02019X0253 — FI — 15.02.2019 — 000.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.





Oikaistu:









▼B

Vain alkuperäiset UN/ECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UN/ECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 83 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää epäpuhtauspäästöjen osalta moottorin polttoainevaatimusten mukaan [2019/253]

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin mukaan luettuna seuraavat:

Muutossarjan 07 täydennys 7 – Voimaantulopäivä: 29. joulukuuta 2018

SISÄLLYS SÄÄNTÖ 1. Soveltamisala 2. Määritelmät 3. Hyväksynnän hakeminen 4. Hyväksyntä 5. Vaatimukset ja testit 6. Ajoneuvotyypin muutokset 7. Tyyppihyväksyntien laajennukset 8. Tuotannon vaatimustenmukaisuus 9. Käytönaikainen vaatimustenmukaisuus 10. Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta 11. Tuotannon lopettaminen 12. Siirtymämääräykset 13. Hyväksyntätestauksesta vastaavien tutkimuslaitosten sekä tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet Lisäys 1 – Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamisessa noudatettava menettely, kun valmistajan ilmoittama tuotannon standardipoikkeama on tyydyttävä Lisäys 2 – Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamisessa noudatettava menettely, kun valmistajan ilmoittama tuotannon standardipoikkeama ei ole tyydyttävä tai saatavilla Lisäys 3 – Käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen Lisäys 4 – Pakokaasupäästöjen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testauksessa käytettävä tilastollinen menettely Lisäys 5 – Käytönaikaiseen vaatimustenmukaisuuteen liittyvät vastuut Lisäys 6 – Vaatimukset ajoneuvoille, joiden pakokaasujen jälkikäsittelyjärjestelmässä käytetään reagenssia LIITTEET 1 Moottorin ja ajoneuvon ominaisuudet ja testin suorittamista koskevat tiedot 2 Ilmoitus 3 Hyväksyntämerkki 4 a Tyyppi I -testi 5 Tyyppi II -testi 6 Tyyppi III -testi 7 Tyyppi IV -testi 8 Tyyppi VI -testi 9 Tyyppi V -testi 10 Vertailupolttoaineiden eritelmät 10 a Kaasumaisten vertailupolttoaineiden eritelmät 11 Moottoriajoneuvojen sisäinen valvontajärjestelmä (OBD-järjestelmä) 12 Nestekaasua tai maakaasua/biometaania polttoaineena käyttävän ajoneuvon E-tyyppihyväksyntä 13 Päästöjen testausmenettely jaksoittaisesti regeneroituvalla järjestelmällä varustetuille ajoneuvoille 14 Päästöjen testausmenettely sähkökäyttöisille hybridiajoneuvoille

1. SOVELTAMISALA

Tässä säännössä vahvistetaan teknisiä vaatimuksia moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää varten.

Tässä säännössä vahvistetaan lisäksi sääntöjä, jotka koskevat käytönaikaista vaatimustenmukaisuutta, pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyttä ja ajoneuvon sisäisiä valvontajärjestelmiä (OBD).

1.1 ►C1 Tätä sääntöä sovelletaan luokkien M1, M2, N1 ja N2 ajoneuvoihin, joiden vertailumassa on enintään 2 610 kg ( 1 ). Tämän säännön mukaisesti myönnettyä tyyppihyväksyntää voidaan valmistajan pyynnöstä laajentaa edellä mainituista ajoneuvoista luokkien M1, M2, N1 ja N2 ajoneuvoihin, joiden vertailumassa on enintään 2 840 kg ja jotka täyttävät tässä säännössä vahvistetut vaatimukset. Tämän säännön mukaisesti myönnettyä tyyppihyväksyntää voidaan valmistajan pyynnöstä laajentaa edellä mainituista ajoneuvoista luokkien M1, M2, N1 ja N2 erikoiskäyttöön tarkoitettuihin ajoneuvoihin niiden vertailumassasta riippumatta. Valmistajan on osoitettava tyyppihyväksynnän myöntäneelle tyyppihyväksyntäviranomaiselle, että kyseinen ajoneuvo on erikoiskäyttöön tarkoitettu ajoneuvo. ◄

2. MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

2.1 ’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan sellaisten ajoneuvojen ryhmää, jotka eivät eroa toisistaan

2.1.1 ekvivalentti-inertialtaan, joka määritellään suhteessa vertailumassaan tämän säännön liitteessä 4 a olevan taulukon A4a/3 mukaisesti, ja

2.1.2 moottorin ja ajoneuvon ominaisuuksiltaan, sellaisina kuin ne määritellään tämän säännön liitteessä 1.

2.2 ’Vertailumassalla’ tarkoitetaan ajoneuvon kuormittamatonta massaa lisättynä 100 kg:n vakioarvolla tämän säännön liitteiden 4 a ja 8 mukaista testiä varten.

2.2.1 ’Kuormittamattomalla massalla’ tarkoitetaan ajoneuvon massaa ajokunnossa ilman kuljettajan 75 kg:n vakiomassaa, matkustajia tai kuormaa mutta mukaan luettuna 90-prosenttisesti täytetty polttoainesäiliö, tavanomaiset työkalut ja ajoneuvon varapyörä (tapauksen mukaan).

2.2.2 ’Ajokuntoisen ajoneuvon massalla’ tarkoitetaan tämän säännön liitteen 1 kohdassa 2.6 kuvattua massaa ja yli yhdeksän henkilön (kuljettajan lisäksi) kuljettamiseen suunniteltujen ja rakennettujen ajoneuvojen tapauksessa miehistön jäsenen massaa (75 kg), jos jokin kyseisistä yhdeksästä tai useammasta istuimesta on miehistön jäsenen istuin.

2.3 ’Enimmäismassalla’ tarkoitetaan ajoneuvon valmistajan ilmoittamaa teknisesti sallittua enimmäismassaa (joka saattaa olla suurempi kuin kansallisten viranomaisten sallima arvo).

2.4 ’Kaasumaisilla epäpuhtauksilla’ tarkoitetaan pakokaasujen hiilimonoksidipäästöjä, typen oksidipäästöjä typpidioksidiekvivalenttina (NO2) ilmaistuna ja hiilivetypäästöjä olettaen suhteeksi

a) C1H2,525 nestekaasun (LPG) osalta

b) C1H4 maakaasun (NG) ja biometaanin osalta

c) C1H1,89O0,016 bensiinin (E5) osalta

d) C1H1,93O0,033 bensiinin (E10) osalta

e) C1H1,86O0,005 dieselöljyn (B5) osalta

f) C1H1,86O0,007 dieselöljyn (B7) osalta

g) C1H2,74O0,385 etanolin (E85) osalta

h) C1H2,61O0,329 etanolin (E75) osalta.

2.5 ’Hiukkasepäpuhtauksilla’ tarkoitetaan pakokaasun osia, jotka poistetaan laimennetusta pakokaasusta enintään 325 K:n (52 °C) lämpötilassa tämän säännön liitteen 4 a lisäyksessä 4 esitettyjen suodattimien avulla.

2.5.1 ’Hiukkasmäärällä’ tarkoitetaan laimennetussa pakokaasussa olevien halkaisijaltaan yli 23 nm:n hiukkasten kokonaismäärää, kun pakokaasu on käsitelty haihtuvan aineksen poistamiseksi tämän säännön liitteen 4 a lisäyksessä 5 kuvatulla tavalla.

2.6 ’Pakokaasupäästöillä’ tarkoitetaan

a) kipinäsytytysmoottoreiden osalta kaasumaisten ja hiukkasmaisten epäpuhtauksien päästöjä

b) puristussytytysmoottoreiden osalta kaasumaisten ja hiukkasmaisten epäpuhtauksien päästöjä ja hiukkasmääriä.

2.7 ’Haihtumispäästöillä’ tarkoitetaan muita kuin pakoputken kautta moottoriajoneuvon polttoainejärjestelmästä pääseviä hiilivetyhöyryjä.

2.7.1 ’Säiliön tuuletushäviöllä’ tarkoitetaan hiilivetypäästöjä, jotka aiheutuvat lämpötilan muutoksista polttonestesäiliössä (olettaen hiilivetysuhteeksi C1H2,33).

2.7.2 ’Polttoaineen haihtumilla’ tarkoitetaan hiilivetypäästöjä ajojakson jälkeen pysäytetyn ajoneuvon polttoainejärjestelmästä (olettaen hiilivetysuhteeksi C1H2,20).

2.8 ’Moottorin kampikammiolla’ tarkoitetaan moottorin sisä- tai ulkopuolella olevia tiloja, jotka ovat yhteydessä öljypohjaan sisäisillä tai ulkoisilla kanavilla, joiden kautta kaasut ja höyryt voivat poistua.

2.9 ’Kylmäkäynnistyslaitteella’ tarkoitetaan laitetta, joka rikastaa moottorin polttoaine-ilmaseosta väliaikaisesti auttaen siten moottorin käynnistymistä.

2.10 ’Käynnistysapulaitteella’ tarkoitetaan laitetta, joka auttaa moottoria käynnistymään ilman polttoaine-ilmaseoksen rikastusta, esimerkiksi hehkutulppia tai ruiskutuksen ajoituksen muutoksia.

2.11 ’Moottorin iskutilavuudella’ tarkoitetaan

2.11.1 iskumäntämoottorien tapauksessa moottorin nimellistä iskutilavuutta

2.11.2 kiertomäntämoottoreiden tapauksessa (Wankel) palotilan kaksinkertaista nimellistä iskutilavuutta mäntää kohden.

2.12 ’Pakokaasunpuhdistuslaitteilla’ tarkoitetaan niitä ajoneuvon osia, jotka säätelevät tai rajoittavat pakokaasupäästöjä ja haihtumispäästöjä.

2.13 ’OBD-järjestelmällä’ tarkoitetaan ajoneuvossa sijaitsevaa päästöjenrajoituslaitteiden kunnonvalvontajärjestelmää, jonka on kyettävä ilmoittamaan toimintahäiriöiden todennäköiset sijainnit tietokoneen muistiin tallennettujen vikakoodien avulla.

2.14 ’Käytössä olevan ajoneuvon testillä’ tarkoitetaan tämän säännön kohdan 9.2.1 mukaisia testejä ja vaatimustenmukaisuuden arviointia.

2.15 ’Asianmukaisesti huolletulla ja käytetyllä’ tarkoitetaan testiajoneuvon osalta, että ajoneuvo täyttää valitun ajoneuvon hyväksymiselle asetettavat edellytykset, joista määrätään tämän säännön lisäyksessä 3 olevassa kohdassa 2.

2.16 ’Estolaitteella’ tarkoitetaan rakenteeseen kuuluvaa laitetta, joka havainnoi lämpötilaa, ajoneuvon nopeutta, moottorin pyörimisnopeutta, vaihdetta, imusarjan painetta tai jotain muuta parametria aktivoidakseen, muuttaakseen, viivästääkseen tai palauttaakseen päästöjenrajoitusjärjestelmän jonkin osan toiminnan taikka joka vähentää päästöjenrajoitusjärjestelmän tehokkuutta sellaisissa olosuhteissa, joiden voidaan kohtuudella odottaa esiintyvän ajoneuvon tavanomaisen toiminnan ja käytön aikana. Tällaista rakenteeseen kuuluvaa laitetta ei tarvitse pitää estolaitteena, jos

2.16.1 laite on perustellusti tarpeen moottorin suojaamiseksi vaurioitumiselta tai vahingolta ja ajoneuvon turvallisen toiminnan varmistamiseksi tai

2.16.2 laite ei toimi muutoin kuin moottorin käynnistämiseksi tai

2.16.3 laitteen toimintaolosuhteet sisältyvät olennaisilta osiltaan tyyppi I- tai tyyppi VI -testin piiriin.

2.17 ’Ajoneuvoperheellä’ tarkoitetaan ajoneuvotyyppien ryhmää, joka tunnistetaan kanta-ajoneuvon perusteella tämän säännön liitteen 12 tarkoitusta varten.

2.18 ’Biopolttoaineella’ tarkoitetaan nestemäistä tai kaasumaista liikenteessä käytettävää polttoainetta, joka tuotetaan biomassasta.

2.19 ’Ajoneuvon hyväksynnällä’ tarkoitetaan ajoneuvotyypin hyväksyntää seuraavien rajoitusten ( 2 ) osalta:

2.19.1 lyijyttömällä bensiinillä tai sekä lyijyttömällä bensiinillä että nestekaasulla tai maakaasulla/biometaanilla tai biopolttoaineilla toimivien ajoneuvojen pakokaasupäästöjä, haihtumispäästöjä, kampikammiopäästöjä, pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyttä, kylmäkäynnistyspäästöjä ja OBD-järjestelmiä koskevat rajoitukset (hyväksyntä B)

2.19.2 dieselpolttoaineella (hyväksyntä C) taikka joko dieselpolttoaineella ja biopolttoaineella tai pelkästään biopolttoaineella toimivien ajoneuvojen kaasu- ja hiukkaspäästöjä, pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyttä ja OBD-järjestelmiä koskevat rajoitukset

2.19.3 nestekaasulla tai maakaasulla/biometaanilla toimivien ajoneuvojen moottorin kaasupäästöjä, kampikammiopäästöjä, pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyttä, kylmäkäynnistyspäästöjä ja OBD-järjestelmiä koskevat rajoitukset (hyväksyntä D).

2.20 ’Jaksoittaisesti regeneroituvalla järjestelmällä’ tarkoitetaan päästöjä vähentävää järjestelmää (kuten katalysaattoria tai hiukkasloukkua), joka on säännöllisesti regeneroitava alle 4 000 :n tavanomaisessa käytössä kertyneen ajokilometrin välein. Niiden jaksojen aikana, jolloin regenerointi tapahtuu, päästövaatimukset voivat ylittyä. Jos päästöjä vähentävän laitteen regenerointi tapahtuu ainakin kerran tyyppi I -testin aikana ja se on jo regeneroitu ainakin kerran ajoneuvoa valmisteltaessa, sitä pidetään jatkuvasti regeneroituvana järjestelmänä, joka ei vaadi erillistä testimenettelyä. Tämän säännön liite 13 ei koske jatkuvasti regeneroituvia järjestelmiä.

Valmistajan pyynnöstä voidaan jaksoittaisesti regeneroituville laitteille tarkoitettu testi jättää suorittamatta regeneroituvalle laitteelle, mikäli valmistaja toimittaa tyyppihyväksynnästä vastaavalle viranomaiselle tiedot, joiden mukaan päästöt eivät niiden jaksojen aikana, jolloin regenerointi tapahtuu, ylitä kohdassa 5.3.1.4 ilmoitettuja kyseiseen ajoneuvoluokkaan sovellettavia vaatimuksia tutkimuslaitoksen hyväksyttyä asian.

2.21 Hybridiajoneuvot

2.21.1 Hybridiajoneuvon yleinen määritelmä:

’Hybridiajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jossa on vähintään kaksi erilaista energiamuunninta ja kaksi erilaista energianvarastointijärjestelmää (ajoneuvossa) ajoneuvon voimanlähteinä.

2.21.2 Sähkökäyttöisen hybridiajoneuvon määritelmä:

’Sähkökäyttöisellä hybridiajoneuvolla (HEV)’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka saa energian mekaaniseen käyttövoimaansa molemmista seuraavista ajoneuvossa olevista varastoidun energian/tehon lähteistä, myös ajoneuvoa, joka saa energian käyttöpolttoaineesta pelkästään sähköenergian/tehon varastointilaitteen lataamista varten:

a) polttoaine

b) akku, kondensaattori, vauhtipyörä/generaattori tai muu sähköinen energian/tehon varastointilaite.

2.22 ’Yhdellä polttoaineella toimivalla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka on ensisijaisesti suunniteltu toimimaan yhdellä polttoainetyypillä.

2.22.1 ’Yhdellä polttoaineella toimivalla kaasuajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka on ensisijaisesti suunniteltu toimimaan pysyvästi nestekaasulla tai maakaasulla/biometaanilla tai vedyllä mutta jossa voi myös olla bensiinijärjestelmä ainoastaan hätätapauksia ja käynnistystä varten ja jonka bensiinisäiliön tilavuus on enintään 15 litraa.

2.23 ’Kahdella polttoaineella toimivalla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jossa on kaksi erillistä polttoaineen varastointijärjestelmää ja joka voi toimia kahdella eri polttoaineella siten, että se käyttää yhtä polttoainetta kerrallaan. Molempien polttoaineiden samanaikainen käyttö rajoitetaan määrän ja keston mukaan.

2.23.1 ’Kahdella polttoaineella toimivalla kaasuajoneuvolla’ tarkoitetaan kahdella polttoaineella toimivaa ajoneuvoa, joka voi toimia bensiinillä sekä nestekaasulla, maakaasulla/biometaanilla tai vedyllä.

2.24 ’Vaihtoehtoista polttoainetta käyttävällä ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka on suunniteltu voivan toimia ainakin yhdellä sentyyppisellä polttoaineella, joka on joko kaasumainen ilmakehän lämpötilassa ja paineessa tai joka on merkittävissä määrin peräisin muusta kuin mineraaliöljystä.

2.25 ’Polttoainevaatimuksiltaan joustavalla ajoneuvolla’ tarkoitetaan niin kutsuttua flex-fuel-ajoneuvoa, jossa on yksi polttoaineen varastointijärjestelmä ja joka voi toimia erilaisilla kahden tai useamman polttoaineen seoksilla.

2.25.1 ’Polttoainevaatimuksiltaan joustavalla etanoliajoneuvolla’ tarkoitetaan flex-fuel-ajoneuvoa, joka voi toimia bensiinillä tai bensiinin ja etanolin seoksella, jossa on enintään 85 prosenttia etanolia (E85).

2.25.2 ’Polttoainevaatimuksiltaan joustavalla biodieselajoneuvolla’ tarkoitetaan flex-fuel-ajoneuvoa, joka voi toimia mineraalidieselillä tai mineraalidieselin ja biodieselin seoksella.

2.26 Väljennetyn käytönaikaisen tehokkuussuhteen (IUPRM) yhteydessä ’kylmäkäynnistyksellä’ tarkoitetaan moottorin jäähdytysnesteen lämpötilaa (tai vastaavaa lämpötilaa), joka moottorin käynnistyessä on enintään 35 °C ja enintään 7 K korkeampi kuin ympäristön lämpötila (jos saatavilla) moottorin käynnistyessä.

2.27 ’Suoraruiskutusmoottorilla’ tarkoitetaan moottoria, joka voi toimia sellaisessa toimintamoodissa, jossa polttoaine ruiskutetaan imuilmaan sen jälkeen, kun ilma on imetty imuventtiilien läpi.

2.28 ’Sähköisellä voimalaitteella’ tarkoitetaan järjestelmää, joka koostuu yhdestä tai useammasta sähköenergian varastointilaitteesta, yhdestä tai useammasta sähkövoiman käsittelylaitteesta sekä yhdestä tai useammasta sähkökoneesta, joilla varastoitu sähköenergia muunnetaan ajoneuvon käyttövoimaksi pyöriin toimitettavana mekaanisena energiana.

2.29 ’Täyssähköajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka käyttövoimana on ainoastaan sähköinen voimalaite.

2.30 ’Vetypolttokennoajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka voimanlähteenä on polttokenno, joka muuntaa vedyn kemiallisen energian sähköenergiaksi käytettäväksi ajoneuvon voimanlähteenä.

2.31 ’Nettoteholla’ tarkoitetaan testipenkissä kampiakselin päästä tai vastaavasta kohdasta saatua tehoa vastaavalla moottorin pyörintänopeudella apulaitteiden kanssa testattuna E-säännön nro 85 mukaisesti ja määritettynä ympäristön vertailuolosuhteissa.

2.32 ’Suurimmalla nettoteholla’ tarkoitetaan moottorin täyskuormituksella mitattua nettotehon enimmäisarvoa.

2.33 ’30 minuutin enimmäisteholla’ tarkoitetaan sähköisen ajolaitteen suurinta nettotehoa tasavirralla säännön nro 85 kohdan 5.3.2 mukaisesti.

2.34 ’Kylmäkäynnistyksellä’ tarkoitetaan moottorin jäähdytysnesteen lämpötilaa (tai vastaavaa lämpötilaa), joka moottorin käynnistyessä on enintään 35 °C ja enintään 7 K korkeampi kuin ympäristön lämpötila (jos saatavilla) moottorin käynnistyessä.

3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1 Ajoneuvon valmistaja tai tämän valtuutettu edustaja toimittaa tyyppihyväksyntäviranomaiselle hakemuksen, joka koskee ajoneuvotyypin hyväksyntää pakokaasupäästöjen, kampikammiopäästöjen, haihtumispäästöjen, pakokaasupuhdistuslaitteiden kestävyyden ja OBD-järjestelmän osalta. 3.1.1 Valmistajan on lisäksi toimitettava seuraavat tiedot: a) kipinäsytytysmoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta valmistajan ilmoitus siitä sytytyskatkojen vähimmäisprosenttiosuudesta kaikista sytytystapahtumista, joka joko johtaisi tämän säännön liitteen 11 kohdassa 3.3.2 asetettujen päästörajojen ylittymiseen, jos tämä sytytyskatkojen osuus esiintyisi tyyppi 1 -testissä käynnistyksestä lähtien, sellaisena kuin testi on kuvattu tämän säännön liitteessä 4 a, tai saattaisi aiheuttaa katalysaattorin tai katalysaattoreiden liiallisen kuumenemisen ennen peruuttamatonta vaurioitumista b) yksityiskohtainen kirjallinen kuvaus OBD-järjestelmän toiminnallisista ominaisuuksista ja täydellinen luettelo kaikista OBD-järjestelmän valvonnassa olevista ajoneuvon päästöjenrajoitusjärjestelmän merkityksellisistä osista c) kuvaus vianilmaisimesta, jolla OBD-järjestelmä ilmoittaa viasta ajoneuvon kuljettajalle d) valmistajan ilmoitus siitä, että OBD-järjestelmä täyttää tämän säännön liitteen 11 lisäyksessä 1 olevassa kohdassa 7 käytönaikaiselle tehokkuudelle asetetut vaatimukset kaikissa kohtuudella ennakoitavissa ajo-olosuhteissa e) suunnitelma, jossa kuvaillaan yksityiskohtaiset tekniset perusteet ja perustelut kunkin valvontalaitteen osoittajan ja nimittäjän arvon nousulle tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohtien 7.2 ja 7.3 vaatimusten mukaisesti sekä osoittajien, nimittäjien ja yleisnimittäjän poistamiselle käytöstä tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohdassa 7.7 esitettyjen ehtojen mukaisesti f) kuvaus toimenpiteistä, joilla estetään päästöjenvalvontatietokoneeseen kohdistuvat asiattomat toimenpiteet g) tarvittaessa tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 2 mukaiset ajoneuvoperheen olennaiset piirteet h) tarvittaessa muiden tyyppihyväksyntien jäljennökset, joissa on tarpeelliset tiedot hyväksynnän laajentamista ja huononemiskertoimien määrittämistä varten. 3.1.2 Tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava tämän säännön liitteen 11 kohdan 3 mukaisia testejä varten hyväksyttäväksi aiotulla OBD-järjestelmällä varustettu, ajoneuvotyyppiä tai ajoneuvoperhettä edustava ajoneuvo. Jos tutkimuslaitos katsoo, että toimitettu ajoneuvo ei ole kaikilta osin tämän säännön liitteen 11 lisäyksessä 2 kuvattua ajoneuvotyyppiä tai ajoneuvoperhettä edustava, tarvittaessa on toimitettava toinen ajoneuvo testattavaksi tämän säännön liitteen 11 kohdan 3 mukaisesti.

3.2 Tämän säännön liitteessä 1 on pakokaasupäästöjä, haihtumispäästöjä, kestävyyttä ja OBD-järjestelmää koskevan ilmoituslomakkeen malli. Tämän säännön liitteen 1 kohdassa 3.2.12.2.7.6 luetellut tiedot sisällytetään tämän säännön liitteessä 2 olevan tyyppihyväksyntäilmoituksen lisäykseen 1 (”OBD-järjestelmään liittyvät tiedot”). 3.2.1 Tarvittaessa hakemukseen on liitettävä jäljennökset muista tyyppihyväksynnöistä, joissa on tarpeelliset tiedot hyväksynnän laajentamista ja huononemiskertoimien määrittämistä varten.

3.3 Tämän säännön kohdassa 5 kuvattuja testejä varten on hyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle toimitettava ajoneuvo, joka vastaa hyväksynnän kohteena olevaa tyyppiä. 3.3.1 Tämän säännön kohdassa 3.1 mainittu hakemus on laadittava tämän säännön liitteen I lisäyksessä 1 olevan ilmoituslomakkeen mallin mukaisesti. 3.3.2 Kohdan 3.1.1 alakohdan d soveltamiseksi valmistajan on esitettävä tämän säännön liitteen 2 lisäyksessä 2 olevan mallin mukainen todistus siitä, että OBD-järjestelmä täyttää käytönaikaiselle tehokkuudelle asetetut vaatimukset. 3.3.3 Kohdan 3.1.1 alakohdan e soveltamiseksi hyväksynnän myöntävän tyyppihyväksyntäviranomaisen on pyynnöstä saatettava kyseisessä kohdassa tarkoitettu tieto tyyppihyväksyntäviranomaisten saataville. 3.3.4 Tämän säännön kohdan 3.1.1 alakohtien d ja e soveltamiseksi hyväksyntäviranomainen ei saa hyväksyä ajoneuvoa, jos valmistajan toimittamat tiedot eivät täytä tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohdan 7 vaatimuksia. Tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohtia 7.2, 7.3 ja 7.7 sovelletaan kaikissa kohtuudella ennakoitavissa ajo-olosuhteissa. Tyyppihyväksyntäviranomainen ottaa ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa esitettyjen vaatimusten täyttymisen arvioinnissa huomioon tekniikan tason. 3.3.5 Tämän säännön kohdan 3.1.1 alakohdan f soveltamiseksi on niihin toimenpiteisiin, joilla estetään päästöjenvalvontatietokoneeseen kohdistuvat asiattomat toimenpiteet, sisällyttävä mahdollisuus tietokoneen päivittämiseen valmistajan hyväksymällä ohjelmalla tai kalibrointilaitteella. 3.3.6 Taulukossa A määriteltyjä testejä varten valmistajan on toimitettava tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle ajoneuvo, joka vastaa hyväksynnän kohteena olevaa tyyppiä. 3.3.7 Flex-fuel-ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevan hakemuksen on täytettävä tämän säännön kohdissa 4.9.1 ja 4.9.2 vahvistetut lisävaatimukset. 3.3.8 Järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön merkin vaihtuminen tyyppihyväksynnän jälkeen ei automaattisesti mitätöi tyyppihyväksyntää, ellei alkuperäisiä ominaisuuksia tai teknisiä parametreja muuteta tavalla, joka vaikuttaa moottorin tai pilaantumista rajoittavan järjestelmän toimintaan.

4. HYVÄKSYNTÄ

4.1 Mikäli tämän muutoksen mukaisesti hyväksyttäväksi esitettävä ajoneuvotyyppi täyttää tämän säännön kohdassa 5 asetetut vaatimukset, ajoneuvotyypille on myönnettävä hyväksyntä.

4.2 Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan tyyppihyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä numeroa ilmaisevat, minkä muutossarjan mukaan hyväksyntä on myönnetty. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneuvotyypille.

4.3 Tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajoneuvotyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella. 4.3.1 Mikäli tähän tekstiin tehdään muutoksia eli esimerkiksi jos asetetaan uusia raja-arvoja, sopimuspuolille ilmoitetaan, mitkä aiemmin hyväksytyistä ajoneuvotyypeistä ovat uusien määräysten mukaisia.

4.4 Jokaiseen tämän säännön perusteella hyväksyttyyn ajoneuvotyyppiin on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu seuraavista osista: 4.4.1 E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, ( 3 ) jotka ovat ympyrän sisällä 4.4.2 tämän säännön numero kohdassa 4.4.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella ja sen jälkeen R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero. 4.4.3 Hyväksyntämerkissä on oltava tyyppihyväksyntänumeron jälkeen toinen merkki, jonka tarkoituksena on ilmaista se ajoneuvoluokka ja -alaluokka, jonka osalta hyväksyntä on myönnetty. Kirjain valitaan tämän säännön liitteen 3 taulukon A3/1 mukaisesti.

4.5 Jos ajoneuvo on sellaisen ajoneuvotyypin mukainen, jolle on myönnetty hyväksyntä yhden tai useamman sopimukseen liitetyn säännön perusteella maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella, kohdassa 4.4.1 tarkoitettua tunnusta ei tarvitse toistaa. Tällöin sääntöjen ja hyväksyntien numerot sekä kaikkien niiden sääntöjen lisäsymbolit, joiden perusteella on myönnetty hyväksyntä maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella, on sijoitettava pystysarakkeisiin tämän säännön kohdassa 4.4.1 määritellyn symbolin oikealle puolelle.

4.6 Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.

4.7 Hyväksyntämerkki on sijoitettava ajoneuvon tyyppikilpeen tai lähelle sitä. 4.7.1 Tämän säännön liitteessä 3 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkistä.

4.8 Nestekaasua tai maakaasua/biometaania polttoaineena käyttävää ajoneuvoa koskevat lisävaatimukset 4.8.1 Nestekaasua tai maakaasua/biometaania polttoaineena käyttävää ajoneuvoa koskevat lisävaatimukset esitetään tämän säännön liitteessä 12.

4.9 Polttoainevaatimuksiltaan joustavien nk. flex-fuel-ajoneuvojen hyväksyntää koskevat lisävaatimukset 4.9.1 Etanolia tai biodieseliä käyttävän flex-fuel-ajoneuvon tyyppihyväksyntää varten valmistajan on kuvailtava ajoneuvon kyky mukautua kaikkiin markkinoilla mahdollisesti esiintyviin bensiinin ja etanolin seoksiin (enintään 85 prosenttia etanolia) tai dieselin ja biodieselin seoksiin. 4.9.2 Flex-fuel-ajoneuvojen osalta testien välillä tapahtuva siirtyminen yhdestä vertailupolttoaineesta toiseen ei saa edellyttää moottorin asetusten manuaalista säätöä.

4.10 Hyväksyntää koskevat vaatimukset OBD-järjestelmän osalta 4.10.1 Valmistajan on varmistettava, että kaikissa ajoneuvoissa on OBD-järjestelmä. 4.10.2 OBD-järjestelmä on suunniteltava, rakennettava ja asennettava ajoneuvoon siten, että se voi tunnistaa erilaisia heikentymisen tai vikojen tyyppejä ajoneuvon koko käyttöiän ajan. 4.10.3 OBD-järjestelmän on täytettävä tässä säännössä asetetut vaatimukset tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. 4.10.4 OBD-järjestelmän vianilmaisimen on aktivoiduttava, kun se testataan viallisella komponentilla tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 mukaisesti. OBD-järjestelmän vianilmaisin voi aktivoitua tämän testin aikana myös silloin, kun päästöt alittavat tämän säännön liitteessä 11 määritellyt OBD-järjestelmän raja-arvot. 4.10.5 Valmistajan on varmistettava, että OBD-järjestelmä täyttää tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohdassa 7 käytönaikaiselle tehokkuudelle asetetut vaatimukset kaikissa kohtuudella ennakoitavissa ajo-olosuhteissa. 4.10.6 Valmistajan on saatettava ajoneuvon OBD-järjestelmän tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohdan 7.6 mukaisesti tallentamat ja ilmoittamat tiedot kansallisten viranomaisten ja riippumattomien toimijoiden saataville helposti ja salaamattomina.

5. VAATIMUKSET JA TESTIT

Pienvalmistajat

Vaihtoehtona tämän kohdan vaatimuksille voi valmistaja, jonka maailmanlaajuinen vuosituotanto on vähemmän kuin 10 000 yksikköä, saada hyväksynnän seuraavassa taulukossa esitettyjen vastaavien teknisten vaatimusten perusteella:







Säädös Vaatimukset California Code of Regulations, Title 13, Sections 1961 (a) ja 1961(b)(1)(C)(1), jota sovelletaan ajoneuvoihin mallivuodesta 2001, 1968.1, 1968.2, 1968.5, 1976 ja 1975, julkaisija Barclay's Publishing Kevyiden hyötyajoneuvojen tyyppihyväksyntään on sovellettava California Code of Regulationsin viimeisimmän mallivuoden vaatimuksia.

Jotta tämän kohdan mukaisesti voidaan myöntää tyyppihyväksyntä päästöjen osalta, on edelleen tehtävä tämän säännön liitteessä 5 esitetyt ajokelpoisuuden määrittelemiseen liittyvät päästötestit ja noudatettava tämän säännön liitteen 11 kohdassa 5 esitettyjä ajoneuvon OBD-järjestelmän sekä korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevia vaatimuksia.

Tyyppihyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava muiden sopimuspuolten hyväksyntäviranomaisille olosuhteista, joissa tämän kohdan mukaiset hyväksynnät on annettu.

5.1 Yleistä

5.1.1 Komponentit, jotka voivat vaikuttaa päästöihin, on suunniteltava, valmistettava ja koottava siten, että ajoneuvo tavanomaisessa käytössä täyttää tämän säännön vaatimukset kyseisiin osiin kohdistuvasta tärinästä huolimatta.

5.1.2 Valmistajan toteuttamien teknisten toimenpiteiden on oltava sellaisia, että pakokaasu- ja haihtumispäästöjä rajoitetaan tehokkaasti tämän säännön määräysten mukaisesti ajoneuvon tavanomaisen käyttöiän ajan tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Myös päästöjenrajoitusjärjestelmän letkujen sekä niiden liitosten ja liitäntöjen on oltava turvallisia, ja järjestelmän rakenteen on oltava alkuperäisen suunnitelman mukainen. Pakokaasupäästöjä koskevien määräysten katsotaan täyttyvän, jos noudatetaan tämän säännön kohtien 5.3.1 ja 8.2 määräyksiä. Haihtumispäästöjä koskevien edellytysten katsotaan täyttyvän, jos noudatetaan tämän säännön kohtien 5.3.4 ja 8.4 määräyksiä. 5.1.2.1 Estolaitteen käyttö on kielletty.

5.1.3 Polttonestesäiliöiden täyttöaukot 5.1.3.1 Noudattaen, mitä tämän säännön kohdassa 5.1.3.2 määrätään, bensiinisäiliön täyttöaukko on suunniteltava siten, ettei säiliötä voida täyttää täyttöpistoolilla, jonka suuttimen halkaisija on 23,6 mm tai suurempi. 5.1.3.2 Tämän säännön kohtaa 5.1.3.1 ei sovelleta ajoneuvoon, joka täyttää molemmat seuraavista edellytyksistä: 5.1.3.2.1 Ajoneuvo on suunniteltu ja valmistettu siten, ettei lyijyä sisältävän polttoaineen käytöstä ole haittaa millekään kaasumaisia päästöjä rajoittavalle laitteelle. 5.1.3.2.2 Ajoneuvoon on näkyvästi ja pysyvästi merkitty helposti luettava tunnus, joka määritellään standardissa ISO 2575:1982, paikkaan, joka on bensiinisäiliötä täyttävän henkilön välittömästi nähtävissä. Lisämerkinnät sallitaan.

5.1.4 Polttoaineen täyttöaukon tulpan puuttumisesta aiheutuvat liialliset haihtumispäästöt ja polttoaineen läikkyminen on estettävä. Tämä voidaan toteuttaa käyttämällä jotakin seuraavista: 5.1.4.1 automaattisesti avautuva ja sulkeutuva polttoaineen täyttöaukon tulppa, jota ei voida irrottaa 5.1.4.2 rakenteelliset ominaisuudet, joilla estetään liialliset haihtumispäästöt polttoaineen täyttöaukon tulpan puuttuessa, tai 5.1.4.3 muu järjestelmä, jolla on sama vaikutus. Tällaisia voivat olla esimerkiksi ketjulla varustettu täyttöaukon tulppa tai tulppa, joka avataan ajoneuvon käynnistämiseksi käytettävän virta-avaimen avulla. Tässä tapauksessa avain on voitava poistaa täyttöaukon tulpasta ainoastaan tulpan ollessa lukittuna.

5.1.5 Elektronisen järjestelmän suojausta koskevat määräykset 5.1.5.1 Päästöjenvalvontatietokoneella varustetuissa ajoneuvoissa on oltava ominaisuuksia, joiden avulla estetään muiden kuin valmistajan sallimien muutosten tekeminen. Valmistajan on sallittava muutokset, jos ne ovat tarpeen ajoneuvon vianmäärityksen, huollon, tarkastuksen, jälkikäteen tapahtuvan vaihto-osien asentamisen tai korjauksen kannalta. Uudelleenohjelmoitavat tietokonekoodit ja käyttöparametrit on suojattava, ja niillä on varmistettava vähintään sama suojelun taso kuin standardin ISO DIS 15031-7, päivätty 15. maaliskuuta 2001 (SAE J2186, päivätty lokakuussa 1996) määräyksillä. Kalibrointiin käytettävien irrotettavien muistipiirien on oltava valettuja ja sijaittava suljetuissa koteloissa, tai ne on suojattava sähköisillä algoritmeilla, eivätkä ne saa olla vaihdettavissa ilman erikoistyökaluja ja erityisiä työmenetelmiä. Ainoastaan suoraan päästöjen kalibrointiin tai ajoneuvovarkauden estämiseen liittyvät tekijät voidaan suojata tällä tavalla. 5.1.5.2 Ohjelmoidut moottorin ohjausparametrit eivät saa olla muutettavissa ilman erikoistyökaluja ja erityisiä työmenetelmiä (esimerkiksi juotetut tai valetut tietokoneen osat tai sinetöidyt (tai juotetut) koteloinnit). 5.1.5.3 Jos puristussytytysmoottorin polttoaineensyötössä käytetään mekaanista pumppua, valmistajan on varmistettava polttoaineensyötön enimmäismäärän asetuksen suojaus ajoneuvon käytön aikana. 5.1.5.4 Valmistajat voivat hakea tyyppihyväksyntäviranomaiselta vapautusta jostakin näistä vaatimuksista niiden ajoneuvojen osalta, jotka eivät todennäköisesti tarvitse suojaa. Harkitessaan vapautuksen myöntämistä tyyppihyväksyntäviranomainen ottaa huomioon suorittimien senhetkisen saatavuuden, ajoneuvon suorituskyvyn ja ajoneuvon todennäköisen myyntimäärän tai muitakin tekijöitä. 5.1.5.5 Uudelleenohjelmoitavia muisteja (esimerkiksi Electrical Erasable Programmable Read-Only Memory, EEPROM) käyttävien valmistajien on estettävä muistien luvaton uudelleenohjelmointi. Valmistajien on käytettävä tehokkaita suojausmenetelmiä ja kirjoitussuojia, jotka vaativat yhteyttä valmistajan ylläpitämään ulkopuoliseen tietokoneeseen. Tyyppihyväksyntäviranomaisten on hyväksyttävä menetelmät, joilla turvataan riittävä suojaus. 5.1.6 Ajoneuvolle on voitava tehdä katsastus sen määrittämiseksi, mikä on sen suorituskyky kohdan 5.3.7 mukaisesti kerättyihin tietoihin verrattuna. Jos tarkastus edellyttää erityistä menettelyä, se kuvataan käyttöohjeessa (tai vastaavassa). Tämä erityinen menettely ei saa edellyttää sellaisten erikoislaitteiden käyttöä, joita ei ole toimitettu ajoneuvon mukana.

5.2 Testausmenettely

Taulukossa A esitetään ajoneuvon tyyppihyväksynnän eri vaihtoehdot.

5.2.1 Kipinäsytytysmoottoreilla varustetuille ajoneuvoille ja kipinäsytytysmoottoreilla varustetuille sähkökäyttöisille hybridiajoneuvoille on tehtävä seuraavat testit: tyyppi I -testi (kylmäkäynnistyksen jälkeisten keskimääräisten pakokaasupäästöjen tarkastus) tyyppi II -testi (hiilimonoksidipäästöt joutokäynnillä) tyyppi III -testi (kampikammiokaasujen päästöt) tyyppi IV -testi (haihtumispäästöt) tyyppi V -testi (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys) tyyppi VI -testi (matalassa ympäristön lämpötilassa kylmäkäynnistyksen jälkeen syntyvien pakokaasupäästöjen keskimääräisten hiilimonoksidi-hiilivetypäästöjen tarkastus) OBD-järjestelmän testi moottorin tehon testi.

5.2.2 Kipinäsytytysmoottorilla varustetut ajoneuvot ja kipinäsytytysmoottorilla varustetut sähkökäyttöiset hybridiajoneuvot, joissa käytetään polttoaineena nestekaasua tai maakaasua/biometaania (yhdellä polttoaineella tai kahdella polttoaineella toimivat ajoneuvot), on testattava seuraavissa testeissä (taulukon A mukaisesti): tyyppi I -testi (kylmäkäynnistyksen jälkeisten keskimääräisten pakokaasupäästöjen tarkastus) tyyppi II -testi (hiilimonoksidipäästöt joutokäynnillä) tyyppi III -testi (kampikammiokaasujen päästöt) tyyppi IV -testi (haihtumispäästöt) tapauksen mukaan, tyyppi V -testi (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys) tyyppi VI -testi (alhaisessa ympäristön lämpötilassa kylmäkäynnistyksen jälkeen syntyvien pakokaasupäästöjen keskimääräisten hiilimonoksidi-hiilivetypäästöjen tarkastus), jos sovellettavissa OBD-järjestelmän testi moottorin tehon testi.

5.2.3 Puristussytytysmoottoreilla varustetuille ajoneuvoille ja puristussytytysmoottoreilla varustetuille sähkökäyttöisille hybridiajoneuvoille on tehtävä seuraavat testit: tyyppi I -testi (kylmäkäynnistyksen jälkeisten keskimääräisten pakokaasupäästöjen tarkastus) tyyppi V -testi (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyys) OBD-järjestelmän testi.



Taulukko A Vaatimukset Testivaatimusten soveltaminen tyyppihyväksyntää ja laajentamista varten Ajoneuvoluokka Kipinäsytytysmoottorilla varustetut ajoneuvot, myös hybridiajoneuvot Puristussytytysmoottorilla varustetut ajoneuvot, myös hybridiajoneuvot Yhdellä polttoaineella toimivat ajoneuvot Kahdella polttoaineella toimivat ajoneuvot (1) Flex-fuel-ajoneuvot (1) Flex-fuel-ajoneuvot Yhdellä polttoaineella toimivat ajoneuvot Vertailupolttoaine Bensiini (E5/E10) (7) Nestekaasu Maakaasu/biometaani Vety (polttomoottorit) (5) Bensiini (E5/E10) (7) Bensiini (E5/E10) (7) Bensiini (E5/E10) (7) Bensiini (E5/E10) (7) Diesel (B5/B7) (7) Diesel (B5/B7) (7) Nestekaasu Maakaasu/biometaani Vety (polttomoottorit) (5) Etanoli (E85) Biodiesel Kaasumaiset epäpuhtaudet (Tyyppi I -testi) Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä (4) Kyllä (molemmat polttoaineet) Kyllä (molemmat polttoaineet) Kyllä (molemmat polttoaineet) (4) Kyllä (molemmat polttoaineet) Kyllä (vain B5/B7) (2) (7) Kyllä Hiukkasmassa ja hiukkasmäärä (Tyyppi I -testi) Kyllä (6) — — — Kyllä (vain bensiini) (6) Kyllä (vain bensiini) (6) Kyllä (vain bensiini) (6) Kyllä (molemmat polttoaineet) (6) Kyllä (vain B5/B7) (2) (7) Kyllä Joutokäyntipäästöt (Tyyppi II -testi) Kyllä Kyllä Kyllä — Kyllä (molemmat polttoaineet) Kyllä (molemmat polttoaineet) Kyllä (vain bensiini) Kyllä (molemmat polttoaineet) — — Kampikammiopäästöt (Tyyppi III -testi) Kyllä Kyllä Kyllä — Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) — — Haihtumispäästöt (Tyyppi IV -testi) Kyllä — — — Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) — — Kestävyys (Tyyppi V -testi) Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain B5/B7) (2) (7) Kyllä Päästöt matalassa lämpötilassa (Tyyppi VI -testi) Kyllä — — — Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) Kyllä (vain bensiini) Kyllä (3) (molemmat polttoaineet) — — Käytönaikainen vaatimustenmukaisuus Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä (molemmat polttoaineet) Kyllä (molemmat polttoaineet) Kyllä (molemmat polttoaineet) Kyllä (molemmat polttoaineet) Kyllä (vain B5/B7) (2) (7) Kyllä OBD-järjestelmät Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä (1) Kun kahdella polttoaineella toimiva ajoneuvo on yhdistetty flex-fuel-ajoneuvoon, sovelletaan molempia testivaatimuksia. (2) Tämä määräys on tilapäinen. Myöhemmin ehdotetaan biodieseliä koskevia lisävaatimuksia. (3) Testi tehdään molemmilla polttoaineilla. Käytetään liitteessä 10 määriteltyä E75-testivertailupolttoainetta. (4) Kun ajoneuvo toimii vedyllä, määritetään vain typen oksidien päästöt (NOx). (5) Vertailupolttoaine on liitteessä 10 a määritelty polttomoottoreita varten tarkoitettu vety. (6) Kipinäsytytysmoottorilla varustettuja ajoneuvoja hybridit mukaan luettuina koskevia hiukkasmassa- ja hiukkasmäärärajoja sovelletaan vain ajoneuvoihin, joissa on suoraruiskutusmoottori. ( 7 ) Kipinäsytytysmoottorilla varustetut ajoneuvot voidaan testata polttoaineella E5 tai E10 ja puristussytytysmoottorilla varustetut ajoneuvot polttoaineella B5 tai B7 valmistajan valinnan mukaan. Kuitenkin — viimeistään kuudentoista kuukauden kuluttua kohdassa 12.2.1 vahvistetuista päivämääristä uusissa tyyppihyväksynnissä käytetään ainoastaan polttoaineita E10 ja B7 — viimeistään kohdassa 12.2.4 vahvistetuista päivämääristä lähtien kaikkien uusien ajoneuvojen hyväksynnissä käytetään polttoaineita E10 ja B7.

5.3 Testien kuvaus

5.3.1 Tyyppi I -testi (pakokaasupäästöjen tarkastus kylmäkäynnistyksen jälkeen)

5.3.1.1 Kuvassa 1 esitetään tyyppi I -testin eri vaihtoehdot. Tämä testi on suoritettava kaikille kohdassa 1 tarkoitetuille ajoneuvoille.

5.3.1.2 Ajoneuvo asetetaan alustadynamometrille, joka on varustettu kuorma- ja inertiasimuloinnilla. 5.3.1.2.1 Suoritetaan keskeytyksettä testi, jonka kokonaiskesto on 19 minuuttia 40 sekuntia ja jossa on kaksi osaa, osat I ja II. Valmistajan suostumuksella voi osan I lopun ja osan II alun välissä mittauslaitteiden säädön helpottamiseksi olla enintään 20 sekunnin jakso, jolloin näytteenottoa ei suoriteta. 5.3.1.2.1.1 Nestekaasua tai maakaasua/biometaania polttoaineena käyttävät ajoneuvot on testattava tyyppi I -testissä nestekaasun tai maakaasun/biometaanin koostumuksen vaihteluiden osalta tämän säännön liitteen 12 edellytysten mukaisesti. Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai maakaasua/biometaania, on testattava molempien polttoaineiden osalta, jolloin nestekaasulla tai maakaasulla/biometaanilla käynti on testattava nestekaasun tai maakaasun/biometaanin koostumuksessa esiintyvien vaihteluiden osalta tämän säännön liitteen 12 vaatimusten mukaisesti. 5.3.1.2.1.2 Sen estämättä mitä kohdassa 5.3.1.2.1.1 säädetään, katsotaan ajoneuvot, jotka voivat käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta mutta joiden bensiinijärjestelmä on asennettu ainoastaan hätätapauksia tai käynnistystä varten ja joiden bensiinisäiliöön mahtuu enintään 15 litraa bensiiniä, tyyppi I -testin osalta ajoneuvoiksi, jotka voivat käyttää polttoaineena ainoastaan kaasumaista polttoainetta. 5.3.1.2.2 Testin osa I koostuu neljästä kaupunkiajosyklin perusosasta. Jokainen kaupunkiajosyklin perusosa koostuu viidestätoista vaiheesta (joutokäynti, kiihdytys, vakionopeus, hidastus jne.). 5.3.1.2.3 Testin osa II käsittää yhden maantieajosyklin. Maantieajosykli käsittää 13 vaihetta (joutokäynti, kiihdytys, tasainen nopeus, hidastus jne.). 5.3.1.2.4 Testin aikana pakokaasut laimennetaan ja niistä kerätään edustava näyte yhteen tai useampaan pussiin. Testattavan ajoneuvon pakokaasut laimennetaan, näyte otetaan ja analysoidaan jäljempänä esitetyn menettelyn avulla, ja laimennetun pakokaasun kokonaistilavuus mitataan. Puristussytytysmoottorilla varustetuista ajoneuvoista on kirjattava hiilimonoksidi-, hiilivety- ja typenoksidipäästöjen lisäksi myös hiukkaspäästöt.

5.3.1.3 Testi suoritetaan käyttäen tämän säännön liitteessä 4 a esitettyä tyyppi I -testin menettelyä. Kaasujen keruu- ja analysointimenetelmä kuvataan tämän säännön liitteen 4 a lisäyksissä 2 ja 3 ja hiukkasnäytteen otto- ja analysointimenetelmä tämän säännön liitteen 4 a lisäyksissä 4 ja 5.

5.3.1.4 Jollei kohdan 5.3.1.5 vaatimuksissa toisin määrätä, testi toistetaan kolme kertaa. Jokaisen testin tulokset kerrotaan soveltuvilla huononemiskertoimilla, jotka saadaan tämän säännön kohdan 5.3.6 taulukosta 3, ja jos kyseessä on kohdan 2.20 määritelmän mukainen jaksoittaisesti regeneroituva järjestelmä, tulokset on kerrottava myös tämän säännön liitteestä 13 saatavalla tekijällä Ki. Tuloksena saatavien kaasumaisten päästöjen massojen sekä hiukkasmassan ja hiukkasmäärän on kussakin testissä oltava pienempiä kuin taulukossa 1 esitetyt raja-arvot.



Taulukko 1 Päästörajat Vertailumassa (VM) (kg) Raja-arvot Hiilimonoksidin (CO) massa Hiilivetyjen kokonaismassa (THC) Muiden hiilivetyjen kuin metaanin massa (NMHC) Typen oksidien massa (NOx) Kaikkien hiilivetyjen ja typen oksidien yhteenlaskettu massa (THC + NOx) Hiukkasmassa (PM) Hiukkasmäärä (PN) L1 (mg/km) L2 (mg/km) L3 (mg/km) L4 (mg/km) L2 + L4 (mg/km) L5 (mg/km) L6 (määrä/km) Luokka Alaluokka PI CI PI CI PI CI PI CI PI CI PI (1) CI PI (1) (2) CI M — Kaikki 1 000 500 100 — 68 — 60 80 — 170 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 N1 I VM ≤ 1 305 1 000 500 100 — 68 — 60 80 — 170 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 II 1 305 < VM ≤ 1 760 1 810 630 130 — 90 — 75 105 — 195 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 III 1 760 < VM 2 270 740 160 — 108 — 82 125 — 215 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 N2 — Kaikki 2 270 740 160 — 108 — 82 125 — 215 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 (1) Kipinäsytytysmoottoreita koskevia hiukkasmassa- ja hiukkasmäärärajoja sovelletaan vain ajoneuvoihin, joissa on suoraruiskutusmoottori. (2) Kolmen vuoden ajan tämän säännön kohdissa 12.2.1 ja 12.2.2 uusille tyyppihyväksynnille ja uusille autoille vahvistetuista päivämääristä sovelletaan suoraruiskutteisella kipinäsytytysmoottorilla varustettuihin ajoneuvoihin valmistajan valinnan mukaan hiukkasten lukumäärää koskevaa raja-arvoa 6,0 × 1012 #/km. PI Kipinäsytytys CI Puristussytytys 5.3.1.4.1 Jokaisen kohdassa 5.3.1.4 tarkoitetun epäpuhtauden osalta sallitaan yhden tuloksen kolmesta ylittää raja-arvo enintään 10 prosentilla edellyttäen, että kolmen tuloksen aritmeettinen keskiarvo on epäpuhtauksien rajan alapuolella. Jos vahvistetut rajat ylittyvät useamman kuin yhden epäpuhtauden osalta, on yhdentekevää, tapahtuuko ylitys samassa testissä vai eri testeissä. 5.3.1.4.2 Kun testit suoritetaan kaasumaisilla polttoaineilla, tulokseksi saatavan kaasupäästöjen massan on oltava taulukossa 1 bensiinimoottoreilla varustetuille ajoneuvoille asetettuja raja-arvoja pienempi.

5.3.1.5 Kohdassa 5.3.1.4 vahvistettua testien lukumäärää voidaan pienentää jäljempänä esitetyin edellytyksin, jolloin V1 on ensimmäisen testin tulos ja V2 toisen testin tulos kustakin raja-arvoissa tarkoitetusta epäpuhtaudesta tai kahden epäpuhtauden yhdistelmästä. 5.3.1.5.1 Jos testin tulos kustakin raja-arvoissa tarkoitetusta epäpuhtaudesta tai kahden epäpuhtauden yhdistelmästä on pienempi tai yhtä suuri kuin 0,70 L (eli V1 ≤ 0,70 L), suoritetaan vain yksi testi. 5.3.1.5.2 Jos kohdan 5.3.1.5.1 vaatimus ei täyty, suoritetaan vain kaksi testiä, jos testin tulos kustakin raja-arvoissa tarkoitetusta päästöstä tai kahden päästön yhdistelmästä täyttää seuraavat ehdot: V1 ≤ 0,85 L ja V1 + V2 ≤ 1,70 L ja V2 ≤ L.

5.3.2 Tyyppi II -testi (hiilimonoksidipäästöjen testi joutokäyntinopeudella)

5.3.2.1 Testi on suoritettava kaikille seuraavankaltaisille kipinäsytytysmoottorilla varustetuille ajoneuvoille: 5.3.2.1.1 Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai maakaasua/biometaania, on testattava tyyppi II -testissä molempien polttoaineiden osalta. 5.3.2.1.2 Sen estämättä mitä kohdassa 5.3.2.1.1 määrätään, katsotaan ajoneuvot, jotka voivat käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta mutta joiden bensiinijärjestelmä on asennettu ainoastaan hätätapauksia tai käynnistystä varten ja joiden bensiinisäiliöön mahtuu enintään 15 litraa bensiiniä, tyyppi II -testin osalta ajoneuvoiksi, jotka voivat käyttää polttoaineena ainoastaan kaasumaista polttoainetta.

5.3.2.2 Tämän säännön liitteessä 5 esitetyn tyyppi II -testin osalta joutokäyntinopeudella mitattu pakokaasujen suurin sallittu hiilimonoksidipitoisuus on se, jonka ajoneuvon valmistaja ilmoittaa. Hiilimonoksidipitoisuus saa kuitenkin olla enintään 0,3 tilavuusprosenttia. Suurella joutokäyntinopeudella mitattu pakokaasujen hiilimonoksidipitoisuus saa olla enintään 0,2 tilavuusprosenttia, kun moottorin pyörimisnopeus on vähintään 2 000 rpm ja lambda-arvo on 1 ± 0,03 tai valmistajan eritelmän mukainen.

5.3.3 Tyyppi III -testi (kampikammiokaasujen päästöjen tarkastaminen)

5.3.3.1 Tämä testi on suoritettava kaikille kohdassa 1 tarkoitetuille ajoneuvoille lukuun ottamatta puristussytytysmoottorilla varustettuja ajoneuvoja. 5.3.3.1.1 Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai maakaasua, pitäisi testata tyyppi III -testissä ainoastaan bensiinin osalta. 5.3.3.1.2 Sen estämättä mitä kohdassa 5.3.3.1.1 määrätään, katsotaan ajoneuvot, jotka voivat käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta mutta joiden bensiinijärjestelmä on asennettu ainoastaan hätätapauksia tai käynnistystä varten ja joiden bensiinisäiliöön mahtuu enintään 15 litraa bensiiniä, tyyppi II -testin osalta ajoneuvoiksi, jotka voivat käyttää polttoaineena ainoastaan kaasumaista polttoainetta.

5.3.3.2 Tämän säännön liitteen 6 mukaisesti testattuna moottorin kampikammion tuuletusjärjestelmä ei saa päästää kampikammiokaasuja ilmakehään.

5.3.4 Tyyppi IV -testi (kipinäsytytysmoottorilla varustettujen ajoneuvojen haihtumispäästöjen määrittäminen)

5.3.4.1 Tämä testi on suoritettava kaikille kohdassa 1 tarkoitetuille ajoneuvoille lukuun ottamatta niitä, joissa on puristussytytysmoottori tai jotka käyttävät polttoaineena nestekaasua tai maakaasua/biometaania. 5.3.4.1.1 Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai maakaasua/biometaania, pitäisi testata tyyppi IV -testissä ainoastaan bensiinin osalta. 5.3.4.2 Tämän säännön liitteen 7 mukaisesti testattuna haihtumispäästöjen on oltava alle 2 g/testi.

5.3.5 Tyyppi VI -testi – (matalassa ympäristön lämpötilassa kylmäkäynnistyksen jälkeen syntyvien pakokaasupäästöjen keskimääräisten hiilimonoksidi- ja hiilivetypäästöjen tarkastus)

5.3.5.1 Tämä testi on suoritettava kaikille kohdassa 1 tarkoitetuille ajoneuvoille lukuun ottamatta puristussytytysmoottorilla varustettuja ajoneuvoja. Tyyppihyväksynnän hakemisen yhteydessä valmistajan on kuitenkin esitettävä tyyppihyväksyntäviranomaiselle näyttö siitä, että typen oksidien jälkikäsittelylaite saavuttaa riittävän korkean lämpötilan tehokkaaseen toimintaan 400 sekunnin kuluessa kylmäkäynnistyksestä – 7 °C:n lämpötilassa, tyyppi VI -testissä määritellyllä tavalla. Lisäksi valmistajan on toimitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle tiedot pakokaasujen kierrätysjärjestelmän (EGR-järjestelmän) toimintaperiaatteesta, myös sen toiminnasta matalissa lämpötiloissa. Näihin tietoihin on sisällyttävä kuvaus järjestelmän mahdollisista vaikutuksista päästöihin. Tyyppihyväksyntäviranomainen ei myönnä tyyppihyväksyntää, jos toimitetut tiedot eivät riitä osoittamaan, että jälkikäsittelylaite tosiasiallisesti saavuttaa määritellyssä ajassa riittävän korkean lämpötilan tehokkaaseen toimintaan. 5.3.5.1.1 Ajoneuvo asetetaan alustadynamometrille, joka on varustettu kuorma- ja inertiasimuloinnilla. 5.3.5.1.2 Testi koostuu tyyppi I -testin osan I neljästä kaupunkiajosyklin perusosasta. Testin osa I kuvataan tämän säännön liitteen 4a kohdassa 6.1.1 ja esitetään saman liitteen kuvassa A4a/1. Testi matalassa ympäristön lämpötilassa on kestoltaan 780 sekuntia. Se on tehtävä yhtäjaksoisesti ja aloitettava moottorin käynnistämisestä. 5.3.5.1.3 Testi matalassa lämpötilassa on tehtävä ympäristön lämpötilassa 266 K (– 7 °C). Testattavat ajoneuvot on vakautettava ennen testaamista yhdenmukaisella tavalla, jotta testin tulokset ovat toistettavissa. Vakauttaminen ja testin muut osat on tehtävä tämän säännön liitteessä 8 kuvatulla tavalla. 5.3.5.1.4 Testin aikana pakokaasut laimennetaan ja niistä kerätään edustava näyte. Testattavan ajoneuvon pakokaasut laimennetaan, niistä otetaan näyte, joka analysoidaan tämän säännön liitteessä 8 esitetyn menettelyn avulla, ja laimennetun pakokaasun kokonaistilavuus mitataan. Laimennetuista pakokaasuista analysoidaan hiilimonoksidi ja hiilivetyjen kokonaismassa.

5.3.5.2 Ellei kohtien 5.3.5.2.2 ja 5.3.5.3 määräyksistä muuta johdu, testi on suoritettava kolme kertaa. Tuloksena saatavien hiilimonoksidi- ja hiilivetypäästöjen massojen on oltava pienempiä kuin taulukossa 2 esitetyt raja-arvot:



Taulukko 2 Pakokaasujen hiilimonoksidi- ja hiilivetypäästöjen rajat kylmäkäynnistystestissä Testilämpötila 266 K (– 7 °C) Ajoneuvoluokka Alaluokka Hiilimonoksidin massa (CO) L1 (g/km) Hiilivetyjen (HC) massa L2 (g/km) M — 15 1,8 N1 I 15 1,8 II 24 2,7 III 30 3,2 N2 — 30 3,2 5.3.5.2.1 Sen estämättä, mitä kohdassa 5.3.5.2 määrätään, kunkin epäpuhtauden osalta sallitaan enintään yhden tuloksen kolmesta ylittää raja-arvo enintään 10 prosenttia, edellyttäen että kolmen tuloksen aritmeettinen keskiarvo on pienempi kuin vahvistettu raja-arvo. Jos vahvistetut rajat ylittyvät useamman kuin yhden epäpuhtauden osalta, on yhdentekevää, tapahtuuko ylitys samassa testissä vai eri testeissä. 5.3.5.2.2 Kohdassa 5.3.5.2 vahvistettu testien lukumäärä voidaan valmistajan pyynnöstä nostaa kymmeneen, jos ensimmäisten kolmen tuloksen aritmeettinen keskiarvo on pienempi kuin 110 prosenttia raja-arvosta. Tässä tapauksessa ainoa vaatimus on, että kaikkien kymmenen tuloksen aritmeettinen keskiarvo on pienempi kuin raja-arvo.

5.3.5.3 Kohdassa 5.3.5.2 määrättyä testien lukumäärää voidaan vähentää kohdissa 5.3.5.3.1 ja 5.3.5.3.2 määrätyin edellytyksin. 5.3.5.3.1 Jos ensimmäisen testin tulos kunkin epäpuhtauden osalta on pienempi tai yhtä suuri kuin 0,70 L, tehdään vain yksi testi. 5.3.5.3.2 Jos kohdan 5.3.5.3.1 vaatimus ei täyty, suoritetaan vain kaksi testiä, jos ensimmäisen testin tulos kunkin epäpuhtauden osalta on pienempi tai yhtä suuri kuin 0,85 L ja kahden ensimmäisen tuloksen summa on pienempi tai yhtä suuri kuin 1,70 L sekä toisen testin tulos on pienempi tai yhtä suuri kuin L. (V1 ≤ 0,85 L ja V1 + V2 ≤ 1,70 L ja V2 ≤ L).

5.3.6 Tyyppi V -testi (pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyden todentamiseen käytettävän vanhentamistestin kuvaus)

5.3.6.1 Tämä testi on suoritettava kaikille kohdassa 1 tarkoitetuille ajoneuvoille, joita koskee kohdan 5.3.1 testi. Testi on vanhentamistesti, jossa ajoneuvolla ajetaan testiradalla, tiellä tai alustadynamometrillä 160 000 km tämän säännön liitteessä 9 esitetyn ohjelman mukaisesti. 5.3.6.1.1 Ajoneuvot, joissa voidaan käyttää polttoaineena sekä bensiiniä että nestekaasua tai maakaasua, pitäisi testata tyyppi V -testissä ainoastaan bensiinin osalta. Siinä tapauksessa lyijyttömän bensiinin osalta todetun huononemiskertoimen katsotaan pätevän myös nestekaasun ja maakaasun osalta.

5.3.6.2 Sen estämättä mitä kohdassa 5.3.6.1 määrätään, valmistaja voi halutessaan käyttää taulukon 3 huononemiskertoimia vaihtoehtona kohdan 5.3.6.1 testaukselle.



Taulukko 3 Huononemiskertoimet Moottoriluokka Annetut huononemiskertoimet CO THC NMHC NOx HC + NOx Hiukkasmassa (PM) Hiukkaset Kipinäsytytysmoottori 1,5 1,3 1,3 1,6 — 1,0 1,0 Puristussytytysmoottori

5.3.6.3 Valmistajan pyynnöstä tutkimuslaitos voi suorittaa tyyppi I -testin ennen tyyppi V -testin suorittamista käyttäen edellä esitetyn taulukon huononemiskertoimia. Kun tyyppi V -testi on suoritettu, tutkimuslaitos saa muuttaa tämän säännön liitteeseen 2 merkittyjä tyyppihyväksyntätuloksia vaihtamalla edellä esitetyn taulukon huononemiskertoimet tyyppi V -testissä mitattuihin kertoimiin.

5.3.6.4 Siihen asti kun puristussytytysmoottoreille on vahvistettu huononemiskertoimet, valmistajat määrittelevät huononemiskertoimet koko ajoneuvon kestävyystestin tai koepenkissä tehtävän vanhenemistestin avulla.

5.3.6.5 Huononemiskertoimet määritetään käyttämällä joko kohdan 5.3.6.1 menettelyä tai kohdan 5.3.6.2 taulukkoarvoja. Kertoimia käytetään tarkastettaessa, täyttyvätkö tämän säännön kohtien 5.3.1 ja 8.2 vaatimukset.

5.3.7 Katsastusta varten tarvittavat päästötiedot

5.3.7.1 Tämä vaatimus koskee kaikkia kipinäsytytysmoottorilla varustettuja ajoneuvoja, joille haetaan tyyppihyväksyntää tämän säännön mukaisesti.

5.3.7.2 Tämän säännön liitteen 5 (tyyppi II -testi) mukaisessa testissä, joka tehdään normaalilla joutokäyntinopeudella, on kirjattava a) pakokaasupäästöjen hiilimonoksidipitoisuus tilavuusyksikköä kohti ja b) moottorin pyörimisnopeus testin aikana mahdolliset toleranssit mukaan luettuina.

5.3.7.3 Suurella joutokäyntinopeudella (> 2 000 rpm) tehtävässä testissä on kirjattava a) pakokaasupäästöjen hiilimonoksidipitoisuus tilavuusyksikköä kohti b) lambda-arvo ja c) moottorin pyörimisnopeus testin aikana mahdolliset toleranssit mukaan luettuina. Lambda-arvon laskentaan käytetään seuraavaa yksinkertaistettua Brettschneiderin yhtälöä: jossa [ ] = pitoisuus tilavuusprosentteina K1 = muunnoskerroin muunnettaessa NDIR-mittaustulos (ei-dispersoiva infrapuna-absorptio) FID-mittaustulokseksi (liekki-ionisaatioilmaisin) (mittalaitteiston valmistajan ilmoittama) Hcv = atomisuhde vety-hiili a) bensiini (E5) 1,89 b) bensiini (E10) 1,93 c) nestekaasu 2,53 d) maakaasu/biometaani 4,0 e) etanoli (E85) 2,74 f) etanoli (E75) 2,61. Ocv = atomisuhde happi-hiili a) bensiini (E5) 0,016 b) bensiini (E10) 0,033 c) nestekaasu 0,0 d) maakaasu/biometaani 0,0 e) etanoli (E85) 0,39 f) etanoli (E75) 0,329.

5.3.7.4 Moottoriöljyn lämpötila testin aikana on mitattava ja kirjattava.

5.3.7.5 On täytettävä tämän säännön liitteen 2 lisäyksessä olevan kohdan 2.2 taulukko.

5.3.7.6 Valmistajan on vahvistettava kohdan 5.3.7.3 mukaisesti tyyppihyväksynnän yhteydessä kirjattu lambda-arvo oikeaksi ja tuotannossa tyypillisen ajoneuvon arvoa edustavaksi 24 kuukauden kuluessa siitä, kun tyyppihyväksyntäviranomainen on myöntänyt tyyppihyväksynnän. On suoritettava arviointi, joka perustuu tuotannosta otettujen ajoneuvojen tarkastuksiin ja tutkimuksiin.

5.3.8 Ajoneuvon sisäisen valvontajärjestelmän (OBD) testaus

Tämä testi on suoritettava kaikille kohdassa 1 tarkoitetuille ajoneuvoille. Testissä noudatetaan tämän säännön liitteessä 11 olevassa kohdassa 3 kuvattua menettelyä.

6. AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET

6.1 Ajoneuvotyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle, joka on hyväksynyt kyseisen ajoneuvotyypin. Tyyppihyväksyntäviranomainen voi tämän jälkeen 6.1.1 katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja että ajoneuvo täyttää joka tapauksessa edelleen vaatimukset, tai 6.1.2 vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

6.2 Tyyppihyväksynnän vahvistaminen tai epääminen, jossa eritellään tehdyt muutokset, annetaan tiedoksi kohdan 4.3 mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille.

6.3 Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen hyväksyntäviranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

7. TYYPPIHYVÄKSYNTIEN LAAJENNUKSET

7.1 Pakokaasupäästöjä koskevat laajennukset (tyyppi I-, II- ja VI -testit)

7.1.1 Ajoneuvot, joiden vertailumassat ovat erilaiset

7.1.1.1 Tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan ainoastaan ajoneuvoja, joiden vertailumassa edellyttää kahden seuraavaksi korkeamman ekvivalentti-inertialuokan tai minkä tahansa alemman ekvivalentti-inertialuokan käyttämistä.

7.1.1.2 Luokkaan N kuuluvien ajoneuvojen tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan ajoneuvoja, joiden vertailumassa on pienempi, vain jos tyyppihyväksytyn ajoneuvon päästöt vastaavat sille ajoneuvolle, jolle tyyppihyväksynnän laajennusta haetaan, määriteltyjä raja-arvoja.

7.1.2 Ajoneuvot, joilla on eri kokonaisvälityssuhteet

7.1.2.1 Tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan ajoneuvoja, joilla on eri välityssuhteet, vain tietyin edellytyksin.

7.1.2.2 Tyyppihyväksynnän laajentamismahdollisuuden selvittämiseksi on määriteltävä jokaiselle tyyppi I- ja tyyppi VI -testissä käytettävälle välityssuhteelle suhde E = |(V2 – V1)|/V1 jossa V1 on hyväksytyn ajoneuvotyypin nopeus ja V2 laajennushakemuksen kohteena olevan ajoneuvotyypin nopeus moottorin pyörimisnopeudella 1 000 rpm.

7.1.2.3 Jos jokaisella välityssuhteella E ≤ 8 prosenttia, on laajennus annettava uusimatta tyyppi I- ja tyyppi VI -testejä.

7.1.2.4 Jos vähintään yhdellä välityssuhteella E > 8 prosenttia ja jokaisella välityssuhteella E ≤ 13 prosenttia, on tyyppi I- ja tyyppi VI -testi uusittava. Testit voidaan tehdä valmistajan valitsemassa laboratoriossa tutkimuslaitoksen suostumuksella. Testausselosteet on lähetettävä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle.

7.1.3 Ajoneuvot, joilla on eri vertailumassat ja eri välityssuhteet

Tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan ajoneuvoja, jotka eroavat hyväksytystä tyypistä vertailumassaltaan ja välityssuhteiltaan, jos kaikki kohdissa 7.1.1 ja 7.1.2 määrätyt edellytykset täyttyvät.

7.1.4 Jaksoittaisesti regeneroituvalla järjestelmällä varustetut ajoneuvot

Jaksoittaisesti regeneroituvalla järjestelmällä varustetun ajoneuvon tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan muita jaksoittaisesti regeneroituvalla järjestelmällä varustettuja ajoneuvoja, joiden seuraavassa kuvatut ominaisuudet ovat identtisiä tai annettujen toleranssien sisällä. Laajennus voi koskea vain määritellylle jaksoittaisesti regeneroituvalle järjestelmälle spesifisiä mittauksia.

7.1.4.1 Hyväksynnän laajentamisessa sovellettavat identtiset ominaisuudet ovat seuraavat: Moottori: a) palamisprosessi. Jaksoittaisesti regeneroituva järjestelmä (eli katalysaattori, hiukkasloukku): a) rakenne (eli koteloinnin, käytettävän jalometallin ja käytettävän substraatin tyyppi, kennotiheys) b) tyyppi ja toimintaperiaate c) annostelu- ja lisäainejärjestelmä d) tilavuus (± 10 prosenttia) e) sijoituspaikka (lämpötila ± 50 °C nopeudella 120 km/h tai 5 prosentin ero maksimilämpötilassa/-paineessa).

7.1.4.2 K i -kertoimien käyttö ajoneuvoihin, joiden vertailumassat ovat erilaiset Jaksoittaisesti regeneroituvalla järjestelmällä varustettujen ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevien tämän säännön liitteen 13 kohdan 3 mukaisilla menettelyillä määritettyjen Ki-kertoimien soveltamisalaa voidaan laajentaa muihin ajoneuvoihin, jotka täyttävät kohdassa 7.1.4.1 esitetyt edellytykset ja joiden vertailumassa on joko toisessa kahdesta seuraavaksi korkeammasta ekvivalentti-inertian luokista tai missä tahansa alemmassa luokassa.

7.1.5 Laajennusten ulottaminen muihin ajoneuvoihin

Tyyppihyväksyntää, jota on laajennettu kohtien 7.1.1–7.1.4.2 mukaisesti, ei voida enää laajentaa koskemaan muita ajoneuvoja.

7.2 Haihtumispäästöjä koskevat laajennukset (tyyppi IV -testi)

7.2.1 Tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan haihtumispäästöjen valvontajärjestelmällä varustettuja ajoneuvoja, jotka täyttävät seuraavat edellytykset: 7.2.1.1 Polttoaineen ja ilman annostelujärjestelmän perusperiaatteen (esimerkiksi yksipisteruiskutus) on oltava sama. 7.2.1.2 Polttoainesäiliön muodon sekä polttoainesäiliön ja polttoaineletkujen materiaalien on oltava samat. 7.2.1.3 Testi tehdään ajoneuvolla, joka edustaa letkun pituuden ja poikkipinnan osalta huonointa tapausta. Tyyppihyväksyntätesteistä vastaava tutkimuslaitos päättää, ovatko erilaiset haihtuneen ja nestemäisen polttoaineen erottimet hyväksyttävissä. 7.2.1.4 Polttonestesäiliön tilavuuden toleranssi on ± 10 prosenttia. 7.2.1.5 Säiliön paineventtiilin säädön on oltava sama. 7.2.1.6 Polttoainekaasun varastointimenetelmän on oltava sama, esimerkiksi loukun muoto ja tilavuus, väliaine, ilmanpuhdistin (jos sitä käytetään haihtumispäästöjen valvontaan) ym. 7.2.1.7 Varastoidun polttoainekaasun poistumismenetelmän on oltava sama (esimerkiksi ilmavirta, poistumisaika tai poistumistilavuus vakautusajosyklin aikana). 7.2.1.8 Polttoaineen syöttöjärjestelmän tiivistys- ja tuuletusmenetelmien on oltava samat.

7.2.2 Tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan ajoneuvoja, joissa on 7.2.2.1 eri moottorikoot 7.2.2.2 eri moottoritehot 7.2.2.3 automaattiset ja käsivalintaiset vaihteistot 7.2.2.4 kaksi- ja nelipyörävedot 7.2.2.5 eri korimallit ja 7.2.2.6 eri pyörä- ja rengaskoot.

7.3 Pakokaasunpuhdistuslaitteiden kestävyyttä koskevat laajennukset (tyyppi V -testi)

7.3.1 Tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan erilaisia ajoneuvotyyppejä, kunhan ajoneuvon, moottorin tai pakokaasunpuhdistusjärjestelmän seuraavassa kuvatut ominaisuudet ovat identtiset tai annettujen toleranssien sisällä. 7.3.1.1 Ajoneuvo Inertialuokka: kaksi välittömästi seuraavaa ylempää inertialuokkaa tai mikä tahansa alempi inertialuokka. Kokonaisajovastus nopeudella 80 km/h: enintään + 5 prosenttia tai mikä tahansa pienempi arvo. 7.3.1.2 Moottori a) iskutilavuus (±15 prosenttia) b) venttiilien lukumäärä ja ohjaus c) polttoainejärjestelmä d) jäähdytysjärjestelmän tyyppi ja e) palamisprosessi. 7.3.1.3 Pakokaasunpuhdistusjärjestelmän ominaisuudet: a) Katalysaattorit ja hiukkasloukut: i) katalysaattorien, hiukkasloukkujen ja katalyyttielementtien lukumäärä ii) katalysaattorien ja hiukkasloukkujen koko (monoliitin massa ± 10 prosenttia) iii) katalyyttitoiminnan tyyppi (hapettava, kolmitie, LNT, SCR, LNC tai muu) iv) jalometallimäärä (sama tai suurempi) v) jalometallityyppi ja -suhde (± 15 prosenttia) vi) substraatti (rakenne ja materiaali) vii) kennotiheys ja viii) enintään 50 K:n lämpötilavaihtelu katalysaattorin tai hiukkasloukun ilmansyöttöaukossa. Lämpötilanvaihtelu tarkistetaan tasaisissa olosuhteissa nopeuden ollessa 120 km/h ja kuorma-asetuksen tyyppi I -testin mukainen. b) Ilmansyöttö: i) käytössä vai ei ii) tyyppi (sykähdysilma, ilmapumput, muut). c) Pakokaasujen takaisinkierrätys: i) käytössä vai ei ii) tyyppi (jäähdytetty tai jäähdyttämätön, aktiivinen tai passiivinen ohjaus, korkea paine tai matala paine). 7.3.1.4 Kestävyystesti voidaan suorittaa ajoneuvolla, jonka korimalli, vaihteisto (automaattinen tai käsivalintainen) ja pyörä- tai rengaskoko ovat erilaiset kuin tyyppihyväksyntähakemuksen kohteena olevassa ajoneuvotyypissä.

7.4 OBD-järjestelmää koskevat laajennukset

7.4.1 Tyyppihyväksyntä voidaan laajentaa koskemaan erilaisia ajoneuvoja, joissa on samanlainen tämän säännön liitteen 11 lisäyksessä 2 määritelty moottori ja päästöjenrajoitusjärjestelmä. Tyyppihyväksynnän laajentamiseen eivät vaikuta seuraavat ajoneuvon ominaisuudet: a) moottorin apulaitteet b) renkaat c) ekvivalentti-inertia d) jäähdytysjärjestelmä e) kokonaisvälityssuhde f) voimansiirron tyyppi ja g) korityyppi.

8. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

8.1 Kaikkien ajoneuvojen, joihin on liitetty tämän säännön mukainen hyväksyntämerkki, on oltava hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisia niiden osien osalta, jotka voivat vaikuttaa moottorien kaasu- ja hiukkaspäästöihin, kampikammiopäästöihin ja haihtumispäästöihin. Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamismenettelyjen on oltava vuoden 1958 sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) asetettujen menettelyjen ja seuraavien vaatimusten mukaisia: 8.1.1 Tapauksen mukaan on suoritettava tyyppi I-, II-, III- ja IV -testit ja OBD-testi tämän säännön taulukon A mukaisesti. Tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevat erityiset menettelyt esitetään kohdissa 8.2–8.6.

8.2 Ajoneuvon vaatimustenmukaisuus tyyppi I -testin perusteella 8.2.1 Tyyppi I -testi tehdään ajoneuvolle, joka vastaa tyyppihyväksyntätodistuksen kuvausta. Kun tyyppi I -testi tehdään ajoneuvolle, jonka tyyppihyväksyntään liittyy yksi tai useampia laajennuksia, testi suoritetaan joko alkuperäisissä hyväksyntäasiakirjoissa tai asiaa koskevaa laajennusta koskevissa hyväksyntäasiakirjoissa kuvatulla ajoneuvolla. 8.2.2 Sen jälkeen kun tyyppihyväksyntäviranomainen on valinnut ajoneuvot, valmistaja ei saa tehdä säätöjä valittuihin ajoneuvoihin. 8.2.2.1 Sarjasta otetaan sattumanvaraisesti kolme ajoneuvoa, ja ne testataan tämän säännön kohdan 5.3.1 mukaisesti. Huononemiskertoimia käytetään samalla tavalla. Raja-arvot esitetään tämän säännön kohdassa 5.3.1.4 taulukossa 1. 8.2.2.2 Mikäli tyyppihyväksyntäviranomainen hyväksyy valmistajan ilmoittaman tuotannon standardipoikkeaman, testit suoritetaan tämän säännön lisäyksen 1 mukaisesti. Mikäli tyyppihyväksyntäviranomainen ei hyväksy valmistajan ilmoittaman tuotannon standardipoikkeamaa, testit suoritetaan tämän säännön lisäyksen 2 mukaisesti. 8.2.2.3 Sarjatuotantoa on pidettävä vaatimustenmukaisena tai -vastaisena näyteajoneuvoilla tehtyjen testien perusteella asianmukaisessa lisäyksessä käytettyjen testausperusteiden mukaisesti heti, kun kaikkien epäpuhtauksien osalta tehdään myönteinen päätös tai yhden epäpuhtauden osalta tehdään kielteinen päätös. Jos yhden epäpuhtauden osalta tehdään myönteinen päätös, muiden epäpuhtauksien osalta tehtävien päätösten yhteydessä tehtävät täydentävät testit eivät vaikuta päätökseen. Jos kaikkien epäpuhtauksien osalta ei tehdä myönteistä päätöstä ja jos yhden epäpuhtauden osalta ei tehdä kielteistä päätöstä, suoritetaan testi ylimääräisellä ajoneuvolla (ks. kuva 2). Kuva 2 Ajoneuvon vaatimustenmukaisuus 8.2.3 Sen rajoittamatta, mitä tämän säännön kohdassa 5.3.1 vaaditaan, testit suoritetaan ajoneuvoille, jotka tulevat suoraan tuotantolinjalta. 8.2.3.1 Valmistajan pyynnöstä testit voidaan kuitenkin suorittaa ajoneuvoille, joita on sisäänajettu a) enintään 3 000 km kipinäsytytysmoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta b) enintään 15 000 km puristussytytysmoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta. Sisäänajon suorittaa valmistaja, joka sitoutuu olemaan tekemättä näihin ajoneuvoihin mitään säätöjä. 8.2.3.2 Kun valmistaja pyytää saada suorittaa sisäänajon (x km, missä x ≤ 3 000 km kipinäsytytysmoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta ja x ≤ 15 000 km puristussytytysmoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta), menetellään seuraavasti: a) Mitataan epäpuhtauksien päästöt (tyyppi I) nollan ja x km:n kohdalla ensimmäisen testattavan ajoneuvon osalta. b) Lasketaan päästöjen kehityskerroin nollan ja x km:n välillä kunkin epäpuhtauden osalta seuraavasti: päästöt x km:n kohdalla / päästöt 0 km:n kohdalla, jolloin tulos voi olla pienempi kuin 1 ja c) muita ajoneuvoja ei sisäänajeta, mutta niiden päästöihin 0 km:n kohdalla vaikuttaa kehityskerroin. Tässä tapauksessa huomioon otettavat arvot ovat i) ensimmäisen ajoneuvon osalta arvo x km:n kohdalla ii) muiden ajoneuvojen osalta arvot 0 km:n kohdalla kehityskertoimella kerrottuna. 8.2.3.3 Kaikki testit tehdään markkinoilla saatavissa olevalla polttoaineella. Valmistajan pyynnöstä voidaan kuitenkin käyttää tämän säännön liitteessä 10 tai 10 a kuvattuja vertailupolttoaineita.

8.3 Ajoneuvon vaatimustenmukaisuus tyyppi III -testin perusteella 8.3.1 Jos tehdään tyyppi III -testi, se tehdään kaikille ajoneuvoille, jotka on valittu kohdassa 8.2 määriteltyyn tuotannon vaatimustenmukaisuuden tyyppi I -testiin. Tällöin sovelletaan tämän säännön liitteessä 6 vahvistettuja edellytyksiä.

8.4 Ajoneuvon vaatimustenmukaisuus tyyppi IV -testin perusteella 8.4.1 Jos tehdään tyyppi IV -testi, se tehdään tämän säännön liitteen 7 mukaisesti.

8.5 Ajoneuvon vaatimustenmukaisuus OBD-järjestelmän osalta 8.5.1 Jos OBD-järjestelmän suorituskyky tarkastetaan, se on tehtävä seuraavasti: 8.5.1.1 Jos hyväksyntäviranomainen katsoo, että tuotannon laatu on epätyydyttävä, tuotantosarjasta otetaan satunnaisesti ajoneuvo, jolle tehdään tämän säännön liitteen 11 lisäyksessä 1 kuvatut testit. 8.5.1.2 Tuotanto katsotaan vaatimusten mukaiseksi, jos ajoneuvo täyttää tämän säännön liitteen 11 lisäyksessä 1 esitetyt testivaatimukset. 8.5.1.3 Jollei sarjasta poimittu ajoneuvo täytä tämän säännön kohdan 8.5.1.1 vaatimuksia, otetaan samasta sarjasta uusi, neljän ajoneuvon satunnaisotos, jolle tehdään tämän säännön liitteen 11 lisäyksessä 1 kuvatut testit. Testit voidaan tehdä ajoneuvoille, joita on sisäänajettu enintään 15 000 kilometriä. 8.5.1.4 Tuotanto katsotaan vaatimusten mukaiseksi, jos ainakin kolme ajoneuvoa täyttää tämän säännön liitteen 11 lisäyksessä 1 esitetyt testivaatimukset.

8.6 Nestekaasulla tai maakaasulla/biometaanilla toimivan ajoneuvon vaatimustenmukaisuus 8.6.1 Testi vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi voidaan suorittaa markkinoilla saatavissa olevalla polttoaineella, jonka C3-/C4-suhde on vertailupolttoaineiden C3-/C4-suhteiden välillä nestekaasun osalta tai jonka Wobben indeksi on äärimmäisten vertailupolttoaineiden Wobben indeksien välillä maakaasun osalta. Tällaisessa tapauksessa tyyppihyväksyntäviranomaiselle on esitettävä polttoaineanalyysi.

9. KÄYTÖNAIKAINEN VAATIMUSTENMUKAISUUS

9.1 Johdanto

Tässä kohdassa vahvistetaan pakokaasupäästöjä ja OBD-järjestelmää (myös IUPRM) koskevat käytönaikaiset vaatimukset, jotka tämän asetuksen mukaisesti tyyppihyväksyttyjen ajoneuvojen on täytettävä.

9.2 Ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen

9.2.1 Tyyppihyväksyntäviranomainen tarkastaa käytössä olevien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuuden valmistajalla olevien asiaa koskevien tietojen perusteella käyttäen samoja menettelyjä kuin ne, jotka määritellään tuotannon vaatimustenmukaisuuden osalta vuoden 1958 sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2). Valmistajan laatimaa käytönaikaista seurantaa koskevaa raporttia voidaan täydentää tyyppihyväksyntäviranomaisen ja sopimuspuolten suorittamista tarkkailutestauksista saatavilla tiedoilla.

9.2.2 Tämän säännön lisäyksen 4 kuvissa App4/1 ja App4/2 esitetään käytönaikaisessa vaatimustenmukaisuuden tarkastuksessa käytettävä menettely. Käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyn kulku kuvaillaan tämän säännön lisäyksessä 5.

9.2.3 Osana ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastamista varten toimitettavia tietoja valmistajan on tyyppihyväksyntäviranomaisen pyynnöstä raportoitava tyyppihyväksyntäviranomaiselle kaikista huollon yhteydessä kirjatuista takuu- ja korjausvaateista sekä OBD-järjestelmän vioista tyyppihyväksynnän yhteydessä sovittavalla tavalla. Tiedoissa on eriteltävä päästöihin liittyvien osien ja järjestelmien vikojen tiheys ja sisältö. Tällainen raportti on laadittava kunkin ajoneuvomallin osalta vähintään kerran vuodessa siihen saakka, kun ajoneuvo on viiden vuoden ikäinen tai sillä on ajettu 100 000 km sen mukaan, kumpi ehto täyttyy aikaisemmin.

9.2.4 Käytössä olevien ajoneuvojen perheen määrittelevät ominaisuudet Käytössä olevien ajoneuvojen perhe voidaan määritellä luettelemalla perusominaisuudet, joiden osalta perheeseen kuuluvien ajoneuvojen on oltava samanlaiset. Näin ollen niiden ajoneuvotyyppien, joille ainakin seuraavat ominaisuudet ovat yhteisiä tai ilmoitettujen toleranssien rajoissa, katsotaan kuuluvan samaan käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen: 9.2.4.1 palamisprosessi (kaksitahti-, nelitahti-, kiertomoottori) 9.2.4.2 sylinterimäärä 9.2.4.3 sylinterilohkon muoto (rivimoottori, V-moottori, tähtimoottori, vastaiskumoottori, muu). Sylinterien kaltevuus tai suunta ei ole arviointiperuste. 9.2.4.4 polttoaineensyöttömenetelmä (esim. epäsuora tai suora ruiskutus) 9.2.4.5 jäähdytysjärjestelmä (ilma, vesi, öljy) 9.2.4.6 moottorin kaasunvaihto (vapaasti hengittävä, ahdettu) 9.2.4.7 polttoaine, jota varten moottori on suunniteltu (bensiini, diesel, maakaasu/biometaani, nestekaasu jne.). Kahta polttoainetta käyttävät ajoneuvot voidaan luokitella samaan ryhmään yhtä polttoainetta käyttävien ajoneuvojen kanssa, jos toinen polttoaineista on yhteinen. 9.2.4.8 katalysaattorin tyyppi (kolmitiekatalysaattori, LNT, SCR, LNC tai muut) 9.2.4.9 hiukkasloukun tyyppi (loukku on / loukkua ei ole) 9.2.4.10 pakokaasun takaisinkierrätys (kyllä tai ei, jäähdytetty tai jäähdyttämätön). 9.2.4.11 perheeseen kuuluvan suurimman moottorin sylinteritilavuus, toleranssi miinus 30 prosenttia.

9.2.5 Tietovaatimukset Tyyppihyväksyntäviranomainen tarkastaa käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden valmistajan toimittamien tietojen perusteella. Näihin tietoihin on sisällyttävä erityisesti seuraavat: 9.2.5.1 valmistajan nimi ja osoite 9.2.5.2 valmistajan valtuutettujen edustajien nimet, osoitteet, puhelin- ja faksinumerot sekä sähköpostiosoitteet niillä alueilla, jotka valmistajan ilmoittamat tiedot kattavat 9.2.5.3 valmistajan ilmoittamien tietojen kattamien ajoneuvojen mallinimet 9.2.5.4 tapauksen mukaan luettelo valmistajan ilmoittamien tietojen kattamista ajoneuvotyypeistä eli pakokaasupäästöjen osalta tämän säännön kohdan 9.2.4 mukainen käytössä olevien ajoneuvojen perhe sekä OBD-järjestelmän ja IUPRM:n osalta tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 2 mukainen OBD-perhe 9.2.5.5 ajoneuvon valmistenumeron (VIN) koodit, joita sovelletaan ajoneuvoperheeseen kuuluviin ajoneuvotyyppeihin (VIN-etuliite) 9.2.5.6 käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen kuuluviin ajoneuvotyyppeihin sovellettavien tyyppihyväksyntien numerot, mukaan luettuna tapauksen mukaan kaikkien laajennusten numerot sekä kaikkien sellaisten korjaavien toimenpiteiden numerot, joissa ajoneuvolle tehdään pieniä korjauksia seuraavan huollon yhteydessä tai ajoneuvo kutsutaan korjattavaksi (suuret muutokset) 9.2.5.7 tiedot valmistajan ilmoittamien tietojen kattamien ajoneuvojen tyyppihyväksyntien laajentamisista ja korjaavista toimenpiteistä, joissa ajoneuvolle tehdään pieniä korjauksia seuraavan huollon yhteydessä tai ajoneuvo kutsutaan korjattavaksi (jos tyyppihyväksyntäviranomainen pyytää näitä tietoja) 9.2.5.8 ajanjakso, jonka kuluessa valmistajan ilmoittamat tiedot on kerätty 9.2.5.9 valmistajan ilmoittamien tietojen kattama ajoneuvojen valmistusaika (esim. kalenterivuonna 2014 valmistetut ajoneuvot) 9.2.5.10 valmistajan käytönaikaisessa vaatimustenmukaisuuden tarkastuksessa käyttämä menettely, mukaan luettuina seuraavat: a) ajoneuvon paikantamismenetelmä b) ajoneuvon valinta- ja hylkäysperusteet c) ohjelmassa käytetyt testityypit ja -menettelyt d) valmistajan hyväksymis- ja hylkäysperusteet käytössä olevien ajoneuvojen perheelle e) maantieteelliset alueet, joilla valmistaja on kerännyt tietoja ja f) otoksen koko ja käytetty otantasuunnitelma. 9.2.5.11 valmistajan käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettelyn tulokset, mukaan luettuna seuraavat: a) tunnistetiedot ohjelmaan sisältyvistä ajoneuvoista (testatuista tai testaamattomista). Näihin tietoihin on sisällyttävä i) mallinimi ii) ajoneuvon valmistenumero (VIN) iii) ajoneuvon rekisterinumero iv) valmistuspäivä v) käyttöalue (jos tiedossa) ja vi) asennetut renkaat (ainoastaan pakokaasupäästöt) b) syyt ajoneuvon hylkäämiseen otoksesta c) otoksen kunkin ajoneuvon huoltohistoria (mukaan luettuna kaikki suuret muutokset) d) otoksen kunkin ajoneuvon korjaushistoria (jos tiedossa) ja e) testitiedot, seuraavat mukaan luettuina: i) testauspäivämäärä / tietojen latauspäivämäärä ii) testipaikka / tietojen latauspaikka ja iii) ajoneuvon matkamittarin lukema (ainoastaan pakokaasupäästöt) iv) testipolttoaineen eritelmät (esim. testin vertailupolttoaine tai kaupallinen polttoaine) v) testausolosuhteet (lämpötila, kosteus, dynamometrin inertiapaino) vi) dynamometrin asetukset (esim. tehoasetus) ja vii) testitulokset (vähintään kolmesta eri ajoneuvosta kussakin ajoneuvoperheessä) ja ainoastaan IUPRM:n osalta viii) kaikki ajoneuvosta ladatut vaadittavat tiedot ja ix) kunkin ilmoitettavan valvontalaitteen osalta käytönaikainen tehokkuussuhde IUPRM. 9.2.5.12 OBD-järjestelmän tallenteet. 9.2.5.13 IUPRM-otoksen osalta seuraavat: a) kaikkien valittujen ajoneuvojen keskimääräiset käytönaikaiset tehokkuussuhteet IUPRM kunkin valvontalaitteen osalta tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohtien 7.1.4 ja 7.1.5 mukaisesti b) sellaisten valittujen ajoneuvojen prosenttiosuus, joiden IUPRM on vähintään kyseiseen valvontalaitteeseen tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohtien 7.1.4 ja 7.1.5 mukaisesti sovellettava vähimmäisarvo.

9.3 Ajoneuvojen valinta ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden tarkastamista varten

9.3.1 Valmistajan keräämien tietojen on oltava riittävän kattavat toiminnan arvioimiseksi käytettäessä ajoneuvoa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Valmistajan otannan on katettava vähintään kaksi sopimuspuolta, joissa on olennaisesti erilaiset ajoneuvojen käyttöolosuhteet. Sopimuspuolten valinnassa otetaan huomioon muun muassa eroavuudet polttoaineissa, ympäristöoloissa, keskimääräisissä ajonopeuksissa sekä kaupunki- ja moottoritieajon jakaumassa. Pelkästään OBD-järjestelmän IUPRM-testaamisen tapauksessa testiotokseen otetaan vain sellaiset ajoneuvot, jotka täyttävät tämän säännön liitteen 3 kohdan 2.2.1 vaatimukset.

9.3.2 Valitessaan sopimuspuolia ajoneuvojen otantaa varten valmistaja voi valita ajoneuvot sopimuspuolesta, jota pidetään erityisen edustavana. Tässä tapauksessa valmistajan on osoitettava tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle, että valinta on edustava (esimerkiksi siten, että tiettyä ajoneuvoperhettä myydään eniten kyseisen sopimuspuolen markkinoilla). Kun perheestä on testattava enemmän kuin yksi näyte-erä kohdan 9.3.5 mukaisesti, ajoneuvojen käyttöolosuhteiden on oltava toisessa ja kolmannessa näyte-erässä erilaiset kuin ensimmäisessä näyte-erässä.

9.3.3 Päästötestit voidaan tehdä testaustiloissa, jotka sijaitsevat eri markkinoilla tai alueella kuin missä ajoneuvot on valittu.

9.3.4 Valmistajan on jatkuvasti seurattava ajoneuvojen käytönaikaisten pakokaasupäästöjen vaatimustenmukaisuutta testeillä, jotka heijastavat käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen kuuluvien ajoneuvotyyppien tuotantojaksoa. Ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden perättäisten testien aloittamisen välillä saa kulua enintään 18 kuukautta. Aikaväliä voidaan pidentää 24 kuukauteen, jos ajoneuvotyyppi kuuluu sellaisen tyyppihyväksynnän laajennuksen piiriin, joka ei ole edellyttänyt päästötestiä.

9.3.5 Otoksen koko 9.3.5.1 Tämän säännön lisäyksessä 4 (pakokaasupäästöt) kuvaillun tilastomenetelmän soveltamisen yhteydessä näyte-erien määrä riippuu käytössä olevien ajoneuvojen perheen vuotuisesta myynnistä alueellisen organisaation (kuten Euroopan unioni) alueella taulukossa 4 määritellyllä tavalla:



Taulukko 4 Otoksen koko Rekisteröinnit — kalenterivuotta kohti (pakokaasupäästötestien osalta) — IUPR:n sisältävän OBD-perheen ajoneuvot näytteenottokaudella Näyte-erien määrä Enintään 100 000 1 100 001 –200 000 2 Yli 200 000 3 9.3.5.2 IUPR:n osalta otettavien näyte-erien määrä kuvaillaan taulukossa 4, ja se perustuu OBD-perheen sellaisten ajoneuvojen määrään, jotka on hyväksytty IUPR:n kanssa (edellyttäen näytteenottoa). OBD-perheen ensimmäistä otantakautta varten katsotaan, että näytteenotto koskee kaikkia perheen ajoneuvotyyppejä, jotka on hyväksytty IUPR:n kanssa. Seuraavilla otantakausilla katsotaan, että otanta koskee ainoastaan ajoneuvotyyppejä, joita ei ole aiemmin testattu tai jotka kuuluvat sellaisten päästöhyväksyntien piiriin, joita on laajennettu edeltävän näytteenottokauden jälkeen. Niiden perheiden osalta, joissa on vähemmän kuin 5 000 rekisteröintiä ja joita otanta koskee otantakaudella, ajoneuvojen vähimmäismäärä näyte-erässä on kuusi. Kaikkien muiden perheiden osalta ajoneuvojen vähimmäismäärä otettavassa näyte-erässä on viisitoista. Kunkin näyte-erän on asianmukaisesti kuvastettava myyntiä eli vähintäänkin myynniltään suurten ajoneuvotyyppien (≥ 20 % perheen kokonaismäärästä) on oltava edustettuina. Ajoneuvot, joita valmistetaan pieninä sarjoina, joissa tuotanto OBD-perhettä kohti on alle 1 000 ajoneuvoa, vapautetaan IUPR-vähimmäisvaatimuksista ja vaatimuksesta osoittaa niiden täyttyminen tyyppihyväksyntäviranomaiselle.

9.4 Kohdassa 9.2 tarkoitetun tarkastuksen perusteella hyväksyntäviranomaisen on joko a) päätettävä, että ajoneuvotyypin tai käytössä olevien ajoneuvojen perheen tai ajoneuvon OBD-perheen vaatimustenmukaisuus käytössä toteutuu, ja pidätyttävä muista toimista b) päätettävä, että valmistajan toimittamat tiedot eivät riitä päätöksen tekemiseen, ja pyydettävä valmistajalta lisätietoja tai uusia testituloksia c) päätettävä, että tyyppihyväksyntäviranomaisen tai sopimuspuolen seurantatestausohjelmista saatujen tietojen perusteella valmistajan toimittamat tiedot eivät riitä päätöksen tekemiseen, ja pyydettävä valmistajalta lisätietoja tai uusia testituloksia tai d) päätettävä, että käytössä olevien ajoneuvojen perheeseen kuuluvan ajoneuvotyypin tai OBD-perheen vaatimustenmukaisuus käytössä ei ole tyydyttävä, ja ryhdyttävä toimenpiteisiin kyseisen ajoneuvotyypin tai OBD-perheen testauttamiseksi tämän säännön lisäyksen 3 mukaisesti. Jos IUPRM-tarkastuksen mukaan tämän säännön lisäyksen 3 kohdan 6.1.2 alakohdassa a tai b annetut testiperusteet täyttyvät näyte-erän ajoneuvojen osalta, tyyppihyväksyntäviranomaisen on ryhdyttävä alakohdassa d kuvattuihin lisätoimiin. 9.4.1 Jos katsotaan tarpeellisiksi tehdä tyyppi I -testit sen tarkastamiseksi, että päästöjenrajoituslaitteet täyttävät niille asetetut toimintavaatimukset käytössä ollessaan, testit on tehtävä noudattaen testimenettelyä, joka täyttää tämän säännön lisäyksessä 4 määritellyt tilastolliset kriteerit. 9.4.2 Tyyppihyväksyntäviranomainen valitsee yhteistoiminnassa valmistajan kanssa otoksen ajoneuvoista, joilla on ajettu riittävän pitkä matka ja joita tiedetään kohtuullisella varmuudella käytetyn tavanomaisissa olosuhteissa. Valmistajaa on kuultava valittaessa ajoneuvoja otokseen, ja valmistajan on sallittava olla läsnä ajoneuvojen varmistustesteissä. 9.4.3 Valmistajalla on oikeus tehdä hyväksyntäviranomaisen valvonnassa päästöjen raja-arvot ylittäviin ajoneuvoihin kohdistuvia tarkastuksia, jotka voivat olla luonteeltaan myös ainetta hajottavia, selvittääkseen ajoneuvojen toiminnan heikkenemiseen johtaneet valmistajasta riippumattomat syyt (esimerkiksi lyijypitoisen bensiinin käyttö ennen testiajankohtaa). Jos tarkastusten tulokset vahvistavat tällaisten syiden olemassaolon, vastaavat testitulokset jätetään ottamatta huomioon tarkastettaessa vaatimustenmukaisuutta.

10. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

10.1 Tämän säännön mukaisesti ajoneuvotyypille myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos kohdassa 8.1 asetetut vaatimukset eivät täyty tai jos ajoneuvoa tai ajoneuvoja ei ole hyväksytty kohdassa 8.1.1 määrätyissä testeissä.

10.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11. TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille lähettämällä niille jäljennökset tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisesta lomakkeesta.

12. SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET

12.1 Yleiset määräykset

12.1.1 Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa muutossarjan 07 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä antamasta hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 07.

12.1.2 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet, jotka soveltavat kansallisesti tai alueellisesti myös maailmanlaajuisessa teknisessä säännössä nro 15 vahvistettuja kansainvälistä yhdenmukaistettua kevyiden hyötyajoneuvojen testimenettelyä koskevia määräyksiä, eivät E-säännön nro 83 muutossarjan 07 täydennyksen 5 virallisesta voimaantulopäivästä lähtien kohdassa 12.1.1 vahvistettuna siirtymäkautena sovellettavista velvollisuuksista poiketen saa enää hyväksyä tämän säännön perusteella myönnettyjä tyyppihyväksyntiä vaihtoehtona kansallisen tai alueellisen lainsäädäntönsä noudattamiselle.

12.2 Tyyppihyväksynnät

12.2.1 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat luokan M tai N1 (alaluokka I) ajoneuvojen tapauksessa muutossarjan 07 virallisesta voimaantulopäivästä ja luokan N1 (alaluokka II tai III) ja luokan N2 ajoneuvojen tapauksessa 1. syyskuuta 2015 lähtien myöntää hyväksynnän uusille ajoneuvotyypeille vain siinä tapauksessa, että ne täyttävät seuraavat vaatimukset: a) tämän säännön kohdan 5.3.1.4 taulukossa 1 annetut sovellettavat tyyppi I -testin raja-arvot ja b) tämän säännön liitteen 11 kohdan 3.3.2.2. taulukossa A11/2 annetut alustavat OBD-raja-arvot.

12.2.2 Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten ei luokan M tai N1 (alaluokka I) ajoneuvojen tapauksessa 1. syyskuuta 2015 ja luokan N1 (alaluokka II tai III) ja luokan N2 ajoneuvojen tapauksessa 1. syyskuuta 2016 lähtien tarvitse hyväksyä tyyppihyväksyntää, jota ei ole myönnetty tämän säännön muutossarjan 07 mukaisesti, jollei se täytä seuraavia vaatimuksia: a) tämän säännön kohdan 5.3.1.4 taulukossa 1 annetut sovellettavat tyyppi I -testin raja-arvot ja b) tämän säännön liitteen 11 kohdan 3.3.2.2. taulukossa A11/2 annetut alustavat OBD-raja-arvot.

12.2.3 Tätä sääntöä, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 07, soveltavat sopimuspuolet voivat luokan M tai N1 (alaluokka I) ajoneuvojen tapauksessa 1. syyskuuta 2017 ja luokan N1 (alaluokka II tai III) ja luokan N2 ajoneuvojen tapauksessa 1. syyskuuta 2018 lähtien myöntää hyväksynnän uusille ajoneuvotyypeille vain siinä tapauksessa, että ne täyttävät seuraavat vaatimukset: a) kohdan 5.3.1.4 taulukossa 1 annetut sovellettavat tyyppi I -testin raja-arvot ja b) tämän säännön liitteen 11 kohdan 3.3.2.1. taulukossa A11/1 annetut lopulliset OBD-raja-arvot.

12.2.4 Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten ei luokan M tai N1 (alaluokka I) ajoneuvojen tapauksessa 1. päivästä syyskuuta 2018 ja luokan N1 (alaluokka II tai III) ja luokan N2 ajoneuvojen tapauksessa 1. syyskuuta 2019 lähtien tarvitse hyväksyä tyyppihyväksyntää, jota ei ole myönnetty tämän säännön muutossarjan 07 mukaisesti, jollei se täytä seuraavia vaatimuksia: a) tämän säännön kohdan 5.3.1.4 taulukossa 1 annetut sovellettavat tyyppi I -testin raja-arvot ja b) tämän säännön liitteen 11 kohdan 3.3.2.1. taulukossa A11/1 annetut lopulliset OBD-raja-arvot.

12.3 Erityiset määräykset

12.3.1 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat edelleen myöntää hyväksyntiä ajoneuvoille, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaisia, sellaisena kuin se on muutettuna jollakin aiemmalla muutossarjalla, tai jotka ovat jonkin tämän säännön tason mukaisia, jos ajoneuvot on tarkoitettu myytäviksi tai vietäviksi maihin, jotka soveltavat vastaavia vaatimuksia kansallisessa lainsäädännössään.

13. HYVÄKSYNTÄTESTAUKSESTA VASTAAVIEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen osapuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien tutkimuslaitosten sekä niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.









LISÄYS 1

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamisessa noudatettava menettely, kun valmistajan ilmoittama tuotannon standardipoikkeama on tyydyttävä

1. Tässä lisäyksessä kuvaillaan tyyppi I -testin tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevien vaatimusten tarkastamisessa noudatettavaa menettelyä, kun valmistajan ilmoittama tuotannon standardipoikkeama on tyydyttävä.

2. Kun otoksen vähimmäiskoko on kolme ajoneuvoa, otanta tehdään siten, että todennäköisyys sille, että valmistuserä läpäisee testin, kun 40 prosenttia siitä on viallista, on 0,95 (valmistajan riski = 5 prosenttia), ja todennäköisyys sille, että valmistuserä hyväksytään, kun 65 prosenttia siitä on viallista, on 0,1 (kuluttajan riski = 10 prosenttia).

3. Kunkin kohdassa 5.3.1.4 olevassa taulukossa 1 tarkoitetun epäpuhtauden osalta sovelletaan seuraavaa menettelyä (ks. tämän säännön kohdan 8.2 kuva 2). Tällöin: L = epäpuhtauden raja-arvon luonnollinen logaritmi xi = näytteen i:nnelle ajoneuvolle mitatun arvon luonnollinen logaritmi s = tuotannon arvioitu standardipoikkeama, kun mitattujen arvojen luonnolliset logaritmit on otettu n = otoksen koko.

4. Lasketaan näytteelle testimuuttuja, joka edustaa raja-arvon standardipoikkeamien summaa ja joka määritellään seuraavasti:

5. Sitten: 5.1 Jos testimuuttuja on näytteen koolle määrättyä taulukossa App1/1 olevaa hyväksymiskynnystä suurempi, epäpuhtaus hyväksytään. 5.2 Jos testimuuttuja on näytteen koolle määrättyä taulukossa App1/1 olevaa hylkäämiskynnystä pienempi, epäpuhtaus hylätään. Muutoin testataan ylimääräinen ajoneuvo ja sovelletaan laskentamenettelyä yhdellä yksiköllä lisättyyn näytteeseen.



Taulukko App1/1 Otoskoolle määrätty hyväksymiskynnys Testattavien ajoneuvojen yhteismäärä (otoskoko) Hyväksymiskynnys Hylkäämiskynnys 3 3,327 – 4,724 4 3,261 – 4,79 5 3,195 – 4,856 6 3,129 – 4,922 7 3,063 – 4,988 8 2,997 – 5,054 9 2,931 – 5,12 10 2,865 – 5,185 11 2,799 – 5,251 12 2,733 – 5,317 13 2,667 – 5,383 14 2,601 – 5,449 15 2,535 – 5,515 16 2,469 – 5,581 17 2,403 – 5,647 18 2,337 – 5,713 19 2,271 – 5,779 20 2,205 – 5,845 21 2,139 – 5,911 22 2,073 – 5,977 23 2,007 – 6,043 24 1,941 – 6,109 25 1,875 – 6,175 26 1,809 – 6,241 27 1,743 – 6,307 28 1,677 – 6,373 29 1,611 – 6,439 30 1,545 – 6,505 31 1,479 – 6,571 32 – 2,112 – 2,112









LISÄYS 2

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamisessa noudatettava menettely, kun valmistajan ilmoittama tuotannon standardipoikkeama ei ole tyydyttävä tai saatavilla

1. Tässä lisäyksessä kuvaillaan tuotannon vaatimustenmukaisuutta tyyppi I -testin osalta koskevien vaatimusten tarkastamisessa noudatettavaa menettelyä, kun valmistajan toimittama standardipoikkeama ei ole tyydyttävä tai saatavilla.

2. Kun otoksen vähimmäiskoko on kolme ajoneuvoa, otanta tehdään siten, että todennäköisyys sille, että valmistuserä läpäisee testin, kun 40 prosenttia siitä on viallista, on 0,95 (valmistajan riski = 5 prosenttia), ja todennäköisyys sille, että valmistuserä hyväksytään, kun 65 prosenttia siitä on viallista, on 0,1 (kuluttajan riski = 10 prosenttia).

3. Tämän säännön kohdassa 5.3.1.4 olevassa taulukossa 1 määriteltyjen epäpuhtauksien mitattujen arvojen jakauman katsotaan noudattavan logaritmista normaalijakaumaa, ja ne on ensin muunnettava niiden luonnollisen logaritmin avulla. Olkoon m0 ja m pienin ja suurin otoskoko (m0 = 3 ja m = 32) ja n käytettävän otoksen koko.

4. Jos sarjasta mitattujen arvojen luonnolliset logaritmit ovat x1, x2 …, xi ja L on hyväksytyn tyypin epäpuhtauden raja-arvon luonnollinen logaritmi, määritellään: d1 = x1 – L ja

5. Taulukossa App2/1 esitetään hyväksymisarvot (An) ja hylkäämisarvot (Bn) otoskoon mukaan. Testimuuttuja on suhde

, ja sitä käytetään sarjan hyväksymisen tai hylkäämisen määrittämiseksi seuraavasti. Kun mo ≤ n ≤ m i) sarja hyväksytään, jos

ii) sarja hylätään, jos

iii) tehdään toinen mittaus, jos



6. Huomautuksia Seuraavat rekursiiviset kaavat ovat hyödyllisiä laskettaessa peräkkäisiä testimuuttujien arvoja: (n = 2, 3, … ;

; V1 = 0)



Taulukko App2/1 Otoksen vähimmäiskoko = 3 Otoksen koko (n) Hyväksymiskynnys (An) Hylkäämiskynnys (Bn) 3 – 0,80381 16,64743 4 – 0,76339 7,68627 5 – 0,72982 4,67136 6 – 0,69962 3,25573 7 – 0,67129 2,45431 8 – 0,64406 1,94369 9 – 0,61750 1,59105 10 – 0,59135 1,33295 11 – 0,56542 1,13566 12 – 0,53960 0,97970 13 – 0,51379 0,85307 14 – 0,48791 0,74801 15 – 0,46191 0,65928 16 – 0,43573 0,58321 17 – 0,40933 0,51718 18 – 0,38266 0,45922 19 – 0,35570 0,40788 20 – 0,32840 0,36203 21 – 0,30072 0,32078 22 – 0,27263 0,28343 23 – 0,24410 0,24943 24 – 0,21509 0,21831 25 – 0,18557 0,18970 26 – 0,15550 0,16328 27 – 0,12483 0,13880 28 – 0,09354 0,11603 29 – 0,06159 0,09480 30 – 0,02892 0,07493 31 0,00449 0,05629 32 0,03876 0,03876









LISÄYS 3

KÄYTÖNAIKAISEN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTAMINEN

1. JOHDANTO

Tässä lisäyksessä vahvistetaan tämän säännön kohdissa 9.3 ja 9.4 tarkoitetut valintaperusteet, joita on sovellettava valittaessa testattavia ajoneuvoja, sekä menettelyt käytössä olevien ajoneuvojen vaatimustenmukaisuuden testausta varten.

2. VALINTAPERUSTEET

Tämän lisäyksen kohdissa 2.1–2.8 määritetään perusteet valitun ajoneuvon hyväksymiseksi pakokaasupäästöjen osalta ja kohdissa 2.1–2.5 IUPRM:n osalta. Tiedot kerätään tarkastelemalla ajoneuvoa ja haastattelemalla omistajaa/kuljettajaa.

2.1 Ajoneuvon on oltava tämän säännön mukaisesti tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä, jolla on vuoden 1958 sopimuksen mukainen vaatimustenmukaisuustodistus. Ajoneuvon on oltava rekisteröity ja käytössä maassa, joka on sopimuksen sopimuspuoli.

2.2 Ajoneuvolla ajetun kilometrimäärän on oltava vähintään 15 000 tai ajoneuvon on täytynyt olla käytössä vähintään kuuden kuukauden ajan, sen mukaan, kumpi ehto täyttyy myöhemmin, ja sillä ajettu kilometrimäärä saa olla enintään 100 000 tai sen käyttöaika saa olla enintään viisi vuotta, sen mukaan kumpi ehto täyttyy aikaisemmin. 2.2.1 IUPRM:n tarkastamista varten testiotokseen voi sisältyä ainoastaan ajoneuvoja, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset: a) Ajoneuvosta on kerätty riittävästi käyttötietoja kyseisen valvontalaitteen testaamiseksi. Niiden valvontalaitteiden osalta, joiden edellytetään täyttävän käytönaikaista tehokkuutta koskevat vaatimukset ja seuraavan ja kirjaavan käytönaikaista tehokkuutta koskevat tiedot tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohdan 7.6.1 mukaisesti, riittävillä ajoneuvon käyttötiedoilla tarkoitetaan, että nimittäjä täyttää jäljempänä esitetyt perusteet. Testattavan valvontalaitteen nimittäjän, sellaisena kuin se on määritelty tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohdissa 7.3 ja 7.5, on oltava arvoltaan vähintään yksi seuraavista arvoista: i) 75 haihtumisjärjestelmän valvontalaitteiden, lisäilmajärjestelmän valvontalaitteiden ja niiden valvontalaitteiden osalta, joissa käytetään tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohdan 7.3.2 alakohdan a, b tai c mukaisesti kasvavaa nimittäjää (esim. kylmäkäynnistyksen valvontalaitteet, ilmastointijärjestelmän valvontalaitteet), tai ii) 25 sellaisten hiukkassuodattimen valvontalaitteiden ja hapetuskatalysaattorin valvontalaitteiden, joissa käytetään tämän säännön liitteen 11 lisäyksen 1 kohdan 7.3.2 kohdan alakohdan d mukaisesti kasvavaa nimittäjää, tai iii) 150 katalysaattorin, happianturin, pakokaasujen takaisinkierrätyksen (EGR), vaihtuvan venttiilin ajoitusjärjestelmän (VVT) ja kaikkien muiden osien valvontalaitteiden osalta. b) Ajoneuvoa ei ole käsitelty asiattomasti tai varustettu lisäosilla tai muutetuilla osilla, joiden vuoksi OBD-järjestelmä ei olisi tämän säännön liitteen 11 vaatimusten mukainen.

2.3 Ajoneuvosta on oltava huoltokirja, josta käy ilmi, että ajoneuvoa on huollettu asianmukaisesti, esimerkiksi että huollot on tehty valmistajan suositusten mukaisesti.

2.4 Ajoneuvossa ei saa olla merkkejä epäasianmukaisesta käytöstä (esimerkiksi kilpa-ajosta, ylikuormituksesta, väärän polttoaineen käytöstä tai muusta väärinkäytöstä) eikä muista tekijöistä (esimerkiksi virittäminen), jotka voivat vaikuttaa päästöihin. Tietokoneeseen tallennettu vikakoodi ja tiedot ajetusta matkasta on otettava huomioon. Ajoneuvoa ei valita testattavaksi, jos tietokoneessa olevista tiedoista käy ilmi, että ajoneuvo on ollut toiminnassa vikakoodin tallennuksen jälkeen eikä korjausta ole tehty suhteellisen pian.

2.5 Moottoriin ei saa olla tehty luvattomia suuria korjauksia eikä ajoneuvoon suuria korjauksia.

2.6 Ajoneuvon polttoainesäiliöstä otetun polttoainenäytteen lyijy- ja rikkipitoisuuden on noudatettava sovellettavia standardeja, eikä väärää polttoainetta saa käyttää. Tarkastuksia voidaan tehdä pakokaasusta ym.

2.7 Laboratorion henkilökunnan turvallisuuden vaarantavista seikoista ei saa olla merkkejä.

2.8 Kaikkien ajoneuvon pakokaasunpuhdistusjärjestelmän komponenttienon oltava sovellettavan tyyppihyväksynnän mukaisia.

3. TARKASTUS JA HUOLTO

Testattavaksi hyväksytyt ajoneuvot tarkastetaan ja niille tehdään tarvittaessa tavanomainen huolto tämän lisäyksen kohtien 3.1–3.8 mukaisesti ennen pakokaasupäästöjen mittaamista.

3.1 Tarkastuksessa tarkastetaan seuraavat: ilmansuodatin, kaikki ajohihnat, kaikkien nesteiden taso, jäähdyttimen tulppa, kaikki tyhjöletkut ja pakokaasunpuhdistusjärjestelmän sähköjohdot, sytytys, polttoaineen mittaus ja pakokaasunpuhdistusjärjestelmän komponentit väärien säätöjen ja/tai ohjeiden vastaisten muutosten havaitsemiseksi. Kaikki poikkeavuudet kirjataan.

3.2 On tarkastettava, että OBD-järjestelmä toimii oikein. Kaikki OBD-muistin sisältämät vikatiedot on tallennettava ja tarvittavat korjaukset on tehtävä. Jos OBD-järjestelmän vianilmaisin havaitsee vian esivakauttavan ajosyklin aikana, vika voidaan tunnistaa ja korjata. Testi voidaan tehdä uudelleen, ja korjatulla ajoneuvolla saatuja tuloksia käytetään.

3.3 Sytytysjärjestelmä on tarkastettava ja vialliset osat vaihdettava, esimerkiksi sytytystulpat, johdot jne.

3.4 Puristukset on tarkastettava. Jos tulos ei ole tyydyttävä, ajoneuvo on hylättävä.

3.5 Moottorin parametrit on tarkastettava valmistajan ohjeiden mukaisesti ja säädettävä tarvittaessa.

3.6 Jos ajoneuvolle vahvistetun huoltovälin täyttymiseen on enintään 800 kilometriä, huolto tehdään valmistajan ohjeiden mukaisesti. Matkamittarin lukemasta riippumatta öljy ja ilmansuodatin voidaan vaihtaa valmistajan pyynnöstä.

3.7 Kun ajoneuvo on hyväksytty, polttoaine on vaihdettava asianmukaiseen päästötestin vertailupolttoaineeseen, jollei valmistaja hyväksy kaupallisen polttoaineen käyttöä.

3.8 Jos ajoneuvo on varustettu tämän säännön kohdassa 2.20 määritellyllä jaksoittaisesti regeneroitavalla järjestelmällä, ajoneuvon regenerointiajankohta ei saa olla lähellä. (Valmistajalle on annettava tilaisuus vahvistaa asia.) 3.8.1 Jos näin kuitenkin on, ajoneuvolla on ajettava regeneroinnin loppuun asti. Jos regenerointi tapahtuu päästömittausten aikana, on tehtävä lisätesti sen varmistamiseksi, että regenerointi on päättynyt. Sen jälkeen tehdään kokonaan uusi testi, eikä ensimmäisen ja toisen testin tuloksia oteta huomioon. 3.8.2 Vaihtoehtoisesti kohdan 3.8.1 sijaan jos ajoneuvo lähestyy regenerointivaihetta, valmistaja voi vaatia, että käytetään erityistä mukautussykliä kyseisen regeneroinnin varmistamiseksi (tähän voi sisältyä esim. ajoa suurella nopeudella tai suurella kuormituksella). Valmistaja voi vaatia, että testaus suoritetaan välittömästi regeneroinnin jälkeen tai valmistajan määrittämän mukautussyklin ja normaalin esivakiointivaiheen jälkeen.

4. KÄYTÖNAIKAINEN TESTAUS

4.1 Kun ajoneuvon tarkastus katsotaan tarpeelliseksi, tehdään tämän säännön liitteen 4 a mukaiset päästötestit esivakautetuille ajoneuvoille, jotka on valittu tämän lisäyksen kohtien 2 ja 3 vaatimusten mukaisesti. Muut esivakautusjaksot kuin ne, jotka määritellään tämän säännön liitteen 4 a kohdassa 6.3, sallitaan vain, jos ne edustavat tavanomaista ajoa.

4.2 OBD-järjestelmällä varustetuista ajoneuvoista voidaan tarkastaa vianilmaisimen toiminta käytössä jne. (esimerkiksi tämän säännön liitteessä 11 määritellyt vianilmaisun rajat) tyyppihyväksynnän mukaisten päästötasojen os