2003R1783 — FI — 28.10.2003 — 000.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen (EY) N:o 1257/1999 muuttamisesta

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1783/2003,

Oikaisu

▼B

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1783/2003,

annettu 29 päivänä syyskuuta 2003,

Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen (EY) N:o 1257/1999 muuttamisesta

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

Asetus (EY) N:o 1257/1999 olisi näin ollen muutettava vastaavasti,

Kauden 2000-2006 maaseudun kehittämisohjelmien täytäntöönpanosta tähän asti saatu kokemus osoittaa, että tiettyjä asetuksen (EY) N:o 1257/1999 säännöksiä on selkeytettävä ja yksinkertaistettava ja tiettyjä tukitasoja mukautettava. Nämä selkeytykset ja mukautukset koskevat pääasiassa epäsuotuisille alueille ja alueille, joilla on ympäristöön liittyviä rajoitteita, koulutukseen, metsätalouteen sekä maaseutualueiden sopeuttamiseen ja kehittämiseen tarkoitettujen tukitoimenpiteiden soveltamisalaa ja yksityiskohtaista sisältöä.

On tarpeen parantaa valtionmetsien ekologista ja sosiaalista arvoa; tähän tarkoitettu investointituki olisi sallittava samalla kun jätetään tuen ulkopuolelle toimenpiteet, joilla tehostetaan tällaisten metsien talouskäyttöä.

Koska innovoinnin edistäminen on tärkeää elintarvikkeiden jalostuksen alalla, asetuksen (EY) N:o 1257/1999 maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen parantamista koskevan nykyisen luvun soveltamisalaa olisi laajennettava innovatiivisten lähestymistapojen kehittämisen tukemiseksi elintarvikkeiden jalostuksessa.

Uusien liitännäistoimenpiteiden käyttöönotto edellyttää tiettyjen voimassa olevien säännösten selkeyttämistä. Selkeyttäminen on tarpeen erityisesti maatilainvestointeja sekä rahoitusta koskevien säännösten osalta.

Kokemus on osoittanut, että maaseudun kehittämispolitiikassa elintarvikkeiden laadun parantamiseksi sovellettuja välineitä on lisättävä ja tehostettava.

Viljelijöitä olisi kannustettava noudattamaan tiukkoja eläinten hyvinvoinnin vaatimuksia. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 maatalouden ympäristöohjelmaa koskevan luvun soveltamisalaa olisi laajennettava sisällyttämällä siihen tuki, jota viljelijöille myönnetään sitoumuksesta noudattaa lakisääteisiä vähimmäisvaatimuksia tiukempia vaatimuksia kotieläintuotannossa.

Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 ( 7 ) säädetyillä maatilojen neuvontajärjestelmillä pyritään määrittelemään ja ehdottamaan parannuksia nykyiseen tilanteeseen lakisääteisten ympäristöä, kansanterveyttä, eläinten ja kasvien terveyttä ja eläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten noudattamisen osalta. Viljelijöille olisi myönnettävä tukea tällaisten neuvontapalvelujen käyttämisestä aiheutuviin kustannuksiin.

Vaatimusten noudattamista koskevan toimenpiteen käyttöönoton vuoksi tukea, jota viljelijöille myönnetään asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukaisesti maatalouden rajoitusten vuoksi ympäristörajoitteisilla alueilla, olisi vastedes myönnettävä myös luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetusta neuvoston direktiivistä 79/409/ETY ( 5 ) sekä luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetusta neuvoston direktiivistä 92/43/ETY ( 6 ) johtuvien rajoitusten vuoksi. Näin ollen voidaan ehdottaa korkeampaa tukitasoa tietyin edellytyksin, ja 10 prosentin pinta-alarajoitus tulee koskemaan ainoastaan sellaista toimenpidettä, jolla tuetaan alueita, joilla on erityisiä luonnonhaittoja.

Nuoret viljelijät ovat keskeisessä asemassa maaseudun kehittämisessä, ja tämän viljelijäryhmän tukemista olisi pidettävä ensisijaisena. Nuorten viljelijöiden tilanpidon aloittamisen ja heidän tilojensa rakennesopeutuksen helpottamiseksi on vahvistettava jo myönnettyä erityistukea.

Yhteiselle maatalouspolitiikalle perustamissopimuksen 33 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi on aiheellista tehostaa maaseudun kehittämispolitiikkaa lisäämällä asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 ( 4 ) säädettyjen liitännäistoimenpiteiden määrää.

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 1257/1999 seuraavasti:

3. Jos investoinnit tehdään hiljattain käyttöön otettujen ympäristöä, hygieniaa ja eläinten hyvinvointia koskevien vähimmäisvaatimusten täyttämiseksi, näiden uusien vaatimusten noudattamiseen voidaan myöntää tukea. Tällaisissa tapauksissa viljelijöille voidaan myöntää lisäaikaa, jos näiden vähimmäisvaatimusten noudattaminen edellyttää erityisten ongelmien ratkaisua, johon tarvitaan lisäaikaa. Viljelijän on täytettävä asiaankuuluvat vaatimukset investointikauden loppuun mennessä.”

”2. Edellä 1 kohdassa säädetyn investointituen myöntämisedellytysten on täytyttävä yksittäistä tukipäätöstä tehtäessä.

”Jäljempänä II luvussa tarkoitettujen nuorten viljelijöiden toteuttamien investointien osalta prosenttiosuudet voivat olla enintään 50 prosenttia ja epäsuotuisilla alueilla enintään 60 prosenttia enintään viiden vuoden ajan tilanpidon aloittamisesta. Jäljempänä 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetty ikää koskeva edellytys on täytettävä toiminnan aloittamisen hetkellä.”

b) korkotuen lainoille, jotka on otettu tilanpidon aloittamisesta aiheutuvien kustannusten kattamiseen; korkotuen pääomitettu arvo ei saa ylittää kertapalkkion määrää.

a) kertapalkkion, joka on enintään liitteessä täsmennetyn tukikelpoisen määrän suuruinen, ja

2. Maatilojen neuvontapalvelujen, joihin tukea voidaan myöntää, on oltava asetuksen (EY) N:o 1782/2003 III luvun II osaston ja kyseisen säädöksen täytäntöönpanemiseksi annettujen säännösten mukaisia.

1. Tuki maksetaan vuosittain kiinteämääräisenä, asteittain alenevana ja tasaerinä. Jäsenvaltioiden on mukautettava kuhunkin vaatimukseen liittyvän tuen määrää vaatimuksen soveltamisen edellyttämien velvoitteiden tason perusteella. Tuki on vahvistettava sen tasoiseksi, että ylisuuret korvaukset vältetään. Investointeihin liittyviä kustannuksia ei oteta huomioon määritettäessä vuosittaisen tuen tasoa.

21 c artikla

3. Tukea ei makseta, jos vaatimuksen noudattamatta jättäminen johtuu siitä, että tukea hakenut viljelijä on jättänyt noudattamatta osaksi kansallista lainsäädäntöä jo saatettuja vaatimuksia.

Niiden direktiivien osalta, joiden täytäntöönpanon määräaika on ylittynyt ja joita ei vielä ole pantu moitteettomasti täytäntöön jäsenvaltiossa, voidaan tukea myöntää enintään viiden vuoden ajaksi ►C1 28 päivästä lokakuuta 2003 alkaen. ◄

1. Viljelijöille, joiden on noudatettava yhteisön lainsäädäntöön perustuvia ja hiljattain kansalliseen lainsäädäntöön sisällytettyjä tiukkoja vaatimuksia, voidaan myöntää tilapäistä tukea aiheutuneiden kustannusten ja tulonmenetysten osittaiseksi korvaamiseksi.

c) yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tiettyjen viljelykasvien tuottajien tukijärjestelmistä 29 päivänä syyskuuta 2003 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 ( 10 ) säädettyjen maatilojen neuvontapalvelujen käyttäminen maatalousyritysten toiminnan arvioimiseksi ja niiden parannusten, joita kyseisen asetuksen lakisääteiset hoitovaatimukset edellyttävät, määrittelemiseksi.

Tuella, jonka tarkoituksena on auttaa viljelijöitä sopeutumaan yhteisön lainsäädäntöön perustuviin, ympäristöä, kansanterveyttä, eläinten ja kasvien terveyttä, eläinten hyvinvointia sekä työturvallisuutta koskeviin tiukkoihin vaatimuksiin, on edistettävä seuraavien tavoitteiden toteutumista:

c) tarve kannustimen tarjoamiseen.

Sitoumuksiin on liityttävä palveluja, joita ei liity muihin tukitoimenpiteisiin, kuten markkinatukeen ja luonnonhaittakorvauksiin.

c) luonnonarvoltaan merkittävien uhattujen viljely-ympäristöjen säilyttämistä,

3. Tuki on enintään 70 prosenttia toimen tukikelpoisista kustannuksista.”

1. Tuki myönnetään tuottajaryhmille sellaisia maataloustuotteita tai elintarvikkeita koskeviin tiedotus- ja menekinedistämistoimiin, jotka on tuotettu 24 b artiklassa määriteltyjen ja jäsenvaltioiden 24 a, 24 b ja 24 c artiklassa säädetyn toimenpiteen mukaisesti tukikelpoisiksi katsomien yhteisön tai kansallisten elintarvikkeiden laatuohjelmien mukaisesti.

24 c artikla

4. Tukea ei voida myöntää järjestelmiin, joiden yksinomainen tarkoitus on varmistaa yhteisön tai kansallisen lainsäädännön mukaisten pakollisten vaatimusten noudattamisen tiukempi valvonta.

e) Järjestelmissä on otettava huomioon nykyiset tai ennakoidut markkinamahdollisuudet.

d) Järjestelmien on oltava avoimia, ja niillä on taattava tuotteiden täydellinen jäljitettävyys.

c) Kaikki tuottajat voivat osallistua järjestelmiin.

b) Järjestelmiin on sisällyttävä sitovat tuote-eritelmät ja niiden noudattamista koskevat velvoitteet, joita riippumaton tarkastuslaitos valvoo.

a) Kyseisten järjestelmien mukaisesti tuotetun lopputuotteen erityislaadun on perustuttava tuotantomenetelmiä koskeviin yksityiskohtaisiin vaatimuksiin, joilla taataan:

d) viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 määritetyllä alueella tuotettuja laatuviinejä koskeva VI osasto ( 14 ).

c) maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24 päivänä kesäkuuta 1991 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2092/91 ( 13 ),

b) maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden erityisluonnetta koskevista todistuksista 14 päivänä heinäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2082/92 ( 12 ),

a) maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2081/92 ( 11 ),

1. Tukea myönnetään viljelijöille, jotka osallistuvat vapaaehtoisesti yhteisön tai jäsenvaltion toteuttamiin elintarvikkeiden laatujärjestelmiin, joissa perustamissopimuksen liitteessä I mainittujen maataloustuotteiden, kalastustuotteita lukuun ottamatta, tuotannolle on asetettu erityisiä vaatimuksia ja jotka ovat tämän artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisia.

c) tietojen antaminen kuluttajille tällaisten tuotteiden saatavuudesta ja niiden erityislaadusta.

Maataloustuotteiden laadun parantamiseen tähtäävien maatalouden tuotantomenetelmien ja tällaisten tuotteiden menekinedistämisen tuella on edistettävä seuraavia tavoitteita:

”Jos investoinnit tehdään hiljattain käyttöön otettujen ympäristöä, hygieniaa ja eläinten hyvinvointia koskevien vähimmäisvaatimusten täyttämiseksi, näiden uusien vaatimusten noudattamiseen voidaan myöntää tukea. Tällaisissa tapauksissa pienille jalostusyksiköille voidaan myöntää lisäaikaa, jos näiden vähimmäisvaatimusten noudattaminen edellyttää erityisten ongelmien ratkaisua, johon tarvitaan lisäaikaa. Pienten jalostusyksiköiden on täytettävä asiaankuuluvat vaatimukset investointikauden loppuun mennessä.”

”5. Tässä luvussa sellaisille alueille, jotka on luokiteltu osana yhteisön toimintaa metsäpalojen torjumiseksi suuren tai keskisuuren metsäpalovaaran alueiksi, ehdotettujen toimenpiteiden on oltava jäsenvaltioiden kyseisten alueiden osalta esittämien metsiensuojelusuunnitelmien mukaisia.”

”Jos kyseessä on nopeakasvuisten lajien lyhytkiertoviljely, metsitystukea myönnetään ainoastaan perustamiskustannuksiin.”

c) korvataan 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti:

”2. Jos tukea myönnetään julkisten viranomaisten omistaman maatalousmaan metsitykseen, se kattaa ainoastaan perustamiskustannukset. Jos metsitetty maa on vuokrattu yksityisoikeudelliselle henkilölle, voidaan myöntää 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu vuotuinen palkkio.”

”— asetuksen (EY) N:o 1782/2003 II osaston III luvussa tarkoitettujen neuvontajärjestelmien sekä lomitus- ja tilanhoitopalvelujen perustamista,

23) Lisätään 51 artiklaan kohta seuraavasti:

”5. Valtiontuki viljelijöille yhteisön lainsäädäntöön perustuviin, ympäristöä, kansanterveyttä, eläinten ja kasvien terveyttä, eläinten hyvinvointia sekä työturvallisuutta koskeviin tiukkoihin vaatimuksiin sopeutumiseen, on kielletty, ellei se täytä 21 a, 21 b ja 21 c artiklassa säädettyjä edellytyksiä. Edellä 21 c artiklan mukaisesti vahvistetut enimmäismäärät ylittävää lisätukea voidaan kuitenkin myöntää auttamaan viljelijöitä noudattamaan yhteisön vaatimuksia tiukempaa kansallista lainsäädäntöä.

Jos asiasta ei ole säädetty yhteisön lainsäädännössä, valtiontuki viljelijöille kansalliseen lainsäädäntöön perustuviin, ympäristöä, kansanterveyttä, eläinten ja kasvien terveyttä, eläinten hyvinvointia sekä työturvallisuutta koskeviin tiukkoihin vaatimuksiin sopeutumiseen, on kielletty, ellei se täytä 21 a, 21 b ja 21 c artiklassa säädettyjä asiaa koskevia edellytyksiä. Edellä 21 c artiklan mukaisesti vahvistetut enimmäismäärät ylittäviä lisätukia voidaan myöntää saman artiklan 1 kohdan mukaisesti perustelluissa tapauksissa.”