1993L0015 — FI — 01.01.2013 — 003.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:









▼B

NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/15/ETY,

annettu 5 päivänä huhtikuuta 1993,

siviilikäyttöön tarkoitettujen räjähdystarvikkeiden markkinoille saattamista ja valvontaa koskevien säännösten yhdenmukaistamisesta







EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen ( 1 ), toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa ( 2 ), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 3 ), sekä katsoo, että sekä katsoo, että perustamissopimuksen 8 a artiklassa määrätään, että sisämarkkinat on toteutettava 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan perustamissopimuksen määräysten mukaisesti, perustamissopimuksen 100 a artiklan 3 kohdassa määrätään, että komissio perustaa turvallisuutta koskevat ehdotuksensa suojelun korkeaan tasoon, tuotteiden vapaa liikkuvuus edellyttää tiettyjen perusedellytysten täyttämistä; räjähdystarvikkeiden vapaa liikkuvuus edellyttää erityisesti räjähdystarvikkeiden markkinoille saattamista koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamista, siviilikäyttöön tarkoitetuista räjähdystarvikkeista on annettu yksityiskohtaisia kansallisia säännöksiä, jotka koskevat ensisijaisesti turvallisuuden ja käyttövarmuuden vaatimuksia; näissä kansallisissa säännöksissä säädetään erityisesti, että markkinoille saattamista koskevia lupia saadaan myöntää vain, jos räjähdystarvikkeet hyväksytään testisarjoissa, markkinoille saattamisen edellytysten yhdenmukaistaminen edellyttää, että toisistaan poikkeavat kansalliset säännökset yhdenmukaistetaan näiden tuotteiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi ilman, että turvallisuuden ja käyttövarmuuden ihanteellisia tasoja alennetaan, tässä direktiivissä määritellään vain olennaiset vaatimukset, jotka räjähdystarvikkeiden on täytettävä vaatimustenmukaisuuskokeissa; olennaisten vaatimusten mukaisuuden osoittamisen helpottamiseksi on aiheellista ottaa Euroopan tasolla käyttöön yhdenmukaistettuja standardeja, jotka koskevat erityisesti räjähdystarvikkeiden testausmenetelmiä; tällaisia standardeja ei vielä ole olemassa, näitä Euroopan tasolla yhdenmukaistettuja standardeja laaditaan yksityisissä tutkimuslaitoksissa ja niiden on pysyttävä sitomattomina teksteinä; tässä tarkoituksessa Euroopan standardointikomitea (CEN) on tunnustettu toiseksi niistä toimivaltaisista tutkimuslaitoksista, jotka voivat antaa yhdenmukaistettuja standardeja 13 päivänä marraskuuta 1984 vahvistetun komission, CENin ja Euroopan sähkötekniikan standardointikomitean (Cenelec) yhteistyön yleisten suuntaviivojen mukaisesti; tässä direktiivissä yhdenmukaistetulla standardilla tarkoitetaan teknistä eritelmää, jonka CEN on antanut komission toimeksiannosta teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevan tiedon toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston direktiivin 83/189/ETY ( 4 ) mukaisesti ja edellä tarkoitettujen yleisten suuntaviivojen perusteella, neuvosto on ottanut käyttöön teknistä yhdenmukaistamista koskevien direktiivien vaatimuksenmukaisuuden arviointimenettelyjen eri vaiheissa käytettäviksi tarkoitetuista moduleista 13 päivänä joulukuuta 1990 annetussa päätöksessä 90/683/ETY ( 5 ) yhdenmukaistetut menetelmät vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen osalta; näiden moduulien soveltaminen räjähdystarvikkeisiin antaa mahdollisuuden valmistajien ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenetelmien toteuttamisesta vastaavien tutkimuslaitosten vastuun määrittelemiseen ottaen huomioon kyseisten räjähdystarvikkeiden luonteen, turvallisuuden osalta räjähdystarvikkeiden kuljetusta koskevista säännöistä määrätään kansainvälisissä konventioissa ja sopimuksissa; kansainvälisellä tasolla vaarallisten aineiden, myös räjähdystarvikkeiden kuljetuksesta on olemassa Yhdistyneiden Kansakuntien suosituksia, joita sovelletaan myös yhteisön ulkopuolella; tässä direktiivissä ei siten käsitellä kuljetusta koskevia sääntöjä, pyrotekniset tuotteet edellyttävät asianmukaisia toimenpiteitä kuluttajien suojelun ja yleisön turvallisuuden varmistamiseksi; tätä aihetta koskevan täydentävän direktiivin valmistelusta on säädetty, tässä direktiivissä tarkoitettujen tuotteiden määritelmän osalta on aiheellista säilyttää näiden tuotteiden määritelmä sellaisena kuin se on edellä tarkoitetuissa suosituksissa, tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat ampumatarvikkeet, mutta vain kuljetusten valvontaa koskevien sääntöjen ja niihin liittyvien säännösten osalta; ampumatarvikkeiden kuljetus tapahtuu samanlaisissa olosuhteissa kuin aseiden, ampumatarvikkeiden kuljetuksiin on siten aiheellista soveltaa samanlaisia säännöksiä kuin aseiden kuljetuksiin, kuten aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta 18 päivänä kesäkuuta 1991 annetussa direktiivissä 91/477/ETY ( 6 ) säädetään, räjähdystarvikkeita tuottavien tai käyttävien työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelu on myös varmistettava; valmisteilla on täydentävä direktiivi, joka koskee erityisesti työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelua räjähdystarvikkeiden valmistus-, varastointi- ja käyttötyössä, tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien räjähdystarvikkeiden tai ampumatarvikkeiden laittoman hallussapidon tai käytön aiheuttaman käyttövarmuuden uhan tai vakavan loukkauksen sattuessa on aiheellista antaa jäsenvaltioille mahdollisuus poiketa tietyissä tapauksissa tämän direktiivin säännöksistä kuljetusten osalta, olisi lisäksi tärkeää ottaa käyttöön hallinnollisia yhteistyömenettelyjä ja tässä suhteessa toimivaltaisten viranomaisten olisi aiheellista ottaa huomioon jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden ja komission yhteistyöstä jäsenvaltioiden tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön oikean soveltamisen varmistamiseksi 19 päivänä toukokuuta 1981 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1468/81 ( 7 ), ja tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden valtaan toteuttaa tarvittavia toimenpiteitä räjähdystarvikkeiden ja ampumatarvikkeiden laittoman kaupan estämiseksi, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:







I LUKU

Yleisiä säännöksiä

1 artikla

1. Tätä direktiiviä sovelletaan 2 kohdassa määriteltyihin räjähdystarvikkeisiin.

2. ”Räjähdystarvikkeilla” tarkoitetaan aineita ja esineitä, joita pidetään räjähdystarvikkeina ”Yhdistyneiden Kansakuntien vaarallisten aineiden kuljetusta koskevissa suosituksissa” ja jotka mainitaan näiden suositusten 1 luokassa.

3. Tätä direktiiviä ei sovelleta:

— räjähdystarvikkeisiin, ampumatarvikkeet mukaan lukien, jotka kansallisen lainsäädännön mukaan on tarkoitettu asevoimien tai poliisin käyttöön,

— pyroteknisiin tuotteisiin,

— ampumatarvikkeisiin lukuun ottamatta 10, 11, 12, 13, 17, 18 ja 19 artiklan säännösten osalta.

4. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

— ”Yhdistyneiden Kansakuntien suosituksilla” Yhdistyneiden Kansakuntien vaarallisten aineiden kuljetusta käsittelevän asiantuntijakomitean laatimia suosituksia, sellaisina kuin mainittu järjestö on ne julkaissut (oranssi kirja) ja sellaisina kuin ne ovat muutettuna tämän direktiivin antamispäivämääränä,

— ”turvallisuudella” onnettomuuksien estämistä ja, jos siinä ei onnistuta, niiden vaikutuksen rajoittamista,

— ”käyttövarmuudella” yleisen järjestyksen vastaisiin tarkoituksiin käyttämisen estämistä,

— ”asekauppiaalla” luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jonka ammattitoiminta koostuu kokonaan tai osittain tuliaseiden ja ampumatarvikkeiden valmistamisesta, myynnistä, kaupasta, vuokrauksesta, korjaamisesta tai muuttamisesta,

— ”kuljetusluvalla” räjähdystarvikkeiden suunniteltuja kuljetuksia yhteisössä koskevaa päätöstä,

— ”räjähdystarvikealan yrityksellä” luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla on räjähdystarvikkeiden valmistus-, varastointi-, käyttö-, kuljetus- tai kauppalupa,

— ”markkinoille saattamisella” tässä direktiivissä tarkoitettujen räjähdystarvikkeiden ensimmäistä käyttöön luovutusta, maksutta tai maksua vastaan, tarkoituksena niiden jakelu ja/tai käyttö yhteisön markkinoilla,

— ”kuljetuksella” räjähdystarvikkeiden fyysistä siirtämistä yhteisön alueella, lukuun ottamatta samassa paikassa suoritettavaa siirtoa.

5. Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita päättämästä kansallisen lain tai säännöksen perusteella, että tietyt aineet, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, ovat räjähdystarvikkeita.







II LUKU

Räjähdystarvikkeita koskevan lainsäädännön yhdenmukaistaminen

2 artikla

1. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien ja tämän direktiivin vaatimukset täyttävien räjähdystarvikkeiden markkinoille saattamista.

2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia räjähdystarvikkeita voidaan saattaa yhteisön markkinoille vain, jos ne vastaavat kaikkia tämän direktiivin säännöksiä, jos ne on varustettu 7 artiklassa kuvaillulla CE-merkinnällä ja jos niiden vaatimustenmukaisuus on arvioitu liitteessä II tarkoitettuja menettelyjä noudattaen.

3. Jos tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat räjähdystarvikkeet kuuluvat muita näkökohtia käsittelevien direktiivien soveltamisalaan, joissa säädetään CE-merkinnän kiinnittämisestä, merkintä osoittaa, että edellä tarkoitettujen tuotteiden oletetaan olevan myös näiden tuotteisiin sovellettavien direktiivien säännösten mukaisia.

3 artikla

Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien räjähdystarvikkeiden on täytettävä niihin sovellettavat liitteessä I esitetyt olennaiset turvallisuusvaatimukset.

4 artikla

1. Jäsenvaltioiden on pidettävä 3 artiklassa tarkoitettujen olennaisten turvallisuusvaatimusten mukaisina räjähdystarvikkeita, jotka kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan, silloin, kun nämä ovat niitä koskevien ja yhdenmukaistettuja standardeja, joiden luettelo ja viitenumerot on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, vastaavien kansallisten standardien mukaisia. Jäsenvaltioiden on julkaistava yhdenmukaistettuja standardeja vastaavien kansallisten standardien luettelo ja viitenumerot.

2. Komissio antaa tarkemmat tiedot yhdenmukaistettujen standardien alalla tehdystä työstä kertomuksessa, jonka se esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle direktiivin 83/189/ETY soveltamisesta ja josta säädetään mainitun direktiivin 11 artiklan 2 kohdassa.

▼M3 —————

▼B

6 artikla

1. Räjähdystarvikkeiden vaatimustenmukaisuuden varmentamismenettelyt ovat:

a) joko liitteessä II olevassa 1 osassa tarkoitettu EY-tyyppitarkastus (B moduuli) sekä valmistajan valinnan mukaisesti: — joko liitteessä II olevassa 2 osassa tarkoitettu tyypinmukaisuus (C moduuli) — tai liitteessä II olevassa 3 osassa tarkoitettu tuotannon laadunvarmistukseen liittyvä menettely (D moduuli) — tai liitteessä II olevassa 4 osassa tarkoitettu tuotteiden laadunvarmistukseen liittyvä menettely (E moduuli) — tai liitteessä II olevassa 5 osassa tarkoitettu tuotekohtainen tarkastus (F moduuli)

b) tai liitteessä II olevassa 6 osassa tarkoitettu tuoteyksikkökohtainen tarkastus (G moduuli).

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tarkastuslaitokset, jotka ne ovat nimenneet suorittamaan edellä tarkoitetut vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt sekä erityiset tehtävät, joita varten nämä laitokset on nimetty ja komission niille ennakolta antamat tunnusnumerot.

Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä luettelon ilmoitetuista tarkastuslaitoksista, niiden tunnusnumeroista sekä tehtävistä, joita varten ne on ilmoitettu. Komissio huolehtii luettelon päivittämisestä.

Jäsenvaltioiden on sovellettava liitteessä III lueteltuja vähimmäisvaatimuksia arvioidessaan ilmoitettavia tarkastuslaitoksia. Laitosten, jotka täyttävät vastaavissa yhdenmukaistetuissa standardeissa vahvistetut arviointiperusteet, oletetaan täyttävän asianmukaiset vähimmäisvaatimukset.

Jäsenvaltion, joka on ilmoittanut laitoksen, on peruutettava tämä ilmoitus, jos se toteaa, että tarkastuslaitos ei enää täytä toisessa alakohdassa tarkoitettuja vaatimuksia. Jäsenvaltion on ilmoitettava tästä välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle.

7 artikla

1. CE-vaatimustenmukaisuusmerkintä on kiinnitettävä näkyvästi, helposti luettavasti ja pysyvästi joko räjähdystarvikkeisiin tai, jos se ei ole mahdollista, räjähdystarvikkeisiin kiinnitettyyn etikettiin tai, jos nämä tavat eivät ole toteutettavissa, pakkaukseen. Etiketti on suunniteltava siten, että sitä ei voida käyttää uudestaan.

Liitteessä IV on malli CE-merkinnän käytöstä.

2. On kiellettyä kiinnittää räjähdystarvikkeisiin sellaisia merkintöjä tai tekstejä, joita ulkopuoliset voivat merkityksen ja kirjoitustavan vuoksi erehtyä pitämään CE-merkintänä. Muita merkintöjä saa kiinnittää räjähdystarvikkeisiin, jos ne eivät heikennä CE-merkinnän näkyvyyttä ja luettavuutta.

3. Sanotun kuitenkaan rajoittamatta 8 artiklan soveltamista,

a) jos jäsenvaltio havaitsee, että CE-merkintä on kiinnitetty perusteettomasti, valmistaja, tämän edustaja tai tarvittaessa se, joka vastaa kyseisen tuotteen saattamisesta yhteisön markkinoille, on velvollinen palauttamaan tuotteen merkintää koskevien säännösten osalta vaatimusten mukaiseksi ja lopettamaan rikkomuksen kyseisen jäsenvaltion vahvistamien edellytysten mukaisesti,

b) vaatimustenvastaisuuden jatkuessa, jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet kyseisen tuotteen markkinoille saattamisen rajoittamiseksi tai kieltämiseksi tai varmistettava sen vetäminen markkinoilta 8 artiklassa säädettyjä menettelyjä noudattaen.

8 artikla

1. Kun jäsenvaltio toteaa, että CE-merkinnällä varustettu ja tarkoituksenmukaisesti käytetty räjähdystarvike vaarantaa turvallisuuden, jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat väliaikaiset toimenpiteet vetääkseen tämän räjähdystarvikkeen markkinoilta ja kieltääkseen sen saattamisen markkinoille tai sen vapaan liikkuvuuden.

Jäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä komissiolle näistä toimenpiteistä, mainiten perusteet päätökselleen ja mainiten erityisesti, johtuuko vaatimustenvastaisuus:

— olennaisten vaatimusten noudattamatta jättämisestä,

— standardien virheellisestä soveltamisesta, — vai

— standardien puutteellisuudesta.

2. Komissio kuulee asianosaisia mahdollisimman pian. Jos komissio toteaa sen jälkeen, että toimenpiteet ovat perusteltuja, komissio ilmoittaa siitä viipymättä aloitteen tehneelle jäsenvaltiolle sekä muille jäsenvaltioille. Jos komissio toteaa asianosaisia kuultuaan, että toimenpiteet ovat perusteettomia, komissio ilmoittaa siitä viipymättä päätöksen tehneelle jäsenvaltiolle.

Siinä erityistapauksessa, että 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet perustuvat standardien puutteellisuuteen, komissio siirtää asian, asianosaisia kuultuaan, direktiivillä 83/189/ETY perustetun komitean käsiteltäväksi kahden kuukauden kuluessa, jos toimenpiteet toteuttanut jäsenvaltio aikoo pitää ne voimassa, ja aloittaa 5 artiklassa tarkoitetut menettelyt.

3. Kun vaatimustenvastainen räjähdystarvike on varustettu CE-merkinnällä, toimivaltainen jäsenvaltio toteuttaa merkin kiinnittäjän osalta asianmukaiset toimenpiteet ja ilmoittaa niistä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.







III LUKU

Yhteisössä tapahtuvien kuljetusten valvontaan liittyviä säännöksiä

9 artikla

1. Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia räjähdystarvikkeita saa kuljettaa vain seuraavissa kohdissa säädettyä menettelyä noudattaen.

2. Yhteisön oikeuden tai kansallisen lainsäädännön soveltamiseksi toteutettu, tässä artiklassa tarkoitettujen räjähdystarvikkeiden kuljetusten valvonta ei tapahdu enää valvontana sisäisillä rajoilla, vaan yksinomaan osana tavanomaista valvontaa koko yhteisön alueella ketään syrjimättä.

3. Räjähdystarvikkeiden kuljetuksen toteuttamiseksi vastaanottajan on saatava kuljetuslupa määräpaikan toimivaltaiselta viranomaiselta. Toimivaltainen viranomainen tarkastaa, että vastaanottajalla on oikeudellinen kelpoisuus hankkia räjähdystarvikkeita ja että vastaanottajalla on tarvittavat toimi- ja käyttöluvat. Kuljetuksesta vastaavan henkilön on ilmoitettava räjähdystarvikkeiden kuljetuksesta yhden tai usean jäsenvaltion alueen kautta tämän jäsenvaltion tai näiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joiden suostumus siihen vaaditaan.

4. Jos jäsenvaltio katsoo, että 3 kohdassa tarkoitettu pätevyyden tarkastaminen on ongelmallista, tämän jäsenvaltion on toimitettava asiasta käytettävissä olevat tiedot komissiolle, joka siirtää asian viipymättä 13 artiklassa tarkoitetun komitean käsiteltäväksi.

5. Jos määräpaikan toimivaltainen viranomainen antaa luvan kuljetukseen, viranomaisen on luovutettava vastaanottajalle kuljetuslupaa koskeva asiakirja, jossa on kaikki 7 kohdassa tarkoitetut tiedot. Tämän asiakirjan on seurattava räjähdystarvikkeita räjähdystarvikkeiden määränpääksi määrättyyn paikkaan saakka. Asiakirja on aina esitettävä toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä. Vastaanottajan on säilytettävä jäljennös asiakirjasta ja esitettävä se määräpaikan toimivaltaiselle viranomaiselle tämän pyynnöstä.

6. Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen katsoo, että 7 kohdassa mainittujen kaltaisia erityisiä käyttövarmuusvaatimuksia ei tarvita, räjähdystarvikkeiden kuljetus tämän jäsenvaltion alueella tai alueen osalla voidaan toteuttaa toimittamatta etukäteen 7 kohdassa tarkoitettuja tietoja. Määräpaikan toimivaltainen viranomainen antaa silloin kuljetusluvan, joka on voimassa tietyn ajan, mutta joka voidaan koska tahansa keskeyttää tai peruuttaa perustellulla päätöksellä. Edellä 5 kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa, joka seuraa räjähdystarvikkeita määräpaikalle saakka, mainitaan silloin yksinomaan edellä tarkoitettu kuljetuslupa.

7. Jos räjähdystarvikkeiden kuljetukset edellyttävät erityisvalvontaa, jolla voidaan määritellä, vastaavatko kuljetukset jäsenvaltion alueen tai alueen osan käyttövarmuutta koskevia erityisvaatimuksia, vastaanottajan on toimitettava määräpaikan toimivaltaiselle viranomaiselle ennen kuljetusta seuraavat tiedot:

— kuljetusten järjestäjien nimet ja osoitteet. Näiden tietojen on oltava riittävän yksityiskohtaiset toisaalta asianosaisten tavoittamiseksi ja toisaalta sen toteamiseksi, että kyseisillä henkilöillä on virallinen pätevyys ottaa lähetys vastaan,

— kuljetettavien räjähdystarvikkeiden lukumäärä ja määrä,

— kyseisen räjähdystarvikkeen täydellinen kuvaus sekä yksilöintitavat, mukaan lukien Yhdistyneiden Kansakuntien tunnusnumero,

— markkinoille saattamisen edellytyksiä koskevat tiedot, jos räjähdystarvikkeet saatetaan markkinoille,

— kuljetustapa ja -reitti,

— ennakoitu lähtö- ja saapumispäivämäärä,

— tarvittaessa tarkat siirtymispaikat jäsenvaltioihin ja niistä pois.

Määräpaikan toimivaltaiset viranomaiset tutkivat edellytykset, joilla kuljetuksen on tapahduttava, erityisesti käyttövarmuutta koskevien erityisvaatimusten osalta. Jos käyttövarmuutta koskevat erityisvaatimukset täyttyvät, kuljetus sallitaan. Jos kuljetus tapahtuu muiden jäsenvaltioiden alueen kautta, näiden jäsenvaltioiden on tutkittava hyväksyttävä samoilla edellytyksillä kuljetukseen liittyvät tiedot.

8. Tavanomaisen valvonnan lisäksi, jota lähettäjäjäsenvaltio harjoittaa alueellaan tämän direktiivin mukaisesti, räjähdystarvikealan vastaanottajat tai asianosaiset toimittavat lähettäjäjäsenvaltion ja kauttakuljetusjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille näiden pyynnöstä kaikki käytettävissään olevat tarvittavat tiedot räjähdystarvikkeiden kuljetuksesta.

9. Toimittaja ei saa toteuttaa räjähdystarvikkeiden kuljetusta, jos vastaanottaja ei ole saanut siihen 3, 5, 6 ja 7 kohdan säännösten mukaan tarvittavia lupia.

10 artikla

1. Ampumatarvikkeita saa kuljettaa jäsenvaltiosta toiseen vain seuraavissa kohdissa säädetyn menettelyn mukaisesti. Näitä säännöksiä sovelletaan myös, kun ampumatarvikkeiden kuljetus liittyy postimyyntiin.

2. Kuljetettaessa ampumatarvikkeita toiseen jäsenvaltioon asianosainen ilmoittaa ennen lähetystä sille jäsenvaltiolle, jossa ampumatarvikkeet ovat:

— myyjän tai luovuttajan sekä ostajan tai hankkijan ja tarvittaessa omistajan nimen ja osoitteen,

— osoitteen tai paikan, johon ampumatarvikkeet lähetetään tai kuljetetaan,

— lähetykseen tai kuljetukseen kuuluvien ampumatarvikkeiden lukumäärän,

— tiedot, jotka mahdollistavat näiden ampumatarvikkeiden yksilöimisen ja lisäksi maininnan siitä, että ne ovat olleet kannettavien tuliaseiden pistokokeiden keskinäisestä tunnustamisesta 1 päivänä heinäkuuta 1969 tehdyn sopimuksen määräysten mukaisen valvonnan kohteena,

— kuljetusvälineen,

— lähtöpäivämäärän ja arvioidun saapumispäivämäärän.

Kahdessa viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettuja tietoja ei tarvitse ilmoittaa, kun kuljetus tapahtuu asekauppiaiden välillä. Jäsenvaltio tutkii edellytykset, joilla kuljetus tapahtuu, erityisesti käyttövarmuuden osalta. Jos jäsenvaltio antaa luvan kuljetukseen, se antaa lupatodistuksen, joka sisältää kaikki ensimmäisessä kappaleessa tarkoitetut maininnat. Tämän lupatodistuksen on seurattava ampumatarvikkeita niiden määränpäähän saakka, ja se on esitettävä aina jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä.

3. Jokainen jäsenvaltio voi myöntää asekauppiaille oikeuden toteuttaa ampumatarvikkeiden kuljetuksia omalta alueeltaan toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle asekauppiaalle ilman 2 kohdassa tarkoitettua ennakkolupaa. Jäsenvaltio myöntää tähän tarkoitukseen luvan, joka on voimassa kolmen vuoden ajan ja joka voidaan koska tahansa keskeyttää tai peruuttaa perustellulla päätöksellä. Asiakirjan, jossa viitataan tähän lupaan, on seurattava ampumatarvikkeita niiden määränpäähän saakka. Tämä asiakirja on esitettävä aina jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä.

Ennen kuljetuksen toteuttamista asekauppiaat ilmoittavat sen jäsenvaltion viranomaisille, josta kuljetus toteutetaan, kaikki 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot.

4. Jokainen jäsenvaltio toimittaa muille jäsenvaltioille luettelon ampumatarvikkeista, joiden osalta sen alueelle voidaan myöntää kuljetuslupa ilman ennakkosuostumusta.

Nämä ampumatarvikeluettelot toimitetaan asekauppiaille, jotka ovat saaneet luvan kuljettaa ampumatarvikkeita ilman ennakkolupaa osana 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä.

5. Jokainen jäsenvaltio toimittaa kaikki tarvittavat tiedot, jotka sillä on käytettävissään päätetyistä ampumatarvikekuljetuksista, sille jäsenvaltiolle, jonka alueelle kuljetukset tapahtuvat.

Tiedot, joita jäsenvaltiot saavat tässä artiklassa säädettyjen menettelyjen soveltamisen yhteydessä, on ilmoitettava viimeistään kuljetuksen aikana vastaanottajajäsenvaltiolle ja tarvittaessa viimeistään kuljetuksen aikana kauttakuljetusjäsenvaltioille.

11 artikla

Poiketen siitä, mitä 9 artiklan 3, 5, 6 ja 7 kohdassa sekä 10 artiklassa säädetään, kun tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien räjähdystarvikkeiden tai ampumatarvikkeiden laiton hallussapito tai käyttö aiheuttaa vakavaa uhkaa tai seurauksia käyttövarmuudelle, jäsenvaltio voi toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet räjähdystarvikkeiden tai ampumatarvikkeiden kuljetusten osalta tämän laittoman hallussapidon tai käytön estämiseksi.

Näissä toimenpiteissä on noudatettava suhteellisuusperiaatetta. Ne eivät saa olla keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyä rajoittamista.

Jokaisen jäsenvaltion, joka toteuttaa tällaisia toimenpiteitä, on ilmoitettava niistä viipymättä komissiolle, joka tiedottaa niistä muille jäsenvaltioille.







IV LUKU

Muita säännöksiä

12 artikla

1. Jäsenvaltioiden on perustettava verkkoja tietojen vaihtamiseksi 9 ja 10 artiklan soveltamiseksi. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kansalliset viranomaiset, joiden tehtävänä on välittää tai vastaanottaa tietoja ja soveltaa 9 ja 10 artiklassa säädettyjä muodollisuuksia.

2. Tämän direktiivin soveltamiseksi noudatetaan soveltuvin osin asetuksen (ETY) N:o 1468/81 säännöksiä, erityisesti luottamuksellisuutta koskevia säännöksiä sovelletaan vastaavasti.

▼M2

13 artikla

1. Komissiota avustaa komitea.

2. Komitea tutkii kaikki tämän direktiivin soveltamista koskevat kysymykset.

3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

4. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

5. Komissio hyväksyy 3 kohdassa tarkoitettua hallintomenettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimenpiteitä etenkin Yhdistyneiden Kansakuntien suositusten tulevien muutosten huomioon ottamiseksi.

▼B

14 artikla

Jäsenvaltioiden on pidettävä muiden jäsenvaltioiden ja komission käytettävissä ajan tasalla olevia tietoja räjähdystarvikealan yrityksistä, joilla on 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kaltainen toimi- tai käyttölupa.

▼M2

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näillä räjähdystarvikealan yrityksillä on räjähdystarvikkeiden hallussapidon valvontajärjestelmä, jonka avulla niiden hallussapitäjä voidaan yksilöidä koska tahansa. Komissio voi hyväksyä toimenpiteitä, joilla vahvistetaan tämän kohdan soveltamisedellytykset. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

▼B

Kyseiset räjähdystarvikealan yritykset pitävät toiminnoistaan rekisteriä, jonka avulla ne voivat täyttää tässä artiklassa säädetyt velvollisuutensa.

Tässä artiklassa tarkoitetut asiakirjat on säilytettävä vähintään kolmen vuoden ajan sen vuoden lopusta, jonka aikana rekisteröity toiminto on tapahtunut silloinkin, kun yritys ei enää harjoita toimintaa. Asiakirjat on luovutettava viipymättä mahdolliseen tarkastukseen toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä.

15 artikla

Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että räjähdystarvikkeet varustetaan asianmukaisella merkinnällä.

16 artikla

Kun jäsenvaltio myöntää toimi- tai käyttöluvan salliakseen räjähdystarvikkeiden valmistuksen harjoittamisen, sen on valvottava erityisesti toiminnasta vastaavien henkilöiden mahdollisuuksia varmistaa teknisten velvoitteidensa noudattaminen.







V LUKU

Loppusäännökset

17 artikla

Jokaisen jäsenvaltion on vahvistettava seuraamukset, joita sovelletaan tämän direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä annettuja säännöksiä rikottaessa. Näiden seuraamusten on oltava riittäviä näiden säännösten noudattamisen varmistamiseksi.

18 artikla

Jokaisen jäsenvaltion on toteutettava sisäisessä lainsäädännössään tarvittavat toimenpiteet, jotta toimivaltaiset viranomaiset voisivat ottaa haltuunsa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat tuotteet, jos on olemassa riittäviä osoituksia siitä, että tuote on laittoman hankinnan, käytön tai kaupan kohteena.

19 artikla

1. Jäsenvaltioiden on saatettava 9, 10, 11, 12, 13 ja 14 artiklan noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 30 päivään syyskuuta 1993 mennessä.

2. Jäsenvaltioiden on 30 päivään kesäkuuta 1994 mennessä annettava ja julkaistava muiden kuin 1 kohdassa mainittujen säännösten noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 1995.

3. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä, joilla saatetaan 1 ja 2 kohdassa annetut säännökset voimaan, on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

4. Jäsenvaltioiden on kuitenkin sallittava 31 päivään joulukuuta 2002 kestävän ajan kuluessa alueellaan ennen 31 päivää joulukuuta 1994 voimassa olevien kansallisten säännösten mukaisten räjähdystarvikkeiden saattaminen markkinoille.

5. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

20 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.









LIITE I

OLENNAISET TURVALLISUUSVAATIMUKSET

I. Yleisiä vaatimuksia

1. Kaikki räjähdystarvikkeet on suunniteltava, valmistettava ja varustettava siten, että tavanomaisissa ja ennakoitavissa olosuhteissa, erityisesti turvallisuusmääräysten ja ammatillisten sääntöjen osalta, mukaan lukien käyttöä edeltävää aikaa koskevat säännöt, aiheutuu mahdollisimman vähän vaaraa ihmisten hengelle ja terveydelle sekä tavaroiden ja ympäristön eheydelle.

2. Kaikilla räjähdystarvikkeilla on pystyttävä niiden valmistajan ilmoittamiin suorituksiin mahdollisimman hyvän turvallisuuden ja luotettavuuden varmistamiseksi.

3. Kaikki räjähdystarvikkeet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne voidaan tuhota käyttämällä asianmukaista tekniikkaa niin, että ympäristövaikutukset ovat mahdollisimman vähäiset.

II. Erityisiä vaatimuksia

1. Kun räjähdystarvikkeiden käyttö on jatkuvaa, vähintään seuraavat tiedot ja ominaisuudet on otettava huomioon tai pidettävä valvonnassa. Valvonnan on tapahduttava todenmukaisissa olosuhteissa. Jos tämä ei ole mahdollista laboratorion tasolla, nämä kokeet on tehtävä käytännön olosuhteissa, jotka vastaavat räjähdystarvikkeiden ennakoitua käyttöä. a) Toimintaperiaate ja ominaisuudet, mukaan lukien kemiallinen koostumus, yhdenmukaisuusaste ja tarvittaessa mitat ja rakeisuus. b) Räjähdystarvikkeen fyysinen ja kemiallinen stabiilisuus kaikissa ympäristöolosuhteissa, joihin se voi joutua. c) Isku- ja hankausherkkyys. d) Kaikkien ainesten osuus, ottaen huomioon niiden fyysisen ja kemiallisen stabiilisuuden. e) Räjähdystarvikkeiden kemiallinen puhtaus. f) Räjähdystarvikkeen vedenkestävyys, kun se on tarkoitettu käytettäväksi kosteassa ympäristössä tai veden läheisyydessä tai kun veden vaikutus voi vaikuttaa haitallisesti sen toimintaominaisuuksiin. g) Matalien ja korkeiden lämpötilojen kestävyys, kun ennakoidaan varastointia tai käyttöä näissä lämpötiloissa tai kun jonkin aineksen tai koko räjähdystarvikkeen jäähtyminen tai kuumeneminen voi vaikuttaa haitallisesti sen turvallisuuteen tai luotettavuuteen. h) Räjähdystarvikkeen sopivuus käytettäväksi vaaravyöhykkeellä (kaivoskaasua sisältävässä ilmassa, kuumissa massoissa jne.) siinä määrin kuin sitä odotetaan käytettävän tällaisissa olosuhteissa. i) Turvallisuus syttymisen ja ennenaikaisen laukeamisen osalta. j) Räjähdystarvikkeen oikea panostaminen ja toiminta, kun sitä käytetään tarkoituksensa mukaisesti. k) Asianmukaiset käyttöohjeet ja tarvittaessa merkinnät, joista ilmenevät turvalliset käsittely-, varastointi-, käyttö- ja tuhoamisolosuhteet vastaanottajajäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä. l) Räjähdystarvikkeen, sen kääreen tai muun aineksen pilaantumattomuus varastoinnin aikana valmistajan ilmoittamaan viimeiseen käyttöpäivämäärään saakka. m) Maininta kaikista räjähdystarvikkeiden luotettavaan ja varmaan toimintaan tarvittavista laitteista ja lisävarusteista.

2. Eri räjähdystarvikeryhmien on lisäksi täytettävä vähintään seuraavat vaatimukset: A) Kaivosräjähdystarvikkeet a) Kaivosräjähdystarvikkeet on voitava laukaista turvallisella ja luotettavalla tavalla, ennalta määrätyn sytytystavan mukaisesti ja aiheuttamalla niiden täydellinen hajoaminen. Erityisesti mustanruudin osalta on tarvistettava palavuus. b) Sytytyksen on siirryttävä panostetuissa räjähdystarvikkeissa varmalla ja luotettavalla tavalla panossarjan päästä toiseen. c) Maanalaisilla työmailla käytettäväksi tarkoitettujen kaivosräjähdystarvikkeiden aiheuttama savu ei saa sisältää hiilimonoksidia, typpipitoisia kaasuja, muita kaasuja, höyryjä tai suspensiossa olevia kiinteitä jäämiä määrässä, joka tavanomaisissa räjähdysolosuhteissa voi vahingoittaa terveyttä. B) Räjähtävä tulilanka, turvasytytyslanka, muut sytytyksen siirtoon tarkoitetut langat ja putket a) Räjähtävien tulilankojen, turvatulilankojen ja muiden lankojen kääreen on oltava mekaanisesti riittävän luja ja suojattava räjähtävää sydäntä riittävästi tavanomaisissa olosuhteissa tapahtuvaa mekaanista rasitusta vastaan. b) Parametrit, jotka määräävät sytytyslankojen palamisaikaa, on merkittävä ja niitä on noudatettava luotettavalla tavalla. c) Räjähtävät tulilangat on voitava laukaista luotettavalla tavalla, niillä on oltava riittävä laukaisuvoima ja niiden on täytettävä varastointia koskevat vaatimukset myös erityisissä ilmasto-olosuhteissa. C) Räjäytysnallit (mukaan lukien hidastesähkönallit) ja räjähtävien tulilankojen hidasteliitokset a) Räjäytysnallien on kaikissa ennakoitavissa käyttöolosuhteissa laukaistava luotettavalla tavalla niiden kaivosräjähdystarvikkeiden sytytys, joiden kanssa ne on tarkoitettu käytettäväksi. b) Räjähtävien tulilankojen aikaliitokset on voitava laukaista luotettavalla tavalla. c) Laukaisuvoima ei saa muuttua kosteuden vaikutuksesta. d) Hidastesähkönallien viiveiden on oltava riittävän yhdenmukaiset niin, että vierekkäisten releiden viiveiden samanaikaisuuden vaara on vähäinen. e) Sähkönallien sähköiset ominaisuudet on merkittävä pakkaukseen (pienin toimintavirta, vastus jne.). f) Sähkönallien johdoissa, myös niiden liitännässä nalliin, on oltava riittävä eristys ja mekaaninen vastus ottaen huomioon niiden ennakoidun käytön. D) Propulsioruudit ja kiinteät ajoaineet oman käyttövoiman tuottamiseksi a) Kun näitä aineita käytetään tarkoituksenmukaisella tavalla, ne eivät saa räjähtää. b) Propulsioruudut on tarvittaessa (ja erityisesti kun ne ovat nitroselluloosapohjaisia) stabilisoitava niiden hajoamisen estämiseksi. c) Kun kiinteät ajoaineet ovat tiivisteenä tai jauheena, niissä ei saa olla halkeamia tai satunnaisia kaasukuplia, jotka voisivat vaikuttaa niiden toimintaan vaarallisesti.









LIITE II

1) B MODUULI: EY-tyyppitarkastus

1. Tämä moduuli kuvailee sitä menettelyn osaa, jolla ilmoitettu tarkastuslaitos toteaa ja todistaa, että tarkasteltava tuotantoa edustava näyte täyttää tämän direktiivin vastaavat säännökset.

2. Valmistajan tai tämän edustajan, joka on sijoittautunut yhteisöön, on toimitettava EY-tyyppitarkastusta koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle tarkastuslaitokselle. Hakemuksessa on oltava: — valmistajan nimi ja osoite ja jos tämän edustaja on toimittanut hakemuksen, myös tämän nimi ja osoite, — kirjallinen vakuutus siitä, että samaa hakemusta ei ole toimitettu toiselle ilmoitetulle tarkastuslaitokselle, — jäljempänä 3 kohdassa kuvaillut tekniset asiakirjat. Hakijan on toimitettava ilmoitetun tarkastuslaitoksen käyttöön tarkastettavaa tuotantoa edustava näyte, jäljempänä ”tyyppi”. Ilmoitettu tarkastuslaitos voi pyytää lisää näytteitä, jos testausohjelma edellyttää sitä.

3. Teknisten asiakirjojen perusteella on voitava arvioida tuotteen direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukaisuus. Teknisten asiakirjojen on, jos sillä tällaisen arvioinnin kannalta on merkitystä, käsitettävä tuotteen suunnittelu, valmistus ja toiminta ja sisällettävä, jos sillä tällaisen arvioinnin kannalta on merkitystä: — tyypin yleinen kuvaus, — suunnittelu- ja valmistuspiirustukset sekä kaaviot osista, osakokonaisuuksista, virtapiireistä jne., — näiden piirustusten ja kaavioiden sekä tuotteen toiminnan ymmärtämiseen tarvittavat kuvaukset ja selitykset, — luettelo 4 artiklassa tarkoitetuista kokonaan tai osittain sovelletuista standardeista ja kuvaus olennaisten vaatimusten täyttämiseksi tehdyistä ratkaisuista, kun tässä artiklassa tarkoitettuja standardeja ei ole sovellettu, — suunnittelulaskelmien tulokset, tehdyt testit, — testausselosteet.

4. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on: 4.1. tarkastettava tekniset asiakirjat, tarkastettava, että tyyppi on valmistettu teknisten asiakirjojen mukaisesti sekä tunnistettava ne osat, jotka on suunniteltu 4 artiklassa tarkoitettujen standardien asiaa koskevien lausumien mukaisesti samoin kuin osat, joiden suunnittelussa ei ole noudatettu kyseisten standardien asiaa koskevia lausumia; 4.2. suoritettava tai suoritutettava tarkoituksenmukaisia tarkastuksia ja tarvittavia testejä sen tarkastamiseksi, täyttävätkö valmistajan soveltamat ratkaisut direktiivissä säädetyt olennaiset vaatimukset silloin, kun 4 artiklassa tarkoitettuja standardeja ei ole noudatettu; 4.3. suoritettava tai suoritutettava tarkoituksenmukaisia tarkastuksia ja tarvittavia testejä tarkastaakseen, että asiaa koskevia standardeja on todella noudatettu silloin, kun valmistaja on valinnut asiaa koskevien standardien noudattamisen; 4.4. sovittava hakijan kanssa paikasta, missä tarkastukset ja tarvittavat testit on tehtävä.

5. Jos tyyppi täyttää direktiivin säännökset, ilmoitetun tarkastuslaitoksen on annettava EY-tyyppitarkastustodistus hakijalle. Todistuksessa on oltava valmistajan nimi ja osoite, tarkastuksessa tehdyt päätelmät ja hyväksytyn tyypin välttämättömät tunnistetiedot. Todistukseen on liitettävä luettelo asiaa koskevien teknisten asiakirjojen merkittävistä osista, ja ilmoitetun tarkastuslaitoksen on säilytettävä jäljennös siitä. Jos valmistajalta tai tämän edustajalta evätään tyyppivarmentaminen, ilmoitetun tarkastuslaitoksen on esitettävä yksityiskohtaiset syyt epäämiselle. On säädettävä muutoksenhakumenettelystä.

6. Hakijan on ilmoitettava ilmoitetulle tarkastuslaitokselle, joka pitää hallussaan EY-tyyppitarkastustodistusta koskevia teknisiä asiakirjoja, kaikista hyväksyttyyn tuotteeseen tehdyistä muutoksista, joille on saatava lisähyväksyminen, jos sellaiset muutokset voivat vaikuttaa olennaisten vaatimusten mukaisuuteen tai tuotteen säädettyihin käyttöolosuhteisiin. Lisähyväksyminen annetaan lisäyksenä alkuperäiseen EY-tyyppitarkastustodistukseen.

7. Kaikkien ilmoitettujen tarkastuslaitosten on toimitettava toisille ilmoitetuille tarkastuslaitoksille asiaankuuluvaa tietoa EY-tyyppitarkastustodistuksista sekä annetuista lisäyksistä ja peruutuksista.

8. Toiset ilmoitetut tarkastuslaitokset voivat saada jäljennöksiä EY-tyyppitarkastustodistuksista ja/tai niiden lisäyksistä. Todistusten liitteet on pidettävä muiden ilmoitettujen tarkastuslaitoksien saatavilla.

9. Valmistajan tai tämän edustajan on säilytettävä EY-tyyppitarkastustodistukset ja tekniset asiakirjat sekä niiden lisäykset vähintään kymmenen vuotta siitä, kun viimeinen tuote on valmistettu. Jos valmistaja tai tämän edustaja ei ole sijoittautunut yhteisöön, velvollisuus pitää tekniset asiakirjat saatavilla on henkilöllä, joka saattaa tuotteen yhteisössä markkinoille.

2) C MODUULI: tyypinmukaisuus

1. Tämä moduuli kuvailee sitä osaa menettelyä, jossa valmistaja tai tämän edustaja, joka on sijoittautunut yhteisöön, varmistaa ja vakuuttaa, että kyseiset räjähdystarvikkeet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset. Valmistajan on kiinnitettävä CE-merkintä jokaiseen räjähdystarvikkeeseen ja laadittava kirjallinen vaatimustenmukaisuusvakuutus.

2. Valmistajan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet huolehtiakseen siitä, että tuotantovaiheessa varmistetaan valmistettavien tuotteiden EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin ja tässä direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukaisuus.

3. Valmistajan tai tämän edustajan on säilytettävä jäljennös vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta vähintään kymmenen vuotta siitä, kun viimeinen tuote on valmistettu. Jos valmistaja tai tämän edustaja ei ole sijoittautunut yhteisöön, velvollisuus pitää tekniset asiakirjat saatavilla on henkilöllä, joka saattaa tuotteen yhteisössä markkinoille.

4. Valmistajan valitsema ilmoitettu tarkastuslaitos suorittaa tai suorituttaa tuotteen tarkastuksia satunnaisin väliajoin. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen paikan päällä ottama näyte valmiista tuotteesta tarkastetaan ja asianmukaiset 4 artiklassa tarkoitettujen sovellettujen standardien mukaisesti määritellyt testit tai vastaavat testit tehdään sen tarkistamiseksi, onko tuotanto tämän direktiivin vaatimusten mukainen. Jos yksi tai useampi tarkastettavista tuotteista ei ole niiden mukainen, ilmoitettu tarkastuslaitos toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet. Valmistaja kiinnittää ilmoitetun tarkastuslaitoksen vastuulla tarkastuslaitoksen tunnusmerkin valmistusprosessin aikana.

3) D MODUULI: tuotannon laadunvarmistus

1. Tämä moduuli kuvailee menettelyä, jossa valmistaja, joka täyttää 2 kohdan velvoitteet, varmistaa ja vakuuttaa, että räjähdystarvikkeet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset. Valmistajan on kiinnitettävä CE-merkintä jokaiseen räjähdystarvikkeeseen ja laadittava kirjallinen vaatimustenmukaisuusvakuutus. CE-merkintään on liityttävä 4 kohdassa tarkoitetusta tarkastuksesta vastanneen ilmoitetun tarkastuslaitoksen tunnusmerkki.

2. Valmistajan on sovellettava 3 kohdassa tarkoitettua, hyväksyttyä laatujärjestelmää tuotannossa, suoritettava valmiiden laitteiden tarkastus ja testaus. Valmistajaan sovelletaan 4 kohdassa tarkoitettua valvontaa.

3. Laatujärjestelmä 3.1. Valmistajan on toimitettava kyseisten laitteiden laatujärjestelmän arvioimista koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle tarkastuslaitokselle. Hakemuksessa on oltava: — kaikki asiaa koskevat tiedot suunnitellusta tuoteryhmästä, — laatujärjestelmää koskevat asiakirjat, — hyväksyttyyn tyyppiin liittyvät tekniset asiakirjat sekä jäljennös EY-tyyppitarkastustodistuksesta. 3.2. Laatujärjestelmän on taattava, että tuotteet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvaillun tyypin ja niihin sovellettavan direktiivin vaatimusten mukaiset. Kaikki valmistajan hyväksymät perusedellytykset, vaatimukset ja säännökset on kirjattava järjestelmällisesti ja täsmällisesti kirjallisiksi toimenpiteiksi, menettelyiksi ja ohjeiksi. Näiden laatujärjestelmää koskevien asiakirjojen on mahdollistettava laatuohjelmien, -suunnitelmien, -käsikirjojen ja -pöytäkirjojen yhdenmukainen tulkinta. Niissä on erityisesti oltava riittävä kuvaus: — laatutavoitteista ja organisaation rakenteesta, vastuualueista ja johdon vastuusta ja toimivallasta räjähdystarvikkeiden laatukysymysten osalta, — käytetyistä valmistuksen, laadunvalvonnan ja laadunvarmistuksen tekniikoista, menetelmistä ja järjestelmällisestä toiminnasta, — tarkastuksista ja testeistä, jotka tehdään ennen valmistusta, valmistuksen aikana tai sen jälkeen ja niiden suoritustiheys, — esimerkiksi sellaisista laatupöytäkirjoista, kuten tarkastusselosteet ja testaustiedot, kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevöimiseen liittyvät kertomukset, — keinoista, joilla valvotaan räjähdystarvikkeilta vaaditun laadun toteutumista ja laatujärjestelmän toiminnan tehokkuutta. 3.3. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on arvioitava laatujärjestelmä määrittääkseen täyttääkö se 3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on pidettävä olettamuksena, että laatujärjestelmät, joissa sovelletaan asiaa koskevia yhdenmukaistettuja standardeja, vastaavat näitä vaatimuksia. Arviointiryhmässä on oltava vähintään yksi arvioija, jolla on kokemusta kyseisen tuoteteknologian arvioinnista. Arviointimenettelyyn on kuuluttava tarkastuskäynti valmistajan laitoksella. Päätöksestä on ilmoitettava valmistajalle. Ilmoituksessa on oltava tarkastuksessa tehdyt päätelmät sekä perusteltu arviointipäätös. 3.4. Valmistaja sitoutuu täyttämään laatujärjestelmästä, sellaisena kuin se on hyväksytty, johtuvat velvoitteet ja ylläpitämään laatujärjestelmää niin, että se pysyy riittävänä ja tehokkaana. Valmistajan tai tämän edustajan on ilmoitettava laatujärjestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle tarkastuslaitokselle laatujärjestelmään suunnitelluista muutoksista. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on arvioitava ehdotetut muutokset ja päätettävä, täyttääkö muutettu laatujärjestelmä edelleen vaatimukset, joita tarkoitetaan 3.2 kohdassa vai onko tarpeen suorittaa uusi arviointi. Sen on ilmoitettava päätöksensä valmistajalle. Ilmoituksessa on oltava tarkastuksessa tehdyt päätelmät sekä perusteltu arviointipäätös.

4. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen vastuulla oleva valvonta 4.1. Valvonnan tarkoituksena on varmistaa, että valmistaja täyttää hyväksytystä laatujärjestelmästä johtuvat velvoitteet asianmukaisesti. 4.2. Valmistajan on sallittava ilmoitetulle tarkastuslaitokselle tarkastusta varten pääsy valmistus-, tarkastus- ja testauspaikalle ja varastoon sekä annettava sille kaikki tarvittavat tiedot, erityisesti: — laatujärjestelmää koskevat asiakirjat, — esimerkiksi sellaisista laatupöytäkirjoista, kuten tarkastusselosteet ja testaustiedot, kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät kertomukset. 4.3. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on tehtävä määräajoin tarkastuksia varmistaakseen, että valmistaja ylläpitää ja noudattaa laatujärjestelmää sekä annettava tarkastuskertomus valmistajalle. 4.4. Ilmoitettu tarkastuslaitos voi lisäksi ennalta ilmoittamatta käydä valmistajan luona. Näillä käynneillä ilmoitettu tarkastuslaitos voi tarvittaessa tehdä tai teettää testejä tarkastaakseen, että laatujärjestelmä toimii asianmukaisesti. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on annettava valmistajalle kertomus käynnistä sekä testausseloste, jos testaus on suoritettu.

5. Valmistajan on säilytettävä vähintään kymmenen vuotta siitä, kun viimeinen tuote on valmistettu kansallisten viranomaisten saatavilla: — asiakirjat, joita tarkoitetaan 3.1 kohdan toisessa luetelmakohdassa, — muutostiedot, jota tarkoitetaan 3.4 kohdan toisessa alakohdassa, — ilmoitetun tarkastuslaitoksen päätökset sekä kertomukset, joita tarkoitetaan 3.4 kohdan viimeisessä alakohdassa sekä 4.3 ja 4.4 kohdassa.

6. Kaikkien ilmoitettujen tarkastuslaitosten on annettava toisille ilmoitetuille tarkastuslaitoksille asiaa koskevia tietoja laatujärjestelmien hyväksynnöistä ja hyväksyntöjen peruutuksista.

4) E MODUULI: tuotteiden laadunvarmistus

1. Tämä moduuli kuvailee menettelyä, jossa valmistaja, joka täyttää 2 kohdan velvoitteet varmistaa ja vakuuttaa, etä kyseiset tuotteet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät niihin sovellettavassa direktiivissä säädetyt vaatimukset. Valmistajan on kiinnitettävä CE-merkintä jokaiseen tuotteeseen ja laadittava kirjallinen vaatimustenmukaisuusvakuutus. CE-merkintään on liitettävä 4 kohdassa tarkoitetusta valvonnasta vastaavan ilmoitetun tarkastuslaitoksen tunnusnumero.

2. Valmistajan on sovellettava hyväksyttyä laatujärjestelmää räjähdystarvikkeiden lopputarkastuksessa ja testauksessa 3 kohdan eritelmän mukaisesti. Valmistajaan sovelletaan 4 kohdassa tarkoitettua valvontaa.

3. Laatujärjestelmä 3.1. Valmistajan on jätettävä räjähdystarvikkeiden laatujärjestelmän arvioimista koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle tarkastuslaitokselle. Hakemuksessa on oltava: — kaikki asiaa koskeva tieto suunnitellusta räjähdystarvikeryhmästä, — laatujärjestelmää koskevat asiakirjat, — hyväksyttyyn tyyppiin liittyvät tekniset asiakirjat sekä jäljennös EY-tyyppitestaustodistuksesta. 3.2. Jokainen laatujärjestelmään kuuluva räjähdystarvike on tarkastettava ja sille on tehtävä 4 artiklassa tarkoitetussa, asiaa koskevassa standardissa (standardeissa) määrätyt tai vastaavat testit direktiivin vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi. Kaikki valmistajan hyväksymät perusedellytykset, vaatimukset ja säännökset on kirjattava järjestelmällisesti ja täsmällisesti kirjallisiksi ohjelmiksi, menettelyiksi ja ohjeiksi. Tätä laatujärjestelmää koskevien asiakirjojen on varmistettava laatuohjelmien, suunnitelmien, toimintaohjeiden ja pöytäkirjojen yhdenmukainen tulkinta. Siinä on erityisesti oltava riittävä kuvaus: — laatutavoitteista ja organisaation rakenteesta, vastuualueista ja johdon vastuusta ja toimivallasta tuotteiden laatukysymysten osalta, — tarkastuksista ja testeistä, jotka on tehtävä valmistuksen jälkeen, — keinoista, joilla valvotaan laatujärjestelmän toiminnan tehokkuutta, — esimerkiksi sellaisista laatupöytäkirjoista, kuten tarkastusselosteet, testaustiedot, kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät kertomukset. 3.3. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on arvioitava laatujärjestelmä määrittääkseen täyttääkö se 3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on pidettävä olettamuksena, että laatujärjestelmät, jotka noudattavat asiaa koskevia yhdenmukaistettuja standardeja, vastaavat näitä vaatimuksia. Arviointiryhmässä on oltava vähintään yksi arvioija, jolla on kokemusta kyseisen tuoteteknologian arvioinnista. Arviointimenettelyyn on kuuluttava käynti valmistajan laitoksella. Päätöksestä on ilmoitettava valmistajalle. Ilmoituksessa on oltava tarkastuksessa tehdyt päätelmät sekä perusteltu arviointipäätös. 3.4. Valmistaja sitoutuu täyttämään laatujärjestelmästä, sellaisena kuin se on hyväksytty, johtuvat velvoitteet ja ylläpitämään sitä niin, että se pysyy riittävänä ja tehokkaana. Valmistajan tai tämän edustajan on ilmoitettava laatujärjestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle tarkastuslaitokselle laatujärjestelmän suunnitelluista muutoksista. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on arvioitava ehdotetut muutokset ja päätettävä täyttääkö muutettu laatujärjestelmä edelleen vaatimukset, joita tarkoitetaan 3.2 kohdassa vai onko tarpeen suorittaa uusi arviointi. Sen on ilmoitettava päätöksensä valmistajalle. Ilmoituksessa on oltava tarkastuksessa tehdyt päätelmät sekä perusteltu arviointipäätös.

4. Ilmoitetun laitoksen vastuulla oleva valvonta 4.1. Valvonnan tarkoituksena on varmistaa, että valmistaja täyttää hyväksytystä laatujärjestelmästä johtuvat velvoitteet asianmukaisesti. 4.2. Valmistajan on sallittava ilmoitetulle tarkastuslaitokselle tarkastusta varten pääsy valmistus-, tarkastus- ja testauspaikalle ja varastoon sekä annettava sille kaikki tarvittavat tiedot, erityisesti: — laatujärjestelmää koskevat asiakirjat, — tekniset asiakirjat, — esimerkiksi sellaisista laatupöytäkirjoista, kuten tarkastuskertomukset ja testaustiedot, kalibrointitiedot, kyseisen henkilöstön pätevöimiseen liittyvät kertomukset. 4.3. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on tehtävä määräajoin tarkastuksia varmistaakseen, että valmistaja ylläpitää ja noudattaa laatujärjestelmää sekä annettava tarkastuskertomus valmistajalle. 4.4. Ilmoitettu tarkastuslaitos voi lisäksi ennalta ilmoittamatta käydä valmistajan luona. Näillä käynneillä ilmoitettu tarkastuslaitos voi tarvittaessa tehdä tai teettää testejä tarkastaakseen, että laatujärjestelmä toimii asianmukaisesti; ilmoitetun tarkastuslaitoksen on annettava valmistajalle kertomus käynnistä sekä testausseloste, jos testaus on suoritettu.

5. Valmistajan on säilytettävä vähintään kymmenen vuotta siitä, kun viimeinen tuote on valmistettu kansallisten viranomaisten saatavilla: — asiakirjat, joita tarkoitetaan 3.1 kohdan toisessa luetelmakohdassa, — muutokset, jota tarkoitetaan 3.4 kohdan toisessa alakohdassa, — ilmoitetun tarkastuslaitoksen päätökset sekä kertomukset, joita tarkoitetaan 3.4 kohdan viimeisessä alakohdassa sekä 4.3 ja 4.4 kohdassa.

6. Kaikkien ilmoitettujen tarkastuslaitosten on annettava toisille ilmoitetuille tarkastuslaitoksille asiaa koskevia tietoja laatujärjestelmien hyväksynnöistä ja hyväksyntöjen peruutuksista.

5) F MODUULI: tuotekohtainen tarkastus

1. Tämä moduuli kuvailee menettelyä, jossa valmistaja tai tämän edustaja, joka on sijoittautunut yhteisöön, varmistaa ja vakuuttaa, että 3 kohdan säännösten mukaiset räjähdystarvikkeet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät tässä direktiivissä säädetyt vastaavat vaatimukset.

2. Valmistajan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomenetelmällä taataan tuotteiden EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvaillun tyypin ja tämän direktiivin vaatimusten mukaisuus. Valmistajan on kiinnitettävä CE-merkintä jokaiseen tuotteeseen ja laadittava vaatimustenmukaisuusvakuutus.

3. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on suoritettava aiheelliset tarkastukset ja testit tarkastaakseen, että räjähdystarvike on direktiivin vaatimusten mukainen tutkimalla ja testaamalla 4 kohdassa tarkoitetun mukaisesti. Valmistajan tai tämän edustajan on säilytettävä jäljennös vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta vähintään kymmenen vuotta siitä, kun viimeinen räjähdystarvike on valmistettu.

4. Tarkastus tutkimalla ja testaamalla jokainen räjähdystarvike 4.1. Jokainen tuote on tutkittava erikseen ja tuotteille on tehtävä aiheelliset 4 artiklassa tarkoitetuissa asiaa koskevissa standardeissa määrätyt tai vastaavat testit sen tarkastamiseksi, että tuotteet ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin ja tässä direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukaisia. 4.2. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on kiinnitettävä tai kiinnitytettävä tunnusmerkkinsä jokaiseen hyväksyttyyn tuotteeseen ja laadittava kirjallinen vaatimustenmukaisuustodistus suoritetusta testistä. 4.3. Valmistajan tai tämän edustajan on voitava pyynnöstä toimittaa ilmoitetun tarkastuslaitoksen vaatimustenmukaisuustodistukset.

6) G MODUULI: tuoteyksikkökohtainen tarkastus

1. Tämä moduuli kuvailee menettelyä, jossa valmistaja varmistaa ja vakuuttaa, että kyseinen räjähdystarvike, jolle on annettu 2 kohdassa tarkoitettu todistus, vastaa siihen sovellettavassa direktiivissä säädettyjä vaatimuksia. Valmistajan on kiinnitettävä CE-merkintä tuotteeseen ja laadittava vaatimustenmukaisuusvakuutus.

2. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on tutkittava räjähdystarvike ja sille on tehtävä 4 artiklassa tarkoitetussa asiaa koskevassa standardissa (standardeissa) määrätyt aiheelliset tai vastaavat testit sen varmistamiseksi, että tuote on direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukainen. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen on kiinnitettävä tai kiinnitytettävä tunnusmerkkinsä hyväksyttyyn räjähdystarvikkeeseen ja laadittava vaatimustenmukaisuustodistus suoritetuista testeistä.

3. Teknisen asiakirjan tarkoituksena on tehdä mahdolliseksi direktiivissä säädettyjen vaatimustenmukaisuuden arvioiminen samoin kuin räjähdystarvikkeen suunnittelun, valmistuksen ja käytön ymmärtäminen. Asiakirjojen on sisällettävä, jos sillä tällaisen arvioinnin kannalta on merkitystä: — tyypin yleinen kuvaus, — suunnittelu- ja valmistuspiirustukset sekä kaaviot osista, osakokonaisuuksista, virtapiireistä jne., — näiden piirustusten ja kaavioiden sekä tuotteen toiminnan ymmärtämiseen tarvittavat kuvaukset ja selitykset, — luettelo 4 artiklassa tarkoitetuista kokonaan tai osittain sovelletuista standardeista ja kuvaus olennaisten vaatimusten täyttämiseksi tehdyistä ratkaisuista, kun tässä artiklassa tarkoitettuja standardeja ei ole sovellettu, — suunnittelulaskelmien tulokset, tehdyt testit, — testausselosteet.









LIITE III

VÄHIMMÄISVAATIMUKSET, JOTKA JÄSENVALTIOIDEN ON OTETTAVA HUOMIOON ILMOITETTUJEN TARKASTUSLAITOSTEN OSALTA

1. Tarkastuslaitos, sen johtaja ja tarkastustehtäviä hoitava henkilöstö eivät saa olla tarkastamiensa räjähdystarvikkeiden suunnittelijoita, valmistajia, toimittajia tai käyttäjiä taikka näiden edustajia. He eivät saa olla suoranaisesti eivätkä edustajina mukana näiden räjähdystarvikkeiden suunnittelussa, valmistuksessa, markkinoille saattamisessa tai kunnossapidossa. Tämä ei sulje pois mahdollisuutta vaihtaa teknisiä tietoja valmistajan ja ilmoitetun tarkastuslaitoksen välillä.

2. Tarkastuslaitoksen ja sen henkilöstön on hoidettava tarkastustoimenpiteet mahdollisimman suurta ammatillista luotettavuutta ja teknistä pätevyyttä osoittaen ja heidän on oltava riippumattomia kaikesta, erityisesti taloudellisesta, painostuksesta ja houkuttelusta, joka saattaisi vaikuttaa heidän arviointiinsa taikka tarkastuksen tuloksiin, erityisesti sellaisten henkilöiden tai henkilöryhmien taholta, joilla on etua tarkastuksen tuloksista.

3. Tarkastuslaitoksen käytettävissä on oltava tarvittava henkilöstö ja tarvittavat välineet, jotta se voi asianmukaisesti hoitaa tekniset ja hallinnolliset tehtävät, jotka liittyvät tarkastusten suorittamiseen, lisäksi sillä on oltava mahdollisuus käyttää poikkeuksellisten tarkastusten edellyttämää välineistöä.

4. Tarkastuksista vastaavalla henkilöstöllä on oltava: — hyvä tekninen ja ammatillinen koulutus; — riittävät tiedot tehtäviä tarkastuksia koskevista vaatimuksista ja riittävä kokemus tällaisista tarkastuksista; — kyky laatia vaadittavat todistukset, pöytäkirjat ja selosteet, joilla todennetaan tarkastuksen tulokset.

5. Tarkastushenkilöstön puoluettomuus on taattava. Henkilöstön palkkaus ei saa olla riippuvainen tehtyjen tarkastusten määrästä eikä niiden tuloksista.

6. Ilmoitetulla tarkastuslaitoksella on oltava vastuuvakuutus, jollei tällainen vastuu kuulu valtiolle kansallisen lainsäädännön mukaisesti tai jollei jäsenvaltio itse ole välittömästi vastuussa tarkastuksista.

7. Ilmoitetun tarkastuslaitoksen henkilöstöllä on oltava ammatillinen salassapitovelvollisuus kaikkien niiden tietojen osalta, jotka se saa hoitaessaan tehtäviään tämän direktiivin mukaisesti tai tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen kansallisten säännösten nojalla (poikkeuksena tiedot sen valtion toimivaltaisille hallintoviranomaisille, jossa laitos toimii).









LIITE IV

VAATIMUSTENMUKAISUUSMERKINTÄ

CE-vaatimustenmukaisuusmerkintä koostuu kirjaimista ”CE” seuraavalla tavalla kirjoitettuna.

Jos merkintää pienennetään tai suurennetaan, on noudatettava edellä esitetyn kirjoitustavan mittasuhteita.