1993L0074 — FI — 04.05.1999 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/74/ETY,
annettu 13 päivänä syyskuuta 1993,
erityisravinnoksi tarkoitetuista rehuista
(EYVL L 237, 22.9.1993, s. 23)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1►M2Neuvoston direktiivi 96/25/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta
1996◄L 125 35 23.5.1996
►M2muutettu euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/16/EY,
annettu 10 päivänä huhtikuuta 2000L 105 36 3.5.2000
►M3Neuvoston direktiivi 1999/29/EY, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1999 L 115 32 4.5.1999
Oikaistu:
►C1Oikaisu, EYVL L 104, 29.4.2000, s. 89 (1999/29/EY)
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/74/ETY,
annettu 13 päivänä syyskuuta 1993,
erityisravinnoksi tarkoitetuista rehuista
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
erityisravinnoksi tarkoitetut rehut ovat tulossa yhä tärkeämmäksi osaksi
lemmikkieläinten ruokintaa; näitä tuotteita käytetään myös kotieläintenkasvatuksessa,
rehuja, joita tämä direktiivi koskee, pidetään jo kaupan tietyissä jäsen-
valtioissa tavalla, jossa kiinnitetään käyttäjien huomio niiden erityiseen
koostumukseen,
kyseessä olevista tuotteista on tarpeen laatia yhteinen määritelmä; tässä
määritelmässä on säädettävä, että sellaisten tuotteiden, joiden esitetääntäyttävän tietyt ravitsemukselliset tarpeet, on oltava koostumukseltaantai valmistustavaltaan erityisiä; on välttämätöntä säätää periaatteesta,
jonka mukaan näiden rehujen on selvästi erotuttava ominaisuuksiltaan
ja tarkoitukseltaan sekä tavallisista rehuista että lääkeaineita sisältävistärehuista,
erityisravinnoksi tarkoitetut rehut ovat rehuja, joiden koostumuksen ja
valmistustavan on oltava varta vasten tutkittu vastaamaan sellaisten
lemmikkieläinlajien tai kotieläinlajien erityisiin ravitsemuksellisiin
tarpeisiin, joiden ruoansulatusjärjestelmä, imeytymisjärjestelmä taiaineenvaihdunta saattaa häiriintyä hetkellisesti, väliaikaisesti tai lopulli-sesti,
kun erityisravinnoksi tarkoitettujen rehujen pitämistä kaupan koskevia
säännöksiä annetaan, olisi varmistuttava siitä, että kyseisten rehujen
antamisella on myönteinen vaikutus eläimiin; rehujen tulisi sen vuoksiaina olla kauppakelpoisia; ne eivät saa olla vaaraksi ihmisten taieläinten terveydelle taikka ympäristölle eikä niitä saa pitää kaupanharhaanjohtavalla tavalla,
tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta, mitä muissa yhteisön
säännöksissä säädetään eläinten ruokinnasta ja erityisesti mitä rehu-
seoksista säädetään,
rehujen käyttäjälle on tarpeen antaa tarkkaa ja merkitsevää tietoa tämän
käyttöön toimitettujen erityisravinnoksi tarkoitettujen rehujen koostu-muksesta,
tässä direktiivissä vahvistettujen vaatimusten mukaisten rehujen erotta-
miseksi muista rehuista näiden rehujen nimitykseen on liitettäväainoana tietona maininta ”erikoisruokavalio”,
kuten tavallisistakin rehuista, näistä rehuista on ilmoitettava ainakin ne
ravintoainepitoisuudet, joilla on suoranaisesti vaikutusta rehun laatuun;
on tarpeen säätää tiettyjen sellaisten täydentävien ravintoaineiden pitoi-
suuksien ilmoittamisesta, jotka osoittavat kyseessä olevanerikoisruokavalioon kuuluvan rehun,
lisäksi kaikkien erityisravinnoksi tarkoitettujen rehujen tuottajien olisi
voitava ilmoittaa etiketissä tietyt käyttäjälle hyödylliset tiedot,1993L0074 — FI — 04.05.1999 — 002.001 — 2
(1) EYVL N:o C 231, 9.9.1992, s. 6
(2) EYVL N:o C 21, 25.1.1993, s. 73
(3) EYVL N:o C 73, 15.3.1993, s. 25
▼B
ei ole tarpeen edellyttää eläinlääkärin antaman määräyksen esittämistä
erityisravinnoksi tarkoitettujen rehujen toimittamista varten, silläkyseessä olevat tuotteet eivät sisällä lääkevalmisteita koskevien lakien,
asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 26 päivänä
tammikuuta 1965 annetussa neuvoston direktiivissä 65/65/ETY(
1)
tarkoitettuja lääkeaineita; erityislaatuisten rehujen tarkoituksenmu-kaisen käytön varmistamiseksi on syytä varoittaa käyttäjää siitä, ettäennen käytön aloittamista on suotavaa pyytää asiantuntijan lausunto,
kuitenkin niiden rehujen osalta, jotka tyydyttävät sellaisten eläinten
ravitsemuksellisia tarpeita, joiden ruoansulatusjärjestelmä, imeyty-
misjärjestelmä tai aineenvaihdunta häiriintyy lopullisesti tai joiden
patologinen tila vaatii eläinlääkärin valvontaa, olisi harkittava mahdol-lisuutta vahvistaa täydentäviä merkintöjä koskevia säännöksiä, joihinsisältyy käyttäjälle annettava suositus pyytää ennakolta eläinlääkärinlausunto asiantuntijan kuulemisesta annetun yleisen suosituksen sijasta,
olisi myös laadittava yhteisön tasolla positiiviluettelo erityisravinnoksi
tarkoitettujen rehujen käyttötarkoituksista ja ilmoitettava siinä niidentarkka käyttötarkoitus, tärkeimmät ravitsemukselliset ominaisuudet,
pakollisesti ja vapaaehtoisesti ilmoitettavat tiedot sekä merkintöjä
koskevat erityiset säännökset; ottaen huomioon mainitun luettelontärkeys tämän direktiivin täytäntöönpanon kannalta tämä luettelo olisiannettava riittävän ajoissa,
tämän direktiivin säännösten mukaisiin erityisravinnoksi tarkoitettuihin
rehuihin ei koostumuksen, valmistustavan, kuvauksen tai merkintöjenperusteella saa kohdistaa yhteisössä minkäänlaisia kaupan pitämistäkoskevia rajoituksia,
jos jokin tuote on vaaraksi ihmisten tai eläinten terveydelle taikka
ympäristölle, on säädettävä jäsenvaltioiden mahdollisuudesta saattaa
asia yksityiskohtaisesti perusteltuna komission käsiteltäväksi aiheel-
listen toimenpiteiden toteuttamiseksi,
sellaisessa tapauksessa, jossa neuvosto siirtää komissiolle toimivallan
panna täytäntöön erityisravinnoksi tarkoitettuja rehuja koskevatsäännökset, olisi säädettävä menettelystä jäsenvaltioiden ja komissionvälisen kiinteän yhteistyön toteuttamiseksi päätöksellä 70/372/ETY(
2)
perustetussa pysyvässä rehukomiteassa, ja
on välttämätöntä varmistaa erityisravinnoksi tarkoitettujen rehujen
tehokas valvonta; tavallisin keinoin, joita tarkastusyksiköillä on
käytettävissään, ei tietyissä tapauksissa voida tarkastaa, onko rehulla
todella niitä erityisiä ravitsemuksellisia ominaisuuksia, jotka silläesitetään olevan; sen vuoksi on tarpeen säätää siitä, että tarvittaessahenkilön, joka on vastuussa rehun saattamisesta markkinoille, olisiavustettava tarkastusyksikköä sen suorittaessa tehtäviään,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1 Tämä direktiivi koskee erityisravinnoksi tarkoitettuja rehuja.
2 Jäsenvaltioiden on säädettävä, että erityisravinnoksi tarkoitetut
rehut voidaan saattaa markkinoille ainoastaan jos:
— ne täyttävät 3 artiklassa tarkoitetut vaatimukset,
— ne on merkitty 5 artiklan mukaisesti, ja
— niiden käyttötarkoitus on ilmoitettu 6 artiklan mukaisesti laaditussa
luettelossa ja jos ne täyttävät muut tämän luettelon määräykset.1993L0074 — FI — 04.05.1999 — 002.001 — 3
(1) EYVL N:o 22, 9.2.1965, s. 369/65
(2) EYVL N:o L 170, 3.8.1970, s. 1
▼B
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) ”rehuilla” eläinten ruokintaan tarkoitettuja kasvi-tai eläinperäisiä
tuotteita sellaisenaan, tuoreena tai säilöttynä ja niiden teollisia
johdannaisia sekä orgaanisia tai epäorgaanisia aineita, käytettynäyksinään tai seoksessa, riippumatta siitä sisältävätköne lisäaineita;
b) ”rehuseoksilla” eläinten ruokintaan tarkoitettuja rehuaineita seok-
sina, jotka ovat täysrehua tai täydennysrehua, riippumatta siitäsisältävätkörehuaineet lisäaineita vai eivät,
c) ”erityisravinnoksi tarkoitetuilla rehuilla” rehuseoksia, jotka erityisen
koostumuksensa tai erityisen valmistusmenetelmänsä vuoksi erot-
tuvat selvästi sekä tavallisista että lääkkeitä sisältävien rehujen
valmistusta, markkinoille saattamista ja käyttöä koskevista vaati-muksista yhteisössä 26 päivänä maaliskuuta 1990 annetussaneuvoston direktiivissä 90/167/ETY(
1) määritellyistä tuotteista ja
jotka kuvataan tuotteiksi, joiden tarkoituksena on täyttää tiettyjäerityisiä ravitsemuksellisia tarpeita,
d) ”erityisellä ravitsemuksellisella tarkoituksella” tarkoitusta, joka
tyydyttää sellaisten lemmikkieläinlajien tai kotieläinlajien erityisiäravitsemuksellisia tarpeita, joiden ruoansulatusjärjestelmä, imeyty-
misjärjestelmä tai aineenvaihdunta on häiriintynyt tai saattaa
häiriintyä väliaikaisesti tai lopullisesti ja jotka tästä syytä voivathyötyä terveydentilaansa soveltuvien rehujen antamisesta.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen
rehujen laadun tai koostumuksen on oltava sellainen, että ne soveltuvatsiihen erityiseen ravitsemukselliseen tarkoitukseen, johon ne on tarkoi-
tettu.
4 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan, jollei sen erityisistä säännöksistä muuta
johdu, rajoittamatta, mitä yhteisön säännöksissä säädetään seuraavista:
a) rehuseokset,
b) rehuissa käytettävät lisäaineet,
c) haitalliset aineet ja tuotteet eläinten ruokinnassa,
d) tietyt eläinten ruokinnassa käytettävät tuotteet.
5 artikla
Rehuseosten pitämisestä kaupan 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun
neuvoston direktiivin 79/373/ETY(
2) 5 artiklassa säädettyjen
merkintöjä koskevien säännösten lisäksi jäsenvaltioiden on annettava
säännökset seuraavista:
1) jäljempänä olevat täydentävät maininnat on merkittävä 1 artiklan 1
kohdassa tarkoitettujen rehujen pakkauksessa, säiliössä tai etiketissäolevaan, tähän tarkoitukseen varattuun kohtaan:
a) maininta ”erikoisruokavalio” rehun nimen lisäksi,
b) tarkka käyttötarkoitus, rehun erityinen ravitsemuksellinen
tarkoitus,
c) tiedot rehun tärkeistä ravitsemuksellisista ominaisuuksista,
d) liitteen 4 sarakkeessa olevat tiedot ja erityistä ravitsemuksellista
tarkoitusta koskevat tiedot,
e) rehun suositettu käyttöaika.1993L0074 — FI — 04.05.1999 — 002.001 — 4
(1) EYVL N:o L 92, 7.4.1990, s. 42
(2) EYVL N:o L 86, 6.4.1979, s. 30▼M1
▼B
▼B
Edellä a - e alakohdassa tarkoitettujen tietojen on vastattava liit-
teessä olevan käyttötarkoitusten luettelon sisältöä sekä 6 artiklan balakohdan mukaisesti vahvistettavia yleisiä säännöksiä;
2) myös muita kuin 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja voidaan antaa niille
tarkoitetussa kohdassa, jos niistä on säädetty 6 artiklan a alakoh-
dassa;
3) edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rehujen merkinnöissä
voidaan viitata erityiseen patologiseen tilaan, jos tämä tila vastaa 6
artiklan a alakohdan mukaisesti laaditussa käyttötarkoitusten luette-lossa määriteltyä ravitsemuksellista tarkoitusta, sanotun kuitenkaanrajoittamatta direktiivin 79/373/ETY 5 e artiklan säännösten sovelta-mista;
4) edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rehujen etiketissä tai
käyttöohjeissa on oltava maininta ”Suositetaan asiantuntijanlausunnon pyytämistä ennen käyttöä”;
Liitteessä olevassa käyttötarkoitusten luettelossa voidaan kuitenkin
määrätä, että tämä maininta korvataan määriteltyjen erikoisruokava-
lioon kuuluvien rehujen osalta suosituksella pyytää ennakolta
eläinlääkärin lausunto;
5) direktiivin 79/373/ETY 5 c artiklan 5 kohdan säännöksiä sovelletaan
myös 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin rehuihin, jotka on tarkoi-tettu muille kuin lemmikkieläimille;
6) edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rehujen merkinnöissä
voidaan lisäksi ilmoittaa yksi tai useampi rehulle tyypillinen ravin-toaine tai sen alhainen pitoisuus. Tässä tapauksessa ravintoaineen tairavintoaineiden vähimmäis- tai enimmäispitoisuus ilmaistunaprosentteina rehun painosta on merkittävä selvästi ilmoitettujen
ravintoaineiden luetteloon;
7) maininta ”erikoisruokavalio” varataan ainoastaan 1 artiklan 1
kohdassa tarkoitetuille rehuille;
Muut maininnat kuin ”erikoisruokavalio” ovat kiellettyjä rehujen
merkinnöissä ja kuvauksessa;
8) sen estämättä, mitä direktiivin 79/373/ETY 5 c artiklan 3 kohdassa
säädetään, ilmoitus ►
M1rehuaineet ◄voidaan antaa jakamalla
eri►M1rehuaineet ◄luokkiin, vaikka muutamien
►M1rehuaineet ◄ilmoittaminen erityisnimensä mukaisesti
vaaditaan osoittamaan rehun ravitsemukselliset ominaisuudet.
6 artikla
Noudattaen 9 artiklassa säädettyä menettelyä:
a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1994 annetaan liitteen mukaisesti
käyttötarkoitusten luettelo. Siinä on:
— edellä 5 artiklan 1 alakohdan b, c, d ja e alakohdassa tarkoitetut
tiedot,
— tarvittaessa 5 artiklan 2 alakohdassa ja 5 artiklan 4 alakohdan
toisessa alakohdassa tarkoitetut tiedot;
b) voidaan laatia a alakohdassa tarkoitettujen tietojen, mukaan lukien
sallitut pitoisuuspoikkeamat, soveltamista koskevat yleiset
säännökset;
c) edellä a ja b alakohdan mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä voidaan
muuttaa tieteen ja tekniikan tietämyksen kehityksen mukaisesti.
7 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoi-
tettuihin rehuihin ei kohdistu tämän direktiivin säännöksiin liittyvistäsyistä minkäänlaisia muita kaupan pitämistä koskevia rajoituksia kuin
ne, joista tässä direktiivissä säädetään.
8 artikla
1 Jos jäsenvaltio toteaa, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun rehun
käyttötai sen käyttösäädettyjen edellytysten mukaisesti on vaaraksi1993L0074 — FI — 04.05.1999 — 002.001 — 5
▼B
eläinten tai ihmisten terveydelle taikka ympäristölle, sen on yksityis-
kohtaisin perusteluin ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2 Komissio aloittaa niin pian kuin mahdollista 9 artiklassa säädetyn
menettelyn toteuttaakseen tarvittaessa aiheelliset toimenpiteet.
9 artikla
1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa pysyvän rehukomitean, jäljempänä ’komitea’, käsiteltäväksikomitean puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edus-
tajan pyynnöstä.
2 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto
annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden
päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekeekomission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edusta-jien äänet painotetaan 148 artiklassa 2 kohdassa määrätyllä tavalla.Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3 Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komi-
tean lausunnon mukaiset.
Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai
lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdo-tuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asianmääräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä,
kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdo-tetuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllähylännyt mainittuja toimenpiteitä.
10 artikla
Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rehujen tehokkaan virallisen
tarkastuksen varmistamiseksi sovelletaan seuraavia erityisiä säännöksiä:
1) jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että rehut tarkastetaan virallisesti ainakin näytteitäottamalla sen todentamiseksi, että tämän direktiivin säännöksiänoudatetaan valmistettaessa tai pidettäessä rehuseoksia kaupan;
2) tarvittaessa toimivaltaisella viranomaisella on oltava valtuudet
pyytää kaupan pitämisestä vastuussa olevaa esittämään sellaiset
tiedot, jotka osoittavat rehujen olevan tämän direktiivin säännöstenmukaisia.
Jos nämä tiedot on julkaistu helposti saatavilla olevassa julkaisussa,
viittaus tähän julkaisuun on riittävä.
11 artikla
Muutetaan jäljempänä mainitut direktiivit seuraavasti:
2) direktiivissä 79/373/ETY:
a) lisätään 1 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:
”h) erityisravinnoksi tarkoitettuja rehuja”;
b) korvataan 5 e artiklan toisen kohdan ensimmäinen luetelmakohta
seuraavasti:
”— tarkoituksena ei ole ilmoittaa muita ravintoaineita tai niiden
pitoisuuksia kuin ne, joiden ilmoittamisesta säädetään tämän
direktiivin 5 artiklassa tai erityisravinnoksi tarkoitetuistarehuista 13 päivänä syyskuuta 1993 annetun neuvostondirektiivin 93/74/ETY (*) 5 artiklan 2 alakohdassa;
(*) EYVL N:o L 237, 22.9.1993, s. 23”1993L0074 — FI — 04.05.1999 — 002.001 — 6
▼M3
▼B
▼B
3) lisätään tietyistä eläinten ruokinnassa käytettävistä tuotteista 30
päivänä kesäkuuta 1982 annetun neuvoston direktiivin 82/471/ETY(
1) 1 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:
”f) erityisravinnoksi tarkoitettuja rehuja”.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edel-
lyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaanviimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1995. Niiden on ilmoitettava tästäkomissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän
direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittauksettehdään.
13 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1993L0074 — FI — 04.05.1999 — 002.001 — 7
(1) EYVL N:o L 213, 21.7.1982, s. 8
▼B
LIITE
1993L0074 — FI — 04.05.1999 — 002.001 — 8