1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B ►M4 NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/21/EY,
annettu 19 päivänä kesäkuuta 1995,
satamavaltioiden suorittamasta alusten valvonnasta ◄
(EYVL L 157, 7.7.1995, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 98/25/EY, annettu 27 päivänä huhtikuuta 1998 L 133 19 7.5.1998
►M2Komission direktiivi 98/42/EY, annettu 19 päivänä kesäkuuta 1998 L 184 40 27.6.1998
►M3Komission direktiivi 1999/97/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1999 L 331 67 23.12.1999
►M4Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/106/EY, annettu 19
päivänä joulukuuta 2001L 19 17 22.1.2002
Oikaistu:
►C1Oikaisu, EYVL L 232, 2.9.1999, s. 34 (95/21/EY)
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/21/EY,
annettu 19 päivänä kesäkuuta 1995,
satamavaltioiden suorittamasta alusten valvonnasta
EUROOPAN YHTEISÖN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 84 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menet-
telyä(3),
sekä katsoo, ettäyhteisö on vakavasti huolestunut merionnettomuuksista sekä jäsenval-
tioiden merialueiden ja rannikoiden saastumisesta,
yhteisö on samoin huolestunut asumis- ja työskentelyolosuhteista aluk-
silla,
neuvosto antoi 25 päivänä tammikuuta 1993 pitämässään kokouksessa
päätelmät, joiden mukaan yhteisöä ja sen jäsenvaltioita kehotetaanvarmistamaan asiaan liittyvien kansainvälisten meriturvallisuutta jaympäristön saastumisen ehkäisemistä koskevien standardien tehok-kaampi soveltaminen ja täytäntöönpano sekä soveltamaan uusiatoimenpiteitä niiden tultua hyväksytyiksi,
neuvosto kehotti merten turvallisuutta koskevasta yhteisestä politii-
kasta(
4) 8 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa päätöslauselmassa
komissiota mahdollisimman nopeasti toimittamaan neuvostolle ehdo-tukset erityistoimista ja muodollisista ehdotuksista alusten tarkastustakoskevista perusteista, mukaan lukien pysäyttämissääntöjen yhdenmu-kaistaminen ja tarkastustulosten mahdollinen julkaiseminen ja yhteisönsatamiin pääsyn kieltäminen,
turvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja laivojen asumis- ja työsken-
telyolosuhteita voidaan tehokkaasti parantaa vähentämällä merkittävästi
alikuntoisten alusten määrää yhteisön vesillä ja soveltamalla tiukastikansainvälisiä yleissopimuksia, sääntöjä ja päätöslauselmia,
sen valvominen, että alukset täyttävät turvallisuutta, saastumisen ehkäi-
semistä ja asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevat kansainvälisetstandardit, kuuluu pääasiassa lippuvaltiolle; yhä suurempi osa lippuval-tioista kuitenkin jättää kansainväliset standardit toimeenpanematta ja
noudattamatta; tästä syystä sen valvominen, että alukset täyttävät
turvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja asumis- ja työskentelyolo-suhteita koskevat kansainväliset standardit on tapahduttava myössatamavaltioiden toimesta,
jäsenvaltioiden yhdenmukaistettu lähestymistapa näiden kansainvälisten
standardien tehokkaaksi täytäntöönpanemiseksi niiden lainkäyttövaltaankuuluvilla vesillä purjehtivien ja niiden satamia käyttävien alusten
suhteen estää kilpailun vääristymisen,
yhteisön oikeudelliset puitteet tarkastustoimien yhdenmukaistamiseksi
ovat keskeinen tekijä sen varmistamiseksi, että merenkulun turvalli-suuden ja saastumisen ehkäisemisen periaatteita, jotka ovat yhteisön1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 2
(1) EYVL N:o C 107, 15.4.1994, s. 14 ja EYVL N:o C 347, 8.12.1994, s. 15
(2) EYVL N:o C 393, 31.12.1994, s. 50
(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 27 päivänä lokakuuta 1994 (EYVL
N:o C 347, 8.12.1994, s. 15), neuvoston yhteinen kanta, annettu 14 päivänä
maaliskuuta 1995 (EYVL N:o C 93, 13.4.1995, s. 25) ja Euroopan parla-
mentin päätös, tehty 18 päivänä toukokuuta 1995 (sitä ei ole vielä julkaistu
virallisessa lehdessä) (SIC! EYVL N:o C 151, 19.6.1995, s. 227)
(4) EYVL N:o C 271, 7.10.1993, s. 1▼M4
▼B
▼B
liikenne- ja ympäristöpolitiikan ydinaluetta, sovelletaan yhdenmukai-
sesti,
merten saastuminen on luonteeltaan rajat ylittävä ilmiö; toissijaisuus-
periaatteen mukaisesti ennaltaehkäisevien toimien kehittäminen tällä
alalla jäsenvaltioiden aluevesiin liittyvien merten osalta tapahtuuparhaiten yhteisön tasolla, koska jäsenvaltiot eivät voi yksinääntoteuttaa riittäviä ja tehokkaita toimia,
neuvoston direktiivin antaminen on sopiva menettely satamavaltioiden
harjoittaman tarkastuksen oikeudellisten puitteiden ja yhdenmukaistet-
tujen sääntöjen ja perusteiden määräämiseksi,
olisi hyödynnettävä sitä kokemusta, joka on saatu Pariisissa 26 päivänä
tammikuuta 1982 allekirjoitetun satamavaltioiden harjoittamaa tarkas-tustoimintaa (PSC) koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan (MOU)voimassaoloaikana,
jokainen jäsenvaltio tarkastaa vuosittain ainakin 25 prosenttia sen sata-
miin saapuvien ulkomaalaisten alusten kokonaismäärästä, mikätarkoittaa käytännössä, että suuri määrä kulloinkin yhteisön alueellaliikennöivistä aluksista on tarkastettuja,
olisi toimittava edelleen tavoitteellisemman järjestelmän aikaansaami-
seksi,
satamavaltioiden suorittamia tarkastuksia koskevat säännöt ja menette-
lytavat, mukaan lukien alusten pysäyttämisen perusteet, onyhdenmukaistettava sen varmistamiseksi, että tarkastukset ovat yhtätehokkaita kaikissa satamissa, mikä vähentäisi myös merkittävästiniiden satamien valikoivaa käyttöä määräsatamina, joissa tehdään
perusteellisia tarkastuksia,
komission ”Merten turvallisuutta koskeva yhteinen politiikka” -nimi-
sessä tiedonannossa julkaistut merionnettomuus-, pysäyttämis- japuutetilastot sekä MOU:n vuosikatsaukset osoittavat, että tietyille alus-kategorioille on tehtävä lisätarkastuksia,
asiaa koskevien yleissopimusten täyttämättä jättäminen on saatava
loppumaan; alukset, jotka on velvoitettu poistamaan niissä esiintyvät
puutteet, niissä tapauksissa jolloin puutteet selvästi aiheuttavat turvalli-suus-, terveys- tai ympäristövaaran, on pysäytettävä siksi ajaksi kunnespuutteet on korjattu,
aluksille on annettava mahdollisuus valittaa toimivaltaisten virano-
maisten tekemistä pysäyttämispäätöksistä aluksen aiheettomaan
pysäyttämiseen ja viivyttämiseen johtavien kohtuuttomien päätöstenehkäisemiseksi,
tarkastussataman infrastruktuuri voi olla sellainen, että toimivaltaisen
viranomaisen on pakko antaa alukselle lupa siirtyä sopivalle korjauste-lakalle edellyttäen, että alus noudattaa siirtymisehtoja; alikuntoiset
alukset olisivat edelleen uhkana turvallisuudelle, terveydelle tai
ympäristölle ja saisivat taloudellista hyötyä siitä, että niitä ei saatetayleissopimusten asiaa koskevien määräysten mukaisiksi ja niiltä olisisiksi evättävä pääsy kaikkiin yhteisön satamiin,
on tilanteita, joissa alukselle, jolta on evätty pääsy yhteisön satamiin,
on annettava pääsylupa; sellaisissa tilanteissa alukselle olisi
myönnettävä pääsy ainoastaan yhteen satamaan ja vain siten, että kaik-
kiin tarvittaviin toimenpiteisiin on ryhdytty sen turvallisensatamaantulon varmistamiseksi,
aluksen rakennetta, varustusta ja miehistöä koskevien yleissopimusten
vaatimusten monimutkaisuuden vuoksi tarkastajien tekemien päätösten
seurausten vakavuus sekä välttämättömyys, että tarkastajat tekevät
täysin puolueettomia päätöksiä, tarkastuksia voivat saada suorittaavain tarkastajat, jotka ovat valtion virkamiehiä tai muita asianmukai-sesti valtuutettuja, kokeneita ja asioihin hyvin perehtyneitä henkilöitä,
luotseilla ja satamaviranomaisilla voi olla hyödyllistä tietoa kyseisten
alusten ja niiden miehistön puutteista,1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 3
▼B
yhteistyö jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja muiden vira-
nomaisten tai järjestöjen välillä on välttämätöntä tehokkaan seurannanvarmistamiseksi sellaisten alusten osalta, joissa on ilmennyt puutteita
ja joille on annettu lupa jatkaa matkaansa, sekä satamissa olevia aluksia
koskevan tiedon vaihtamiseksi,
SIRENAC E -niminen, MOU:n puitteissa luotu tietojärjestelmä antaa
tämän direktiivin soveltamiseksi tarpeellisia lisätietoja,
tietojen julkaiseminen aluksista, jotka eivät täytä kansainvälisiä turval-
lisuutta, terveyttä ja meriympäristön suojelua koskevia standardeja, voiosoittautua tehokkaaksi pelotteeksi, joka estää rahtaajia käyttämästätällaisia aluksia, sekä yllykkeeksi laivanvarustajille korjata puutteetkuitenkaan heitä siihen pakottamatta,
kaikki kustannukset, jotka liittyvät sellaisten alusten tarkastamiseen,
jotka on pysäytettävä, olisi perittävä laivanvarustajalta tai liikenteenhar-
joittajalta, ja
tämän direktiivin täytäntöönpanossa olisi käytettävä hyväksi vaarallisia
tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia aluksia koskevista vähim-mäisvaatimuksista niiden ollessa matkalla yhteisön merisatamiin taipoistuessa sieltä 13 päivänä syyskuuta 1993 annetun neuvoston direk-tiivin 93/75/ETY(
1) 12 artiklalla perustettua komiteaa avustamaan
komissiota jäsenvaltioiden tarkastusvelvollisuuksien mukauttamisessa
saavutettuun kokemukseen, ottaen huomioon MOU:n piirissä tapah-
tunut kehitys, sekä tarvittaessa liitteiden mukauttamiseksikansainvälisten järjestöjen yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, sääntöihinja päätöslauselmiin sekä MOU:in tehtyihin muutoksiin,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tarkoitus
Tällä direktiivillä on tarkoitus osaltaan vaikuttaa siihen, että alikun-
toisten alusten määrä vähenisi merkittävästi jäsenvaltioiden
lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä:
— lisäämällä kaikkien valtioiden lippujen alla purjehtivien alusten
kansainvälisen ja asiaa koskevan merenkulun turvallisuutta,meriympäristön suojelua ja asumis- ja työskentelyolosuhteita
koskevan yhteisön lainsäädännön noudattamista,
— luomalla yhteiset perusteet satamavaltioiden suorittamalle alustar-
kastukselle ja yhdenmukaistamalla tarkastus- ja
pysäyttämismenettely, ottaen huomioon jäsenvaltioiden merenkulk-
uviranomaisten Pariisissa allekirjoitetussa satamavaltioidensuorittamaa tarkastustoimintaa koskevassa yhteisymmärryspöytäkir-jassa (MOU) antamat sitoumukset.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä ja sen liitteissä tarkoitetaan:
1) ”yleissopimuksilla ”
— vuoden 1966 kansainvälistä lastiviivasopimusta (LL 66),
— vuoden 1974 kansainvälistä yleissopimusta ihmishengen turval-
lisuudesta merellä (SOLAS 74),
— vuoden 1973 kansainvälistä yleissopimusta alusten aiheuttaman
meren pilaantumisen ehkäisemisestä sekä siihen liittyväävuoden 1978 pöytäkirjaa (MARPOL 73/78),1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 4
(1) EYVL N:o L 247, 5.10.1993, p. 19▼M4
▼M4
— vuoden 1978 kansainvälistä merenkulkijoiden koulutusta,
pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaa yleissopimusta(STCW 78),
— vuoden 1972 yleissopimusta kansainvälisistä säännöistä
yhteentörmäämisen estämiseksi merellä (COLREG 72),
— vuoden 1969 kansainvälistä aluksenmittausyleissopimusta (ITC
69),
— vuoden 1976 yleissopimusta kauppa-aluksissa noudatettavasta
vähimmäistasosta (ILO N:o 147), ja
— vuoden 1992 kansainvälistä yleissopimusta öljyn aiheuttamasta
pilaantumisvaarasta johtuvasta siviilioikeudellisesta vastuusta
(CLC 92),
sekä voimassa olevia näihin yleissopimuksiin liittyviä pöytäkirjoja
ja muutoksia sekä pakollisia koodeja, jotka ovat voimassa 19
päivänä joulukuuta 2001;
2) ”MOU”:lla satamavaltioiden suorittamia tarkastuksia koskevaa,
Pariisissa 26 päivänä tammikuuta 1982 allekirjoitettua Pariisin
yhteisymmärryspöytäkirjaa, sellaisena kuin se on 19 päivänä joulu-kuuta 2001;
3) ”aluksella” meriliikenteessä olevaa alusta, johon sovelletaan yhtä
tai useampaa yleissopimusta ja joka purjehtii muun kuin kyseisensatamavaltion lipun alla;
4) ”off-shore-rakenteella ” merenpohjaan kiinnitettyä tai kelluvaa
alustaa, jota käytetään jäsenvaltion mannerjalustalla tai sen yläpuo-lella;
5) ”tarkastajalla ” valtion virkamiestä tai muuta henkilöä, jonka jäsen-
valtion toimivaltainen viranomainen on asianmukaisesti
valtuuttanut suorittamaan satamavaltiotarkastuksia ja joka on
vastuussa kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle;
6) ”tarkastuksella ” käyntiä aluksella asiaa koskevien todistuskirjojen
ja muiden asiakirjojen voimassaolon tarkastamiseksi sekä aluksenkunnon, sen varusteiden ja miehistön sekä miehistön asumis- jatyöskentelyolosuhteiden tarkastamiseksi;
7) ”yksityiskohtaisella tarkastuksella ” tarkastusta, jonka yhteydessä
alus, sen varusteet ja henkilökunta kokonaisuudessaan tai, tarvit-
taessa, osa siitä alistetaan, 6 artiklan 3 kohdassa määritellyissä
olosuhteissa, perusteelliselle tarkastukselle, joka kattaa aluksenrakenteen, varusteet, miehityksen, asumis- ja työskentelyolosuhteetsekä sen, noudatetaanko aluksella vaadittavia toimintatapoja;
8) ”laajennetulla tarkastuksella ” 7 artiklassa määriteltyä tarkastusta;
9) ”pysäyttämisellä ” aluksen matkaanlähdön muodollista epäämistä
sellaisten havaittujen puutteiden takia, jotka yksin tai yhdessätekevät aluksesta merikelvottoman;
10) ”toiminnon kieltämisellä ” alukselle annettua muodollista kieltoa
jatkaa jotakin toiminnoistaan sen vuoksi, että havaitut puutteet
tekisivät yksinään tai yhdessä toiminnon jatkamisen vaaralliseksi.
3 artikla
Soveltamisala
1. Tätä direktiiviä sovelletaan sellaiseen alukseen ja sen miehistöön,
joka
— saapuu jäsenvaltion satamaan tai off-shore-rakenteen luo, tai
— on ankkuroituna sellaisen sataman tai rakenteen edustalla.
Mitä tässä artiklassa säädetään, ei vaikuta asiaa koskevien kansainvä-
listen yleissopimusten mahdollistamiin jäsenvaltion väliintulo-oikeuksiin.
2. Jäsenvaltioiden on sovellettava alle 500 bruttorekisteritonnin aluk-
siin asiaa koskevan yleissopimuksen määräyksiä ja, jos mitäänyleissopimusta ei sovelleta, toteutettava tarpeelliset toimenpiteet senvarmistamiseksi, etteivät kyseiset alukset muodostaisi selvää vaaraa1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 5
▼B
▼B
turvallisuudelle, terveydelle tai ympäristölle. Soveltaessaan tätä kohtaa,
jäsenvaltioiden on otettava huomioon MOU:n liite 1.
3. Tarkastaessaan alusta, jonka lippuvaltio ei ole liittynyt tiettyyn
yleissopimukseen, jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei alus ja sen
miehistö saa osakseen parempaa kohtelua kuin kyseiseen yleissopimuk-
seen liittyneen lippuvaltion alus.
4. Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuulu kalastusalukset,
sota-alukset, avustavat sota-alukset, yksinkertaiset puiset alukset, ei-kaupallisiin tarkoituksiin käytettävät julkisen vallan alukset sekä ei-ammattimaisessa käytössä olevat huviveneet.
4 artikla
Tarkastuselin
Jäsenvaltioilla on oltava alusten tarkastamista varten asianmukainen
kansallinen merenkulkuhallinto, jolla on palveluksessaan tarvittavamäärä henkilökuntaa ja erityisesti päteviä tarkastajia, jäljempänä
’toimivaltainen viranomainen’, ja niiden on toteutettava kaikki tarpeel-
liset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden toimivaltaisetviranomaiset suorittavat tehtävänsä tässä direktiivissä säädetyllä tavalla.
5 artikla
Tarkastusvelvoitteet
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on suoritettava
vuosittain sellainen määrä 2 kohdassa ja 7 artiklassa tarkoitettujaalusten tarkastuksia, joka vastaa ainakin 25 prosenttia niiden yksit-täisten alusten, jotka ovat käyneet sen satamissa, keskimääräisestä
vuotuisesta määrästä, laskettuna niiden viimeisten kolmen kalenteri-
vuoden perusteella, joista on saatavilla tilastoja.
2. a) Jollei 7 a artiklasta muuta johdu, toimivaltaisen viranomaisen on
huolehdittava siitä, että kaikki alukset, joille ei tehdä laajennettuatarkastusta ja joiden SIRENAC-tietojärjestelmässä ilmoitettukohdentamistekijä on suurempi kuin 50, tarkastetaan 6 artiklanmukaisesti edellyttäen, että edellisestä MOU-alueen satamassa
suoritetusta tarkastuksesta on kulunut vähintään kuukausi.
b) Valitessaan tarkastettavaksi muita aluksia toimivaltaisen virano-
maisen on määriteltävä tärkeysjärjestys seuraavasti:
— liitteessä I olevassa I osassa tarkoitetut alukset valitaan
ensimmäisinä tarkastettaviksi niiden kohdentamistekijän
arvosta riippumatta;
— liitteessä I olevassa II osassa tarkoitetut alukset valitaan
alenevassa järjestyksessä, joka perustuu niiden SIRENAC-tietojärjestelmässä ilmoitetun kohdentamistekijän arvoon.
3. Jäsenvaltioiden on oltava tarkastamatta sellaisia aluksia, jotka
jokin jäsenvaltio on tarkastanut viimeksi kuluneiden kuuden kuukaudenaikana, jos:
— alusta ei ole lueteltu liitteessä I,
— mistään puutteesta ei ole tehty ilmoitusta edellisen tarkastuksen
jälkeen,
— tarkastuksen suorittamiselle ei ole ilmeistä perustetta,— alus ei kuulu 2 kohdan a alakohdan soveltamisalaan.
4. Mitä 3 kohdassa säädetään, ei sovelleta niihin käyttötarkastuksiin,
joista yleissopimuksissa säädetään erikseen.
5. Jäsenvaltioiden ja komission on toimittava yhteistyössä
pyrkiessään määrittelemään painopisteet ja käytänteet niiden alustenlöytämiseksi, joissa luultavimmin esiintyy puutteita.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 6
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼B
Tämän artiklan myöhempi muuttaminen, lukuun ottamatta 1 kohdassa
mainittua 25 prosentin lukua, toteutetaan 19 artiklan määräysten mukai-sesti.
6 artikla
Tarkastusmenettely
1. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että tarkastaja
ainakin
a) tarkastaa liitteessä II luetellut todistuskirjat ja muut asiakirjat sovel-
tuvassa määrin,
b) varmistuu aluksen yleisestä kunnosta, konehuone ja asuintilat sekä
hygieeniset olosuhteet mukaan lukien.
2. Tarkastaja voi tarkastaa kaikki asiaan liittyvät todistuskirjat ja
muut asiakirjat, lukuun ottamatta liitteessä II lueteltuja, joiden yleisso-pimusten mukaisesti on oltava aluksella.
3. Jos 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen jälkeen on ilmennyt
ilmeistä aihetta olettaa, että aluksen tai sen varusteiden kunto taimiehistö eivät olennaisesti täytä yleissopimuksen asiaan liittyviä vaati-muksia, on suoritettava yksityiskohtaisempi tarkastus, johon kuuluu senlähempi tarkastaminen, vastaako alus sen käytölle asetettuja vaati-muksia.
”Ilmeinen aihe” on olemassa, kun tarkastaja havaitsee seikkoja, jotka
hänen ammatillisen harkintansa mukaan oikeuttavat tekemään aluk-selle, sen varusteille tai henkilökunnalle yksityiskohtaisen tarkastuksen.
Liitteessä II on annettu esimerkkejä ”ilmeisistä aiheista”.
4. Liitteessä IV eriteltyjä menettelytapoja ja ohjeita alusten tarkasta-
misesta on myös noudatettava.
7artikla
Tiettyjen alusten pakollinen laajennettu tarkastus
1. Johonkin liitteessä V olevassa A osassa mainituista luokista
kuuluvalle alukselle voidaan tehdä laajennettu tarkastus 12 kuukaudenkuluttua siitä, kun sille on tehty edellinen laajennettu tarkastus jossainMOU:n allekirjoittajavaltion satamassa.
2. Jos tällainen alus valitaan tarkastukseen 5 artiklan 2 kohdan b
alakohdan mukaisesti, sille on tehtävä laajennettu tarkastus. Edellä 6artiklan mukainen tarkastus voidaan kuitenkin tehdä kahden laajen-netun tarkastuksen välisenä aikana.
3. a) Sellaisen aluksen liikenteenharjoittajan tai päällikön, johon 1
kohtaa sovelletaan, on toimitettava kaikki liitteessä V olevassaB osassa mainitut tiedot jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomai-selle kussakin satamassa, jossa alus käy sen jälkeen kun
viimeisimmästä laajennetusta tarkastuksesta on kulunut 12
kuukautta. Tiedot on toimitettava viimeistään kolme päivääennen oletettua satamaan saapumista tai ennen lähtöä edellisestäsatamasta, jos matkan oletetaan kestävän alle kolme päivää.
b) Jos alus ei noudata a alakohtaa, sille on tehtävä määräsatamassa
laajennettu tarkastus.
4. Jollei 7 a artiklasta muuta johdu, jäsenvaltioiden on huolehdittava
siitä, että alukselle, johon sovelletaan 3 kohtaa ja jonka kohdentamis-tekijä on vähintään 7, tehdään laajennettu tarkastus ensimmäisessäsatamassa, jossa se käy 12 kuukauden kuluttua edellisestä laajennetustatarkastuksesta.
Jos jäsenvaltiot eivät erityisesti tarkastajien palvelukseen ottamiseen ja
koulutukseen liittyvistä vaikeuksista johtuen pysty ajoissa lisäämäänvalmiuksiaan suorittaa kaikki vaaditut lisätarkastukset, niillemyönnetään 1 päivään tammikuuta 2003 saakka aikaa tehostaa tarkas-tustointaan vähitellen. Rotterdamin satamalle voidaan sen lisäksi1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 7
▼M4
▼M4
myötää kuusi kuukautta lisäaikaa. Komissio ilmoittaa tällaisesta
määräajan pidentämisestä jäsenvaltioille ja Euroopan parlamentille.
5. Laajennetut tarkastukset on tehtävä liitteessä V olevassa C osassa
säädettyjä menettelyjä noudattaen.
6. Jos MOU:hun tehtävä muutos tai muutosehdotus saattaa rajoittaa
tämän artiklan mukaista laajennettuja tarkastuksia koskevaa velvolli-
suutta, komissio tekee viipymättä 18 artiklan nojalla perustetullekomitealle ehdotuksen toimenpiteiksi, joilla voidaan ottaa uudelleenkäyttöön tämän direktiivin tavoitteiden mukaiset kohdentamistekijöidenarvot.
7a artikla
Menettely, jota noudatetaan, jos tiettyjä aluksia ei voida tarkastaa
1. Jos jäsenvaltio ei toiminnallisista syistä kykene 5 artiklan 2
kohdan a alakohdan mukaisesti tarkastamaan alusta, jonka kohdenta-mistekijä on yli 50, tai tekemään sille pakollista laajennettuatarkastusta 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti, jäsenvaltion on viipymättäilmoitettava SIRENAC-järjestelmään, ettei tällaista tarkastusta ole
tehty.
2. Nämä tapaukset ja kyseisten alusten tarkastamatta jättämisen syyt
on ilmoitettava kuuden kuukauden välein komissiolle.
3. Minkään kalenterivuoden aikana tarkastamatta ei saa jäädä
enempää kuin 5 prosenttia niiden yksittäisten alusten, jotka olisi tarkas-tettava 1 kohdassa tarkoitetulla tavoin ja jotka ovat käyneetjäsenvaltion satamissa, keskimääräisestä vuotuisesta määrästä, lasket-tuna niiden viimeisten kolmen kalenterivuoden perusteella, joista on
saatavilla tilastoja.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut alukset on tarkastettava 5 artiklan 2
kohdan a alakohdan mukaisesti, tai niille on tarvittaessa tehtävä 7artiklan 4 kohdassa tarkoitettu pakollinen laajennettu tarkastus seuraa-
vassa yhteisön satamassa, jossa alus käy.
5. Edellä 3 kohdassa tarkoitettua 5 prosentin lukua muutetaan tarvit-
taessa 22 päivään heinäkuuta 2008 mennessä komission suorittamanarvioinnin pohjalta 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
7b artikla
Pääsyn epäämiseen liittyvät toimenpiteet, jotka koskevat tiettyjä
aluksia
1. Jäsenvaltion on varmistettava, että alukselta, joka kuuluu johonkin
liitteessä XI olevassa A osassa mainituista luokista, evätään pääsy sensatamiin, 11 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuja tilanteita lukuun otta-matta,
jos:
— kyseisen aluksen lippuvaltio esiintyy MOU:n vuosikatsauksessa
julkaistavalla mustalla listalla, ja
— alus on edellisten 24 kuukauden aikana pysäytetty useammin kuin
kaksi kertaa MOU:n allekirjoittajavaltion satamaan;
tai— jos aluksen lippuvaltio on luokiteltu MOU:n vuosikatsauksessa julk-
aistavalla mustalla listalla ”erittäin suuren turvallisuusriskin” tai”suuren turvallisuusriskin” valtioksi, ja
— alus on edellisten 36 kuukauden aikana pysäytetty useammin kuin
kerran MOU:n allekirjoittajavaltion satamaan.
Pääsyn epäämistä sovelletaan välittömästi sen jälkeen, kun alukselle on
annettu lupa poistua satamasta, jossa se on pysäytetty joko toisen tai
kolmannen kerran.
2. Edellä 1 kohtaa soveltaessaan jäsenvaltioiden on noudatettava liit-
teessä XI olevassa B jaksossa säädettyjä menettelyjä.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 8
▼M4
3. Komissio julkaisee kuuden kuukauden välein tiedot aluksista,
joilta on tämän artiklan mukaisesti evätty pääsy yhteisön satamiin.
8 artikla
Päällikölle annettava tarkastuskertomus
Kun tarkastus, yksityiskohtainen tarkastus tai laajennettu tarkastus on
suoritettu, tarkastajan on laadittava liitteen IX mukainen tarkastusker-tomus. Tarkastuskertomuksesta on toimitettava jäljennös aluksenpäällikölle.
9 artikla
Korjaus ja pysäyttäminen
1. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistuttava siitä, että 5 artiklan
2 kohdassa ja 7 artiklassa tarkoitetussa tarkastuksessa varmistuneet taiilmenneet puutteet on korjattu tai korjataan yleissopimusten mukaisesti.
2. Kun on kyse puutteista, jotka ovat selvästi turvallisuudelle,
terveydelle tai ympäristölle vaarallisia, sen satamavaltion toimivaltaisen
viranomaisen, jossa alus tarkastetaan, on varmistettava, että alus pysäy-tetään tai toiminto, jonka aikana puute on havaittu, keskeytetään.Pysäyttämismääräystä tai toiminnon keskeyttämistä ei saa peruuttaaennen kuin vaara on poistettu tai ennen kuin kyseinen viranomainen
toteaa, että alus voi, tarpeelliseksi katsotuin ehdoin, lähteä merelle tai
käynnistää toiminnon uudelleen vaarantamatta matkustajien taimiehistön turvallisuutta ja terveyttä tai aiheuttamatta vaaraa muillealuksille, taikka ilman että meriympäristölle aiheutuu kohtuutontahaittaa.
3. Käyttäessään ammatillista harkintaansa sen ratkaisemiseksi, onko
alus pysäytettävä, tarkastajan on sovellettava liitteessä VI vahvistettuja
perusteita. Tällöin alus on pysäytettävä, jos sitä ei ole varustettu toimi-valla matkatietojen tallentimella sen käytön ollessa liitteen XIImukaisesti pakollista. Jos puutetta ei voida nopeasti korjata pysäyttä-missatamassa, toimivaltainen viranomainen voi antaa alukselle luvansiirtyä lähimpään sopivaan satamaan, jossa puute on korjattava
nopeasti, tai edellyttää, että puute korjataan korkeintaan 30 päivän
kuluessa. Näiltä osin sovelletaan 11 artiklassa säädettyjä menettelyjä.
4. Poikkeuksellisissa olosuhteissa, jos aluksen yleinen kunto selvä-
stikään ei vastaa vaatimuksia, voi toimivaltainen viranomainen siirtääaluksen tarkastusta siihen asti, kunnes vastuulliset osapuolet ovat
toteuttaneet tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että alus
täyttää yleissopimusten asiaa koskevat vaatimukset.
5. Jos 5 artiklan 2 kohdassa ja 7 artiklassa tarkoitetut tarkastukset
antavat aiheen pysäyttää alus, toimivaltaisen viranomaisen onvälittömästi ilmoitettava kirjallisesti kaikista niistä olosuhteista, joidentakia väliintulo katsottiin tarpeelliseksi, sen valtion hallinnolle, jonka
lipun alla aluksella on oikeus purjehtia (jäljempänä ’lippuvaltion
hallinto’), tai mikäli tämä ei ole mahdollista, kyseisen valtion konsulilletai hänen poissa ollessaan sen lähimmälle diplomaattiselle edustajalle,sekä liitettävä ilmoitukseen tarkastuskertomus. Lisäksi asiasta on tarvit-taessa ilmoitettava myös nimetyille katsastajille tai hyväksytyille
laitoksille, jotka vastaavat luokitustodistusten antamisesta tai
kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion puolesta annet-tavista todistuskirjoista.
6. Tämän direktiivin säännökset eivät vaikuta niihin yleissopimusten
lisävaatimuksiin, jotka koskevat satamavaltiotarkastuksiin liittyvääilmoitusvelvollisuutta ja ilmoittamismenettelyä.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 9
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼B
7. Kun satamavaltiovalvontaa harjoitetaan tämän direktiivin mukai-
sesti, on kaikki mahdollinen pyrittävä tekemään sen välttämiseksi, ettäalus pysäytetään tai sen matkaa viivytetään aiheettomasti. Mikäli alus
pysäytetään tai sen matkaa viivytetään aiheetta, on laivanomistaja tai
liikenteenharjoittaja oikeutettu korvauksiin kärsimästään menetyksestätai vahingosta. Milloin pysäyttämistä epäillään aiheettomaksi, todistus-velvollisuus on laivanvarustajalla tai liikenteenharjoittajalla.
9 a artikla
ISM-asiakirjojen puuttuessa sovellettava menettely
1. Jos tarkastuksessa käy ilmi, että kappaletta alusten turvallisesta
toiminnasta ja ympäristön pilaantumisen ehkäisemisestä annetun
kansainvälisen johtamissäännöstön (ISM-säännöstö) mukaisesti
myönnetystä vaatimustenmukaisuusasiakirjasta tai turvallisuusjohtamis-todistuksesta ei ole aluksella, johon tarkastuspäivänä sovelletaanyhteisössä ISM-säännöstöä, toimivaltainen viranomainen huolehtiisiitä, että alus pysäytetään.
2. Jos tarkastuksessa ei havaita muita pysäyttämiseen oikeuttavia
puutteita, toimivaltainen viranomainen voi peruuttaa pysäyttämismää-räyksen, jotta vältetään satamien ruuhkautuminen, vaikka 1 kohdassatarkoitetut asiakirjat puuttuvat. Jos tällainen päätös tehdään, toimival-
taisen viranomaisen on välittömästi ilmoitettava siitä muiden
jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet, jotta
varmistetaan, että kaikilta aluksilta, joille on 2 kohdassa tarkoitetuissa
olosuhteissa annettu lupa lähteä jäsenvaltion satamasta, evätään pääsy
kaikkiin yhteisön satamiin, lukuun ottamatta 11 artiklan 6 kohdassatarkoitettuja tilanteita, kunnes aluksen omistaja tai liikenteenharjoittajaon osoittanut aluksen pysäyttämismääräyksen antaneen jäsenvaltiontoimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä tavalla, että aluksella on
ISM-säännöstön mukaisesti myönnetyt voimassa olevat asiakirjat. Jos
9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja puutteita havaitaan, ja niitä ei kyetäkorjaamaan pysäyttämissatamassa, sovelletaan myös 11 artiklan sovel-tuvia säännöksiä.
10 artikla
Valitusoikeus
1. Aluksen omistajalla tai liikenteenharjoittajalla tai heidän jäsenval-
tioon sijoittautuneella edustajallaan on oikeus valittaa toimivaltaisenviranomaisen tekemästä pysäyttämis- tai pääsyn epäämispäätöksestä.Valitus ei aiheuta pysäyttämis- tai pääsyn epäämistoimenpiteen
keskeyttämistä.
2. Tätä varten jäsenvaltioiden on laadittava ja ylläpidettävä sopivia
menettelytapoja kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on asianmukaisella tavalla ilmoitet-
tava 1 kohdassa tarkoitetun aluksen päällikölle valitusoikeudesta.
11 artikla
Tarkastuksen ja pysäyttämisen seuranta
1. Kun 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja puutteita ei voida korjata
tarkastussatamassa, kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainenvoi antaa alukselle luvan jatkaa matkaansa lähimmälle, päällikön ja
kyseisten viranomaisten valitsemalle, soveltuvalle korjaustelakalle,
mikäli alus noudattaa lippuvaltion toimivaltaisen viranomaisenmääräämiä ja kyseisen jäsenvaltion hyväksymiä ehtoja. Näiden ehtojenavulla varmistetaan, että alus voi lähteä matkaan aiheuttamatta vaaraamatkustajien tai miehistön turvallisuudelle ja terveydelle tai muillealuksille tai aiheuttamatta kohtuutonta vaaraa meriympäristölle.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 10
▼M1
▼B
▼M4
▼B
▼B
2. Jäsenvaltion tarkastussatamassa olevan toimivaltaisen virano-
maisen on 1 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa ilmoitettava kaikistamatkaa koskevista ehdoista sen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle,
jossa korjaustelakka sijaitsee, 9 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuille
osapuolille sekä soveltaen muille kyseeseen tuleville viranomaisille.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun osapuolille tehtävän ilmoituksen on
oltava MOU:n liitteen 2 mukainen.
Ilmoituksen vastaanottaneen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen
on ilmoitettava ilmoituksen tehneelle viranomaiselle niistä toimista,joihin asian johdosta on ryhdytty.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi,
että 1 kohdassa tarkoitetuilta aluksilta, jotka lähtevät merelle ja:
i) eivät täytä niitä ehtoja, jotka jäsenvaltion tarkastussatamassa olevat
toimivaltaiset viranomaiset ovat asettaneet, tai
ii) kieltäytyvät noudattamasta yleissopimusten asiaa koskevia vaati-
muksia jättämällä saapumatta kyseiselle korjaustelakalle,
evätään oikeus saapua kaikkiin yhteisön satamiin, kunnes omistaja tai
liikenteenharjoittaja on esittänyt sellaiset todisteet, jotka sen puutteettodenneen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät siitä,että alus täyttää kaikki yleissopimusten asiaan liittyvät vaatimukset.
5. Edellä 4 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetuissa tilanteissa sen jäsen-
valtion toimivaltaisten viranomaisten, jossa aluksessa todettiin olevanpuutteita, on heti annettava hälytys kaikkien muiden jäsenvaltioiden
toimivaltaisille viranomaisille.
Edellä 4 kohdan ii alakohdassa tarkoitetuissa tilanteissa sen jäsenval-
tion toimivaltaisten viranomaisten, jossa korjaustelakka sijaitsee, on
heti annettava hälytys kaikkien muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisilleviranomaisille.
Ennen satamaan pääsyn epäämistä jäsenvaltio voi pyytää neuvotteluja
kyseisen aluksen lippuvaltion kanssa.
6. Sen estämättä, mitä 4 kohdassa säädetään, satamavaltion virano-
mainen voi sallia aluksen pääsyn tiettyyn satamaan ylivoimaisenesteen sattuessa tai ylivoimaisesti tärkeämpien turvallisuusnäkökohtienvuoksi tai saastuttamisvaaran poistamiseksi tai vähentämiseksi tai puut-teiden korjaamiseksi, mikäli laivanomistaja, liikenteenharjoittaja tai
aluksen päällikkö on ryhtynyt aiheellisiin, kyseisen jäsenvaltion toimi-
valtaisten viranomaisten hyväksymiin toimenpiteisiin turvallisensatamaantulon varmistamiseksi.
12 artikla
Tarkastajien ammatillinen pätevyys
1. Tarkastuksia saavat suorittaa vain sellaiset tarkastajat, jotka
täyttävät liitteessä VII eritellyt pätevyysvaatimukset.
2. Jos satamavaltion toimivaltaisella viranomaisella ei ole vaadittua
ammatillista asiantuntemusta, kyseisen toimivaltaisen viranomaisentarkastajaa voi avustaa henkilö, jolla on vaadittu asiantuntemus.
3. Satamavalvontaa suorittavilla tarkastajilla ja heidän avustajillaan
ei saa olla tarkastussatamaan tai tarkastettaviin aluksiin liittyvää
kaupallista intressiä, eivätkä tarkastajat saa olla sellaisen yksityisen
järjestön palveluksessa tai tehdä sellaiselle järjestölle työtä, jokamyöntää pakollisia todistuskirjoja ja luokitustodistuksia tai joka suor-ittaa aluksille todistuskirjojen myöntämistä varten vaadittaviakatsastuksia.
4. Jokaisella tarkastajalla on oltava toimivaltaisen viranomaisen
kansallisen lainsäädännön mukaisesti antama henkilötodistus, jokaosoittaa, että tarkastaja on valtuutettu suorittamaan tarkastuksia.
Henkilötodistusta varten on laadittava yhteinen malli 19 artiklassa
säädetyn menettelyn mukaisesti.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 11
▼B
13 artikla
Luotsien ja satamaviranomaisten tekemät ilmoitukset
1. Jäsenvaltioiden luotsien, jotka osallistuvat aluksen kiinnittämiseen
laituriin tai sen irrottamiseen laiturista tai jotka toimivat aluksilla, jotkaovat matkalla jäsenvaltion satamaan, on viipymättä ilmoitettava sata-mavaltion tai rannikkovaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, mikälihe tavanomaisia tehtäviään suorittaessaan havaitsevat aluksessa olevanpuutteita, jotka voivat haitata aluksen turvallista kulkua tai aiheuttaa
meriympäristölle vaaraa.
2. Kun satamaviranomaiset tavanomaisia tehtäviään suorittaessaan
saavat tietää, että heidän satamassaan olevassa aluksessa on puutteita,jotka voivat haitata aluksen turvallisuutta tai aiheuttaa meriympäristöllekohtuutonta vaaraa, viranomaisen on välittömästi ilmoitettava asiasta
kyseisen satamavaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
14 artikla
Yhteistyö
1. Kunkin jäsenvaltion on turvattava toimivaltaisen viranomaisensa,
satamaviranomaistensa ja muiden asianomaisten viranomaisten sekäkaupallisten järjestöjen välinen yhteistyö sen varmistamiseksi, että sen
toimivaltainen viranomainen saa kaiken olennaisen tiedon sen sata-
missa käyvistä aluksista.
2. Jäsenvaltioiden on turvattava tiedonvaihto ja yhteistyö toimival-
taisen viranomaisensa ja kaikkien muiden jäsenvaltioiden
toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä ylläpidettävä olemassaolevaayhteyttä toimivaltaisen viranomaisensa, komission ja St. Maloon Rans-kaan perustetun SIRENAC-tietojärjestelmän välillä.
Tarkastajien on 5 artiklan 2 kohdassa ja 7 artiklassa tarkoitettujen
tarkastusten suorittamiseksi tutustuttava alusten tarkastuksia koskeviin
julkisiin ja yksityisiin tietokantoihin, joita voidaan käyttää Equasis-
tietojärjestelmän kautta.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun tiedon on oltava MOU:n liitteessä 4
eriteltyä tietoa ja se on annettava tämän direktiivin 15 artiklan mukai-
sesti.
15 artikla
Tietojen antaminen
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava
tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteessä VIIIolevassa I osassa luetellut tiedot aluksista, jotka on pysäytetty jossakinjäsenvaltion satamassa tai joilta on evätty pääsy johonkin jäsenvaltionsatamaan edellisen kuukauden kuluessa, julkaistaan vähintään kerran
kuukaudessa.
2. Liitteessä VIII olevassa I ja II osassa lueteltujen tietojen sekä
direktiivin 94/57/EY 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen luokan
muutosta, luokituksen voimassaolon keskeyttämistä tai luokituksen
peruuttamista koskevien tietojen on oltava saatavilla SIRENAC-tietojärjestelmästä. Tiedot julkaistaan Equasis-tietojärjestelmässämahdollisimman pian tarkastuksen loppuunsaattamisen tai pysäyttä-mismääräyksen kumoamisen jälkeen.
3. Jäsenvaltioiden ja komission on määritettävä yhteistyössä 2
kohdassa tarkoitetut asianmukaiset tekniset järjestelyt.
4. Sirenac-tietojärjestelmää muutetaan tarvittaessa edellä mainittujen
vaatimusten täyttämiseksi.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 12
▼M4
▼B
▼M3
▼M4
▼M3
▼M4
5. Tämän artiklan säännökset eivät vaikuta korvausvastuuta koske-
vaan kansalliseen lainsäädäntöön.
16 artikla
Kustannusten takaisinmaksu
1. Jos 6 ja 7 artiklassa tarkoitetuissa tarkastuksissa varmistuu tai
ilmenee aluksessa olevan yleissopimusten vaatimuksiin nähden sellaisiapuutteita, jotka oikeuttavat aluksen pysäyttämisen, on laivanomistajan
tai liikenteenharjoittajan tai heidän satamavaltioon sijoittautuneen edus-
tajansa katettava kaikki tarkastuksiin liittyvät kustannukset normaalinkirjanpitokauden aikana.
2. Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen suorittamat 11 artiklan 4
kohdan säännösten mukaisista tarkastuksista aiheutuneet kustannukseton perittävä laivanomistajalta tai liikenteenharjoittajalta.
2 a. Mikäli alus pysäytetään 9 artiklan ja liitteen VI mukaisesti
todistuskirjojen puutteellisuuden tai niiden puuttumisen vuoksi, aluksenomistaja tai liikenteenharjoittaja vastaa kaikista satamaan pysäyttämi-sestä aiheutuneista kuluista.
3. Pysäyttämistä ei saa kumota ennen kuin kustannukset on maksettu
kokonaan tai kustannusten takaisinmaksusta on annettu riittävä vakuus.
17artikla
Täytäntöönpanon seurantaa varten tarvittavat tiedot
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle liitteessä X luetellut tiedot
kyseisessä liitteessä mainituin väliajoin.
18 artikla
Sääntelykomitea
1. Komissiota avustaa direktiivin 93/75/ETY 12 artiklan nojalla
perustettu komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5
ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
19 artikla
Muutosmenettely
Tätä direktiiviä voidaan sen soveltamisalaa laajentamatta muuttaa 18
artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen:
a) edellä 5 artiklassa, lukuun ottamatta sen 1 kohdassa mainittua 25
prosentin lukua, ja 6, 7, 7 a, 7 b, 8, 15 ja 17 artiklassa sekä kysei-sissä artikloissa mainituissa liitteissä tarkoitettujen velvollisuuksien
mukauttamiseksi tämän direktiivin täytäntöönpanosta saatujen koke-
musten perusteella sekä MOU:ssa tapahtunut kehitys huomioonottaen.
b) liitteiden mukauttamiseksi asiaa koskevien kansainvälisten
järjestöjen yleissopimuksissa, pöytäkirjoissa, koodeissa ja päätöslau-selmissa sekä MOU:ssa tapahtuneiden muutosten huomioonottamiseksi.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 13
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M1
c) edellä 2 artiklassa olevien päivämäärien mukauttamiseksi siten, että
tässä artiklassa tarkoitettujen kansainvälisten yleissopimusten sekäMOU:n voimaan tulleet muutokset, tällaisten yleissopimusten
pöytäkirjoja lukuun ottamatta, voidaan ottaa huomioon.
19 a artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan
direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen,ja toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi,että näitä seuraamuksia sovelletaan. Näin säädettyjen seuraamusten onoltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
20 artikla
Voimaansaattaminen
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaanviimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1996, ja niiden on välittömästi ilmoi-tettava siitä komissiolle.
2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän
direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus niitä virallisestijulkaistaessa. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset
tehdään.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava viipymättä kaikki tässä direktii-
vissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännöksetkirjallisina komissiolle.
4. Komissio tiedottaa lisäksi säännöllisesti Euroopan parlamentille ja
neuvostolle direktiivin täytäntöönpanon edistymisestä jäsenvaltioissa.
21 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä
jälkeen, kun se on julkaistu.
22 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 14
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M2
LIITE I
ENSISIJAISESTI TARKASTUKSEN TARPEESSA OLEVAT ALUKSET
(5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut alukset)
I.Ensisijaiset tekijät
Kohdentamistekijän arvosta riippumatta seuraavien alusten katsotaan olevan
ehdottoman ensisijaisesti tarkastuksen tarpeessa:
1. Alukset, joissa luotsien tai satamaviranomaisten tekemien ilmoitusten
mukaan on puutteita, jotka voivat haitata niiden turvallista kulkua
(annetun direktiivin 93/75/ETY ja tämän direktiivin 13 artiklan mukaan).
2. Alukset, jotka eivät ole täyttäneet direktiivissä 93/75/ETY vahvistettuja
velvoitteita.
3. Alukset, joista toinen jäsenvaltio on tehnyt ilmoituksen.4. Alukset, joista aluksen päällikkö, muu laivaväen jäsen tai muu henkilö tai
järjestö, jonka laillista etua aluksen turvallinen toiminta, aluksen asumis-
tai työskentelyolosuhteet tai saastumisen ehkäiseminen koskee, on tehnyt
ilmoituksen tai valituksen, jollei asianomainen jäsenvaltio pidä ilmoitusta
tai valitusta selvästi perusteettomana; ilmoituksen tai valituksen tehneen
henkilön henkilöllisyyttä ei saa paljastaa kyseisen aluksen päällikölle tai
omistajalle.
5. Alukset:
— jotka ovat olleet osallisena yhteentörmäyksessä, saaneet pohjakoske-
tuksen tai ajaneet karille matkallaan satamaan,
— joita syytetään vahingollisten aineiden ja jätevesien tyhjentämistä
koskevien määräysten epäillystä laiminlyönnistä,
— joita ohjataan arvaamattomalla tai turvallisuutta vaarantavalla tavalla,
jolloin IMO:n hyväksymiä reittijakojärjestelyjä tai turvallista kulkua
koskevia käytäntöjä ja menettelyjä ei ole noudatettu, tai
— joita on muutoin käytetty tavalla, joka aiheuttaa vaaraa henkilöille,
omaisuudelle tai ympäristölle.
6. Alukset, jotka on poistettu ►
M3toistaiseksi tai pysyvästi ◄luokastaan
turvallisuussyistä edeltävien kuuden kuukauden aikana.
IIYleinen kohdentamistekijä
Seuraavien alusten katsotaan olevan ensisijaisesti tarkastuksen tarpeessa:
1) Alukset, jotka käyvät jäsenvaltion satamassa ensimmäistä kertaa tai
vähintään 12 kuukauden poissaolon jälkeen. Näitä perusteita soveltaes-
saan jäsenvaltioiden on otettava huomioon myös MOU-valtioiden
suorittamat tarkastukset. Jos näistä ei ole asianmukaisia tietoja, jäsenval-
tioiden on luotettava SIRENAC-tietojärjestelmässä oleviin tietoihin ja
tarkastettava sellaiset alukset, joita ei ole rekisteröity tähän tietokantaan
sen 1 päivänä tammikuuta 1993 tapahtuneen perustamisen jälkeen.
2) Alukset, joita yksikään jäsenvaltio ei ole tarkastanut edeltävien kuuden
kuukauden aikana.
3) Alukset, joiden rakennetta ja varusteita koskevien ja yleissopimusten
mukaisesti annettujen pakollisten todistuskirjojen taikka luokitustodis-
tusten myöntäjä on laitos, jota ei ole hyväksytty direktiivin 94/57/EY
säännösten mukaisesti.
4) Alukset, joiden lippuvaltio on MOU:n vuosikatsauksessa julkaistavalla
mustalla listalla.
5) Alukset, joille on annettu lupa lähteä jäsenvaltion satamasta tietyillä
ehdoilla, joita ovat esimerkiksi:
a) puutteet on korjattava ennen lähtöä;
b) puutteet on korjattava seuraavassa käyntisatamassa;
c) puutteet on korjattava 14 päivän kuluessa;
d) puutteet, joiden osalta on määritelty muita ehtoja.
Jos alukseen kohdistuva toimenpide on toteutettu ja kaikki puutteet
korjattu, tämä otetaan huomioon.
6) Alukset, joissa on havaittu puutteita edellisen tarkastuksen aikana: puut-
teiden lukumäärän mukaan.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 15
▼M4
▼M4
7) Alukset, jotka on pysäytetty edellisessä satamassa.
8) Alukset, joiden lippuvaltio ei ole ratifioinut kaikkia tämän direktiivin 2
artiklassa mainittuja asiaankuuluvia kansainvälisiä yleissopimuksia.
9) Alukset, jotka on luokitellut luokituslaitos, jolla puutteita esiintyy
keskimääräistä enemmän.
10) Alukset, jotka kuuluvat liitteessä V olevassa A osassa tarkoitettuihin
luokkiin.
11) Yli 13 vuotta vanhat alukset.
Määritellessään edellä mainittujen alusten tarkastusten tärkeysjärjes-
tyksen toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon SIRENAC-
tietojärjestelmässä näkyvän yleisen kohdentamistekijän osoittama
järjestys MOU:n liitteessä I olevan I jakson mukaisesti. Mitä suurempi
kohdentamistekijän arvo on, sitä ensisijaisempi tarkastus on. Yleinen
kohdentamistekijä on alukseen sovellettavien kohdentamistekijöiden
arvojen summa, kuten MOU:ssa on määritelty. Kohtia 5, 6 ja 7 sovelle-
taan ainoastaan viimeisten 12 kuukauden aikana suoritettuihin
tarkastuksiin. Yleisen kohdentamistekijän arvo ei saa olla pienempi kuin
kohtien 3, 4, 8, 9, 10 ja 11 arvojen summa.
Yleisessä kohdentamistekijässä ei kuitenkaan 7 artiklan 4 kohtaa sovel-
lettaessa oteta huomioon 10 kohtaa.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 16
▼B
LIITE II
LUETTELO TODISTUSKIRJOISTA JA MUISTA ASIAKIRJOISTA
(6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut)
1. Kansainvälinen mittakirja (1969)
2. — Matkustaja-aluksen turvallisuuskirja
— Lastialuksen rakenneturvallisuuskirja
— Lastialuksen varusteturvallisuuskirja
— Lastialuksen radiosähkötysturvallisuuskirja— Lastialuksen radiopuheluturvallisuuskirja— Lastialuksen radioturvallisuuskirja
— Vapautuskirja ja tarvittaessa luettelo lastista
— Lastialuksen turvallisuuskirja
3. Kansainvälinen todistuskirja nestemäisten kaasujen kuljettamiseen irtolas-
tina (SIC! —)
Todistuskirja nestemäisten kaasujen kuljettamiseen irtolastina
4. Kansainvälinen todistuskirja vaarallisten kemikaalien kuljettamiseen irto-
lastina
— Todistuskirja vaarallisten kemikaalien kuljettamiseen irtolastina
5. Kansainvälinen öljystä aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemistä
koskeva todistuskirja
6. Kansainvälinen irtolastina kuljetettavien haitallisten nestemäisten aineiden
pilaantumisen ehkäisemiskirja
7. Kansainvälinen lastiviivakirja (1966)
— Kansainvälinen lastiviivavapautuskirja
8. Öljypäiväkirja, osat I ja II
9. Lastipäiväkirja
10. Miehitystodistus
10 a. STCW-yleissopimuksen mukaisesti annetut todistukset
11. Lääkärintodistukset (ks. ILON:n yleissopimus N:o 73 merenkulkijoiden
lääkärintarkastuksista)
12. Vuotovakavuus
13. Jäljennös vaatimustenmukaisuusasiakirjasta ja turvallisuusjohtamistodis-
tuksesta, jotka on myönnetty Kansainvälisen alusten turvallisen käytön ja
ympäristönsuojelun johtamisesta annetun koodin mukaisesti (SOLAS, IX
luku).
14. Luokituslaitoksen antamat todistuskirjat aluksen rungon vahvuudesta ja
koneistosta (vaaditaan ainoastaan, jos alus on luokituslaitoksen luokassa).
15. Vaatimustenmukaisuusasiakirja, joka sisältää vaarallisia aineita kuljettavia
aluksia koskevat erityisvaatimukset.
16. Suurnopeusaluksen turvallisuuskirja ja suurnopeusaluksen liikennelupa.
17. Vaarallisia aineita koskeva erityisluettelo tai tavaraluettelo taikka yksityis-
kohtainen lastikaavio.
18. Aluksen lokikirja, jossa on tiedot testeistä ja harjoituksista, sekä tiedot
hengenpelastuslaitteiden ja järjestelmien tarkastuksesta ja huollosta.
19. Erikoisaluksen turvallisuuskirja.
20. Öljyn- tai kaasunporauslautan turvallisuuskirja.
21. Öljysäiliöalusten osalta öljypäästöjen valvontajärjestelmää koskevat tiedot
viimeisen painolastissa kuljetun matkan ajalta.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 17
▼M3
▼B
▼C1
▼B
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼M2
22. Hälytysluettelo, palontorjuntakaavio ja matkustaja-alusten osalta vaurion
torjuntakaavio.
23. Aluksen valmiussuunnitelma öljyvahingon varalta.
24. Huoltopäiväkirjat (irtolastialuksista ja öljysäiliöaluksista).
25. Tarkastuskertomukset aikaisemmista satamavaltioiden suorittamista tarkas-
tuksista.
26. Ro-ro-matkustaja-alusten osalta tiedot A/A-maximum-suhdeluvusta.
27. Viljan kuljettamiseen oikeuttava asiakirja.28. Lastinkiinnityskäsikirja.
29. Jätehuoltosuunnitelma ja jätepäiväkirja.
30. Päätöksenteon tukijärjestelmä matkustaja-alusten päällikköjä varten.
31. Etsintä- ja pelastustoimien yhteistyösuunnitelma säännöllisillä reiteillä
liikennöiviä matkustaja-aluksia varten.
32. Matkustaja-alusten liikenteen harjoittamisen rajoituksia koskeva luettelo.
33. Irtolastialuskirja.
34. Irtolastialusten lastaus- ja purkusuunnitelma.
35. Todistuskirja vakuutuksesta tai muusta rahavakuudesta, joka koskee öljyn
aiheuttamasta pilaantumisvahingosta johtuvaa siviilioikeudellista vastuuta
(vuoden 1992 kansainvälinen yleissopimus öljyn aiheuttamasta pilaantu-
misvahingosta johtuvasta siviilioikeudellisesta vastuusta).1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 18
▼M3
▼M4
▼M2
LIITE III
ESIMERKKEJÄ YKSITYISKOHTAISEN TARKASTUKSEN ”ILMEI-
SISTA SYISTÄ”
(6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut)
1. Liitteessä I olevassa I osassa ja II osan II-3, II-4, II-5b, II-5c ►M4ja II-8
kohdassa ◄mainitut alukset.
2. Öljyn rahtikirjaa ei ole pidetty asianmukaisesti.
3. Todistuskirjojen ja muiden asiakirjojen tarkastamisen yhteydessä (ks. 6
artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohta) on ilmennyt epätarkkuuksia.
4. On saatu viitteitä siitä, että laivaväki ei täytä merenkulkijoiden vähimmäis-
koulutustasosta 22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin
94/58/EY(1) 8 artiklan vaatimuksia.
5. On saatu todisteita siitä, että rahtia tai muita toimintoja ei ole hoidettu
turvallisesti tai IMO:n sääntöjen mukaisesti, esimerkiksi tehottoman kaasun
pääasiallinen syöttö lastisäiliöön on sallitun enimmäistason yläpuolella.
6. Öljysäiliöaluksen päällikkö ei toimita tietoja öljypäästöjen valvontajärjes-
telmää koskevista tiedoista viimeisen painolastissa kuljetun matkan ajalta.
7. Ajan tasalla oleva hälytysluettelo puuttuu tai laivaväki ei ole tietoinen
velvollisuuksistaan tulipalon syttyessä tai jos laiva on hylättävä.
8. On lähetetty aiheettomia hätäkutsuja, joita ei ole peruutettu asianmukaisin
menettelyin.
9. Yleissopimuksissa vaaditut olennaiset varusteet tai järjestelmät puuttuvat.
10. Aluksella vallitsevat olosuhteet ovat erityisen epähygieeniset.
11. Tarkastajan saama yleisvaikutelma ja havainnot osoittavat, että aluksen
rungossa tai rakenteessa on vakavia vikoja tai puutteita, jotka voivat vaar-
antaa aluksen rakenteen kestävyyden, sen vesitiiviyden tai säänkestävyyden.
12. On olemassa tietoa tai todisteita siitä, että päällikkö tai muu laivaväki ei
tunne tärkeitä aluksen toimintoja, jotka liittyvät alusten turvallisuuteen tai
saastumisen ehkäisemiseen, tai että näitä toimintoja ei ole suoritettu.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 19
(1) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 28
▼M2
LIITE IV
ALUSTEN VALVONTAA KOSKEVAT MENETTELYTAVAT
(6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut)
1. Turvallisen miehityksen periaatteet [(IMO:n päätöslauselma A.481 (XII) sekä
liitteet: Miehitystodistuksen sisältö (liite 1) ja Ohjeet turvallisen miehityksen
periaatteiden soveltamiseksi (liite 2)].
2. Vaarallisten aineiden kansainvälisen merenkulkualan kuljetussäännöstön
määräykset.
3. Kansainvälisen työjärjestön (ILO) julkaisu ”Työskentelyolosuhteiden
tarkastus aluksella: ohjeita menettelytavoiksi.”
4. Pariisin MOU:n liite 1 ”Satamavaltioiden suorittaman valvonnan menettelyt”
(SIC! .)1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 20
▼M4
LIITE V
A. LAAJENNETUN TARKASTUKSEN KOHTEENA OLEVAT ALUS-
LUOKAT (7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut)
1. Vanhat kaasu- ja kemikaalisäiliöalukset, joiden ikä on yli 10 vuotta
niiden turvallisuuskirjoissa ilmoitetusta rakentamispäivästä laskettuna.
2. Vanhat irtolastialukset, joiden ikä on yli 12 vuotta niiden turvallisuuskir-
joissa ilmoitetusta rakentamispäivästä laskettuna.
3. Vanhat öljysäiliöalukset, joiden bruttovetoisuus on yli 3 000 ja ikä yli 15
vuotta niiden turvallisuuskirjoissa ilmoitetusta rakentamispäivästä lasket-
tuna.
4. Muut kuin pakollisesta katsastusjärjestelmästä säännöllisen ro-ro-aluslii-
kenteen ja suurnopeusmatkustaja-alusliikenteen turvallisen harjoittamisen
varmistamiseksi 29 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direk-
tiivin 1999/35/EY(1) 2 artiklan a ja b kohdassa tarkoitetut yli 15 vuotta
vanhat matkustaja-alukset.
B. TOIMIVALTAISELLE VIRANOMAISELLE ILMOITETTAVAT TIEDOT
(7 artiklan 3 kohdassa a alakohdassa tarkoitetut)
A. aluksen nimi,
B. lippuvaltio,
C. aluksen IMO-tunnistenumero, jos sellainen on,D. kantavuus,E. aluksen rakentamispäivä, joka määritellään aluksen turvallisuuskirjoissa
ilmoitetun rakentamispäivän mukaan,
F. säiliöalusten osalta:
F.a rakenne: yksirunkoinen, yksirunkoinen erillisillä painolastisäiliöillä,
kaksoisrungolla varustettu,
F.b lastisäiliöiden ja painolastisäiliöiden tila: täynnä, tyhjä, inertoitu,
F.c lastin määrä ja laatu,
G. todennäköinen saapumisaika määräsatamaan tai luotsiasemalle toimival-
taisen viranomaisen vaatimusten mukaisesti,
H. satamassa käynnin suunniteltu kesto,
I. suunnitellut toimet määräsatamassa (lastaus, lastin purku, muut),J. suunnitellut sääntömääräiset katsastukset sekä merkittävät huolto- ja
korjaustyöt, jotka on tarkoitus tehdä määräsatamassa.
C. TIETTYJEN ALUSLUOKKIEN LAAJENNETTUUN TARKASTUKSEEN
LIITTYVÄT MENETTELYT (7 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut)
Laajennetun tarkastuksen on koskettava ainakin seuraavia seikkoja, jollei
tarkastuksen käytännön toteutettavuudesta sekä mahdollisista henkilöiden,
aluksen tai sataman turvallisuuteen liittyvistä rajoituksista muuta johdu.
Tarkastajien on oltava selvillä siitä, että aluksen tiettyjen toimintojen, kuten
lastin käsittelyn turvallisuus voi vaarantua, jos vaaditaan, että tällaisten
toimintojen aikana tehdään tarkastuksia, jotka suoraan vaikuttavat kyseiseen
toimintoon.
1. KAIKKI ALUKSET (kaikki A osan luokat)
— black-out ja hätägeneraattorin käynnistys;
— hätävalaistuksen tarkastus;
— hätäpalopumpun toiminta siten, että kaksi paloletkua on kytkettynä
pääpaloputkistoon;
— pilssivesipumppujen toiminta;
— vesitiiviiden ovien sulkeutuminen;
— yhden pelastusveneen laskeminen veteen;
— esim. kattiloiden, ilmanvaihdon ja polttoainepumppujen kaukokäyt-
töisen hätäpysäytyksen testaus;
— ohjauslaitteiden testaus, apuohjauslaitteet mukaan lukien;1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 21
(1) EYVL L 138, 1.6.1999, s. 1.
▼M4
— radiolaitteiston hätävoimanlähteen tarkastus;
— konehuoneseparaattorin tarkastus sekä, siinä laajuudessa kuin on
mahdollista, sen testaus.
2. KAASU- JA KEMIKAALISÄILIÖALUKSET
Edellä 1 jaksossa lueteltujen kohteiden lisäksi seuraavia seikkoja pidetään
kaasu- ja kemikaalisäiliöaluksille tehtävään laajennettuun tarkastukseen
kuuluvina:
— lämpötilaan, paineeseen ja vajantoon liittyvät lastisäiliöiden valvonta-
ja turvalaitteet;
— hapen ja räjähtävien kaasujen mittauslaitteet, mukaan lukien niiden
kalibrointi; kemiallisten aineiden ilmaisinlaitteiden (paljetyyppiset)
saatavuus sekä sopiva määrä kuljetettavalle lastille soveltuvia kaasu-
nilmaisinputkia;
— henkilökohtaiset hätäpoistumisvarusteet, jotka antavat sopivan heng-
itys- ja silmäsuojan, jokaiselle aluksella olevalle henkilölle (mikäli
näitä varusteita vaaditaan niiden aineiden osalta, jotka on lueteltu
kansainvälisessä todistuskirjassa tai vaarallisten kemikaalien kuljetta-
mista irtolastina tai nestemäisten kaasujen kuljettamista irtolastina
koskevassa todistuskirjassa, tapauksesta riippuen);
— sen tarkistaminen, että kuljetettava tuote on lueteltu kansainvälisessä
todistuskirjassa tai vaarallisten kemikaalien kuljettamista irtolastina
tai nestemäisten kaasujen kuljettamista irtolastina koskevassa todistus-
kirjassa, tapauksesta riippuen;
— kannen kiinteät palontorjuntalaitteistot riippumatta siitä, ovatko ne
vaahto-, jauhe- tai muita laitteita, sen mukaan mitä kuljetettava tuote
vaatii.
3. IRTOLASTIALUKSET
Edellä 1 jaksossa lueteltujen kohteiden lisäksi seuraavia seikkoja pidetään
irtolastialuksille tehtävään laajennettuun tarkastukseen kuuluvina:
— kansikoneistojen alustojen mahdollinen ruostuminen;
— kansiluukkujen mahdollinen vääntyminen ja/tai ruostuminen;
— poikittaislaipioissa mahdollisesti esiintyvät murtumat tai ruosteläikät;
— lastitilojen aukot;
— sen tarkastaminen, että aluksella on seuraavat asiakirjat, niiden tarkis-
taminen ja sen vahvistaminen, että lippuvaltio tai luokituslaitos on ne
hyväksynyt:
1) rakennekatsastusraportit;
2) aluksen kunnon arviointiraportit;3) paksuudenmittausraportit;4) IMOn päätöslauselmassa A.744(18) tarkoitettu kuvaava asiakirja.
4. ÖLJYSÄILIÖALUKSET
Edellä 1 jaksossa lueteltujen kohteiden lisäksi seuraavia seikkoja pidetään
öljysäiliöaluksille tehtävään laajennettuun tarkastukseen kuuluvina:
— kannen kiinteät vaahtosammutusjärjestelmät;
— palontorjuntajärjestelmä yleisesti;— konehuoneen, pumppuhuoneen ja asuintilojen sammuttimien tarkastus;
— inerttikaasun paineen ja happipitoisuuden tarkastus;
— painolastisäiliöt: vähintään yksi lastialueella sijaitsevista painolastisäi-
liöistä on tutkittava ensin säiliön tarkastusluukun/kansiluukun kautta
ja sen jälkeen sisältä käsin, jos tarkastajalla on esittää ilmeinen aihe
jatkotarkastukselle;
— sen tarkastaminen, että aluksella on seuraavat asiakirjat, niiden tarkis-
taminen ja sen vahvistaminen, että lippuvaltio tai luokituslaitos on ne
hyväksynyt:
1) rakennekatsastusraportit;
2) aluksen kunnon arviointiraportit;3) paksuudenmittausraportit;4) IMOn päätöslauselmassa A.744(18) tarkoitettu kuvaava asiakirja.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 22
▼M4
5. MUUT KUIN DIREKTIIVISSÄ 1999/35/EY TARKOITETUT
MATKUSTAJA-ALUKSET
Edellä 1 jaksossa lueteltujen kohteiden lisäksi voidaan myös seuraavia
kohteita pitää matkustaja-aluksille tehtävään laajennettuun tarkastukseen
kuuluvina:
— paloilmaisin- ja hälytysjärjestelmän testaus;
— palo-ovien sulkeutumisen testaus;— kuulutusjärjestelmän testaus;— paloharjoitus, jossa esitellään vähintään kaikki palomiehen varusteet
ja johon osa keittiöhenkilökunnasta osallistuu;
— sen osoittaminen, että miehistön avainhenkilöt tuntevat matkustaja-
aluksen vaurionvalvontakaavion.
Tarkastusta voidaan tarpeen vaatiessa aluksen päällikön tai liikenteenhar-
joittajan suostumuksella jatkaa aluksen kulkiessa jäsenvaltion satamasta
tai satamaan. Tarkastajat eivät saa aiheuttaa haittaa aluksen toiminnalle,
eivätkä he saa aiheuttaa tilanteita, jotka aluksen päällikön arvion mukaan
voivat vaarantaa matkustajien, laivaväen ja aluksen turvallisuuden.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 23
▼B
LIITE VI
PERUSTEET ALUKSEN PYSÄYTTÄNIISELLE
(9 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut)
Johdanto
Ennen sen ratkaisemista, oikeuttavatko tarkastuksen aikana havaitut puutteet
aluksen pysäyttämisen, tarkastajan on sovellettava jäljempänä 1 ja 2 jaksossa
mainittuja perusteita.
Jäljempänä 3 jaksossa on esimerkkejä puutteista, jotka sinänsä voivat oikeuttaa
aluksen pysäyttämisen (ks. 9 artiklan 3 kohta).
Vahingot, jotka ovat aiheutuneet onnettomuudesta aluksen ollessa matkalla sata-
maan, eivät ole peruste aluksen pysäyttämiseen, jos
1. on otettu asianmukaisesti huomioon SOLAS 74 -yleissopimuksen määräyk-
seen 1-11(e) sisältyvät vaatimukset, jotka koskevat lippuvaltion hallinnolle,
nimetylle katsastajalle tai sille järjestölle tehtävää ilmoitusta, jonka on
tunnustettu vastaavan asiaankuuluvan todistuskirjan myöntämisestä;
2. aluksen päällikkö tai omistaja on ennen aluksen saapumista satamaan antanut
satamavalvontaviranomaiselle yksityiskohtaiset tiedot onnettomuustilanteesta
ja aiheutuneista vahingoista ja tiedot vaaditusta lippuvaltion hallinnolle anne-
tusta ilmoituksesta;
3. aluksella on toteutettu korjaavia toimenpiteitä viranomaista tyydyttävällä
tavalla; ja
4. sen jälkeen, kun viranomaiselle on ilmoitettu korjaavien toimenpiteiden
toteuttamisesta, tämä on varmistanut, että selvän turvallisuus-, terveys- tai
ympäristövaaran aiheuttavat puutteet on korjattu.
1. Pääasialliset perusteet
Harkitessaan, olisiko alus pysäytettävä, tarkastajan on sovellettava seuraa-
via perusteita:
Ajoitus:
Alukset, jotka eivät ole merikelpoisia, on pysäytettävä ensimmäisen tarkas-
tuksen yhteydessä, riippumatta siitä, kuinka pitkäksi aikaa alus joutuu
jäämään satamaan.
Peruste:
Alus pysäytetään, jos sen puutteet ovat riittävän vakavia antaakseen tarkas-
tajalle aiheen palata alukselle varmistaakseen, että puutteet on poistettu
ennen aluksen lähtöä.
Tarkastajan tarve palata alukselle on puutteiden vakavuuden mittapuu.
Tämä ei kuitenkaan merkitse, että jokaisessa tapauksessa on velvollisuus
toimia näin. Se merkitsee sitä, että viranomaisen on tavalla tai toisella
varmistettava, mieluummin uudella käynnillä, että puutteet on poistettu
ennen lähtöä.
2. Pääasiallisten perusteiden soveltaminen
Päättäessään, ovatko aluksessa havaitut puutteet riittävän vakavia oikeut-
taakseen pysäyttämisen, tarkastajan on arvioitava, onko aluksella:
1) asianmukaiset, voimassaolevat asiakirjat;
2) miehitystodistuksen mukainen miehistö.
Tarkastuksen yhteydessä tarkastajan on lisäksi arvioitava, kykeneekö alus
ja/tai sen miehistö:
3) navigoimaan turvallisesti koko tulevan matkan ajan;
4) turvallisesti käsittelemään, kuljettamaan ja valvomaan lastin tilaa koko
tulevan matkan ajan;
5) käyttämään konehuonetta turvallisesti koko tulevan matkan ajan;
6) ylläpitämään kuljetuskoneistoa ja ohjausta koko tulevan matkan ajan;
7) mikäli tarpeen, tehokkaasti torjumaan tulipaloja kaikissa aluksen
osissa;1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 24
▼M2
▼B
▼B
8) nopeasti ja turvallisesti evakuoimaan aluksen ja, mikäli tarpeen,
toimeenpanemaan pelastustyöt tulevan matkan aikana;
9) ehkäisemään meriympäristön pilaantuminen koko tulevan matkan
ajan;
10) ylläpitämään riittävää vakavuutta koko tulevan matkan ajan;11) ylläpitämään riittävää vedenpitävyyttä koko tulevan matkan ajan; p>12) mikäli tarpeen, viestimään hätätilanteissa tulevan matkan aikana;13) ylläpitämään turvallisia ja terveellisiä olosuhteita aluksella koko
tulevan matkan ajan;
14) antamaan mahdollisimman täydelliset tiedot onnettomuuden sattuessa.
Jos vastaus johonkin edellä lueteltuun väittämään on kielteinen, kaikki
havaitut puutteet huomioon ottaen, on vakavasti harkittava aluksen
pysäyttämistä. Useamman lievemmän puutteen esiintyminen voi myös
oikeuttaa aluksen pysäyttämisen.
3. Tarkastajan avuksi näiden ohjeiden käytössä esitetään jäljempänä luettelo
puutteista, asiaa koskevien yleissopimusten ja/tai sääntöjen mukaisesti
ryhmiteltyinä, joita on pidettävä niin vakavina, että ne voivat oikeuttaa
aluksen pysäyttämisen. Tämä luettelo ei ole tarkoitettu tyhjentäväksi.
Kuitenkin STCW 78 -yleissopimuksen alaan kuuluvissa asioissa ovat
jäljempänä 3.8 kohdassa luetellut puutteet kyseisen yleissopimuksen
mukaan ainoat perusteet aluksen pysäyttämiseen.
3.1Yleistä
Asianomaisten asiakirjojen mukaisten, ►
M4voimassaolevien todistuskir-
jojen ja asiakirjojen puuttuminen ◄. Aluksilla, jotka purjehtivat sellaisen
valtion lipun alla, joka ei ole liittynyt kyseiseen sopimukseen (asian-
omainen asiakirja) tai joka ei ole saattanut voimaan muuta asianomaista
asiakirjaa, ei kuitenkaan ole oikeutta yleissopimuksen tai muun asiakirjan
mukaisiin todistuskirjoihin. Siksi vaadittujen todistuskirjojen puuttuminen
ei sinänsä ole riittävä syy näiden alusten pysäyttämiseksi; kuitenkin sovel-
lettaessa lauseketta ei-suosivammasta käsittelystä on vaadittava, että alus
oleellisilta osin täyttää määräykset ennen kuin se voi lähteä matkaan.
3.2SOLAS -yleissopimuksen alaan kuuluvat asiat (viitteet suluissa)
1. Kuljetuskoneiston ja muun olennaisen tärkeän koneiston sekä
sähkölaitteiston toiminnan häiriö.
2. Konehuoneen puutteellinen siisteys, liian paljon öljyisen veden seoksia
pilsseissä, putkiston eristeisiin ja poistoputkiin on päässyt öljyä, kupu-
veden pumppauslaitteiden toiminnan häiriöt.
3. Hätägeneraattorin, valaistuksen, akkujen ja katkaisimien toiminta-
häiriöt.
4. Pää- ja apuohjauslaitteiston toimintahäiriöt.5. Henkilökohtaisten hengenpelastuslaitteiden, pelastusveneiden ja -laut-
tojen sekä laukaisulaitteistojen puuttuminen, liian vähäinen
kapasiteetti tai vakava rappeutuminen.
6. Paloilmaisinjärjestelmän, palohälyttimien, palontorjuntavarusteiden,
kiinteiden palonsammutuslaitteistojen, ilmastointiventtiilien, palopel-
tien, nopeiden sulkulaitteiden puuttuminen, ei-vaatimustenmukaisuus
tai vakava rappeutuminen siinä määrin, etteivät ne vastaa alkuperäistä
käyttötarkoitustaan.
7. Öljysäiliöalusten lastikansialueen palontorjuntalaitteiston puuttuminen,
vakava rappeutuminen tai toimintahäiriö.
8. Merkkivalojen, merkkikuvioiden tai äänimerkinantolaitteiden puuttu-
minen, ei-vaatimustenmukaisuus tai vakava rappeutuminen.
9. Hätä- ja turvallisuusviestintään käytettävien radiolaitteiden puuttu-
minen tai toimintahäiriö.
10. Navigointilaitteiden puuttuminen tai toimintahäiriöt ottaen huomioon
SOLAS-yleissopimuksen säännön V/12(o).
11. Ajantasaistettujen merikarttojen ja/tai kaikkien muiden, suunniteltua
matkaa varten tarpeellisten merenkulkujulkaisujen puuttuminen, ottaen
huomioon sen, että elektronisia karttoja voidaan käyttää karttojen
asemesta.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 25
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼B
12. Kipinöimättömän poistotuuletuksen puuttuminen lastipumpputiloista
(SOLAS sääntö 11-2/59.3.1).
13. Vakavat puutteet, jotka liittyvät aluksen käyttöä koskeviin vaatimuk-
siin, sellaisina kuin ne on esitetty MOU:n liitteessä 1 olevassa
kohdassa 5.5.
14. Laivaväen lukumäärä, kokoonpano tai pätevyys ei vastaa miehitysto-
distusta.
15. Ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehdyn yleissopi-
muksen (SOLAS 74) XI luvun säännön 2 mukaisen laajennetun
tarkastusohjelman toteuttamatta jättäminen.
16. Matkatietojen tallentimen (VDR) puuttuminen tai viallisuus sen käytön
ollessa pakollista.
3.3IBC-koodin mukaiset asiat (viitteet suluissa)
1. Sellaisen aineen kuljettaminen, jota ei mainita kansainvälisessä todistus-
kirjassa, tai puuttuvat lastitiedot (16.2).
2. Puuttuvat tai vahingoittuneet korkeapaineturvalaitteet (8.2.3).
3. Sähkölaitteet eivät ole sisäisesti turvallisia tai eivät vastaa koodin vaati-
muksia (10.2.3).
4. Paloherkät kohteet vaarallisissa paikoissa, joihin viitataan kohdassa 10.2
(11.3.15).
5. Erityisvaatimusten rikkomiset (15).
6. Suurimman säiliökohtaisen lastimäärän ylitys (16.1).7. Herkkien tuotteiden riittämätön lämpösuojaus (16.6).
3.4IGC-koodin mukaiset asiat (viitteet suluissa)
1. Sellaisen aineen kuljettaminen, jota ei mainita kansainvälisessä todis-
tuskirjassa, tai puuttuvat lastitiedot (18.1).
2. Asuintilojen tai työskentelytilojen puuttuvat sulkemislaitteet (3.2.6).
3. Laipio ei kaasutiivis (3.3.2).
4. Vialliset ilmasulut (3.6).
5. Puuttuvat tai vialliset nopeasulkuventtiilit (5.6).
6. Puuttuvat tai vialliset turvaventtiilit (8.2).7. Sähkölaitteet eivät ole sisäisesti turvallisia tai eivät vastaa koodin
vaatimuksia (10.2.4).
8. Lastitilan tuuletustorvet eivät ole toimintakunnossa (12.1).
9. Lastitilojen painehälyttimet eivät ole toimintakunnossa (13.4.1).
10. Kaasunilmaisulaitos ja/tai myrkyllisen kaasun ilmaisulaitos viallisia
(13.6).
11. Aineiden kuljetus estettävä, ellei aluksella ole voimassaolevaa inhibiit-
toritodistuskirjaa (17/19).
3.5Lastiviivayleissopimuksen alaan kuuluvat asiat
1. Laajojen alueiden vahingoittuminen tai ruostuminen tai laidoituksen
syöpyminen ja siihen liittyvä kansien ja rungon jäykistyminen, joka
vaikuttaa merikelpoisuuteen tai paikallisten kuormien sietokykyyn, ellei
ole tehty riittäviä tilapäisiä korjauksia matkaa varten, joka suuntautuu
sellaiseen satamaan, jossa voidaan suorittaa pysyvät korjaukset.
2. Selvästi havaittava riittämätön vakavuus.
3. Sellaisen riittävän ja luotettavan, hyväksytyssä muodossa olevan tiedon
puuttuminen, joka nopeasti ja helposti antaisi päällikölle mahdolli-
suuden järjestää aluksensa lastauksen ja painolastin ottamisen siten,
että turvallista vakavuusylijäämää voidaan ylläpitää matkan kaikissa
vaiheissa ja vaihtelevissa olosuhteissa sekä vältetään kaikkien liiallisten
jännitteiden syntyminen aluksen rakenteessa.
4. Puuttuvat, selvästi rappeutuneet tai vialliset sulkemislaitteet, luukun-
sulkemisjärjestelyt ja vesitiiviit ovet.
5. Liikakuormitus.6. Syväysmerkin puuttuminen tai syväysmerkkiä on mahdotonta tulkita.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 26
▼M2
▼M4
▼B
▼B
3.6MARPOL -yleissopimuksen liitteen I alaan kuuluvat asiat (viitteet suluissa)
1. Öljyisen veden suodatinlaitteiston, öljypäästöjen valvontajärjestelmän
tai 15 ppm:n pilssivesihälyttimen puuttuminen, vakava rappeutuminen
tai toimintahäiriö.
2. Jätesäiliön ja/tai jäteöljysäiliön jäljellä oleva kapasiteetti riittämätön
suunniteltua matkaa varten.
3. Öljypäiväkirjaa ei ole [20(5)].
4. Luvaton rinnakkainen poistojohto asennettu.
5. Katsastuskertomuksiin liittyvät asiakirjat puuttuvat tai ne eivät ole
MARPOL-yleissopimuksen 13 G säännön 3 kohdan b alakohdan
mukaisia.
3.7MARPOL -yleissopimuksen liitteen 77 alaan kuuluvat asiat (viitteet
suluissa)
1. P& A-käsikirjan puuttuminen.
2. Lastia ei ole luokiteltu [3(4)].
3. Lastipäiväkirjaa ei ole [9(6)].
4. Öljymäisten aineiden kuljettaminen ilman, että vaatimukset olisi
täytetty tai ilman asianmukaisesti muutettua todistuskirjaa (14).
5. Luvaton rinnakkainen poistojohto asennettu.
3.8STWCyleissopimuksen alaan kuuluvat asiat:
1. Merenkulkijoilla ei ole asianmukaista pätevyyskirjaa, voimassa olevaa
erivapautta tai asiakirjanäyttöä siitä, että kelpoisuustodistusta koskeva
hakemus on tehty sen maan viranomaisille, jonka lipun alla alus
purjehtii.
2. Aluksella ei noudateta lippuvaltion hallinnon asettamia turvallista
miehitystä koskevia vaatimuksia.
3. Komentosiltavahti- tai konevahtijärjestelyt eivät täytä lippuvaltion
hallinnon alukselle asettamia vaatimuksia.
4. Vahdissa ei ole pätevää henkilöä käyttämässä laitteita, jotka liittyvät
olennaisesti turvalliseen navigointiin, hätä- ja turvallisuusliikenteeseen
tai meren saastumisen ehkäisemiseen.
5. Ei ole esitetty todisteita ammattitaidosta, jota edellytetään alusturvalli-
suuteen ja saastumisen ehkäisemiseen liittyvien tehtävien hoitamiseksi.
6. Aluksella ei ole riittävästi levänneitä ja muutoin työkuntoisia henkilöitä
ensimmäiseen vahtivuoroon matkan alussa eikä seuraaviin vahtivuor-
oihin.
3.9ILO -yleissopimusten alaan kuuluvat asiat
1. Elintarvikkeet eivät riitä seuraavaan satamaan asti.
2. Juomavesi ei riitä seuraavaan satamaan asti.
3. Olosuhteet aluksella erittäin epähygieeniset.
4. Asuintiloissa ei ole lämmitystä, vaikka alus liikennöi alueilla, joissa
lämpötila voi laskea hyvin alhaiseksi.
5. Käytävillä tai asuintiloissa on paljon jätteitä tai tilat ovat varusteiden tai
lastin tukkimia tai olosuhteet eivät muutoin ole turvallisia.
3.10Asiat, jotka eivät välttämättä anna oikeutta pysäyttää alus, mutta joiden
johdosta esim. lastaus on keskeytettävä.
1. Inerttikaasujärjestelmän, lastaukseen liittyvien laitteiden tai koneiden
toimintahäiriöitä (tai puutteellista kunnossapitoa) pidetään riittävänä
syynä lastauksen pysäyttämiseksi.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 27
▼M4
▼B
▼M2
▼B
▼B
LIITE VII
TARKASTAJIA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
(12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut)
1. Tarkastajan on oltava jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen valtuuttama
voidakseen harjoittaa satamavaltiovalvontaa.
2. Tarkastajalta vaaditaan JOKO: (SIC! joko:)
— että hän on toiminut vähintään vuoden lippuvaltion tarkastajana
tehtävänään yleissopimusten mukaisten katsastusten suorittaminen ja
todistuskirjojen myöntäminen
—j a
a) että hänellä on merikapteenin pätevyyskirja, joka oikeuttaa hänet
toimimaan sellaisen aluksen päällikkönä, jonka vetoisuus on vähintään
1600 GT (ks. STCW, sääntö II/2), tai
b) että hänellä on konepäällikön pätevyyskirja, joka oikeuttaa hänet
toimimaan sellaisen aluksen konepäällikkönä, jonka pääkoneiston
teho on vähintään 3 000 KW (ks. STCW, sääntö III/2), tai
c) että hän on suorittanut laivainsinöörin, koneinsinöörin tai muun
merenkulkuun liittyvän insinöörin tutkinnon ja että hän on työsken-
nellyt tutkinnon mukaisessa tehtävässä vähintään viisi vuotta.
— Edellä a ja b alakohdassa mainituilla tarkastajilla on oltava vähintään viisi
vuotta meripalvelusta joko kansi- tai koneosaston päällystötehtävissä;
tai:
— alaan liittyvää korkeakoulututkintoa tai vastaavaa koulutusta, ja
— tutkintoa oppilaitoksesta, jossa koulutetaan merenkuluntarkastajia, ja
— työskentelyä vähintään kahden vuoden ajan lippuvaltion tarkastajana
tehtävänään yleissopimusten mukaisten katsastusten suorittaminen ja
todistuskirjojen myöntäminen.
3. Kykyä kommunikoida sekä suullisesti että kirjallisesti merenkulkijoiden
kanssa sillä kielellä, jota merellä yleisimmin käytetään.
4. Riittävää tietoa kansainvälisten yleissopimusten määräyksistä ja satamaval-
tioiden suorittaman valvonnan menettelytavoista.
5. Myös sellaiset tarkastajat, jotka eivät täytä edellä lueteltuja vaatimuksia,
hyväksytään, jos he ovat jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen palveluk-
sessa satamavalvontatehtävissä sinä päivänä, jona direktiivi on annettu.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 28
▼M4
LIITE VIII
Tietojen julkaiseminen alusten pysäyttämisistä ja tarkastuksista jäsenval-
tioiden satamissa (15 artiklassa tarkoitetut)
I Direktiivin 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti julkaistavien tietojen on sisäl-
lettävä:
— aluksen nimi,
— IMO-numero,— alustyyppi,
— bruttovetoisuus,
— rakennusvuosi siten kuin se on määritetty aluksen turvallisuuskirjoissa,— aluksen omistajan tai liikenteenharjoittajan nimi ja osoite,— nestemäistä tai kiinteää irtolastia kuljettavien alusten osalta aluksen valin-
nasta vastaavan rahtaajan nimi ja osoite sekä rahtaustyyppi,
— lippuvaltio,
— tarpeen mukaan luokituslaitos tai luokituslaitokset, jo(t)ka on myöntänyt /
ovat myöntäneet alukselle mahdolliset luokitustodistukset,
— luokituslaitos tai luokituslaitokset ja/tai mahdolliset muut osapuolet,
jo(t)ka on myöntänyt / ovat myöntäneet alukselle todistuksia sovelletta-
vien yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion puolesta, sekä maininta
myönnetyistä todistuksista,
— viimeisimmän laajennetun tarkastuksen satama ja päivämäärä ja tarvit-
taessa ilmoitus siitä, että alukselle on annettu pysäyttämismääräys,
— viimeisimmän erityiskatsastuksen satama ja päivämäärä ja ilmoitus siitä,
mikä laitos katsastuksen on suorittanut,
— pysäyttämisten määrä edeltävien 24 kuukauden aikana,— pysäyttämismaa ja -satama,— päivämäärä, jolloin pysäyttämismääräys on kumottu,— pysäyttämisaika päivinä,— havaittujen puutteiden määrä ja pysäyttämisen syyt tarkasti ja yksityiskoh-
taisesti,
— kuvaus toimivaltaisen viranomaisen ja tarvittaessa luokituslaitoksen
pysäyttämisen johdosta toteuttamista jatkotoimenpiteistä,
— epäämisen syy selvästi ja yksityiskohtaisesti, jos alukselta on evätty pääsy
johonkin yhteisön satamaan,
— tarvittaessa tieto siitä, onko luokituslaitos tai jokin muu katsastuksen
tehnyt yksityinen laitos vastuussa puutteista, jotka yksin tai yhdessä
johtivat aluksen pysäyttämiseen,
— kuvaus toteutetuista toimenpiteistä aluksella, jolle on annettu lupa siirtyä
lähimmälle sopivalle korjaustelakalle tai jolta on evätty pääsy johonkin
yhteisön satamaan.
II Tarkastettuja aluksia koskevissa, 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti julkaista-
vissa tiedoissa on ilmoitettava seuraavat seikat:
— aluksen nimi,
— IMO-tunnistenumero,— alustyyppi,— bruttovetoisuus,— rakennusvuosi,— aluksen omistajan tai liikenteenharjoittajan nimi ja osoite,— nestemäistä tai kiinteää irtolastia kuljettavien alusten osalta aluksen valin-
nasta vastaavan rahtaajan nimi ja osoite sekä rahtaustyyppi,
— lippuvaltio,— tarpeen mukaan luokituslaitos tai luokituslaitokset, jo(t)ka on myöntänyt /
ovat myöntäneet alukselle mahdolliset luokitustodistukset,
— luokituslaitos tai luokituslaitokset ja/tai mahdolliset muut osapuolet,
jo(t)ka on myöntänyt / ovat myöntäneet alukselle todistuksia sovelletta-
vien yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion puolesta, sekä maininta
myönnetyistä todistuksista,
— tarkastusmaa, -satama ja -päivä,— puutteiden määrä ja luonne.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 29
▼M4
LIITE IX
8 artiklan mukaisesti laadittava tarkastuskertomus
Tarkastuskertomukseen on sisällyttävä vähintään seuraavat tiedot:
IYleiset tiedot
1. Kertomuksen laatinut toimivaltainen viranomainen2. Tarkastuksen päivämäärä ja paikka
3. Tarkastetun aluksen nimi
4. Lippuvaltio5. Alustyyppi
6. IMO-tunnistenumero
7. Kutsutunnus8. Bruttovetoisuus
9. Kantavuus (tarvittaessa)
10. Rakennusvuosi siten kuin se on määritetty aluksen turvallisuuskirjoissa11. Tarpeen mukaan luokituslaitos tai luokituslaitokset, jo(t)ka on
myöntänyt / ovat myöntäneet alukselle mahdolliset luokitustodistukset
12. Luokituslaitos tai luokituslaitokset ja/tai mahdolliset muut osapuolet,
jo(t)ka on myöntänyt / ovat myöntäneet alukselle todistuksia sovelletta-
vien yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion puolesta
13. Aluksen omistajan tai liikenteenharjoittajan nimi
14. Nestemäistä tai kiinteää irtolastia kuljettavien alusten osalta aluksen
valinnasta vastaavan rahtaajan nimi ja osoite sekä rahtaustyyppi
15. Tarkastuskertomuksen lopullinen päivämäärä
16. Ilmoitus siitä, että tarkastusta tai pysäyttämistä koskevat yksityiskoh-
taiset tiedot voidaan julkaista
IITarkastusta koskevat tiedot
1. Asiaa koskevien kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti myönnetyt
todistukset, todistuksen/todistukset myöntänyt viranomainen tai laitos
sekä päivämäärät, jolloin todistus on annettu ja jolloin sen voimassao-
loaika päättyy
2. Aluksen osat tai osatekijät, jotka on tarkastettu (kun kyseessä on yksityis-
kohtainen tai laajennettu tarkastus)
3. Ilmoitus tarkastuksen tyypistä (tarkastus, yksityiskohtainen tarkastus,
laajennettu tarkastus)
4. Puutteiden laatu
5. Toteutetut toimenpiteet
IIILisätiedot, jos alus pysäytetään
1. Pysäyttämispäätöksen päivämäärä
2. Päivämäärä, jolloin pysäyttämismääräys on kumottu
3. Niiden puutteiden laatu, jotka ovat oikeuttaneet pysäyttämispäätöksen
(tarvittaessa viittaukset yleissopimuksiin)
4. Tiedot viimeisimmästä väli- tai vuosikatsastuksesta
5. Tieto siitä, onko luokituslaitos tai jokin muu katsastuksen tehnyt yksi-
tyinen laitos vastuussa puutteista, jotka yksin tai yhdessä johtivat
aluksen pysäyttämiseen
6. Toteutetut toimenpiteet.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 30
▼M4
LIITE X
Täytäntöönpanon seurantaa varten 17 artiklan mukaisesti toimitettavat
tiedot
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain seuraavat edellistä
vuotta koskevat tiedot viimeistään 1 päivänä huhtikuuta.
1.1 Jäsenvaltioiden puolesta satamavaltion valvontaa harjoittavien tarkasta-
jien lukumäärä
Tiedot on toimitettava komissiolle seuraavaa mallitaulukkoa käyttäen:
Tiedot on annettava kansallisella tasolla ja jokaisesta kyseisen jäsenval-
tion satamasta. Tämän liitteen soveltamiseksi satamalla tarkoitetaan
yksittäistä satamaa sekä tarkastajan tai tarkastajaryhmän toimivaltaan
kuuluvaa maantieteellistä aluetta, jolla voi mahdollisesti sijaita useita
yksittäisiä satamia. Sama tarkastaja voi toimia useissa satamissa tai
useilla alueilla.
1.2 Jäsenvaltioiden satamiin saapuneiden yksittäisten alusten kokonaismäärä
kansallisella tasolla.
2. Jäsenvaltioiden on joko
a) toimitettava komissiolle kuuden kuukauden välein luettelo niiden satamiin
saapuneiden muiden kuin säännöllistä lauttaliikennettä harjoittavien yksit-
täisten alusten liikkeistä sekä kyseisten alusten IMO-tunnistenumerot ja
saapumispäivämäärät, tai vaihtoehtoisesti;
b) toimitettava SIRENAC-järjestelmään niiden satamiin päivittäin saapu-
neiden muiden kuin säännöllistä lauttaliikennettä harjoittavien alusten
IMO-tunnistenumerot ja saapumispäivämäärät.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo a ja b kohdassa tarkoite-
tusta säännöllisestä lauttaliikenteestä viimeistään kuuden kuukauden kuluttua
tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja sen jälkeen aina, kun tällaisessa liiken-
teessä tapahtuu muutoksia.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 31
▼M4
LIITE XI
A. ALUSLUOKAT, JOILTA VOIDAAN EVÄTÄ PÄÄSY YHTEISÖN SATA-
MIIN (7 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetut)
1. Kaasu ja kemikaalisäiliöalukset,
2. Irtolastialukset,
3. Öljysäiliöalukset,4. Matkustaja-alukset.
B. YHTEISÖN SATAMAAN PÄÄSYN EPÄÄMISTÄ KOSKEVAT MENET-
TELYT (7 b artiklan 2 kohdassa tarkoitetut)
1. Jos 7 b artiklassa kuvatut ehdot täyttyvät, sen sataman toimivaltaisen vira-
nomaisen, jossa alus pysäytetään toisen tai kolmannen kerran, on
ilmoitettava kirjallisesti aluksen päällikölle ja omistajalle tai liikenteen-
harjoittajalle alukselle annetusta pääsyn epäämismääräyksestä.
Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava asiasta myös lippuvaltion
hallinnolle, asianomaiselle luokituslaitokselle, muille jäsenvaltioille,
komissiolle, Centre Administratif des Affaires Maritimes ille ja MOU:n
sihteeristölle.
Pääsyn epäämismääräys tulee voimaan heti, kun alus on saanut luvan
poistua satamasta sen jälkeen, kun pysäyttämisen syynä olleet puutteet
on korjattu.
2. Saadakseen pääsyn epäämismääräyksen kumotuksi aluksen omistajan tai
liikenteenharjoittajan on esitettävä virallinen pyyntö pääsyn epäämismää-
räyksen antaneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Pyynnön
mukana on oltava lippuvaltion hallinnon antama todistus siitä, että alus
on täysin kansainvälisten yleissopimusten sovellettavien määräysten
mukainen. Pääsyn epäämismääräyksen kumoamista koskevaan pyyntöön
on tarvittaessa liitettävä myös aluksen luokituksesta vastaavan luokituslai-
toksen todistus siitä, että alus on kyseisen laitoksen määrittelemien
luokitusvaatimusten mukainen.
3. Pääsyn epäämismääräys voidaan kumota vasta, kun sen antaneen jäsen-
valtion toimivaltaisen viranomaisen tarkastajat ovat tarkastaneet aluksen
uudelleen sovitussa satamassa, ja sillä edellytyksellä, että tälle jäsenval-
tiolle toimitetaan tyydyttävät todisteet siitä, että alus täyttää kaikilta osin
kansainvälisten yleissopimusten sovellettavat vaatimukset.
Jos sovittu satama sijaitsee yhteisössä, määräsataman jäsenvaltion toimi-
valtainen viranomainen voi pääsyn epäämismääräyksen antaneen
jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella antaa alukselle
luvan lähteä kyseiseen satamaan siten että ainoana tarkoituksena on
tarkastaa, että alus täyttää 2 kohdan edellytykset.
Uusintatarkastuksen on oltava laajennettu tarkastus, johon on sisälly-
tettävä vähintään kaikki liitteessä V olevassa C osassa esitetyt
asiaankuuluvat osatekijät.
Laajennetun tarkastuksen kaikista kustannuksista vastaa aluksen omistaja
tai liikenteenharjoittaja.
4. Jos laajennetun tarkastuksen tulos tyydyttää jäsenvaltiota 2 kohdan
mukaisesti, pääsyn epäämismääräys on kumottava. Aluksen omistajalle
tai liikenteenharjoittajalle on ilmoitettava tästä kirjallisesti.
Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava päätöksestään kirjallisesti
myös lippuvaltion hallinnolle, asianomaiselle luokituslaitokselle, muille
jäsenvaltioille, komissiolle, Centre Administratif des Affaires Maritime-
sille ja MOU:n sihteeristölle.
5. Niitä aluksia koskevat tiedot, joilta on evätty pääsy yhteisön satamiin, on
asetettava saataville SIRENAC-tietojärjestelmään ja ne on julkaistava 15
artiklan ja liitteen VIII säännösten mukaisesti.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 32
▼M4
LIITE XII
Matkatietojen tallentimia koskevat kansainväliset ja yhteisön vaatimukset
Seuraaviin luokkiin kuuluvat alukset, jotka käyttävät yhteisön jäsenvaltion
satamaa, on varustettava matkatietojen tallentimella, joka on IMO:n päätöslau-
selman A.861(20) suoritusarvostandardien sekä Kansainvälisen sähkötekniikan
toimikunnan (IEC) standardissa n:o 61996 asetettujen testausstandardien
mukainen:
— 1 päivänä heinäkuuta 2002 tai sen jälkeen rakennetut matkustaja-alukset;
— ennen 1 päivää heinäkuuta 2002 rakennetut ro-ro-matkustaja-alukset 1
päivänä heinäkuuta 2002 tai sen jälkeen pidettävään ensimmäiseen katsas-
tukseen mennessä;
— ennen 1 päivää heinäkuuta 2002 rakennetut muut matkustaja-alukset kuin ro-
ro-matkustaja-alukset viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2004;
— 1 päivänä heinäkuuta 2002 tai sen jälkeen rakennetut muut alukset kuin
matkustaja-alukset, joiden bruttovetoisuus on vähintään 3 000 tonnia.
Seuraaviin luokkiin kuuluvat alukset, jotka on rakennettu ennen 1 päivää heinä-
kuuta 2002 ja jotka käyttävät yhteisön jäsenvaltion satamaa, on varustettava
IMO:n asiaa koskevien standardien mukaisella matkatietojen tallentimella:
— lastialukset, joiden bruttovetoisuus on vähintään 20000 tonnia, viimeistään
IMO:n vahvistamana ajankohtana tai, jos IMO:n päätöstä ei ole, 1 päivänä
tammikuuta 2007;
— lastialukset, joiden bruttovetoisuus on vähintään 3 000 mutta alle 20000
tonnia, viimeistään IMO:n vahvistamana ajankohtana tai, jos IMO:n
päätöstä ei ole, viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2008.1995L0021 — FI — 22.01.2002 — 003.001 — 33