2008R0555 — FI — 18.07.2016 — 012.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:





Oikaisu









▼B

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 555/2008,

annettu 27 päivänä kesäkuuta 2008,

viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tukiohjelmien, kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan, tuotantokyvyn ja viinialan tarkastusten osalta







I

OSASTO

JOHDANTOSÄÄNNÖKSET

1 artikla

Soveltamisala ja ilmaisujen käyttö

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan soveltamissäännöt, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 479/2008 seuraavia säännöksiä:

▼M16 —————

▼B

b) kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa (IV osasto);

c) tuotantokyky (V osasto);

▼M16 —————

▼B

e) viinialan tarkastukset (117 artikla); ja

▼M16 —————

▼B

Tämä asetus ei vaikuta seuraavien soveltamiseen:

a) erityissäännökset, jotka liittyvät jäsenvaltioiden suhteisiin petosten torjumiseksi viinialalla, jos niillä helpotetaan tämän asetuksen soveltamista;

b) säännöt, jotka koskevat i) rikosoikeudenkäyntiä tai jäsenvaltioiden keskinäistä avunantoa rikosasioissa; ii) hallinnollisia seuraamuksia koskevaa menettelyä.

2. Asetuksessa (EY) N:o 479/2008 käytettyjen ilmaisujen merkitys on sama kuin tässä asetuksessa käytettävillä ilmaisuilla.

▼M16 —————

▼B







II

OSASTO

TUKIOHJELMAT







I

LUKU

Toimittamismenettely

▼M16 —————

▼B







II

LUKU

Tukikelpoiset toimenpiteet

▼M16 —————

▼B







7

Jakso

Sivutuotteiden hävittäminen

21 artikla

Vähimmäisalkoholipitoisuuden vahvistaminen

1. Jollei asetuksen (EY) N:o 479/2008 liitteessä VI olevan D kohdan 1 alakohdasta muuta johdu, jäsenvaltioiden on vahvistettava tilavuusprosentteina ilmaistu alkoholipitoisuus, joka sivutuotteilla on oltava suhteessa tuotetun viinin alkoholipitoisuuteen. Jäsenvaltiot voivat mukauttaa vähimmäisalkoholipitoisuutta puolueettomin ja syrjimättömin perustein.

2. Jos jäsenvaltion ensimmäisen kohdan mukaisesti vahvistamaa pitoisuutta ei saavuteta, niiden, joita tämä velvollisuus koskee, on kyseisen pitoisuuden saavuttamisen varmistamiseksi toimitettava tietty määrä tuottamaansa viiniä.

3. Sen alkoholipitoisuuden määrittämiseksi, joka sivutuotteilla on oltava suhteessa tuotetun viinin alkoholipitoisuuteen, eri viininviljelyvyöhykkeillä sovellettavat tilavuusprosentteina ilmoitetut alkoholin luonnolliset vakiopitoisuudet ovat seuraavat:

a) A-vyöhykkeellä 8,0 prosenttia;

b) B-vyöhykkeellä 8,5 prosenttia;

c) C I -vyöhykkeellä 9,0 prosenttia;

d) C II -vyöhykkeellä 9,5 prosenttia;

e) C III -vyöhykkeellä 10,0 prosenttia.

22 artikla

Sivutuotteiden hävittäminen

Tuottajien on poistettava viiniyttämisen tai muun rypäleiden jalostuksen sivutuotteet valvonnan alaisena seuraavin edellytyksin:

a) sivutuotteet poistetaan viipymättä ja viimeistään sen markkinointivuoden lopussa, jonka aikana ne on tuotettu. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa aikaisemman päivämäärän. Poistot ja arvioidut määrät on joko merkittävä asetuksen (EY) N:o 479/2008 112 artiklan 2 kohdan mukaisesti pidettäviin rekistereihin, tai toimivaltaisen viranomaisen on ne varmennettava;

b) poistot ovat yhteisön lainsäädännön ja erityisesti ympäristölainsäädännön mukaisia.

Viinisakka katsotaan poistetuksi, jos se denaturoidaan siten, että sen käyttö viiniyttämisessä on mahdotonta ja jos näin denaturoidun viinisakan toimituksesta kolmansille osapuolille on tehty merkintä asetuksen (EY) N:o 479/2008 112 artiklan 2 kohdan mukaisesti pidettyihin rekistereihin. Jäsenvaltioiden on toteutettava näiden toimien valvomisen varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Niillä voi olla asianomaisten kolmansien osapuolten ennakkohyväksyntäjärjestelmä.

Jäsenvaltiot voivat päättää, että tuottajien, jotka tuottavat asianomaisena viinivuonna enintään 25 hehtolitraa viiniä tai rypäleen puristemehua omissa tiloissaan, ei edellytetä poistavan sivutuotteitaan.

23 artikla

Sivutuotteiden hävittäminen tislaamalla

1. Tuottajat voivat toimittamalla sivutuotteet tislattaviksi noudattaa velvoitetta poistaa viiniyttämisen tai muun rypäleiden jalostuksen sivutuotteet kokonaan tai osittain.

2. Jäsenvaltiot voivat puolueettomin ja syrjimättömin perustein säätää, että viiniyttämisen tai muun rypäleiden jalostuksen kaikkien sivutuotteiden tai osan niistä toimittaminen tislattavaksi on pakollista osalle tuottajista tai kaikille tuottajille. Tätä velvoitettava voidaan noudattaa myös toimittamalla viini etikkateollisuudelle.

▼M16 —————

▼B







III

OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA KÄYTÄVÄ KAUPPA







I

LUKU

Viinirypälemehun ja rypäleen puristemehun tulohintajärjestelmä

38 artikla

Määritelmä

Tämän osaston soveltamiseksi ’erällä’ tarkoitetaan saman viejän samalle vastaanottajalle lähettämää saman tuotteen määrää, josta tehdään yksi tulli-ilmoitus vapaaseen liikkeeseen luovuttamiseksi. Kunkin ilmoituksen on koskettava ainoastaan tavaroita, jotka ovat samaa alkuperää, kuten asetuksen (EY) N:o 2913/92 ( 1 ) 23 ja 24 artiklassa määritellään, ja kuuluvat yhteen ainoaan yhdistetyn nimikkeistön koodiin.

39 artikla

Eräkohtainen tarkastus

1. Yhteisen tullitariffin liitteessä I olevan kolmannen osan I jakson liitteessä 2 mainittujen, CN-koodeihin 2009 61 , 2009 69 ja 2204 30 kuuluvien tuotteiden, joihin sovelletaan tulohintajärjestelmää, tuontihinnan oikeellisuus tarkastetaan eräkohtaisesti.

2. Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 ( 2 ) liitteessä 2 esitetty tulohinta 1 kohdassa tarkoitetuille tuotteille määritellään tulliarvon perusteella.







II

LUKU

Viinien, viinirypälemehujen ja rypäleen puristemehujen todistukset ja määritysselosteet tuonnin yhteydessä







1

Jakso

Yleistä

40 artikla

Vaadittavat asiakirjat

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 82 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettu todistus ja määritysseloste ovat samaa asiakirjaa, jonka

a) todistusosan laatii sen kolmannen maan viranomainen, josta tuotteet tulevat;

b) määritysselosteosan laatii sen kolmannen maan hyväksymä virallinen laboratorio, josta tuotteet tulevat.

41 artikla

Määritysselosteen sisältö

Määritysselosteessa on oltava seuraavat tiedot:

a) viinien ja osittain käyneiden rypäleen puristemehujen osalta: i) kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina; ii) todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina;

b) rypäleen puristemehujen ja viinirypälemehujen tiheys;

c) viinien, rypäleen puristemehujen ja viinirypälemehujen osalta: i) kuiva-aineen kokonaismäärä; ii) kokonaishappopitoisuus; iii) haihtuvien happojen pitoisuus; iv) sitruunahappopitoisuus; v) rikkidioksidin kokonaispitoisuus. ▼M1 ————— ▼B

42 artikla

Poikkeukset

1. Todistuksen ja määritysselosteen esittämisestä vapautetaan enintään viiden litran etiketöityihin, kertakäyttöisillä sulkimilla varustettuihin säiliöihin pakatut tuotteet, jotka ovat peräisin ja jotka tuodaan kolmansista maista siten, että kuljetettu kokonaismäärä on enintään 100 litraa, vaikka se koostuisi useasta erillisestä erästä.

2. Jos tuotteet eivät ole 1 kohdassa esitettyjen edellytysten mukaisia, todistusta ja määritysselostetta ei tarvitse esittää seuraavista:

a) viini, rypäleen puristemehu ja viinirypälemehu, joka sisältyy matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 918/83 ( 3 ) 45 artiklan mukaisesti, siten, että määrä on matkustajaa kohden enintään 30 litraa;

b) viini, jonka yksityinen henkilö lähettää toiselle asetuksen (ETY) N:o 918/83 29 artiklan mukaisesti, siten, että määrä on erää kohden enintään 30 litraa;

c) viini ja viinirypälemehu, joka kuuluu sellaisen yksityisen henkilön henkilökohtaiseen omaisuuteen, joka muuttaa vakituisen asuinpaikkansa kolmannesta maasta yhteisöön asetuksen (ETY) N:o 918/83 2 artiklan mukaisesti;

d) viinit ja viinirypälemehut, jotka on tarkoitettu asetuksen (ETY) N:o 918/83 95 artiklassa määritellyille messuille, jos kyseiset tuotteet on pakattu etiketöityihin enintään 2 litran säiliöihin, jotka on varustettu kertakäyttöisillä sulkimilla;

e) viini, rypäleen puristemehu ja viinirypälemehu, joka on muissa, enintään sadan litran säiliöissä ja joka tuodaan tieteellistä ja teknistä kokeilua varten;

f) viini ja viinirypälemehu, joka tuodaan 18 päivänä huhtikuuta 1961 tehdyn diplomaattisia suhteita koskevan Wienin yleissopimuksen, 24 päivänä huhtikuuta 1963 tehdyn konsulisuhteita koskevan Wienin yleissopimuksen, muiden konsulisuhteita koskevien yleissopimusten tai 16 päivänä joulukuuta 1969 tehdyn erityisedustustoja koskevan New Yorkin yleissopimuksen mukaisesti;

g) viini ja rypäleen puristemehu, joka pidetään kansainvälistä liikennettä harjoittavilla vesialuksilla tai kansainvälistä liikennettä harjoittavissa ilma-aluksissa;

h) viini ja viinirypälemehu, joka on peräisin Euroopan yhteisöstä ja pullotettu Euroopan yhteisössä, viety kolmanteen maahan, palautettu yhteisön tullialueelle ja luovutettu vapaaseen liikkeeseen







2

Jakso

Todistusten ja määritysselosteiden vaatimukset sekä laatimista ja käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt viinien, viinirypälemehun ja rypäleen puristemehun tuonnissa

43 artikla

V I 1 -asiakirja

1. Jokaisesta yhteisöön tuotavaksi tarkoitetusta erästä on laadittava todistus ja määritysseloste samalle V I 1 -lomakkeelle.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu todistus on laadittava V I 1 -lomakkeelle, jonka malli esitetään liitteessä IX. Sen allekirjoittavat sekä 48 artiklassa tarkoitetun virallisen laitoksen että hyväksytyn laboratorion virkamies.

2. Kun kyseessä on enintään 60 litran etiketöityihin, kertakäyttöisillä sulkimilla varustettuihin säiliöihin pakattu viini, joka on peräisin yhteisön hyväksymät erityistakeet antaneesta, liitteessä IX mainitusta maasta, eikä kyseistä tuotetta ole tarkoitettu sellaisenaan nautittavaksi, V I 1 -lomakkeen määritysselosteosaa ei tarvitse täyttää.

▼M6

Kun kyseessä on enintään 60 litran etiketöityihin, kertakäyttöisillä sulkimilla varustettuihin säiliöihin pakattu viini, joka on peräisin yhteisön hyväksymät erityistakeet antaneesta, liitteessä XII olevassa A osassa mainitusta maasta, V I 1 -lomakkeen määritysselosteosa on tarpeen täyttää vain seuraavien osalta:

▼B

a) todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina;

b) kokonaishappopitoisuus;

c) rikkidioksidin kokonaispitoisuus.

44 artikla

Asiakirjojen kuvaus

1. V I 1 -lomake muodostuu käsin tai koneella täytetystä alkuperäiskappaleesta ja sen samanaikaisesti tuotetusta jäljennöksestä tässä järjestyksessä.

2. V I 2 -lomake on liitteessä X esitetyn mallin mukaisesti laadittu ote, johon merkitään V I 1 -lomakkeessa tai toisessa V I 2 -otteessa olevat tiedot ja johon tekee vahvistusmerkinnän yhteisön tullitoimipaikka. V I 2 -lomake muodostuu alkuperäiskappaleesta ja sen kahdesta jäljennöksestä tässä järjestyksessä.

3. V I 1 -asiakirjojen ja V I 2 -otteiden on oltava liitteessä XI esitettyjen teknisten sääntöjen mukaisia.

4. Sekä alkuperäiskappaleen että jäljennöksen on seurattava tuotteen mukana. V I 1 - ja V I 2 -lomakkeet on täytettävä koneella, käsin tai virallisen laitoksen hyväksymää vastaavaa teknistä keinoa käyttäen. Jos lomake täytetään käsin, on käytettävä mustetta ja painokirjaimia. Lomakkeissa ei saa olla raaputtamalla tai päällekirjoittamalla tehtyjä korjauksia. Muutokset on tehtävä viivaamalla yli virheelliset tiedot ja lisäämällä tarvittaessa halutut tiedot. Tällä tavoin tehtyjen muutosten on oltava tekijänsä hyväksymiä ja virallisen laitoksen, laboratorion tai tulliviranomaisten hyväksymismerkinnällä varustettuja.

5. V I 1 -asiakirjat ja V I 2 -otteet on varustettava sarjanumerolla, jonka V I 1 -asiakirjalle on antanut virallinen laitos, jonka virkamiehen allekirjoittama todistus on, ja V I 2 -otteelle tullitoimipaikka, joka vahvistaa ne hyväksymismerkinnällä 47 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti.

6. V I 1 -todistukset ja V I 2 -otteet voidaan myöntää ja niitä voidaan käyttää sähköisin järjestelmin jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten antamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2, 3, 4 ja 5 kohdan soveltamista. Sähköisten V I 1 - ja V I 2 -asiakirjojen on oltava samanlaisia kuin paperiasiakirjojen.

45 artikla

Yksinkertaistettu menettely

▼M6

1. Jäljempänä 48 artiklassa säädettyyn luetteloon sisältyvien laitosten ja laboratorioiden laatimina todistuksina tai määritysselosteina pidetään sellaisten viinintuottajien laatimia V I 1 -asiakirjoja, jotka ovat sijoittautuneet liitteessä XII olevassa B osassa lueteltuihin kolmansiin maihin, joiden erityistakeet ovat yhteisön hyväksymiä, jos kukin näistä tuottajista on mainittujen kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten erikseen hyväksymä ja näiden viranomaisten valvonnan alainen.

▼B

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen hyväksyttyjen tuottajien on käytettävä V I 1 -lomaketta, jonka kohtaan 9 merkitään hyväksynnän antaneen kolmannen maan virallisen laitoksen nimi ja osoite. Tuottajien on täytettävä se merkiten lisäksi

▼M6

a) kohtaan 1 nimensä, osoitteensa ja rekisterinumeronsa liitteessä XII olevassa B osassa mainitussa kolmannessa maassa;

▼B

b) kohtaan 10 vähintään 43 artiklan 2 kohdassa säädetyt tiedot.

Tuottajan on allekirjoitettava kohdissa 9 ja 10 tarkoitettu tila ja viivattava yli sanat ’viranomaisen nimi ja virka-asema’.

Leimaa ja laboratorion nimen ja osoitteen merkitsemistä ei vaadita.

▼M9

45 a artikla

Sähköinen asiakirja

1. Edellä olevan 43 ja 45 artiklan mukaisesti laaditut V I 1 -asiakirjat voidaan korvata sähköisellä asiakirjalla tuotaessa unioniin viinialan tuotteita kolmansista maista, jotka ovat ottaneet käyttöön tarkastusjärjestelmän, jonka unioni on hyväksynyt samojen tuotteiden osalta unionin lainsäädännössä säädettyä tarkastusjärjestelmää vastaavaksi.

Kolmannen maan tarkastusjärjestelmä voidaan hyväksyä unionissa samojen tuotteiden osalta käyttöön otettua tarkastusjärjestelmää vastaavaksi, jos se täyttää ainakin seuraavat edellytykset:

a) se tarjoaa riittävät takeet asianomaisen kolmannen maan alueella tuotettujen tai kaupan kohteena olevien viinituotteiden luonteen, alkuperän ja jäljitettävyyden osalta;

b) se takaa pääsyn käytetyssä sähköisessä järjestelmässä oleviin tietoihin, jotka koskevat erityisesti toimijoiden, valvontaelinten ja määrityslaboratorioiden rekisteröintiä ja tunnistamista;

c) se takaa mahdollisuuden tarkistaa b alakohdassa tarkoitetut tiedot keskinäisen hallinnollisen yhteistyön puitteissa.

Kolmannet maat, jotka ovat ottaneet käyttöön tarkastusjärjestelmän, jonka unioni on hyväksynyt vastaavaksi toisen alakohdan mukaisesti, sisällytetään liitteessä XII olevassa C osassa esitettyyn luetteloon.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa sähköisessä asiakirjassa on oltava vähintään V I 1 -asiakirjan laadintaa varten tarvittavat tiedot.

Sähköisellä asiakirjalla on oltava yksilöivä hallinnollinen viitekoodi, jonka antavat vientimaana olevan kolmannen maan toimivaltaiset viranomaiset tai joka annetaan niiden valvonnassa. Koodi on merkittävä kaupallisiin asiakirjoihin, joita tarvitaan tuonnissa unionin alueelle.

3. Sähköiseen asiakirjaan tai sen laadinnassa tarvittaviin tietoihin on annettava pääsy määränpäänä olevan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja tietoja voidaan pyytää paperiasiakirjana, jossa tiedot on esitettävä dataelementteinä samalla tavalla kuin sähköisessä asiakirjassa.

▼B

46 artikla

Poikkeukset

Tämän asetuksen 43 artiklan 2 kohdan ja 45 artiklan soveltaminen voidaan keskeyttää, jos huomataan, että kyseisten toimenpiteiden soveltamisalaan kuuluvat tuotteet ovat olleet sellaisten väärennösten kohteena, jotka voivat aiheuttaa vaaraa kuluttajien terveydelle, tai että niitä on käsitelty muilla kuin asetuksen (EY) N:o 479/2008 82 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla viininvalmistusmenetelmillä.

47 artikla

Käyttö

1. V I 1 -asiakirjan tai V I 2 -otteen alkuperäiskappale ja jäljennös annetaan tullimuodollisuuksia täytettäessä sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka alueella täytetään ne tullimuodollisuudet, jotka vaaditaan asiakirjassa tai otteessa tarkoitetun erän laskemiseksi vapaaseen liikkeeseen.

Kyseiset viranomaiset tekevät tarpeen vaatiessa V I 1 -asiakirjan ja V I 2 -otteen kääntöpuolelle hyväksymismerkinnän. Niiden on palautettava alkuperäiskappale asianomaiselle henkilölle ja säilytettävä jäljennös vähintään viisi vuotta.

2. Jos koko tuote-erä lähetetään uudelleen ennen sen luovuttamista vapaaseen liikkeeseen, uuden lähettäjän on annettava tulliviranomaisille, joiden valvonnassa kyseinen erä on, tätä erää koskeva V I 1 -asiakirja tai V I 2 -ote sekä tarvittaessa myöhemmin laadittu V I 2 -lomake.

Kun viranomaiset ovat todenneet, että V I 1 -asiakirjassa olevat tiedot ovat yhtäpitäviä V I 2 -lomakkeessa olevien tietojen kanssa tai tarvittaessa V I 2 -otteessa olevat tiedot ovat yhtäpitäviä myöhemmin laaditussa V I 2 -lomakkeessa olevien tietojen kanssa, niiden on tehtävä viimeksi mainittuun lomakkeeseen hyväksymismerkintä, jolloin siitä tulee V I 2 -otetta vastaava, ja täytettävä asiakirja tai aiempi ote vastaavasti. Niiden on palautettava sekä ote että V I 1 -asiakirjan tai aiemman V I 2 -otteen alkuperäiskappale uudelle lähettäjälle ja säilytettävä kyseisen asiakirjan jäljennös vähintään viisi vuotta.

V I 2 -lomaketta ei tarvitse kuitenkaan laatia, kun tuote-erä jälleenviedään kolmanteen maahan.

3. Jos tuote-erä jaetaan osiin ennen sen luovuttamista vapaaseen liikkeeseen, asianomaisen on annettava tulliviranomaisille, joiden valvonnassa jaettava erä on, tätä erää koskevan V I 1 -asiakirjan alkuperäiskappale ja jäljennös tai V I 2 -ote sekä jokaisesta uudesta erästä myöhemmin laadittu V I 2 -lomake ja kaksi jäljennöstä.

Kun viranomaiset ovat todenneet, että V I 1 -asiakirjassa tai V I 2 -otteessa olevat tiedot ovat yhtäpitäviä kutakin uutta erää koskevassa, myöhemmin laaditussa V I 2 -lomakkeessa olevien tietojen kanssa, niiden on tehtävä viimeksi mainittuun lomakkeeseen hyväksymismerkintä, jolloin siitä tulee V I 2 -otetta vastaava, ja täytettävä vastaavasti V I 1 -asiakirja tai V I 2 -ote, josta kyseinen ote on peräisin. Niiden on palautettava sekä V I 2 -ote että V I 1 -asiakirja tai aiemmin laadittu V I 2 -ote asianomaiselle ja säilytettävä kaikkien näiden asiakirjojen jäljennökset vähintään viisi vuotta.

48 artikla

Toimivaltaisten laitosten luettelo

1. Komissio laatii ja pitää ajan tasalla kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten tiedonantojen perusteella luetteloita niiden laitosten, laboratorioiden ja viinintuottajien nimistä ja osoitteista, joilla on valtuudet myöntää V I 1 -asiakirjoja. Komissio julkaisee näiden laitosten ja laboratorioiden nimet ja osoitteet internetissä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten tiedonannoissa on oltava:

a) niiden virallisten laitosten ja laboratorioiden nimet ja osoitteet, jotka on hyväksytty tai nimetty laatimaan V I 1 -asiakirjoja;

b) niiden viinituottajien nimet, osoitteet ja viralliset rekisteröintinumerot, joilla on valtuudet itse laatia V I 1 -asiakirjoja.

Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon sisältyvät ainoastaan ne tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetut toimivaltaiset laitokset ja laboratoriot, jotka kolmansien maiden toimivaltaiset viranomaiset ovat valtuuttaneet toimittamaan pyynnöstä komissiolle ja jäsenvaltioille kaikki tiedot, joita tarvitaan asiakirjoissa olevien tietojen arvioimiseksi.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut luettelot ajantasaistetaan erityisesti osoitteenmuutosten ja/tai laitosten tai laboratorioiden nimien vaihdoksista aiheutuneiden muutosten huomioon ottamiseksi.

49 artikla

Välillistä tuontia koskevat säännöt

Jos viini viedään sellaisesta kolmannesta maasta, jonka alueella se on tuotettu, jäljempänä ’alkuperämaa’, toiseen kolmanteen maahan, jäljempänä ’vientimaa’, josta se sittemmin viedään yhteisöön, vientimaan toimivaltaiset viranomaiset saavat laatia kyseiselle viinille V I -asiakirjan alkuperämaan toimivaltaisten viranomaisten laatiman V I 1 -asiakirjan tai vastaavan asiakirjan perusteella tekemättä kyseiselle viinille lisämäärityksiä, jos se:

a) on jo pullotettu ja etiketöity alkuperämaassa ja on edelleen tällaisessa muodossa; tai

b) viedään pakkaamattomana alkuperämaasta ja pullotetaan ja etiketöidään vientimaassa ilman, että sitä jalostetaan myöhemmin muulla tavalla.

Vientimaan toimivaltaisen viranomaisen on todistettava V I 1 -asiakirjassa, että on kyse ensimmäisessä kohdassa tarkoitetusta viinistä ja että siinä säädetyt edellytykset täyttyvät.

Alkuperämaan V I 1 -asiakirjan tai vastaavan alkuperäiskappale tai oikeaksi todistettu jäljennös on liitettävä vientimaan V I 1 -asiakirjaan.

Tämän artiklan soveltamiseksi alkuperämaina pidetään ainoastaan niitä, jotka esiintyvät 48 artiklan 1 kohdan mukaisesti julkaistussa luettelossa laitoksista ja laboratorioista, jotka kolmannet maat ovat nimenneet täyttämään asiakirjoja, joiden on seurattava vientiviinien jokaisen erän mukana.

50 artikla

Tiettyjä viinejä koskevat erityissäännöt

1. Kun kyseessä ovat väkevät viinit ja tislausta varten väkevöidyt viinit, V I 1 -asiakirjojen katsotaan olevan voimassa vain, jos 48 artiklassa tarkoitettu virallinen laitos on tehnyt kohtaan 14 seuraavan merkinnän:

”Tähän viiniin lisätty alkoholi on peräisin viininvalmistuksesta”.

Merkintää on täydennettävä seuraavilla tiedoilla:

a) merkinnän tehneen laitoksen täydellinen nimi ja osoite;

b) kyseisen laitoksen vastuuhenkilön allekirjoitus;

c) kyseisen laitoksen leima.

2. V I 1 -asiakirjaa voidaan käyttää todisteena siitä, että tuontiviinillä on maantieteellinen merkintä, joka on joko Maailman kauppajärjestön (WTO) teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS-sopimus) tai maantieteellisten merkintöjen tunnustamisesta ja suojaamisesta Euroopan yhteisön ja sen kolmannen maan, josta viini on peräisin, välillä tehdyn sopimuksen mukainen.

Tällöin kohdassa 14 on oltava seuraava merkintä:

”Tässä asiakirjassa tarkoitettu viini on tuotettu …n viininviljelyalueella, ja kohdassa 6 mainittu maantieteellinen merkintä on myönnetty alkuperämaan säännösten mukaisesti.”

Merkintää on täydennettävä 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetyillä tiedoilla.

51 artikla

Tuontiviinien vaatimustenmukaisuus

Jos jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset epäilevät, että kolmannesta maasta peräisin oleva tuote ei ole asetuksen (EY) N:o 479/2008 82 artiklan 1 ja 2 kohdan mukainen, niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle.







III

LUKU

Vientiä koskevat erityissäännökset

52 artikla

Virallisten laitosten tiedoksiantaminen

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo ehdottamistaan virallisista tai virallisesti hyväksytyistä laitoksista, jotka voivat myöntää todistuksia siitä, että kyseinen viini vastaa edellytyksiä, joilla kolmansien maiden kanssa tehdyissä sopimuksissa määrätyt myönnytykset voidaan hyväksyä.

2. Komissio toimii yhteisön puolesta laatiakseen yhdessä kyseisten kolmansien maiden kanssa ja toimittaakseen niille luettelon virallisista laitoksista, joilla on lupa täyttää 1 kohdassa tarkoitettu todistus sekä kyseisten kolmansien maiden myöntämä vastaava todistus.

3. Komissio julkaisee 2 kohdassa säädetyn luettelon ja pitää sen ajantasalla.







IV

LUKU

Siirtymäsäännökset

53 artikla

V I 1 - ja V I 2 -asiakirjojen vaatimustenmukaisuus

V I 1 - ja V I 2 -asiakirjoja, jotka ovat niiden liikkeelle laskemisen hetkellä voimassa olevien säännösten mukaiset mutta eivät ole enää mainittujen säännösten mukaisia tämän asetuksen soveltamispäivän jälkeen, voidaan käyttää 31 päivään joulukuuta 2008.

54 artikla

Vakuuksien vapauttaminen

Tuonti- ja vientitodistusten myöntämiseen liittyvät vakuudet vapautetaan asianomaisten tahojen pyynnöstä 1 päivästä elokuuta 2008 alkaen, jollei todistusten voimassaolo päättynyt ennen sitä.







IV

OSASTO

TUOTANTOKYKY







I

LUKU

Laittomat istutukset

55 artikla

Seuraamukset tapauksissa, joissa raivausvelvoitetta ei noudateta

1. Asetuksen (EY) N:o 479/2008 85 artiklan 3 kohdassa ja 86 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut seuraamukset on määriteltävä siten, että ne ovat asianmukainen seuraamus asianomaisia säännöksiä rikkoneille.

Rajoittamatta jäsenvaltion aiemmin määräämien seuraamusten soveltamista jäsenvaltion on määriteltävä asetuksen (EY) N:o 479/2008 85 artiklan 3 kohdassa ja 86 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut seuraamukset seuraavien periaatteiden mukaisesti:

a) taloudellisen perusseuraamuksen on oltava vähintään 12 000 euroa/ha;

b) jäsenvaltiot voivat korottaa seuraamusta asianomaisissa viinitarhoissa tuotettujen viinien kaupallisen arvon perusteella.

2. Jäsenvaltioiden on määrättävä asetuksen (EY) N:o 479/2008 85 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu seuraamus

a) ensimmäisen kerran 1 päivänä tammikuuta 2009 laittomista istutuksista, jotka olivat olemassa ennen tämän asetuksen voimaantuloa;

b) tämän asetuksen voimaantulon jälkeen toteutetuista laittomista istutuksista siten, että seuraamukset tulevat voimaan ensimmäisen kerran kyseisten istutusten päivämäärästä.

Seuraamussakko on perittävä uudelleen 12 kuukauden välein alkaen kyseisistä päivämääristä tämän artiklan 1 kohdassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti, kunnes raivausvelvoitetta noudatetaan.

3. Jäsenvaltioiden on määrättävä asetuksen (EY) N:o 479/2008 86 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu seuraamus raivausvelvoitteen noudattamatta jättämisestä ensimmäisen kerran 1 päivänä heinäkuuta 2010 ja sen jälkeen aina 12 kuukauden välein, kunnes velvoitetta noudatetaan tämän artiklan 1 kohdassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti.

4. Tämän artiklan mukaisesti kerätyt seuraamussakot jäävät asianomaiselle jäsenvaltiolle.

56 artikla

Seuraamukset tapauksissa, joissa liikkeeseenluovuttamiskieltoa ei noudateta

1. Asetuksen (EY) N:o 479/2008 87 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut seuraamukset on määriteltävä siten, että ne ovat asianmukainen seuraamus asianomaisia säännöksiä rikkoneille.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu seuraamus määrätään tapauksen mukaan, jos tuottaja, jonka viininviljelyala on yli 0,1 hehtaaria,

a) ei esitä tislaussopimusta 57 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa mainitussa määräajassa tai jos tislaussopimukset eivät kata koko sato- tai tuotantoilmoituksessa ilmoitettua asianomaista tuotantoa; tai

b) ei ilmoita toimivaltaiselle viranomaiselle suunnitellusta rypäleiden raakana korjaamisesta 57 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa mainitussa määräajassa tai ei toteuta raakana korjaamista tyydyttävällä tavalla.

3. Jäsenvaltioiden on määrättävä 1 kohdassa tarkoitetut seuraamukset

a) yhden kuukauden kuluessa 57 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetyn määräajan päättymisestä, kun kyseessä on tislaussopimuksen esittämättä jättäminen;

b) asianomaisen kalenterivuoden 1 päivänä syyskuuta, kun kyseessä on raakana korjaamista koskevien sääntöjen noudattamatta jättäminen.

4. Tämän artiklan mukaisesti kerätyt seuraamussakot jäävät asianomaiselle jäsenvaltiolle.

57 artikla

Liikkeeseen luovuttamattomuus ja tislaus

1. Asetuksen (EY) N:o 479/2008 87 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa rypäleillä tai rypäleistä valmistetuilla tuotteilla voi olla ainoastaan yksi seuraavista käyttötarkoituksista:

a) tislaus yksinomaan tuottajan kustannuksella;

b) rypäleiden raakana korjaaminen asetuksen (EY) N:o 479/2008 12 artiklan 1 kohdan määritelmän mukaisesti asianomaisen tuottajan kustannuksella;

c) talouden oma kulutus; tämä on mahdollista vain, jos tuottajan viininviljelyala on enintään 0,1 hehtaaria.

Jos kyseessä on ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetty tislaus:

— tuottajien on esitettävä asetuksen (EY) N:o 479/2008 87 artiklan 1 kohdassa säädetty tislaussopimus sen viinivuoden loppuun mennessä, jona tuotteet tuotettiin,

— tuotteisiin, jotka on tuotettu ennen viinitarhan säännönmukaistamista asetuksen (EY) N:o 479/2008 86 artiklan 1 kohdan mukaisesti, sovelletaan pakollista tislausta.

Kun kyseessä on ensimmäisen alakohdan b alakohdassa säädetty rypäleiden raakana korjaaminen, tuottajien on ilmoitettava aikomuksistaan toimivaltaiselle viranomaiselle etukäteen ennen jäsenvaltion 12 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti vahvistamaa määräpäivää. Jäsenvaltioiden on valvottava raakana korjaamista tämän asetuksen 12 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti.

2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että tuottajien on ilmoitettava jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ennen jäsenvaltion 12 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti vahvistamaa määräpäivää siitä, minkä tämän artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a–c alakohdassa mainituista vaihtoehdoista se aikoo valita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.

Jäsenvaltiot voivat myös rajoittaa tuottajien valinnanvaran ainoastaan yhteen tai kahteen 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a–c alakohdassa mainituista vaihtoehdoista.

3. Jos tuottajalla on viinitarhoja, joiden tuotteita voidaan pitää kaupan, toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että laittomista istutuksista peräisin olevia tuotteita ei lisätä kyseisten muiden viinitarhojen kaupan pidettäviin tuotteisiin.

▼M14

58 artikla

Tiedonannot

1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle liitteessä XIII olevaa taulukkoa 1 käyttäen kunkin vuoden 1 päivään maaliskuuta mennessä alat, joiden osalta on maksettu seuraamussakko, sekä tosiasiallisesti määrätty seuraamussakkojen määrä. Niiden on toimitettava komissiolle myös kyseisiin seuraamuksiin liittyvä lainsäädäntönsä.

Tällaista velvollisuutta ei sovelleta niihin jäsenvaltioihin, joissa ei ole enää raivattavia laittomia istutuksia.

2. Jollei tämän asetuksen liitteessä XIII olevissa asianomaisissa taulukoissa muuta esitetä, asetuksen (EY) N:o 1234/2007 85 c artiklan 3 kohdassa, 188 a artiklan 1 kohdassa ja 188 a artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedonannot koskevat edellistä viinivuotta.

Vuotuiset tiedonannot on tehtävä tämän asetuksen liitteessä XIII olevia taulukoita 3 ja 7 käyttäen.

3. Jäsenvaltiot voivat päättää, sisällyttävätkö ne 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin tiedonantoihin alueellisia tietoja.

▼B

59 artikla

Jäsenvaltioiden määrärahojen alentaminen

Jos jäsenvaltio ei toimita jotakin taulukkoa (taulukkoa 2 lukuun ottamatta) 58 artiklassa tarkoitetussa määräajassa tai tämän asetuksen liitteessä XIII esitetyssä muodossa tai jos jokin taulukko ei sisällä asetuksen (EY) N:o 479/2008 85 artiklan 4 kohdassa, 86 artiklan 5 kohdassa ja 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tietoja tai jos sitä ei ole täytetty asianmukaisesti, kyseisen jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o 479/2008 7 artiklassa tarkoitettuja tukiohjelmia varten vahvistettuja määrärahoja voidaan alentaa asetuksen (EY) N:o 479/2008 89 artiklan a alakohdan mukaisesti. Komissio voi päättää, että jäsenvaltiolle tukitoimenpiteitä varten vahvistetuista määrärahoista pidätetään sääntöjen noudattamatta jättämisen laajuuden mukaan enintään yksi prosentti jokaiselta viivästymiskuukaudelta alkaen sitä viinivuotta, jona tiedonanto oli tarkoitus toimittaa, seuraavan viinivuoden alusta.







II

LUKU

Istutusoikeuksien siirtymäjärjestely

▼M16 —————

▼M14

61 artikla

Jäsenvaltioiden tiedonantovelvollisuudet uusien viljelmien istutusoikeuksien osalta

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2016 seuraavat tiedot 1 päivän elokuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2015 väliseltä ajanjaksolta:

a) kokonaispinta-alat, joille on myönnetty uusien viljelmien istutusoikeuksia 60 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti; ja

b) kumulatiivinen kokonaispinta-ala, jolle on myönnetty uusien viljelmien istutusoikeuksia asetuksen (EY) N:o 1234/2007 85 h artiklan mukaisesti; jos jäsenvaltio haluaa käyttää tämän asetuksen 60 artiklan 6 kohdassa säädettyä poikkeusta, sen on edellä esitettyjen tietojen sijasta toimitettava asianomaisesta kokonaispinta-alasta arvio, joka perustuu toteutetun valvonnan tuloksiin.

Tiedonanto on toimitettava tämän asetuksen liitteessä XIII olevaa taulukkoa 8 käyttäen.

Jäsenvaltio voi päättää, sisällyttääkö se tiedonantoon alueellisia tietoja.

▼M16 —————

▼B

65 artikla

Istutusoikeuksien varannot

▼M16 —————

▼M14

5. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2016 tämän asetuksen liitteessä XIII olevaa taulukkoa 9 käyttäen seuraavat tiedot 1 päivän elokuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2015 väliseltä ajanjaksolta:

a) varantoihin siirretyt istutusoikeudet;

b) varannoista maksuja vastaan tai ilman niitä myönnetyt istutusoikeudet.

▼M16 —————

▼M6 —————

▼B







IV

LUKU

Tuotantokykyä koskeva selvitys ja istutetun alan mittaminen

▼M14

74 artikla

Tuotantokykyä koskeva selvitys

Tietojen, jotka ilmoitetaan selvityksessä asetuksen (EU) N:o 1308/2013 145 artiklan 3 kohdan mukaisesti viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2016, on liityttävä 31 päivään joulukuuta 2015.

Selvityksen on sisällettävä tämän asetuksen liitteessä XIII esitetyissä taulukoissa 15 ja 16 mainitut tiedot. Jäsenvaltio voi päättää, sisällyttääkö se tiedonantoon alueellisia tietoja.

▼M16 —————

▼B







V

OSASTO

VIINIALAN TARKASTUKSET







I

LUKU

Valvontaperiaatteet

▼M16 —————

▼B

83 artikla

Tarkastushenkilöstön valtuudet

Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet helpottaakseen toimivaltaisten viranomaistensa tarkastajien tehtäviä. Niiden on erityisesti valvottava, että kyseisillä tarkastajilla, tarvittaessa yhteistyössä sen omien yksiköiden tätä tarkoitusta varten valtuutettujen tarkastajien kanssa, on

a) esteetön pääsy viinitiloille sekä viinialan tuotteiden viiniyttämislaitoksiin, varastointilaitoksiin, jalostamoihin ja kuljetusvälineisiin;

b) esteetön pääsy kenen tahansa viinialan tuotteita tai viinialalla mahdollisesti käytettäväksi tarkoitettuja tuotteita myymistarkoituksessa säilyttävän, kaupan pitävän tai kuljettavan henkilön kaupallisiin tiloihin, varastoihin tai kuljetusvälineisiin;

c) mahdollisuus kartoittaa viinialan tuotteet sekä niiden valmistamiseen mahdollisesti tarkoitetut aineet tai tuotteet;

d) mahdollisuus ottaa näytteitä viinialan tuotteista, aineista ja tuotteista, joita voidaan käyttää niiden valmistukseen, sekä myymistarkoituksessa säilytetyistä, kaupan pidetyistä tai kuljetetuista tuotteista;

e) mahdollisuus tutkia kirjanpitotietoja tai muita asiakirjoja tarkastusta varten ja ottaa niistä jäljennöksiä tai otteita;

f) mahdollisuus toteuttaa viinialan tuotteen tai tuotteen, jota voidaan käyttää tällaisen tuotteen valmistukseen, valmistusta, hallussapitoa, kuljetusta, kuvausta, esittelyä ja kaupan pitämistä koskevia asianmukaisia suojatoimenpiteitä, jos on perusteltua epäillä yhteisön säännösten vakavaa rikkomista, erityisesti jos kyseessä on vilpillinen käsittely tai terveydelle aiheutuva vaara.







II

LUKU

Valvontaviranomaisten keskinäinen avunanto

84 artikla

Pyynnöstä annettava apu

1. Kun jonkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen toteuttaa alueellaan tarkastustoimia, se voi pyytää tietoja sellaisen toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta, jota asia voi suoraan tai välillisesti koskea. Kun tällainen pyyntö esitetään, apua on annettava viipymättä.

Komissiolle on ilmoitettava tapauksista, joissa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tarkastustoimien kohteena oleva tuote on peräisin kolmannesta maasta ja joissa tämän tuotteen kaupan pitämisellä voi olla erityistä merkitystä muille jäsenvaltioille.

Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on annettava kaikki tiedot, joita pyynnön esittävä viranomainen tarvitsee tehtävässään.

2. Kun viranomainen esittää perustellun pyynnön, pyynnön vastaanottava viranomainen toteuttaa tai tekee tarvittavat aloitteet erityisvalvonnan tai sellaisten tarkastusten järjestämiseksi, joiden avulla haluttuihin tavoitteisiin päästään.

3. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimittava kuin se toimisi omasta puolestaan.

4. Pyynnön esittävä viranomainen voi pyynnön vastaanottavan viranomaisen suostumuksella nimetä tarkastajia

a) joko hankkimaan sen jäsenvaltion, jonka pyynnön vastaanottava viranomainen on kyseessä, hallintoviranomaisilta viinialan sääntelyn soveltamiseen tai tarkastustoimiin liittyviä tietoja, myös ottamaan jäljennöksiä kuljetusasiakirjoista tai muista asiakirjoista tai otteita rekistereistä,

b) tai avustamaan pyydetyissä toimissa 2 kohdan mukaisesti sen jälkeen kun pyynnön vastaanottaneelle viranomaiselle on ilmoitettu siitä hyvissä ajoin ennen toimien aloittamista.

Ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettuja jäljennöksiä voidaan ottaa ainoastaan pyynnön vastaanottavan viranomaisen suostumuksella.

5. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen tarkastajien on aina huolehdittava, että tarkastustoimet toteutetaan.

6. Pyynnön esittävän viranomaisen tarkastajiin sovelletaan seuraavaa:

a) tarkastajien on esitettävä kirjallinen valtuutus, josta ilmenee heidän henkilöllisyytensä ja virkanimikkeensä;

b) tarkastajille on annettava – rajoittamatta sen jäsenvaltion, jonka viranomainen on ottanut pyynnön vastaan, omille tarkastajilleen kyseisten tarkastusten suorituksen osalta säätämien rajoitusten soveltamista: i) 83 artiklan a ja b alakohdassa säädetyt pääsyoikeudet; ii) oikeus saada tietoja pyynnön vastaanottavan viranomaisen tarkastajien 83 artiklan c ja e alakohdan mukaisesti suorittamien tarkastusten tuloksista;

c) tarkastajien on toimittava tarkastusten aikana kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavien sääntöjen ja ammattikäytänteiden mukaisesti ja kunnioitettava salassapitovelvollisuutta.

7. Tässä artiklassa tarkoitetut pyynnöt on toimitettava asianomaisen jäsenvaltion pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle kyseisen jäsenvaltion yhteysviranomaisen välityksellä. Samoin toimitaan myös seuraavien osalta:

a) vastaukset näihin pyyntöihin;

b) 2 ja 4 kohdan soveltamiseen liittyvät tiedonannot.

Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tehostamiseksi ja parantamiseksi antaa toimivaltaiselle viranomaiselle luvan

a) osoittaa pyyntönsä tai ilmoituksensa suoraan toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle;

b) vastata suoraan niille toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta tuleviin pyyntöihin tai ilmoituksiin.

85 artikla

Oma-aloitteinen avunanto

Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava viipymättä oman toimivaltaisen yhteysviranomaisensa välityksellä asianomaisen jäsenvaltion yhteysviranomaiselle, jos sillä on syytä epäillä tai jos se saa tietoonsa, että

a) jokin asetuksen (EY) N:o 479/2008 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuote ei ole viinialan sääntelyn mukainen tai sen hankkiminen tai kaupan pitäminen on tapahtunut vilpillisesti; ja

b) tällä seikalla on yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle erityistä merkitystä, ja siitä voi aiheutua hallinnollisia toimenpiteitä tai oikeudellisia toimia.

86 artikla

Yhteiset säännökset

1. Edellä 84 artiklan 1 kohdassa ja 85 artiklassa tarkoitettuihin tietoihin on liitettävä ja niitä on täydennettävä mahdollisimman pian asiakirjoilla ja muilla todisteilla sekä viittauksella hallinnollisiin toimenpiteisiin tai oikeudellisiin toimiin, ja niiden on koskettava erityisesti

a) asianomaisen tuotteen koostumusta ja aistinvaraisia ominaisuuksia;

b) tuotteen kuvausta ja esittelyä;

c) sitä, onko tuotteen valmistusta ja kaupan pitämistä koskevia sääntöjä noudatettu.

2. Niiden yhteysviranomaisten, joita keskinäisen avunannon käynnistämiseen johtanut asia koskee, on ilmoitettava toisilleen viipymättä

a) tutkimusten edistymisestä;

b) kyseisiin toimiin liittyvistä hallinnollisista tai oikeudellisista seurauksista.

3. Edellä olevan 84 artiklan 2 ja 4 kohdan soveltamisesta aiheutuvat matkakustannukset

a) maksaa jäsenvaltio, joka on nimennyt tarkastajan näissä kohdissa tarkoitettuja toimenpiteitä varten; tai

b) maksetaan yhteisön talousarviosta asianomaisen jäsenvaltion yhteysviranomaisen pyynnöstä, jos komissio on virallisesti ennalta tunnustanut kyseisen tarkastustoimen olevan yhteisön edun mukainen.







III

LUKU

Tutkimustietoja sisältävä tietopankki

87 artikla

Tietopankin tavoite

1. Viinialan tuotteiden tutkimustietoja sisältävää tietopankkia hoitaa yhteinen tutkimuskeskus (YTK).

2. Tietopankkiin tallennetaan viinialan tuotteiden sisältämän etanolin ja veden ainesosien isotooppisilla määrityksillä asetuksen(EY) N:o 479/2008 31 artiklassa tarkoitettuja vertailumääritysmenetelmiä käyttäen saadut tulokset.

3. Tietopankin tarkoituksena on mahdollistaa niiden tulosten tulkinnan yhdenmukaistaminen, jotka jäsenvaltioiden viralliset laboratoriot saavat asetuksen (EY) N:o 479/2008 31 artiklassa tarkoitettuja vertailumääritysmenetelmiä soveltaessaan.

88 artikla

Näytteet

1. Jäsenvaltioiden on tietopankkia varten varmistettava, että analysoitavat viinirypälenäytteet otetaan, käsitellään ja jalostetaan viiniksi liitteen XVI ohjeiden mukaisesti.

2. Näytteet tuoreista viinirypäleistä otetaan viinitiloilta, jotka sijaitsevat maaperän, sijainnin, kasvatustavan, lajikkeen, iän ja käytettyjen viljelytapojen osalta tarkkaan määritellyillä tuotantoalueilla.

3. Vuosittain tietopankkia varten otettavien näytteiden määrä vahvistetaan liitteessä XVII. Otettavien näytteiden jakaumassa on otettava huomioon liitteessä XVII lueteltujen jäsenvaltioiden viinitilojen maantieteellinen sijainti. Näytteistä on otettava joka vuosi vähintään 25 prosenttia samoilta lohkoilta kuin edellisvuonna.

4. Jäsenvaltioiden nimeämien laboratorioiden on analysoitava näytteet asetuksen (EY) N:o 479/2008 31 artiklassa tarkoitettuja menetelmiä käyttäen. Nimettyjen laboratorioiden on täytettävä standardin ISO/IEC 17025 mukaiset koelaboratorioiden toimintaa koskevat yleiset vaatimukset ja oltava mukana soveltuvuuskoejärjestelmässä, joka koskee isotooppisia määritysmenetelmiä. Todisteet näiden perusteiden noudattamisesta on toimitettava kirjallisina YTK:een tietojen laadunvalvontaa ja validointia varten.

5. Määritysseloste on tehtävä liitteen XIX mukaisesti. Kunkin näytteen osalta on laadittava tietokortti liitteessä XVIII olevan kyselylomakkeen mukaisesti.

6. YTK:lle on toimitettava jäljennös määritysselosteesta, joka sisältää analyysien tulokset ja tulkinnat, sekä jäljennös tietokortista.

7. Jäsenvaltiot ja YTK varmistavat, että

a) tutkimustietoja sisältävässä tietopankissa olevat tiedot säilyvät;

b) jokainen näyte säilytetään vähintään kolmen vuoden ajan näytteenotosta;

c) tietopankkia käytetään vain yhteisön ja kansallisten viinialan säännösten noudattamisen valvontaan tai tilastollisiin tai tieteellisiin tarkoituksiin;

d) tietojen suojaustoimenpiteitä toteutetaan erityisesti varkauksien ja tietojen väärentämisen estämiseksi;

f) asianomaisilla on välittömästi ja ilman tarpeettomia kustannuksia pääsy heitä koskeviin asiakirjoihin mahdollisten virheellisten tietojen korjaamiseksi.

▼M8

89 artikla

Kroatian, jolla ei ole valmiuksia tehdä isotooppisia määrityksiä, on lähetettävä viininäytteensä yhteiseen tutkimuskeskukseen määritettäviksi 30 päivään kesäkuuta 2015 saakka, kunnes soveltuvat määritysvälineet on otettu käyttöön.

Kroatia voi nimetä toimivaltaisen viranomaisen, jolla on oikeus saada käyttöönsä tietoja sen alueella otetuista näytteistä.

▼B

90 artikla

Tulosten tiedoksiantaminen

1. Tietopankkiin tallennetut tiedot annetaan jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten nimeämien laboratorioiden käyttöön niiden sitä pyytäessä.

2. YTK laatii ja pitää vuosittain ajantasalla luettelon jäsenvaltioiden laboratorioista, jotka on nimetty valmistamaan näytteet ja tekemään mittaukset tietopankkia varten.

3. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa 1 kohdassa tarkoitetut tiedot voidaan antaa pyynnöstä jäsenvaltioiden muiden viranomaisten käyttöön, jos tiedot ovat edustavia.

4. Tietojen antaminen koskee ainoastaan ominaisuuksiltaan ja alkuperältään samanlaisesta näytteestä tehdyn määrityksen tulkitsemisessa tarvittavia määritystietoja. Kaikkiin tiedonantoihin on liitettävä muistutus tietopankin käyttöä koskevista vähimmäisvaatimuksista.

91 artikla

Menettelyjen noudattaminen

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden omiin tietopankkeihin tallennettavat isotooppisten määritysten tulokset saadaan tämän luvun säännösten mukaisesti otettuja käsiteltyjä näytteitä analysoimalla.







IV

LUKU

Näytteiden otto tarkastuksia varten

92 artikla

Näytteiden ottopyyntö

1. Edellä II luvun soveltamisen yhteydessä jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tarkastajat voivat pyytää toisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista ottamaan näytteitä tämän jäsenvaltion asiaa koskevien säännösten mukaisesti.

2. Otetut näytteet kuuluvat pyynnön esittävälle viranomaiselle, joka päättää erityisesti laboratoriosta, jossa ne määritetään.

3. Näytteet on otettava ja niitä on käsiteltävä liitteessä XX esitettyjen ohjeiden mukaisesti.

93 artikla

Näytteiden ottoon, lähettämiseen ja määritykseen liittyvät kustannukset

1. Näytteen ottoon, käsittelyyn ja lähettämiseen sekä analyyttiseen ja aistinvaraiseen tutkimukseen liittyvistä kustannuksista vastaa sen jäsenvaltion viranomainen, joka on pyytänyt näytteen ottamista. Kustannukset lasketaan siinä jäsenvaltiossa sovellettavien hintojen mukaan, jonka alueella toimenpiteet on suoritettu.

2. Edellä 89 artiklassa tarkoitettujen näytteiden lähetyskustannuksista vastaa yhteisö.







V

LUKU

Yleiset säännökset

94 artikla

Todistusvoima

Muiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat vedota jonkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tarkastajien tätä osastoa sovellettaessa tekemiin havaintoihin. Tässä tapauksessa näiden havaintojen arvoa ei vähennä se, että ne eivät tule kyseisestä jäsenvaltiosta.

95 artikla

Tarkastusten kohteena olevat henkilöt

1. Ne luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt sekä näiden henkilöiden ryhmittymät, joiden ammattitoimintaa voidaan valvoa tässä asetuksessa säädetyillä tarkastuksilla, eivät saa estää näiden tarkastusten tekemistä, ja heidän on aina helpotettava niitä.

2. Kun toimivaltaisen viranomaisen tarkastajat ottavat näytteitä viinitarhoissa, niiden viljelijät

a) eivät saa millään tavoin estää näytteiden ottoa; ja

b) ovat velvollisia toimittamaan kyseisille henkilöille kaikki tämän asetuksen mukaisesti vaaditut tiedot.

▼M4

95 a artikla

Tarkastusten yhteensovittaminen ja tietoihin pääsy

Kun tarkastus koskee kuljetuksia, joiden mukana seuraa komission asetuksen (EY) N:o 436/2009 ( 4 ) 24 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettu saateasiakirja, jäsenvaltioiden on toteutettava viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 tarvittavat toimenpiteet, jotta tämän asetuksen 82 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyt toimivaltaiset viranomaiset saavat pääsyn neuvoston direktiivin 2008/118/EY ( 5 ) 21 artiklassa säädetyssä tietokoneistetussa järjestelmässä oleviin tietoihin, jotka liittyvät mainitun direktiivin IV luvussa säädetyssä järjestelmässä liikkuvien viinialan tuotteiden siirtoihin.

Kun tarkastus koskee kuljetuksia, joiden mukana seuraa asetuksen (EY) N:o 436/2009 24 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii tai iii alakohdassa tarkoitettu saateasiakirja, jäsenvaltioiden on toteutettava viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 tarvittavat toimenpiteet, jotta tämän asetuksen 82 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyt toimivaltaiset viranomaiset saavat pääsyn tietoihin, jotka ovat viinialan tuotteiden, jotka ovat muita kuin tämän artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja tuotteita, siirtojen valvontaa varten käyttöön otetuissa tietojärjestelmissä.

Ensimmäisen ja toisen kohdan mukaisesti saatuja tietoja saa käyttää tämän asetuksen soveltamiseksi vain viinialan lainsäädännössä säädettyjä erityistarkastuksia varten.

▼B







VI

OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET SEKÄ SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET

▼M16 —————

▼B

98 artikla

Kansalliset seuraamukset

Jäsenvaltioiden on asetuksessa (EY) N:o 479/2008 tai tässä asetuksessa säädettyihin vaatimuksiin liittyvien sääntöjenvastaisuuksien osalta säädettävä kansallisella tasolla sovellettavista seuraamuksista, jotka ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia, jotta yhteisöjen taloudelliset edut ovat asianmukaisesti suojatut, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 479/2008 tai tässä asetuksessa säädettyjen seuraamusten soveltamista.

99 artikla

Keinotekoisesti luodut tilanteet

Tukea ei saa maksaa tuensaajille, joiden osalta on osoitettu, että ne ovat keinotekoisesti luoneet kyseisten tukien saamiseen vaaditut edellytykset saadakseen hyötyä asianomaisen toimenpiteen tavoitteiden vastaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 479/2008 tai tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden soveltamista.

100 artikla

▼M10

Tiedonannot ja ilmoitukset

1. Tässä asetuksessa tarkoitetut komissiolle annettavat tiedonannot ja ilmoitukset on tehtävä komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 ( 6 ) mukaisesti.

▼M10 —————

▼B

3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen tässä asetuksessa vahvistettujen tiedonantojen määräaikojen noudattamisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen erityissääntöjen soveltamista.

4. Jos jäsenvaltio ei tee asetuksessa (EY) N:o 479/2008 tai tässä asetuksessa edellytettyä tiedonantoa tai tiedonanto on komission hallussa olevien puolueettomien tietojen perusteella virheellinen, komissio voi keskeyttää asetuksen (EY) N:o 1290/2005 14 artiklassa tarkoitetut kuukausimaksut viinialan osalta osittain tai kokonaan, kunnes toimitetaan asianmukainen tiedonanto.

5. Jäsenvaltioiden on säilytettävä tämän asetuksen mukaisesti kirjatut tiedot vähintään tietojen merkitsemisvuotta seuraavien kymmenen viinivuoden ajan.

6. Tässä asetuksessa edellytetyt tiedonannot eivät rajoita viininviljelyaloja koskevien tilastotietojen keruusta annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 357/79 ( 7 ) säädettyjä jäsenvaltioiden velvollisuuksia.

101 artikla

Ilmeiset virheet

Jäsenvaltiolle asetuksen (EY) N:o 479/2008 tai tämän asetuksen mukaisesti tehtyä tiedonantoa, hakemusta tai pyyntöä voidaan muuttaa milloin tahansa sen jättämisen jälkeen, jos toimivaltainen viranomainen havaitsee ilmeisen virheen.

102 artikla

Ylivoimainen este ja poikkeukselliset olosuhteet

Jos tulee määrätä seuraamus asetuksen (EY) N:o 479/2008 tai tämän asetuksen nojalla, seuraamusta ei määrätä, jos kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1782/2003 40 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu ylivoimainen este tai poikkeukselliset olosuhteet.

103 artikla

Kumoaminen ja viittaukset

1. Kumotaan asetukset (EY) N:o 1227/2000, (EY) N:o 1623/2000, (EY) N:o 2729/2000 ja (EY) N:o 883/2001.

Kuitenkin

a) asetuksissa (EY) N:o 1227/2000 ja (EY) N:o 1623/2000 säädettyjä asianomaisia sääntöjä sovelletaan edelleen siltä osin kuin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 mukaisesti tukikelpoisia toimenpiteitä on aloitettu tai ryhdytty toteuttamaan ennen 1 päivää elokuuta 2008;

▼M1

b) Asetuksen (EY) N:o 1227/2000 liitteessä olevaa taulukkoa 9 sovelletaan edelleen, jollei asetuksen (EY) N:o 479/2008 63 artiklan perusteella annettavassa viinien merkintöjä ja esittelyä koskevassa täytäntöönpanoasetuksessa muutoin säädetä;

▼B

c) asetuksen (EY) N:o 1623/2000 liite I on voimassa 31 päivään heinäkuuta 2012.

2. Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä XXII olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

104 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2008.

Asetuksen 2 artiklaa sekä IV osaston III lukua sovelletaan kuitenkin 30 päivästä kesäkuuta 2008.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

▼M16 —————

▼B









LIITE IX

Asetuksen 43 artiklan 1 kohdassa säädetty V I 1 -asiakirja

►(1) C1









LIITE X

Asetuksen 44 artiklan 1 kohdassa säädetty V I 2 -asiakirja









LIITE XI

Asetuisen 43 ja 44 artiklassa säädettyjä V I 1 - ja V I 2 -asiakirjoja koskevat tekniset säännöt

A. Lomakkeiden painaminen

1. Lomakkeiden koon on oltava noin 210 × 297 mm.

2. Lomakkeet on painettava jollakin yhteisön virallisista kielistä. V I 2 -lomakkeiden osalta kielen valitsevat sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa lomakkeisiin tehdään vahvistusmerkinnät.

B. Lomakkeiden täyttö

Lomakkeet on täytettävä sillä kielellä, jolla ne on painettu.

Kullakin lomakkeella on oltava sarjanumero, jonka on antanut:

— V I 1 -lomakkeiden osalta ”Vakuutus” -osan allekirjoittava virallinen laitos,

— V I 2 -lomakkeiden osalta tullitoimipaikka, joka leimaa ne.

1. Viejä: — Koko nimi ja osoite kolmannessa maassa.

2. Vastaanottaja: — Koko nimi ja osoite yhteisössä.

4. Kuljetusväline ja muut kuljetukseen liittyvät tiedot: — Koskee ainoastaan kuljetusta EY:n maahantulopaikkaan: — Ilmoitetaan kuljetusmuoto (laiva, ilma-alus jne.) ja laivan jne. nimi.

6. (V I 2 -asiakirjan osalta 5) Tuontituotteen kuvaus: — myyntinimitys (esim. kuten etiketissä: tuottajan ja viininviljelyalueen nimi; tuotenimi jne.), — alkuperämaan nimi (esim. ”Chile”), — maantieteellinen merkintä, jos viini on sellaisella varustettu, — todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina, — tuotteen väri (ilmoittakaa vain ”punainen”, ”rosé” tai ”valkoinen”). — yhdistetyn nimikkeistön koodi.

▼M9









LIITE XII

43 artiklan 2 kohdassa, 45 artiklassa ja 45 a artiklassa tarkoitettujen kolmansien maiden luettelo

A OSA : 43 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kolmansien maiden luettelo: — Australia — Chile

B OSA : 45 artiklassa tarkoitettujen kolmansien maiden luettelo: — Australia — Chile — Amerikan yhdysvallat

OSA C : 45 a artiklassa tarkoitettujen kolmansien maiden luettelo: — -;

▼B









LIITE XIII







Taulukko 1 Jäsenvaltioiden asetuksen (EY) N:o 479/2008 85 artiklan 3 kohdan, 86 artiklan 4 kohdan ja 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti määräämät seuraamukset Alue Tiettynä viinivuonna määrätty seuraamus (1) kansallisen lainsäädännön mukaisesti (asetuksen (EY) N:o 479/2008 85 artiklan 3 kohta) määrätty asetuksen (EY) N:o 479/2008 85 artiklan 3 kohdan mukaisesti (31.12.2008 alkaen määrättävät seuraamukset) asetuksen (EY) N:o 479/2008 86 artiklan 4 kohdan mukaisesti (1.1.2010 alkaen määrättävät seuraamukset) asetuksen (EY) N:o 479/2008 87 artiklan 2 kohdan mukaisesti euro pinta-ala (ha) euro pinta-ala (ha) euro pinta-ala (ha) euro pinta-ala (ha) (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) 1 2 … Jäsenvaltio yhteensä: (1) Ensimmäisen, 1. maaliskuuta 2009 mennessä toimitettavan tiedonannon tietojen on oltava 1. elokuuta 2008 ja 31. joulukuuta 2008 väliseltä ajalta. Seuraavien tiedonantojen tietojen on oltava tiedonantoa edeltävältä viinivuodelta.

Tiedonannon määräpäivä: 1. maaliskuuta.

Tämän asetuksen 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tiedonanto.

▼M6 —————

▼B







Taulukko 3 Vuotuinen tiedonanto aloista, jotka on istutettu ilman vastaavia istutusoikeuksia 31. elokuuta 1998 jälkeen Alue Ala, joka on istutettu ilman vastaavia istutusoikeuksia 31.8.1998 jälkeen havaittu tiettynä viinivuonna (1) (ha) raivattu tiettynä viinivuonna (1) (ha) ala, jota tislaus koskee (ha) tiettynä viinivuonna (1) tislattu viinimäärä (hl) ala, jota rypäleiden raakana korjaaminen koskee (ha) (1) (2) (3) (4) (5) (6) 1 2 3 … Jäsenvaltio yhteensä: (1) Ensimmäisen, 1. maaliskuuta 2009 mennessä toimitettavan tiedonannon tietojen on oltava 1. elokuuta 2008 ja 31. joulukuuta 2008 väliseltä ajalta. Seuraavien tiedonantojen tietojen on oltava tiedonantoa edeltävältä viinivuodelta.

Tiedonannon määräpäivä: 1. maaliskuuta.

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 85 artiklan 4 kohdassa ja 87 artiklan 3 kohdassa sekä tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tiedonanto.

▼M6 —————

▼B







Taulukko 7 Vuotuinen tiedonanto aloista, jotka on istutettu ilman vastaavia istutusoikeuksia ennen 1. syyskuuta 1998 Alue Ala, joka on istutettu ilman vastaavia istutusoikeuksia ennen 1.9.1998 ei säännönmukaistettu ennen 31.12.2009 (ha) raivattu tiettynä viinivuonna (1) (asetuksen (EY) N:o 479/2008 86 artiklan 4 kohta) (ha) ala, jota tislaus koskee (ha) tiettynä viinivuonna (1) tislattu viinimäärä (hl) ala, jota rypäleiden raakana korjaaminen koskee (ha) (1) (2) (3) (4) (5) (6) 1 2 3 … Jäsenvaltio yhteensä: (1) Ensimmäisen, 1. maaliskuuta 2011 mennessä toimitettavan tiedonannon tietojen on oltava 1. tammikuuta 2010 ja 31. heinäkuuta 2010 väliseltä ajalta. Seuraavien tiedonantojen tietojen on oltava tiedonantoa edeltävältä viinivuodelta.

Tiedonannon määräpäivä: 1. maaliskuuta vuodesta 2011 alkaen.

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 86 artiklan 5 kohdassa ja 87 artiklan 3 kohdassa sekä tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tiedonanto.







Taulukko 8 Alat, joille on myönnetty uusien viljelmien istutusoikeuksia Alue Pinta-ala (ha) Pakkolunastus Maanjako Kokeellinen viininviljely Emoviiniköynnösten varttamis-oksat Talouden oma kulutus Yhteensä (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) 1 2 3 … Jäsenvaltio yhteensä:

Tiedonannon määräpäivä: 1. maaliskuuta vuodesta 2009 alkaen.

Tämän asetuksen 61 artiklassa tarkoitettu tiedonanto.







Taulukko 9 Istutusoikeuksien siirrot varannoista ja varantoihin Alue Varantoon siirretyt istutusoikeudet Varannosta myönnetyt istutusoikeudet pinta-ala (ha) istutusoikeuksista maksettu määrä (euro) pinta-ala (ha) istutusoikeuksista maksettu määrä (euro) (1) (2) (3) (4) (5) 1 2 3 … Jäsenvaltio yhteensä:

Tiedonannon määräpäivä: 1. maaliskuuta vuodesta 2009 alkaen.

Tämän asetuksen 65 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu tiedonanto.

▼M6 —————

▼M14 —————

▼B

Tiedonannon määräpäivä: 1. maaliskuuta vuodesta 2009 alkaen.

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 109 artiklan ja tämän asetuksen 74 artiklan mukainen tiedonanto.







Taulukko 15 Istutusoikeuksien kartoitus Pinta-ala (ha) viinit, joilla suojattu alkuuperänimitys (SAN) (1) viinit, joilla suojattu maantieteellinen merkintä (SMM) (1) SAN-/SMM-viinit yhteensä (1) viinit, joilla ei alkuperämerkintää / maantieteellistä merkintää (1) Yhteensä (1) (2) (3) (4) (5) (6) Ala, jolle on tosiasiallisesti istutettu viiniköynnöksiä Tuottajille myönnetyt istutusoikeudet, joita ei ole vielä käytetty Tuottajien hallussa olevat uudelleenistutusoikeudet Varannossa olevat istutusoikeudet Kokonaistuotantokyky (1) Ensimmäinen tiedonanto on toimitettava 1. maaliskuuta 2009 mennessä, ja siinä näiden sarakkeiden otsikkojen on oltava seuraavat: tma-laatuviinit / maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit / tma-laatuviinit ja maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit yhteensä / pöytäviinit (ilman maantieteellistä merkintää). Jäsenvaltiot, jotka eivät voi tällä hetkellä erotella aloja, joilla kasvaa maantieteellisellä merkinnällä varustettujen pöytäviinien tuotantoon tarkoitettuja viiniköynnöksiä, ja aloja, joilla kasvaa ilman maantieteellistä merkintää olevien pöytäviinien tuotantoon tarkoitettuja viiniköynnöksiä, voivat lähettää ensimmäisessä toimituksessa viinivuoden 2007/2008 osalta yhden, kaikkia pöytäviinejä koskevan luvun ja lähettää viimeistään 31. joulukuuta 2009 päivitetyn taulukon, jossa nämä kaksi pöytäviiniluokkaa on eroteltu.

Tiedonannon määräpäivä: 1. maaliskuuta vuodesta 2009 alkaen.

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 109 artiklan ja tämän asetuksen 74 artiklan mukainen tiedonanto.







Taulukko 16 Pääasiallisten viininvalmistuksessa käytettävien rypälelajikkeiden kartoitus Lajike Tosiasiallisesti istutettu pinta-ala (ha) Osuus (%) (1) (2) (3) 1 2 3 … muut Yhteensä

Tiedonannon määräpäivä: 1. maaliskuuta vuodesta 2009 alkaen.

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 109 artiklan ja tämän asetuksen 74 artiklan mukainen tiedonanto.

▼M6 —————

▼B









LIITE XVI

Ohjeet, jotka koskevat 88 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua viinirypälenäytteiden ottamista ja jalostamista viiniksi isotooppisia määrityksiä varten

I. NÄYTTEIDEN OTTO RYPÄLEISTÄ

A. Kukin näyte käsittää vähintään 10 kilogrammaa kypsiä saman viiniköynnöslajikkeen rypäleitä. Ne kerätään sellaisenaan. Näytteet otetaan kyseessä olevan palstan viininkorjuuaikana. Kerättyjen rypäleiden on oltava koko palstaa edustavia. Näin valitut tuoreet viinirypäleet tai niistä valmistettu rypäleen puristemehu voidaan säilyttää myöhempää käyttöä varten jäädytettynä. Vain siinä tapauksessa, että puristemehun vedestä on tarkoitus tehdä happi-18 -mittaus, puristemehusta on otettava erillinen osanäyte, joka säilytetään koko rypälenäytteen puristamisen jälkeen.

B. Näytteidenoton yhteydessä on laadittava tietokortti. Kortti käsittää rypälenäytteiden ottoa koskevan I osan ja viiniyttämistä koskevan II osan. Se säilytetään yhdessä näytteen kanssa ja seuraa sen mukana kaikkien kuljetusten aikana. Kortti pidetään ajan tasalla merkitsemällä siihen kaikki näytteelle tehdyt käsittelyt. Näytteenottoa koskeva tietokortti on laadittava liitteessä XVIII olevan kyselylomakkeen I osan mukaisesti.

II. VIINIYTTÄMINEN

A. Viiniyttämisen suorittaa toimivaltainen viranomainen tai sen tätä varten valtuuttama yksikkö olosuhteissa, jotka ovat mahdollisimman hyvin verrattavissa näytteen edustaman tuotantoalueen tavanomaisiin olosuhteisiin. Viiniyttämisen olisi johdettava sokerin täydelliseen muuttumiseen alkoholiksi, toisin sanoen jäännössokeripitoisuuden olisi oltava alle 2 grammaa litraa kohti. Joissakin tapauksissa voidaan kuitenkin hyväksyä suurempia jäännössokeripitoisuuksia esimerkiksi paremman edustavuuden varmistamiseksi. Heti viinin selkeyttämisen ja SO2:n avulla tapahtuneen stabilisoimisen jälkeen se pullotetaan 75 senttilitran pulloihin ja varustetaan etiketillä.

B. Viiniyttämistä koskeva tietokortti on laadittava liitteessä XVIII olevan kyselylomakkeen II osan mukaisesti.









LIITE XVII

Niiden näytteiden lukumäärä, joka jäsenvaltioiden on otettava vuosittain 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tutkimustietoja sisältävää tietopankkia varten:

— 30 näytettä Bulgariasta,

— 20 näytettä Tšekistä,

— 200 näytettä Saksasta,

— 50 näytettä Kreikasta,

— 200 näytettä Espanjasta,

— 400 näytettä Ranskasta,

▼M7

— 30 näytettä Kroatiasta,

▼B

— 400 näytettä Italiasta,

— 10 näytettä Kyproksesta,

— 4 näytettä Luxemburgista,

— 50 näytettä Unkarista,

— 4 näytettä Maltasta,

— 50 näytettä Itävallasta,

— 50 näytettä Portugalista,

— 70 näytettä Romaniasta,

— 20 näytettä Sloveniasta,

— 15 näytettä Slovakiasta,

— 4 näytettä Yhdistyneestä kuningaskunnasta.









LIITE XVIII

Kyselylomake, joka koskee näytteenottoa rypäleistä ja viiniyttämistä isotooppista määritysmenetelmää varten 88 artiklan 5 kohdan mukaisesti

Käytettävät määritysmenetelmät ja tulosten ilmoittamistapa (yksiköt) ovat samat kuin asetuksen (EY) N:o 479/2008 31 artiklassa (tai määritykseen osallistuvien laboratorioiden vastaaviksi todistamat).

I OSA

1. Yleiset tiedot

1.1. Näytteen numero:

1.2. Näytteen ottaneen tarkastajan tai valtuutetun henkilön nimi ja asema:

1.3. Näytteenotosta vastaavan toimivaltaisen viranomaisen nimi ja osoite:

1.4. Viiniyttämisestä ja näytteen lähettämisestä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen nimi ja osoite, jos se ei ole sama kuin 1.3 kohdassa tarkoitettu viranomainen:

2. Näytteen yleiskuvaus:

2.1. Alkuperä (maa, alue):

2.2. Satovuosi:

2.3. Viiniköynnöslajike:

2.4. Rypäleiden väri:

3. Viinitarhan kuvaus

3.1. Palstan omistajan nimi ja osoite:

3.2. Palstan sijainti: — kunta: — paikkakunta: — maarekisterinumero: — leveys- ja pituusaste:

3.3. Maaperä (esimerkiksi kalkki, savi, kalkkipitoinen savi, hiekka):

3.4. Sijainti (esimerkiksi rinteessä, tasaisella maalla, aurinkoinen jne.):

3.5. Viiniköynnösten lukumäärä hehtaaria kohti:

3.6. Viinitarhan ikä (alle 10 vuotta, 10–25 vuotta, yli 25 vuotta):

3.7. Sijaintikorkeus:

3.8. Kasvatus- ja leikkaamistapa:

3.9. Viinityyppi, jota rypäleistä tavallisesti valmistetaan (ks. määritelmät asetuksen (EY) N:o 479/2008 liitteessä IV):

4. Vuosikerran ja rypäleen puristemehun ominaisuudet

4.1. Palstan arvioitu tuotos hehtaaria kohti (kg/ha):

4.2. Rypäleiden terveydentila (esimerkiksi terveitä, homeisia) sekä maininta siitä, olivatko rypäleet kuivia vai kosteita näytteenottoajankohtana:

4.3. Näytteenoton päivämäärä:

5. Sää sadonkorjuun aikana

5.1. Sateita sadonkorjuuta edeltävien 10 päivän aikana: kyllä/ei. Jos vastaus on kyllä, esitetään tarvittaessa lisätietoja:

6. Kasteltavat viinitarhat:

Mikäli viljelmiä kastellaan, viimeisin kastelupäivä:

(Näytteenotosta vastaavan toimivaltaisen viranomaisen leima ja näytteenottajan nimi, virka-asema ja allekirjoitus)

II OSA

1. Suppea viiniyttäminen

1.1. Rypälenäytteen paino kilogrammoina:

1.2. Puristamistapa:

1.3. Saadun rypäleen puristemehun tilavuus:

1.4. Rypäleen puristemehun ominaisuuksia koskevat tiedot: — sokeripitoisuus refraktometrillä mitattuna (g/l): — kokonaishappoisuus (viinihappoa g/l): (vapaaehtoinen):

1.5. Rypäleen puristemehun käsittelytapa (esimerkiksi selkeyttäminen, linkoaminen):

1.6. Hiivan lisääminen (käytetty hiivalajike). Onko tapahtunut spontaania käymistä:

1.7. Lämpötila käymisen aikana:

1.8. Käymisen päättymisen määrittämistapa:

1.9. Viinin käsittelytapa (esimerkiksi juoksutus):

1.10. Rikkidioksidin annostus (mg/l):

1.11. Saadun viinin määritys — todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina: — kuiva-aineen kokonaismäärä: — pelkistävät sokerit inverttisokerista (g/l):

2. Näytteen viiniyttämisen aikataulu

Päivämäärä:

— näytteenotto: (sama kuin sadonkorjuun päivämäärä, I osan 4.3 kohta):

— puristaminen:

— käymisen alkaminen:

— käymisen päättyminen:

— viinin pullotus:

II osan valmistumispäivämäärä:

(Viiniyttämisen suorittaneen toimivaltaisen viranomaisen leima ja vastuuhenkilön allekirjoitus)









LIITE XIX

MÄÄRITYSSELOSTE

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 31 artiklassa tarkoitetulla isotooppisella menetelmällä määritetyt viininäytteet ja viinituotteiden näytteet, jotka on tallennettava YTK:n isotooppitietopankkiin

I. YLEISET TIEDOT

1. Maa:

2. Näytteen numero:

3. Vuosi:

4. Viiniköynnöslajike:

5. Viinityyppi:

6. Alue:

7. Tuloksista vastaavan laboratorion nimi, osoite, puhelinnumero, faksinumero ja sähköpostiosoite:

8. Näyte toista tarkastusmääritystä varten YTK:lle: kyllä/ei

II. MENETELMÄT JA TULOKSET

1. Viini (siirretään liitteestä XVIII)

1.1. Alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina til-%

1.2. Kuiva-aineen kokonaispitoisuus: g/l

1.3. Pelkistävät sokerit: g/l

1.4. Kokonaishappoisuus viinihappona ilmoitettuna: g/l

1.5. Kokonaisrikkidioksidi: mg/l

2. Viinin tislaus SNIF-NMR:ää varten

2.1. Tislauslaitteiston kuvaus:

2.2. Tislatun viinin määrä / saadun tisleen paino:

3. Tisleen määritys

3.1. Tisleen alkoholipitoisuus % (m/m):

4. NMR:lla mitattujen etanolin deuterium-isotooppisuhteiden tulokset

4.1. (D/H)I= ppm

4.2. (D/H)II= ppm

4.3. ”R”=

5. NMR-parametrit

Havaittu taajuus:

6. Happi-18- ja happi-16 -isotooppien suhteen tulos viinissä

δ 18O [‰] = ‰ V. SMOW — SLAP

7. Happi-18- ja happi-16 -isotooppien suhteen tulos rypäleen puristemehussa (tarvittaessa)

δ 18O [‰] = ‰ V. SMOW — SLAP

8. Happi-18- ja happi-16 -isotooppien suhteen tulos etanolissa

δ 13C [‰] = ‰ V-PDB.









LIITE XX

Näytteiden otto valvontaviranomaisten yhteistyönä 92 artiklan mukaisesti

1. Kun valvontaviranomaiset ottavat yhteistyönä näytteitä viinistä, rypäleen puristemehusta tai muusta nestemäisestä viinituotteesta, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että näytteet — edustavat koko erää enintään 60 litran astioihin pakattujen tuotteiden osalta, jotka on varastoitu yhdessä yhtenäisenä eränä, — edustavat kyseisen astian sisältämää tuotetta sellaisiin astioihin pakattujen tuotteiden osalta, joista näyte otetaan ja joiden nimellistilavuus on enemmän kuin 60 litraa.

2. Näytteiden otto tapahtuu kaatamalla kyseistä tuotetta vähintään viiteen puhtaaseen astiaan, joiden kunkin nimellistilavuus on vähintään 75 senttilitraa. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuista tuotteista näytteet voidaan ottaa myös valitsemalla vähintään viisi tutkittavaan erään kuuluvaa, nimellistilavuudeltaan vähintään 75 senttilitran astiaa. Jos viinitislenäytteet on tarkoitettu määritettäviksi deuteriumin ydinmagneettisella resonanssilla, näyteastioiden nimellistilavuus on 25 senttilitraa tai jopa 5 senttilitraa, jos astia lähetetään virallisesta laboratoriosta toiseen. Näytteet otetaan, suljetaan tarvittaessa ja sinetöidään sen laitoksen edustajan läsnäollessa, jossa näytteiden otto tapahtuu, tai kuljettajan edustajan läsnäollessa, jos näytteiden otto tapahtuu kuljetuksen aikana. Jos kyseinen edustaja ei ole läsnä, tästä tehdään maininta 4 kohdassa tarkoitettuun kertomukseen. Kukin näyte on varustettava inertillä ja kertakäyttöisellä sulkimella.

3. Kukin näyte on varustettava liitteessä XXI olevan A osan mukaisella etiketillä. Jos vaadittua etikettiä ei voida kiinnittää astian koon vuoksi, astiaan merkitään pysyvä numero, ja vaaditut tiedot merkitään erilliseen korttiin. Sen laitoksen edustajaa, jossa näytteiden otto tapahtuu, tai tarvittaessa kuljettajan edustajaa pyydetään allekirjoittamaan etiketti tai tarvittaessa kortti.

4. Toimivaltaisen viranomaisen tarkastaja, jolla on lupa suorittaa näytteiden otto, laatii kirjallisen kertomuksen, johon hän merkitsee kaikki näytteiden arvioimisen kannalta tärkeinä pitämänsä havainnot. Hän merkitsee siihen tarvittaessa kuljettajan edustajan tai sen laitoksen edustajan, jossa näytteiden otto tapahtuu, esittämät ilmoitukset ja pyytää edustajan allekirjoituksen. Hän merkitsee kertomukseen tuotemäärän, josta näytteet on otettu. Kertomukseen on merkittävä, onko tässä kohdassa ja 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetuista allekirjoituksista kieltäydytty.

5. Kustakin otoksesta säilytetään yksi näyte tarkistusnäytteenä laitoksessa, jossa näytteiden otto on suoritettu, ja toinen viranomaisen hallussa, jonka palveluksessa näytteen ottanut henkilö on. Kolme näytettä lähetetään viralliseen laboratorioon, jossa analyyttinen tai aistinvarainen tutkimus suoritetaan. Yhdelle näytteelle suoritetaan määritys. Toinen säilytetään tarkistusnäytteenä. Tarkistusnäytteet säilytetään vähintään kolmen vuoden ajan näytteiden otosta.

6. Näytelähetysten ulkopäällys varustetaan liitteessä XXI olevassa B osassa olevan mallin mukaisella punaisella etiketillä. Sen koko on 50 x 25 millimetriä. Kun näytteet lähetetään, lähettävän jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen lyö leimansa puoliksi lähetyksen ulkopäällykseen, puoliksi punaiseen etikettiin.









LIITE XXI

A. Liitteessä XX olevassa 3 kohdassa tarkoitettu näytettä kuvaava etiketti

1. Ilmoitettavat tiedot: a) näytteen ottoa pyytäneen toimivaltaisen laitoksen nimi, osoite (myös jäsenvaltio), puhelinnumero, faksinumero ja sähköpostiosoite; b) näytteen järjestysnumero; c) näytteenoton päivämäärä; d) näytteen ottamiseen valtuutetun toimivaltaisen laitoksen palveluksessa olevan henkilön nimi; e) sen yrityksen nimi, osoite, puhelinnumero, faksinumero ja sähköpostiosoite, jossa näyte otettiin; f) tunnistetiedot säiliöstä, josta näyte on otettu (säiliön numero, pulloerän numero, jne.); g) kuvaus tuotteesta, mukaan lukien tuotantoalue, vuosikerta, todellinen tai potentiaalinen alkoholipitoisuus ja, jos mahdollista, viiniköynnöslajike; h) seuraava ilmaisu: ”Varatun tarkistusnäytteen saa määrittää ainoastaan laboratorio, jolla on oikeus suorittaa tarkistusmäärityksiä. Sinetöintien murtaminen on rangaistavaa.”.

2. Huomautuksia:

3. Minimikoko: 100 × 100 mm.

B. Liitteessä XX olevassa 6 kohdassa tarkoitetun punaisen etiketin malli

EUROOPAN YHTEISÖT

Tuotteita asetuksen (EY) N:o 555/2008 mukaisia analyyttisiä ja aistinvaraisia tutkimuksia varten









LIITE XXII

Asetuksen 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vastaavuustaulukko







1. Asetus (EY) N:o 1227/2000 Asetus (EY) N:o 1227/2000 Tämä asetus 3 artikla 60 ja 61 artikla 4 artiklan 1 kohta 62 artikla 4 artiklan 2–7 kohta 63 artikla 4 artiklan 8 kohta 64 artikla 5 artiklan 1 kohta 65 artiklan 1 kohta 5 artiklan 3 kohta 64 artikla 5 artiklan 4 kohta 65 artiklan 2 kohta 5 artiklan 5 kohta 65 artiklan 3 kohta 5 artiklan 6 kohta 65 artiklan 4 kohta 8 artiklan 1 kohta 70 artiklan 1 kohta







2. Asetus (EY) N:o 1623/2000 Asetus (EY) N:o 1623/2000 Tämä asetus 12 artikla 32 artikla 13 artikla 33 artikla 14 a artiklan 1 kohta 34 artikla 46 artiklan 2 kohta 21 artiklan 3 kohta 50 artiklan 2 kohta 22 artikla







3. Asetus (EY) N:o 2729/2000 Asetus (EY) N:o 2729/2000 Tämä asetus 2 artiklan 3 kohta 76 artiklan d alakohta 2 artiklan 4 kohta 76 artiklan e alakohta 3 artiklan 1 kohta 82 artiklan 1 kohta 3 artiklan 2 kohta 82 artiklan 2 kohta 4 artikla 83 artikla 5 artikla 81 artikla 7 artikla 84 artikla 8 artikla 85 artikla 9 artikla 86 artikla 10 artikla 87 artikla 11 artikla 88 artikla 12 artikla 89 artikla 13 artikla 90 artikla 14 artikla 91 artikla 15 artikla 92 artikla 16 artikla 93 artikla 17 artikla 94 artikla 19 artikla 95 artikla







4. Asetus (EY) N:o 883/2001 Asetus (EY) N:o 883/2001 Tämä asetus 14 artiklan 1 kohta 39 artiklan 1 kohta 20 artikla 40 artikla 21 artikla 41 artikla 22 artikla 42 artikla 24 artikla 43 artikla 25 artikla 44 artikla 26 artikla 45 artikla 27 artiklan 1 kohta 46 artikla 28 artikla 47 artikla 29 artikla 48 artikla 30 artikla 49 artikla 31 artiklan 2 kohta 51 artikla 32 artikla 50 artikla 34 a artikla 52 artikla