1976L0308 — FI — 18.07.2001 — 006.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B ►M4 NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 15 päivänä maaliskuuta 1976,
keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin ja muihin toimenpiteisiin liitty-
vien saatavien perinnässä
(76/308/ETY) ◄
(EYVL L 73, 19.3.1976, s. 18)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 79/1071/ETY, annettu 6 päivänä joulukuuta 1979 L 331 10 27.12.1979
►M2Neuvoston direktiivi 92/12/ETY, annettu 25 päivänä helmikuuta 1992 L 76 1 23.3.1992
►M3 muutettu neuvoston direktiivillä 92/108/ETY, annettu 14 päivänä
joulukuuta 1992L 390 124 31.12.1992
►M4Neuvoston direktiivi 2001/44/EY, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2001 L 175 17 28.6.2001
Muutettu:
►A1Kreikan liittymisasiakirja (*) L 291 17 19.11.1979
►A2Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirja L 302 23 15.11.1985
►A3Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 15 päivänä maaliskuuta 1976,
keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin
ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä
(76/308/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 artiklan,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä
huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70(1),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o
2788/72(2), ja erityisesti sen 8 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(
3),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(4),
sekä katsoo, ettänykyisessä vaiheessa jonkin jäsenvaltion viranomaisten laatimassa asia-
kirjassa tarkoitettua saatavaa ei voida periä toisessa jäsenvaltiossa,
perintää koskevat kansalliset säännökset muodostavat jo siksi, että
niiden soveltamisala rajoittuu kansalliselle alueelle, esteen yhteismark-kinoiden perustamiselle tai toiminnalle; tämä tilanne ei mahdollistayhteisön säännösten yhtenäistä ja tasapuolista soveltamista varsinkaanyhteisen maatalouspolitiikan alalla, ja se helpottaa vilpillisiä toimia,
tämän vuoksi on tarpeen antaa yhteisiä sääntöjä keskinäisestä avunan-
nosta perinnässä,
näitä sääntöjä on sovellettava sekä Euroopan maatalouden ohjaus- ja
tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista eri toimenpiteistä aiheutu-vien saatavien että maatalousmaksujen ja tullien perintäänjäsenvaltioiden rahoitusosuuksien korvaamisesta yhteisön omillavaroilla 21 päivänä huhtikuuta 1970 tehdyn päätöksen 70/243/EHTY,
ETY, Euratom(
5) 2 artiklassa ja liittymisasiakirjan 128 artiklassa
tarkoitetulla tavalla; sääntöjä on sovellettava myös näihin saataviin liit-tyvien korkojen ja kulujen perintään,
keskinäisen avunannon on tapahduttava siten, että viranomainen, jolta
avunantoa pyydetään, toisaalta toimittaa avunantoa pyytävälle virano-maiselle tämän tarvitsemat tiedot ensin mainitun viranomaisen
kotipaikkajäsenvaltiossa syntyneiden saatavien perintää varten ja
ilmoittaa velalliselle kaikista tästä jäsenvaltiosta peräisin olevista janäihin saataviin liittyvistä asiakirjoista sekä toisaalta perii avunantoapyytävän viranomaisen pyynnöstä saatavat, jotka ovat syntyneetavunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa,
viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on käytettävä näitä eri avunanto-
muotoja noudattaen kotipaikkajäsenvaltion lakeja, asetuksia ja
hallinnollisia määräyksiä,
on aiheellista määritellä edellytykset, joilla avunantoa pyytävän virano-
maisen on laadittava avunantopyynnöt, sekä rajata erityisolosuhteet,joissa viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, voi tietyissä tapauksissajättää pyynnön täyttämättä,1976L0308 — FI — 18.07.2001 — 006.001 — 2
(1) EYVL N:o L 94, 28.4.1970, s. 13
(2) EYVL N:o L 295, 30.12.1972, s. 1
(3) EYVL N:o C 19, 12.4.1973, s. 38
(4) EYVL N:o C 69, 28.8.1973, s. 3
(5) EYVL N:o L 94, 28.4.1970, s. 19▼M4
▼B
▼B
viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, joutuessa toimimaan avunantoa
pyytävän viranomaisen puolesta saatavan perimiseksi sen on voitava,jos sen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevat säännökset sen
mahdollistavat, ja avunantoa pyytävän viranomaisen suostumuksella,
myöntää velalliselle maksuaikaa tai mahdollisuus maksaa vähittäin;näiden maksutapojen myöntämisestä mahdollisesti saatavat korot onsiirrettävä avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltioon,
avunantoa pyytävän viranomaisen perustellusta pyynnöstä virano-
maisen, jolle pyyntö osoitetaan, on myös voitava, jos sen
kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevat säännökset sen mahdollis-tavat, toteuttaa varotoimenpiteitä avunantoa pyytävässä jäsenvaltiossasyntyneiden saatavien perinnän varmistamiseksi; näille saataville eikuitenkaan saa antaa mitään etuoikeuksia sen viranomaisen kotipaik-kajäsenvaltiossa, jolle pyyntö osoitetaan,
perintämenettelyn aikana sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan,
kotipaikkajäsenvaltiossa voi tapahtua, että se, jota asia koskee, kiistääsaatavan tai avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossaannetun asiakirjan, joka mahdollistaa sen perimisen; tällöin on aiheel-lista säätää, että sen, jota asia koskee, on annettava kiistetty toimi
avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion toimivaltaisen
laitoksen käsiteltäväksi ja että viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, onlykättävä aloittamaansa täytäntöönpanomenettelyä, kunnes kyseinentoimivaltainen laitos on tehnyt päätöksen asiassa,
on aiheellista säätää, että perintään liittyvän keskinäisen avunannon
yhteydessä toimitettuja asiakirjoja ja tietoja ei saa käyttää muihin
tarkoituksiin,
tämän direktiivin säännökset eivät saa johtaa sellaisen tiettyjen jäsen-
valtioiden keskinäisen avunannon rajoittamiseen, joka perustuukahdenvälisiin tai monenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin, ja
on tärkeää varmistaa keskinäisen avunannon sopusointuinen toiminta ja
säätää sitä varten yhteisön menettelystä, jolla voidaan vahvistaa sen
soveltamista koskevat käytännön yksityiskohtaiset säännöt sopivassamääräajassa; on perustettava komitea tiiviin ja tehokkaan yhteistyönjärjestämiseksi jäsenvaltioiden ja komission välillä tällä alalla,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä vahvistetaan säännöt, jotka jäsenvaltioiden lakien,
asetusten ja hallinnollisten määräysten on sisällettävä sen varmistami-seksi, että jokaisessa jäsenvaltiossa voidaan periä toisessajäsenvaltiossa syntyneitä 2 artiklassa tarkoitettuja saatavia.
2 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin saataviin, jotka liittyvät:
a) hyvityksiin, interventioihin ja muihin toimenpiteisiin, jotka kuuluvat
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) kokonais-tai osittaisrahoitusjärjestelmään, mukaan lukien näiden toimienyhteydessä perittävät määrät;
b) sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn mukaisiin maksuihin;
c) tuontimaksuihin;
d) vientimaksuihin;
e) arvonlisäveroon;
f) valmisteveroihin, joita kannetaan:
— tupakkatuotteista,
— alkoholista ja alkoholijuomista, ja— kivennäisöljyistä;
g) tulo- ja varallisuusveroihin;1976L0308 — FI — 18.07.2001 — 006.001 — 3
▼M4
▼M4
h) vakuutusmaksuveroihin;
i) edellä a-h alakohdassa tarkoitettuihin saataviin liittyviin korkoihin,
hallinnollisiin rangaistusmaksuihin ja sakkoihin sekä kuluihin,
lukuun ottamatta luonteeltaan rikosoikeudellisia rangaistuksia sellai-sina kuin ne on määritelty sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan,kotipaikkajäsenvaltion voimassa olevassa lainsäädännössä
3 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
— ”avunantoa pyytävällä viranomaisella” jonkin jäsenvaltion toimival-
taista viranomaista, joka laatii 2 artiklassa tarkoitettuun saatavaanliittyvän avunantopyynnön,
— ”viranomaisella, jolle pyyntö osoitetaan” jonkin jäsenvaltion toimi-
valtaista viranomaista, jolle avunantopyyntö osoitetaan,
— ”tuontimaksuilla” tulliveroja ja vaikutuksiltaan vastaavia tuonnin
yhteydessä perittäviä veroja, sekä tuontimaksuja, jotka on vahvis-
tettu yhteisen maatalouspolitiikan tai tiettyihin maataloustuotteistajalostettuihin tuotteisiin sovellettavien erityisjärjestelyjen puitteissa,
— ”vientimaksuilla” tulliveroja ja vaikutuksiltaan vastaavia viennin
yhteydessä perittäviä veroja, sekä vientimaksuja, jotka on vahvis-tettu yhteisen maatalouspolitiikan tai tiettyihin maataloustuotteistajalostettuihin tuotteisiin sovellettavien erityisjärjestelyjen puitteissa,
— ”tulo- ja varallisuusveroilla” veroja, jotka luetellaan direktiivin 77/
799/ETY(
1) 1 artiklan 3 kohdassa, ottaen huomioon saman direk-
tiivin 1 artiklan 4 kohdan,
— ”vakuutusmaksuveroilla” seuraavia:
a) Itävallassa: i) Versicherungssteuer
ii) Feuerschutzsteuer
b) Belgiassa: i) Taxe annuelle sur les contrats
d'assurance
ii) Jaarlijkse taks op de verzekerings-
contracten
c) Saksassa: i) Versicherungssteuer
ii) Feuerschutzsteuer
d) Tanskassa: i) Afgift af lystfartøjsforsikringer
ii) Afgift af ansvarsforsikringer for
motorkøretøjer m.v.
iii) Stempelafgift af forsikrinspræmier
e) Espanjassa: Impuesto sobre la prima de segurosf) Kreikassa: i) όρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε)
ii)Τέλη Χαρτοσήµου
g) Ranskassa: Taxe sur les conventions d'assurancesh) Suomessa: i) Eräistä vakuutusmaksuista suoritet-
tava vero/skatt på vissaförsäkringspremier
ii) palosuojelumaksu/brandskyddsav-
gift
i) Italiassa: Imposte sulle assicurazioni private ed i
contratti vitalizi di cui alla legge29.10.1967 n:o 12161976L0308 — FI — 18.07.2001 — 006.001 — 4
(1) Neuvoston direktiivi 77/799/ETY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1977,
jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittö-
mien verojen alalla (EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15, direktiivi sellaisena
kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla)▼B
▼M4
▼M4
j) Irlannissa: Levy on insurance premiums
k) Luxemburgissa: i) Impôt sur les assurances
ii) Impôt dansl'interêt du s ervice
d'incendie
l) Alankomaissa: Assurantiebelastingm) Portugalissa: Imposto de selo sobre os prémios de
seguros
n) Ruotsissa: ei mitääno) Yhdistyneessä kunin-
gaskunnassa:Insurance Premium Tax (IPT).
Tätä direktiiviä sovelletaan myös saataviin, jotka liittyvät tähän
alakohtaan mahdollisesti lisättäviin kuudennessa luetelmakohdassa
tarkoitettuihin vakuutusmaksuveroihin tai ne korvaaviin luonteel-taan samanlaisiin tai vastaaviin saataviin. Jäsenvaltioidentoimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toinen toisilleen jakomissiolle näiden verojen voimaantulopäivät.
4 artikla
1. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on toimitettava avunantoa
pyytävälle viranomaiselle tämän pyynnöstä saatavan perintään tarvit-tavat tiedot.
Näiden tietojen saamiseksi viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on
käytettävä kotipaikkajäsenvaltiossa syntyneiden samanlaisten saatavienperintään sovellettavissa laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyk-sissä annettuja valtuuksia.
2. Tietojen pyynnössä on ilmoitettava sen henkilön ►
M4nimi,
osoite ja muut tunnistamista varten tarpeelliset tiedot, jotka ovat tava-nomaisesti avunantoa pyytävän viranomaisen saatavilla ◄, jota
toimitettavat tiedot koskevat, sekä sen saatavan luonne ja määrä, jonkaperusteella pyyntö esitetään.
3. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, ei tarvitse toimittaa tietoja:
a) joita se ei voisi hankkia kotipaikkajäsenvaltiossa syntyneiden
vastaavien saatavien perimiseksi;
b) jotka paljastaisivat kaupallisen, teollisen tai ammattisalaisuuden;
c) tai joiden toimittaminen olisi luonteeltaan sellaista, että se vaaran-
taisi kyseisen valtion turvallisuuden tai yleisen järjestyksen.
4. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava avunantoa
pyytävälle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi tietojen pyyntöä ei voida
täyttää.
5 artikla
1. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava vastaanot-
tajalle avunantoa pyytävän viranomaisen pyynnöstä jakotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevien vastaavien asiakirjojenilmoittamista koskevien sääntöjen mukaisesti kaikista saatavaan ja senperintään liittyvistä, myös oikeudellisista asiakirjoista ja päätöksistä,jotka ovat peräisin avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsen-
valtiosta.
2. Ilmoituspyynnössä on oltava vastaanottajan ►
M4nimi, osoite ja
muut tunnistamista varten tarpeelliset tiedot, jotka ovat tavanomaisesti
avunantoa pyytävän viranomaisen saatavilla ◄, ilmoitettavan asia-
kirjan tai päätöksen luonne ja kohde sekä tarvittaessa velallisen►
M4nimi, osoite ja muut tunnistamista varten tarpeelliset tiedot,
jotka ovat tavanomaisesti avunantoa pyytävän viranomaisensaatavilla ◄, asiakirjassa tai päätöksessä tarkoitettu saatava sekä
kaikki muut tarvittavat tiedot.1976L0308 — FI — 18.07.2001 — 006.001 — 5
▼B
▼B
3. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava viipymättä
avunantoa pyytävälle viranomaiselle ilmoituspyynnön tulos ja erityi-sesti päivämäärä, jona asiakirja tai päätös on toimitettu vastaanottajalle.
6 artikla
1. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on toimitettava avunantoa
pyytävän viranomaisen pyynnöstä perinnän mahdollistavassa asiakir-jassa tarkoitettujen saatavien perintä kotipaikkajäsenvaltiossasyntyneiden vastaavien saatavien perintään sovellettavien lakien,asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti.
2. Tätä varten kaikkia perintäpyynnön kohteena olevia saatavia on
käsiteltävä viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenval-
tion saatavina, lukuun ottamatta tapauksia, joissa sovelletaan 12
artiklaa.
7 artikla
1. Saatavaa koskevaan perintäpyyntöön, jonka avunantoa pyytävä
viranomainen osoittaa toiselle viranomaiselle, on liitettävä virallinentai oikeaksi todistettu jäljennös sellaisesta saatavan perinnän mahdollis-tavasta asiakirjasta, joka on annettu avunantoa pyytävän viranomaisen
kotipaikkajäsenvaltiossa, sekä tarvittaessa muut perintään tarvittavat
asiakirjat alkuperäiskappaleina tai oikeaksi todistettuina jäljennöksinä.
2. Avunantoa pyytävä viranomainen voi laatia perintäpyynnön
ainoastaan, jos:
a) saatavaa tai sen perinnän mahdollistavaa asiakirjaa ei ole riitautettu
tämän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, lukuun ottamatta
tapauksia, joihin sovelletaan 12 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa;
b) viranomainen on käynnistänyt kotipaikkajäsenvaltiossaan asianmu-
kaisen perintämenettelyn, jota voidaan käyttää 1 kohdassatarkoitetun asiakirjan perusteella, eivätkä nämä toimenpiteet johdakoko saatavan maksuun.
3. Perintäpyynnössä on mainittava:
a) asianomaisen henkilön ja/tai sivullisen, jolla on hänen varojaan,
nimi, osoite ja kaikki muut hänen tunnistamistaan varten tarpeellisettiedot;
b) avunantoa pyytävän viranomaisen nimi, osoite ja kaikki muut sen
tunnistamista varten tarpeelliset tiedot;
c) avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa annettu
perinnän mahdollistava asiakirja;
d) saatavan laji ja määrä, mukaan lukien pääoma, korko ja muut
rangaistusmaksut, sakot ja kulut esitettynä kummankin viranomaisenkotipaikkajäsenvaltion valuuttana;
e) päivämäärä, jolloin avunantoa pyytävä viranomainen ja/tai virano-
mainen, jolle pyyntö osoitetaan, on antanut asiakirjan tiedoksi
asianomaiselle;
f) päivämäärä, josta lukien, ja määräaika, jonka kuluessa täytäntöön-
pano on mahdollinen avunantoa pyytävän viranomaisenkotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti;
g) muut tarpeelliset tiedot.
4. Perintäpyynnössä on lisäksi oltava avunantoa pyytävän virano-
maisen ilmoitus, jossa vahvistetaan, että 2 kohdassa säädetytedellytykset täyttyvät.
5. Avunantoa pyytävän viranomaisen on toimitettava viranomaiselle,
jolle pyyntö osoitetaan, kaikki perintäpyyntöön johtaneeseen asiaan liit-tyvät tarpeelliset tiedot heti ne saatuaan.1976L0308 — FI — 18.07.2001 — 006.001 — 6
▼M4
▼M4
8 artikla
1. Saatavan perinnän täytäntöönpanon mahdollistava asiakirja on
tunnustettava sellaisenaan, ja sitä on sen viranomaisen kotipaikkajäsen-
valtiossa, jolle pyyntö on osoitettu, käsiteltävä ilman eri toimenpiteitä
perinnän täytäntöönpanon mahdollistavana asiakirjana.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, saatavan perinnän
mahdollistava täytäntöönpanoasiakirja voidaan tarvittaessa ja sen vira-nomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltiossa voimassaolevien säännösten mukaisesti hyväksyä tai tunnustaa asiakirjaksitaikka täydentää tai korvata se sellaisella asiakirjalla, joka mahdollistaa
täytäntöönpanon kyseisen jäsenvaltion alueella.
Jäsenvaltioiden on pyrittävä saattamaan asiakirjan hyväksymiseen,
tunnustamiseen, täydentämiseen tai korvaamiseen liittyvät muodolli-suudet päätökseen kolmen kuukauden kuluessa perintäpyynnönsaapumisesta, lukuun ottamatta tapauksia, joihin sovelletaan kolmattaalakohtaa. Perintäpyyntöä ei voida torjua, josas iakirja on muodoltaan
asianmukainen. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava
avunantoa pyytävälle viranomaiselle syy kolmen kuukauden määräajanylittämiseen.
Josjonkin edellä tarkoitetun muodollis uuden täyttäminen antaa aiheen
riitauttamiseen, joka koskee saatavaa ja/tai täytäntöönpanon mahdollis-tavaa, avunantoa pyytävän viranomaisen toimittamaa asiakirjaa,sovelletaan 12 artiklaa.
9 artikla
1. Perintä on suoritettava sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan,
jäsenvaltion valuuttana. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on
toimitettava perimänsä saatava täysimääräisenä avunantoa pyytävälle
viranomaiselle.
2. Viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, voi kotipaikkajäsenvaltios-
saan voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten käytäntöjensalliessa ja avunantoa pyytävää viranomaista kuultuaan myöntää velal-liselle maksuaikaa tai antaa tälle mahdollisuuden maksaa vähittäin.
Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, tältä maksuajalta perimät korot
on myöstoimitettava avunantoa pyytävän viranomais en kotipaikkajä-senvaltiolle.
Siitä ajankohdasta lähtien, jona perinnän mahdollistava asiakirja on
tunnustettu sellaisenaan tai hyväksytty, tunnustettu taikka täydennettytai korvattu 8 artiklan mukaisesti, on maksun viivästymisen johdostaperittävä korkoa sen viranomaisen, jolle pyyntö on osoitettu, kotipaik-
kajäsenvaltiossa voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten
käytäntöjen mukaisesti, ja myös tämä korko on toimitettava avunantoapyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiolle.
10 artikla
Huolimatta siitä, mitä 6 artiklan 2 kohdassa säädetään, perittävällä
saatavalla ei välttämättä ole pyynnön vastaanottavan viranomaisen koti-paikkajäsenvaltiossa syntyneen vastaavanlaisen saatavan etuoikeutta.
11 artikla
Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava viipymättä
avunantoa pyytävälle viranomaiselle toimista, joita se on toteuttanut
perintäpyynnön johdosta.
12 artikla
1. Jos henkilö, jota asia koskee, kiistää perintämenettelyn aikana
saatavan tai avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiostaperäisin olevan asiakirjan, joka mahdollistaa saatavan perinnän,kyseisen henkilön on annettava asia avunantoa pyytävän viranomaisenkotipaikkajäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen ratkaistavaksi kyseisessäjäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten mukaisesti. Avunantoa1976L0308 — FI — 18.07.2001 — 006.001 — 7
▼B
▼B
pyytävän viranomaisen on ilmoitettava tästä toimesta viranomaiselle,
jolle pyyntö osoitetaan. Myös henkilö, jota asia koskee, voi ilmoittaatästä toimesta viranomaiselle, jolle pyyntö osoitetaan.
2. Kun viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, on vastaanottanut 1
kohdassa tarkoitetun ilmoituksen joko avunantoa pyytävältä viranomai-selta tai henkilöltä, jota asia koskee, sen on keskeytettävä
perintämenettely, kunnes toimivaltainen laitos tekee päätöksen asiassa
►
M4, jollei avunantoa pyytävä viranomainen toisen alakohdan
mukaisesti vaadi muuta ◄. Viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan,
voi toteuttaa varotoimenpiteitä perinnän varmistamiseksi, jos se pitääniitä tarpeellisina, siltä osin kuin sen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa
olevat lait ja asetukset mahdollistavat sen vastaavien saatavien osalta,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan soveltamista.
Sen estämättä, mitä 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään,
avunantoa pyytävä viranomainen voi kotipaikkajäsenvaltionsa lakien,asetusten ja hallinnollisten käytäntöjen mukaisesti pyytää viranomaista,
jolle pyyntö on osoitettu, perimään riitautetun saatavan, jos se on
sallittua kyseisten lakien, asetusten ja hallinnollisten käytäntöjenmukaan. Jos riitautus ratkaistaan velallisen hyväksi, avunantoa pyytäväviranomainen on velvollinen maksamaan takaisin kaikki perityt määrätja kaikki sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenval-
tion voimassa olevien lakien mukaiset korvaukset.
3. Kun kiistäminen koskee perintätoimenpiteitä, jotka on toteutettu
sen viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, jolle pyyntö osoitetaan,asia on annettava tämän jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen ratkaista-vaksi sen lakien ja asetusten mukaisesti.
4. Kun toimivaltainen laitos, jonka ratkaistavaksi asia on 1 kohdan
mukaisesti annettu, on oikeudellinen tai hallinnollinen tuomioistuin,tämän tuomioistuimen päätös, jos se on avunantoa pyytävälle virano-
maiselle myönteinen ja mahdollistaa saatavan perinnän avunantoa
pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, on 6, 7 ja 8 artiklassatarkoitettu ”perinnän mahdollistava asiakirja”, ja saatavan perintä ontoteutettava tämän päätöksen perusteella.
13 artikla
Avunantoa pyytävän viranomaisen perustellusta pyynnöstä virano-
maisen, jolle pyyntö osoitetaan, on toteutettava varotoimenpiteitä
saatavan perinnän varmistamiseksi siltä osin kuin sen kotipaikkajäsen-
valtiossa voimassa olevat lait ja asetukset sen mahdollistavat.
Ensimmäisen kohdan täytäntöön panemiseksi sovelletaan soveltuvin
osin 6 artiklaa, 7 artiklan 1, 3 ja 5 kohtaa sekä 8, 11, 12 ja 14 artiklaa.
14 artikla
Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, ei tarvitse:
a) antaa 6—13 artiklassa tarkoitettua apua, jos saatavan perintä on
velallisen tilanteen vuoksi omiaan aiheuttamaan vakavia taloudel-lisia tai sosiaalisia vaikeuksia velallisen kotipaikkajäsenvaltiossa,mikäli tällainen toimenpide sallitaan sen viranomaisen, jolle pyyntö
osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevissa laeissa,
asetuksissa ja hallinnollisissa käytännöissä vastaavien kansallistensaatavien osalta;
b) antaa 4—13 artiklassa tarkoitettua apua, jos 4, 5 tai 6 artiklan
mukainen alkuperäinen pyyntö koskee yli viisi vuotta vanhojasaatavia, jolloin tämä aika lasketaan siitä ajankohdasta, jona
perinnän mahdollistava täytäntöönpanoasiakirja on laadittu
avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassaolevien lakien, asetusten tai hallinnollisten käytäntöjen mukaisesti,pyynnön esittämisajankohtaan. Jos saatava tai perinnän mahdollis-tava asiakirja kuitenkin riitautetaan, määräaika alkaa kuitenkin siitäajankohdasta, jolloin avunantoa pyytänyt valtio vahvistaa, että1976L0308 — FI — 18.07.2001 — 006.001 — 8
▼M4
▼B
▼M4
▼M4
saatavaa tai perinnän mahdollistavaa täytäntöönpanoasiakirjaa ei voi
enää riitauttaa.
Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava avunantoa
pyytävälle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi avunantopyyntöä ei voidatäyttää. Tämä perusteltu kieltäytyminen on annettava tiedoksi myöskomissiolle.
15 artikla
1. Vanhentumista koskevia kysymyksiä sääntelevät yksinomaan
avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassaolevat säännökset.
2. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, toteuttamia avunanto-
pyynnön mukaisia perintätoimia, jotka, jos avunantoa pyytäväviranomainen olisi toteuttanut ne, olisivat aiheuttaneet vanhentumisen
lykkäytymisen tai keskeytymisen avunantoa pyytävän viranomaisen
kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten mukaisesti, onpidettävä tältä osin toteutettuina viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa.
16 artikla
Viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, saa toimittaa sille tämän direk-
tiivin soveltamiseksi toimitetut asiakirjat ja tiedot ainoastaan:
a) avunantopyynnössä tarkoitetulle henkilölle;
b) saatavien perinnästä vastaaville henkilöille ja viranomaisille sekä
ainoastaan perintää varten;
c) oikeusviranomaisille, jotka käsittelevät saatavien perintää koskevista
asioita.
17 artikla
Avunantopyyntöihin ►
M4, saatavien perinnän mahdollistavaan
täytäntöönpanoasiakirjaan ja muihin liitteenä oleviin asiakirjoihin ◄
on liitettävä käännös sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, koti-paikkajäsenvaltion virallisella kielellä tai jollakin sen virallisistakielistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisen viranomaisen
oikeutta kieltäytyä käännöksen toimittamisesta.
18 artikla
1. Viranomaisen, jolle pyyntö on osoitettu, on perittävä asianomai-
selta henkilöltä kaikki perinnästä koituneet kulut ja pidettävä ne
tallessa tämän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion vastaaviin saataviin
sovellettavien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukai-sesti.
2. Jäsenvaltiot luopuvat puolin ja toisin kaikesta sellaisten kulujen
korvaamisesta, jotka johtuvat niiden tätä direktiiviä soveltaen antamastakeskinäisestä avunannosta.
3. Jos perintä aiheuttaa erityisiä vaikeuksia ja aiheuttaa siten erittäin
suuret kulut tai liittyy järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan,
avunantoa pyytävät viranomaiset ja viranomaiset, joille pyyntö osoite-taan, voivat sopia kyseessä olevaa tapausta koskevista erityisistäkorvausjärjestelyistä.
4. Avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion on
korvattava sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsen-valtiolle kaikki kulut ja menetykset, jotka aiheutuvat saatavanoikeellisuuden tai avunantoa pyytävän viranomaisen lähettämän asia-kirjan pätevyyden osalta perusteettomiksi todetuista toimista.1976L0308 — FI — 18.07.2001 — 006.001 — 9
▼B
▼M4
▼B
19 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava toisilleen luettelo viranomaisista, joilla
on valtuudet laatia tai vastaanottaa avunantopyyntöjä.
20 artikla
1. Komissiota avustaa komitea, jäljempänä ’perintäkomitea’, joka
koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komis-
sion edustaja.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5
ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
21 artikla
Komitea voi käsitellä kaikkia tämän direktiivin soveltamiseen liittyviä
kysymyksiä, jotka sen puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäviksi joko
omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
22 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt 4 artiklan 2 ja 4 kohdan, 5 artiklan 2 ja 3
kohdan, 7, 8, 9, 11 artiklan, 12 artiklan 1 ja 2 kohdan, 14 artiklan, 18artiklan 3 kohdan sekä 25 artiklan soveltamisesta, keinoista, joitavoidaan käyttää viranomaisten välisessä tiedonvaihdossa, sekä valuut-tojen muuntamisesta perittyjen määrien toimittamisesta jaavunantopyynnön edellyttämän saatavan vähimmäismäärän vahvistami-
sesta annetaan 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen.
23 artikla
Tämän direktiivin säännökset eivät estä soveltamasta laajempaa keski-
näistä avunantoa, jota tietyt jäsenvaltiot myöntävät tai myöntäisivättoisilleen sopimusten tai järjestelyjen perusteella, mukaan luettunaavunanto oikeudellisten tai muiden asiakirjojen ilmoittamisen alalla.
24 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edel-
lyttämät toimenpiteet voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1978.
25 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän direktiivin soveltami-
seksi antamistaan säännöksislä. Komissio toimittaa nämä tiedot muille
jäsenvaltioille.
Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle vuosittain, montako
tietojensaantipyyntöä, ilmoitus- ja perintäpyyntöä ne ovat lähettäneetja saaneet kunakin vuonna, sekä niiden kohteena olevien saatavien japerittyjen saatavien määrät. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja
neuvostolle joka toinen vuosi kertomuksen järjestelmän käytöstä ja
sen tuottamista tuloksista.
26 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1976L0308 — FI — 18.07.2001 — 006.001 — 10
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B