2000L0030 — FI — 28.04.2003 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2000/30/EY,

annettu 6 päivänä kesäkuuta 2000,

Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä tienvarsitarkastuksista

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ( 1 ), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 2 ), ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä ( 3 ), sekä katsovat seuraavaa: (1) Tieliikenteen kasvu aiheuttaa kaikille jäsenvaltioille luonteeltaan ja vakavuudeltaan samankaltaisia turvallisuus- ja ympäristöongelmia. (2) Liikenneturvallisuuden, ympäristönsuojelun ja tasapuolisen kilpailun vuoksi hyötyajoneuvoja olisi käytettävä vain, jos ne pidetään teknisten vaatimusten mukaisessa kunnossa. (3) Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun direktiivin 96/96/EY ( 4 ) mukaan hyväksytyn laitoksen on katsastettava hyötyajoneuvot vuosittain. (4) Direktiivin 94/12/EY ( 5 ) 4 artiklassa säädetään monitahoisesta lähestymistavasta niiden toimenpiteiden kustannus/tehokkuus-näkökohtiin, joilla pyritään vähentämään tieliikenteestä aiheutuvaa ilman pilaantumista. Eurooppalaiseen Auto Oil I -ohjelmaan on sisällytetty tämä lähestymistapa, ja siinä on arvioitu objektiivisesti ajoneuvoteknologian, polttoaineiden laadun, valvonnan ja huollon sekä muiden kuin teknisten toimenpiteiden alalla kustannuksiin nähden tehokkaimmat toimenpiteet tieliikenteen päästöjen vähentämiseksi. (5) Tätä lähestymistapaa noudattaen Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat antaneet direktiivin 98/70/EY ( 6 ), jonka tarkoituksena on parantaa polttoaineiden laatua, ja antaakseen tiukempia säännöksiä päästörajoista ne ovat antaneet henkilöautoja ja kevyitä hyötyajoneuvoja koskevan direktiivin 98/69/EY ( 7 ), ja raskaita ajoneuvoja koskevan direktiivin 1999/96/ EY ( 8 ). (6) Tässä direktiivissä noudatetaan samaa lähestymistapaa. Kuitenkin ympäristönsuojelun kannalta vaikuttaa hyödyllisemmältä, ettei tässä vaiheessa tiukenneta direktiivin 96/96/EY katsastussäännöksiä, vaan otetaan käyttöön tekniset tienvarsitarkastukset direktiivin 96/96/EY soveltamisen varmistamiseksi ympäri vuoden. (7) Vuosikatsastusta ei itse asiassa pidetä riittävänä sen takaamiseksi, että hyötyajoneuvot ovat teknisten vaatimusten mukaisia läpi vuoden. (8) Täydentävien ja kohdennettujen teknisten tienvarsitarkastusten toteuttaminen muodostaa tärkeän ja kustannuksiinsa nähden tehokkaan keinon valvoa liikennöivien hyötyajoneuvojen kuntoa. (9) Tekniset tienvarsitarkastukset olisi suoritettava ilman kuljettajan kansallisuuteen tai hyötyajoneuvon rekisteröinti- tai käyttömaahan perustuvaa syrjintää. (10) Tarkastettavien ajoneuvojen valinnan olisi perustuttava kohdennettuun lähestymistapaan, jossa erityistä huomiota kiinnitetään niiden ajoneuvojen tunnistamiseen, jotka kaikkein todennäköisimmin ovat huonosti huollettuja, ja siten parannetaan viranomaisten toiminnan tehokkuutta ja vähennetään kuljettajille ja yrityksille koituvia kustannuksia ja viivytyksiä mahdollisimman pieniksi. (11) Jos tarkastetussa hyötyajoneuvossa havaitaan vakavia puutteita, sen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai otettu käyttöön, on voitava pyytää toteuttamaan aiheelliset toimenpiteet ja ilmoittamaan tietoja pyytävälle jäsenvaltiolle toteutetuista seurantatoimista. (12) Tämän säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY ( 9 ) mukaista menettelyä noudattaen. (13) Suunnitellun toiminnan tavoitteita, toisin sanoen yhteisössä liikenteessä olevien hyötyajoneuvojen teknisiä tienvarsitarkastusjärjestelmiä ei voida riittävällä tavalla saada aikaan jäsenvaltioiden toimilla, vaan ne voidaan ehdotetun toiminnan laajuuden vuoksi paremmin saavuttaa yhteisön tasolla perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen, sekä katsovat seuraavaa: OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

1. Tämän direktiivin tarkoituksena on liikenneturvallisuuden parantamiseksi ja ympäristön suojelemiseksi varmistaa, että yhteisön alueella liikennöivät hyötyajoneuvot noudattavat peremmin tiettyjä direktiivissä 96/96/EY säädettyjä teknisiä vaatimuksia.

2. Tässä direktiivissä säädetään Euroopan yhteisön alueella liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisiä tienvarsitarkastuksia koskevista tietyistä edellytyksistä.

3. Tällä direktiivillä ei rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta suorittaa tarkastuksia, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, tai valvoa muita tieliikenteeseen liittyviä, erityisesti hyötyajoneuvoja koskevia näkökohtia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädännön soveltamista. Tällä direktiivillä ei toisaalta estetä jäsenvaltiota tämän direktiivin soveltamisalaan kuulumattomia tarkastuksia suorittaessaan tarkastamasta liitteessä I lueteltuja kohtia muualla kuin yleisellä tiellä.

2 artikla

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) ”hyötyajoneuvolla”direktiivin 96/96/EY liitteessä I määriteltyihin ajoneuvoluokkiin 1, 2 ja 3 kuuluvia moottoriajoneuvoja ja niiden perävaunuja;

b) ”teknisellä tienvarsitarkastuksella”ilman viranomaisten ennakkoilmoitusta ja siten yllättäen tehtyä, jäsenvaltion alueella liikennöivän hyötyajoneuvon teknisten ominaisuuksien tarkastusta, joka suoritetaan yleisellä tiellä viranomaisten toimesta tai heidän valvonnassaan;

c) ”katsastuksella”ajoneuvon teknisten vaatimusten mukaisuuden tarkastusta direktiivin 96/96/EY liitteessä II säädetyllä tavalla.

3 artikla

1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava riittävästi teknisiä tienvarsitarkastuksia 1 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi kaikkien tässä direktiivissä tarkoitettujen hyötyajoneuvojen osalta, ottaen huomioon kyseisiin ajoneuvoihin direktiivin 96/96/EY puitteissa sovellettavan kansallisen järjestelmän.

2. Tekniset tienvarsitarkastukset on toteutettava ilman kuljettajan kansallisuuteen tai hyötyajoneuvon rekisteröinti- tai käyttöönottomaahan perustuvaa syrjintää ja ottaen huomioon tarve vähentää kuljettajille ja yrityksille koituvat kustannukset ja viivytykset mahdollisimman pieniksi.

4 artikla

1. Tekninen tienvarsitarkastus muodostuu joko yhdestä, kahdesta tai kaikista seuraavista osista:

a) tarkastetaan silmämääräisesti pysähtyneenä olevan hyötyajoneuvon kunto;

b) tarkastetaan äskettäin laadittu 5 artiklassa tarkoitettu teknistä tienvarsitarkastusta koskeva raportti tai ajoneuvoon sovellettavien teknisten säännösten mukaisuuden osoittavat asiakirjat ja jäsenvaltiossa rekisteröityjen tai käyttöön otettujen ajoneuvojen osalta erityisesti asiakirja, joka osoittaa, että hyötyajoneuvo on läpäissyt pakollisen katsastuksen direktiivin 96/96/EY mukaisesti;

c) tarkastetaan ajoneuvo sen kuntoa koskevien puutteiden havaitsemiseksi. Tarkastus koskee yhtä, useampaa tai kaikkia liitteessä I olevan luettelon 10 kohdassa lueteltuja tarkastettavia kohtia.

2. Jarrujärjestelmien ja pakokaasupäästöjen tarkastus on suoritettava liitteessä II esitettyjen sääntöjen mukaisesti.

3. Tarkastajan on otettava huomioon ennen liitteessä I olevan luettelon 10 kohdassa lueteltujen kohtien tarkastusta kuljettajan mahdollisesti esittämä viimeisin katsastustodistus ja/tai äskettäin laadittu teknistä tienvarsitarkastusta koskeva raportti.

Tarkastaja voi myös ottaa huomioon kuljettajan tarvittaessa esittämän, hyväksytyn laitoksen antaman muun turvallisuustodistuksen.

Jos edellä mainitut todistukset ja/tai raportti osoittaa (osoittavat), että jokin liitteessä I olevan luettelon 10 kohdassa luetelluista kohdista on tarkastettu kolmen edellisen kuukauden aikana, kyseistä kohtaa ei tarkasteta uudelleen, ellei tämä ole perusteltua erityisesti kuntoa ja/tai vaatimustenmukaisuutta koskevien selvien puutteiden takia.

5 artikla

1. Teknisen tienvarsitarkastuksen suorittaneen viranomaisen tai tarkastajan on laadittava edellä 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua teknistä tientarkastusta koskeva raportti. Raportin malli on liitteessä I, ja 10 kohdassa on lueteltu tarkastettavat kohdat. Viranomaisen tai tarkastajan on merkittävä rastilla tarkastettavat kohdat. Raportti on luovutettava hyötyajoneuvon kuljettajalle.

2. Jos viranomainen tai tarkastaja katsoo, että hyötyajoneuvon kunnossa ja erityisesti jarruissa havaitut puutteet voivat aiheuttaa sellaisen turvallisuusriskin, että perinpohjaisempi tarkastus on aiheellinen, hyötyajoneuvo voidaan määrätä perusteellisempaan tarkastukseen jäsenvaltion direktiivin 96/96/EY 2 artiklan mukaisesti nimeämään lähellä sijaitsevaan katsastuslaitokseen.

Jos joko 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa teknisessä tienvarsitarkastuksessa tai tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa perusteellisemmassa tarkastuksessa ilmenee, että hyötyajoneuvo aiheuttaa merkittävän vaaran ajoneuvossa oleville henkilöille tai muille tienkäyttäjille, kyseisen ajoneuvon käyttö voidaan kieltää kunnes havaitut vaaraa aiheuttavat puutteet on korjattu.

6 artikla

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka toinen vuosi ennen 31 päivää maaliskuuta edellisiltä kahdelta vuodelta kerätyt tiedot tarkastettujen hyötyajoneuvojen lukumäärästä liitteessä I olevassa 6 kohdassa esitettyjen ajoneuvoluokkien ja rekisteröintimaan mukaisesti luokiteltuina sekä tarkastetut kohdat ja todetut puutteet liitteessä I olevan 10 kohdan mukaisesti.

Tietojen ensimmäinen siirto koskee 1 päivänä tammikuuta 2003 alkavaa kahden vuoden jaksoa.

Komissio toimittaa nämä tiedot Euroopan parlamentille.

7 artikla

1. Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan tämän direktiivin soveltamisessa. Erityisesti niiden on toimitettava toisilleen niiden yksiköiden nimet, jotka ovat toimivaltaisia suorittamaan tarkastuksia, sekä yhteyshenkilöiden nimet.

2. Henkilölle, jonka asuinpaikka ei ole jäsenvaltiossa, kuuluvan hyötyajoneuvon vakavista puutteista, erityisesti niistä, jotka ovat aiheuttaneet ajoneuvon käyttökiellon, on ilmoitettava sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai otettu käyttöön, liitteessä I olevaa tarkastusraporttimallia käyttäen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisten seuraamusten soveltamista, jossa puutteet on havaittu.

Sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat havainneet vakavan puutteen sellaisen henkilön hyötyajoneuvossa, jonka asuinpaikka ei ole jäsenvaltiossa, voivat pyytää sen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, jossa ajoneuvo on rekisteröity tai otettu käyttöön, toteuttamaan sääntöjen rikkojaan kohdistettavat asianmukaiset toimenpiteet, esimerkiksi katsastuttamaan ajoneuvon uudelleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista.

Viranomaisten, joille pyyntö on esitetty, on ilmoitettava sääntöjen rikkojaan kohdistetuista toimenpiteistä sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa hyötyajoneuvon puutteet havaittiin.

8 artikla

Muutokset, jotka ovat tarpeen liitteen I mukauttamiseksi tai liitteessä II määriteltyjen teknisten vaatimusten mukauttamiseksi tekniseen kehitykseen, tehdään 9 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

Näistä muutoksista ei kuitenkaan saa seurata, että tämän direktiivin soveltamisala laajenee.

9 artikla

1. Komissiota avustaa direktiivin 96/96/EY 8 artiklalla perustettu tekniseen kehitykseen mukauttamista käsittelevä komitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

10 artikla

Jäsenvaltioiden on luotava seuraamusjärjestelmä, jota sovelletaan silloin kun kuljettaja tai yrittäjä ei noudata tämän direktiivin perusteella tarkastettavia teknisiä vaatimuksia.

Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet näiden seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi. Näin säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

11 artikla

Komissio esittää neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta sekä yhteenvedon saaduista tuloksista viimeistään saatuaan jäsenvaltioilta 6 artiklassa tarkoitetut tiedot.

Ensimmäinen selvitys koskee 1 päivänä tammikuuta 2003 alkavaa kahden vuoden jaksoa.

12 artikla

1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ennen 10 päivää elokuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne kansalliset säännökset, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.

13 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

14 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

LIITE I

TARKASTETTUJEN KOHTIEN LUETTELON SISÄLTÄVÄ TIENVARSITARKASTUSRAPORTIN MALLI

(Direktiivi 2000/30/EY)

►M1 ◄

LIITE II

JARRUJÄRJESTELMIÄ JA PAKOKAASUPÄÄSTÖJÄ KOSKEVIA TESTEJÄ JA TARKASTUKSIA KOSKEVAT SÄÄNNÖT

1. Jarrujärjestelmiä koskevat erityisvaatimukset

Jarrujärjestelmän kaikki osat ja toimintamekanismi on pidettävä täydellisessä toimintakunnossa, ja ne on säädettävä asianmukaisesti.

Ajoneuvon jarrujen on täytettävä seuraavat toiminnot:

a) Moottoriajoneuvojen sekä niiden perävaunujen ja puoliperävaunujen käyttöjarrun on kyettävä hidastamaan ajoneuvoa ja pysäyttämään se turvallisesti, nopeasti ja tehokkaasti kuormaustilasta ja tien kaltevuudesta riippumatta.

b) Moottoriajoneuvojen sekä niiden perävaunujen ja puoliperävaunujen seisontajarrun on kyettävä pitämään ajoneuvo paikallaan niiden kuormaustilasta ja tien kaltevuudesta riippumatta.

▼M1

2. Pakokaasupäästöjä koskevat erityisvaatimukset

2.1 Moottoriajoneuvot, jotka on varustettu ottomoottorilla (bensiinimoottorit)

a) Jos pakokaasupäästöjä ei ohjata kehittyneellä päästönohjausjärjestelmällä kuten lambda-anturilla varustetulla kolmitoimisella katalysaattorilaitteistolla: 1) Pakojärjestelmän silmämääräinen tarkastus sen toteamiseksi, että se on täydellinen ja tyydyttävässä kunnossa ja ettei siinä ole vuotoja. 2) Valmistajan mahdollisesti asentaman päästönohjauslaitteen silmämääräinen tarkastus sen toteamiseksi, että se on täydellinen ja tyydyttävässä kunnossa ja ettei siinä ole vuotoja. Moottorin käytyä kohtuullisen ajan (ottaen huomioon valmistajan suositukset) mitataan pakokaasujen hiilimonoksidipitoisuus (CO-pitoisuus) joutokäynnillä (kuormittamattomana). Pakokaasujen suurin sallittu CO-pitoisuus on se, jonka ajoneuvon valmistaja on ilmoittanut. Jos tätä tietoa ei ole saatavilla tai jos jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset päättävät olla käyttämättä tätä tietoa viitearvona, CO-pitoisuus ei saa ylittää seuraavia arvoja: i) 4,5 tilavuusprosenttia ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity tai otettu ensimmäisen kerran käyttöön sen päivämäärän, josta alkaen jäsenvaltiot vaativat, että ajoneuvot ovat neuvoston direktiivin 70/220/ETY ( 10 ) mukaisia, ja 1 päivän lokakuuta 1986 välisenä aikana; ii) 3,5 tilavuusprosenttia ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity tai otettu ensimmäisen kerran käyttöön 1 päivän lokakuuta 1986 jälkeen.

b) Jos pakokaasupäästöjä ohjataan kehittyneellä päästönohjausjärjestelmällä kuten lambda-anturilla varustetulla kolmitoimisella katalysaattorilaitteistolla: 1) Pakojärjestelmän silmämääräinen tarkastus sen toteamiseksi, että se on täydellinen ja tyydyttävässä kunnossa ja ettei siinä ole vuotoja. 2) Valmistajan mahdollisesti asentaman päästönohjauslaitteen silmämääräinen tarkastus sen toteamiseksi, että se on täydellinen ja tyydyttävässä kunnossa ja ettei siinä ole vuotoja. 3) Ajoneuvon päästönohjausjärjestelmän tehon määrittäminen mittaamalla lambda-arvo ja pakokaasujen CO-pitoisuus 4 kohdan mukaisesti tai käyttämällä menetelmiä, joita valmistajat ovat ehdottaneet ja jotka on hyväksytty tyyppihyväksynnän yhteydessä. Ajoneuvon moottoria on kutakin tarkastusta varten käytettävä ajoneuvon valmistajan suositusten mukaisesti. 4) Pakoputken päästöt — raja-arvot Pakokaasujen suurin sallittu CO-pitoisuus on se, jonka ajoneuvon valmistaja on ilmoittanut. Jos tätä tietoa ei ole saatavilla, CO-pitoisuus ei saa ylittää seuraavia arvoja: i) Mittaus moottorin joutokäyntikierrosluvulla: Pakokaasujen CO-pitoisuus saa olla enintään 0,5 tilavuusprosenttia, ja ajoneuvoilla, jotka on tyyppihyväksytty direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/69/EY ( 11 ) ja myöhemmillä muutoksilla, liitteessä I olevassa 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä A tai rivillä B annettujen raja-arvojen mukaisesti, CO-pitoisuus saa olla enintään 0,3 tilavuusprosenttia. Jos vastaavuus direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/69/EY, kanssa ei ole mahdollista, edellä mainittua sovelletaan ajoneuvoihin, jotka on rekisteröity tai otettu ensimmäisen kerran käyttöön 1 päivän heinäkuuta 2002 jälkeen. ii) Mittaus korkealla joutokäyntikierrosluvulla (kuormittamattomana) moottorin kierrosluvun ollessa vähintään 2 000 min-1: CO-pitoisuus saa olla enintään 0,3 tilavuusprosenttia, ja ajoneuvoilla, jotka on tyyppihyväksytty direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/69/EY ja myöhemmillä muutoksilla, liitteessä I olevassa 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä A tai rivillä B annettujen raja-arvojen mukaisesti, CO-pitoisuus saa olla enintään 0,2 tilavuusprosenttia. Jos vastaavuus direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/69/EY, kanssa ei ole mahdollista, edellä mainittua sovelletaan ajoneuvoihin, jotka on rekisteröity tai otettu ensimmäisen kerran käyttöön 1 päivän heinäkuuta 2002 jälkeen. Lambda: 1 ± 0,03 tai valmistajan erittelyn mukainen. iii) Niiden moottoriajoneuvojen osalta, jotka on varustettu sisäisellä valvontajärjestelmällä (OBD-järjestelmällä) direktiivin 70/220/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/69/EY ja myöhemmillä muutoksilla, mukaisesti, jäsenvaltiot voivat edellä i alakohdassa esitetyn testin vaihtoehtona varmistaa päästönohjausjärjestelmän oikean toiminnan OBD-laitteen asianmukaisen lukeman avulla ja tarkistamalla samanaikaisesti, että OBD-järjestelmä toimii moitteettomasti.

2.2 Dieselmoottorilla varustetut moottoriajoneuvot

a) Pakokaasujen sameuden mittaus vapaassa kiihdytyksessä (ilman kuormaa tyhjäkäynnistä ruiskutuksen katkaisun kierrosnopeuteen) vaihde vapaalla ja kytkin kytkettynä.

b) Ajoneuvon esivalmistelu: 1) Ajoneuvo voidaan testata ilman esivalmistelua, mutta turvallisuussyistä olisi tarkistettava, että moottori on saavuttanut käyntilämpötilan ja että se on mekaanisesti tyydyttävässä kunnossa. 2) Jäljempänä d alakohdan 5 alakohdassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta ajoneuvoa ei voida hylätä, ellei sitä ole esivalmisteltu seuraavien vaatimusten mukaisesti: i) Moottorin on saavutettava täysi käyntilämpötila, joka on esimerkiksi öljynmittapuikon putkesta anturilla mitattava moottoriöljyn lämpötila, jonka on oltava vähintään 80 °C, tai normaali käyntilämpötila, jos se on tätä alhaisempi, taikka infrapunasäteilyn perusteella mitattava sylinteriryhmän lämpötila, jonka on oltava vähintään edellä mainittua vastaava lämpötila. Jos tämä mittaus on ajoneuvon kokoonpanosta johtuen epäkäytännöllinen, ajoneuvon normaali käyntilämpötila voidaan määrittää muilla tavoin, esimerkiksi moottorin tuulettimen toiminnasta. ii) Pakojärjestelmä on puhdistettava vähintään kolmella vapaan kiihdytyksen syklillä tai vastaavalla menetelmällä.

c) Testimenettely: 1) Valmistajan mahdollisesti asentaman päästönohjauslaitteen silmämääräinen tarkastus sen toteamiseksi, että se on täydellinen ja tyydyttävässä kunnossa ja ettei siinä ole vuotoja. 2) Moottorin ja mahdollisen turboahtimen on oltava tyhjäkäynnillä ennen kunkin vapaan kiihdytyksen syklin alkua. Raskaiden dieselmoottoreiden osalta tämä merkitsee sitä, että kaasupolkimen päästämisen jälkeen on odotettava vähintään 10 sekuntia. 3) Kunkin vapaan kiihdytyksen syklin aloittamiseksi kaasupoljin on painettava pohjaan nopeasti ja portaattomasti (alle sekunnissa) mutta ei liian voimakkaasti, jotta ruiskutuspumpun syöttö olisi mahdollisimman suuri. 4) Kunkin vapaan kiihdytyksen syklin aikana moottorin on ennen kaasupolkimen päästämistä saavutettava ruiskutuksen katkaisun kierrosnopeus tai automaattivaihteistolla varustettujen ajoneuvojen osalta valmistajan ilmoittama kierrosnopeus tai, jos tätä tietoa ei ole saatavilla, kaksi kolmasosaa ruiskutuksen katkaisun kierrosnopeudesta. Tämä voidaan todentaa esimerkiksi seuraamalla moottorin nopeutta tai antamalla kaasupolkimen ensimmäisen painamisen ja päästämisen välillä kulua riittävä aika, jonka olisi oltava liitteessä I määriteltyihin luokkiin 1 ja 2 kuuluvien ajoneuvojen osalta vähintään kaksi sekuntia.

d) Raja-arvot 1) Konsentraation taso saa olla enintään taso, joka on kirjattu neuvoston direktiivin 72/306/ETY ( 12 ) mukaiseen kilpeen. 2) Jos tätä tietoa ei ole saatavilla tai jos jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset päättävät olla käyttämättä tätä tietoa viitearvona, konsentraation taso ei saa ylittää valmistajan ilmoittamaa tasoa tai absorptiokertoimen raja-arvoja, jotka ovat seuraavat: Suurin sallittu absorptiokerroin: — vapaasti hengittävillä dieselmoottoreilla = 2,5 m-1, — turboahtimella varustetuilla dieselmoottoreilla = 3,0 m-1, — raja-arvoa 1,5 m-1 sovelletaan seuraaviin ajoneuvoihin, jotka on tyyppihyväksytty käyttämällä raja-arvoja, jotka on annettu — a) direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/69/EY, liitteessä I olevassa 5.3.1.4 kohdassa olevan taulukon rivillä B — (dieselmoottorilla varustettu kevyt ajoneuvo — Euro 4); b) direktiivin 88/77/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 1999/96/EY, liitteessä I olevassa 6.2.1 kohdassa olevien taulukoiden rivillä B1 — (dieselmoottorilla varustettu raskas ajoneuvo — Euro 4); c) direktiivin 88/77/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 1999/96/EY, liitteessä I olevassa 6.2.1 kohdassa olevien taulukoiden rivillä B2 — (dieselmoottorilla varustettu raskas ajoneuvo — Euro 5); d) direktiivin 88/77/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 1999/96/EY, liitteessä I olevassa 6.2.1 kohdassa olevien taulukoiden rivillä C — (raskas ajoneuvo — erittäin ympäristöystävällinen ajoneuvo); — tai direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/69/EY, myöhemmissä muutoksissa annettuja raja-arvoja tai direktiivin 88/77/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 1999/96/EY, myöhemmissä muutoksissa annettuja raja-arvoja tai vastaavia arvoja, kun käytetään EY-tyyppihyväksynnässä käytetystä laitteistosta poikkeavaa laitteistotyyppiä. — Jos vastaavuus direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/69/EY, liitteessä I olevan 5.3.1.4 kohdan tai direktiivin 88/77/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 1999/96/EY, liitteessä I olevan 6.2.1 kohdan kanssa ei ole mahdollista, edellä mainittua sovelletaan ajoneuvoihin, jotka on rekisteröity tai otettu ensimmäisen kerran käyttöön 1 päivän heinäkuuta 2008 jälkeen. 3) Ennen 1 päivää tammikuuta 1980 rekisteröidyt tai ensimmäistä kertaa käyttöönotetut ajoneuvot vapautetaan näistä vaatimuksista. 4) Ajoneuvo on hylättävä ainoastaan siinä tapauksessa, että vähintään viimeisten kolmen vapaan kiihdytyksen syklin aritmeettinen keskiarvo ylittää raja-arvon. Keskiarvo voidaan laskea siten, ettei huomioon oteta sellaisia mahdollisia mittauksia, joiden tulokset poikkeavat huomattavasti mitatusta keskiarvosta, tai käyttämällä muuta tilastolaskentamenetelmää, jossa otetaan huomioon mitattujen arvojen hajonta. Jäsenvaltiot voivat määrätä testisyklien enimmäismäärän. 5) Tarpeettoman testauksen välttämiseksi jäsenvaltiot voivat 2.2 kohdan d alakohdan 4 alakohdan määräyksistä poiketen hylätä sellaiset ajoneuvot, joiden osalta alle kolmen vapaan kiihdytyksen syklin tai 2.2 kohdan b alakohdan 2 alakohdan ii alakohdassa määritellyn puhdistussyklin (tai vastaavan) jälkeen on mitattu arvoja, jotka ylittävät huomattavasti raja-arvot. Niin ikään tarpeettoman testauksen välttämiseksi jäsenvaltiot voivat 2.2 kohdan d alakohdan 4 alakohdan määräyksistä poiketen hyväksyä sellaiset ajoneuvot, joiden osalta alle kolmen vapaan kiihdytyksen syklin tai 2.2 kohdan b alakohdan 2 alakohdan ii alakohdassa määritellyn puhdistussyklin (tai vastaavan) jälkeen on mitattu arvoja, jotka alittavat huomattavasti raja-arvot.

2.3 Tarkastuslaitteisto

Ajoneuvopäästöt tarkastetaan käyttäen laitteistoa, joka on suunniteltu määrittämään tarkasti, ovatko päästöt säädettyjen tai valmistajan ilmoittamien raja-arvojen mukaisia.

▼M1

3. Nopeudenrajoittimia koskevat erityisvaatimukset

— tarkastetaan, jos mahdollista, onko nopeudenrajoitin asennettu neuvoston direktiivin 92/6/ETY ( 13 ) mukaisesti,

— tarkastetaan nopeudenrajoittimen kilven kelpoisuus,

— tarkastetaan, jos mahdollista, että nopeudenrajoittimen sinetit ja muut nopeudenrajoittimen epäasiallisen käsittelyn estävät suojaukset, jos sellaisia on, ovat ehjät,

— tarkastetaan mahdollisuuksien mukaan, että nopeudenrajoittimella estetään direktiivin 92/6/ETY 2 ja 3 artiklassa mainittuja ajoneuvoja ylittämästä ennalta asetetut arvot.

( 1 ) EYVL C 190, 18.6.1998, s. 10 ja EYVL C 116 E, 26.4.2000, s. 7.

( 2 ) EYVL C 407, 28.12.1998, s. 112.

( 3 ) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 9. helmikuuta 1999 (EYVL C 150, 28.5.1999, s. 27), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 2. joulukuuta 1999, ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 14. maaliskuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 13. huhtikuuta 2000.

( 4 ) EYVL L 46, 17.2.1997, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 1999/52/EY (EYVL L 142, 5.6.1999, s. 26).

( 5 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/12/EY, annettu 23 päivänä maaliskuuta 1994, moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta (EYVL L 100, 19.4.1994, s. 42).

( 6 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/70/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 1998, bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta (EYVL L 350, 28.12.1998, s. 58).

( 7 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/69/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 1998, moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta (EYVL L 350, 28.12.1998, s. 1).

( 8 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/96/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1999, ajoneuvojen puristussytytysmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten päästöjen sekä ajoneuvoissa käytettävien maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden kaasupäästöjen torjumiseksi toteutettavista toimentpiteistä annetun jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja direktiivin 88/77/ETY muuttamisesta (EYVL L 44, 16.2.2000, s. 1).

( 9 ) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

( 10 ) EYVL L 76, 9.3.1970, s. 1.

( 11 ) EYVL L 350, 28.12.1998, s. 1.

( 12 ) EYVL L 190, 20.8.1972, s. 1.

( 13 ) EYVL L 57, 2.3.1992, s. 27.