sardina pilchardus WALBAUM” -lajin kaloista, ja sisällettävä kalaa tietty vähimmäismäärä,

asiaankuuluvan kaupallisen esitystavan takaamiseksi tuotteille olisi määritettävä, miten kala voidaan valmistaa ennen sen pakkaamista, esitystavat, joilla sitä voidaan pitää kaupan, sekä käytettävissä olevat ympäröivät aineet ja muut ainekset; näillä määrityksillä ei kuitenkaan saa estää mahdollisten uusien tuotteiden tuloa markkinoille,

huonolaatuisten tuotteiden kaupan pitämisen estämiseksi olisi määriteltävä tietyt edellytykset, jotka sardiinisäilykkeiden on täytettävä, jotta niitä voitaisiin pitää kaupan ihmisravinnoksi yhteisössä,

kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetulle neuvoston direktiivillä 79/112/ETY ( 3 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 86/197/ETY ( 4 ), ja tiettyjen tuotteiden pakkaamista valmispakkauksiin painon tai tilavuuden mukaan tapahtuvaa täyttöä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä tammikuuta 1976 annetulla neuvoston direktiivillä 76/211/ETY ( 5 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 78/891/ETY ( 6 ), vahvistetaan sardiinisäilykkeiden osalta tölkkien sisältöä koskevat merkinnät oikean tiedon antamiseksi kuluttajille sekä kuluttajien suojaamiseksi; olisi vahvistettava tuotteiden myyntinimitys kyseisen ruokavalmisteen sekä erityisesti valmiiseen tuotteeseen kuuluvien eri ainesten välisten suhteiden mukaisesti; jos ympäröivänä aineena on öljy, olisi täsmennettävä tästä öljystä käytettävää nimitystä, ja

teknisten soveltamistoimenpiteiden vahvistaminen olisi tarpeen vaatiessa annettava komission tehtäväksi,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1990L0270 — FI — 27.06.2007 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

No

▼B

NEUVOSTON DIREKTIIVI,

annettu 29 päivänä toukokuuta 1990,

turvallisuutta ja terveyttä varten näyttöpäätetyölle asetettavista vähimmäisvaatimuksista (viides direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi)

(90/270/ETY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 118 a artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen ( 1 ) jonka se on tehnyt kuultuaan työturvallisuuden, työhygienian ja työterveydenhuollon neuvoa-antavaa komiteaa,

toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa ( 2 ),

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 3 ),

sekä katsoo, että

perustamissopimuksen 118 a artiklassa määrätään, että neuvosto antaa direktiivein vähimmäisvaatimukset edistääkseen erityisesti työympäristön parantamista työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun paremman tason takaamiseksi,

mainitun artiklan mukaan näissä direktiiveissä vältetään säätämästä sellaisia hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehitystä,

työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyshuoltoa koskevasta toimintaohjelmasta annetussa komission tiedonannossa ( 4 ) edellytetään uutta teknologiaa koskevien toimenpiteiden antamista; neuvosto kiinnitti tähän asiaan huomiota työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyshuoltoa koskevassa 21 päivänä joulukuuta 1987 antamassaan päätöslauselmassa ( 5 );

niiden vähimmäisvaatimusten noudattaminen, joiden tarkoituksena on taata parempi turvallisuustaso työpisteissä, joissa on näyttöpäätteet, on olennaisen tärkeää työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden varmistamiseksi;

tämä direktiivi on sellainen erillinen direktiivi, jota tarkoitetaan toimenpiteistä työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden parantamisen edistämiseksi 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY ( 6 ) 16 artiklan 1 kohdassa; mainitun direktiivin säännöksiä on sovellettava kokonaisuudessaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä direktiivissä olevien ankarampien tai erityissäännöksien soveltamista näyttöpäätelaitteiden käyttöön työntekijöiden työssä,

työnantajien velvollisuutena on olla jatkuvasti selvillä työpisteen suunnittelua koskevista tuoreimmista teknologian edistysaskelista ja tieteen havainnoista, jotta he voivat tehdä kaikki tarvittavat muutokset taatakseen paremman työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelun tason,

ergonomian näkökohdat ovat erityisen tärkeitä sellaisissa työpisteissä, joissa on näyttöpääte,

tällä direktiivillä edistetään käytännössä sisämarkkinoiden sosiaalisen ulottuvuuden kehittämistä, ja

päätöksen 74/325/ETY ( 7 ) mukaisesti, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1985 liittymisasiakirjalla, komissio kuulee työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavaa komiteaa tehtäessä ehdotuksia näistä kysymyksistä.

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1992D0486 — FI — 31.03.2004 — 011.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

Muutettu:

Oikaisu

Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä tammikuuta 1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1) ja neuvoston asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).

▼B

KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 25 päivänä syyskuuta 1992,

Animon palvelukeskuksen ja jäsenvaltioiden yhteistyön yksityiskohtaisista säännöistä

(92/486/ETY)

1 artikla

Jokaisen jäsenvaltion on kansallisten sääntöjensä mukaisesti nimettävä viranomainen, jonka vastuulla on varmistaa jäsenvaltion sisäisten viranomaisten toiminnan yhteensovittaminen.

Tämä viranomainen neuvottelee Eurokom-yhtiön kanssa sopimuksen, joka koskee yhteisen palvelukeskuksen käyttämistä. Tämä sopimus allekirjoitetaan kansallisten sääntöjen mukaisesti.

2 artikla

Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava siitä, että 1 artiklassa tarkoitetut sopimukset:

▼M1

— tulevat voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1993 kolmen vuoden ajaksi, ► ► paitsi Ruotsin osalta, joissa voimaantulopäivä on liittymissopimuksen voimaantulopäivä ja sopimuksen päättymispäivä on 1 päivä huhtikuuta 1996, ja Itävallan ja Suomen osalta, joissa voimaantulopäivä on yksi vuosi liittymissopimuksen voimaantulopäivän jälkeen, ja sopimuksen päättymispäivä on 1 päivä huhtikuuta 1996, ◄ ◄
3.

Laatujärjestelmä 3.1 Valmistajan on toimitettava kyseisten laitteiden laatujärjestelmänsä arvioimista koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle tarkastuslaitokselle. Hakemuksessa on oltava: — kaikki asiaa koskevat tiedot suunnitellusta tuoteryhmästä, — laatujärjestelmää koskevat asiakirjat, — hyväksyttyyn tyyppiin liittyvät tekniset asiakirjat sekä jäljennös EY-tyyppitestaustodistuksesta. 3.2 Laatujärjestelmän on varmistettava, ettälaitteet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät niihin sovellettavassa direktiivissä säädetyt vaatimukset. Kaikki valmistajan hyväksymät perusedellytykset, vaatimukset ja säännökset on kirjattava järjestelmällisesti ja täsmällisesti kirjallisiksi ohjelmiksi, menettelyiksi ja ohjeiksi. Näiden laatujärjestelmää koskevien asiakirjojen on mahdollistettava laatuohjelmien, suunnitelmien, käsikirjojen ja pöytäkirjojen yhdenmukainen tulkinta. Niissä on erityisesti oltava riittävä kuvaus: — laatutavoitteista ja organisaation rakenteesta, vastuualueista ja johdon vastuusta ja toimivallasta laitteiden laatukysymysten osalta, — käytetyistä valmistuksen, laadunvalvonnan ja laadunvarmistuksen tekniikoista, menetelmistä ja järjestelmällisestä toiminnasta, — tarkastuksista ja testeistä, jotka tehdään ennen valmistusta, valmistuksen aikana ja sen jälkeen ja niiden suoritustiheys, — esimerkiksi sellaisista laatupöytäkirjoista, kuten tarkastusselosteet ja testaustiedot, kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevöimiseen liittyvät kertomukset jne., — keinoista, joilla valvotaan laitteilta vaaditun laadun toteutumista ja laatujärjestelmän toiminnan tehokkuutta. 3.3 Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on arvioitava laatujärjestelmä ratkaistakseen, täyttääkö se 3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on pidettävä olettamuksena, että laatujärjestelmät, joissa sovelletaan asiaa koskevia yhdenmukaistettuja standardeja, vastaavat näitä vaatimuksia. Arviointiryhmässä on oltava vähintään yksi arvioija, jolla on kokemusta kyseisen tuoteteknologian arvioinnista. Arviointimenettelyyn on kuuluttava tarkastuskäynti valmistajan laitoksella. Päätöksestä on ilmoitettava valmistajalle. Ilmoituksessa on oltava tarkastuksessa tehdyt päätelmät sekä perusteltu arviointipäätös. 3.4 Valmistajan on taattava, että hyväksytyn laatujärjestelmän mukaiset velvoitteet tulevat täytetyiksi ja että laatujärjestelmä pysyy riittävänä ja tehokkaana. Valmistajan tai valmistajan edustajan on ilmoitettava laatujärjestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle tarkastuslaitokselle laatujärjestelmään aiotusta muutoksesta. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on arvioitava ehdotetut muutokset ja päätettävä, täyttääkö muutettu laatujärjestelmä edelleen 3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset vai onko vaadittava uusinta-arviointi. Sen on ilmoitettava päätöksensä valmistajalle. Ilmoituksessa on oltava tarkastuksessa tehdyt päätelmät sekä perusteltu arviointipäätös.
1992R3515 — FI — 01.01.2007 — 003.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

▼B

KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 3515/92,

annettu 4 päivänä joulukuuta 1992,

interventioelimen ostamien tuotteiden siirtämisestä ja varastoinnista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1055/77 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon interventioelimen ostamien tuotteiden siirtämisestä ja varastoinnista 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1055/77 ( 1 ) ja erityisesti sen 4 artiklan,

sekä katsoo, että

asetuksessa (ETY) N:o 1722/77 ( 2 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3826/85 ( 3 ), vahvistetaan yhteiset yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (ETY) N:o 1055/77 soveltamisesta; tarkastuksia ja muodollisuuksia sisärajoilta poistettaessa ja selkeyden ja hallinnon tehokkuuden vuoksi nämä säännöt on muotoiltava uudelleen; asetus (ETY) N:o 1722/77 on kumottava,

toimivaltaiset viranomaiset tuntevat kyseisten tuotteiden kaupan; tämän vuoksi on mahdollista ja suotavaa, että hallinnon yksinkertaistamisen vuoksi interventioelimen hallussa pitämistä tuotteista ei vaadita todistuksen esittämistä, kun ne viedään kolmanteen maahan varastoitavaksi tai palautetaan lähtöpaikkana olleeseen jäsenvaltioon,

interventiotuotteiden vientiä kolmanteen maahan varastoitavaksi on pidettävä yhteisön passitusmenettelystä 17 päivänä syyskuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2726/90 ( 4 ) 3 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuna vientinä, ja

tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kaikkien asiaa koskevien hallintokomiteoiden lausuntojen mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1992R2145 — FI — 01.01.2007 — 003.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 2145/92,

Muutettu:

No

▼B

KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 2145/92,

annettu 29 päivänä heinäkuuta 1992,

määrävyöhykkeiden uudelleen asettamisesta vilja- ja riisialan vientitukia, vientimaksuja ja tiettyjä vientitodistuksia varten

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO,

joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2727/75 ( 1 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1738/92 ( 2 ), ja erityisesti sen 16 artiklan 6 kohdan,

ottaa huomioon riisin yhteisestä markkinajärjestelystä 21 päivänä kesäkuuta 1976 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1418/76 ( 3 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 674/92 ( 4 ), ja erityisesti sen 17 artiklan 6 kohdan,

sekä katsoo, että

komission asetuksessa (ETY) N:o 1124/77 ( 5 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3049/89 ( 6 ), määritellään vilja- ja riisialan vientitukien tai -maksujen vahvistamisessa käytettävät määrävyöhykkeet,

Itä-Euroopassa tapahtuneiden poliittisten muutosten, erityisesti entisen Neuvostoliiton ja Jugoslavian alueelle syntyneiden uusien itsenäisten valtioiden vuoksi on tarpeellista saattaa ajan tasalle tämän asetuksen liitteen määrävyöhykkeet; tämän vuoksi on syytä korvata nimet Neuvostoliitto ja Jugoslavia niiden alueille syntyneiden uusien valtioiden nimillä; olisi myössäädettävä vyöhykkeiden I, II, III ja VIII maiden uudelleenryhmittelystä;

selvyyden vuoksi olisi kumottava edellä mainittu asetus (ETY) N:o 1124/77 ja säädettävä uudelleen tässä asetuksessa sen sisältämät voimassa olevat säännökset, ja

tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallintokomitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: