1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2223/96,
annettu 25 päivänä kesäkuuta 1996,
Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä yhteisössä
(EYVL L 310, 30.11.1996, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston asetus (EY) N:o 448/98, annettu 16 päivänä helmikuuta 1998 L 58 1 27.2.1998
Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä
tammikuuta 1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1) janeuvoston asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).
1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 2
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2223/96,
annettu 25 päivänä kesäkuuta 1996,
Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä
yhteisössä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioonEuroopanyhteisönperustamissopimuksenja erityisestisen213 artiklan ,
ottaa huomioonkomissionehdotuksenasetukseksi,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(
1)
ottaa huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon(2)
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3)
sekä katsoo, että
1)talous- ja rahaliiton täytöntöönpanoon ja seurantaan tarvitaan
kunkin valtion ja/tai alueen taloudellisen tilanteen rakennetta jakehitystä koskevia vertailukelpoisia, ajanmukaisia ja luotettaviatietoja,
2)komissiononosallistuttava talous- ja rahaliitonhallin toonja senon erityisesti tiedotettava neuvostolle jäsenvaltioiden edistymi-sestä talous- ja rahaliitontoteuttamiseksi asetettujenjäsenvaltioiden velvollisuuksien täyttämisessä,
3)talouden tilinpidot ovat perusväline valtion ja/tai alueen talou-dellisen tilanteen arvioimiseksi, jos ne laaditaan yhdenmukaisten
periaatteiden mukaisesti ja niin, että ne ovat tulkittavissa
yksiselitteisesti,
4)komission on käytettävä kansantalouden tilinpidon aggregaattejayhteisön hallinnollisissa laskelmissa ja erityisesti talousarviolas-kelmissa,
5)vuonna 1970 julkaistiin hallinnollinen asiakirja ”Euroopankansantalouden tilinpitöjärjestelmä (EKT), joka kattoi tämänasetuksenalueenja joka oli Euroopanyhteisöjentilastotoimistonyksinja omalla vastuullaanlaatima; tämä asiakirja oli tulosEuroopanyhteisöjentilastotoimistonuseidenvuosientyöstä
yhdessä jäsenvaltioiden kansallisten tilastointilaitosten kanssa
sellaisen kansantalouden tilinpitojärjestelmän laatimiseksi, jokasoveltuisi yhteisöntalous- ja sosiaalipolitiikantarpeisiin ; järjes-telmä oli yhteisön versio Yhdistyneiden Kansakuntienkansantalouden tilinpitojärjestelmästä, jota oli siihen saakkakäytetty yhteisössä,
6)vuonna 1979 julkaistiin toinen painos (jäljempänä ’EKT:n toinenpainos’) alkuperäistekstin ajanmukaistamiseksi(
4)
7)Yhdistyneiden Kansakuntien tilastokomissio hyväksyi helmi-kuussa 1993 uuden kansantalouden tilinpitojärjestelmän (SNA)varmistaakseen kaikkien Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenval-
tioidentulostenvertailukelpoisuudenmaailman laajuisesti,
8)ympäristöä koskevantilin pidonosalta onsyytä ottaa huomioon
komission 21 päivänä joulukuuta 1994 Euroopan parlamentille janeuvostolle antama tiedonanto ”Euroopan unionin suuntaviivatympäristöindikaattoreiden ja ekologisen ympäristötalouden tilin-pidonosalta”,
(1) EYVL N:o C 287, 30.10.1995, s. 114
(2) Lausunto annettu 21.6.1995 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(3) EYVL N:o C 133, 31.5.1995, s. 2
(4) Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä — EKT. Toinen painos.
Euroopanyhteisöjentilastotoimisto. Luxemburg 1979.
1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 3
▼B
9)yhteisö toimii molempia osapuolia hyödyttävällä tavalla yhteis-
työssä kolmansien maiden ja erityisesti Euroopan talousalueen
(ETA) valtioidenkan ssa,
10)talous- ja rahaliitontarpeita vartenonluotava Euroopankansantalouden tilinpitojärjestelmä ja sitä on käytettävä yhteisönsäädöksissä säädettyjen kansantalouden tilinpidon ja aluetilin-pidonlaatimiseen ,
11)komissionontoimitettava määräpäivin ä käyttäjiensaataville tälläasetuksella perustetunjärjestelmänmukaisesti laadittujenkaik-kien jäsenvaltioiden tilien ja taulukoiden tulokset, erityisesti ne,jotka koskevat taloudellisen lähentymisen seurantaa, sen varmis-tamiseksi, että jäsenvaltioiden talouspolitiikat voidaan sovittaa
yhteenmahdollisimmanhyvin ,
12)tällä asetuksella perustettava järjestelmä korvaa asteittainkaikki
muut järjestelmät, ja se muodostaa yhteisten standardien,määritelmien, luokittelujen ja tilinpitosäännöstön muodostamanviitekehyksen, joka on tarkoitettu jäsenvaltioiden tilien laatimi-
seen yhteisön tarpeisiin ja jonka avulla jäsenvaltioiden tulokset
saadaankesken äänvertailukelpoisiksi,
13)kansalaisten on voitava saada tutustua näihin tilastotietoihinavoimuusperiaatteenmukaisesti;
14)tälla asetuksella perustettavan järjestelmän, joka on jäsenval-
tioiden talouden rakenteisiin mukautettu Yhdistyneiden
Kansakuntien SNA:n versio, on noudatettava sen rakennetta,niin että saadaan tärkeimpien kansainvälisten kumppanienlaatimientietojenkan ssa vertailukelpoisia tietoja,
15)laatimispäivämäärät onsovitettava tilienja taulukoidenpääluok-kien mukaan ja ainoastaan yhteisön tarvitsemat olennaiset tiedot
onkäsiteltävä tilastollisesti ja toimitettava komissiolle
määräpäivinä,
16)ottaen kuitenkin huomioon kyseenä olevien tilien laajuuden jamerkityksen, yksityiskohtaisuuden tason ja maantieteellisenkattavuuden sekä jäsenvaltioissa vallitsevan tilanteen tilastojen
alalla, tietojen toimittamiseen myönnetään poikkeustapauksissa ja
väliaikaisesti lisämääräaikoja niille jäsenvaltioille, joiden onobjektiivisesti katsoen mahdotonta noudattaa tässä asetuksessasäädettyjä määräaikoja,
17)päätös välillistenrahoituspalvelujen(FISIM) jakamisesta olisi
tehtävä myöhemmin,
18)toissijaisuusperiaatteenmukaisesti sellaistenyhteistentilastol-
listen standardien luominen, joiden avulla voidaan tuottaavertailukelpoisia tietoja, voidaantoteuttaa tehokkaasti ain oastaanyhteisön tasolla, ja standardit pannaan täytäntöön kussakinjäsenvaltiossa virallisten tilastojen laatimisesta vastaavien elinten
ja laitosten valvonnassa,
19)on säädettävä tämän asetuksen säännösten mukauttamis- ja ajan
tasalle saattamista koskevasta menettelystä yhteistyössäneuvoston päätöksellä 89/382/ETY, Euratom(
1) perustetun
tilasto-ohjelmakomitean kanssa; tämä mukauttamismenettely
rajoittuu muutoksiin, jotka eivät lisää omia varoja,
20)tilasto-ohjelmakomitea ja päätöksellä 91/115/ETY(2) perustettu
raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitea ovat puoltaneetsuunnitelmaa täksi asetukseksi,
21)markkinahintaisen bruttokansantulon (BKTLmh) muodostamisen
yhdenmukaistamisesta 13 päivänä helmikuuta 1989 annetussa
neuvoston direktiivissä 89/130/ETY, Euratom(3) säädetään, että
BKTLmh:nvertailtavuus varmistetaann oudattamalla Euroopan
(1) EYVL N:o L 181, 28.6.1989, s. 47
(2) EYVL N:o L 59, 6.3.1991, s. 19
(3) EYVL N:o L 49, 21.2.1989, s. 26. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna
vuoden1994 liittymisasiakirjalla.
1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 4
▼B
kansantalouden tilinpitojärjestelmän kirjanpitoa koskevia
määritelmiä ja sääntöjä, ja arvonlisäverosta kertyvien omienvarojen lopullisesta yhdenmukaisesta kantomenettelystä 29
päivänä toukokuuta 1989 annetussa asetuksessa (ETY, Euratom)
N:o 1553/89(
1) säädetään, että alv:n painotetun keskiarvon
laskemiseksi verollistenliiketoimienjakauma määritetäänkan sal-listentilin pitojenavulla, jotka onlaadittu Euroopankansantalouden tilinpitojärjestelmän mukaisesti, ja että näiden
säädöstenosalta, kutenliiallisia alijäämiä koskevanmen ettelyn
pöytäkirjan soveltamisesta 22 päivänä marraskuuta 1993 annetunneuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/93(
2), Euroopanyhteisöjen
omista varoista 31 päivänä lokakuuta 1994 tehdyn neuvostonpäätöksen94/728/EY, Euratom(
3) ja talousarviota koskevasta
kurinalaisuudesta 31 päivänä lokakuuta 1994 tehdyn neuvoston
päätöksen94/729/EY(4) yhteydessä, onsäädettävä siirtymäkau-
desta tällä asetuksella perustettavanjärjestelmänsoveltamisessa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tavoitteet
1. Tämän asetuksen tavoitteena on perustaa Euroopan kansanta-
louden tilinpitojärjestelmä 1995, jäljempänä ’EKT-95’, säätämällä:
a) menetelmästä, joka koskee yhteisiä standardeja, määritelmiä, nimik-
keistöjä ja tilinpidon sääntöjä ja jonka tarkoituksena on mahdollistaa
tilienja taulukoidenlaatimin envertailukelpoisinperusteinyhteisöntarpeisiinja 3 artiklassa säädettyjenyksityiskohtaistensään töjenmukaisten tulosten laatiminen,
b) siirto-ohjelmasta yhteisöntarpeisiinEKT-95:nmukaanlaadittujen
tilien ja taulukoiden määräpäiviä noudattaen,
2. Tätä asetusta sovelletaan7 ja 8 artikla huomioonottaenkaikkiin
yhteisön säädöksiin, joissa viitataan EKT:hen tai sen määritelmiin.
3. Tämä asetus ei velvoita jäsenvaltioita laatimaan omiin tarpeisiinsa
tarkoitettuja tilejä EKT-95:nmukaan .
2 artikla
Menetelmä
1. Tämänasetuksen1 artiklan1 kohdana alakohdassa tarkoitettu
EKT-95:nlaatimisessa käytettävä men etelmä esitetäänliitteessä A.
2. EKT-95:nmen etelmää koskevat muutokset, jotka ontarkoitettu
sen sisällön selventämiseen ja parantamiseen, annetaan komissionpäätöksellä 4 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, sillä edelly-tyksellä että niillä ei muuteta peruskäsitteitä, että niiden
täytäntöönpanemiseksi ei vaadita lisävaroja ja ettei niiden soveltaminen
aiheuta omienvarojenkasvua.
3. Neuvosto esittää kantansa perustamissopimuksen asiaa koskevien
säännösten mukaisesti viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1997 liitteen Aliitteessä I esitetynvälillistenrahoituspalvelujen(FISIM) jakamistakoskevanjärjestelmänkäyttöön otosta ja päättää tarvittaessa sen
täytäntöönpanon edellyttämistä toimenpiteistä.
3 artikla
Siirto komissiolle
1. Jäsenvaltiot siirtävät komissiolle (Tilastotoimisto) liitteessä B
esitetyt tilit ja taulukot kullekintaulukolle säädetyssä määräajassa.
(1) EYVL N:o L 155, 7.6.1989, s. 9
(2) EYVL N:o L 322, 31.12.1993, s. 7
(3) EYVL N:o L 293, 12.11.1994, s. 9
(4) EYVL N:o L 293, 12.11.1994, s. 14
1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 5
▼B
Tietyille jäsenvaltioille liitteen B mukaisesti myönnetyt lisämääräajat
päättyvät viimeistään1 päivän ä tammikuuta 2005.
Komissio antaa tilasto-ohjelmakomiteaa kuultuaan neuvostolle kerto-
muksen myönnettyjen lisämääräaikojen soveltamisesta viimeistään 1
päivänä heinäkuuta 2003 sen arvioimiseksi, ovatko lisämääräajat
edelleenperusteltuja. Tähänkertomukseenliitetääntarvittaessa komis-sion ehdotus uusista lisämääräajoista niille jäsenvaltioille, joille tämä ontarpeen.
2. Jäsenvaltiot toimittavat liitteen B tulokset, mukaan lukien
jäsenvaltioiden tilastojen salassapitovelvollisuutta koskevanlainsäädännön tai kansallisen käytännön nojalla luottamuksellisiksi
julistamat tiedot salassapidettävientilastotietojenluovuttamisesta Euro-
opan yhteisöjen tilastotoimistolle 11 päivänä kesäkuuta 1990 annetunneuvoston asetuksen (Euratom, ETY) N:o 1588/90(
1), säännösten
mukaisesti, joka säätää tietojenluottamuksellisesta käsittelystä.
Komissio voi 2 artiklan2 kohdanrajoissa ja 4 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen tehdä päätöksiä jäsenvaltioilta pyydettyjentietojen— uudet taulukot, kyseeseentulevat valtiot ja/tai alueet —
mukautuksista.
4 artikla
Menettely
1. Komissiota avustaa tilasto-ohjelmakomitea, jäljempänä ’komitea’.2. Komissionedustaja tekee komitealle ehdotuksentarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausuntoannetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden
päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee
komissionehdotuksesta. Komiteaankuuluvienjäsen valtioidenedusta-jien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla.Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos
toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia,komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Tässä tapauksessa:
a) komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden soveltamista kolmella
kuukaudella ilmoituksenan tamispäivästä,
b) neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin a alakohdassa
tarkoitetunajankuluessa.
5 artikla
Komitean tehtävät
Komitea tutkii kaikki tämänasetuksensoveltamista koskevat kysy-
mykset, jotka sen puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion
pyynnöstä ottaa esille.
6 artikla
Yhteistyö muiden komiteoiden kanssa
1. Komissio pyytää kaikista raha-, rahoitus- ja maksutasetilastoko-
mitean toimivaltaan liittyvistä kysymyksistä tämän komitean lausunnon
päätöksen91/115/ETY 2 artiklanmukaisesti.
2. Komissio toimittaa direktiivillä 89/130/ETY, Euratom perustetulle
bruttokansantulokomitealle kaikki tämän asetuksen täytäntöönpanoakoskevat tiedot, jotka ovat tarpeensentehtävienhoitamiseksi.
(1) EYVL N:o L 151, 15.6.1990, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
vuoden1994 liittymisasiakirjalla.
1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 6
▼B
7 artikla
Voimaantulon ja ensimmäisen tietojensiirron ajankohta
1. EKT-95:tä sovelletaanen simmäisenkerranliitteenB mukaisesti
laadittuihin, huhtikuussa 1999 lähetettäviin tietoihin.
2. Tiedot toimitetaankomissiolle (Tilastotoimisto) liitteessä B
vahvistettujenmääräaikojenmukaisesti.
3. Edellä 1 kohdan mukaisesti, ennen EKT-95:n mukaista ensim-
mäistä siirtoa, jäsenvaltiot toimittavat edelleen komissiolle(Tilastotoimisto) EKT:ntoisenpain oksenmukaisesti laaditut tilit jataulukot.
4. Komissio tarkastaa yhdessä kyseisen jäsenvaltion kanssa, että tätä
asetusta sovelletaanja an taa tarkastustentulokset tämänasetuksen4artiklan1 kohdassa tarkoitetulle komitealle tämänkuiten kaanrajoitta-
matta yhteisöjenomista varoista tehdynpäätöksen88/376/ETY,
Euratom, soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvostonasetuksen(ETY, Euratom) N:o 1552/89(
1) 19 artiklan säännöksiä.
8 artikla
Siirtymämääräykset
1. Poiketensiitä, mitä 1 artiklan2 kohdassa ja 7 artiklassa määrätään ,
talousarviota ja omia varoja vartenvoimassa oleva direktiivin89/130/ETY, Euratom 1 artiklan1 kohdanja siihenviittaavienoikeussäädösten ,erityisesti asetusten(ETY, Euratom) N:o 1552/89 ja N:o 1553/89 sekä
päätösten94/728/EY, Euratom ja 94/729/EY mukain enEuroopan
kansantalouden tilinpitojärjestelmä on EKT:n toinen painos niin kauankuinpäätös 94/728/EY, Euratom onvoimassa.
2. Asetuksessa (EY) N:o 3605/93 säädettyjen, liiallisia alijäämiä
koskevan menettelyn piiriin kuuluvien ilmoitusten osalta, jotka jäsen-valtioiden on tehtävä komissiolle, Euroopan kansantalouden
tilinpitojärjestelmä on EKT:n toinen painos 1 päivänä syyskuuta 1999
tehtäväänilmoitukseensaakka.
3. Tämänartiklan1 ja 2 kohdassa säädetty EKT:ntoisenpain oksen
soveltaminen varmistetaan mukauttamalla 7 artiklan 1 kohdan mukai-sesti kerätyt tiedot EKT-95:npohjalta siten , että voidaanottaa huomioonmuutokset, jotka aiheutuvat EKT:ntoisenpain oksenja EKT-95:nvälisistä käsite-, määritelmä- tai nimikkeistöeroista.
Tämän periaatteen täytäntöönpano on esitettävä viimeistään joulukuussa
1996 direktiivin89/130/ETY, Euratom 6 artiklassa säädetynmen ettelyn
mukaisesti.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen
jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Tämä asetus onkaikilta osiltaanvelvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
(1) EYVL N:o L 155, 7.6.1989, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY, Euratom) N:o 2729/94 (EYVL N:o L 293, 12.11.1994, s. 5).
▼B
LIITE A
EUROOPAN KANSANTALOUDEN TILINPITOJÄRJESTELMÄ
EKT 1995
SISÄLLYSLUETTELO
Sivu
LUKU 1. YLEISPIIRTEET ............................................ 18
EKT:N KÄYTTÖ .......................................... 18
Analyysi- ja politiikkakehikko ........................... 18
EKT-käsitteidenkahdeksanomin aispiirrettä ................ 19
EKT 1995 ja SNA 1993 ................................ 25
EKT 1995 ja EKT 1970 ................................ 25
EKT JÄRJESTELMÄNÄ ... ................................. 26
Tilastoyksiköt ja niiden ryhmittelyt ... ...................... 26
Institutionaaliset yksiköt ja sektorit . ...................... 27
Paikalliset toimialayksiköt ja toimialat .................... 27
Kotimaiset ja ulkomaiset talousyksiköt; koko kansantalous ja
ulkomaat . ............................................ 27
Virrat ja varannot .. ...................................... 28
Virrat ... ............................................ 28
Taloustoimet . ...................................... 28
Taloustoimienomin aisuudet .......................... 29
Vuorovaikutukset versus yksiköidensisäiset taloustoimet 29Rahataloustoimet versus muut taloustoimet . ........... 29
Vastikkeelliset ja vastikkeettomat taloustoimet ......... 29
Uudelleenjärjestetyt taloustoimet ... ................ 29
Kierrätys ..................................... 29
Jakaminen ... ................................. 30
Taloustoimen pääosapuolten tunnistaminen ......... 30
Rajatapaukset ... ................................. 30
Varojenmuut muutokset .. ........................... 30
Varojenja velkojenmuut volyyminmuutokset ... ..... 30
Hallussapitovoitot ja -tappiot . ...................... 31
Varannot . ............................................ 31
Tilienja kokon aissuureidenjärjestelmä ...................... 31
Tilinpitosäännöt . ...................................... 31
Tilipuoliskojenn imitykset . ........................... 31
Kaksinkertainen kirjaus/nelinkertainen kirjaus . ........... 32
Arvottaminen ...................................... 32
Tuotteita koskevat erityisarvottamiset ................ 32
Kiinteisiin hintoihin arvottaminen ... ................ 33
Kirjausajankohta ... ................................. 33
Sulattaminen ja nettoutus .. ........................... 33
Sulattaminen ... ................................. 33
Nettoutus . ...................................... 34
Tilit, tasapainoerät ja kokonaissuureet .. ................ 341996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 7
▼B
Tilikokonaisuus . ...................................... 34
Tavaroidenja palveluidentili . ........................... 35
Ulkomaidentili . ...................................... 35
Tasapainoerät ... ...................................... 35
Kokonaissuureet . ...................................... 35
Panos-tuotoskehikko ...................................... 35
LUKU 2. YKSIKÖT JA YKSIKÖIDEN RYHMITTELYT ................. 37
KANSANTALOUDEN RAJAT ............................... 37
INSTITUTIONAALISET YKSIKÖT ........................... 39
INSTITUTIONAALISET SEKTORIT .......................... 40
Yritykset (S.11) ... ...................................... 42
Alasektori: Julkiset yritykset (S.11001) .................... 43
Alasektori: Yksityiset kotimaiset yritykset (S.11002) ......... 44
Alasektori: Ulkomaalaisomisteiset yritykset (S.11003) ... ..... 44
Rahoituslaitokset (S.12) .. ................................. 44
Alasektori: Keskuspankki (S.121) .. ...................... 46
Alasektori: Muut rahalaitokset (S.122) .................... 47
Alasektori: Muut rahoituslaitokset kuinvakuutuslaitokset ja
eläkerahastot (S.123) .. ................................. 48
Alasektori: Rahoituksenja vakuutuksenvälitystä avustavat
laitokset (S.124) . ...................................... 48
Alasektori: Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.125) ... ..... 49
Julkisyhteisöt (S.13) ...................................... 50
Alasektori: Valtionhallinto (S.1311) . ...................... 50
Alasektori: Osavaltiohallinto (S.1312) ..................... 50
Alasektori: Paikallishallinto (S.1313) ...................... 50
Alasektori: Sosiaaliturvarahastot (S.1314) .. ................ 51
Kotitaloudet (S.14) . ...................................... 51
Alasektori: Työnantajat ja muut elinkeinonharjoittajat
(S.141 + S.142) . ...................................... 52
Alasektori: Palkansaajat (S.143) .......................... 52
Alasektori: Omaisuustulojensaajat (S.1441) ................ 52
Alasektori: Eläkkeensaajat (S.1442) . ...................... 52
Alasektori: Muidentulon siirtojensaajat (S.1443) . ........... 52
Alasektori: Muut kotitaloudet (S.145) ..................... 52
Kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (S.15) 53
Ulkomaat (S.2) .......................................... 53
Tuottajayksiköidensektoriluokitus omistajuudenoikeudellisen
pääjaottelunmukaan ...................................... 54
PAIKALLISET TOIMIALAYKSIKÖT JA TOIMIALAT .......... 56
Paikalliset toimialayksiköt ................................. 57
Toimiala ... ............................................ 57
TOIMIALOJEN LUOKITTELU ... ........................... 58
HOMOGEENISET TUOTANTOYKSIKÖT JA HOMOGEENISET
TUOTANTOHAARAT ...................................... 58
Homogeeninen tuotantoyksikkö .. ........................... 58
Homogeeninen tuotantohaara ............................... 58
HOMOGEENISTEN TUOTANTOHAAROJEN LUOKITTELU ..... 591996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 8
▼B
LUKU 3. TUOTETALOUSTOIMET .................................... 60
TUOTANTO JA TUOTOS .. ................................. 61
Pääasialliset, toissijaiset ja aputoiminnot ..................... 62
Tuotos (P.1) ............................................ 62
Kirjausajankohta ja tuotoksen arvottaminen ... ................ 68
VÄLITUOTEKÄYTTÖ (P.2) ................................. 73
Kirjausajankohta ja välituotekäytön arvottaminen ... ........... 75
KULUTUS (P.3, P.4) . ...................................... 75
Kulutusmenot (P.3) ...................................... 75
Todellinen kulutus (P.4) .. ................................. 76
Kulutusmenojen kirjausajankohta ja arvottaminen ... ........... 78
Todellisen kulutuksen kirjausajankohta ja arvottaminen ......... 78
PÄÄOMAN BRUTTOMUODOSTUS (P.5) ..................... 79
Kiinteän pääoman bruttomuodostus (P.51) .................... 79
Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen kirjausajankohta ja arvotta-
minen ................................................. 81
Varastojenmuutokset (P.52) ............................... 82
Varastojen muutosten kirjausajankohta ja arvottaminen ......... 83
Arvoesineiden hankinnat miinus luovutukset (P.53) . ........... 84
TAVAROIDEN JA PALVELUIDEN TUONTI JA VIENTI (P.6 JA
P.7)...................................................... 84
Tavaroiden tuonti ja vienti (P.61 ja P.71) .................... 85
Palvelujen tuonti ja vienti (P.62 ja P.72) ..................... 87
OLEMASSAOLEVIATAVAROITAKOSKEVATTALOUSTOIMET 89
LUKU 4. JAKOTALOUSTOIMET ..................................... 91
PALKANSAAJAKORVAUKSET (D.1) .. ...................... 91
Palkat ja palkkiot (D.11) . ................................. 91
Rahamääräiset palkat ja palkkiot ... ...................... 91
Luontoismuotoiset palkat ja palkkiot ...................... 91
Työnantajan sosiaaliturvamaksut (D.12) ...................... 93
Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) .......... 93
Työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.122) .. ..... 93
TUOTANNON JA TUONNIN VEROT (D.2) ... ................ 94
Tuoteverot (D.21) .. ...................................... 95
Arvonlisäverot (ALV) (D.211) ........................... 95
Tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a (D.212) . ................ 95
Muut tuoteverot kuinALV ja tuon tiverot (D.214) ........... 96
Muut tuotantoverot (D.29) ................................. 96
Euroopan unionin laitoksille maksetut tuotannon ja tuonnin verot . 97
TUKIPALKKIOT (D.3) ..................................... 98
Tuotetukipalkkiot (D.31) . ................................. 98
Tuontitukipalkkiot (D.311) ... ........................... 99
Muut tuotetukipalkkiot (D.319) .......................... 99
Muut tuotantotukipalkkiot (D.39) ........................... 99
OMAISUUSTULOT (D.4) .. ................................. 101
Korot (D.41) ............................................ 101
Talletusten, lainojen sekä muiden saamisten ja velkojen korot . 1011996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 9
▼B
Arvopaperienkorot ... ................................. 101
Vekselien ja vastaavien lyhytaikaisten instrumenttien korot . 101
Joukkovelkakirjojenja deben tuurienkorot ............... 101
Korkoswapit ja korkotermiinisopimukset ... ................ 102
Rahoitusliisauksenkorot ................................ 102
Muut korot ........................................... 102
Kirjausajankohta ...................................... 103
Yrityksenjakamat tulot (D.42) .. ........................... 103
Osingot (D.421) . ...................................... 103
Yrittäjätulonotot yritysmäisistä yhteisöistä (D.422) .......... 104
Suorienulkomaistensijoitustenuudelleen sijoitetut voitot (D.43) .. 105
Vakuutuksenottajien omaisuustulo (D.44) ..................... 105
Maanvuokrat (D.45) (Maan- ja maaperävarojen vuokrat) ... ..... 106
Maanvuokrat ... ...................................... 106
Maaperävarojenvuokrat ................................ 106
TULO-, VARALLISUUS- YM. JUOKSEVAT VEROT (D.5) . ..... 106
Tuloverot (D.51) ... ...................................... 107
Muut juoksevat verot (D.59) ............................... 107
SOSIAALITURVAMAKSUT JA SOSIAALIETUUDET (D.6) . ..... 108
Sosiaaliturvamaksut (D.61) ................................ 110
Todelliset sosiaaliturvamaksut (D.611) .................... 110
Laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.612) . ................ 111
Rahamääräiset sosiaalietuudet (D.62) .. ...................... 112
Rahamääräiset sosiaaliturvaetuudet (D.621) ................ 112
Yksityisesti rahastoidut sosiaalietuudet (D.622) .. ........... 113
Rahastoimattomat palkansaajan sosiaalietuudet (D.623) .. ..... 113
Rahamääräiset sosiaaliavustukset (D.624) .. ................ 113
Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot (D.63) ............... 113
Luontoismuotoiset sosiaalietuudet (D.631) . ................ 113
Sosiaaliturvaetuudet, hyvitykset (D.6311) ................ 114
Muut luontoismuotoiset sosiaaliturvaetuudet (D.6312) ..... 114
Luontoismuotoiset sosiaaliavustukset (D.6313) ........... 114
Yksilöllisiä markkinattomia tavaroite ja palveluita vastaavat
tulonsiirrot (D.632) ... ................................. 114
MUUT TULONSIIRROT (D.7) ............................... 115
Vahinkovakuutusmaksut, netto (D.71) . ...................... 115
Vahinkovakuutuskorvaukset (D.72) .......................... 116
Julkisyhteisöjensisäiset tulon siirrot (D.73) ... ................ 116
Tulonsiirrot kansainväliseen yhteistyöhön (D.74) ... ........... 117
Muut tulonsiirrot (D.75) .. ................................. 118
Tulonsiirrot kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille
yhteisöille (KPVTY) .. ................................. 118
Kotitalouksienväliset tulon siirrot ... ...................... 118
Sakot ja uhkasakot ... ................................. 118
Arpajaiset ja uhkapeli . ................................. 119
Korvaukset ........................................... 119
BKTL-pohjainen neljäs oma vara .. ...................... 1191996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 10
▼B
Muut................................................ 119
KOTITALOUKSIEN ELÄKERAHASTO-OSUUDEN OIKAISU (D.8) 120PÄÄOMANSIIRROT (D.9) . ................................. 121
Pääomaverot (D.91) ...................................... 121
Investointiavustukset (D.92) ............................... 122
Muut pääomansiirrot (D.99) ............................... 123
LUKU 5. RAHOITUSTALOUSTOIMET ................................ 125
RAHOITUSVAATEIDEN LUOKITUS ... ...................... 127
Monetaarinen kulta ja erityiset nosto-oikeudet (SDR) (F.1) . ..... 129
Monetaarinen kulta (F.11) ... ........................... 129
Erityiset nosto-oikeudet (SDR) (F.12) ..................... 130
Käteisraha ja talletukset (F.2) ... ........................... 130
Käteisraha (F.21) ...................................... 130
Siirtokelpoiset talletukset (F.22) .......................... 131
Muut talletukset (F.29) ................................. 131
Muut arvopaperit kuinosakkeet (F.3) .. ...................... 132
Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.33) .. ..... 132
Muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
(F.331)............................................ 133
Muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
(F.332)............................................ 133
Johdannaiset (F.34) ... ................................. 134
Lainat (F.4) . ............................................ 135
Lyhytaikaiset lainat (F.41) ... ........................... 135
Pitkäaikaiset lainat (F.42) ............................... 135
Osakkeet ja muut osuudet (F.5) . ........................... 137
Osakkeet ja muut osuudet kuinrahasto-osuudet (F.51) .. ..... 138
Noteeratut osakkeet paitsi rahasto-osuudet (F.511) ja noteer-
aamattomat osakkeet paitsi rahasto-osuudet (F.512) .. ..... 138
Muut osuudet (F.513) ................................ 139
Rahasto-osuudet (F.52) ................................. 139
Vakuutustekninen vastuuvelka (F.6) ... ...................... 139
Kotitalouksienosuus hen kivakuutus- ja eläkerahastoista (F.61) . 140
Kotitalouksienosuus hen kivakuutusrahastoista (F.611) ..... 140
Kotitalouksienosuus eläkerahastoista (F.612) . ........... 141
Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu (F.62) .. ................ 142
Muut saamiset ja velat (F.7) ............................... 142
Kauppaluotot ja ennakot (F.71) .......................... 143
Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot (F.79) ... 143
Lisätietoerä: suorat ulkomaiset sijoitukset (F.m) ............... 144
RAHOITUSTALOUSTOIMIEN KIRJAUSSÄÄNNÖT . ........... 144
Arvotus ................................................ 144
Kirjaustenajoitus .. ...................................... 147
Rahoitustaloustoimienlaatimin entaseidenmuutoksienavulla .... 147
Liite 5.1: Yhteys rahanmääriin ............................... 147
LUKU 6. MUUT VIRRAT ............................................. 149
KIINTEÄN PÄÄOMAN KULUMINEN (K.1) ... ................ 1491996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 11
▼B
VALMISTAMATTOMIEN MUIDEN KUIN RAHOITUSVAROJEN
HANKINNAT MIINUS VÄHENNYKSET (K.2) . ................ 149
MUUT VAROJEN MUUTOKSET (K.3 — K.12) ................ 150
MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.3 — K.10 JA K.12) .. ..... 150
VALMISTAMATTOMIEN VAROJEN MUUTTUMINEN TALOU-
DELLISESTI MERKITTÄVIKSI (K.3) ... ...................... 151
VALMISTETTUJEN VAROJEN MUUTTUMINEN TALOUDELLI-
SESTI MERKITTÄVIKSI (K.4) ... ........................... 151
LUONNONVARAISTEN BIOLOGISTEN VAROJEN KASVU (K.5) 151VALMISTAMATTOMIEN VAROJEN TALOUDELLISEN ARVON
HÄVIÄMINEN (K.6) . ...................................... 152
KATASTROFIEN AIHEUTTAMAT MENETYKSET (K.7) ... ..... 152
KORVAUKSETTOMAT HALTUUNOTOT (K.8) ................ 152
MUUALLA LUOKITTELEMATTOMAT MUIDEN KUIN RAHOI-
TUSVAROJEN MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.9) ... ..... 152
MUUALLA LUOKITTELEMATTOMAT RAHOITUSVAROJEN JA
VELKOJEN MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.10) .......... 153
LUOKITUS- JA RAKENNEMUUTOKSET (K.12) ............... 154
Sektoriluokitus- ja rakennemuutokset (K.12.1) . ................ 154
Varojenja velkojenluokitusmuutokset (K.12.2) ............... 154
NIMELLISET HALLUSSAPITOVOITOT/-TAPPIOT (K.11) .. ..... 155
Neutraalit hallussapitovoitot/-tappiot (K.11.1) . ................ 156
Reaaliset hallussapitovoitot/-tappiot (K.11.2) .. ................ 156
Hallussapitovoitot rahoitusvaratyypeittäin ..................... 157
Käteisraha ja talletukset (AF.2) .......................... 157
Lainat (AF.4) ja muut saamiset ja velat (AF.7) .. ........... 157
Muut arvopaperit kuinosakkeet (AF.3) .................... 157
Osakkeet ja osuudet (AF.5) .. ........................... 158
Vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6) ..................... 158
Ulkomaanvaluutanmääräiset rahoitusvarat ... ................ 158
LUKU 7. VARALLISUUSTASEET ..................................... 159
VAROJEN TYYPIT .. ...................................... 160
Muut valmistetut varat kuinrahoitusvarat (AN.1) ... ........... 160
Muut valmistamattomat varat kuinrahoitusvarat (AN.2) ... ..... 160
Rahoitusvarat ja velat (AF.) ............................... 161
TASEEN KIRJAUSTEN ARVOTTAMINEN .................... 163
Yleisiä arvottamisperiaatteita ............................... 163
MUUT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.) ...................... 164
Tuotetut varat (AN.1) ..................................... 164
Kiinteät varat (AN.11) ................................. 164
Aineelliset kiinteät varat (AN.111) ..................... 164
Aineettomat kiinteät varat (AN.112) .................... 164
Varastot (AN.12) ...................................... 164
Arvoesineet (AN.13) .. ................................. 165
Valmistamattomat varat (AN.2) .. ........................... 165
Aineelliset valmistamattomat varat (AN.21) ................ 165
Maa (AN.211) ...................................... 165
Maaperävarat (AN.212) ... ........................... 1651996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 12
▼B
Muut luonnonvarat (AN.213 ja AN.214) ................ 165
Aineettomat valmistamattomat varat (AN.22) ............... 165
Rahoitusvarat ja velat (AF.) ............................... 166
Monetaarinen kulta ja SDR:t (AF.1) ...................... 166
Käteisraha ja talletukset (AF.2) .......................... 166
Muut arvopaperit kuinosakkeet (AF.3) .................... 166
Lainat (AF.4) ... ...................................... 167
Osakkeet ja muut osuudet (AF.5) ... ...................... 167
Vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6) ..................... 167
Muut saamiset ja velat (AF.7) ........................... 168
Lisätietoerät ............................................ 168
Kestävät kulutustavarat (AN.m) .......................... 168
Suorat sijoitukset (AF.m) ............................... 168
Rahoitustaseet ........................................... 169
Liite 7.1: Varojenluokkienmääritelmät .. ...................... 170
Liite 7.2: Kirjaukset avaustaseesta päätöstaseeseen ............... 178
LUKU 8. TILIEN JA TASAPAINOERIEN KOKONAISUUS ............... 181
TILIEN KOKONAISUUS .. ................................. 184
Juoksevat tilit ........................................... 184
Tuotantotili (I) .. ...................................... 184
Tulonjako- ja käyttötilit (II) .. ........................... 184
Tulojenen sijaontilit (II.1) ........................... 186
Tulonmuodostustili (II.1.1) ... ...................... 186
Ensitulon jakotili (II.1.2) ........................... 186
Yrittäjätulontili (II.1.2.1) . ...................... 186
Muunen situlonjakotili (II.1.2.2) . ................ 192
Tulojenuudelleen jaontili (II.2) . ...................... 192
Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili (II.3) .. ..... 200
Tulonkäyttötili (II.4) ................................. 200
Käytettävissä olevantulonkäyttötili (II.4.1) ........... 200
Oikaistunkäytettävissä olevantulonkäyttötili (II.4.2) ... 200
Varallisuudenmuodostustilit (III) ........................... 202
Pääomatili (III.1) ...................................... 202
Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksentili (III.1.1) ............................... 202
Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili (III.1.2) ......... 202
Rahoitustili (III.2) ..................................... 202
Varojenmuidenmuutostentili (III.3) ..................... 202
Varojenvolyyminmuidenmuutostentili (III.3.1) ......... 209
Uudelleenarvotustili (III.3.2) .......................... 209
Neutraalienhallussapitovoittojenja -tappioidentili
(III.3.2.1) . ...................................... 209
Reaalistenhallussapitovoittojenja -tappioidentili
(III.3.2.2) . ...................................... 209
Varallisuustaseet (IV) ..................................... 218
Varallisuudenavaustase (IV.1) ........................... 218
Varallisuustaseenmuutokset (IV.2) . ...................... 2181996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 13
▼B
Varallisuudenpäätöstase (IV.3) .......................... 218
ULKOMAIDEN TILIT (V) . ................................. 218
Juoksevat tilit ........................................... 223
Tavaroidenja palveluidenulkomaantili (V.I) ... ........... 223
Ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tili (V.II) . ........... 223
Varallisuudenmuodostuksenulkomaantilit (V.III) .. ........... 223
Pääomatili (V.III.1) ... ................................. 223
Rahoitustili (V.III.2) .. ................................. 223
Varojenmuidenmuutostentili (V.III.3) ... ................ 223
Varallisuustaseet (V.IV) .. ................................. 224
TAVAROIDEN JA PALVELUIDEN TILI (0) ... ................ 232
KANSANTALOUDEN KOOTUT TILIT . ...................... 233
KOKONAISSUUREET ...................................... 243
Markkinahintainen bruttokansantuote (BKT) .. ................ 243
Koko kansantalouden toimintaylijäämä . ...................... 243
Koko kansantalouden sekatulo .. ........................... 243
Koko kansantalouden yrittäjätulo ........................... 243
Kansantulo (markkinahintaan) ... ........................... 243
Käytettävissä oleva kansantulo .. ........................... 244
Säästö................................................. 244
Vaihtotase .. ............................................ 244
Koko kansantalouden nettoluotonanto (+) tai -luotonotto (−) ..... 244
Koko kansantalouden nettovarallisuus . ...................... 244
MATRIISIESITYS ... ...................................... 244
EKT-tilienmatriisiesitys . ................................. 245
Tilinpitomatriisien ominaisuudet . ........................... 248
Pelkistetyn matriisimallin soveltaminen erityisanalyyseihin . ..... 249
LUKU 9. PANOS-TUOTOSKEHIKKO .................................. 264
TARJONTA- JA KÄYTTÖTAULUKOT . ...................... 268
TARJONTA- JA KÄYTTÖTAULUKKOJEN YHDISTÄMINEN
SEKTORITILEIHIN .. ...................................... 282
SYMMETRISET PANOS-TUOTOSTAULUKOT ................ 282
LUKU 10. HINTA- JA VOLYYMIMITTAIMET .......................... 287
HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIEN SOVELTAMISALA TILINPI-
TOJÄRJESTELMÄSSÄ ..................................... 288
Yhtenäinen hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmä ............... 288
Muiden kokonaissuureiden hinta- ja volyymi-indeksit ........... 289
HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIEN MITTAUKSEN PÄÄPERIAAT-
TEET .. .................................................. 290
Markkinatuotteiden hintojen ja volyymien määritelmä .......... 290
Erot laadussa ja erot hinnassa ... ........................... 290
Markkinattomia palveluja koskevat periaatteet . ................ 291
Arvonlisäystä ja BKT:a koskevat periaatteet .. ................ 292
PERIAATTEIDEN SOVELTAMISONGELMIA . ................ 292
Yleinen soveltaminen ..................................... 293
Yksittäisiinvirtoihinsoveltamin en .......................... 293
Tavaroidenja markkin apalvelujenvirrat ... ................ 2931996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 14
▼B
Markkinattomien palvelujen virrat .. ...................... 294
Tuotteiden ja tuonnin verot ja tuet .. ...................... 295
Kiinteän pääoman kuluminen . ........................... 296
Palkansaajakorvaukset . ................................. 296
Valmistettujen kiinteiden varojen kanta ja varastot .......... 296
Koko kansantalouden reaalitulon mittaimet . ................ 297
INDEKSIN LASKUKAAVAN JA PERUSVUODEN VALINTA .... 298
MAIDEN VÄLISET HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIT ......... 298
LUKU 11. VÄESTÖ JA TYÖPANOS .................................... 300
KOKONAISVÄESTÖ . ...................................... 300
TALOUDELLISESTI AKTIIVINEN VÄESTÖ .. ................ 301
TYÖLLISYYS . ............................................ 302
Palkansaajat ............................................ 302
Itsenäiset yrittäjät .. ...................................... 303
Työllisyys ja kotipaikka .. ................................. 303
TYÖTTÖMYYS ........................................... 304
TYÖPAIKAT .. ............................................ 305
Työpaikat ja kotipaikka .. ................................. 305
TEHTYJEN TYÖTUNTIEN KOKONAISMÄÄRÄ ............... 305
KOKOAIKAVASTAAVUUS ................................. 306
TYÖNTEKIJÖIDEN TYÖPANOS KIINTEINÄ KORVAUKSINA .. 307
LUKU 12. NELJÄNNESVUOSITILINPITO ............................... 308
LUKU 13. ALUETILINPITO ........................................... 310
VARSINAINEN ALUE ..................................... 310
YKSIKÖT JA KOTIPAIKKA ................................ 310
ALUEELLISTAMISMENETELMÄT .......................... 311
TOIMIALOITTAISET KOKONAISSUUREET .. ................ 312
KOTITALOUKSIEN TILIT . ................................. 314
LIITTEET
I. VÄLILLISET RAHOITUSPALVELUT (FISIM) ................................. 315
EKT:nlukuihintehtävät muutokset, mikäli välilliset rahoituspalvelut (FISIM)
kohdennetaan .. ....................................................... 315
II. KESTÄVIEN TAVAROIDEN LEASING JA OSAMAKSUKAUPPA ............... 321
Määritelmät ... ....................................................... 321
Leasing ........................................................... 321
Käyttöleasing ...................................................... 321
Rahoitusleasing ... .................................................. 321
Osamaksukauppa . .................................................. 322
Käsittely tileillä ....................................................... 322
Käyttöleasing ...................................................... 322
Rahoitusleasing ... .................................................. 322
Osamaksukauppa . .................................................. 323
III. VAKUUTUS ............................................................ 325
Johdanto ............................................................. 325
Määritelmät ... ....................................................... 3251996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 15
▼B
Sosiaalivakuutus .. .................................................. 325
Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät ... ........................... 325
Yksityiset rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät ...................... 326
Työnantajien ylläpitämät rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät ..... 326
Muu vakuutus ...................................................... 326
Henkivakuutus . .................................................. 326
Vahinkovakuutus ................................................. 326
Jälleenvakuutus ... .................................................. 327
Vakuutuksenvälitystä avustavat laitokset ................................ 327
Käsittely tileillä ....................................................... 327
Sosiaalivakuutus .. .................................................. 327
Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät ... ........................... 327
Yksityiset rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät ...................... 328
Työnantajien ylläpitämät rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät ..... 329
Muu vakuutus ...................................................... 330
Henkivakuutus . .................................................. 331
Vahinkovakuutus ................................................. 332
Jälleenvakuutus ... .................................................. 333
Vakuutuksenvälitystä avustavat laitokset ................................ 333
Vakuutus: Numeerinen esimerkki ......................................... 334
IV. LUOKITUKSET JA TILIT ................................................. 339
Luokitukset ... ....................................................... 339
Institutionaalinen sektoriluokitus (S) ... ................................. 339
Taloustoimienja muidenvirtojenluokitus ............................... 340
Tasapainoerien luokitus (B) ........................................... 343
Varojenluokitus (A) ................................................ 344
Toimialojen (A), tuotteiden (P) ja investointien (kiinteän pääoman muodostuksen)
(Pi) ryhmittely ja tunnukset ........................................... 346
Yksilöllisenkulutuksenluokitus käyttötarkoituksenmukaan(COICOP) .. ..... 354
Julkisyhteisöjentehtäväluokitus (COFOG) ............................... 355
Tilit................................................................. 357
Taulukot2.1. Sektorit ja alasektorit .................................................. 40
2.2. Tuottajatyyppi, pääasialliset toiminnot ja tehtävät sektorin mukaan luokiteltuna ... 42
2.3. Tuottajayksiköidensektoriluokitus omistajuudenoikeudellisenpääjaottelunmukaan 553.1. Institutionaalisten yksiköiden jako markkinatuottajiin, omaa loppukäyttöä varten
tuottaviinja muihinmarkkin attomiintuottajiin ... ........................... 64
3.2. Institutionaaliset yksiköt, paikalliset TAY:t ja tuotos sekä markkina-, oma loppu-
käyttö- ja muu markkinaton jako ... ...................................... 67
3.3. Paikallisten toimialayksiköiden (TAY) ja niiden tuotosten markkina-, oma loppu-
käyttö- ja muu markkinaton jako ... ...................................... 68
3.4. Vientitavaroiden kuljetuksen käsittely ..................................... 88
3.5. Tuontitavaroiden kuljetuksen käsittely ..................................... 89
5.1. Rahoitustaloustoimienluokitus ........................................... 128
8.1. Tilien, tasapainoerien ja pääsuureiden yleiskatsauksellinen esittely ... ........... 182
8.2. Tili I: Tuotantotili ... .................................................. 185
8.3. Tili II.1.1: Tulonmuodostustili ........................................... 1871996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 16
▼B
8.4. Tili II.1.2.: Ensitulon jakotili ............................................ 189
8.5. Tilit II.1.2.1: Yrittäjätulo ja II.1.2.2: Muunen situlonjako ..................... 193
8.6. Tili II.2: Tulojenuudelleen jaontili . ...................................... 196
8.7. Tili II.3: Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili . ...................... 199
8.8. Tili II.4.1: Käytettävissä olevantulonkäyttötili .. ........................... 201
8.9. Tili II.4.2: Oikaistunkäytettävissä olevantulonkäyttötili ..................... 203
8.10. Tili III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden muutoksen tili 2048.11. Tili III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili ... ...................... 205
8.12. Tili III.2: Rahoitustili .................................................. 207
8.13. Tili III.3.1: Varojenvolyyminmuidenmuutostentili ... ...................... 210
8.14. Tili III.3.2: Uudelleenarvostustili ... ...................................... 214
8.15. Tili IV: Varallisuustaseet ... ............................................ 219
8.16. Ulkomaidentilikokon aisuus (ulkomaistentaloustoimientili) ... ................ 224
8.17. Tili 0: Tavara- ja palvelutili . ............................................ 232
8.18. Kansantalouden kootut tilit .. ............................................ 234
8.19. Koko kansantalouden tilien ja tasapainoerien kokonaisesitys matriisimuodossa .... 250
8.20. Kaavioesitys sosiaalitilinpitomatriisista ... ................................. 257
8.21. Esimerkki yksityiskohtaisemmasta sosiaalitilinpitomatriisista .. ................ 260
8.22. Esimerkki yksityiskohtaisesta alamatriisista: Nettoarvonlisäys (perushintaan) ..... 262
9.1. Yksinkertaistettu tarjontataulukko .. ...................................... 264
9.2. Yksinkertaistettu käyttötaulukko .......................................... 264
9.3. Yksinkertaistettu yhdistetty tarjonta- ja käyttötaulukko . ...................... 265
9.4. Yksinkertaistettu symmetrinen panos-tuotostaulukko (tuote kertaa tuote) ......... 266
9.5. Tarjontataulukko perushintaan mukaanluettuna muunnos ostajanhintaiseksi .. ..... 269
9.6. Käyttötaulukko ostajanhin taan ........................................... 270
9.7. Yksinkertainen kaupan ja kuljetuksen lisien taulukko .. ...................... 274
9.8. Yksinkertainen tuoteveroja miinus tukipalkkioita kuvaava taulukko .. ........... 275
9.9. Tuonnin käyttötaulukko ................................................ 279
9.10. Kotimaisen tuotannon käyttötaulukko perushintaan .......................... 280
9.11. Tarjonta- ja käyttötaulukkojen yhdistäminen sektoritileihin .................... 282
9.12. Symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote) . ........... 284
9.13. Kotimaisen tuotoksen symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa
tuote) .. ............................................................. 286
A.I.1. Vaikutukset, jotka aiheutuvat välillisten rahoituspalvelujen kohdentamisesta institu-
tionaalisiin sektoreihin, mukaan lukien markkinattomia tuottajia koskevat muutokset 318
A.I.2. Vaikutukset, jotka aiheutuvat välillistenrahoituspalvelujenkohden tamisesta
ainoastaan nimelliseen sektoriin .......................................... 319
A.III.1. Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät ... ................................. 334
A.III.2. Yksityiset rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät ........................... 335
A.III.3. Työnantajien rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät ... ................ 336
A.III.4. Henkivakuutus . ....................................................... 337
A.III.5. Vahinkovakuutus ...................................................... 338
A.IV.1.Tili 0: Tavara- ja palvelutili . ............................................ 357
A.IV.2.Koko kansantalouden tilikokonaisuus ..................................... 357
A.IV.3.Yritystentilikokon aisuus ................................................ 371
A.IV.4.Rahoituslaitostentilikokon aisuus ... ...................................... 380
A.IV.5.Julkisyhteisöjentilikokon aisuus .......................................... 390
A.IV.6.Kotitalouksientilikokon aisuus ........................................... 4011996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 17
▼B
A.IV.7.Kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjentilikokon aisuus .. 4121996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 18
▼B
LUKU 1
YLEISPIIRTEET
1.01. Euroopan kansantalouden tilinpidon ja aluetilinpidon järjestelmä (EKT
1995, tai yksinkertaisesti EKT) on kansainvälisesti yhteensopiva tilinpi-
tokehikko, joka kuvaa systemaattisesti ja yksityiskohtaisesti koko taloutta
(so. maata, aluetta tai maaryhmää), sen rakenneosia ja sen suhteita muihin
kokonaistalouksiin.
EKT 1995 korvaa Euroopankoottujentilienjärjestelmän , joka julkaistiin
1970 (EKT 1970; toinen hieman muutettu painos ilmestyi vuonna 1978).
EKT 1995 on täysin yhdenmukainen uudistettujen maailmanlaajuisten
kansantalouden tilinpito-ohjeiden kanssa (SNA 1993 tai yksinkertaisesti
SNA; Yhdistyneet kansakunnat, IMF, Euroopan yhteisöjen komissio,
OECD ja Maailman pankki ovat tuottaneet nämä ohjeet yhteisvastuulli-
sesti). EKT keskittyy kuitenkin enemmän Euroopan unionissa vallitseviin
olosuhteisiin ja tietotarpeisiin. SNA:n tavoin EKT on yhtenäistetty
monissa muissa sosiaali- ja taloustilastoissa käytettävien käsitteiden ja
luokitustenkan ssa. Keskeisiä esimerkkejä ovat työllisyystilastot, teolli-
suustilastot ja ulkomaankauppatilastot. EKT:ta voidaan sen vuoksi käyttää
Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden sosiaali- ja taloustilastojen
keskeisenä viitekehyksenä.
1.02. EKT-kehikko koostuu kahdesta pääasiallisesta taulukkokokonaisuudesta:
a) sektoritilit(1);
b) panos-tuotoskehikko(2) ja toimialoittaiset tilit(3).
Sektoritilit tarjoavat institutionaalisten sektoreiden mukaisen system-
aattisen kuvauksen taloudellisen prosessin eri vaiheista: tuotannosta,
tulonmuodostuksesta, tulonjaosta, tulojen uudelleenjaosta, tulonkäytöstä
sekä rahoitus- ja muunvarallisuudenmuodostuksesta. Sektoritileihin
sisältyvät myös varallisuustaseet, jotka kuvaavat varojen, velkojen ja
nettovarallisuuden varantoja tilinpitojakson alussa ja lopussa.
Panos-tuotoskehikko ja toimialoittaiset tilit kuvaavat yksityiskohtai-
semmin tuotantoprosessia (kustannusrakennetta, tulonmuodostusta ja
työllisyyttä) sekä tavaroiden ja palvelujen virtoja (tuotantoa, tuontia,
vientiä, kulutusta, välituotekäyttöä ja pääoman muodostusta tuoteryh-
mittäin).
EKT sisältää väestönja työllisyydenkäsitteet(4). Nämä käsitteet liittyvät
sekä sektoritileihin että panostuotoskehikkoon.
EKT ei rajoitu vuosittaiseen kansantalouden tilinpitoon, vaan sitä
sovelletaan myös neljännesvuositilinpitoon(5) ja aluetilinpitoon(6).
EKT:N KÄYTTÖ
Analyysi- ja politiikkakehikko
1.03. EKT-kehikkoa voidaankäyttää an alysoitaessa ja arvioitaessa:
a) Kansantalouden rakennetta. Keskeisiä kohteita ovat:
1) arvonlisäys ja työllisyys toimialoittain;
2) arvonlisäys ja työllisyys alueittain;3) tulojen jakautuminen sektoreittain;4) tuonti ja vienti tuoteryhmittäin;5) kulutusmenot tuoteryhmittäin;6) kiinteän pääoman muodostus ja kiinteä pääomakanta toimialoittain;7) rahoitusvarojen, varantojen ja virtojen koostumus vaateittain ja
sektoreittain.
b) Kansantalouden yksittäisiä osia tai piirteitä. Keskeisiä kohteita ovat:
1) pankki- ja rahoitustoiminta kansantaloudessa;
2) julkisyhteisöjenrooli;1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 19
(1) Katso lukua 8, ”Tilien ja tasapainoerien kokonaisuus”.
(2) Katso lukua 9, ”Panos-tuotoskehikko”.
(3) Katso lukua 8, ”Tilien ja tasapainoerien kokonaisuus”.
(4) Katso lukua 11, ”Väestö ja työpanos”.
(5) Katsu lukua 12, ”Neljännesvuositilinpito”.
(6) Katso lukua 13, ”Aluetilinpito”.
▼B
3) yksittäisen alueen talous (verrattuna kansantalouden kokonaisuu-
teen).
c) Kansantalouden kehitystä ajankohdasta toiseen. Keskeisiä kohteita
ovat:
1) BKT:n kasvunopeuden analysointi;
2) inflaation analysointi;
3) kotitalouksien menojen kausivaihteluiden analysointi neljännesvuo-
sitilinpidon perusteella;
4) eri tyyppisten rahoitusinstrumenttien ajankohdasta toiseen muut-
tuvan merkityksen analysointi, esim. optioiden merkityksen
lisääntyminen;
5) kansantalouden toimialoittaisen rakenteen vertailu pitkällä aikavä-
lillä, esim. kolmenkymmenen vuoden aikana.
d) Kansantaloutta suhteessa toisiin kansantalouksiin. Keskeisiä kohteita
ovat:
1) julkisyhteisöjen roolin vertailu Euroopan unionin jäsenmaissa;
2) Euroopan unionin kansantalouksien keskinäisten riippuvuuksien
analysointi;
3) Euroopan unionin viennin koostumuksen ja määränpään analy-
sointi;
4) Euroopan unionin, USA:n ja Japanin BKT:n kasvunopeuksien tai
henkeä kohti laskettujen käytettävissä olevien tulojen vertailu.
1.04. Tämänkehikonmukaisilla luvuilla onsuuri merkitys EU:lle ja sen
jäsenvaltioille niiden sosiaali- ja talouspolitiikan muotoilussa ja seur-
annassa.
Lisäksi niillä on eräitä hyvin tärkeitä erityiskäyttöjä:
a) Euroopan rahapolitiikan seuranta ja ohjaaminen: Euroopan rahau-
nionin konvergenssi- eli lähentämiskriteerit on määritelty
kansantalouden tilinpidon lukujen perusteella (julkisyhteisöjen
alijäämä, julkisyhteisöjenvelka ja BKT),
b) rahallisen tuen myöntäminen EU:n alueille: EU:n rakennerahastojen
menot perustuvat osittain kansantalouden tilinpidon alueellistettuihin
lukuihin,
c) EU:n omien varojen määrittäminen. Viimeksi mainittu riippuu
kansantalouden tilinpidon luvuista kolmella tavalla:
1) EU:n kokonaisvarat määritetään prosenttiosuutena jäsenvaltioiden
bruttokansantulosta (BKTL);
2) EU:nkolmas oma vara onALV:oonperustuva oma vara.
Kansantalouden tilinpidon tiedot vaikuttavat suuresti jäsenval-
tioiden tämän varan maksuosuuksiin, koska niitä käytetään
perustana laskettaessa keskimääräistä ALV-kantaa;
3) Jäsenvaltioiden suhteelliset maksuosuudet EU:n neljännen oman
varan osalta perustuvat niiden bruttokansantuloon.
EKT-käsitteiden kahdeksan ominaispiirrettä
1.05. EKT:nkäsitteillä onkahdeksantärkeää omin aispiirrettä, joilla luodaan
hyvä tasapaino tietotarpeiden ja tiedon saantimahdollisuuksien välille. Ne
ovat:
a) kansainvälisesti yhteensopiva;
b) yhtenäinen muiden sosiaali- ja taloustilastojen kanssa;
c) yhdenmukainen;
d) operationaalinen;
e) eroaa useimmista hallinnollisista käsitteistä;
f) perusteltu ja pitkäaikaisesti pysyvä;
g) kohteena taloudellisen prosessin kuvaus rahassa mitattavin ja helposti
havainnoitavin käsittein;
h) joustava ja monikäyttöinen.
1.06. Käsitteet ovat kansainvälisesti yhteensopivia koska:
a) EKT on perusmalli (standardi) EU:n jäsenvaltioiden kansantalouden
tilinpidon tietojen antamisesta kaikille kansainvälisille organisaatioille.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 20
▼B
Ainoastaan kansallisissa julkaisuissa EKT:n tarkka noudattaminen ei
ole pakollista.
b) EKT:nkäsitteet ovat kaikissa suhteissa yhden mukaisia SNA:n
maailmanlaajuisten kansantalouden tilinpidon ohjeiden kanssa.
Käsitteiden kansainvälinen yhteensopivuus on ratkaisevan tärkeää eri
maidentilastoja vertailtaessa.
1.07. Käsitteet onyhden mukaistettu muidensosiaali- ja taloustilastojen
käsitteidenkan ssa, koska:
a) EKT:ssa onmon ia käsitteitä ja luokituksia (esim. NACE Rev. 1), joita
käytetäänmyös muissa EU:njäsen maidensosiaali- ja taloustilastoissa,
esim. teollisuustilastoissa, ulkomaankauppatilastoissa ja työllisyysti-
lastoissa; käsitteelliset erot onpidetty mahdollisimmanvähäisin ä.
Lisäksi nämä EU:n käyttämät käsitteet ja luokitukset on yhdenmu-
kaistettu myös Yhdistyneiden kansakuntien käyttämien käsitteiden ja
luokitustenkan ssa.
b) SNA:ntavoinmyös EKT:nkäsitteet onyhden mukaistettu eräiden
muiden taloustilastojen tärkeimpien kansainvälisten ohjeiden kanssa,erityisesti IMF:nmaksutasekäsikirjan(BPM), IMF:njulkisyhteisöjen
rahoitustilastojen(GFS), OECD:nverotilastojenkan ssa sekä työlli-
syyttä, työtunteja ja työvoimakustannuksia koskevien ILO:n
päätöslauselmienkan ssa.
Tällainen yhdenmukaistaminen muiden sosiaali- ja taloustilastojen kanssa
edistää merkittävästi näiden lukujen yhdistämistä ja vertailua. Sen
ansiosta voidaan laatia parempia kansantalouden tilinpidon lukuja. Lisäksi
näiden yksittäisten tilastojen sisältämiä tietoja voidaan näin paremmin
suhteuttaa kansantalouden yleistilaston, so. kansantalouden tilinpidon
tietoihin, kuten bruttokansantuotteeseen tai toimialoittaiseen ja sektor-
eittaiseen arvonlisäykseen.
1.08. Tilinpitokehikon identiteetit pitävät yllä taloudellisen prosessin eri osien
(tuotanto, tulonjako, tulonkäyttö, varallisuuden muodostus) kuvaamiseen
käytettyjen käsitteiden yhdenmukaisuutta. Tämän sisäisen yhteensopi-
vuuden ansiosta tilinpitokehikon eri osien tilastoja voidaan
käyttökelpoisella tavalla suhteuttaa toisiinsa. Niinpä esim. voidaan laskea
seuraavat suhteet:
a) tuottavuusluvut, kuten arvonlisäys tehtyä työtuntia kohti (tämä tieto
edellyttää yhteensopivuutta arvonlisäyskäsitteen ja tehtyjen työtuntien
käsitteenvälillä);
b) kansantalouden käytettävissä olevat tulot henkeä kohti (tämä suhde
edellyttää yhteensopivuutta kansantalouden käytettävissä olevien
tulojenja väestönkäsitteidenvälillä);
c) kiinteän pääoman muodostus prosenttiosuutena kiinteän pääoman
kannasta (tämä suhde edellyttää yhteensopivuutta näiden varantojen
ja virtojenmääritelmienkesken );
d) julkinen alijäämä ja julkinen velka prosenttiosuuksina bruttokansan-
tuotteesta (nämä tiedot edellyttävät yhteensopivuutta julkisyhteisöjen
alijäämän, julkisyhteisöjen velan ja bruttokansantuotteen välillä).
Tällainen käsitteiden sisäinen yhdenmukaisuus sallii myös eräiden
estimaattien johtamisen jäännöseränä, esim. säästäminen voidaan arvioida
käytettävissä olevien tulojen ja kulutusmenojen välisenä erotuksena(
1).
1.09. EKT:n käsitteet ovat operationaalisia käsitteitä, koska ne on suunniteltu
ajatellen niiden mittaamista. Käsitteiden operationaalinen luonne ilmenee
useilla tavoilla:
a) Jotkut toiminnot tai erät on kuvattava vain silloin, kun ne ovat kooltaan
merkittäviä. Tämä liittyy esim. kotitalouksienomaankäyttöön
tapahtuvaan tavaroiden tuotantoon: kankaiden kutomista ja saviesinei-
denvalmistamista ei tarvitse lukea tuotantoon, koska tämän tyyppisten
tuotannonalojen katsotaan olevan merkityksettömiä EU-maissa.
Toisena esimerkkinä voidaan mainita se, että pienet halvat työkalut
ja laitteet luetaan kiinteän pääoman muodostukseksi ainoastaan silloin,
kunostajanmen ot sellaisiinkestäviintavaroihinylittävät 500 ecua
(vuoden 1995 hinnoissa) yhdelle tavaralle (tai ostettaessa suuria määriä
koko ostetulle määrälle); kun nämä menot eivät ylitä tuota kynny-
sarvoa, ne luetaan välituotekäytöksi.
b) Joihinkin käsitteisiin liittyy selvä maininta siitä, kuinka niitä voidaan
arvioida. Esimerkiksi määriteltäessä pääomankulumista viitataan1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 21
(1) Katsu lukua 8, ”Tilien ja tasapainoerien kokonaisuus”.
▼B
lineaariseen arvonalennukseen ja kiinteän pääomakannan arvioimi-
sessa suositellaan investointikertymämenetelmää. Toisena esimerkkinä
voidaan mainita omaan käyttöön tapahtuvan tuotannon arvottaminen:
periaatteessa se olisi tehtävä perushintoihin, mutta perushintoja
voidaan tarvittaessa lähentyä laskemalla yhteen erilaiset syntyneet
kustannukset.
c) Ontehty eräitä yksin kertaistavia sopimuksia. Esimerkiksi julkisyh-
teisöjentuottamat kollektiiviset palvelut ovat sopimuksenmukaan
kaikki kulutusmenoja.
d) Käsitteet on yhdenmukaistettu kansantalouden tilinpidon laadinnassa
panostietoina käytettävien sosiaali- ja taloustilastojen käsitteiden
kanssa.
1.10. Toisaalta käsitteitä ei kuitenkaan aina ole helppoa ottaa käyttöön, koska
ne tavallisesti eroavat joissakin suhteissa hallinnollisissa tietolähteissä
käytetyistä käsitteistä. Tällaisia tietolähteitä ovat yritystenkirjan pidon
tiedot, erilaisia veroja koskevat tiedot (ALV, henkilöiden tuloverot,
tuontiverot jne.), sosiaaliturvatiedot sekä valvontaelimiltä saatavat tiedot
rahoitus- ja vakuutustoiminnasta. Nämä hallinnolliset tiedot ovat usein
panostietoina kansantalouden tilinpidon laadinnassa. Yleensä niitä on sen
vuoksi mukautettava EKT:ta vastaaviksi.
EKT:n käsitteet eroavat tavallisesti joissakin suhteissa hallinnollisista
vastineistaan, koska:
a) eri maiden hallinnolliset käsitteet eroavat toisistaan. Sen vuoksi
kansainvälistä yhteensopivuutta ei voida saavuttaa hallinnollisin
käsittein;
b) hallinnolliset käsitteet muuttuvat ajoittain. Sen vuoksi vertailukelpoi-
suutta ajankohdasta toiseen ei voida saavuttaa hallinnollisin käsittein;
c) käsitteet, joihin hallinnolliset tietolähteet perustuvat, eivät tavallisesti
ole keskenään yhtenäisiä. Tietojen yhdistely ja vertaileminen, joka on
kansantalouden tilinpitotietojen kannalta ratkaisevan tärkeää, on
kuitenkin mahdollista vain yhtenäisen käsitejoukon pohjalta;
d) hallinnolliset käsitteet eivät yleensä ole taloudellisen analyysin ja
talouspolitiikan arvioinnin kannalta optimaalisia.
Siitä huolimatta hallinnolliset tietolähteet vastaavat joskus kansantalouden
tilinpidon ja muiden tilastojen tarpeita erittäin hyvin, koska:
a) alunperin tilastollisia tarkoituksia varten suunniteltuja käsitteitä ja
luokituksia voidaan soveltaa myös hallinnollisiin tarkoituksiin, esim.
julkisensektorinmen olajiluokitus;
b) hallinnollisissa tietolähteissä voidaan nimenomaisesti ottaa huomioon
tilastojen(erilliset) tietotarpeet; tämä koskee esim. In trastatjärjes-
telmää, jonka avulla tuotetaan tietoja EU:n jäsenmaiden välisistä
tavaratoimituksista.
1.11. EKT:npääkäsitteet ovat perusteltuja ja pitkäaikaisesti pysyviä, koska
a) ne on hyväksytty kansainvälisiksi standardeiksi seuraaviksi vuosikym-
meniksi;
b) peräkkäisissä kansantalouden tilinpitoa koskevissa kansainvälisissä
ohjeissa useimmat peruskäsitteet eivät juurikaanole muuttun eet.
Tämä käsitteellinen jatkuvuus vähentää aikasarjojen uudelleen laskemis-
ja uusienkäsitteidenoppimistarvetta. Lisäksi se vähen tää käsitteiden
alttiutta joutua kansallisen tai kansainvälisen poliittisen painostuksen
kohteeksi. Näistä syistä kansantalouden tilinpidon tiedot ovat voineet
toimia talouspolitiikan ja taloudellisen analyysin objektiivisena tietopoh-
jana vuosikymmenien ajan.
1.12. EKT:nkäsitteet keskittyvät kuvaamaantaloudellista prosessia rahassa
ilmaistavin ja helposti havainnoitavin käsittein. Useimmiten varantoja ja
virtoja, jotka eivät ole helposti havainnoitavia rahassa ilmaistuna tai joilla
ei ole selvää rahallista vastinetta, ei oteta huomioon.
Tätä periaatetta ei ole sovellettu tiukasti, koska huomioonolisi otettava
myös yhdenmukaisuuden vaatimus ja erilaiset tietotarpeet. Yhdenmukai-
suus esimerkiksi edellyttää, että julkisensektorintuottamienkollektiivistenpalveluiden arvo kirjataan tuotokseksi, koska palkansaaja-
korvaustenmaksamin enja julkisensektorinostamat erilaiset tavarat ja
palvelut voidaan helposti havainnoida rahassa. Lisäksi taloudellisen
analyysin ja talouspolitiikan kannalta julkisen sektorin tuottamien
kollektiivisten palveluiden kuvaaminen suhteessa muuhun kansantalou-
teen lisää myös kokonaisuutena kansantalouden tilinpidon
käyttökelpoisuutta.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 22
▼B
1.13. EKT:nkäsitteidensoveltamisalaa voidaankuvata tarkastelemalla eräitä
tärkeitä rajauksia:
Seuraavat sisältyvät EKT:n tuotannon rajaukseen (katso kohdat
3.07—3.09):
a) julkisensektorinyksilöllistenja kollektiivistenpalveluidentuotan to;
b) asuntojen omistajien asumispalveluiden tuotanto omaan käyttöön;
c) tavaroiden tuottaminen omaan kulutukseen, esim. maataloustuotteet;
d) rakentaminen omaan käyttöön, myös kotitalouksien rakentaminen;
e) palkatunhen kilöstöntuottamat kotitalouspalvelut;
f) kalojen kasvattaminen kalanviljelylaitoksilla;
g) lailla kielletty tuotanto, esim. prostituutio ja huumeiden tuotanto;
h) tuotanto, josta saatuja tuloja ei täysin ilmoiteta veroviranomaisille,
esim. tekstiiliensalatuotan to.
Seuraavat jäävät tuotantorajan ulkopuolelle
a) kotitalous- ja henkilökohtaiset palvelut, jotka on tuotettu ja kulutettu
samankotitaloudenpiirissä, esim. siivous, aterioidenvalmistus tai
sairaidentai van hustenhoito;
b) vapaaehtoiset palvelut, jotka eivät johda tavaroiden tuotantoon, esim.
hoito ja siivous ilmanmaksua;
c) kalojen luonnollinen kasvatus avovesillä.
EKT kirjaa yleensä kaikki tuotokset, jotka ovat seurausta tuotantorajan
sisälle luetusta tuotannosta. Tästä säännöstä on kuitenkin olemassa
joitakinerityisiä poikkeuksia:
a) aputoimintojen tuotoksia ei kirjata; kaikki aputoiminnan käyttämät
panokset — aineet, työvoima, kiinteän pääoman kuluminen jne. —
käsitellään sen päätoiminnan tai sivutoiminnan panoksina, jota
aputoiminta tukee;
b) välituotekäyttöä vartensamassa paikallisessa toimipaikassa (TAY,
katso myös kohta 1.29.) tuotettuja tuotoksia ei kirjata; kuitenkin kaikki
saman institutionaalisen yksikön muita paikallisia toimialayksiköitä
vartentuotetut tuotokset kirjataantuotokseksi.
EKT:n tilinpitologiikka merkitsee sitä, että jos toimintoja pidetään
tuotantona ja niiden tuotokset on kirjattava, niin silloin niihin liittyvät
tulot, työllisyys, kulutus jne. on myös kirjattava. Esimerkiksi kun
omistusasuntoon liittyvien asumispalveluiden tuotanto omaan käyttöön
kirjataan tuotannoksi, on myös kirjattava siitä asunnon omistajille koituvat
tulot ja kulutusmenot. Kun toimintoja ei kirjata tuotannoksi, on tilanne
päinvastainen: saman kotitalouden piirissä tuotetut ja kulutetut kotita-
louspalvelut eivät synnytä tuloja ja kulutusmenoja eikä siihen EKT:n
käsitteidenmukaanliity työllisyyttä.
EKT sisältää myös monia erityissopimuksia, esim.:
a) julkisen sektorin tuotoksen arvottaminen;
b) vakuutuspalveluidenja välillistenrahoituspalveluidentuotoksenarvot-
taminen;
c) kaikkienjulkisensektorintuottamienkollektiivistenpalveluiden
kirjaaminen kulutusmenoiksi eikä välituotekäytöksi;
d) välillisten rahoituspalveluiden käytön kirjaaminen nimellisen sektorin
tai nimellisen toimialan välituotekäytöksi.
1.14. EKT:nkäsitteet ovat mon ikäyttöisiä: EKT:nkäsitteet ovat sopivia mon iin
käyttötarkoituksiin, joskin joihinkin käyttötarkoituksiin ne voivat tarvita
täydentämistä (katso myös kohtaa 1.18).
1.15. EKT:nkäsitekehikonyksityiskohtaisuus tarjoaa mahdollisuudenjousta-
vaan käyttöön: joitakin käsitteitä ei ole nimenomaisesti esitetty EKT:ssa,
mutta ne voidaan siitä huolimatta helposti johtaa siitä. Esimerkiksi
arvonlisäys tuotantokustannushintaan voidaan johtaa vähentämällä
perushintaisesta arvonlisäyksestä muut tuotantoverot (netto). Toinen
esimerkki onuusiensektoreidenluomin enjärjestelemällä uudelleen
EKT:ssa määritellyt alasektorit.
1.16. Joustava käyttö onmahdollista myös ottamalla käyttöönlisäkriteereitä,
jotka eivät ole ristiriidassa järjestelmänlogiikankan ssa. Esimerkiksi
tällaisia kriteereitä saattaisivat olla tuotantoyksiköiden työllisten määrä ja
kotitalouksientulojensuuruus. Työllistenosalta voidaanottaa käyttöön
alaluokitus koulutuksen tason, iän tai sukupuolen mukaan.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 23
▼B
1.17. Tällainen joustava käyttö voidaan sisällyttää sosiaalitilinpitomatriisiin
(SAM). SAM onmatriisiesitys, jossa käsitellääntarjon ta- ja käyttötau-
lujenja sektoritilienvälisiä yhteyksiä (katso myös kohdat 8.133—8.155).
SAM tarjoaa tavallisesti lisätietoja työllisyyden/työttömyyden tasosta ja
rakenteesta jakamalla palkansaajakorvaukset alaryhmiin palkansaajatyy-
peittäin. Tämä alajako soveltuu sekä toimialoittaiseen työvoiman
käyttöön, kuten käyttötaulukoissa esitetään, että työvoiman tarjontaan
sosioekonomisen alaryhmittelyn mukaan, kuten kotitaloussektorin alasek-
torien ensitulon jakotilillä esitetään. Tällä tavoin erilaisten
työvoimaryhmientarjon ta ja käyttö kuvataansystemaattisesti.
1.18. Eräissä erityistietotarpeissa erillistensatelliittitilienlaatimin enonparas
ratkaisu. Sellaisia tapauksia ovat esimerkiksi seuraavat tietotarpeet:
a) matkailun kansantaloudellisen merkityksen analysointi;
b) terveydenhuollon kustannusten ja rahoituksen analysointi;
c) tutkimus- ja kehittämistoiminnan ja inhimillisen pääoman kansanta-
loudellisen merkityksen analysointi;
d) kotitalouksien tulojen ja menojen analysointi mikrotason tulo- ja
menokäsitteiden pohjalta;
e) ympäristön ja talouden välisen vuorovaikutuksen analysointi;
f) kotitalouksien piirissä tapahtuvan tuotantotoiminnan analysointi;
g) hyvinvoinnin muutosten analysointi;
h) kansantalouden tilinpidon ja liikekirjanpidon välisten eroavuuksien
analysointi ja niiden vaikutus arvopaperimarkkinoihin;
i) verotulojenestimoin ti.
1.19. Satelliittitilit voivat palvella sellaisia tietotarpeita seuraavasti:
a) esittämällä asiat tarvittaessa yksityiskohtaisemminja jättämällä pois
tarpeettomat yksityiskohdat;
b) laajentamalla tilinpitokehikon sisältöä lisäämällä siihen ei-rahamää-
räisiä tietoja, esim. saastumisesta ja ympäristövaroista;
c) muuttamalla eräitä peruskäsitteitä, esim. laajentamalla pääoman
muodostuksen käsitettä tutkimus- ja kehittämistoiminnan tai koulu-
tusmenojen määrällä.
1.20. Satelliittitilientärkeä piirre onse, että periaatteessa kaikki stan dardike-
hikon peruskäsitteet ja luokitukset säilytetään. Ainoastaan silloin kun
satelliittitilin erityistarkoitus ehdottomasti vaatii muunnosta, tehdään
peruskäsitteisiinmuutoksia. Sellaisissa tapauksissa satelliittitiliintulisi
sisältyä myös taulukko, joka osoittaa satelliittitilinja stan dardikehikon
pääsuureiden välisen yhteyden. Tällä tavoin standardikehikko säilyttää
merkityksensä viitekehyksenä, ja samalla myös erityistarpeille annetaan
oikeutusta.
1.21. Standardikehikossa ei kiinnitetä paljon huomiota sellaisiin varantoihin ja
virtoihin, joita ei voida helposti havainnoida rahassa (tai joilla ei ole
selvää rahallista vastinetta). Tavallisesti ei-rahamääräisten tilastojen
laatiminen myös luonnostaan palvelee hyvin sellaisten varantojen ja
virtojen analysointia, esim.:
a) kotitalouksien piirissä tapahtuvaa tuotantotoimintaa voidaan help-
oimminkuvata tun tienjakautumisella vaihtoehtoisiin
käyttötarkoituksiin;
b) koulutusta voidaankuvata koulutuslajeittain , oppilaidenlukumäärän
mukaan, tutkinnon suorittamiseen keskimäärin käytettyjen koulutus-
vuosienmukaanjn e.;
c) saastumisenvaikutusta kuvataanparhaiteneliölajinlukumäärässä
tapahtuneiden muutosten, metsän puiden terveyden, jätteiden määrän,
hiilimonoksidin määrän ja säteilyn määrän jne. perusteella.
Satelliittitilit tarjoavat mahdollisuudenyhdistää sellaiset ei-rahamääräisten
yksiköiden tilastot kansantalouden tilinpidon standardikehikkoon. Kytke-
minen on mahdollista käyttämällä näissä ei-rahamääräisissä tilastoissa
niin suuressa määrin kuin mahdollista standardikehikossa käytettyjä
luokituksia, esim. kotitaloustyyppiluokitusta tai toimialaluokitusta. Tällä
tavoin luodaan yhdenmukainen laajennettu kehikko. Tämä kehikko voi
sitten toimia tietopohjana kaikenlaisen standardikehikon ja laajennetun
kehikon muuttujien välisen vuorovaikutuksen analysoinnissa ja arvioin-
nissa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 24
▼B
1.22. Standardikehikko ja sen pääsuureet eivät kuvaa hyvinvoinnin muutoksia.
Voidaan laatia laajennettuja tilejä, jotka sisältävät myös laskennallisia
rahamääräisiä arvoja, esim.:
a) kotitalous- ja henkilökohtaiset palvelut, jotka on tuotettu ja kulutettu
samankotitaloudenpiirissä;
b) vapaa-ajassa tapahtuneet muutokset;
c) kaupunkimaisen elämän hyvät ja huonot puolet;
d) henkilöiden välisen tulonjaon epätasaisuus.
Niissä voidaanmyös uudelleenluokitella valitettavienvälttämättömyyk-
sien (esim. puolustus) kulutusmenot välituotekäytöksi, toisin sanoen
kielteisesti hyvinvointiin vaikuttaviksi. Samoin tulvien ja muiden
luonnonkatastrofien aiheuttamat vahingot voitaisiin luokitella välituote-
käytöksi, so. (absoluuttisen) hyvinvoinnin vähennykseksi.
Tällä tavoinvoitaisiinyrittää hyvinkarkeanja hyvinepätäydellisen
hyvinvoinnin muutosten osoittimen rakentamista. Hyvinvoinnilla on
kuitenkin monia ulottuvuuksia, joista useimpia on parempi olla ilmaise-
matta rahassa. Parempi ratkaisu hyvinvoinnin mittaamiseen on sen vuoksi
käyttää jokaiseenulottuvuuteenerillisiä osoittimia ja mittausyksiköitä.
Osoittimia voisivat olla esimerkiksi lapsikuolleisuus, odotettavissa oleva
elinikä, aikuisten lukutaito ja kansantulo henkeä kohti. Nämä osoittimet
voidaansisällyttää satelliittitiliin .
1.23. Jotta saataisiin aikaan yhdenmukainen, kansainvälisesti yhteensopiva
kehikko, EKT:ssa ei käytetä hallinnollisia käsitteitä. Erilaisia kansallisia
tarkoituksia varten hallinnollisiin käsitteisiin pohjautuvien tietojen
hankkiminen saattaa kuitenkin olla hyvin hyödyllistä. Esimerkiksi
verotulojenarvioimiseentarvitaantilastoja verotettavista tuloista. Nämä
tilastot voidaan tuottaa tekemällä joitakin muutoksia kansantalouden
tilinpidon tilastoihin. Samanlaista lähestymistapaa voitaisiin noudattaa
eräiden kansallisessa talouspolitiikassa käytettyjen käsitteiden suhteen,
esim.:
a) inflaation käsite, jota käytetään eläkkeiden, työttömyyskorvausten tai
virkamiestenpalkkojenkorotuksia varten ;
b) verojen, sosiaaliturvamaksujen, julkisyhteisöjen ja kollektiivisektorin
käsitteet, joita käytetäänkeskusteltaessa kollektiivisektorinoptimaali-
sesta koosta;
c) ”strategisten” sektoreiden/toimialojen käsitteet, joita käytetään kansal-
lisessa talouspolitiikassa tai EU:ntalouspolitiikassa;
d) ”yritysinvestointien” käsite, jota käytetään kansallisessa talouspolitii-
kassa.
Satelliittitilit tai yksinkertaiset lisätaulukot saattaisivat tyydyttää tällaisia
yleensä erityisesti kansallisia tietotarpeita.
EKT 1995 ja SNA 1993
1.24. EKT (EKT 1995) on täysin yhdenmukainen uudistetun kansantalouden
tilinpitojärjestelmän (SNA 1993) kanssa, joka antaa kansantalouden
tilinpidon ohjeet maailman kaikille maille. Siitä huolimatta EKT 1995:n
ja SNA 1993:nvälillä onuseita eroja:
a) erot esitystavassa, esim.:
1) EKT:ssa oneri luvut tuotan to-, jako- ja rahoitustaloustoimista. Sitä
vastoinSNA:ssa n ämä taloustoimet onselitetty seitsemässä tilien
mukaan järjestetyssä luvussa, esim. luvut tuotantotilistä, ensitulon
jakotilistä, pääomatilistä ja ulkomaidentilistä.
2) EKT kuvaa käsitettä tarjoamalla määritelmänja luettelonsiitä, mitä
luetaanmukaanja mitä ei lueta. SNA kuvaa käsitteitä tavallisesti
yleisemmintermeinja pyrkii myös selittämääntehtyjensopimusten
taustalla olevia perusteita.
3) EKT sisältää luvut myös aluetilinpidosta ja neljännesvuosittaisesta
tilinpidosta.
4) SNA sisältää luvunmyös satelliittitileistä.
b) EKT:nkäsitteet ovat useissa tapauksissa selvempiä ja täsmällisempiä
kuinSNA:n , esim:
1) SNA ei sisällä tarkkoja määritelmiä markkinatuotannon, tuotannon
omaan loppukäyttöön ja muun markkinattoman tuotannon välisistä
eroista institutionaalisille yksiköille, paikallisille toimialayksiköille
tai niiden tuotoksille. Tämä merkitsee sitä, että tuotoksen
arvottamista ja luokittelua sektoreittainei ole määritelty tässä1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 25
▼B
suhteessa riittäväntarkasti. EKT:ssa onsenvuoksi otettu käyttöön
useita lisäselvennöksiä ja eräissä yksittäisissä tapauksissa myös
lisätty kriteeri, että markkinatuottajan myynnin tulisi kattaa
vähintään 50 % tuotantokustannuksista (katso taulukkoa III.1).
2) EKT määrää konkreettiset kirjausten kynnysarvot, esim. pienten
työkalujenja apulaitteidenkirjaamiseksi välituotekäyttöön .
3) EKT olettaa, että usean tyyppinen kotitalouksien tavarantuotanto,
kuten esim. kankaan kudonta ja huonekalujen valmistus, ei ole
merkittävää EU:n jäsenmaissa, eikä niitä sen vuoksi tarvitse lukea
mukaan.
4) EKT viittaa nimenomaisesti erinäisiin EU:n institutionaalisiin
järjestelyihinkutenIn trastat-järjestelmäänEU:nsisäistentavara-
virtojenkirjaamiseksi ja jäsen valtioidenmaksuosuuksiinEU:lle.
5) EKT sisältää EU:lle ominaisia luokituksia, esim. CPA tuotteita ja
NACE Rev. 1 toimialoja varten (ominaisia mutta yhdenmukais-
tettuja YK:nvastaavienluokitustenkan ssa).
6) EKT sisältää lisäluokituksenkaikkia ulkomaisia taloustoimia
varten: ne pitäisi jakaa EU:ssa kotipaikan omaavien välisiin ja
EU:n ulkopuolella kotipaikan omaavien kanssa tapahtuneisiin
taloustoimiin.
EKT voi olla täsmällisempi kuinSNA, koska EKT:a sovelletaan
pääasiassa EU:n jäsenmaihin. EU:n tietotarpeita varten EKT:n tulisi
myös olla selkeämpi.
EKT 1995 ja EKT 1970
1.25. EKT 1995 eroaa sekä laajuudeltaanettä käsitteiltäänEKT 1970:sta.
Useimmat n äistä eroista vastaavat 1968 SNA:nja 1993 SNA:nvälisiä
eroja. Eräät näistä laajuuteen liittyvistä eroista ovat:
a) varallisuustaseiden mukaan ottaminen;
b) varojen muiden muutosten tilien mukaan ottaminen, so. sellaisten
käsitteiden kuin muut volyyminmuutokset, nimelliset hallussapito-
voitot ja reaaliset hallussapitovoitot;
c) kotitalouksienalasektoreidenkäyttöön otto;
d) uuden ”kulutus”-käsitteen käyttöönotto: todellinen kulutus;
e) uuden hinnoilla korjatun ”tulo”-käsitteen käyttöönotto: reaalinen
käytettävissä oleva kansantulo;
f) ”ostovoimapariteetit”-käsitteenkäyttöön otto.
Eräät tärkeimmistä eroista käsitteidenvälillä ovat:
a) kirjallis-taiteellista työtä (kirjojen kirjoittaminen, musiikin säveltä-
minen) pidetään nyt tuotantona; maksut kirjallis-taiteellisesta työstä
ovat senvuoksi maksuja palveluista eivätkä omaisuustuloja;
b) vakuutuspalvelujen tuotannon arvottaminen on muuttunut joissakin
suhteissa, esim. vakuutusteknisten varantojen sijoitustuotto otetaan nyt
myös huomioon arvotettaessa vahinkovakuutuksen tuotantoa;
c) kaupanja kuljetuksenlisienyksityiskohtaisempi käsittely;
d) ketjutuksen käyttöönotto kiinteiden hintojen laskemiseksi;
e) ”rahoitusleasing”-käsite on otettu käyttöön (SNA 1968 ja EKT 1970
sisälsivät ainoastaan ”käyttöleasing”-käsitteen);
f) mineraalien etsinnästä ja atk-ohjelmista aiheutuneita menoja pidetään
nyt pääoman muodostuksena (sen sijaan, että ne luettaisiin välituote-
käytöksi);
g) pääoman kuluminen pitäisi myös kirjata julkisen sektorin infrastruk-
tuurirakenteista (tiet, ojat jne.);
h) uusien rahoitusinstrumenttien, kuten takaisinostosopimusten, ja sell-
aisten rahoituksen johdannaisinstrumenttien kuin optioiden yksilöinti.
Onmyös eroja, jotka eivät johdu SNA:ssa tapahtun eista muutoksista,
esim.:
a) tarjonta- ja käyttötaulukkojen käyttöön ottaminen (tämä sisältyi jo
1968 SNA:han);
b) eräiden rekisteröintikynnysten käyttöön ottaminen ja viittaus erinäisiin
institutionaalisiin järjestelyihin EU:ssa (katso kohta 1.24);
c) selkeä valinta sen puolesta, että tuotanto arvotetaan perushintoihin
(1970 EKT, 1968 SNA ja 1993 SNA hyväksyvät arvottamisenmyös
tuottajahintoihin);1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 26
▼B
d) taloudellisesti aktiivisenväestönja työttömyydenkäsitteidenkäyttöön
ottaminen (näitä käsitteitä ei ole 1968 ja 1993 SNA:ssa).
EKT JÄRJESTELMÄNÄ
1.26. Järjestelmänpääpiirteet ovat:
a) tilastoyksiköt ja niiden ryhmittelyt
b) virrat ja varannot
c) tilienja kokon aissuureidenjärjestelmä
d) panos-tuotoskehikko.
TILASTOYKSIKÖT JA NIIDEN RYHMITTELYT(1)
1.27. Järjestelmälle ominainen piirre on kahden tyyppisten yksiköiden käyttö ja
taloudenjakamin enkahdella tavalla, jotka ovat aivanerilaisia ja sopivat
erilaisiin analyyttisiin tarkoituksiin.
Tulojen, menojen ja rahoitusvirtojen sekä varallisuustaseiden kuvaami-
seksi järjestelmä ryhmittelee institutionaaliset yksiköt sektoreihin niiden
pääasiallisen toiminnan, käyttäytymisen ja tavoitteiden perusteella.
Tuotantoprosessien kuvausta ja panos-tuotosanalyysiä varten järjestelmä
ryhmittelee paikalliset toimialayksiköt (paikalliset TAY:t) toimialoiksi
niiden toiminnan lajin perusteella. Toiminnalle ovat ominaista panoksena
käytetyt tuotteet, tuotantoprosessi ja tuotoksena syntyvät tuotteet.
Institutionaaliset yksiköt ja sektorit
1.28. Institutionaaliset yksiköt ovat taloudellisia yksiköitä, jotka voivat omistaa
tavaroita ja varoja, ottaa velkaa ja osallistua taloudelliseentoimin taanja
suorittaa taloustoimia muiden yksiköiden kanssa täysin oikeuksin.
Järjestelmän tarkoituksia varten institutionaaliset yksiköt ryhmitellään
viiteen toisensa poissulkevaan institutionaaliseen sektoriin, jotka koos-
tuvat seuraavantyyppisistä yksiköistä:
a) yritykset;
b) rahoituslaitokset;
c) julkisyhteisöt;
d) kotitaloudet;
e) kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt.
Nämä viisi sektoria muodostavat yhdessä koko kansantalouden. Jokainen
sektori jakautuu myös alasektoreihin. Järjestelmä tarjoaa kultakin
sektorilta ja haluttaessa myös alasektorilta sekä koko kansantaloudesta
laadittavantäydellisenjuoksevientilienja varallisuustaseidenkokon ai-
suuden.
Paikalliset toimialayksiköt ja toimialat
1.29. Useimmat institutionaaliset yksiköt suorittavat tuottajan ominaisuudes-
saan useammanlaista kuin yhdenlaista toimintaa; teknis-taloudellisten
suhteiden painottamista varten ne täytyy jakaa toiminnan lajin mukaan.
Paikalliset toimialayksiköt on tarkoitettu tämän toiminnallisen tarkastelun
tarpeen täyttämiseen. Paikallinen TAY ryhmittelee kaikki institutionaa-
lisenyksiköntuottajin a toimivat osat, jotka sijaitsevat yhdessä tai
läheisesti sijaitsevissa paikoissa ja jotka vaikuttavat toiminnan harjoitta-
miseenNACE Rev. 1:nluokkatasolla (4-n umerotaso).
Periaatteessa paikallisia toimialayksiköitä on kirjattava niin monta kuin on
sivutoimintoja; jos kuitenkaan ei ole käytettävissä laskenta-asiakirjoja,
jotka olisivat välttämättömiä näiden toimintojen kuvaamiseksi, paikallinen
toimialayksikkö voi sisältää yhden- tai useammanlaista sivutoimintaa.
Kaikkien samaan tai samanlaiseen toiminnan lajiin osallistuvien paikal-
listentoimialayksiköidenryhmä muodostaa toimialan .
Institutionaalisten yksiköiden ja paikallisten toimialayksiköiden (TAY)
välillä vallitsee hierarkkinen suhde. Institutionaalinen yksikkö sisältää
yhdentai useampia paikallisia toimialayksiköitä; paikallin enTAY kuuluu
yhteen ja vain yhteen institutionaaliseen yksikköön.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 27
(1) Katso lukua 2, ”Yksiköt ja yksiköidenryhmittelyt”.
▼B
Tuotantoprosessin eritellympää analyysiä varten käytetään tuotannon
analyyttistä yksikköä. Tämä yksikkö, jota ei voida havainnoida (paitsi
ainoastaan yhdentyyppistä tuotetta tuottavan paikallisen TAY:n tapauk-
sessa), on homogeenisen tuotannon yksikkö, joka määritelmän mukaan ei
kata sivutoimintoja. Näiden yksiköiden ryhmät muodostavat homogee-
nisia toimialoja.
Kotimaiset ja ulkomaiset talousyksiköt; koko kansantalous ja ulkomaat
1.30. Koko kansantalous määritellään kotimaisten talousyksiköiden avulla.
Talousyksikön sanotaan olevan kotimainen jossain maassa silloin, kun
sillä on taloudellisen mielenkiinnon keskus tuon maan alueella — so. kun
se osallistuu pitemmän ajanjakson (yhden vuoden tai kauemmin) tämän
alueen taloudelliseen toimintaan. Edellä käsitellyt institutionaaliset
sektorit ovat kotimaisten institutionaalisten talousyksiköiden ryhmiä.
Kotimaiset talousyksiköt suorittavat taloustoimia ulkomaistentalousyksi-
köiden kanssa (so. talousyksiköiden, joiden kotipaikka on muissa
kansantalouksissa). Nämä taloustoimet ovat kansantalouden ulkomaisia
taloustoimia, ja ne ryhmitellään ulkomaiden tilille. Ulkomailla on
järjestelmän tilinpitorakenteessa niin ollen samanlainen rooli kuin
institutionaalisella sektorilla, vaikka ulkomaiset talousyksiköt luetaan
mukaan vain, jos ne osallistuvat taloustoimiin kotimaisten institutionaa-
listenyksiköidenkan ssa. Senvuoksi sektoriluokituksenloppuunotetaan
ulkomaita vartenluokitusn imikkeitä koskeva erityiskohta.
Nimelliset kotimaantalousyksiköt, joita käsitelläänjärjestelmässa in stitu-
tionaalisina yksiköinä, määritellään:
a) ulkomaistentalousyksiköidensellaisiksi osiksi, joidentaloudellisen
mielenkiinnon keskus (so. osallistuvat useimmissa tapauksissa talous-
toimiin vähintään yhden vuoden ajan tai harjoittavat rakennustoimintaa
alle vuoden, jos tuotos sisältää kiinteän pääoman bruttomuodostusta)
onmaantalousalueella;
b) ulkomaidentalousyksiköiksi maantalousalueella sijaitsevanmaantai
rakennusten omistajina, mutta ainoastaan maahan tai rakennuksiin
vaikuttavientaloustoimienosalta.
VIRRAT JA VARANNOT
1.31. Järjestelmäänsisältyy kahta eri perustyyppiä olevia tietoja: virta- ja
varantotietoja. Virrat tarkoittavat toimintoja ja tapahtumien vaikutuksia,
jotka tapahtuvat tietyn ajanjakson kuluessa, kun taas varannot tarkoittavat
tiettynä ajankohtana vallitsevia tilanteita.
Virrat
1.32. Virrat kuvastavat taloudellisenarvonluomista, muuttamista, vaihtamista,
siirtämistä tai lakkaamista. Niihin sisältyy institutionaalisen yksikön
varojentai velkojenarvossa tapahtuvia muutoksia. Taloudellisia virtoja
onkahta tyyppiä: i) taloustoimia ja ii) muita varojenmuutoksia.
Taloustoimia esiintyy kaikilla tileillä ja kaikissa taulukoissa, joissa
esiintyy virtoja, lukuunottamatta varojen volyymin muiden muutosten
tiliä ja uudelleenarvotustiliä. Muita varojen muutoksia esiintyy ainoastaan
näillä tileillä.
Perustaloustoimia ja muita virtoja onlukemattomasti. Järjestelmä
ryhmittelee ne suhteellisen pieneen määrään niiden luonteenomaisia
tyyppejä.
Taloustoimet
1.33. Taloustoimi on taloudellinen virta, joka on institutionaalisten yksiköiden
välistä yhteisestä sopimuksesta tapahtuvaa vuorovaikutusta tai sellaista
toimintaa institutionaalisen yksikön sisällä, jota on tarpeen käsitellä
taloustoimena, usein sen vuoksi, että yksikkö toimii kahdessa eri
ominaisuudessa. Taloustoimet on tarkoituksenmukaista jakaa neljään
pääryhmään:
a) Tuotetaloustoimet, jotka kuvaavat tuotteiden(1) alkuperää (kotimainen
tuotanto tai tuonti) ja käyttöä (välituotekäyttö, kulutus, pääoman
muodostus tai vienti);
b) Jakotaloustoimet, jotka kuvaavat, kuinka tuotannosta aiheutunut
arvonlisäys jakautuu työvoiman, pääoman ja julkisyhteisöjen kesken1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 28
(1) Katso lukua 3, ”Tuotetaloustoimet”.
▼B
sekä tulojenja varallisuudenuudelleen jakoa (tulo- ja varallisuusverot
ja muut tulonsiirrot)(1),
c) Rahoitustaloustoimet, jotka kuvaavat rahoitusvarojen nettohankintaa
tai nettoluotonottoa kunkin rahoitusinstrumenttityypin osalta. Sellaiset
taloustoimet esiintyvät usein muiden kuin rahoitustaloustoimien
vastinkirjauksena, mutta ne saattavat esiintyä myös taloustoimina,
joihin sisältyy ainoastaan rahoitusinstrumentteja(2),
d) Taloustoimet, jotka eivät sisälly edellä olevaankolmeenryhmään :
kiinteän pääoman kuluminen ja valmistamattomien muiden kuin
rahoitusvarojen nettohankinta(3).
Taloustoimien ominaisuudet
Vuorovaikutukset versus yksiköiden sisäiset taloustoimet
1.34. Useimmat taloustoimet ovat kahden tai useamman institutionaalisen
yksikönvälisiä vuorovaikutuksia. Järjestelmä kirjaa kuiten kineräät
institutionaalisten yksiköiden sisäiset toiminnot taloustoimiksi. Näiden
yksiköidensisäistentaloustoimienkirjaamisentarkoituksen a onsaada
analyyttisesti käyttökelpoisempi kuva tuotannosta, loppukäytöistä ja
kustannuksista.
Kiinteän pääoman kuluminen, jonka järjestelmä kirjaa kustannukseksi, on
tärkeä yksikönsisäin entaloustoimi. Useimmat muut yksikönsisäiset
taloustoimet ovat tuotetaloustoimia, joita tyypillisesti kirjataansilloin , kun
institutionaaliset yksiköt, jotka toimivat sekä tuottajina että kuluttajina,
päättävät kuluttaa osanitse tuottamastaantuotoksesta. Näintapahtuu usein
kotitalouksissa ja julkisyhteisöissä.
1.35. Kaikki itse tuotetut tuotokset, jotka käytetäänlopputuottein a saman
institutionaalisen yksikön sisällä, kirjataan. Itse tuotetut tuotokset, jotka
käytetään välituotekäyttönä saman institutionaalisen yksikön sisällä,
kirjataan ainoastaan silloin, kun tuotanto ja välituotekäyttö tapahtuvat
saman institutionaalisen yksikön eri paikallisissa toimialayksiköissä.
Samanpaikallisentoimialayksikönsisällä tuotettua ja välituotteeksi
käytettyä tuotosta ei kirjata.
Rahataloustoimet versus muut taloustoimet
1.36. Useimmat järjestelmänsisältämät taloustoimet ovat rahallisia talous-
toimia, joissa mukana olevat yksiköt suorittavat tai vastaanottavat
maksuja, tai ottavat velkoja tai saavat varoja ilmaistuna valuuttayksi-
köissä.
Taloustoimet, joihinei sisälly käteisvarojenvaihtoa tai valuuttayksikköin ä
ilmoitettuja varoja tai velkoja, ovat muita kuinrahataloustoimia.
Yksiköidensisäiset taloustoimet ovat tavallisesti muita kuinrahatalous-
toimia. Muita kuinrahataloustoimia, joihinosallistuu useampi kuinyksi
institutionaalinen yksikkö, esiintyy tuotetaloustoimissa (tuotteiden vaih-
tokauppa), jakotaloustoimissa (luontoiskorvaus, luontoistulonsiirrot jne.)
ja muissa taloustoimissa (valmistamattomienmuidenkuinrahoitusvarojen
vaihtokauppa).
Järjestelmä kirjaa kaikki taloustoimet rahassa ilmaistuna. Muille kuin
rahataloustoimille kirjattavat arvot onsenvuoksi mitattava epäsuorasti tai
muutoinarvioitava.
Vastikkeelliset ja vastikkeettomat taloustoimet
1.37. Taloustoimet, joihinosallistuu useampi kuinyksi yksikkö ovat joko
”jotainjostakin ” tai ”jotainei mistään ” taloustoimia. Edelliset ovat
institutionaalisten yksiköiden välisiä vaihtoja, so. tavaroiden, palveluiden
tai varojen hankintaa vastinetta, esim. rahaa vastaan. Jälkimmäiset ovat
tyypillisesti raha- tai luontoismaksuja yhdeltä institutionaaliselta yksiköltä
toiselle ilman vastinetta. ”Jotain jostakin” -taloustoimia esiintyy kaikissa
neljässä taloustoimien ryhmässä, kun taas ”jotain ei mistään” -talous-
toimia esiintyy pääasiassa jakotaloustoimissa, esim. verojen,
sosiaaliavustustentai lahjojenmuodossa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 29
(1) Katso lukua 4, ”Jakotaloustoimet”.
(2) Katso lukua 5, ”Rahoitustaloustoimet”.
(3) Katso lukua 6, ”Muut virrat”.
▼B
Uudelleen järjestetyt taloustoimet
1.38. Useimpien taloustoimien käsittely järjestelmässä on suoraviivainen; so.
taloustoimet kirjataan samalla tavoin kuin ne esiintyvät niihin osallistu-
ville institutionaalisille yksiköille. Jotkut taloustoimet kuitenkin
järjestetään uudelleen, jotta perustana olevat taloudelliset suhteet tulisivat
selkeämminesiin . Taloustoimet voidaanjärjestellä uudelleenkolmella
tavalla: kierrätys, jakaminen ja taloustoimen pääosapuolen tunnistaminen.
Kierrätys
1.39. Taloustoimi, joka näyttää siihen osallisena oleville yksiköille tapahtuvan
suoraanyksiköidenA ja C välillä, voidaankirjata tapahtun eeksi
epäsuorasti kolmannen yksikön B kautta. Näin yksi taloustoimi A:n ja
C:n välillä kirjataan kahtena taloustoimena: A:n ja B:n välisenä ja B:n ja
C:n välisenä. Tässä tapauksessa taloustoimi kierrätetään.
Tuttu esimerkki kierrätyksestä on työnantajan sosiaaliturvamaksut, jotka
työnantaja maksaa suoraan sosiaalivakuutusrahastoille. Järjestelmä kirjaa
nämä maksut kahtena taloustoimena: i) työnantajat maksavat työnanta-
jansosiaaliturvamaksut palkansaajilleen ja ii) palkansaajat maksavat samat
maksut sosiaalivakuutusrahastoille. Kuten kaikissa kierrätyksissä työnan-
tajansosiaaliturvamaksujenkierrättämisentarkoituksen a ontuoda esiin
taloustoimen takana oleva taloudellinen todellisuus. Tässä tapauksessa
tarkoituksena on osoittaa työnantajan sosiaaliturvamaksujen olevan
palkansaajien hyväksi maksettuja maksuja.
Toinen kierrätyksen tyyppi on taloustoimen kirjaaminen tapahtuvaksi
kahden tai useamman institutionaalisen yksikön välillä, vaikka osallisena
olevien osapuolten mukaan taloustointa ei tapahdu lainkaan. Esimerkkinä
ontietyistä vakuutusrahastoista an saitunomaisuustulonkäsittely, kun
vakuutuslaitokset pitävät senitsellään . Järjestelmä kirjaa tämänomai-
suustulonvakuutuslaitostenmaksamiksi vakuutuksen ottajille, jotka
maksavat sittensamansummantakaisinvakuutuslaitokselle vakuutus-
maksun täydennyksinä.
Jakaminen
1.40. Kun taloustoimi, joka mukana olevista osapuolista näyttää yhdeltä
taloustoimelta, kirjataan kahtena tai useampana erikseen luokiteltuna
taloustoimena, tapahtuu taloustoimen jakaminen. Jakaminen ei yleensä
edellytä lisäyksiköidensisällyttämistä taloustoimiin .
Vahinkovakuutusmaksujen maksaminen on tyypillinen jaettu taloustoimi.
Vaikka vakuutuksenottajat ja vakuutuksenantajat pitävät näitä maksuja
yhtenä taloustoimena, järjestelmä jakaa ne kahteen hyvin erilaiseen
taloustoimeen: i) maksuiksi tuotetuista vahinkovakuutuspalveluista ja ii)
vahinkovakuutusmaksuiksi, netto. Kaupan lisien kirjaaminen on toinen
tärkeä esimerkki jakamisesta.
Taloustoimen pääosapuolen tunnistaminen
1.41. Kunyksikkö tekee taloustoimentoisenyksikönpuolesta, taloustoimi
kirjataan yksinomaan pääosapuolen tileille. Yleensä ei pitäisi mennä tätä
periaatetta pidemmälle ja yrittää esimerkiksi jakaa veroja tai tukia
lopullisille maksajille tai lopullisille edunsaajille olettamuksien perus-
teella.
Rajatapaukset
1.42. Taloustoimen määritelmässa todetaan, että institutionaalisten yksiköiden
välinen vuorovaikutus tapahtuu yhteisestä sopimuksesta. Kun taloustoimi
tehdään yhteisen sopimuksen perusteella, edellytetään ennakkotietoja ja
institutionaalisten yksiköiden suostumusta. Tämä ei kuitenkaan merkitse
sitä, että kaikki yksiköt välttämättä ryhtyvät taloustoimeenvapaaehtoi-
sesti, koska jotkut taloustoimet ovat lailla määrättyjä. Tämä sopii
pääasiassa eräisiin jakotaloustoimiin, kuten esim. verojen, sakkojen ja
uhkasakkojen maksut. Varojen korvauksetonta haltuunottoa ei kuitenkaan
pidetä taloustoimena silloinkaan, kun se on lailla määrätty.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 30
▼B
Laittomat taloudelliset toiminnot ovat taloustoimia ainoastaan silloin, kun
kaikki mukana olevat yksiköt ryhtyvät toimiin vapaaehtoisesti. Täten
laittomien huumeiden tai varastetun omaisuuden ostot, myynnit tai
vaihtokaupat ovat taloustoimia, kuntaas varkaus ei ole.
Varojen muut muutokset
1.43. Varojenmuihinmuutoksiinkirjataanmuutokset, jotka eivät ole seurausta
taloustoimista(1). Ne ovat joko 1) varojenja velkojenmuita volyymin
muutoksia tai 2) hallussapitovoittoja ja -tappioita.
Varojen ja velkojen muut volyymin muutokset
1.44. Nämä muutokset voidaankarkeasti jakaa kolmeenpääryhmään :
a) normaali varojen muuttuminen taloudellisesti merkittäväksi tai niiden
taloudellisenarvonhäviämin enmuutoinkuintaloustoimienseurauk-
sena
b) varojenja velkojenmuutokset, jotka johtuvat poikkeuksellisista,
odottamattomista tapahtumista
c) luokitus- ja rakennemuutokset.
1.45. Esimerkkejä ryhmäna) muutoksista ovat maaperävarojenlöytymin enja
ehtyminen sekä luonnonvaraisten biologisten resurssien luonnollinen
kasvu. Ryhmä b) sisältää luonnon katastrofien, sodan tai vakavien
rikosten(2) aiheuttamia varojenmuutoksia (tavallisesti men etyksiä). Velan
yksipuolinen mitätöinti ja varojen korvaukseton haltuunotto kuuluvat
myös ryhmäänb). Ryhmäänc) sisältyvät muutokset, jotka ovat seurausta
institutionaalisten yksiköiden tai varojen ja velkojen uudelleen luokitte-
lusta ja rakenteen muuttumisesta.
Hallussapitovoitot ja -tappiot
1.46. Hallussapitovoitot ja -tappiot johtuvat varojenhin tojenmuutoksista. Niitä
esiintyy kaikenlaisissa rahoitus- ja reaalivaroissa sekä veloissa. Hallussa-
pitovoitot ja -tappiot syntyvät varojen ja velkojen omistajille pelkästä
varojen ja velkojen hallussapidosta jonkin ajanjakson kuluessa ilman, että
niitä muutetaan millään tavoin.
Hallussapitovoittoja ja -tappioita, jotka mitataan käypiin markkinahin-
toihin, kutsutaan nimellisiksi hallussapitovoitoiksi ja -tappioiksi. Ne
voidaanjakaa n eutraaleiksi hallussapitovoitoiksi ja -tappioiksi, jotka
heijastavat yleisenhin tatasonmuutoksia ja reaalisiksi hallussapitovoi-
toiksi ja -tappioiksi, jotka heijastavat muutoksia varojensuhteellisissa
hinnoissa.
Varannot
1.47. Varannot ovat tiettynä ajankohtana hallussapidettyjä varoja ja velkoja.
Varannot kirjataan kunkin tilinpitojakson alussa ja lopussa. Varantoja
esittäviä tilejä kutsutaanvarallisuustaseiksi(3).
Myös väestön ja työllisyyden varannot kirjataan. Nämä varannot kirjataan
kuitenkin tietyn tilinpitojakson keskiarvoina.
Kaikkien järjestelmän sisään kuuluvien varojen varannot kirjataan; so.
sekä rahoitusvarojenja velkojenettä muidenkuinrahoitusvarojen , sekä
valmistettujen että valmistamattomien. Kattavuus rajoittuu kuitenkin
ainoastaan niihin varoihin, joita käytetään taloudellisessa toiminnassa ja
jotka voivat olla omistusoikeuksien alaisena. Näin ollen varantoja ei
kirjata sellaisille varoille kuin inhimillinen pääoma eikä sellaisille
luonnonvaroille, joita ei omisteta.
Rajojensa puitteissa järjestelmä on sekä virtojen että varantojen suhteen
tyhjentävä. Tämä merkitsee sitä, että virtakirjaukset selittävät täysin
kaikki varantojen muutokset.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 31
(1) Katso lukua 6, ”Muut virrat”.
(2) Vähäisten rikosten, kuten myymälävarkauksien, seuraukset voidaan kirjata varastojen
muutoksenosaksi ja tätentaloustoimeksi.
(3) Katso lukua 7, ”Varallisuustaseet”.
▼B
TILIEN JA KOKONAISSUUREIDEN JÄRJESTELMÄ(1)
Tilinpitosäännöt
1.48. Tili ontapa kirjata tietylle talouselämänilmiölle käyttö ja resurssit tai
varojen ja velkojen muutokset tilinpitojakson aikana tai tuon ajanjakson
alussa ja lopussa olemassaolevien varojen ja velkojen varannot.
Tilipuoliskojen nimitykset
1.49. Järjestelmässä käytetäänn imitystä ”resurssit” juoksevientilienoikeasta
puolesta, jossa esiintyvät yksikön tai sektorin taloudellisen arvon määrää
lisäävät taloustoimet. Tilienvasen ta puolta, joka liittyy yksiköntai
sektorin taloudellisen arvon määrää vähentäviin taloustoimiin, kutsutaan
”käytöksi”.
Varallisuudenmuodostustilienoikeaa puolta kutsutaan”velkojenja
nettovarallisuuden muutoksiksi” ja niiden vasenta puolta kutsutaan
”varojenmuutoksiksi”.
Varallisuustaseissa esitetään”velat ja n ettovarallisuus” (varojenja
velkojenväliset muutokset) oikealla puolella ja ”varat” vasemmalla
puolella. Kahdenperäkkäisenvarallisuustaseenvertailu osoittaa velkojen
ja nettovarallisuuden muutokset sekä varojen muutokset.
Kaksinkertainen kirjaus/nelinkertainen kirjaus
1.50. Yksikön tai sektorin osalta kansantalouden tilinpito perustuu kaksinker-
taisenkirjauksenperiaatteelle. Jokain entaloustoimi onkirjattava kahteen
kertaan, kerran resurssina (tai velkojen muutoksena) ja kerran käyttönä
(tai varojen muutoksena). Resursseina tai velkojen muutoksina kirjattujen
taloustoimien kokonaissumman on oltava yhtä suuri kuin varojen käyttönä
tai muutoksina kirjattujen taloustoimien kokonaissumma, mikä näin ollen
antaa varmistuksen tilien yhteensopivuudesta.
Käytännössä kuitenkin kansantalouden tilinpito — kaikki yksiköt ja
kaikki sektorit mukaanluettuna — perustuu nelinkertaisen kirjauksen
periaatteelle, koska useimpiin taloustoimiin liittyy kaksi institutionaalista
yksikköä. Taloustoimen kummankin suorittajan on kirjattava jokainen
tämäntyyppin entaloustoimi kahdesti. Esimerkiksi julkisyhteisöjen
yksikönkotitaloudelle rahan a maksama sosiaalietuus kirjataanjulkisyh-
teisöjen tileillä käyttönä tulonsiirroissa ja varojen negatiivisena
hankintana käteisvaroissa ja talletuksissa; kotitaloussektorin tileillä se
kirjataan resurssina tulonsiirroissa ja varojen hankintana käteisvaroissa ja
talletuksissa.
Toisaalta yhdenyksikönsisäiset taloustoimet (kutentuotoksenkulutus
silloin kun sama yksikkö on sen tuottanut) vaativat ainoastaan kaksi
kirjausta, joidenarvot onarvioitava.
Arvottaminen
1.51. Lukuunottamatta eräitä väestöä ja työvoimaa koskevia muuttujia järjes-
telmä esittää kaikki virrat ja varannot rahassa ilmaistuna. Järjestelmä ei
pyri määrittelemäänvirtojenja varan tojenhyödyllisyyttä. Sensijaanvirrat
ja varannot mitataan niiden vaihtoarvon mukaan, toisin sanoen sen arvon
mukaan, jolla virrat ja varannot tosiasiassa vaihdetaan tai voitaisiin
vaihtaa rahaan. Markkinahinnat ovat täten EKT:n perussuositus arvotta-
misessa.
1.52. Rahassa mitattujentaloustoimiensekä kassavarojenja velkojenosalta
tarvittavat arvot ovat suoraansaatavissa. Useimmissa muissa tapauksissa
ensisijaisena arvottamismenetelmänä käytetään vastaavien tavaroiden,
palveluiden tai varojen markkinahintoja. Tätä menetelmää käytetään
esim. vaihtokaupassa ja omistusasuntopalveluissa. Kun vastaavien tuot-
teidenhin toja ei ole saatavilla esim. julkisyhteisöjentuottamien
markkinattomien palvelujen osalta, arvottaminen olisi tehtävä tuotanto-
kustannusten mukaan. Jos kumpikaan näistä kahdesta menetelmästä ei ole
mahdollinen, virrat ja varannot voidaan arvottaa odotettavissa olevien
tulevien tuottojen diskontattuun nykyarvoon. Tätä viimeksimainittua
menetelmää suositellaan kuitenkin ainoastaan viimeisenä keinona siihen
liittyvänsuurenepävarmuudenvuoksi.
1.53. Varannot pitäisi arvottaa sen ajankohdan käypiin hintoihin, jota
varallisuustase kuvaa, eikä varantoihin sisältyvien tavaroiden ja varojen
tuotanto- tai hankinta-ajankohdan hintoihin. Joskus on välttämätöntä1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 32
(1) Katso lukua 7, ”Varallisuustaseet” ja lukua 8, ”Tilien ja tasapainoerien kokonaisuus”.
▼B
arvottaa varannot niiden hankinta-arvojen tai tuotantokustannusten
arvioituihin jäännösarvoihin.
Tuotteita koskevat erityisarvottamiset (1)
1.54. Kuljetuskustannusten, kaupan lisien ja tuoteverojen miinus tuotetukipalk-
kioidenvuoksi tietyntuotteentuottaja ja käyttäjä tavallisesti havaitsevat
senarvoneri tavalla. Jotta pysyttäisiinmahdollisimmanlähellä taloustoi-
mientekijöidenn äkemyksiä, järjestelmä kirjaa kaikki käytöt ostajan
hintoihin, joihin sisältyvät kuljetuskustannukset, kaupan lisät ja tuoteverot
miinus tuotetukipalkkiot, kun taas tuotos kirjataan perushintaan, joihin
nämä osatekijät eivät sisälly.
1.55. Tuotteiden tuonti ja vienti kirjataan arvoon rajalla. Kokonaistuonti ja -
vienti arvotetaan viejän tullirajalla tai vapaasti laivassa (fob). Ulkomaisia
kuljetus- ja vakuutuspalveluja tuojanja viejänrajojenvälillä ei lueta
mukaan tavaroiden arvoon vaan ne kirjataan palveluihin. Koska fob-
arvoja ei ehkä ole mahdollista saada yksityiskohtaistentuoteluokkien
osalta, yksityiskohtaisissa ulkomaankauppataulukoissa tuonti esitetään
arvotettuna tuojan tullirajalla (cif-arvo). Kaikki kuljetus- ja vakuutuspal-
velut tuojanrajalle sisällytetääntuotujentavaroidenarvoon . Silloinkun
nämä palvelut ovat kotimaisia palveluja, tehdään tässä esitystavassa
yleismaailmallinen fob/cif-korjaus.
Kiinteisiin hintoihin arvottaminen (2)
1.56. Kiinteisiin hintoihin arvottaminen merkitsee tilinpitojakson virtojen ja
varantojen arvottamista edellisen ajanjakson hintoihin. Kiinteisiin
hintoihin arvottamisen tarkoituksena on jakaa virtojen ja varantojen
arvoissa ajankohdasta toiseen tapahtuneet muutokset hintamuutoksiksi ja
volyymimuutoksiksi. Kiinteähintaisista virroista ja varannoista puhut-
taessa käytetääntermiä volyymi.
Monilla virroilla ja varannoilla, esim. tuloilla, ei ole omia hinta- ja
määräulottuvuuksia. Näidenmuuttujienostovoima voidaankuiten kin
saada deflatoimalla käyvät hinnat sopivalla hintaindeksillä, esim.
kansantalouden lopputuotteiden hintaindeksillä ilman varastojen
muutoksia. Deflatoitujen virtojen ja varantojen sanotaan esiintyvän
reaalisina. Esimerkkinä voidaan mainita reaaliset käytettävissä olevat
tulot.
Kirjausajankohta
1.57. Järjestelmä kirjaa virrat suoriteperusteisena; toisin sanoen, kun taloudel-
lista arvoa luodaan, muutetaan tai hävitetään, tai kun vaateet ja velvoitteet
syntyvät tai niitä muutetaan tai mitätöidään.
Täten tuotos kirjataan, kun se on tuotettu, eikä silloin, kun ostaja on sen
maksanut, ja varojen myynti kirjataan, kun varat luovutetaan, eikä silloin,
kun vastaava maksu suoritetaan. Korko kirjataan tilinpitojaksolle, jolta se
kertyy, huolimatta siitä, maksetaanko se todellisuudessa tuona ajanjaksona
vai ei. Suoriteperusteista kirjausta sovelletaan kaikkiin virtoihin, niin
rahamääräisiin kuin ei rahassa mitattaviin, niin yksikön sisäisiin kuin
yksiköidenvälisiin .
Joissakin tapauksissa on kuitenkin välttämätöntä noudattaa joustavuutta
kirjausajankohdan suhteen. Tämä pätee erityisesti veroihin ja muihin
julkisyhteisöjä koskeviin virtoihin, jotka usein kirjataan kassaperusteisena
julkisyhteisöjentileillä. Joskus onvaikeaa tehdä n äidenvirtojentarkkaa
muunnosta kassaperusteisesta suoriteperusteiseksi. Näissä tapauksissa
saattaa sen vuoksi olla vältämätöntä käyttää arviointia.
Kaikki virrat pitäisi kirjata samana ajankohtana kaikkien asianosaisten
institutionaalisten yksiköiden osalta ja kaikilla asianomaisilla tileillä.
Tämä periaate saattaa tuntua yksinkertaiselta, mutta sen toteuttaminen ei
sitä ole. Institutionaaliset yksiköt eivät aina käytä samoja tilinpitosääntöjä.
Siinäkin tapauksessa, että ne käyttäisivät, eroja tosiasiallisessa kirjauk-
sessa saattaa esiintyä sellaisista käytännön syistä kuin tiedonvälityksessä
aiheutuneista viipeistä. Sen vuoksi asianosaiset taloustoimien suorittajat
voivat kirjata taloustoimet eri ajankohtina. Nämä eroavuudet on
poistettava oikaisuilla.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 33
(1) Katso lukua 3, ”Tuotetaloustoimet”.
(2) Katso lukua 10, ”Hinta- ja volyymimittaimet”.
▼B
Sulauttaminen ja nettoutus
Sulauttaminen
1.58. Sulauttaminen tarkoittaa yksiköiden välisten taloustoimien eliminointia
sekä käytöstä että resursseista, kunyksiköt liitetäänyhteen , sekä
keskinäisten rahoitusvarojen ja velkojen eliminointia.
Alasektoreidentai sektoreidenosalta, n iihinkuuluvienyksiköidenvälisiä
virtoja ja varantoja ei periaatteesa sulauteta.
Sulautettuja tilejä voidaan kuitenkin laatia täydentävinä esityksinä ja
analyyseinä. Tietyntyyppisissä analyyseissä tiedot näiden (ala)sektoreiden
taloustoimista muiden sektoreiden kanssa ja vastaava ”ulkoinen” rahoi-
tusasema ontärkeämpi kuinyleiset bruttoluvut.
Sitä paitsi tilit ja taulukot, jotka osoittavat velkoja/velallissuhteet, antavat
yksityiskohtaisenkuvantaloudenrahoituksesta, ja n iitä pidetäänhyvin
hyödyllisinä niiden kanavien ymmärtämiseksi, joiden kautta rahoitusy-
lijäämät kulkevat lopullisilta luotonantajilta lopullisille luotonsaajille.
Nettoutus
1.59. Yksittäisillä yksiköillä tai sektoreilla saattaa olla samanlainen taloustoimi
sekä käyttönä että resurssina (esim. ne sekä maksavat että saavat korkoa)
ja samanlainen rahoitusinstrumentti sekä varana että velkana.
Järjestelmä suosittelee bruttokirjausta, lukuunottamatta sitä n ettoutusas-
tetta, joka sisältyy itse luokituksiin.
Tosiasiassa nettoutus on implisiittisesti mukana taloustoimien eri
ryhmissä, joista huomattavinesimerkki on”varastojenmuutokset”, joka
korostaa analyyttisesti tärkeää kokonaispääoman muodostuksen
näkökohtaa pikemminkin kuin päivittäisten lisäysten ja vähennysten
seurantaa.
Vastaavasti, muutamia poikkeuksia lukuunottamatta, rahoitustilille ja
varojenmuidenmuutostentilille kirjataanvarojenja velkojenlisäykset
nettoperusteella, mikä tuo esiin tämän tyyppisten virtojen lopulliset
seuraamukset tilinpitojakson lopussa.
Tilit, tasapainoerät ja kokonaissuureet
1.60. Yksiköiden (institutionaaliset yksiköt; paikalliset toimialayksiköt) tai
yksiköistä muodostettujen ryhmien (institutionaaliset sektorit ja laajen-
nuksena ulkomaat; toimialat) erilaisille alatileille kirjataan taloustoimet ja
muut virrat, jotka liittyvät johonkin tiettyyn talouselämän puoleen (esim.
tuotantoon). Sellainen taloustoimien joukko ei yleensä ole tasapainossa;
saatavienja maksettavienkokon aismäärät tavallisesti poikkeavat toisis-
taan. Sen vuoksi on otettava käyttöön tasapainoerä. Tavallisesti
tasapainoerä on otettava käyttöön myös institutionaalisen yksikön tai
sektorin kokonaisvarojen ja kokonaisvelkojen välillä. Tasapainoerät ovat
sinänsä merkittäviä taloudellisen toimintakyvyn mittareita. Kun ne
lasketaanyhteenkoko taloudenosalta, n iistä muodostuu tärkeitä
kokonaissuureita.
Tilikokonaisuus
1.61. Järjestelmä perustuu toisiinsa kytkeytyvien tilien kokonaisuudelle.
Täydellinen institutionaalisten yksiköiden tai sektoreiden tilien kokonai-
suus koostuu juoksevista tileistä, varallisuudenmuodostustileistä ja
varallisuustaseista.
Juoksevat tilit koskevat tuotantoa, tulojen muodostusta, tulonjakoa ja
tulojen uudelleenjakoa ja näiden tulojen käyttöä kulutuksen muodossa.
Varallisuudenmuodostustilit kattavat varojenja velkojenmuutokset sekä
nettovarallisuuden muutokset (minkä tahansa institutionaalisen yksiköntai
yksikköryhmänvarojenja velkojenvälin enero). Varallisuustaseet
esittävät varojen ja velkojen sen hetkiset varannot ja nettovarallisuuden.
1.62. Ei ole mahdollista muodostaa täydellistä, paikallista toimialayksikköä
(TAY) koskevaa tilienjoukkoa, varallisuustaseet mukaanluettun a, koska
yleensä sellainen yksikkö ei voi omistaa tavaroita tai varoja omissa
nimissään tai saada tuloja tai käyttää niitä. Paikallisten toimialayksiköiden
ja toimialojen tilikokonaisuus supistuu ensimmäisiin juokseviin tileihin,
joiden tasapainoerä on toimintaylijäämä.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 34
▼B
Tavaroiden ja palveluiden tili
1.63. Tavaroidenja palveluidentili osoittaa, koko taloudenosalta tai
tuoteryhmien osalta, kokonaisresurssit (tuotos ja tuonti) sekä tavaroiden
ja palveluidenkäytön(välituotekäyttö, kulutus, varastojenmuutokset,
kiinteän pääoman bruttomuodostus, arvoesineiden hankinnat miinus
vähennykset ja vienti).
Ulkomaiden tili
1.64. Ulkomaiden tili kattaa kotimaisten ja ulkomaisten institutionaalisten
yksiköidenväliset taloustoimet sekä n iihinliittyvät varojenja velkojen
varannot silloin, kun niitä esiintyy.
Koska ulkomaiden tilillä on tilirakenteessa samanlainen tehtävä kuin
institutionaalisella sektorilla, ulkomaiden tili määritetään ulkomaiden
näkökulmasta. Ulkomaiden resurssi on kokonaistalouden käyttöä ja
päinvastoin. Jos tasapainoerä on positiivinen, se merkitsee ulkomaiden
ylijäämää ja kokonaistalouden alijäämää ja päinvastaista tilannetta, jos
tasapainoerä on negatiivinen.
Tasapainoerät
1.65. Tasapainoerä on tilinpidollinen rakennelma, joka saadaan vähentämällä
tilinyhdenpuolenkokon aisarvo toisenpuolenkokon aisarvosta. Sitä ei
voida mitata muista kirjauksista riippumattomasti; johdettuna kirjauksena
se kuvastaa yleisten tilinpitosääntöjen soveltamista tilin molempien
puolienyksittäisiinkirjauksiin .
Tasapainoerät eivät ole ainoastaan keinoja, jotka on otettu käyttöön sen
varmistamiseksi, että tilit ovat tasapainossa. Niihin sisältyy paljon tietoa,
ja ne sisältävät eräitä tärkeimpiä tilinpidon eriä, kuten seuraavista
tasapainoerien esimerkeistä voidaan nähdä: arvonlisäys toimintaylijäämä,
käytettävissä oleva tulo, säästäminen, nettoluotonanto/nettoluotonotto,
nettovarallisuus.
Kokonaissuureet
1.66. Kokonaissuureet ovat koostuma-arvoja, jotka mittaavat kokonaistalouden
toiminnan tulosta tietyltä näkökannalta katsottuna; esim. tuotos, arvon-
lisäys, käytettävissä oleva tulo, kulutus, säästäminen, pääoman muodostus
jne. Vaikka kokonaissuureiden laskeminen ei ole järjestelmän ainoa eikä
päätarkoitus, järjestelmä tunnustaa niiden tärkeyden yhteenvetoindikaat-
toreina ja avainsuureina makrotaloudellisissa analyyseissä ja vertailuissa
ajanja paikansuhteen .
Kokonaissuureita voidaan erottaa kahta eri tyyppiä:
a) kokonaissuureet, jotka liittyvät suoraan järjestelmän taloustoimiin,
kuten esim. tavaroiden ja palveluiden tuotanto, todellinen kulutus,
kiinteän pääoman bruttomuodostus, palkansaajakorvaukset jne.
b) kokonaissuureet, jotka edustavat tilien tasapainoeriä, kuten bruttokan-
santuote markkinahintaan (BKT), koko talouden toimintaylijäämä,
kansantulo, kansantalouden käytettävissä oleva tulo, säästäminen,
vaihtotase, koko talouden nettovarallisuus (kansallisvarallisuus).
1.67. Useiden kansantalouden tilinpidon tietojen käyttökelpoisuutta lisätään
ulottuvuudella, joka saadaanlaskemalla tiedot hen keä kohti. BKT:ntai
kansantulon tai kotitalouksien kulutuksen tyyppisissä kokonaissuureissa
tavallisesti käytetty nimittäjä on väestön (maassa asuvan) kokonaismäärä.
Kun kotitaloussektorin tilejä tai niiden osia jaetaan alasektoreittain, tiedot
kuhunkin alasektoriin kuuluvien kotitalouksien ja henkilöiden
lukumäärästä ovat välttämättömiä(1).
PANOS-TUOTOSKEHIKKO(2)
1.68 Panos-tuotoskehikko koostuu toimialoittaisista tarjonta- ja käyttötaulu-
koista, tarjonta- ja käyttötaulukot sektoritileihin liittävistä taulukoista sekä
symmetrisistä panos-tuotostaulukoista homogeenisten toimialojen (tuote)
mukaan.
1.69. Tarjonta- ja käyttötaulukot ovat matriiseja (rivit tuotteita, sarakkeet
toimialoja), jotka osoittavat, kuinka toimialojen tuotos jakautuu tuotetyy-
peittäin ja tavaroiden ja palveluiden kotimainen ja tuontitarjonta jakautuu
eri välituotekäyttöjen tai loppukäyttöjen kesken, mukaan luettuna vienti.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 35
(1) Katso lukua 11, ”Väestö ja työpanos”.
(2) Katso lukua 9, ”Panos-tuotoskehikko”.
▼B
Käyttötaulukosta näkyvät myös toimialoittainen tuotantokustannusten
rakenne ja tuotannosta syntyneet tulot.
Tarjonta- ja käyttötaulukot ovat kaikkia toimialoittaisia ja (tai) tuotteit-
taisia taulukkoja yhteensovittava kehikko, joka sisältää tiedot
työvoimapanoksista, kiinteän pääoman bruttomuodostuksesta, kiinteiden
varojen varannoista, yksityiskohtaisista hintaindekseistä — ja kuvaavat
täten yksityiskohtaisesti kustannusrakennetta, tulonmuodostusta, työlli-
syyttä, työn tuottavuutta, pääomaintensiivisyyttä.
1.70. Tarjonta- ja käyttötaulukkojen yhdistäminen sektoritileihin on mahdollista
ristiintaulukoimalla tuotanto, välituotekäyttö ja arvonlisäyksen raken-
neosat sektoreittain ja toimialoittain.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 36
▼B
LUKU 2
YKSIKÖT JA YKSIKÖIDEN RYHMITTELYT
2.01. Maan kansantalous muodostuu hyvin suuren yksikköjoukon toiminnan
tuloksista. Nämä yksiköt harjoittavat lukuisia, erilaisia taloustoimia
tuotantoa, rahoitusta, vakuutusta, uudelleenjakoa ja kulutusta varten.
2.02. Kansantalouden tilinpidossa käytetyt yksiköt ja yksiköiden ryhmittelyt on
määriteltävä lähtien sen taloudellisen analyysin lajista, johon ne on
tarkoitettu, eikä tilastokyselyissä tavallisesti käytettävistä yksikkötyy-
peistä. Jälkimmäiset yksiköt (yritykset, hallintayhtiöt, toimialayksiköt,
paikalliset yksiköt, julkishallinnon yksiköt, voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, kotitaloudet jne.) eivät ehkä aina ole tyydyttäviä kansantalouden
tilinpidon tarkoituksiin, koska ne perustuvat yleensä perinteisiin oikeu-
dellisiin, hallinnollisiin tai kirjanpidollisiin kriteereihin.
Tilastoviranomaisten pitäisi ottaa huomioon EKT:ssä käytetyt analyy-
siyksiköidenmääritelmät senvarmistamiseksi, että tutkimuksissa, joilla
tosiasialliset tiedot kerätään, kaikki EKT:ssä käytetyt tilastojen laadin-
nassa tarvittavat tietoelementit otetaan vähitellen käyttöön.
2.03. Järjestelmälle on ominaista kolmentyyppisten yksiköiden käyttö perustuen
kahteen hyvin erilaiseen tapaan jakaa talous osiin. Tuotantoprosessien
analysointia varten on olennaista valita yksiköt, jotka ilmaisevat
teknistaloudellisia suhteita; tuloihin, pääomaan ja rahoitustaloustoimiin
vaikuttavien virtojen analysoimiseksi on olennaista valita yksiköt, jotka
mahdollistavat taloudellistentoimijoidenvälistenkäyttäytymissuhteiden
tutkimisen.
Mainittuihin kahteen tarkoitukseen sopivat yksiköt — institutionaaliset
yksiköt soveltuen taloudellisen käyttäytymisen analysointiin sekä paikal-
liset toimialayksiköt ja homogeeniset tuotantoyksiköt soveltuen teknis-
taloudellisten suhteiden analysointiin — määritellään jäljempänä tässä
luvussa. Käytännössä nämä kolmea eri tyyppiä olevat yksiköt muodos-
tetaanyhdistämällä tai jakamalla tilastokyselyidenperusyksiköt, tai joskus
ne saadaan suoraan tilastokyselyistä. Ennen kuin näille EKT:ssä
käytetyille kolmelle yksikkötyypille annetaan tarkat määritelmät, on
välttämätöntä määritellä kansantalouden rajat.
KANSANTALOUDEN RAJAT
2.04. Yksiköt, jotka muodostavat maan kansantalouden ja joiden taloustoimet
kirjataan EKT:oon — olivatpa ne sitten institutionaalisia, paikallisia
toimialayksiköitä tai homogeenisia tuotantoyksiköitä — ovat sellaisia,
joiden taloudellisen mielenkiinnon keskus on tuon maan talousalueella.
Näillä yksiköillä, jotka tunnetaan kotimaisina yksiköinä, ei välttämättä ole
tuon maan kansalaisuutta, ne eivät välttämättä ole oikeudellisia yksiköitä,
eivätkä ne välttämättä sijaitse tuon maan talousalueella ajankohtana,
jolloin ne suorittavat taloustoimen. Kun kansantalouden rajat on näin
määritelty kotimaistenyksiköidenavulla, onvälttämätön tä määritellä
talousalueen ja taloudellisen mielenkiinnon keskuksen sisältö.
2.05. Termi ”talousalue” tarkoittaa:
a) maantieteellistä julkisen hallinnon hallinnoimaa aluetta, jonka sisällä
henkilöt, tavarat, palvelut ja pääoma vapaasti liikkuvat
b) kaikkia vapaa-alueita, mukaan luettuna tullivarastot ja tullin valvon-
nassa olevat tehtaat
c) kansallista ilmatilaa, aluevesiä ja kansainvälisillä vesillä sijaitsevaa
mannerjalustaa, jonka hallintaan maalla on yksinoikeus(1)
d) erillisalueita (esim. maantieteelliset alueet, jotka sijaitsevat ulkomailla
ja joita maan keskushallintoviranomaiset [suurlähetystöt, konsulaatit,
sotilastukikohdat, tieteelliset tutkimusasemat jne.] käyttävät valtioiden
välisten kansainvälisten sopimusten mukaisesti)
e) kansainvälisillä vesillä maan mannerjalustan ulkopuolella sijaitsevia
öljy-, luonnonkaasu- jne. -esiintymiä, joilla työskentelevillä yksiköillä
onkotipaikka ao. alueella, kutenedellisessä alakohdassa onmääritelty.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 37
(1) Kalastusaluksia, muita aluksia, uivia porauslauttoja ja lentoaluksia kohdellaan EKT:ssä
samalla tavoinkuinkaikkea muutakinliikkuvaa kalustoa, olivatpa n e sittenkotimaisten
yksiköiden omistamia ja/tai liikennöimiä tai ulkomaisten yksiköiden omistamia ja
kotimaisten yksiköiden liikennöimiä. Taloustoimet, joihin sisältyy tämän kaltaisenkalustonomistamista (kiin teänpääomanbruttomuodostus) ja käyttöä (vuokraus,vakuutus jne.), luetaan sen maan kansantalouden piiriin, jossa omistajalla ja/taivastaavasti liikennöijällä on kotipaikka. Rahoitusleasingissä oletetaan tapahtuvan
omistajanmuutos.
▼B
2.06. Talousalueeseeneivät sisälly alueenulkopuoliset erillisalueet (toisin
sanoen ne maan oman maantieteellisen alueen osat, joita muiden maiden
keskushallintoviranomaiset, Euroopan unionin laitokset tai kansainväliset
järjestöt käyttävät valtioiden välisten kansainvälisten sopimusten mukai-
sesti(1).
2.07. Ilmaus ”taloudellisen mielenkiinnon keskus” ilmaisee sen tosiasian, että
talousalueensisällä sijaitsee jokinpaikka, jolla tai josta käsinyksikkö
harjoittaa ja aikoo edelleenkin harjoittaa taloudellisia toimintoja ja
taloustoimia merkittävässä määrinjoko määräämättömäntai määrätyn ,
mutta pitkän ajanjakson ajan (vuoden tai enemmän). Siitä seuraa, että
yksiköllä, joka harjoittaa sellaisia taloustoimia useidenmaidentalousa-
lueilla, katsotaan olevan taloudellisen mielenkiinnon keskus jokaisella
noista alueista. Maan ja rakennusten omistamista talousalueella pidetään
jo sinänsä riittävänä sille, että omistajalla on siellä taloudellisen
mielenkiinnon keskus.
2.08. Näidenmääritelmienperusteella yksiköt, joilla katsotaanolevankoti-
paikka kyseisessä maassa, voidaanjakaa seuraavasti:
a) yksiköt, joiden kaikki taloustoimet liittyvät pääasiallisesti tuotantoon,
rahoitukseen, vakuutustoimintaan tai tulojen uudelleen jakamiseen
lukuunottamatta maan ja rakennusten omistamiseen liittyviä talous-
toimia
b) yksiköt, joidenkaikki taloustoimet liittyvät pääasiallisesti kulutuk-
seen(2) lukuunottamatta maan ja rakennusten omistamiseen liittyviä
taloustoimia
c) kaikki yksiköt maan ja rakennusten omistajina lukuunottamatta
yksiköitä, jotka omistavat varsinaisen alueen ulkopuolisia erillisalueita,
jotka ovat muidenvaltioidentalousalueidenosia tai omaa luokkaan sa
(sui generis) olevia valtioita (katso 2.06).
2.09. Niistä yksiköistä, joidenkaikki taloustoimet liittyvät pääasiallisesti
tuotantoon, rahoitukseen, vakuutukseen tai tulojen uudelleenjakamiseen
lukuunottamatta maan ja rakennusten omistamiseen liittyviä taloustoimia,
voidaanerottaa seuraavat kaksi tapausta:
a) toiminta, jota harjoitetaan yksinomaan maan talousalueella: yksiköt,
jotka harjoittavat sellaista toimintaa, ovat kotimaisia yksiköitä
kyseisessä maassa
b) toiminta, jota harjoitetaan vähintään vuoden ajan useampien maiden
talousalueilla: ainoastaan sen osan yksiköstä, jolla on taloudellisen
mielenkiinnon keskus maan talousalueella, katsotaan olevan koti-
mainen yksikkö. Se voi olla:
1) joko institutionaalinen kotimainen yksikkö (katso 2.12), jonka
vähintään vuoden ajan ulkomailla harjoittamat toiminnat rajataan
ulkopuolelle(3) ja käsitelläänerikseen
2) tai nimellinen kotimainen yksikkö (katso 2.15) sellaisen toiminnan
osalta, jota toisenmaankotimain enyksikkö harjoittaa tuossa
maassa vähintään vuoden ajan (3).
2.10. Pääasiassa kulutukseenkeskittyvistä yksiköistä, paitsi jos n e ovat maanja
rakennusten omistajia, sellaisten kotitalouksien, joilla on maassa talou-
dellisen mielenkiinnon keskus, katsotaan olevan kotimaisia yksiköitä
siinäkin tapauksessa, että ne toimivat ulkomailla lyhyitä ajanjaksoja (alle
vuodenajan ). Niihinsisältyvät erityisesti seuraavat:
a) rajatyöntekijät, toisin sanoen henkilöt, jotka ylittävät rajan päivittäin
naapurimaassa työskentelyä varten
b) kausityöntekijät, toisin sanoen henkilöt, jotka lähtevät maasta usean
kuukauden mutta alle vuoden pituiseksi ajaksi työskennelläkseen
toisessa maassa sektoreilla, joilla ajoittaintarvitaanlisätyövoimaa1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 38
(1) Euroopan unionin laitosten ja kansainvälisten järjestöjen käyttämät alueet muodostavat
täten omaa luokkaansa (sui generis) olevia valtioita. Sellaisten valtioiden ominaispiirre
on, että ainoat, joilla on siellä kotipaikka, ovat instituutiot itse.
(2) Kulutus ei ole ainoa mahdollinen kotitalouksien toiminta. Kotitaloudet voivat yrittäjinä
osallistua kaikenlaiseen taloudelliseen toimintaan.
(3) Ainoastaan, jos tuollaista toimintaa harjoitetaan alle vuoden ajan, sitä ei tulisi erottaa
tuottajana toimivan institutionaalisen yksikön toiminnoista. Näin voidaan menetellä
myös silloin, kun toiminta, vaikka sitä on harjoitettu vähintään vuoden ajan, on
merkityksetöntä, ja aina asennettaessa laitteita ulkomailla. Mutta sellaisella toisen maankotimaisella yksiköllä, joka harjoittaa rakennustoimintaa maassa vähemmän kuin yhdenvuoden ajan, katsotaan olevan tuossa maassa taloudellisen mielenkiinnon keskus, josrakennustoiminnan tuotanto merkitsee kiinteän pääoman bruttomuodostusta. Sellaista
yksikköä tulisi niin ollen kohdella nimellisenä kotimaisena yksikkönä.
▼B
c) matkailijat, potilaat, opiskelijat(1), vierailevat virkamiehet, liike-
miehet, myyntimiehet, taiteilijat ja miehistön jäsenet, jotka
matkustavat ulkomailla
d) paikallisesti rekrytoitu henkilöstö, joka työskentelee ulkomaisten
hallitustenerillisalueilla
e) erillisalueilla päämajaa pitävien Euroopan unionin laitosten ja
kansainvälisten siviili- tai sotilasorganisaatioiden henkilöstö
f) erillisalueille sijoitetut maidenhallitustenviralliset siviili- tai sotila-
sedustajat (mukaanluettuna heidän kotitaloutensa)
2.11. Kaikkia talousalueeseen kuuluvaa maata ja/tai rakennuksia omistavia
yksiköitä pidetään sen maan kotimaisina tai nimellisinä yksiköinä (katso
2.15), jossa kyseessä olevat maa tai rakennukset sijaitsevat.
INSTITUTIONAALISET YKSIKÖT
2.12.Määritelmä: Institutionaalinen yksikkö on taloudellisen päätöksenteon
perusyksikkö, jolle on ominaista toiminnan yhtenäisyys japääasiallista toimintaansa koskeva itsenäinen päätösvalta.
Kotimaisen yksikön katsotaan olevan institutionaalinen
yksikkö, jos se päättää itsenäisesti pääasiallisesta toimin-
nastaan ja jos sillä on täydellinen kirjanpito tai sen olisi
sekä taloudellisesta että juridisesta näkökulmasta mahdol-
lista ja mielekästä vaadittaessa laatia täydellinen kirjanpito.
Jotta yksiköllä voitaisiin sanoa olevan itsenäinen päätösvalta pääasiallisen
toimintansa suhteen, sen täytyy:
olla oikeutettu omistamaan tavaroita tai varoja omissa nimissään; se
pystyy näin ollen muuttamaan tavaroiden tai varojen omistusoikeutta
taloustoimilla muidenyksiköidenkan ssa,
kyetä tekemääntaloudellisia päätöksiä ja harjoittamaantaloudellisia
toimintoja, joista sitä itseään pidetään suoraan vastuussa olevana ja
laillisesti tilivelvollisena,
kyetä ottamaan velkoja omissa nimissään, ottamaan muita velvoitteita tai
muita sitoumuksia ja tekemäänsopimuksia.
Jotta yksiköllä voitaisiin sanoa olevan täydellinen kirjanpito, sen täytyy
pitää kirjaa kaikista tilinpitojakson aikana tekemistään taloudellisista ja
rahoitukseenliittyvistä taloustoimista sekä laatia varoja ja velkoja koskeva
tase.
2.13. Seuraavia periaatteita sovelletaansilloin , kunyksiköillä ei selvästi ole
molempia institutionaalisen yksikön ominaispiirteitä:
a) kotitalouksilla on aina itsenäinen päätösvalta pääasialliseen toimin-
taansa nähden, joten ne ovat institutionaalisia yksiköitä, vaikka ne
eivät pitäisikääntäydellistä kirjan pitoa
b) yksiköt, jotka eivät pidä täydellistä kirjanpitoa ja joiden ei olisi
vaadittaessa mahdollista tai mielekästä pitää täydellistä kirjanpitoa,
liitetään niihin institutionaalisiin yksiköihin, joiden kirjanpitoon niiden
osakirjanpito kuuluu
c) yksiköt, joilla ei ole itsenäistä päätösvaltaa pääasiallisen toimintansa
suhteen, vaikka ne pitävätkin täydellistä kirjanpitoa, liitetään niitä
valvoviinyksiköihin
d) institutionaalisen yksikön määritelmää vastaavia yksiköitä käsitellään
sellaisina, vaikka ne eivät julkaisisikaan tilejään
e) yksiköitä, jotka muodostavat osantuotan toa harjoittavasta ryhmästä ja
pitävät täydellistä kirjanpitoa, pidetään institutionaalisina yksiköinä
siinäkin tapauksessa, että ne ovat osittain luovuttaneet itsenäistä
päätösvaltaansa ryhmän yleisestä johtamisesta vastaavalle keskusyk-
sikölle (hallintayhtiölle). Hallintayhtiön itsensä katsotaan olevan
valvomistaan yksiköistä erillinen institutionaalinen yksikkö, paitsi jos
kohdanb määritelmä pätee
f) yritysmäiset yhteisöt pitävät täydellistä kirjanpitoa, mutta niillä ei ole
itsenäistä oikeudellista asemaa. Niiden taloudellinen käyttäytyminen ja
rahoituskäyttäytyminen kuitenkin poikkeaa niiden omistajien toimin-
nasta ja on samanlaista kuin yritysten toiminta. Sen vuoksi niillä
katsotaan olevan itsenäinen päätösvalta, ja niitä pidetään erillisinä
institutionaalisina yksikköinä.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 39
(1) Opiskelijoita pidetään aina kotimaisina riippumatta siitä, kuinka pitkään he opiskelevat
ulkomailla.
▼B
2.14. Hallintayhtiöt ovat institutionaalisia yksiköitä, joiden päätehtävä on
valvoa ja johtaa ryhmää tytäryhtiöitä.
2.15. Nimelliset kotimaiset yksiköt määritelläänseuraavasti:
a) sellaiset osat ulkomaisista yksiköistä, joilla ontaloudellisenmielen -
kiinnon keskus maan talousalueella (tarkoittaa useissa tapauksissa
yksiköitä, jotka harjoittavat taloustoimia vähintään vuoden ajan tai
toteuttavat alle vuoden ajan sellaista rakennustoimintaa, jonka tuotos
onkiin teänpääomanbruttomuodostusta);
b) ulkomaiset yksiköt maantalousalueella sijaitsevienmaantai raken -
nusten omistajina, mutta ainoastaan niiden taloustoimien osalta, jotka
vaikuttavat po. maahan tai rakennuksiin.
Nimellisiä kotimaisia yksiköitä pidetään institutionaalisina yksiköinä,
vaikka ne pitäisivätkin ainoastaan osittaista kirjanpitoa, eikä niillä aina
olisi itsenäistä päätösvaltaa.
2.16. Yhteenvetona voidaan todeta seuraavien olevan institutionaalisia
yksiköitä:
a) yksiköt, joilla on täydellinen kirjanpito ja itsenäinen päätösvalta:
1) yksityiset ja julkiset yhtiöt
2) osuuskunnat tai yhtiökumppanuudet, joita pidetään itsenäisinä
oikeushenkilöinä
3) julkiset tuottajat, joita erityislainsäädännön perusteella pidetään
itsenäisinä oikeushenkilöinä
4) voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita pidetään itsenäisinä
oikeushenkilöinä
5) julkisen hallinnon toimielimet
b) yksiköt, joilla on täydellinen kirjanpito ja joilla katsotaan olevan
itsenäinen päätösvalta: yritysmäiset yhteisöt (katso 2.13.f)
c) yksiköt, jotka eivät välttämättä pidä täydellistä kirjanpitoa, mutta joilla
sovitun käytännön mukaisesti katsotaan olevan itsenäinen päätösvalta:
1) kotitaloudet
2) nimelliset kotimaiset yksiköt (katso 2.15).
INSTITUTIONAALISET SEKTORIT
2.17. Aggregointitarve tulee siitä, että yksittäisiä institutionaalisia yksiköitä on
mahdotonta tarkastella erillisinä. Ne täytyy yhdistää ryhmiksi, joita
kutsutaan institutionaalisiksi sektoreiksi tai yksinkertaisesti sektoreiksi,
joista jotkut jaetaanalasektoreihin .
EKT:ssä erotetaanseuraavat sektorit ja alasektorit:
Taulukko 2.1 — Sektorit ja alasektorit
Sektorit ja alasektorit JulkisetYksityiset
kotimaisetUlkomaa-
laisomis-
teiset
Yritykset S.11 S.11001 S.11002 S.11003
Rahoituslaitokset S.12
Keskuspankki S.121
Muut rahalaitokset S.122 S.12201 S.12202 S.12203
Muut rahoituslaitokset kuinvakuu-
tuslaitokset ja eläkerahastot S.123 S.12301 S.12302 S.12303
Rahoituksenja vakuutuksen
välitystä avustavat laitokset S.124 S.12401 S.12402 S.12403
Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S.125 S.12501 S.12502 S.12503
Julkisyhteisöt S.13
Valtionhallinto S.1311
Osavaltiohallinto S.1312
Paikallishallinto S.1313
Sosiaaliturvarahastot S.1314
Kotitaloudet S.141996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 40
▼B
Sektorit ja alasektorit JulkisetYksityiset
kotimaisetUlkomaa-
laisomis-
teiset
Työnantajat ja muut elinkeinon-
harjoittajat S.141 + S.142
Palkansaajat S.143
Omaisuustulojensaajat S.1441
Eläkkeensaajat S.1442
Muidentulon siirtojensaajat S.1443
Muut kotitaloudet S.145
Kotitalouksia palvelevat voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt S.15
Ulkomaat S.2
Euroopan unioni S.21
EU:njäsen maat S.211
EU:nlaitokset S.212
Kolmannet maat ja kansainväliset
järjestöt S.22
2.18. Jokainen sektori ja alasektori ryhmittelee yhteen ne institutionaaliset
yksiköt, joiden taloudellinen toiminta on samanlaista.
Institutionaaliset yksiköt ryhmitellään sektoreiksi sen mukaan, mitä
tuottajatyyppiä ne ovat sekä pääasiallisen toimintansa ja tehtävänsä
perusteella, joidenkatsotaanilmaisevann iidentaloudellisenkäyttäyty-
misen luonteen. Sektori jaetaan alasektoreihin tuolle sektorille ominaisten
kriteerienperusteella, mikä mahdollistaa yksiköidentaloudellisen
toiminnan tarkemman kuvaamisen.
Sektoreidenja alasektoreidentileihinkirjataankaikki n iihinkuuluvien
institutionaalisten yksiköiden sekä pääasialliset toiminnot että sivutoi-
minnot.
Jokainen institutionaalinen yksikkö kuuluu ainoastaan yhteen sektoriin tai
alasektoriin.
2.19. Kun institutionaalisen yksikön pääasiallinen tehtävä on tuottaa tavaroita ja
palveluita, onvälttämätön tä — pääteltäessä sektoria, johonse pitäisi
luokitella — ensinnäkin eritellä, mihin tuottajatyyppiin se kuuluu.
EKT:ssa eritelläänkolme tuottajatyyppiä:
a) yksityiset ja julkiset markkinatuottajat (katso 3.24 ja luvun 3 taulukko
III.1)
b) yksityiset omaankäyttööntuottavat (katso 3.25 ja luvun3 taulukko
III.1)
c) yksityiset ja julkiset muut markkinattomat tuottajat (katso 3.26 ja
luvun3 taulukko III.1).
Institutionaaliset yksiköt, jotka ovat markkinatuottajia, luokitellaan
sektoreihinyritykset (S.11), rahoituslaitokset (S.12) tai kotitaloudet
(S.14).
Institutionaaliset yksiköt, jotka ovat omaan käyttöön tuottavia yksityisiä
tuottajia, luokitellaankotitaloussektoriin(S.14) yhdessä kotitalouksien
omistamienyhtiöimättömienyritystenkan ssa (katso 3.30).
Institutionaaliset yksiköt, jotka ovat muita markkinattomia tuottajia,
luokitellaanjulkisyhteisöjensektoriin(S.13) tai kotitalouksia palveleviin
voittoa tavoittelemattomiinyhteisöihin(S.15).
2.20. Seuraavassa taulukossa esitetääntuottajatyyppi sekä kullekinsektorille
ominaiset pääasialliset toiminnat ja tehtävät:
Taulukko 2.2 — Tuottajatyyppi, pääasialliset toiminnot ja tehtävät sektorin mukaan
luokiteltuna
Sektori Tuottajatyyppi Pääasiallinen toiminta ja tehtävä
Yritykset (katso 2.21)(S.11)Markkinatuottaja Markkinatavaroiden ja -palveluiden
(paitsi rahoituspalveluiden) tuotanto1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 41
▼B
Sektori Tuottajatyyppi Pääasiallinen toiminta ja tehtävä
Rahoituslaitokset (S.12)
(katso 2.32)Markkinatuottaja Rahoitusvälitys mukaan luettuna
vakuutustoiminta
Rahoitusta avustavat toiminnot
Julkisyhteisöt (S.13)
(katso 2.68)Julkinen muu markki-
naton tuottajaMuunmarkkin attomantuotoksen
tuotanto ja tarjonta kollektiivista ja
yksilöllistä kulutusta vartensekä
kansantulon ja -varallisuuden uudel-
leenjakoon tarkoitetut taloustoimet
Kotitaloudet (S.14)
— kuluttajina Kulutus
— yrittäjinä
(katso 2.75)Markkinatuottaja tai
omaankäyttööntuot-
tava yksityinen tuottajaMarkkinatuotoksen tuotanto ja tuotos
omaankäyttöön
Kotitalouksia palvelevat
voittoa tavoittelemat-
tomat yhteisöt (katso
2.87)
(S.15)Yksityinen muu mark-
kinaton tuottajaMuunmarkkin attomantuotoksen
tuotanto ja tarjonta yksilöllistä kulu-
tusta varten
Ulkomaat (S.2) on sellaisten institutionaalisten yksiköiden ryhmä (katso
2.89), jolle vastaavanlaiset tavoitteet ja käyttäytymistyypit eivät ole
ominaisia. Se ryhmittelee yhteen ulkomaiset institutionaaliset yksiköt,
jotka harjoittavat taloustoimia kotimaisten institutionaalisten yksiköiden
kanssa.
YRITYKSET (S.11)
2.21.Määritelmä: Yrityssektori (S.11) käsittää institutionaaliset yksiköt,
joidenjako- ja rahoitustaloustoimet ovat erilläänomista-
jiensa taloustoimista ja jotka ovat markkinatuottajia (katso
3.31, 3.32 ja 3.37), joiden pääasiallinen toiminta on
tavaroidenja palveluiden(paitsi rahoituspalveluiden )
tuotanto(1).
2.22. Yrityssektoriinsisältyvät myös yritysmäiset yhteisöt.
2.23. Nimitys ”yrityssektori” tarkoittaa kaikkia itsenäisinä oikeushenkilöinä
pidettäviä yksiköitä, jotka ovat markkinatuottajia ja joiden pääasiallista
toimintaa on tavaroiden ja palveluiden tuotanto.
Yrityssektoriin luetaan seuraavat institutionaaliset yksiköt:
a) yksityiset ja julkiset yhtiöt, jotka ovat pääasiallisesti tavaroidenja
palveluiden (paitsi rahoituspalveluiden) tuotantoa harjoittavia markki-
natuottajia
b) osuuskunnat ja yhtiökumppanuudet, joita pidetään itsenäisinä oikeush-
enkilöinä ja jotka ovat pääasiallisesti tavaroiden ja palveluiden (paitsi
rahoituspalveluiden) tuotantoa harjoittavia markkinatuottajia
c) julkiset tuottajat, joita erityislainsäädännön perusteella pidetään
itsenäisinä oikeushenkilöinä ja jotka ovat pääasiallisesti tavaroiden ja
palveluiden (paitsi rahoituspalveluiden) tuotantoa harjoittavia markki-
natuottajia
d) yrityksiä palvelevat voittoa tavoittelemattomat laitokset tai yhdis-
tykset, joita pidetään itsenäisinä oikeushenkilöinä ja jotka ovat
pääasiallisesti tavaroidenja palveluiden(paitsi rahoituspalveluiden )
tuotantoa harjoittavia markkinatuottajia(2)
e) markkinatuottajien yhtiöryhmää valvovat hallintayhtiöt (katso 2.26),
jos koko ryhmän vallitseva toiminnan laji — arvonlisäyksen
perusteella mitattuna — on tavaroiden ja palveluiden (paitsi rahoitus-
palveluiden) tuotanto1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 42
(1) Sovitun käytännön mukaan markkinoita säätelevät elimet, joiden ainoa tai pääasiallinen
tehtävä onostaa, pitää hallussa ja myydä maatalous- ja muita elin tarvikkeita, luokitellaanryhmäänS.11 (katso 2.69 alaviite 11).
(
2) Mukaanluettun a laitokset, joita rahoitetaanvapaaehtoisinveroluon teisintuottajilta
kannettavin maksuin maksujen kantajien ollessa yksiköitä, joiden pääasiallinen toiminta
on tarjota palveluita korvaukseksi. Näitä maksuja pidetään markkinapalveluiden ostoina.
▼B
f) yksityiset ja julkiset yritysmäiset yhteisöt, jotka ovat pääasiallisesti
tavaroiden ja palveluiden (paitsi rahoituspalveluiden) tuotantoa
harjoittavia markkinatuottajia.
2.24. Nimitys ”yritysmäiset yhteisöt” tarkoittaa kaikkia itsenäistä, oikeudellista
asemaa vailla olevia yksiköitä, jotka ovat pääasiallisesti tavaroidenja
palveluiden tuotantoa harjoittavia markkinatuottajia ja jotka täyttävät
sellaiset ehdot, että niitä voidaan pitää yritysmäisinä yksikköinä (katso
2.13.f).
Yritysmäisten yhteisöjen tulee pitää täydellistä kirjanpitoa ja ne toimivat
yritysten tavoin. Niiden tosiasiallinen suhde omistajaansa on sama kuin
yrityksen suhde osakkeenomistajiinsa.
Näinollenkotitalouksien , julkisyhteisöjentai voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjenomistamat yritysmäiset yhteisöt ryhmitelläänyrityksiinyritys-
sektorissa.
Täydellisen, taseet sisältävän kirjanpidon olemassaolo ei ole riittävä ehto
sille, että markkinatuottajia voitaisiin pitää yritysmäisinä yhteisöinä. Sen
vuoksi muut kuinkohdan2.23 alakohtiina, b, c ja f luetut
yhtiökumppanuudet ja julkiset tuottajat sekä yksityisomistajat — vaikka
niillä olisikin täydellinen kirjanpito — eivät yleensä ole erillisiä
institutionaalisia yksiköitä, koska niillä ei ole itsenäistä päätösvaltaa
omistajina olevien kotitalouksien, voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen
tai julkisyhteisöjenvalvoessa n iidenhoitamista.
2.25. Yrityssektoriinluetaanmyös kaikki n imelliset kotimaiset yksiköt (katso
2.15), joita sopimuksenmukaisesti kohdellaanikäänkuinn e olisivat
yritysmäisiä yhteisöitä.
2.26. Yrityksenvalvon ta määritelläänmahdollisuudeksi päättää yrityksen
yleisestä politiikasta valitsemalla tarpeenvaatiessa sopivat johtajat.
Yksittäinen institutionaalinen yksikkö — toinen yritys tai kotitalous tai
julkisyhteisö — varmistaa yrityksen valvonnan omistamalla yli puolet
äänivaltaisista osakkeista tai muutoin valvomalla yli puolta osakkeeno-
mistajienään imäärästä. Lisäksi julkisyhteisö varmistaa yrityksen
valvonnan erikoislainsäädännön määräyksillä tai säännöksillä, jotka
antavat julkisyhteisölle oikeuden päättää yrityksen politiikasta tai nimittää
johtajat.
Voidakseen valvoa yli puolta osakkeenomistajien äänimäärästä institutio-
naalisen yksikön itsensä ei tarvitse omistaa äänivaltaisia osakkeita
laisinkaan. Yritys C saattaisi olla toisen yrityksen B tytäryhtiö, jossa
kolmas yritys A omistaa enemmistön äänivaltaisista osakkeista.
Yrityksen C sanotaan olevan yrityksen B tytäryhtiö, kun: joko yhtiö B
valvoo yli puolta osakkeenomistajien äänimäärästä yrityksessä C tai yritys
B on C:n osakkeenomistajana, jolla on oikeus nimittää tai erottaa
enemmistö C:n johtajista.
2.27. Yrityssektori jakautuu kolmeenalasektoriin :
a) julkiset yritykset (S.11001)
b) kotimaiset yksityiset yritykset (S.11002)
c) ulkomaalaisomisteiset yritykset.
Alasektori: Julkiset yritykset (S.11001)
2.28.Määritelmä: Alasektori julkiset yritykset koostuu kaikista yrityksistä (pl.
rahoituslaitokset) ja yritysmäisistä yhteisöistä, jotka ovat
julkisyhteisöjen yksiköiden valvonnan (katso 2.26) alaisia.
2.29. Julkiset yritysmäiset yhteisöt ovat julkistenyksiköidensuoraanomistamia
yritysmäisiä yhteisöjä.
Alasektori: Yksityiset kotimaiset yritykset (S.11002)
2.30.Määritelmä: Alasektori kotimaiset yksityiset yritykset koostuu kaikista
yrityksistä (pl. rahoituslaitokset), jotka eivät ole julkisyh-
teisöjen tai ulkomaisten institutionaalisten yksiköiden
valvonnan alaisia. Tähän alasektoriin luetaan kaikki voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt, jotka kuuluvat yrityssektoriin
(pl. rahoituslaitokset) (katso 2.23.d).
Tämä alasektori sisältää yritykset ja yritysmäiset yhteisöt, joissa onsuoria
ulkomaisia sijoituksia (katso 4.65), mutta joita ei ole luokiteltu
alasektoriinulkomaalaisomisteiset yritykset (S.11003).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 43
▼B
Alasektori: Ulkomaalaisomisteiset yritykset (S.11003)
2.31.Määritelmä: Alasektori ulkomaalaisomisteiset yritykset (pl. rahoituslai-
tokset) koostuu kaikista yrityksistä ja yritysmäisistä
yhteisöistä, joita valvovat (katso 2.26) ulkomaiset institu-
tionaaliset yksiköt.
Tähänalasektoriinluetaan :
a) kaikki ulkomaistenyritystentytäryritykset:
b) kaikki sellaistenulkomaistenyritystenvalvomat yritykset, jotka eivät
itse ole yrityksiä: esimerkiksi ulkomaisenjulkisenyhteisönvalvoma
yritys; se sisältää yritykset, joita ryhmä yhdessä toimivia ulkomaisia
yksiköitä valvoo;
c) kaikki sellaistenulkomaistenyhtiöidentai yhtiöimättömientuottajien
haarayritykset tai muut yhtiöimättömät yksiköt, jotka ovat nimellisiä
kotimaisia yksiköitä ja joita kohdellaan yritysmäisinä yhteisöinä (katso
2.25).
RAHOITUSLAITOKSET (S.12)
2.32.Määritelmä: Rahoituslaitossektori (S.12) käsittää kaikki yritykset ja
yritysmäiset yhteisöt, joidenpääasiallista toimin taa on
rahoituksenvälitys (rahoituksenvälittäjät) ja/tai rahoitusta
avustavat toiminnat (rahoituksen ja vakuutuksen välitystä
avustavat laitokset)(1).
Rahoituksen välitys on toimintaa, jossa institutionaalinen
yksikkö hankkii rahoitusvaroja ja samaan aikaan velk-
aantuu (katso 2.33—2.34) harjoittamalla markkinoilla
rahoitustaloustoimia (katso 2.37—2.38). Rahoituksen
välittäjienvaroilla ja veloilla onerilaisia omin aisuuksia,
jotka ilmaisevat, että varoja on muunnettu tai paketoitu
uudelleen maturiteetin, mittakaavan, riskin ja niiden
kaltaistenomin aisuuksiensuhteenrahoituksenvälityspro-
sessissa.
Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat toiminnat
ovat rahoituksenvälitykseenläheisesti liittyvää toimin taa
mutta eivät ole itse rahoituksenvälitystä (katso 2.39).
2.33. Rahoituksenvälitysprosessinkautta varoja ohjaillaankolman sienosapuo-
lienvälillä, joista toisella puolella onylijäämää ja toisella puolella varojen
puutetta. Rahoituksen välitys ei ainoastaan toimi välittäjänä muille
institutionaalisille yksiköille, vaan asettaa itsensä alttiiksi riskeille
hankkimalla rahoitusvaroja ja ottamalla velkoja omissa nimissään.
2.34. Rahoituksen välitysprosessissa voi esiintyä kaikentyyppisiä velkoja
lukuunottamatta luokkaa muut velat (AF.7).
Rahoituksenvälitysprosessissa esiin tyvät rahoitusvarat voidaanluokitella
mihin tahansa luokkaan lukuun ottamatta luokkaa vakuutustekninen
vastuuvelka (AF.6) mutta mukaanlukienluokanmuut rahoitussaamiset
(factoring). Lisäksi rahoituksen välittäjät voivat sijoittaa varansa muihin
kuin rahoitusvaroihin kiinteistöt mukaan lukien. Jotta yritystä voidaan
pitää rahoituksen välittäjänä, sen pitäisi lisäksi ottaa velkaa markkinoilta
ja muuntaa varoja. Sen vuoksi kiinteistöyrityksiä (NACE ryhmä 70) ei
lueta mukaan.
2.35. Vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen pääasiallinen toiminta koostuu
riskienyhdistelystä. Näidenlaitostenpäävelat ovat vakuutustekn isiä
vastuuvelkoja (AF.6). Vastuuvelkojenvastin eita ovat vakuutuslaitosten
ja eläkerahastojensuorittamat sijoitukset. Vakuutuslaitokset ja eläker-
ahastot toimivat näin ollen rahoituksen välittäjinä.
2.36. Sijoitusrahastot velkaantuvat pääasiassa osakeannin muodossa (AF.52).
Ne muuttavat nämä varat hankkimalla rahoitusvaroja ja/tai kiinteistöjä.
Senvuoksi sijoitusrahastot luokitellaanrahoituksenvälittäjiin . Kuten
muidenkin yritysten osalta kaikki muutokset niiden varojen ja muiden
velkojen kuin omien osakkeiden arvossa näkyvät niiden omissa varoissa
(katso 7.05). Koska omienvarojenmäärä n ormaalisti onyhtä suuri kuinsijoitusrahastonosakkeidenarvo, kaikki muutokset rahastonvaroissa ja
veloissa heijastuvat näiden osakkeiden markkina-arvoon.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 44
(1) Sovitun käytännön mukaan sektori S.12 sisältää hallintayhtiöt, jotka ainoastaan valvovat
ja johtavat sellaista tytäryhtiöiden ryhmää, jonka pääasiallista toimintaa ovat rahoituksenvälittäminen ja/tai rahoituksen välitystä avustavat toiminnat (katso 2.43), ja sellaisetvoittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita pidetään itsenäisinä rahoitusyrityksiä palvele-
vina oikeushenkilöinä (katso 2.44).
▼B
Sijoitusrahastoja, jotka sijoittavat pelkästään kiinteistöihin, pidetään myös
rahoituksenvälittäjin ä.
2.37. Rahoituksen välitys rajoittuu yleensä markkinoilla tapahtuviin rahoitus-
taloustoimiin. Toisin sanoen varojen hankinnan ja velkojen oton tulisi
tapahtua suurenyleisönkeskuudessa tai määrätyn , suhteellisensuuren
osaryhmän keskuudessa. Jos toiminta rajoittuu pieniin henkilö- tai
perheryhmiin, ei yleensä mitään rahoitusvälitystä tapahdu. Sellaiset
institutionaaliset yksiköt, jotka tarjoavat rahoituspalveluja yhtiöryhmälle,
eivät nimenomaan sisälly rahoituksen välitykseen. Nämä institutionaaliset
yksiköt kohdennetaan sektorille sen mukaan mikä on yhtiöryhmän
vallitseva toiminta talousalueella. Jos rahoituspalveluja tarjoava institu-
tionaalinen yksikkö kuitenkin on rahoitusvalvonnan alainen, se
luokitellaansopimuksenmukaanrahoitusyrityksiin .
2.38. Rahoituksenvälityksenyleisessä rajaamisessa markkin oilla tapahtuviin
rahoitustaloustoimiinsaattaa esiin tyä joitakinpoikkeuksia. Esimerkkejä
ovat kunnalliset luotto- ja säästöpankit, jotka tukeutuvat vahvasti kunnan
mukanaoloon, tai rahoitusleasingyhtiöt, jotka ovat riippuvaisia yhtiöidenemoryhmästä varoja hankkiessaan tai investoidessaan. Niiden antolai-
nauksen tai niiden säästöjen vastaanottamisen pitäisi vastaavasti kuitenkin
olla mukanaolevasta kunnasta tai emoryhmästä riippumatonta luokitel-
taessa niitä rahoitusvälittäjiksi.
2.39. Rahoituksenja vakuutuksenvälitystä avustavat palvelut koostuvat
aputoiminnoista, joilla rahoitusvaroja ja -velkoja koskevia taloustoimia
pannaan toimeen tai varoja muunnetaan tai uudelleen paketoidaan.
Rahoituksenja vakuutuksenvälitystä avustavat laitokset eivät aseta
itseäänriskeille alttiiksi han kkimalla rahoitusvaroja tai ottamalla velkoja.
Ne ainoastaan helpottavat rahoituksen välitystä.
2.40. Rahoituslaitossektoriin sisältyvät seuraavat institutionaaliset yksiköt
(S.12):
a) yksityiset tai julkiset yritykset, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta
ja/tai avustavat rahoituksenvälitystä
b) itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettävät osuuskunnat ja yhtiökumppa-
nuudet, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta ja/tai avustavat
rahoituksenvälitystä
c) erityislainsäädännön perusteella itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettävät
julkiset tuottajat, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta ja/tai
avustavat rahoituksenvälitystä
d) itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettävät voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta ja/tai avustavat
rahoituksenvälitystä
e) hallintayhtiöt (katso 2.14), jos tytäryhtiöiden ryhmä koko talousa-
lueella pääasiallisesti välittää rahoitusta ja/tai avustaa rahoituksen
välitystä
f) yhtiöimättömät sijoitusrahastot, jotka koostuvat osallisryhmänomista-
mista sijoitussalkuista ja joiden hallinnosta huolehtivat yleensä muut
rahoitusyritykset. Nämä rahastot ovat sopimuksenmukaanin stitutio-
naalisia yksiköitä, jotka ovat erillisiä niitä hallinnoivista
rahoitusyrityksistä;
g) yritysmäiset rahoitusyksiköt:
1) pääasiallisesti rahoitusta välittävillä ja säätelyn ja valvonnan
alaisilla yhtiöimättömillä yksiköillä (useimmissa tapauksissa luoki-
teltu muidenrahalaitostenalasektoriintai vakuutuslaitostenja
eläkerahastojen alasektoriin) katsotaan olevan itsenäinen
päätösvalta ja itsenäinen omistajista riippumaton hallinto. Niiden
taloudellinen ja rahoituskäyttäytyminen on samanlaista kuin
rahoitusyrityksillä. Sen vuoksi niitä kohdellaanerillisinä institutio-
naalisina yksiköinä. Esimerkkeinä voidaan mainita ulkomaisten
rahoitusyritystensivukon ttorit;
2) muita yhtiöimättömiä yksiköitä, jotka pääasiallisesti välittävät
rahoituspalveluja, mutta jotka eivät ole säätelyn ja valvonnan
alaisia, pidetään yritysmäisinä rahoitusyksiköinä vain, jos ne
täyttävät yritysmäistenyksiköidenmäärittelyehdot (katso 2.13.f);
3) yhtiöimättömiä yksiköitä, jotka harjoittavat pääasiallisesti rahoi-
tuksen välitystä avustavia toimintoja, pidetään yritysmäisinä
rahoitusyksiköinä vain, jos ne täyttävät yritysmäisten yksiköiden
määrittelyehdot (katso 2.13.f).
2.41. Rahoituslaitossektori jakautuu viiteenalasektoriin :
a) Keskuspankki (S.121);1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 45
▼B
b) Muut rahalaitokset (S.122);
c) Muut rahoituslaitokset kuinvakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.123);
d) Rahoituksenja vakuutuksenvälitystä avustavat laitokset (S.124);
e) Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.125).
Muidenrahalaitostenalasektoria pidetäänmuidentalletuspan kkien
alasektoria vastaavana 1993 SNA:n kohtien 4.88—4.94 määritelmän
mukaisesti. Kunmuidenrahalaitostenalasektorinmääritelmän(katso
2.48) ajatellaankattavann e rahoituksenvälittäjät, joidenkautta
keskuspankin rahapolitiikan vaikutukset kanavoidaan talouden muille
yksiköille, muidentalletuspan kkienalasektori määritellään1993 SNA:ssa
viittaamalla laveanrahanmääritelmiin . Yhdistetyt alasektorit S.121 ja
S.122 vastaavat rahalaitoksia EMI:n(katso 2.49) tilastoin timääritelmien
mukaisesti.
2.42. Lukuunottamatta alasektoria S.121, jokainen alasektori voidaan jakaa
edelleen:
a) julkisiinrahoituslaitoksiin ;
b) yksityisiinkotimaisiinrahoituslaitoksiin ;
c) ulkomaalaisomisteisiinrahoituslaitoksiin .
Tämänalajaottelunkriteerit ovat samat kuinyrityksillä (katso
2.26—2.31).
2.43. Hallintayhtiöt, jotka ainoastaan valvovat ja ohjaavat pääasiallisesti
rahoitusta välittävienja/tai rahoitusta avustavia palveluja suorittavientytäryhtiöidenryhmää, luokitellaanalasektoriinmuut rahoituslaitokset
kuinvakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.123)(
1). Hallintayhtiöt, jotka
itse ovat rahoitusyrityksiä, onkuiten kinluokiteltava alasektoriinrahoi-
tustoiminnan päälajin mukaan.
2.44. Voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita pidetäänrahoituslaitoksia
palvelevina itsenäisinä oikeushenkilöinä, mutta jotka eivät välitä rahoi-
tusta tai harjoita rahoituksenvälitystä avustavia toimin toja, luokitellaan
alasektoriinrahoituksenja vakuutuksenvälitystä avustavat laitokset
(S.124).
Alasektori: Keskuspankki (S.121)
2.45.Määritelmä: Alasektori keskuspankki (S.121) käsittää kaikki rahoitusyr-
itykset ja yritysmäiset yhteisöt, joidenpääasiallin entehtävä
onlaskea liikkeelle rahaa, säilyttää rahansisäin enja
ulkoinen arvo ja pitää hallussaan joko kaikkea tai osaa
maan kansainvälisistä valuuttavarannoista.
2.46. Seuraavat rahoituksenvälittäjät luokitellaanalasektoriinS.121:
a) kansallinen keskuspankki, myös silloin kun se on osa Euroopan
keskuspankkijärjestelmää;
b) perimmiltäänjulkista alkuperää olevat keskusrahalaitokset (esim.
laitokset, jotka huolehtivat ulkomaanvaluutan vaihdosta tai rahan
liikkeelle laskemisesta), joilla on täydellinen kirjanpito ja itsenäinenpäätösvalta suhteessa valtionhallintoon. Useimmiten näitä toimintoja
suoritetaan joko valtionhallinnossa tai keskuspankissa. Näissä tapauk-
sissa mitään erillisiä institutionaalisia yksiköitä ei ole.
2.47. AlasektoriinS.121 ei lueta keskuspan kinlisäksi muita sellaisia laitoksia
tai elimiä, jotka säätelevät tai valvovat rahoitusyrityksiä tai rahoitusmark-
kinoita. Ne luokitellaan sektoriin S.124 (katso 2.58.g)(
2).
Alasektori: Muut rahalaitokset (S.122)
2.48.Määritelmä: Alasektoriinmuut rahalaitokset luetaankaikki muut kuin
keskuspankkialasektoriin luokitellut rahoitusyritykset ja
yritysmäiset yhteisöt, jotka pääasiallisesti välittävät rahoi-
tusta ja joidentehtävän ä onottaa vastaantalletuksia ja/tai
talletusten läheisiä vastikkeita muilta institutionaalisilta
yksiköiltä kuinrahalaitoksilta ja omaanlaskuun sa
myöntää lainoja ja/tai tehdä arvopaperisijoituksia.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 46
(1) Hallintayhtiöiden luokittelu rahoituslaitossektorissa poikkeaa 1993 SNA:n kohdasta
4.100, jotta säilytettäisiinyhten äisyys EMI:ntilastotarkoituksia vartenlaadittujenrahalaitoksia ja vakuutuslaitoksia koskevienmääritelmienkan ssa.
(
2) Tämä poikkeaa 1993 SNA:nkohdista 4.86 ja 4101, jotta säilytettäisiinyhden mukaisuus
EMI:ntilastotarkoituksia vartenlaadittujenrahalaitostenmääritelmienkan ssa.
▼B
2.49. Rahalaitoksiin(RL) luetaankeskuspan kki-alasektori (S.121) ja muut
rahalaitokset -alasektori (S.122) ja ne vastaavat EMI:n tilastotarkoituksia
vartenmääriteltyjä rahalaitoksia (katso 2.41).
2.50. Rahalaitoksia ei voi kuvata yksinkertaisesti termillä ”pankki”, koska
rahalaitoksiinsaatetaanmahdollisesti lukea rahoituslaitoksia, jotka eivät
välttämättä kutsu itseäänpan keiksi ja joidenei sallita joissainmaissa
kutsua itseäänpan keiksi, kuntaas jotkut muut rahoitusyritykset kutsues-
saan itseään pankeiksi eivät itse asiassa ole rahalaitoksia. Yleensä
seuraavat rahoituksenvälittäjät luokitellaanalasektoriinS.122:
a) liikepankit, ”universaaliset” pankit, ”yleispankit”;
b) säästöpankit (mukaanluettuna keskinäiset säästöpankit ja säästöpankki-
ja lainayhdistykset);
c) postisiirtolaitokset, postipankit, postisiirtopankit;
d) maaseutuluottopankit, maatalousluottopankit;
e) luotto-osuuspankit, luottoyhdistykset;
f) erikoistuneet pankit (esim. kauppapankit, emissiopankit, yksityiset
pankit).
2.51. Seuraavat rahoituksenvälittäjät voidaanmyös luokitella alasektoriin
S.122, jos niiden tehtävänä on ottaa yleisöltä vastaan takaisin maksettavia
varoja joko talletuksina tai muina vastaavina kuten esim. jatkuvasti
liikkeellelaskettavina joukkovelkakirjoina ja muina niihin verrattavina
arvopapereina. Muutoin ne pitäisi luokitella alasektoriin S.123:
a) yritykset, jotka myöntävät kiinnityksiä (mukaan luettuna asuntosäästö-
pankit, hypoteekkipankit ja kiinnitysluottolaitokset);
b) sijoitusrahastot (ml. investointirahastot ja muut kollektiiviset inves-
tointijärjestelmät, so. kollektiivisijoituksia siirrettäviin arvopapereihin
tekevät yritykset);
c) kunnalliset luottolaitokset.
2.52. AlasektoriinS.122 ei lueta:
a) hallintayhtiöitä, jotka ainoastaan valvovat ja johtavat pääasiallisesti
muista rahalaitoksista koostuvaa ryhmää, mutta jotka itse eivät ole
muita rahalaitoksia. Ne luokitellaanalasektoriinS.123 (katso 2.43);
b) muita rahalaitoksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat itsenäisinä
oikeushenkilöinä pidetyt yhteisöt, jotka eivät välitä rahoitusta. Ne
luokitellaanalasektoriinS.124 (katso 2.44).
Alasektori: Muut rahoituslaitokset kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot
(S.123)
2.53.Määritelmä: Alasektori muut rahoituslaitokset kuinvakuutuslaitokset ja
eläkerahastot (S.123) koostuu kaikista rahoitusyrityksistä ja
yritysmäisistä yhteisöistä, jotka pääasiallisesti välittävät
rahoitusta ottamalla velkaa muussa muodossa kuinvaluut-
tana, talletuksina ja/tai talletusten läheisinä vastikkeina
muilta institutionaalisilta yksiköiltä kuin rahalaitoksilta tai
muussa muodossa kuin vakuutusteknisinä vastuuvelkoina.
2.54. Alasektori S.123 sisältää eri tyyppisiä rahoituksenvälittäjiä, erityisesti
sellaisia, jotka pääasiallisesti hoitavat pitkäaikaiseenrahoitukseenliittyviä
tehtäviä. Useimmissa tapauksissa tämä vallitsevintakaisin maksuaika on
peruste, jolla ne erotetaan muiden rahalaitosten alasektorista. Kun sellaiset
velkamuodot kuin vakuutustekniset vastuuvelat rajataan pois, rajanveto
vakuutuslaitoksiinja eläkerahastoihinn ähdenvoidaantehdä.
2.55. Erityisesti seuraavat rahoitusyritykset ja yritysmäiset yhteisöt luokitellaan
alasektoriinS.123 elleivät n e ole rahalaitoksia:
a) rahoitusliisausta välittävät yritykset;
b) osamaksukaupanrahoitusta ja hen kilökohtaista tai liikerahoitusta
välittävät yritykset;
c) factoring-rahoitusta välittävät yritykset;
d) arvopaperi- ja johdannaispörssimeklarit (omaan laskuun);
e) erikoistuneet rahoitusyritykset kuten esim. riskiraha- ja kehityspääo-
mayhtiöt, vienti/tuontirahoitusyhtiöt;
f) arvopaperistettujenvarojenhaltijoiksi perustetut ajon euvojenrahoitu-
syritykset;
g) rahoituksenvälittäjät, jotka vastaan ottavat talletuksia ja/tai talletusten
läheisiä vastikkeita ainoastaan rahalaitoksilta;1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 47
▼B
h) hallintayhtiöt, jotka ainoastaan valvovat ja johtavat pääasiallisesti
rahoituksenvälitystä ja/tai rahoituksenvälitystä avustavia palveluja
tuottavientytäryhtiöidenryhmää, mutta jotka itse eivät ole rahoitusyr-
ityksiä (katso 2.43).
2.56. Alasektori S.123 ei sisällä itsenäisinä juridisina yksiköinä pidettyjä voittoa
tavoittelemattomia laitoksia, jotka palvelevat muita rahoituksenvälittäjiä
paitsi vakuutuslaitoksia ja eläkerahastoja mutta eivät välitä rahoitusta. Ne
luokitellaanalasektoriinS.124 (katso 2.44).
Alasektori: Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset (S.124)
2.57.Määritelmä: Alasektori rahoituksenja vakuutuksenvälitystä avustavat
laitokset (S.124) koostuu kaikista rahoitusyrityksistä ja
yritysmäisistä yhteisöistä, jotka pääasiallisesti avustavat
rahoituksen välitystä, toisin sanoen toimintoja, jotka
liittyvät läheisesti rahoituksenvälitykseen , mutta jotka
eivät ole rahoituksenvälitystä itsessään(katso 2.39).
2.58. Erityisesti seuraavat rahoitusyritykset ja yritysmäiset yhteisöt luokitellaan
alasektoriinS.124:
a) vakuutusmeklarit, meripelastus- ja haverihallinnon hoitajat, vakuutus-
ja eläkekonsultit jne.;
b) lainameklarit, arvopaperimeklarit, sijoitusneuvojat jne;
c) arvopaperienliikkeellelaskemista hoitavat emissioyhtiöt;
d) yritykset, joiden pääasiallista toimintaa on taata nimisiirrolla vekseleitä
ja muita instrumentteja;
e) yritykset, jotka järjestelevät sellaisia johdannais- tai suojautumisin-
strumentteja kuin esim. swapit, optiot ja futuurit (laskematta niitä
liikkeelle);
f) yritykset, jotka huolehtivat rahoitusmarkkinoiden infrastruktuurista;
g) rahoituksen välittäjien ja rahoitusmarkkinoiden keskusvalvontavirano-
maiset, jos ne ovat erillisiä institutionaalisia yksiköitä;
h) eläkerahastojen, sijoitusrahastojen jne. hoitajat;
i) yritykset, jotka hoitavat arvopaperipörssiä ja vakuutuspörssiä;j) itsenäisinä oikeushenkilöinä pidetyt voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, jotka palvelevat rahoitusyrityksiä, mutta eivät itse välitärahoitusta tai tuota rahoituksenvälitystä avustavia palveluja (katso
2.44).
2.59. Alasektori S.124 ei sisällä hallintayhtiöitä, jotka ainoastaan valvovat ja
johtavat pääasiallisesti rahoitusta avustavia palveluja harjoittavien
tytäryhtiöidenryhmää, mutta eivät itse ole rahoituksenja vakuutuksen
välitystä avustavia laitoksia. Ne luokitellaanalasektoriinS.123 (katso
2.43).
Alasektori: Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.125)
2.60.Määritelmä: Alasektori vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (S.125)
koostuu kaikista rahoitusyrityksistä ja yritysmäisistä yhtei-
söistä, jotka pääasiallisesti ovat riskienhallin taanliittyvän
rahoituksenvälittäjiä (katso 2.35).
2.61. Hoidetut vakuutussopimukset saattavat koskea yksilöitä ja/tai ryhmiä,
olipa osallistuminen seurausta julkisen vallan määräämästä yleisestä
velvollisuudesta tai ei. Lisäksi sosiaalivakuutussopimukset (katso
4.83—4.91) muodostavat joskus huomattavanosanhoidetuista sopimuk-
sista.
2.62. Alasektori S.125 sisältää sekä omavakuutuslaitokset että jälleenvakuutus-
laitokset.
2.63. AlasektoriinS.125 ei lueta:
a) institutionaalisia yksiköitä, jotka täyttävät molemmat kohdassa 2.74
luetelluista kahdesta kriteeristä. Ne luokitellaanalasektoriinS.1314;
b) hallintayhtiöitä, jotka ainoastaan valvovat ja johtavat pääasiallisesti
vakuutuslaitoksista ja eläkerahastoista koostuvaa ryhmää, mutta jotka
eivät itse ole vakuutuslaitoksia eivätkä eläkerahastoja. Ne luokitellaan
alasektoriinS.123 (katso 2.43);
c) itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettäviä voittoa tavoittelemattomia
laitoksia, jotka palvelevat vakuutuslaitoksia ja eläkerahastoja mutta
eivät itse välitä rahoitusta. Ne luokitellaanalasektoriinS.124 (katso
2.44).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 48
▼B
2.64. Alasektori vakuutuslaitokset ja eläkerahastot voidaanjakaa seuraavasti:
a) vakuutuslaitokset;
b) (itsenäiset) eläkerahastot.
Itsenäiset eläkerahastot ovat eläkerahastoja, joilla on itsenäinen
päätösvalta ja täydellinen kirjanpito. Ne ovat sen vuoksi institutionaalisia
yksiköitä. Epäitsenäiset eläkerahastot eivät ole institutionaalisia yksiköitä
vaan ovat osa sitä institutionaalista yksikköä, joka perustaa ne.
2.65. Yksilöitä ja ryhmiä koskevat riskit voivat molemmat sisältyä henki- ja
vahinkovakuutuslaitosten toimintaan. Jotkut vakuutuslaitokset saattavat
rajoittaa tomintansa ainoastaan ryhmäsopimuksiin. Näiden laitosten
sallitaanvakuuttaa kaikkia ryhmiä.
2.66. Eläkerahastoja voidaankuvata laitoksiksi, jotka vakuuttavat vakuutettujen
henkilöiden sosiaalisiin riskeihin ja tarpeisiin liittyviä ryhmäriskejä (katso
4.84). Tyypillisiä tällaisen toiminnan kohteena olevia ryhmiä ovat
yksittäisenyrityksentai yritysryhmänpalkan saajat, teollisuudenhaaran
tai toimialan työntekijät tai saman ammatin omaavat henkilöt. Vakuu-
tussopimukseensisällytetyt etuudet saattavat olla etuuksia, jotka
maksetaanvakuutetunkuolemanjälkeenleskelle ja lapsille (pääasiassa
palveluksessa tapahtunut kuolema), etuuksia, jotka maksetaan eläkkeelle
siirtymisenjälkeenja etuuksia, jotka maksetaanvakuutetuntultua
työkyvyttömäksi.
2.67. Eräissä maissa kaikkia tämäntyyppisiä riskejä voidaanvakuuttaa yhtä
hyvinhen kivakuutusyhtiöissä kuineläkerahastoissa. Toisissa maissa
jotkut näistä riskilajeista on vakuutettava henkivakuutusyhtiöissä.
Päinvastoin kuin henkivakuutusyhtiöt eläkerahastot ovat (lain nojalla)rajoitetut määrättyihin palkansaajien ja itsenäisten yrittäjien ryhmiin.
JULKISYHTEISÖT (S.13)
2.68.Määritelmä: Julkisyhteisöjensektoriin(S.13) luetaankaikki in stitutio-
naaliset yksiköt, jotka ovat muita markkinattomia tuottajia
(katso 3.26) ja joidentuotos ontarkoitettu pääasiallisesti
yksilölliseentai kollektiiviseenkulutukseenja rahoitetaan
muihinsektoreihinkuuluvienyksiköidensuorittamin
pakollisin maksuin, ja/tai kaikki pääasiallisesti kansantulon
ja -varallisuuden uudelleenjakoa harjoittavat institutionaa-
liset yksiköt.
2.69. Sektoriin S.13 luetaan seuraavat institutionaaliset yksiköt:
a) julkisyhteisöjenyksiköt (pois lukienjulkisiksi tuottajiksi organ isoidut
tai erikoislainsäädännön perusteella itsenäisinä oikeudellisina
yksiköinä pidetyt julkiset tuottajat tai yritysmäiset yhteisöt silloin,
kun ne luokitellaan yrityksiin tai rahoituslaitoksiin), jotka hoitavat ja
rahoittavat sellaisia toimintoja, joiden tarkoituksena on pääasiallisesti
markkinattomien yhteisön hyväksi tarkoitettujen tavaroiden ja palve-
luidentuottamin en(
1).
b) itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettävät voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, jotka ovat keskushallinnon valvomia ja pääasiallisesti
rahoittamia muita markkinattomia tuottajia.
c) itsenäiset eläkerahastot, jos kohdan 2.74 kaksi vaatimusta täyttyvät.
2.70. Julkisyhteisöjen sektori jakautuu seuraaviin neljään alasektoriin:
a) valtionhallinto (S.1311)
b) osavaltiohallinto (S.1312)
c) paikallishallinto (S.1313)
d) sosiaaliturvarahastot (S.1314).
Alasektori: Valtionhallinto (S.1311)
2.71.Määritelmä: Alasektoriin valtionhallinto (S.1311) luetaan kaikki valtion
ministeriöt ja keskusvirastot, joiden toimivalta normaalisti
ulottuu koko talousalueelle, ei kuitenkaan sosiaaliturvar-
ahastojenhallin toa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 49
(1) Sovitun käytännön mukaan sellaiset markkinoita säätelevät organisaatiot, jotka ovat joko
yksinomaan tai pääasiallisesti pelkkiä tukipalkkioiden jakajia, luokitellaan sektorin S.13alasektoriin keskushallinto S.1311. Ne organisaatiot, jotka yksinomaan tai pääasiallisestiostavat, pitävät hallussa ja myyvät maataloustuotteita tai elintarvikkeita, luokitellaan
kuitenkin sektoriin S.11 (katso 2.21, alaviite 6).
▼B
AlasektoriinS.1311 luetaann e voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita
valtionhallinto valvoo ja pääasiallisesti rahoittaa ja joiden toimivalta
ulottuu koko talousalueelle.
Alasektori: Osavaltiohallinto (S.1312)
2.72.Määritelmä: Alasektoriinosavaltiohallin to (S.1312) luetaanvaltion
hallintoelimet, jotka ovat erillisiä institutionaalisia
yksiköitä ja hoitavat joitakin julkisen hallinnon tehtäviä
valtionhallintoa alemmalla, mutta paikallishallintoa
ylemmällä tasolla, ei kuitenkaan sosiaaliturvarahastojen
hallintoa.
AlasektoriinS.1312 luetaann e voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita
osavaltionhallin toelimet valvovat ja pääasiallisesti rahoittavat ja joiden
toimivalta rajoittuu osavaltiohallinnon talousalueelle.
Alasektori: Paikallishallinto (S.1313)
2.73.Määritelmä: Alasektoriin paikallishallinto (S.1313) luetaan ne julkisen
hallinnon elimet, joiden toimivalta ulottuu ainoastaan
talousalueen paikalliseen osaan, ei kuitenkaan sosiaalitur-
varahastojenpaikallisia laitoksia.
AlasektoriinS.1313 luetaann e voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita
paikalliset julkisen hallinnon elimet valvovat ja pääasiallisesti rahoittavat
ja joiden toimivalta rajoittuu paikallisten hallintoelinten talousalueille.
Alasektori: Sosiaaliturvarahastot (S.1314)
2.74.Määritelmä: Alasektoriinsosiaaliturvarahastot (S.1314) luetaankaikki
ne valtionhallinnon, osavaltiohallinnon ja paikallishal-
linnon institutionaaliset yksiköt, joiden pääasiallista
toimintaa on sosiaalisten etuisuuksien tuottaminen ja jotka
täyttävät molemmat seuraavista kahdesta kriteeristä:
a) laintai asetuksenmukaantietyt väestöryhmät ovat
velvollisia osallistumaanjärjestelmääntai maksamaan
sosiaaliturvamaksuja;
b) julkisyhteisö vastaa — riippumattomasti tehtävästään
valvovana elimenä tai työnantajana — laitoksen hallin-
nosta maksuja ja etuisuuksia koskevissa ratkaisuissa ja
hyväksymisessä (katso 4.89);
Yksittäisen henkilön maksamien maksujen ja sen riskin välillä, jonka
alaiseksi kyseinen henkilö joutuu, ei ole tavallisesti suoraa yhteyttä.
KOTITALOUDET (S.14)
2.75.Määritelmä: Kotitaloussektori (S.14) kattaa henkilöt tai henkilöryhmät
kuluttajina ja mahdollisesti myös markkinatavaroita ja
rahoitus- ja muita palveluita tuottavina yrittäjinä (markki-
natuottajina), jos jälkimmäisessä tapauksessa vastaavat
toiminnot eivät ole erillisten yritysmäisinä yhteisöinä
käsiteltyjenyksiköidentoimin taa. Kotitaloussektoriin
luetaan myös henkilöt tai henkilöryhmät tavaroiden ja
muidenkuinrahoituspalveluidentuottajin a omaa loppu-
käyttöä varten(katso 3.20, 3.25 ja 3.30).
Kotitaloudet voidaan kuluttajina määritellä pieniksi
henkilöryhmiksi, joilla on yhteinen asunto, jotka panevat
yhteenosantai kaikki tuloistaanja varallisuudestaanja
jotka kuluttavat kollektiivisesti tietyntyyppisiä, pääasiassa
asumiseenja ruokaanliittyviä tavaroita ja palveluita.
Perheentai emotion aalistensiteidenolemassaolo
kriteereinä voidaan lisätä.
Näidenyksiköidenpääasialliset varat ovat peräisinpalk-
ansaajakorvauksista, omaisuustuloista, muilta sektoreilta
saaduista tulonsiirroista, markkinatuotteiden myyntituloista
tai laskennallisista tuloista tuotoksesta omaan loppukulu-
tukseen.
2.76. Kotitaloussektoriinluetaan :
a) yksilöt tai yksilöryhmät, joidenpääasiallin entarkoitus onkulutta-
minen;
b) henkilöt, jotka asuvat pysyvästi laitoksissa ja joilla on vähän tai ei
laisinkaan itsenäistä toiminta- tai päätösvaltaa taloudellisissa asioissa
(esim. luostareissa elävien uskonnollisten veljeskuntien jäsenet,1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 50
▼B
pitkäaikaispotilaat sairaaloissa, pitkiä tuomioita kärsivät vangit,
vanhainkodeissa pysyvästi asuvat vanhukset). Näitä ihmisiä käsitellään
ikään kuin he muodostaisivat yhdessä yhden institutionaalisen yksikön,
toisin sanoen yhden kotitalouden;
c) yksilöt tai yksilöryhmät, joiden pääasiallinen tarkoitus on kuluttaminen
ja jotka tuottavat tavaroita ja palveluita yksinomaan omaan käyttöön.
Ainoastaan kahden tyyppiset omaan kulutukseen tuotetut palvelut
luetaan mukaan järjestelmään: omistusasuntopalvelut ja palkatun
työvoimantuottamat kotitalouspalvelut;
d) muut kuin yritysmäisinä yhteisöinä pidetyt yksityiset elinkeinonhar-
joittajat ja yhtiökumppanuudet, joilla ei ole itsenäistä oikeudellista
asemaa ja jotka ovat markkinatuottajia;
e) kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joilla ei
ole itsenäistä oikeudellista asemaa, tai KPVTY:t, joilla sellainen on,
mutta jotka ovat vainvähämerkityksellisiä (katso 2.88).
2.77. Kotitaloussektori jakautuu kuuteenalasektoriin :
a) työnantajat ja muut elinkeinonharjoittajat (S.141 + S.142)
b) palkansaajat (S.143)
c) omaisuustulojensaajat (S.1441)
d) eläkkeensaajat (S.1442)
e) muidentulon siirtojensaajat (S.1443)
f) muut kotitaloudet (S.145).
2.78. Kotitaloudet jaetaanalasektoreihinkoko kotitaloudensaamansuurimman
tulolajin mukaan (työnantajatulot, palkansaajakorvaukset jne). Jos
samassa kotitaloudessa saadaan monenlaisia tuloja tuloryhmää kohti,
luokituksenonperustuttava kotitaloudenkokon aistuloihinkussakin
ryhmässä.
Alasektori: Työnantajat ja muut elinkeinonharjoittajat (S.141 + S.142)
2.79.Määritelmä: Alasektori työnantajat ja muut elinkeinonharjoittajat
koostuu sellaistenkotitalouksienryhmästä, joilla markki-
natavaroiden ja -palvelujen tuotannosta saadut sekatulot
(B.3) ovat suurin tulonlähde kotitaloudelle kokonaisuudes-
saan, vaikka ne eivät aina muodostaisikaan enempää kuin
puolet kotitaloudenkokon aistuloista. Näitä tuloja kotita-
loudet saavat yhtiöimättömienkotitalousyritysten
omistajina, joissa yrityksissä voi olla myös palkattua
henkilöstöä.
Alasektori: Palkansaajat (S.143)
2.80.Määritelmä: Alasektori palkansaajat koostuu sellaisten kotitalouksien
ryhmästä, joidentuloista palkkatulot (D1) onsuurin
tulolähde kotitaloudelle kokonaisuudessaan.
Alasektori: Omaisuustulojen saajat (S.1441)
2.81.Määritelmä: Alasektori omaisuustulojensaajat koostuu sellaistenkoti-
talouksienryhmästä, joille omaisuustulot (D4) onsuurin
tulolähde kotitaloudelle kokonaisuudessaan.
Alasektori: Eläkkeensaajat (S.1442)
2.82.Määritelmä: Alasektori eläkkeensaajat koostuu sellaisten kotitalouksien
ryhmästä, joille eläkkeet (D4) onsuurintulolähde kotita-
loudelle kokonaisuudessaan.
Eläkkeensaajat ovat kotitalouksia, joille työ- tai muut eläkkeet mukaan-
luettuna aikaisemmilta työnantajilta saatavat eläkkeet ovat suurin
tulolähde.
Alasektori: Muiden tulonsiirtojen saajat S.1443)
2.83.Määritelmä: Alasektori muidentulon siirtojensaajat koostuu sellaisten
kotitalouksienryhmästä, jolle muut tulon siirrot (D4) on
suurin tulolähde kotitaloudelle kokonaisuudessaan.
Muita tulonsiirtoja ovat kaikki muut tulonsiirrot kuin omaisuustulot,
eläkkeet ja pysyvästi laitoksissa elävienhen kilöidentulot.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 51
▼B
Alasektori: Muut kotitaloudet (S.145)
2.84.Määritelmä: Alasektori muut kotitaloudet koostuu henkilöistä, jotka
elävät pysyvästi laitoksissa.
Henkilöt, jotka elävät pysyvästi laitoksissa, luokitellaan erikseen, koska
suurimman tulolähteen kriteerin perusteella näitä henkilöitä ei ole
mielekästä luokitella mihinkään edellä olevista alasektoreista.
2.85. Jos pääasiallista tulolähdettä kotitaloudelle kokonaisuudessaan ei ole
saatavissa sektorinmäärittelemiseksi, toiseksi parhaantiedonluokittelua
varten muodostavat viitehenkilön tulot. Kotitalouden viitehenkilö on
tavallisestihenkilö, jolla on suurimmat tulot. Jos viimeksi mainittua tietoa
ei ole saatavissa, voidaankotitalouksienalasektorinmäärittelyynkäyttää
sen henkilön tuloja, joka sanoo olevansa viitehenkilö.
2.86. Muut kriteerit voivat kuitenkin olla tarkoituksenmukaisia ja tarpeellisia
erilaisia analyyseja varten tai politiikan teon pohjana, esim. kotitalouksien
luokittelu yrittäjätoiminnan mukaan: maatalouskotitaloudet; muut kuin
maatalouskotitaloudet (teollisuus, palvelut).
KOTITALOUKSIA PALVELEVAT VOITTOA TAVOITTELEMATTOMAT
YHTEISÖT (S.15)
2.87.Määritelmä: Sektori kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt (KPVTY:t) (S.15) koostuu voittoa tavoittelematto-
mista yhteisöistä, jotka ovat kotitalouksia palvelevia
erillisiä juridisia yksiköitä ja yksityisiä muita markkinat-
tomia tuottajia (katso 3.32). Niidenpääasialliset varat ovat,
satunnaisia myyntituloja lukuunottamatta, kuluttajakotita-
louksilta saatuja käteis- tai luontoismuotoisia vapaaehtoisia
maksuja, julkisyhteisöjensuorittamia maksuja(1) ja omai-
suustuloja.
2.88. Jos nämä yhteisöt eivät ole kovin tärkeitä, niitä ei lueta tähän sektoriin ja
niiden taloustoimet ovat kotitalouksien taloustoimien joukossa (S.14).
Kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjensektori
sisältää seuraaviinpääryhmiinlukeutuvia yhteisöjä, jotka tarjoavat
markkinattomia tavaroita ja palveluita kotitalouksille:
a) ammattiyhdistykset, ammatilliset ja tieteelliset seurat, kuluttajayhdis-
tykset, poliittiset puolueet, kirkot tai uskonnolliset yhdyskunnat (myös
julkisensektorinrahoittamat, mutta ei valvomat), ja sosiaaliset,
kulttuuri- ja viihde- sekä urheilukerhot;
b) hyväntekeväisyys-, hätäapu- ja avunantojärjestöt, joita muut institu-
tionaaliset yksiköt rahoittavat vapaaehtoisin käteis- tai
luontoismuotoisin tulonsiirroin.
Sektori S.15 sisältää hyväntekeväisyys-, hätäapu- tai avunantoelimet,
jotka palvelevat ulkomaisia talousyksiköitä, mutta se ei sisällä yksiköitä,
joiden jäsenyys oikeuttaa ennakolta määrättyihin tavaroihin ja palveluihin.
ULKOMAAT (S.2)
2.89.Määritelmä: Ulkomaat (S.2) onsellaistenyksiköidenryhmä, joilla ei ole
mitään luonteenomaisia toimintoja ja varoja; se sisältää
sellaisia ulkomaisia talousyksiköitä(2), jotka harjoittavat
taloustoimia kotimaisten institutionaalisten yksiköiden
kanssa tai joilla on muita taloudellisia yhteyksiä koti-
maisten talousyksiköiden kanssa. Sen tilit antavat
yleiskuvann iistä taloudellisista suhteista, jotka yhdistävät
kansantalouden ulkomaiden kanssa.
2.90. Ulkomaat ei ole sektori, jossa onpidettävä täydellisiä tilejä, vaikka usein
onkin otollista kuvata ulkomaita ikään kuin se olisi sektori. Sektorit
saadaan disaggregoimalla koko kansantalous siten, että saadaan homo-
geenisempia kotimaisten institutionaalisten yksiköiden ryhmiä, joiden
taloudellinen toiminta, tavoitteet ja tehtävät ovat samanlaisia. Tämä ei
päde ulkomaiden sektoriin: sinne kirjataan yritysten ja rahoituslaitosten,
voittoa tavoittelemattomienlaitosten , kotitalouksienja julkisyhteisöjen
taloustoimet ja muut virrat ulkomaisten institutionaalisten yksiköiden
kanssa ja muut taloudelliset suhteet kotimaisten ja ulkomaisten yksiköiden
kesken, esim. kotimaisten yksiköiden vaateet ulkomaisia yksiköitä
kohtaan.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 52
(1) Voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, joita julkinen hallinto valvoo ja pääasiallisesti
rahoittaa, luokitellaanjulkisyhteisöjensektoriin(katso 2.69.b).
(2) Mukaan luetaan EU:n laitokset ja kansainväliset järjestöt (katso myös 2.06).
▼B
2.91. On huomattava, että sääntöön, jonka mukaan ulkomaiden tileihin sisältyy
ainoastaan kotimaisten institutionaalisten yksiköiden ja ulkomaisten
talousyksiköidenvälisiä taloustoimia, onolemassa seuraavat poikkeukset:
a) kotimaisentalousyksikönhoitamat tuon titavaroidenkuljetuspalvelut
(vievänmaanrajalle saakka) esitetäänulkomaidentileillä fob
tuonnissa, vaikka kotimaiset talousyksiköt ovat ne tuottaneet (katso
3.144);
b) ulkomaisia varoja koskevat taloustoimet eri sektoreihinkuuluvien
kotimaistentalousyksiköidenvälillä esitetäänulkomaidenyksityiskoh-
taisilla rahoitustileillä. Vaikka ne eivät vaikuta maan rahoitusasemaan
ulkomaiden suhteen, ne vaikuttavat yksittäisten sektoreiden rahoitus-
suhteisiinulkomaidenkan ssa;
c) maanvelkataloustoimet eri maan tieteellisiinvyöhykkeisiinkuuluvien
ulkomaistentalousyksiköidenvälillä esitetäänulkomaidentilien
maantieteellisen luokituksen mukaan. Vaikka nämä taloustoimet
eivät vaikuta maan yleiseen velkaan ulkomaiden suhteen, niin ne
vaikuttavat senvelkaanmaailmaneri osia kohtaan .
2.92. Ulkomaidensektori (S.2) jakautuu seuraavasti:
a) Euroopan unioni (S.21)
b) EU:njäsen maat (S.211)
c) EU:nlaitokset (S.212)
d) kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt (S.22)
TUOTTAJAYKSIKÖIDEN SEKTORILUOKITUS OMISTAJUUDEN OIKEU-
DELLISEN PÄÄJAOTTELUN MUKAAN
2.93. Seuraavassa yleiskatsauksessa ja kohdissa 2.94.—2.101. esitetäänyhteen -
veto tuottajayksiköidensektoriluokituksenperiaatteista käyttäen
standardikäsitteitä instituutioiden päätyyppien kuvaamisessa.
2.94. Yksityiset ja julkiset yritykset, jotka ovat markkinatuottajia, luokitellaan
seuraavasti:
a) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluja) tuot-
tavat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.a)
b) pääasiallisesti rahoituksenvälitystä harjoittavat ja rahoituksenvälitystä
avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.a ja 2.40.f)
2.95. Itsenäisinä juridisina yksiköinä pidettävät osuuskunnat ja yhtiökumppa-
nuudet, jotka ovat markkinatuottajia, luokitellaan seuraavasti:
a) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluja) tuot-
tavat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.b)
b) pääasiallisesti rahoituksenvälitystä harjoittavat ja rahoituksenvälitystä
avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.b).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 53
Taulukko 2.3 — Tuottajayksiköiden sektoriluokitus
Tuottajatyyppi
Oikeudellinen standardikuvausPääasiallisesti tavaroidenja palve-
luiden(paitsi rahoituspalveluiden )
tuotantoa harjoittavat markkina-
tuottajatPääasiallisesti rahoituksenvälitystä
harjoittavat markkinatuottajatMuut markkinattomat tuottajat
Julkiset tuottajat
(katso 3.28)Yksityiset tuottajat
(katso 3.29)
Yksityiset ja julkiset yritykset S.11 Yritykset
(katso 2.23.a)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.a ja 2.40.f)
Osuuskunnat ja yhtiökumppanuudet, jotka ovat itsenäisiä juridisia
yksiköitäS.11 Yritykset
(katso 2.23.b)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.b)
Julkiset tuottajat, jotka erityislainsäädännön perusteella ovat
itsenäisiä juridisia yksiköitäS.11 Yritykset
(katso 2.23.c)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.c)
Julkiset tuottajat, jotka eivät ole
itsenäisiä juridisia yksiköitäominaisuuksiltaan yritys-
mäisiä yhteisöjäS.11 Yritykset
(katso 2.23.f)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.g)
muut S.13 Julkisyhteisöt
(katso 2.69.a)
Voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, jotka ovat itsenäisiä juridisia
yksiköitäS.11 Yritykset
(katso 2.23.d)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.d)S.13 Julkisyhteisöt
(katso 2.69.b)S.15 Kotitalouksia palvelevat
voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt (1) (katso 2.87)
Yhtiökumppanuudet, jotka eivät
ole itsenäisiä juridisia yksiköitä
Yksityiset elinkeinonharjoittajatsellaiset, joilla onyritysmäisiä
piirteitäS.11 Yritykset
(katso 2.23.f)S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.g)
muut S.14 Kotitaloudet
(katso 2.75)S.14 Kotitaloudet
(katso 2.75)
Hallintayhtiöt, joiden valvoman
yritysryhmänpääasiallin en
toimintatyyppi ontavaroidenja muidenkuin
rahoituspalvelujentuotan toS.11 Yritykset
(katso 2.23.e)
rahoituspalvelujentuotan to S.12 Rahoituslaitokset
(katso 2.40.e)
(1) Lukuunottamatta sellaisia voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä, joilla onvähäin enmerkitys (katso 2.88).▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 54
▼B
2.96. Julkiset tuottajat, jotka erityislainsäädännön perusteella ovat itsenäisiä,
juridisia yksiköitä ja jotka ovat markkinatuottajia, luokitellaan seuraa-
vasti:
a) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluita) tuot-
tavat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.c)
b) pääasiallisesti rahoituksenvälitystä suorittavat ja rahoituksenvälitystä
avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.c).
2.97. Julkiset tuottajat, jotka eivät ole itsenäisiä, juridisia yksiköitä ja jotka ovat
markkinatuottajia, luokitellaan seuraavasti:
a) jos ne ovat yritysmäisiä (katso 2.13.f)
(1) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluja)
tuottavat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.f)
(2) pääasiallisesti rahoituksenvälitystä harjoittavat ja rahoituksen
välitystä avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.g).
b) jos ne eivät ole yritysmäisiä: sektori S.13, julkisyhteisöt, koska ne
muodostavat kiinteän osan niitä valvovasta yksiköstä (katso 2.69.a)
2.98. Voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (yhdistykset, säätiöt), jotka ovat
itsenäisiä, juridisia yksiköitä, luokitellaan seuraavasti:
a) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluja) tuottavat
markkinatuottajat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.d)
b) pääasiallisesti rahoituksenvälitystä harjoittavat ja rahoituksenvälitystä
avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.d).
c) markkinattomat tuottajat:
(1) sektori S.13, julkisyhteisöt, jos ne ovat julkisia tuottajia, joita
julkisyhteisöt valvovat ja pääasiallisesti rahoittavat (katso 2.69.b)
(2) sektori S.15, kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, jos ne ovat yksityisiä tuottajia (katso 2.87).
2.99. Yksityiset elinkeinonharjoittajat ja yhtiökumppanuudet, jotka eivät ole
itsenäisiä, juridisia yksiköitä ja jotka ovat markkinatuottajia, luokitellaan
seuraavasti:
a) jos ne ovat yritysmäisiä (katso 2.13.f)
(1) pääasiallisesti tavaroita ja palveluita (paitsi rahoituspalveluita)
tuottavat: sektori S.11 yritykset (katso 2.23.f)
(2) pääasiallisesti rahoituksenvälitystä harjoittavat ja rahoituksen
välitystä avustavat: sektori S.12 rahoituslaitokset (katso 2.40.g).
b) jos ne eivät ole yritysmäisiä, ne luokitellaan sektoriin S.14,
kotitaloudet (katso 2.75).
2.100. Hallintayhtiöt (toisin sanoen yhtiöt, jotka johtavat yritysryhmää) luoki-
tellaanseuraavasti:
a) sektori S.11, yritykset, jos koko yhtiöryhmän, joka on markkinatuot-
taja, pääasiallinen toiminta on tavaroiden ja palveluiden (paitsi
rahoituspalveluiden) tuotanto (katso 2.23.e)
b) sektori S.12, rahoituslaitokset, jos koko yhtiöryhmänpääasiallin en
toiminta on rahoituksen välitys (katso 2.40.e).
2.101. Taulukot sivuilla 64—65 kuvaavat kaavionmuodossa edellä esitettyjä
erilaisia tapauksia.
PAIKALLISET TOIMIALAYKSIKÖT JA TOIMIALAT
2.102. Käytännössä useimmat tavaroita ja palveluita tuottavat institutionaaliset
yksiköt harjoittavat useampia toimintoja samaan aikaan. Ne saattavat
harjoittaa pääasiallista toimintaa, joitakin sivutoimintoja ja joitakin
aputoimintoja (katso 3.10—3.13).
2.103. Toimintaa voidaan sanoa tapahtuvan, kun yhdistetään sellaisia resursseja
kuin laitteet, työvoima, valmistustekniikka, tietoverkot ja tuotteet siten,
että se johtaa tiettyjen tavaroiden ja palveluiden luomiseen. Panoksena
olevat tuotteet (tavarat ja palvelut), tuotantoprosessi ja tuotoksena olevat
tuotteet luonnehtivat toimintaa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 55
▼B
Toiminnat voidaan määrittää viittaamalla NACE Rev. 1:n määrättyyn
tasoon(1).
2.104. Jos yksikkö harjoittaa useampaa kuin yhtä toimintaa, kaikki toiminnot,
jotka eivät ole aputoimintoja, pannaan järjestykseen bruttoarvonlisäyksen
mukaan. Syntyneen merkitsevämmän arvonlisäyksen perusteella pääasial-
linen toiminta ja sivutoiminnat voidaan sitten erotella. Aputoimintoja ei
eritellä siten, että ne muodostaisivat erillisiä kokonaisuuksia, eikä niitä
erotella niiden yksiköiden pääasiallisista tai sivutoiminnoista, joita ne
palvelevat.
2.105. Tuotantoprosessin ja tavaroiden ja palveluiden käytön yhteydessä
esiintyvien virtojen analysoimiseksi, on välttämätöntä valita yksiköitä,
jotka korostavat teknistaloudellisia suhteita. Tämä vaatimus edellyttää,
että yleensä institutionaaliset yksiköt täytyy jakaa pienempiin ja homo-
geenisempiin yksiköihin tuotannon lajin mukaan. Paikalliset
toimialayksiköt ontarkoitettu tämänvaatimuksentäyttämiseenen sim-
mäisenä, mutta käytännönläheisenä operationaalisena ratkaisumallina.
PAIKALLISET TOIMIALAYKSIKÖT
2.106.Määritelmä: Paikallinen toimialayksikkö (paikallinen TAY) on osa
TAY:ä ja vastaa paikallista yksikköä(2). TAY ryhmittelee
kaikki institutionaalisen yksikön osat NACE Rev. 1:n
luokan tasolla (4-numerotaso) sen mukaan, miten se toimii
tuottajana jonkin toiminnan aikaansaamiseksi, ja TAY
vastaa yhtä tai useampaa institutionaalisen yksikön oper-
ationaalista alaryhmää. Institutionaalisen yksikön
tietojärjestelmäntäytyy kyetä osoittamaantai laskemaan
jokaiselle paikalliselle TAY:lle ainakin tuotannon arvo,
välituotekäyttö, palkansaajakorvaukset, toimintaylijäämä ja
työllisyys sekä kiinteän pääoman bruttomuodostus.
Paikallinen yksikkö on tavaroita ja palveluita tuottava institutionaalinen
yksikkö tai sen osa, joka sijaitsee maantieteellisesti tunnistettavassa
paikassa.
Paikallinen TAY saattaa vastata institutionaalista yksikköä tai sen osaa
tuottajana; toisaalta se ei voi koskaan kuulua kahteen erilliseen
institutionaaliseen yksikköön.
2.107. Jos tavaroita ja palveluita tuottavalla institutionaalisella yksiköllä on
pääasiallista toimintaa ja sen lisäksi yksi tai useampia sivutoimintoja, se
pitäisi jakaa samaan määrään toimialayksiköitä (TAY) ja sivutoiminnot
pitäisi luokitella pääasiallisesta toiminnasta erillisten nimikkeiden alle.
Toisaalta aputoimintoja ei erotella pääasiallisista tai sivutoiminnoista.
Mutta TAY:t, jotka kuuluvat tiettyyn luokittelujärjestelmän nimikkeeseen,
voivat tuottaa tuotteita kyseisen homogeenisen ryhmän ulkopuolelta niihin
liittyvinä sivutoimintoina, joita saatavissa olevien kirjanpitoasiakirjojen
perusteella ei voida erikseen tunnistaa. Yksi toimialayksikkö voi siis
harjoittaa yhtä tai useampaa sivutoimintaa.
TOIMIALA
2.108.Määritelmä: Toimiala koostuu ryhmästä paikallisia toimialayksiköitä
(TAY), jotka harjoittavat samaa tai samantyyppistä
toimintaa. Luokituksen yksityiskohtaisimmalla tasolla
toimiala koostuu kaikista paikallisista toimialayksiköistä,
jotka kuuluvat NACE Rev. 1:nyhteenluokkaan(4-
numerotaso) ja jotka niin ollen harjoittavat samaa NACE
Rev. 1:nmäärittelemää toimin taa.
Toimialat sisältävät sekä paikallisia toimialayksiköitä, jotka tuottavat
markkinatavaroita ja -palveluita, että paikallisia toimialayksiköitä, jotka
tuottavat markkinattomia tavaroita ja palveluita. Määritelmän mukaan
toimiala koostuu ryhmästä paikallisia toimialayksiköitä, jotka harjoittavat
samanlaista tuotantotoimintaa huolimatta siitä, tuottavatko institutionaa-
liset yksiköt, joihin ne kuuluvat, markkinatuotosta tai markkinatonta
tuotosta.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 56
(1) NACE Rev. 1: Euroopan yhteisön tilastollinen toimialaluokitus, joka on yhdenmukainen
9 päivänä lokakuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen N:o 3037/90 kanssa.
(2) Paikallista TAY:ä kutsutaantoimipaikaksi SNA:ssa ja ISIC Rev. 3:ssa.
▼B
2.109. Toimialat voidaanryhmitellä kolmeenryhmään :
a) Toimialat, jotka tuottavat markkinatavaroita ja -palveluita (markkina-
toimialat) ja tavaroita ja palveluita omaanloppukäyttöön(1).
b) Toimialat, jotka tuottavat julkisyhteisöjenmarkkin attomia tavaroita ja
palveluita: julkisyhteisöjenmarkkin attomat toimialat.
c) Toimialat, jotka tuottavat kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittele-
mattomienyhteisöjenmarkkin attomia tavaroita ja palveluita:
kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjenmark-
kinattomat toimialat.
TOIMIALOJEN LUOKITTELU
2.110. Paikallistentoimialayksiköidentoimialoittaiseenryhmittelyynkäytettävä
luokitus onNACE Rev. 1.
HOMOGEENISET TUOTANTOYKSIKÖT JA HOMOGEENISET
TUOTANTOHAARAT
2.111. Paikallinen toimialayksikkö (TAY) vastaa tuotantoprosessien analyysin
vaatimuksia vainlikimääräisesti (katso 2.105 ja 2.107). Tämän kaltaiseen
analyysiin, toisin sanoen panos-tuotosanalyysiin, sopivin yksikkö on
homogeenisen tuotannon yksikkö.
HOMOGEENINEN TUOTANTOYKSIKKÖ
2.112.Määritelmä: Homogeenisen tuotantoyksikön erotteleva piirre on yhte-
näinen toiminta, joka tunnistetaan panostensa, tietynlaisen
tuotantoprosessin ja tuotostensa perusteella. Panokset ja
tuotokset muodostavat tuotteet eritelläänei ain oastaan
niiden fyysisten ominaisuuksien, jalostusasteen mukaan
vaan myös käytetyn tuotantotekniikan mukaan: ne voidaan
yksilöidä viittaamalla tuoteluokitukseen(katso 2.118).
2.113. Jos tavaroita ja palveluita tuottava institutionaalinen yksikkö harjoittaa
pääasiallista toimintaa sekä yhtä tai useampaa sivutoimintaa, se jaetaan
samaan määrään homogeenisia tuotantoyksiköitä. Aputoimintoja ei
erotella pääasiallisista tai sivutoiminnoista. Aivan kuten paikallinen
TAY voi homogeeninen tuotantoyksikkö vastata institutionaalista
yksikköä tai senosaa; toisaalta se ei voi koskaankuulua kahteeneri
institutionaaliseen yksikköön.
HOMOGEENINEN TUOTANTOHAARA
2.114.Määritelmä: Homogeeninen tuotantohaara muodostuu homogeenisen
tuotannon yksiköiden ryhmittelystä. Homogeenisen tuotan-
tohaarankattama toimin tojenjoukko yksilöidään
viittaamalla tuoteluokitukseen. Homogeeninen tuotanto-
haara tuottaa luokituksessa määriteltyjä tavaroita ja
palveluita ja ainoastaan niitä.
2.115. Homogeeniset tuotantohaarat ovat taloudellista analyysiä varten suunni-
teltuja yksiköitä. Homogeenisen tuotannon yksiköitä ei voida yleensä
havainnoida suoraan; tilastokyselyissä käytetyiltä yksiköiltä kerätyt tiedot
täytyy järjestellä uudelleen homogeenisten tuotantohaarojen muodostami-
seksi.
2.116. Homogeeniset tuotantohaarat voidaan luokitella kolmeen ryhmään:
a) Homogeeniset tuotantohaarat, jotka tuottavat markkinatavaroita ja -
palveluita (markkinatuotantohaarat) sekä tavaroita ja palveluita omaan
loppukäyttöön(2).
b) Homogeeniset tuotantohaarat, jotka tuottavat julkisyhteisöjen markki-
nattomia tavaroita ja palveluita: julkisyhteisöjen markkinattomat
tuotantohaarat.
c) Homogeeniset tuotantohaarat, jotka tuottavat kotitalouksia palvelevien
voittoa tavoittelemattomienyhteisöjenmarkkin attomia tavaroita ja
palveluita: voittoa tavoittelemattomienyhteisöjenmarkkin attomat
tuotantohaarat.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 57
(1) Palvelut omaanloppukäyttöönkoskevat vainomistusasun tojenasumispalveluita ja
palkatunhen kilöstöntuottamia kotitalouspalveluita (katso 3.21).
(2) Palvelut omaanloppukäyttöönkoskevat vainomistusasun tojenasumispalveluita ja
palkatunhen kilöstöntuottamia kotitalouspalveluita (katso 3.23).
▼B
2.117. Homogeeniset tuotantohaarat, jotka tuottavat markkinatavaroita ja -
palveluita sekä tavaroita ja palveluita omaanloppukäyttöön , koostuvat
kaikista minkä tahansa institutionaalisen sektorin homogeenisen
tuotannon yksiköistä, jotka tuottavat yksinomaan markkinatavaroita ja -
palveluita sekä tavaroita ja palveluita omaanloppukäyttöön . Julkisyh-
teisöjentai voittoa tavoittelemattomienyhteisöjensektoreiden
markkinatavaroiden ja -palveluiden tuotantoa (mukaan luettuna tuotteet
niitä itseään varten) kohdellaan homogeenisina tuotantoyksiköinä ja
luokitellaan sopivaan markkinatuotantohaaraan.
Julkisyhteisöjen markkinattomat homogeeniset tuotantohaarat, jotka
tuottavat markkinattomia tavaroita ja palveluita, koostuvat kaikista
markkinattomia tavaroita ja palveluita tuottavista homogeenisista tuotan-
toyksiköistä julkisyhteisöjensektorilla.
Kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomienyhteisöjenmarkki-
nattomat homogeeniset tuotantohaarat koostuvat kaikista markkinattomia
tavaroita ja palveluita tuottavista kotitalouksia palvelevienvoittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen sektorin homogeenisen tuotannon
yksiköistä.
HOMOGEENISTEN TUOTANTOHAAROJEN LUOKITTELU
2.118. Panos-tuotostaulukoissa käytetty homogeenisten tuotantohaarojen luokit-
telu perustuu toiminnoittaiseen tuoteluokitukseen (CPA)(1). CPA on
tuoteluokitus, jonka elementit rakentuvat toimialoittaista alkuperää
koskevienkriteerienmukaanNACE Rev. 1:nmääritellessä toimialoit-
taisenalkuperän .1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 58
(1) CPA: Tuoteluokitus, joka on yhdenmukainen 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun
neuvoston asetuksen kanssa.
▼B
LUKU 3
TUOTETALOUSTOIMET
3.01.Määritelmä: Tuotteita ovat kaikki tavarat ja palvelut, jotka luodaan
tuotantorajojen sisällä. Tuotantorajat määritellään kohdassa
3.07.
3.02. EKT:ssa erotetaanseuraavat tuotetaloustoimienpääryhmät:
Taloustoimienryhmät Koodi
Tuotos P 1
Välituotekäyttö P 2
Kulutusmenot P 3
Todellinen kulutus P 4
Pääomanbruttomuodostus P 5
Tavaroidenja palveluidenvien ti P 6
Tavaroidenja palveluidentuon ti P 7
3.03. Tuotetaloustoimet kirjataanseuraaville tileille:
a) tavaroidenja palveluidentilillä tuotos ja tuon ti kirjataanresursseiksi ja
muut tuotetaloustoimet kirjataankäytöksi
b) tuotantotilillä tuotos kirjataan resursseiksi ja välituotekäyttö kirjataan
käytöksi
c) käytettävissä olevantulontilillä kulutusmen ot kirjataankäytöksi
d) todellisenkäytettävissä olevantulontilillä todellin enkulutus kirjataan
käytöksi
e) pääomatilillä pääomanbruttomuodostus kirjataankäytöksi (varojen
muutokseksi)
f) tavaroidenja palveluidenulkomaisella tilillä, tavaroidenja palveluiden
tuonti kirjataan resursseiksi, kun taas tavaroiden ja palveluiden vienti
kirjataankäytöksi.
3.04. Tarjontataulukossa tuotos ja tuonti kirjataan tarjontana. Käyttötaulukossa
välituotekäyttö, pääoman bruttomuodostus, kulutusmenot ja vienti rekis-
teröidään käyttönä. Symmetrisessä panos-tuotostaulukossa tuotos ja tuonti
kirjataan tarjontana ja muut tuotetaloustoimet käyttönä.
3.05. Tuotteiden tarjonta arvotetaan perushintaan (perushinnat määritellään
kohdassa 3.48). Tuotteidenkäyttö arvotetaanostajanhin taan(ostajan
hinta määritellään kohdassa 3.06). Eräiden tarjonta- ja kysyntätyyppien
osalta käytetääneriytyn eempiä arvottamisperiaatteita, esim. tavaroiden
tuonnin ja viennin osalta.
3.06.Määritelmä: Ostohetkellä ostajan hinta on hinta, jonka ostaja tosiasiassa
maksaa tuotteista; mukaanluettun a kaikki tuoteverot
miinus tuotetukipalkkiot (mutta poislukien vähennyskel-
poiset verot kutentuotteidenALV); mukaanluettun a kaikki
kuljetusmaksut, jotka ostaja maksaa erikseensaadakseen
toimituksen vaadittuna ajankohtana ja vaadittuun paikkaan;
kaikkiensuurostojenja seson kiajanulkopuolistenostojen
perusteella normaalihinnoista tai -maksuista myönnettyjen
alennusten vähentämisen jälkeen; pois luettuna korko- ja
palvelumaksut, jotka liittyvät luottojärjestelyihin; pois
luettuna kaikki ylimääräiset maksut, jotka ovat aiheutuneet
siitä, että maksua ei ole pystytty suorittamaanostohetkellä
määrätynmaksuajankuluessa.
Jos käyttöaika ei satu yhteenostoajankan ssa, olisi tehtävä korjaukset ajan
kulumisesta johtuvien hinnanmuutosten huomioon ottamiseksi (varastojen
hintojen muutosten kanssa symmetrisellä tavalla). Sellaiset muutokset
ovat eriyisen tärkeitä, jos kyseisten tuotteiden hinnat muuttuvat voimak-
kaasti vuodenaikan a.
TUOTANTO JA TUOTOS
3.07. Tuotannon yleinen
Määritelmä: Tuotanto on institutionaalisen yksikön valvonnassa ja
vastuulla suoritettua toimintaa, jossa institutionaalinen
yksikkö käyttää panoksina työtä, pääomaa sekä tavaroita1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 59
▼B
ja palveluita tavaroidenja palveluidentuottamiseksi.
Tuotanto ei kata puhtaasti luonnollisia prosesseja, joihin
ei sisälly ihmisenmukan aoloa tai johtamista, kuten
kalavarojen valvomaton kasvu kansainvälisillä vesillä
(mutta kalanviljely on tuotantoa).
3.08. Tuotantoon sisältyy:
a) kaikkiensellaistenhen kilökohtaistentai kollektiivistentavaroidenja
palveluiden tuotanto, joita tarjotaan muille yksiköille kuin niiden
tuottajille (tai jotka ontarkoitettu tarjottavaksi)
b) kaikkiensellaistentavaroidenomaankäyttööntapahtuva tuotan to,
jotka niiden tuottaja pitää itsellään omaa kulutusta tai kiinteän
pääomanbruttomuodostusta varten . Omaankäyttööntapahtuva
tuotanto kiinteän pääoman bruttomuodostusta varten sisältää sellaisten
kiinteiden varojen tuotannon kuin rakentaminen, ohjelmistojen
kehittäminen ja mineraalien etsintä oman kiinteän pääoman brutto-
muodostusta varten(kiin teänpääomanbruttomuodostuksenkäsitteestä,
katso kohtia 3.90—3.117);
Kotitalouksienomaankäyttööntapahtuva tavaroidentuotan to liittyy
yleensä:
1) asuntojen rakentamiseen omaan käyttöön;
2) maataloustuotteiden tuotantoon ja varastointiin;
3) maataloustuotteiden jalostukseen, kuten jauhojen tuotantoon jauhat-
tamalla, hedelmiensäilön täänkuivaamalla ja pullottamalla;
sellaisten meijerituotteiden kuin voin ja juuston sekä oluen, viinin
ja alkoholijuomienvalmistamiseen ;
4) muiden alkutuotantotuotteiden tuottamiseen, kuten suolan louhin-
taan, turpeen nostoon ja veden nostoon;
5) muuhun jatkojalostukseen, kuten kankaankudontaan, savenvalan-
taan ja huonekalujen valmistukseen.
Kotitalouksien omaan käyttöön tapahtuva tavarantuotanto pitäisi
kirjata, jos tämän tyyppinen tuotanto on merkittävää, toisin sanoen,
jos senuskotaanolevanmäärällisesti tärkeää tämäntavarankokon ais-
tarjontaan nähden maassa.
EKT:oon luetaan sovitun käytännön mukaan ainoastaan omaan
käyttöön tapahtuva asuinrakennusten rakentaminen ja maataloustuot-
teiden tuotanto, varastointi ja jalostus; kaiken muun kotitalouksien
omaan käyttöön tapahtuvan tavaroiden tuotannon katsotaan olevan
merkityksetöntä EU:n maille.
c) itse asuttujen omistusasuntojen asumispalvelut omaan käyttöön;
d) palkatunkotitaloushen kilöstöntuottamat kotitalouspalvelut ja
henkilökohtaiset palvelut;
e) vapaaehtoinen toiminta, joka tuottaa tavaroita, esim. asuinraken-
nuksen, kirkon tai muun rakennuksen, on kirjattava tuotantona.
Vapaaehtoinen toiminta, josta ei ole seurauksena tavaroita, esim.
huolenpito ja ilmainen siivous, rajataan ulkopuolelle;
Kaikki sellainen toiminta luetaan mukaan siinäkin tapauksessa, että se on
laitonta tai että vero-, sosiaaliturva- tai tilastoviranomaiset eivät ole sitä
rekisteröineet.
3.09. Tuotantoon ei lueta sellaisten kotitalouspalveluiden ja henkilökohtaisten
palveluidentuotan toa, jotka tuotetaanja kulutetaansamankotitalouden
piirissä (lukuunottamatta palkatunkotitaloushen kilöstöntyötä ja
omistusasuntojen palveluita). Esimerkkeinä voidaan mainita:
a) asuntojen siivous, sisustaminen, kunnostus ja huolto, jos nämä
toiminnat ovat tavanomaisia vuokralaiselle;
b) kotitalouksienkestokulutustavaroidenpuhtaan apito, huolto ja korjaus;
c) aterioidenvalmistus ja tarjoilu;
d) lastenhoito, -valmennus ja -ohjaus;
e) sairaiden, sairaalloisten ja vanhusten hoito;
f) kotitalouden jäsenten tai heidän tavaroidensa kuljetus.
PÄÄASIALLISET, TOISSIJAISET JA APUTOIMINNOT
3.10.Määritelmä: Paikallisentoimialayksikön(TAY) pääasiallista toimin taa
on toiminta, jonka arvonlisäys ylittää kaikkien muiden
saman yksikön sisällä suoritettujen toimintojen arvonli-
säyksen. Pääasiallisen toiminnan luokitus määritellään1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 60
▼B
viittaamalla NACE Rev. 1:een, ensiksi luokituksen
karkeimmalla tasolla ja sittenyksityiskohtaisemmilla
tasoilla.
3.11.Määritelmä: Sivutoimintaa on toiminta, jota harjoitetaan yhden paikal-
lisen TAY:n sisällä pääasiallisen toiminnan lisäksi.
Sivutoiminnan tuotos on sivutuotantoa.
3.12.Määritelmä: Aputoiminnan tuotosta ei ole tarkoitettu käytettäväksi
yrityksenulkopuolella. Aputoimin ta onyrityksensisällä
harjoitettua tukitoimintaa sellaisten olosuhteiden luomi-
seksi, joidenvallitessa paikallisenTAY:npääasiallista tai
sivutoimintaa yrityksessä voidaan harjoittaa. Aputoimin-
noille on tyypillistä sellaisten tuotosten tuottaminen, jotka
yleensä ovat panoksina melkein kaiken tyyppisessä tuotan-
totoiminnassa, yhtä hyvin pienessä kuin suuressa.
Aputoiminnat voivat olla esim. ostoa, myyntiä, markkinointia, kirjanpitoa,
tietojenkäsittelyä, kuljetusta, varastointia, huoltoa, siivousta ja turvalli-
suuspalveluita. Yritykset voivat valita, tekevätkö ne itse aputoimintoja vai
ostavatko sellaiset palvelut markkinoilta erikoistuneilta palveluiden
tuottajilta.
Omaankäyttööntapahtuvaa pääomanmuodostusta ei lueta aputoimin -
toihin.
3.13. Aputoimintoja käsitellään niiden pääasiallisten tai sivutoimintojen
kiinteänä osana, joihin ne liittyvät. Näin ollen:
a) Aputoiminnan tuotosta ei suoraan tunnisteta ja kirjata erikseen. Siitä
seuraa, ettei myöskääntämäntuotoksenkäyttöä kirjata.
b) Kaikkia aputoiminnan kuluttamia panoksia — materiaalit, työ, kiinteän
pääomankulumin enym. — käsitelläänsentukemanpääasiallisentai
sivutoiminnan panoksina.
TUOTOS (P.1)
3.14.Määritelmä: Tuotos koostuu tilinpitojakson aikana luoduista tuotteista.
Esimerkkejä mukaanluetuista:
a) yhden pakallisen TAY:n toiselle samaan institutionaaliseen yksikköön
kuuluvalle paikalliselle TAY:lle tuottamat tavarat ja palvelut
b) paikallisenTAY:ntuottamat tavarat, jotka jäävät varastoonsen
ajanjakson lopussa, jona ne on tuotettu, olipa niiden myöhempi
käyttö mikä tahansa.
Saman tilinpitojakson aikana saman paikallisen TAY:n piirissä tuotettuja
ja kulutettuja tavaroita ja palveluita ei kuitenkaan erikseen yksilöidä. Niitä
ei niin ollen kirjata osaksi tuon paikallisen TAY:n tuotosta tai
välituotekäyttöä.
3.15. Kun institutionaaliseen yksikköön kuuluu useampia kuin yksi paikallinen
TAY, institutionaalisen yksikön tuotos on sen osina olevien paikallisten
TAY:iden tuotosten summa, mukaan luettuna näiden paikallisten
TAY:idenvälillä toimitetut tuotokset.
3.16. EKT:ssa eritelläänkolmen tyyppisiä tuotoksia:
a) markkinatuotos (P.11);
b) tuotos omaanloppukäyttöön(P.12);
c) muu markkinaton tuotos (P.13).
Tätä erittelyä sovelletaanmyös paikallisiintoimialayksiköihin(TAY) ja
institutionaalisiin yksiköihin:
a) markkinatuottajat;
b) omaanloppukäyttööntuottajat;
c) muut markkinattomat tuottajat.
Erittely markkinatuotokseen, tuotokseen omaan loppukäyttöön ja muuhun
markkinattomaan tuotokseen on perustavanlaatuinen, koska se määrää
tuotokseensovellettavat arvottamisperiaatteet: markkin atuotos, tuotos
omaanloppukäyttöönsekä markkin atuottajienja omaanloppukäyttöön
tuottavien tuotos yhteensä arvotetaan perushintaan, kun taas muidenmarkkinattomien tuottajien (paikallisten toimialayksiköiden) tuotos
yhteensä arvotetaan kustannusten perusteella. Institutionaalisen yksikön
tuotos yhteensä arvotetaan sen paikallisten toimialayksiköiden tuotosten
summana ja on siten myös riippuvainen erittelystä markkinatuottajiin,
omaanloppukäyttööntuottaviinja muihinmarkkin attomiintuottajiin1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 61
▼B
(katso kohdat 3.54—3.56). Lisäksi erittelyä käytetään myös institutionaa-
listenyksiköidenluokitteluunsektoreittain(katso kohdat 3.27—3.37).
Erot määritellään ylhäältä alaspäin -menettelyllä, toisin sanoen ensin
eritellään institutionaaliset yksiköt, sitten paikalliset toimialayksiköt ja
sitten niiden tuotos. Seurauksena tästä erittelyn täsmällinen merkitys
tuotetasolla (so. markkinatuotoksen, tuotoksen omaan loppukäyttöön ja
muunmarkkin attomantuotoksenkäsitteidenmääritelmät) voidaan
ymmärtää ainoastaan tarkastelemalla myös niiden institutionaalisten
yksiköidenja paikallistentoimialayksiköidenomin aisuuksia, jotka
tuottavat tuontuotoksen .
Senjälkeenkunn uo kolme tuotoksentyyppiä ja kolme tuottajatyyppiä
(kohdat 3.17—3.26) onyleisesti määritelty, markkin a-, oma loppukäyttö-
ja muu markkinaton -jako esitetään ylhäältä alaspäin.
3.17.Määritelmä: Markkinatuotos koostuu tuotoksesta, joka myydään mark-
kinoilla (katso kohta 3.18) tai joka on tarkoitettu
myytäväksi markkinoilla.
3.18. Markkinatuotokseen sisältyy:
a) taloudellisesti merkittäväänhin taanmyydyt tuotteet;
b) vaihdetut tuotteet;
c) tuotteet, joita onkäytetty luon toismuotoisiinkorvauksiin(mukaan
luettuna luontoismuotoiset palkansaajakorvaukset ja luontoismuotoiset
sekatulot);
d) tuotteet, jotka yksi paikallinen TAY on toimittanut toiselle saman
institutionaalisen yksikön paikalliselle TAY:lle käytettäväksi välituo-
tekäyttönä tai loppukäyttönä;
e) tuotteet, jotka onlisätty valmiidentavaroidenvarastoihinja keske-
neräiset työt, jotka on tarkoitettu jotain edellä mainittua käyttöä varten
(mukaan luettuna eläin- ja kasvituotteiden luonnollinen kasvu ja
viimeistelemättömät rakenteet, joiden ostajaa ei tiedetä).
3.19.Määritelmä: EKT:ssa tuotteentaloudellisesti merkittävä hin ta
määritellään osittain suhteessa siihen institutionaaliseen
yksikköönja paikalliseentoimialayksikköön , joka on
tuottanut tuotoksen (katso kohdat 3.27—3.40). Sovitun
käytännön mukaisesti esimerkiksi kotitalouksien omista-
mienyhtiöimättömienyritystentuotos, joka myydään
muille institutionaalisille yksiköille, myydään taloudelli-
sesti merkittävään hintaan, toisin sanoen sitä on pidettävä
markkinatuotoksena. Eräiden muiden institutionaalisten
yksiköidentuotos myydääntaloudellisesti merkittävään
hintaan vain silloin kun myynnillä katetaan yli 50 %
tuotantokustannuksista.
3.20.Määritelmä: Tuotos omaa loppukäyttöä vartenkoostuu tavaroista ja
palveluista, jotka sama institutionaalinen yksikkö pitää
itselläänjoko omaa loppukulutusta tai kiin teänpääoman
bruttomuodostusta varten.
3.21. Ainoastaan kotitaloussektori voi tuottaa tuotteita omaa loppukulutusta
varten. Tyypillisiä esimerkkejä ovat:
a) maanviljelijöiden itsellään pitämät maataloustuotteet
b) omistusasuntojen asuntopalvelut
c) palkatunhen kilöstöntuottamat kotitalouspalvelut.
3.22. Mikä tahansa sektori voi tuottaa tuotteita, joita käytetään oman kiinteän
pääomanbruttomuodostukseen . Esimerkkejä ovat:
a) konepajateollisuuden yritysten tuottamat erikoiskonetyökalut;
b) kotitalouksien rakentamat asunnot tai asuntojen laajennukset;
c) omaan käyttöön tapahtuva rakentaminen, mukaan luettuna kotitalouk-
sien ryhmän yhteinen rakentaminen.
3.23.Määritelmä: Muu markkinaton tuotos kattaa tuotannon, joka toimitetaan
muille yksiköille ilmaiseksi tai taloudellisesti merkityk-
settömiin hintoihin.
3.24.Määritelmä: Markkinatuottajat ovat paikallisia toimialayksiköitä (TAY)
tai institutionaalisia yksiköitä, joiden tuotoksesta suurin osa
on markkinatuotantoa.
On huomattava, että jos paikallinen TAY tai institutionaalinen yksikkö on
markkinatuottaja, sen päätuotos on määritelmän mukaan markkinatuo-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 62
▼B
tosta, koska markkinatuotoksen käsite määritellään sen jälkeen kun on
määritelty, onko tuotoksen tuottanut paikallinen TAY tai institutionaa-
linen yksikkö markkinatuottaja, omaa loppukäyttöä varten tuottava vai
muu markkinaton tuottaja.
3.25.Määritelmä: Omaanloppukäyttööntuottajat ovat paikallisia toimialayk-
siköitä (TAY) tai institutionaalisia yksiköitä, joiden
tuotoksesta suurin osa on saman institutionaalisen yksikön
sisällä tapahtuvaa omaa loppukäyttöä varten.
3.26.Määritelmä: Muut markkinattomat tuottajat ovat paikallisia toimialayk-
siköitä tai institutionaalisia yksiköitä, joiden tuotoksesta
suurinosa tarjotaanilmaiseksi tai taloudellisesti markityk-
settömiin hintoihin.
Institutionaaliset yksiköt: jako markkinatuottajiin, omaa loppukäyttöä
varten tuottaviin ja muihin markkinattomiin tuottajiin
3.27. Taulukossa 3.1 tarkastellaan institutionaalisten yksiköiden luokittelua
tuottajina markkinatuottajiin, omaa loppukäyttöä varten tuottaviin ja
muihin markkinattomiin tuottajiin. Myös sektoreittaista luokittelua varten
esitetäänjohtopäätökset.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 63
Taulukko 3.1 — Institutionaalisten yksiköiden jako markkinatuottajiin, omaa loppukäyttöä varten tuottaviin ja muihin markkinattomiin tuottajiin
Institutionaalisen yksikön tyyppi Luokittelu
Yksityinen vai julkinen? Voittoa tavoittelematon yhteisö vai ei?Myynti kattaa yli
50 % tuotanto-
kustannuksistaTuottajatyyppi Sektori(t)
1. Yksityiset tuottajat 1.1 Kotitalouksienomistamat
yhtiöimättömät yritykset (pois
lukienkotitalouksienomistamat
yritysmäiset yhteisöt)1.1 = Markkinatuottaja tai omaa
loppukäyttöä vartentuottavaKotitaloudet
1.2 Muut yksityiset tuottajat
(mukaanlukienkotitalouksien
omistamat yritysmäiset yhteisöt)1.2.1 Yksityiset voittoa tavoitte-
lemattomat yhteisöt1.2.1.1 Kyllä 1.2.1.1 = Markkina Yritykset
1.2.1.2 Ei 1.2.1.2 = Muu markkinaton Kotitalouksia palvelevat voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt
1.2.2 Muut yksityiset tuottajat,
jotka eivät ole voittoa tavoittele-
mattomia yhteisöjä1.2.2 = Markkina Yritykset
2. Julkiset tuottajat 2.1 Kyllä 2.1 = Markkina Yritykset
2.2 Ei 2.2 = Muu markkinaton Julkisyhteisöt▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 64
▼B
Taulukko osoittaa, että jotta voidaan päätellä, tuleeko institutionaalinen
yksikkö luokitella markkinatuottajaksi, omaa loppukäyttöä varten tuotta-
vaksi tai muuksi markkinattomaksi tuottajaksi, tulee peräkkäin soveltaa
useita erittelyitä.
3.28. Ensimmäinen erittely on erittely yksityisiin ja julkisiin tuottajiin. Julkinen
tuottaja ontuottaja, jota julkisyhteisöt valvovat. Silloin , kunonkysymys
kotitalouksia palvelevista voittoa tavoittelemattomista yhteisöistä, julk-
inen tuottaja on sellainen voittoa tavoittelematon yhteisö, jota
julkisyhteisöt valvovat ja pääasiallisesti rahoittavat. Kaikki muut tuottajat
ovat yksityisiä tuottajia. Valvonta määritellään mahdollisuudeksi päättää
institutionaalisen yksikön yleisestä (yritys)politiikasta tai toimintaohjel-
masta nimittämällä tarpeen vaatiessa sopivat johtajat. Se, että omistaa yli
puolet yhtiön osakekannasta on riittävä, mutta ei välttämätön ehto
valvonnalle (katso myös kohta 2.26).
3.29. Kutentaulukko 3.1 osoittaa, yksityisiä tuottajia onkaikilla sektoreilla
lukuunottamatta julkisyhteisöjensektoria. Sitä vastoinjulkisia tuottajia
onvainyrityssektorilla (yritykst ja rahoituslaitokset) ja julkisyhteisöjen
sektorilla.
3.30. Kotitalouksienomistamat yhtiöimättömät yritykset ovat yksityisten
tuottajien erityisryhmä. Ne ovat aina markkinatuottajia tai omaa
loppukäyttöä vartentuottavia. Jälkimmäiset tulevat kysymykseenomistu-
sasuntopalvelujen tuottamisen yhteydessä sekä tuotettaessa tavaroita omaa
loppukäyttöä varten. Kaikki kotitalouksien omistamat yhtiöimättömät
yritykset luokitellaankotitaloussektoriin . Poikkeuksenmuodostavat
ainoastaan kotitalouksien omistamat yritysmäiset yhteisöt. Ne ovat
markkinatuottajia ja luokitellaan yrityksiin ja rahoituslaitoksiin.
3.31. Muut yksityiset tuottajat tulee eritellä yksityisiinvoittoa tavoittelematto-
miinyhteisöihinja muihinyksityisiintuottajiin .
Määritelmä: Voittoa tavoittelematonyhteisö määritellääntavaroidenja
palveluidentuottamista vartenluoduksi oikeudelliseksi tai
sosiaaliseksi kokonaisuudeksi, jonka asema ei oikeuta
niiden toimivan tulojen, voittojen tai muun taloudellisen
hyödyn lähteenä yksiköille, jotka ovat perustaneet ne sekä
valvovat tai rahoittavat niitä. Käytännössä niiden tuotanto-
toiminnot tuottavat joko ylijäämää tai alijäämää, mutta
muut institutionaaliset yksiköt eivät voi ottaa haltuunsa
niiden mahdollisesti tuottomaa ylijäämää.
Kaikki muut yksityiset tuottajat, jotka eivät ole voittoa tavoittelemattomia
yhteisöjä, ovat markkinatuottajia. Ne luokitellaan yrityssektoriin ja
rahoituslaitossektoriin.
3.32. Tuottajantyyppiä ja yksityisenvoittoa tavoittelemattomanyhteisön
sektoria määriteltäessä tulisi soveltaa 50 %:nkriteeriä:
a) jos myyntitulot kattavat yli 50 % tuotantokustannuksista, institutio-
naalinen yksikkö on markkinatuottaja ja luokitellaan yrityssektoriin ja
rahoituslaitossektoriin;
b) jos myyntitulot kattavat alle 50 % tuotantokustannuksista, institutio-
naalinen yksikkö on muu markkinaton tuottaja ja luokitellaan
kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjen
sektoriin. Mutta muut markkinattomat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt, jotka ovat julkisyhteisöjenvalvomia ja pääasiallisesti
rahoittamia, luokitellaanjulkisyhteisöjensektoriin .
3.33. Eriteltäessä markkinatuottajia ja markkinattomia tuottajia 50 %:n kriteerin
perusteella myyntitulot ja tuotantokustannukset määritellään seuraavasti:
a) Myyntitulot kattavat myyntitulot vähennettynä tuoteveroilla ja
lisättynä kaikilla julkisyhteisöjen tai Euroopan unionin laitosten
kaikille tämäntyyppistä toimintaa harjoittaville tuottajille suorittamilla
ja myöntämillä maksuilla. Toisin sanoen mukaan luetaan kaikki
tuotoksenmäärääntai arvoonliittyvät maksut, mutta ei maksuja, joilla
katetaankokon aistappiota.
Tämä myyntitulojen määritelmä vastaa perushintaisen tuotoksen
määritelmää paitsi että:
(1) tuotos perushintaan määritellään vasta sen jälkeen kun on päätetty,
onko tuotos markkinatuotosta vai muuta markkinatonta tuotosta:
myyntituloja käytetään ainoastaan markkinatuotosta arvotettaessa;
muu markkinaton tuotos arvotetaan kustannusten perusteella
(2) julkisyhteisöjensuorittamat maksut julkistenyritystenja yritys-
mäistenyhteisöjenyleisenalijäämänkattamiseksi ovat osaksi tai
kokonaan muita tuotetukipalkkioita kohdan 4.35.c määritelmän
mukaisesti. Siitä seuraa, että markkinatuotos perushintaan sisältää1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 65
▼B
myös julkisyhteisöjenkokon aisalijäämänkattamiseksi suorittamat
maksut.
b) Tuotantokustannukset ovat välituotekäytön, palkansaajakorvausten,
kiinteän pääoman kulumisen ja muiden tuotantoverojen summa. Tätä
kriteeriä käytettäessä muita tuotantotukipalkkioita ei vähennetä.
Myyntitulojen ja tuotantokustannusten käsitteiden yhdenmukaisuuden
varmistamiseksi 50 %:n kriteeriä käytettäessä tuotantokustannuksiin ei
tulisi sisällyttää mitään kustannuksia, jotka liittyvät omaan käyttöön
tarkoitettuun pääomanmuodostukseen.
50 %:n kriteeriä tulisi soveltaa useampien vuosien ajanjaksoa tarkastellen:
ainoastaan siinä tapauksessa, että kriteeri pitää paikkansa useiden vuosien
ajantai pitää paikkan sa kuluvanvuodenosalta ja senodotetaanpitävän
paikkansa lähitulevaisuudessa, sitä tulisi noudattaa tiukasti. Pienehköt
vaihtelut myyntitulojen koossa vuodesta toiseen eivät välttämättä edellytä
institutionaalisten yksiköiden (ja niiden paikallisten toimialayksiköiden ja
tuotosten) uudelleen luokittelua.
3.34. Myyntitulot saattavat sisältää erilaisia elementtejä. Esimerkiksi sairaa-
loiden tarjoamissa terveydenhuollon palveluissa myyntitulot voivat
vastata:
työnantajien ostoja, jotka kirjataan heidän työntekijöilleen maksamiksi
luontoismuotoisiksi tuloiksi ja näiden työntekijöiden kulutusmenoiksi;
yksityistenvakuutuslaitostenostoja;sosiaaliturvarahastojenja julkisyhteisöjenostoja, jotka luokitellaan
luontoismuotoisiksi sosiaalietuuksiksi;
kotitalouksienostoja joita ei hyvitetä (kulutusmen ot).
Ainoastaan muita tuotantotukipalkkioita ja saatuja lahjoja (esim. hyvän-
tekeväisyydestä) ei lueta myyntituloihin.
Samoinyrityksensuorittama kuljetuspalvelujenmyyn ti saattaa vastata
tuottajien välituotekäyttöä, työnantajien tarjoamia luontoismuotoisia
tuloja, julkisyhteisöntarjoamia luon toismuotoisia sosiaalietuuksia ja
kotitalouksienostoja ilmankorvauksia.
3.35. Yrityksiä palvelevat yksityiset voittoa tavoittelemattomat yhteisöt ovat
erityistapaus. Niitä rahoitetaan tavallisesti niissä osallisena olevien
yritystenryhmänsuorittaminavustuksintai osuusmaksuin . Osuusmaksuja
ei pidetä tulonsiirtoina vaan maksuina annetuista palveluista, toisin sanoen
myyntituloina. Nämä voittoa tavoittelemattomat yhteisöt ovat sen vuoksi
markkinatuottajia, ja ne luokitellaan yrityssektoriin ja rahoituslaitossek-
toriin.
3.36. Sovellettaessa 50 %:nkriteeriä yksityistentai julkistenvoittoa tavoitte-
lemattomien yhteisöjen myyntituloihin ja tuotantokustannuksiin voi
eräissä erityistapauksissa olla harhaanjohtavaa lukea myyntituloihin
mukaankaikki tuotoksenarvoonliittyvät maksut. Tämä voi koskea
esim. yksityistenja julkistenkoulujentuotoksenrahoitusta: julkisyh-
teisöjen maksut voidaan kytkeä oppilaiden lukumäärään, mutta ne voivat
olla riippuvaisia neuvotteluista julkisyhteisöjen kanssa. Sellaisessa
tapauksessa näitä maksuja ei tule pitää myyntituloina, vaikka niillä on
selvä yhteys tuotoksenvolyymiin(oppilaidenlukumäärä). Tämä
merkitsee, että pääasiallisesti tällaisinmaksuinrahoitettu koulu onmuu
markkinaton tuottaja. Kun koulu on julkinen tuottaja, toisin sanoen, kun
julkisyhteisöt pääasiallisesti rahoittavat ja valvovat sitä, se tulisi luokitella
julkisyhteisöihin. Kun koulu on yksityinen muu markkinaton tuottaja, se
tulisi luokitella kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomien
yhteisöjensektoriin .
3.37. Julkiset tuottajat voivat olla markkinatuottajia tai muita markkinattomia
tuottajia. Jos 50 %:n kriteerin perusteella institutionaalista yksikköä tulee
pitää markkinatuottajana, se luokitellaan yrityssektoriin tai rahoituslai-
tossektoriin. 50 %:n kriteerin perusteella myös päätetään, milloin
julkisyhteisöjenyksikköä tulisi pitää julkisyhteisöjenomistaman a yritys-
mäisenä yhteisönä: yritysmäinen yhteisö on kysymyksessä ainoastaan
silloin, kun se täyttää 50 %:n kriteerin. Jos institutionaalinen yksikkö on
muu markkinaton tuottaja, se tulisi luokitella julkisyhteisöjen sektoriin.
Erittely voittoa tavoittelemattomiinyhteisöihinja muihintuottajiinon
näin ollen epäolennainen julkisia tuottajia luokiteltaessa.
Paikalliset toimialayksiköt (TAY) ja niiden tuotokset: jako markkinatuotta-
jiin, omaa loppukäyttöä varten tuottaviin ja muihin markkinattomiin
tuottajiin
3.38. Senjälkeenkunmarkkin atuottajien , omaa loppukäyttöä vartentuottavien
ja muiden markkinattomien tuottajien erittelyä on sovellettu institutio-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 66
▼B
naalisiin yksiköihin tuottajina, erittelyä voidaan soveltaa paikallisiin
toimialayksiköihin (TAY) ja niiden tuotoksiin. Tämä suhde esitetään
taulukossa 3.2.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 67
Taulukko 3.2 — Institutionaaliset yksiköt, paikalliset TAY:t ja tuotos sekä markkina-, oma loppukäyttö- ja muu markkinaton -jako
Institutionaalinen yksikköPäätoimintoa harjoittava
paikallinen TAYSivutoimintoja harjoittava(t)
paikallinen (paikalliset)
TAY(t)Paikallisenpäätoimin toa
harjoittavanTAY:npäätuotosPaikallisenpäätoimin toa
harjoittavanTAY:nsivutuotosSivutoimintoa harjoittavan
paikallisenTAY:npäätuotosSivutoimintoa harjoittavan
paikallisenTAY:nsivutuotos
Markkinatuottaja Markkinatuottaja Markkinatuotos Markkinatuotos
Tuotos omaanloppu-
käyttöön
Markkinatuottaja Markkinatuotos Markkinatuotos
Tuotos omaanloppu-
käyttöön
Omaanloppukäyttöön
tuottavaTuotos omaanloppu-
käyttöönMarkkinatuotos
OmaanloppukäyttööntuottavaOmaanloppukäyttööntuot-
tavaTuotos omaanloppukäyttöön Markkin atuotos
Muu markkinaton tuottaja Muu markkinaton tuot-
tajaMuu markkinaton tuotos Markkinatuotos
Tuotos omaa loppu-
käyttöä varten
Muu markkinaton tuotos
Markkinatuottaja Markkinatuotos Markkinatuotos
Tuotos omaanloppu-
käyttöön
Muu markkinaton tuot-
tajaMuu markkinaton tuotos Markkinatuotos
Tuotos omaanloppu-
käyttöön
Muu markkinaton tuotos▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 68
▼B
3.39. Markkinatuottajiksi luettavien institutionaalisten yksiköiden päätoimintoa
harjoittava paikallinen TAY on luonnollisesti myös markkinatuottaja.
Sivutoimintoa harjoittava paikallinen TAY voi olla markkinatuottaja
mutta myös tuottaja omaa loppukäyttöä varten. Sivutoimintoa harjoittava
paikallinen TAY ei kuitenkaan sovitun käytännön mukaisesti voi olla muu
markkinaton tuottaja. Tämä merkitsee sitä, että (sivutoimintoa harjoit-
tavat) paikalliset TAY:t yrityssektorissa ja rahoituslaitossektorissa ovat
kaikki markkinatuottajia tai omaa loppukäyttöä varten tuottavia.
3.40. Muina markkinattomina tuottajina pidettävien institutionaalisten yksi-
köiden paikallinen TAY, joka harjoittaa päätoimintoa, on myös muu
markkinaton tuottaja. Sivutoimintoa harjoittavat paikalliset TAY:t voivat
olla markkinatuottajia ja muita markkinattomia tuottajia. Tämä merkitsee
sitä, että julkisyhteisöjensektoriinjakotitalouksia palvelevienvoittoa
tavoittelemattomienyhteisöjensektoriinvoi sisältyä joitakin(sivutoimin -
toja harjoittavia) paikallisia toimialayksiköitä (TAY), jotka ovat
markkinatuottajia (vaikka kaikki institutionaaliset yksiköt näissä sektor-
eissa ovat muita markkinattomia tuottajia). Sen päättelemiseksi, onko
sivutoimintoa harjoittava paikallinen TAY markkinatuottaja vai muu
markkinaton tuottaja, tulisi soveltaa 50 %:n kriteeriä.
3.41. Sen jälkeen, kun institutionaaliset yksiköt ja niiden paikalliset TAY:t on
luokiteltu markkinatuottajiin, omaan loppukäyttöön tuottaviin ja markki-
nattomiin tuottajiin erittelyä voidaan soveltaa paikallisten
toimialayksiköidentuotokseen . Tätä suhdetta kuvataantaulukossa 3.3.
Taulukko 3.3 — Paikallisten toimialayksiköiden (TAY) ja niiden tuotosten mark-
kina-, oma loppukäyttö- ja muu markkinaton -jako
MarkkinatuottajatOmaanloppu-
käyttööntuottajatMuut markkinat-
tomat tuottajatYhteensä
Markkinatuotos X x xMarkkinatuotos
yhteensä
Tuotos omaan
loppukäyttöönxXxTuotos omaan
loppukäyttöön
yhteensä
Muu markki-
naton tuotos00XMuu markki-
naton tuotos
yhteensä
YhteensäMarkkinatuot-
tajientuotos
yhteensäOmaanloppu-
käyttööntuot-
tavientuotta-
jientuotos
yhteensäMuidenmark-
kinattomien
tuottajien
tuotos yhteensäTuotos yhteensä
X = suuri tuotos; x = pieni tuotos; 0 = ei tuotosta (sovitun käytännön mukaisesti)
3.42. Sovitun käytännön mukaisesti paikalliset TAY:t markkinatuottajina ja
omaan loppukäyttöön tuottajina eivät voi tuottaa muuta markkinatonta
tuotosta. Niiden tuotos voidaan kirjata näin ollen ainoastaan markkina-
tuotokseksi tai tuotokseksi omaanloppukäyttöönja arvottaa vastaavasti
(katso kohdat 3.46—3.52).
3.43. Paikalliset TAY:t muina markkinattomina tuottajina voivat tarjota
sivutuotoksena markkinatuotoksia ja tuotoksia omaan loppukäyttöön.
Tuotos omaanloppukäyttöönkoostuu omanpääomanmuodostuksesta.
Markkinatuotoksen olemassaolo pitäisi periaatteessa ratkaista sovelta-
malla 50 %:n kriteeriä yksittäisiin tuotteisiin: markkinatuotosta on tuotos,
joka myydään hintaan, joka on vähintään 50 % tuontantokustannuksista.
Tilanne saattaa olla tällainen esim. silloin, kunjulkiset sairaalat veloittavat
taloudellisesti merkittäviä hintoja joistain palveluistaan. Muita
esimerkkejä ovat julkisten museoiden harjoittama jäljennösten myynti ja
ilmatieteen laitosten sääennusteiden myynti.
3.44. Käytännön tilastotyössä saattaa olla vaikeaa tehdä selvää eroa julkisyh-
teisöjenlaitostenja kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomien
yhteisöjenpaikallistentoimialayksiköideneri tuotteidenvälillä. Tämä
pätee vielä suuremmassa määrin eri tuotteiden tuotantokustannuksiin.
Tällaisessa tapauksessa yksinkertainen ratkaisu on käsitellä kaikkia
muiden markkinattomien tuottajien sivutoiminnastaan (-toiminnoistaan)1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 69
▼B
saamia tuloja yhden tyyppisestä markkinatuotoksesta saatuina tuloina.
Tämä pätee esim. museoiden tuloihin julisteiden ja korttien myynnistä(1).
3.45. Muilla markkinattomilla tuottajilla saattaa olla tuloja myös muun
markkinattoman tuotoksensa myynnistä taloudellisesti merkityksettömään
hintaan, esim. museon pääsylipputulot. Nämä tulot liittyvät muuhun
markkinattomaan tuotokseen. Jos kuitenkin näitä molempia tuloja
(pääsylipputuloja ja julisteidenja korttienmyyn tituloja) onvaikeaa
erottaa toisistaan, niitä kaikkia voidaan pitää joko markkinatuotoksesta
saatuina tuloina tai muusta markkinattomasta tuotoksesta saatuina tuloina.
Valinnan näiden kahden vaihtoehtoisen kirjauksen välillä tulisi riippua
molempientulotyyppienoletetusta suhteellisesta merkityksestä (lipputulot
verrattuna julisteiden ja korttien myyntituloihin).
KIRJAUSAJANKOHTA JA TUOTOKSEN ARVOTTAMINEN
3.46. Tuotos on kirjattava ja arvotettava silloin, kun tuotantoprosessi tuottaa
sen.
3.47. Koko tuotos on arvotettava perushintaan, mutta erityismenettelytavoista
onsovittu seuraavissa tapauksissa:
a) muun markkinattoman tuotoksen arvottaminen;
b) muun markkinattoman tuottajan (paikallinen TAY) tuotoksen summan
arvottaminen;
c) tuotoksen summan arvottaminen institutionaaliselle yksikölle, jonka
paikallinen TAY on muu markkinaton tuottaja, (katso kohdat
3.53—3.56).
3.48.Määritelmä: Perushinta on hinta, jonka tuottajat saavat ostajalta
tuotettua tavara- tai palveluyksikköä kohti, miinus kaikki
tuosta yksiköstä sen tuotannon tai myynnin seurauksena
maksettavat verot (so. tuoteverot), plus kaikki tuosta
yksiköstä sen tuotannon tai myynnin seurauksena saatavat
tukipalkkiot (so. tuotetukipalkkiot). Siihenei lueta tuottajan
erikseen laskuttamia kuljetuskustannuksia. Siihen luetaan
tuottajansamalla laskulla laskuttamat kuljetuslisät, myös
siinä tapauksessa, että ne ovat erillisenä eränä laskussa.
3.49. Tuotos omaankäyttöön(P.12) onarvotettava markkin oilla myytävien
samanlaisten tuotteiden perushintaan; niin ollen sellaisesta tuotoksesta voi
syntyä nettotoimintaylijäämää tai sekatuloa. Tämä pätee myös omistusa-
suntopalveluihin (katso kohtaa 3.64). Tavallisesti on kuitenkin
välttämätöntä arvottaa omaan käyttöön tapahtuvan rakentamisen tuotos
tuotantokustannusten perusteella.
3.50. Keskeneräisten töiden lisäykset arvotetaan suhteessa valmiin tuotteen
arvioituun käypään perushintaan.
3.51. Jos keskeneräisenä työnä käsitellyn tuotoksen arvo on arvioitava
etukäteen, sen tulisi perustua tosiasiallisesti aiheutuneisiin kustannuksiin,
plus arvioitua toimintaylijäämää tai sekatuloa vastaava lisä tai arvio.
Ennakolliset arviot tulee myöhemmin korvata arvoilla, jotka on saatu
jakamalla valmiidentuotteidentosiasiallin enarvo (kunse saadaantietää).
Jälkimmäinen on seuraavien erien arvojen summa:
a) myydyt tai vaihdetut valmiit tuotteet;
b) valmiidentuotteidenvarastoonkirjaukset, miin us varastosta pois otot;
c) valmiit tuotteet omaanloppukäyttöön .
3.52. Keskeneräisinä hankittujen rakennusten ja rakenteiden arvo arvioidaan
siihenastisten kustannusten perusteella mukaan luettuna toimintaylijäämää
tai sekatuloa vastaava lisä tai arvio (tämä lisä onseurausta siitä, että arvo
voidaan arvioida samanlaisten rakennusten ja rakenteiden hintojen
perusteella). Ostajansuorittamia vaiheittaisia maksuja (edellyttäen , ettei
mitään ennakkomaksuja tai jäännösmaksuja ole) voidaan käyttää ostajan
kiinteän pääoman bruttomuodostuksen likimääräiseen arviointiin kussakin
vaiheessa.
Jos omaan käyttöön tapahtuva rakentaminen ei valmistu yhden tilinpito-
jakson aikana, tuotoksen arvo ja vastaava kiinteän pääoman
bruttomuodostus tulee arvioida soveltamalla tarkastelunkohteen a olevan
ajanjakson aikana syntynyttä kokonaiskustannusten osaa arvioituun
käypään perushintaan. Jos ei ole mahdollista arvioida valmiin raken-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 70
(1) Vaikka nämä tulot eivät ehkä riitä kattamaan 50 % museomyymälän kaikista
kustannuksista, esim. sen vuoksi, että kustannuksiin sisältyvät museomyymälän
henkilöstön palkansaajakorvaukset.
▼B
nelman perushintaa, se täytyy arvottaa sen kokonaistuotantokustannusten
mukaan. Jos osa tai koko työpanos saadaan ilmaiseksi, kuten asian laita
voi olla kotitalouksien yhteisessä rakentamisessa, arviotuihin kokonais-
tuotantokustannuksiin liitetään arvio siitä, mitä palkatun työvoiman
kustannukset olisivat olleet käyttäen samanlaisen työvoiman palkkatasoa
kyseisellä paikkakunnalla tai alueella.
3.53. Muun markkinattoman tuottajan (paikallinen TAY) tuotos yhteensä on
arvotettava kokonaistuotantokustannusten mukaan, toisin sanoen seuraa-
vieneriensummanmukaan :
a) välituotekäyttö (P.2);
b) palkansaajakorvaukset (D.1);
c) kiinteän pääoman kuluminen (K.1);
d) muut tuotantoverot (D.29) miinus muut tuotantotukipalkkiot (D.39).
Muut tuotantotukipalkkiot pitäisi vähentää. Pitäisi kuitenkin huomata, että
muita tuotantotukipalkkioita muille markkinattomille tuottajille ei usein-
kaan ole tai ne ovat määrältään hyvin pieniä (katso 4.36).
Korkomaksuja ei sovitun käytännön mukaisesti lueta muun markkinat-
toman tuotannon kustannuksiin (vaikka niitä eräissä tapauksissa voidaan
pitää suurina tuotantokustannuksina, esim. asuntoyhteisöjen tapauksessa).
Muun markkinattoman tuotannon kustannukset eivät myöskään sisällä
muussa markkinattomassa tuotannossa käytettyjen ja omistettujen muiden
rakennusten kuin asuinrakennusten laskennallisia vuokra-arvoja.
3.54. Institutionaalisen yksikön tuotos yhteensä on siihen kuuluvien paikallisten
toimialayksiköiden(TAY) tuotostensumma. Tämä pätee myös sellaisiin
institutionaalisiin yksiköihin, jotka ovat muita markkinattomia tuottajia.
3.55. Jos muilla markkinattomilla tuottajilla (paikallisilla toimialayksiköillä) ei
ole markkinatuotosta sivutuotantona, muu markkinaton tuotos on
arvotettava tuotantokustannusten perusteella. Jos muilla markkinattomilla
tuottajilla on markkinatuotosta sivutuotantona, muu markkinaton tuotos
arvotetaan jäännöseränä, toisin sanoen erotuksena muun markkinattoman
tuottajan kokonaistuotantokustannukset miinus niiden markkinatuotok-
sesta saadut tulot.
3.56. Periaatteessa muiden markkinattomien tuottajien markkinatuotos on
arvotettava perushintaan. Vaikka muulla markkinattomalla paikallisella
TAY:llä saattaa olla myyntituloja, sen tuotos yhteensä, joka kattaa sekä
markkinatuotoksen että muun markkinattoman tuotoksen (ja mahdollisesti
myös tuotoksen omaan loppukäyttöön) arvotetaan kuitenkin tuotantokus-
tannusten perusteella. Sen markkinatuotoksen arvo määritellään
markkinatuotteista saatujen myyntitulojen perusteella ja sen muun
markkinattoman tuotoksen arvo saadaan jäännöseränä, joka lasketaan
toisaalta tuotoksensummanja toisaalta senmarkkin atuotoksenja
tuotoksen omaan loppukäyttöön välisenä erona. Myyntitulojen arvo,
joka saadaantaloudellisesti merkityksettömiinhin toihinmyydyistä muista
markkinattomista tavaroista ja palveluista, jää osaksi sen muun markki-
nattoman tuotoksen arvoa.
3.57. Määrätynlaisten tuotosten osalta tuotoksen kirjausajankohdat ja arvotta-
minen ovat seuraavien, CPA:n pääryhmien mukaisessa järjestyksessä
esitettyjen, selvennysten ja poikkeusten alaisia.
3.58. A. Maa-, riista- ja metsätaloustuotteet;
B.Kalataloustuotteet
Maataloustuotteidentuotokset pitäisi kirjata ikäänkuinn iitä tuotettaisiin
jatkuvasti koko tuotantoajanjakson ajan (eikä ainoastaan sadonkorjuun tai
eläinten teurastuksen aikaan).
Kasvavia satoja, pystyssä olevia puita, kalavarantoja tai ravinnoksi
kasvatettavia eläimiä pitäisi käsitellä kutenkesken eräistentöiden
varastoja prosessinaikan a ja muuttaa valmiidentuotteidenvarastoiksi,
kunprosessi onsuoritettu loppuun .
3.59. D. Teollisuus;
F.Rakentaminen
Kun rakennuksen tai muun rakenteen rakentamisesta, joka ulottuu
useamman tilinpitojakson ajalle, on tehty etukäteen myyntisopimus,
jokaisen ajanjakson aikana tuotettua tuotosta käsitellään ikään kuin se
myytäisiin ostajalle tilinpitojakson lopussa: toisin sanoen ostajan kiinteän
pääoman muodostuksena pikemminkin kuin keskeneräisenä työnä raken-
tamisessa. Itse asiassa tuotettua tuotosta käsitelläänikäänkuinse
myytäisiinostajalle vaiheittainjälkimmäisensaadessa tuotoksenjuridisen1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 71
▼B
omistusoikeuden. Kun sopimus edellyttää vaiheittaisia maksuja, tuotoksen
arvo voidaan usein arvioida likimääräisesti kunkin ajanjakson aikana
suoritettujenvaiheittaistenmaksujenarvonperusteella. Jos myyn tisopi-
musta ei kuitenkaan ole, kunakin ajanjaksona tuotettu keskeneräinen
tuotos kirjataankesken eräiseksi työksi.
3.60. G. Tukkukaupan ja vähittäiskaupan palvelut; moottoriajoneuvojen,
henkilökohtaisten ja kotitalousesineiden korjauspalvelut
Tukkukaupan ja vähittäiskaupan palvelujen tuotos mitataan jälleenmyyn-
tiinostettujentavaroidenkaupanlisienmukaan .
Määritelmä: Kaupan lisä on jälleenmyyntiä varten ostetun tavaran
todellisen tai laskennallisen hinnan ja sen hinnan välinen
ero, jonka jakelija joutuisi maksamaan tavaran korvaami-
seksi myynti- tai luovutushetkellä.
Hallussapitovoitot ja -tappiot eivät sovitun käytännön mukaisesti sisälly
kaupan lisään. Käytännössä tietolähteet eivät ehkä kuitenkaan mahdollista
kaikkienhallussapitovoittojenja -tappioidenerottamista.
3.61. H. Majoitus- ja ravitsemispalvelut
Hotelli-, ravintola- ja kahvilapalveluiden tuotoksen arvoon sisältyy
kulutettujenruokien , juomienym. tuotoksenarvo.
3.62. I.Kuljetus-, varastointi- ja tietoliikennepalvelut
Kuljetuspalveluidentuotos mitataantavaroidentai hen kilöidenkulje-
tusmäärienarvonmukaan . PaikallisenTAY:nsisällä tapahtuvia
kuljetuksia omaan käyttöön pidetään aputoimintana eikä niitä yksilöidä
ja kirjata erikseen.
Varastointipalvelujen tuotos mitataan keskeneräisten töiden lisäyksen
arvolla, joko lisätuotoksena tietyn ajanjakson yli säilyttämällä (esim.
varastointina toisen paikallisen TAY:n puolesta) tai fyysisenä muutoksena
(esim. viinien kypsyttämisenä).
Matkatoimistopalveluidentuotos mitataantoimistojenpalvelumaksujen
arvona (palkkiot tai provisiot) eikä matkustajien matkatoimistoille
suorittamien täysimääräisten menojen mukaan. Jälkimmäisiin saattaa
sisältyä esim. maksuja kolmansien osapuolien suorittamista kuljetuksista.
Matkanjärjestäjäpalveluiden tuotosta mitataan matkustajien matkanjär-
jestäjälle suorittamien täysimääräisten menojen mukaan.
Matkatoimistopalveluiden ja matkanjärjestäjäpalveluiden välinen ero on
siinä, että matkatoimistopalveluihin sisältyy ainoastaan välitys matkus-
tajan puolesta, kun taas matkanjärjestäjäpalvelut luovat uuden tuotteen,
toisin sanoen matka järjestetään, mistä sen eri osatekijöiden hinnat (esim.
matka, majoitus ja ajanviete) eivät ole sellaisenaan matkustajan
tunnistettavissa.
3.63. J.Rahoituspalvelut (tähän sisältyvät vakuutus- ja eläkerahastopalvelut)
Rahoituksen välityspalvelujen tuotosta, joista ei peritä mitään nimeno-
maisia maksuja, mitataan sovitun käytännön mukaisesti siten, että
palveluja tarjoavanyksikönsaamasta omaisuustulojensummasta vähen -
netään niiden maksamat korot yhteensä, mutta ei oteta mukaan niiden
omienvarojensijoittamisesta saatuja tuloja (koska sellaiset tulot eivät
synny rahoituksen välityksestä), ja mikäli rahoituksen välittäjällä on
toissijaista vakuutustoimintaa, ei oteta mukaan vakuutusteknisen vastuu-
velansijoittamisesta saatuja tuloja. Hallussapitovoitot ja -tappiot pitäisi
jättää huomioimatta tätä tuotosta mitattaessa, koska järjestelmässä
hallussapitovoittoja ei yleensäkään kirjata tuotantotilille vaan erilliselle
tilille (varojenmuidenmuutostentilille). Tämä pätee myös ammatti-
maistenarvopaperikauppiaidenulkomaanvaluutanja arvopapereiden
hallussapitovoittoihin(vaikka heidänhallussapitovoitton sa saattavat
ylenesä olla positiivisia ja arvopaperikauppiaat itse saattavat pitää niitä
normaalien tulojensa osana). Ulkomaan valuutan ja arvopapereiden
kaupan lisät (toisin sanoen tavalliset erot arvopaperikauppiaiden ostohin-
tojen ja ostajien ostohintojen välillä) on kuitenkin sisällytettävä
tuotokseen, kuten tukku- ja vähittäiskauppiaidenkin. Vastaavasti saattaa
myös esiintyä ongelmia sellaisten kaupan lisien erottamisessa hallussapi-
tovoitoista; ne pitäisi selvittää niin hyvin kuin mahdollista.
Keskuspankin tarjoamien rahoituksen välityspalvelujen tuotos pitäisi
mitata samalla tavoinkuinmuidenrahoituksenvälittäjienpalvelujen
tuotos.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 72
▼B
Sellaisten rahanlainaajien toimintaa, jotka lainaavat ainoastaan omia
varojaan, ei pidetä palvelujen tuotantona.
Rahoituksenvälittäjät saattavat tuottaa myös erilaisia rahoitus- ja liike-
elämän palveluita, joista veloitetaan nimenomaiset palkkiot tai provisiot.
Esimerkkeinä voidaan mainita esim. valuutan vaihto ja sijoitusneuvonta,
kiinteistöjen osto tai veroneuvonta. Sellaisten palvelujen tuotos arvotetaan
veloitettujenpalkkioidenja provisioidenperusteella.
Vakuutuspalvelujentuotos (palvelumaksu) mitataanseuraavasti:
todelliset ansaitut vakuutusmaksut yhteensä
plus vakuutusmaksutäydennykset yhteensä (yhtä suuri kuin
vakuutusteknisen vastuuvelan sijoittamisesta saadut tulot)
miinus erääntyneet korvaukset yhteensä
miinus vakuutusrahastojenja säästövakuutusrahastojenmuutokset.
Hallussapitovoitot ja -tappiot jätetäänhuomioimatta vakuutuspalvelujen
tuotosta mitattaessa: niitä ei tule pitää vakuutusteknisen vastuuvelan
sijoittamisesta saatuina tuloina eikä niitä tule pitää vakuutusrahastojen
eikä säästövakuutusrahastojenmuutoksin a.
On huomattava, että vakuutustekninen vastuuvelka voidaan sijoittaa
vakuutusyhtiöiden sivutoimintoihin, esim. asuntojen tai toimistojen
vuokralle antoon. Sellaisessa tapauksessa nettotoimintaylijäämä näistä
sivutoiminnoista on vakuutusteknisen vastuuvelan sijoittamisesta saatua
tuloa.
Samalla tavoineläkerahastopalvelujentuotosta mitataanseuraavasti:
todelliset eläkemaksut
plus eläkemaksutäydennykset yhteensä (yhtä suuri kuin eläker-
ahastojentekn isenvastuuvelansijoittamisesta saadut tulot)
miinus erääntyneet etuudet yhteensä
miinus eläkerahastojenmuutokset.
3.64. K. Kiinteistö-, vuokraus- ja liike-elämän palvelut
Omistusasuntopalvelujen tuotos pitäisi arvottaa sen arvioidun vuokra-
arvon mukaan, jonka vuokralainen jotuisi maksamaan samasta asunnosta
ottaenhuomioonsellaiset tekijät kuinsijain ti, lähipalvelut ym. sekä itse
asunnon koko ja laatu. Asunnoista erillään sijaitsevista autotalleista, joita
omistaja käyttää kulutustarkoitukseen asunnon käytön yhteydessä, on
tehtävä samanlainen laskelma. Autotalleista, joita yksityinen omistaja
käyttää ainoastaan työpaikan lähellä pysäköimistä varten, ei tehdä
laskelmaa. Ulkomailla sijaitsevien omistusasuntojen, esim. loma-asun-
tojenvuokra-arvoa ei pidä kirjata osaksi kotimaista tuotan toa vaan
palvelujen tuonniksi ja vastaava nettotoimintaylijäämä ulkomailta
saaduksi ensituloksi. Ulkomaisten talousyksiköiden omistamien asuntojen
osalta onsuoritettava vastaavat kirjaukset. Osa-aikaisille lomaosakeasun -noille osuus palvelumaksusta olisi kirjattava sellaisenaan.
Muiden rakennusten kuin asuinrakennusten kiinteistöpalvelujen tuotos
mitataan erääntyneiden vuokrien arvolla.
Vuokrauspalveluiden (koneiden ja laitteiden ym. vuokralle anto) tuotos
mitataan sen vuokran arvolla, jonka vuokraaja maksaa vuokralleantajalle.
Se erotetaanselvästi rahoitusliisauksesta, joka onkiin teidenvarojen
hankinnan rahoitusmenetelmä, toisin sanoen laina vuokralleantajalta
vuokralleottajalle. Rahoitusliisauksessa vuokrat koostuvat (pääasiassa)
takaisinmaksuista ja koronmaksuista ja palveluiden arvo on hyvin pieni
verrattuna maksettuihin kokonaisvuokriin (katso liitettä liisauksesta).
Tutkimus- ja kehittämistoimintoja (T&K) varten olisi, mikäli mahdollista
erotettava erillinen paikallinen TAY. Jos se ei ole mahdollista, kaikki
(pääasialliseen toimintaan verrattuna) merkittävän suuruinen T&K-
toiminta olisi kirjattava paikallisen TAY:n sivutoiminnaksi.
T&K-palveluidentuotos mitataanseuraavasti:
a) Erikoistuneiden kaupallisten tutkimuslaboratorioiden tai -laitosten
suorittama T&K arvotetaan myynneistä, sopimuksista, provisioista,
maksuista ym. saatujentulojenmukaantavalliseentapaan .1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 73
▼B
b) Samanyrityksensisällä käytettäväksi tarkoitettu T&K pitäisi periaat-
teessa arvottaa siihen arvioituun perushintaan, joka jouduttaisiin
maksamaan, jos tutkimus tehtäisiin alihankintana kaupallisesti.
Käytännössä on kuitenkin todennäköistä, että se on arvotettava
kokonaistuotantokustannusten perusteella.
c) Julkishallinnon yksiköiden, yliopistojen, voittoa tavoittelemattomien
tutkimuslaitosten ym. T&K on tavallisesti muuta markkinatonta
tuotantoa ja arvotetaan siten tuotantokustannusten perusteella. Muiden
markkinattomien T&K:n tuottajien T&K:n myynnistä saamat tulot on
kirjattava sivumarkkinatuotoksesta saaduiksi tuloiksi.
T&K-menot olisi erotettava koulutus- ja ammatillisen harjaantumiskou-
lutuksen menoista. T&K-menoihin ei sisälly pääasiallisena tai
sivutoimintana tapahtuvasta atk-ohjelmien kehittämisestä syntyviä kustan-
nuksia. Niiden tilinpitokäsittely on kuitenkin lähes samanlainen; ainoa ero
on, että ohjelmia pidetään aineettomina valmistettuina varoina eikä niitä
patentoida.
3.65. L. Julkisen hallinnon ja maanpuolustuksen palvelut, pakolliset sosiaali-
vakuutuspalvelut
Julkisen hallinnon palvelut, maanpuolustuspalvelut ja pakolliset sosiaali-
vakuutuspalvelut ovat aina muita markkinattomia palveluita ja ne tulisi
näin ollen arvottaa vastaavasti.
3.66. M. Koulutuspalvelut;
N.Terveys- ja sosiaalipalvelut
Koulutus- ja terveyspalveluissa saattaa useinolla välttämätön tä vetää
tarkka raja markkinatuottajien ja muiden markkinattomien tuottajien
välille ja niiden markkinatuotoksen ja muun markkinattoman tuotoksen
välille. Esimerkiksi julkiset laitokset (tai muut laitokset erityisten
avustusten ansiosta) voivat periä eräistä koulutus- ja sairaanhoitomuo-
doista nimelliset maksut, mutta joistakin toisista koulutus- ja
erikoissairaanhoitomuodoista ne voivat periä maksun kaupallisten
taksojen mukaan. Toisena tavallisena esimerkkinä voidaan mainita, että
samantyyppistä palvelua (esimerkiksi korkeanasteenkoulutusta)
tarjoavat (tai välittävät) toisaalta julkinen sektori ja toisaalta kaupalliset
laitokset. Tällöin perityissä hinnoissa ja palveluiden laadussa esiintyy
useinsuuria eroja.
Koulutus- ja terveyspalveluihinei lueta T&K-toimin toja; terveyspalve-
luihinei lueta terveyden hoidonkoulutusta esim. yliopistollisissa
sairaaloissa.
3.67. O. Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset palvelut
Kirjojen, nauhoitusten, filmien, atk-ohjelmien, kasettien, levyjen ym.
tuotanto on kaksivaiheinen prosessi ja sitä mitataan vastaavasti:
(1) Alkuperäiskappaleiden tuotannosta syntyvää tuotosta — aineetonta
kiinteää varaa — mitataan siitä maksetulla hinnalla, jos se myydään,
tai jos sitä ei myydä, samanlaisista alkuperäiskappaleista maksetulla
perushinnalla, niiden tuotantokustannuksilla tai niiden käyttämisestä
tuotannossa odotettujen tulevien tulojen diskontatulla arvolla.
(2) Tämänvaranomistaja saattaa käyttää sitä suoraantai tuottaa siitä
kopioita myöhempinä ajanjaksoina. Jos omistaja on antanut lisenssin
muille tuottajille alkuperäiskappaleen käyttämiseksi tuotannossa,
hänen lisensseistä saamansa maksut, provisiot, palkkiot ym. ovat
hänen tuotostaan palveluista. Aineettoman varan myynti on kuitenkin
negatiivista kiinteän pääoman muodostusta.
3.68. P.Yksityiset kotitaloudet, joilla on palkattua henkilöstöä
Palkatunhen kilöstöntuottamienkotitalouspalveluidentuotos — sovitun
käytännön mukaan — arvotetaan palkatun työvoiman korvausten
perusteella; siihensisältyvät kaikki luon toismuotoiset korvaukset kuten
ruoka tai asunto.
VÄLITUOTEKÄYTTÖ (P.2)
3.69.Määritelmä: Välituotekäyttö koostuu tuotantoprosessissa panoksina
kulutettujentavaroidenja palveluidenarvosta, lukuun
ottamatta kiinteitä varoja, joiden kulutus kirjataan kiinteän
pääomankulumisen a. Tavarat ja palvelut voidaanjoko
muuntaa tai käyttää hyväksi tuotantoprosessissa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 74
▼B
3.70. Välituotekäyttö sisältää seuraavat rajatapaukset:
a) kaikkien aputoimintojen panoksina käytettyjen tavaroiden ja palve-
luiden arvo. Tavallisia esimerkkejä ovat osto, myynti, markkinointi,
kirjanpito, tietojenkäsittely, kuljetus, varastointi, huolto, turvallisuus
ym. Näitä tavaroita ja palveluita ei eroteta paikallisenTAY:n
pääasiallisiin(tai sivu-) toimin toihinkulutetuista tavaroista ja palve-
luista;
b) niiden tavaroiden ja palveluiden arvo, jotka saadaan saman institutio-
naalisen yksikön toiselta paikalliselta TAY:ltä (vain siinä tapauksessa,
että ne ovat kohdassa 3.69 esitetyn yleisen määritelmän mukaisia);
c) vuokrattujen kiinteiden varojen käytöstä aiheutuvat kustannukset,
esim. koneiden tai autojen käyttöliisaus;
d) voittoa tavoittelemattomille elinkeinoelämän yhdistyksille maksetut
jäsenmaksut tai osuusmaksut;
e) erät, joita ei pidetä pääoman bruttomuodostuksena, kuten:
— pienet työkalut, jotka ovat halpoja ja joita käytetään suhteellisen
yksinkertaisiin toimintoihin, kuten sahat, vasarat, ruuvimeisselit ja
muut käsityökalut; pienet kojeet, kuten taskulaskimet. Sovitun
käytännön mukaan EKT:ssa kaikki sellaisten kestokulutustavar-
oiden menot, jotka eivät ylitä 500:aa ecua (vuoden 1995 hinnoissa)
tavaralta (tai suurina määrinä ostettaessa, koko ostetulta määrältä),
olisi kirjattava välituotekäyttönä;
— tuotannossa käytettyjen kiinteiden varojen tavanomainen,
säännöllinen huolto ja korjaus;
— sotilaalliset tuhoamisaseet ja niiden laukaisemiseen tarvittavat
laitteet (mutta ei poliisintai turvajoukkojenhan kkimat keveät
aseet tai panssariajoneuvot, joita pidetään kiinteän pääoman
bruttomuodostuksena);
— tutkimus- ja kehittämispalvelut, henkilöstön koulutus, markkina-
tutkimus ja vastaavat yksikönulkopuolelta ostetut tai saman
institutionaalisen yksikön erillisen paikallisen TAY:n tarjoamat
toiminnot;
f) maksut valmistamattomien aineettomien varojen kuten patentoitujen
varojen, tavaramerkkien ym. käytöstä (ei kuitenkaan maksuja sell-
aistenomistusoikeuksienostamisesta; n iitä pidetään
valmistamattomien aineettomien varojen hankintana);
g) työnantajan korvaamat työntekijöiden menot tavaroista, jotka ovat
välttämättömiä työnantajien tuotannon kannalta, kuten sopimusvel-
voitteet ostaa omaankäyttööntyökaluja tai turvavarusteita;
h) työnantajien menot, jotka ovat heidän omaksi sekä henkilöstön
hyväksi, koska ne ovat välttämättömiä työnantajan tuotannon kannalta.
Esimerkkeinä voidaan mainita:
— henkilöstön työtehtävien yhteydessä syntyneiden matka-, ero-,
muutto- ja ajanvietekustannusten korvaaminen;
— työpaikan palvelujen järjestäminen.
Laajempi luettelo esitetäänpalkan saajakorvauksia koskevissa kappa-
leissa (D.1);
i) paikallistentoimialayksiköiden(TAY) maksamat vahin kovakuutuspal-
velumaksut (katso myös liite 3 vakuutuksesta): jotta palvelumaksut
voitaisiinkirjata välituotekäyttön ä, maksetut vakuutusmaksut pitäisi
diskontata esim. maksetuilla korvauksilla ja vakuutusrahastojen
nettomuutoksella. Viimeksi mainittu voidaan jakaa paikallisiin toimia-
layksiköihinsuhteessa maksettuihinvakuutusmaksuihin .;
j) ainoastaan koko kansantaloudelle: kaikki kotimaisten tuottajien
tarjoamat välilliset rahoituspalvelut (FISIM).
3.71. Välituotekäyttöönei lueta:
a) eriä, joita pidetään pääoman bruttomuodostuksena, kuten:
1) arvoesineet;
2) mineraalien etsintä;3) perusparannukset, jotka menevät huomattavasti pitemmälle kuin
mitä pelkkä kiinteiden varojen hyvässä työkunnossa pitäminen
edellyttää, esim. peruskorjaukset, uudestaanrakentamiset, laajen-
nustyöt;
4) omaankäyttöönostetut tai tuotetut atk-ohjelmistot;
b) työnantajan menot, joita pidetään luontoismuotoisina palkkoina (katso
4.05);1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 75
▼B
c) markkina- ja omavaraistuotantoyksiköiden käyttämät julkisyhteisöjen
tuottamat kollektiivipalvelut (joita pidetäänjulkisyhteisöjenkollektii-
visina kulutusmenoina);
d) saman tilinpitojakson aikana ja samassa paikallisessa TAY:ssä tuotetut
ja kulutetut tavarat ja palvelut (niitä ei myöskään kirjata tuotokseksi);
e) maksut julkisyhteisöjenluvista ja maksut, joita pidetääntuotan tover-
oina (katso kohdat 4.79, 4.80).
KIRJAUSAJANKOHTA JA VÄLITUOTEKÄYTÖN ARVOTTAMINEN
3.72. Välituotteina käytetyt tuotteet pitäisi kirjata ja arvottaa sillä hetkellä,
jolloin ne joutuvat tuotantoprosessiin. Ne on arvotettava samanlaisten
tavaroiden tai palveluiden sen hetkisiin ostajien hintoihin.
3.73. Käytännössä tuotantoyksiköt eivät tavallisesti kirjaa tarvaroiden todellista
käyttöä tuotantoon suoraan. Ne kirjaavat ostot, jotka on tarkoitettu
käytettäviksi panoksina, ja muutokset sellaisten varastossa pidettyjen
tavaroidenmäärissä. Välituotekäyttö onsenvuoksi arvioitava
vähentämällä ostoista panosten varastojen muutokset (katso kohdat
3.120—3.124 jälkimmäistenoikeasta arvottamisesta).
KULUTUS (P.3, P.4)
3.74. Kulutuksesta käytetäänkahta käsitettä:
a) kulutusmenot (P.3);
b) todellinen kulutus (P.4).
Kulutusmenot on käsite, joka tarkoittaa sektorin kulutustavara- ja
palvelumenoja. Sitä vastoin todellinen kulutus tarkoittaa sektorin
kulutustavaroiden ja palveluiden hankintaa. Näiden kahden käsitteen
välinen ero on siinä, miten käsitellään tiettyjen julkisyhteisöjen tai
kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjenrahoit-
tamia, mutta kotitalouksille luontoismuotoisina sosiaalisina tulonsiirtoina
tarjottuja tavaroita ja palveluita.
KULUTUSMENOT (P.3)
3.75.Määritelmä: Kulutusmenot käsittävät kotimaisille institutionaalisille
yksiköille sellaisista tavaroista ja palveluista aiheutuneet
menot, joita käytetään henkilökohtaisten tarpeiden tai
yhteiskunnan jäsenten kollektiivisten tarpeiden suoraan
tyydyttämiseen. Kulutusmenot voidaan käyttää kotimaassa
tai ulkomailla.
3.76. Kotitalouksienkulutusmen ot sisältävät seuraavat rajatapaukset:
a) omistusasunnosta saatavat palvelut;
b) luontoismuotoiset tulot, kuten:
1) palkansaajien luontoismuotoisina tuloina saamat tavarat ja palvelut;
2) kotitalouksienomistamienyhteisömäistenyritystentuotoksen a
tuotetut tavarat ja palvelut, jotka kotitaloudenjäsen et pidättävät
itsellään kulutusta varten. Esimerkkeinä voidaan mainita elintar-
vikkeet ja muut maataloustuotteet, omistusasunnosta saatavat
asumispalvelut ja palkatunhen kilöstöntuottamat kotitalouspalvelut
(palvelijat, kokit, puutarhurit, autonkuljettajat ym.).
c) tavarat, joita ei pidetä välituotekäyttönä, kuten:
1) raaka-aineet sellaisia asuntojen pieniä korjauksia ja sisustustöitä
varten, joita asuntojen vuokralaiset ja omistajat tyypillisesti tekevät;
2) raaka-aineet kestokulutustavaroiden, mukaan luettuna ajoneuvot,
korjausta ja huoltoa varten;
d) tavarat, joita ei pidetä pääomanmuodostuksen a, erityisesti kestokulu-
tustavarat, joiden käyttö jatkuu usean tilinpitojakson ajan; tähän
sisältyy joidenkin kestotavaroiden omistuksen siirtyminen yritykseltä
kotitaloudelle (katso olemassa olevientavaroidentaloustoimet, kohta
3.148);
e) suoraanveloitetut rahoituspalvelut;
f) vakuutuspalvelut niihin sisältyvän palvelumaksun määrän mukaan
(katso kohta 3.63);
g) eläkerahastopalvelut implisiittisenpalvelumaksunmääränmukaan
(katso kohta 3.63);1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 76
▼B
h) kotitalouksienmaksut lisen sseistä, luvista ym., joita pidetäänpalve-
luidenostoin a (katso kohdat 4.79, 4.80);
i) tuotoksen osto taloudellisesti merkityksettömiin hintoihin, esim.
museonsisään pääsymaksut (katso kohta 3.45).
3.77. Kotitalouksienkulutusmen oihineivät sisälly:
a) luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot, kuten esim. alkuaan kotita-
loudelle koituneet mutta myöhemmin sosiaaliturvan korvaamat
kustannukset, esim. eräät sairaanhoitomenot;
b) erät, joita pidetäänvälituotekäyttön ä tai pääomanbruttomuodostuk-
sena, kuten
1) yhtiöimättömiä yrityksiä omistavienkotitalouksienmen ot, jotka
ovat aiheutuneet elinkeinon harjoittamisesta — esim. sellaisista
kestotavaroista kuin ajoneuvot, kalusteet tai sähkölaitteet (kiinteän
pääomanbruttomuodostus), ja myös muista kuinkestotavaroista
kutenpolttoain eet (välituotekäyttö);
2) menot, joita asunnon omistajalle aiheutuu asunnon sellaisesta
sisustamisesta, huollosta ja korjauksesta, joita vuokralaiset eivät
tyypillisesti tee (joita käsitellään välituotekäyttönä asuntopalvelujen
tuottamisessa);
3) asuntojen ostaminen (käsitellään kiinteän pääoman bruttomuodos-
tuksena);
4) arvoesineistä aiheutuneet menot (käsitellään pääoman bruttomuo-
dostuksena);
c) erät, joita käsitellään valmistamattomien varojen hankintana, erityisesti
maan ostaminen;
d) kaikki ne kotitalouden maksut, joita on pidettävä veroina, sellaiset
kuten ajoneuvojen, veneiden tai lentokoneiden omistusluvat sekä myös
metsästys-, ampuma-ase- tai kalastusluvat (katso kohdat 4.79, 4.80);
e) jäsenmaksut, osuusmaksut ja muut sen kaltaiset maksut, joita
kotitaloudet ovat maksaneet kotitalouksia palveleville voittoa tavoitte-
lemattomille yhteisöille, kutenammattiliitoille, ammatillisille
seuroille, kuluttajayhdistyksille, kirkoille ja yhteiskunnallisille, kult-
tuuri- ja viihdealansekä urheiluseuroille;
f) kotitalouksienvapaaehtoiset rahamääräiset tai luon toismuotoiset
tulonsiirrot hyväntekeväisyys-, hätäapu- ja avustusjärjestöille.
3.78. Kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjenkulutus-
menot sisältävät kaksi erillistä ryhmää:
a) Kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjen
tuottamientavaroidenja palveluidenarvo, joka ei ole pääoman
muodostusta omaankäyttööneikä kotitalouksienja muidenyksiköiden
menoja.
b) Kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille yhteisöille sell-
aisista palveluista aiheutuneet menot, joita ovat tuottaneet
markkinatuottajat ja jotka on toimitettu — ilman jatkojalostusta —
kotitalouksille kulutettavaksi luontoismuotoisina sosiaalietuuksina.
3.79. Julkisyhteisöjen kulutusmenot sisältävät kaksi samanlaista menoryhmää
kuinkotitalouksia palvelevilla voittoa tavoittelemattomilla yhteisöillä:
a) Julkisyhteisöjenitsen sä tuottamientavaroidenja palveluidenarvo, joka
ei ole pääomanmuodostusta omaankäyttööneikä myyn tejä.
b) Julkisyhteisöjensellaistentavaroidenja palveluidenostot, joita ovat
tuottaneet markkinatuottajat ja jotka on toimitettu — ilman jatkoja-
lostusta — kotitalouksille luontoismuotoisina sosiaalietuuksina. Tämä
merkitsee sitä, että julkisyhteisöt ainoastaan maksavat tavarat ja
palvelut, jotka myyjät toimittavat kotitalouksille.
3.80. Yrityksillä ei ole kulutusmenoja. Niiden ostamat samanlaiset tavarat ja
palvelut, joita kotitaloudet käyttävät kulutukseen, käytetään joko välituo-
tekäyttönä tai hankitaan henkilöstölle luontoismuotoisina
palkansaajakorvauksina, toisin sanoen ne ovat kotitalouksien laskennal-
lisia kulutusmenoja. Silloinkin kun ne rahoittavat, esim. mainonnan
kautta, henkilökohtaista kulutusta, tätä kulutusta käsitellään välituote-
käyttönä.
TODELLINEN KULUTUS (P.4)
3.81.Määritelmä: Todellinen kulutus koostuu tavaroista ja palveluista, joita
kotimaiset institutionaaliset yksiköt hankkivat inhimillisten1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 77
▼B
tarpeiden, yksilöllisten tai kollektiivisten, välitöntä
tyydyttämistä varten.
3.82.Määritelmä: Kotitalous hankkii tavarat ja palvelut yksilöllistä kulutusta
varten(”yksilölliset tavarat ja palvelut”) ja käyttää n iitä
tuon kotitalouden jäsenten tarpeiden tyydyttämiseen.
Yksilöllisillä tavaroilla ja palveluilla onseuraavat omin ai-
suudet:
a) Yksittäisenkotitaloudentai senjäsen entavaroidenja
palveluiden hankintaa sekä myös ajankohtaa, jolloin se
tapahtuu, täytyy olla mahdollista havainnoida ja kirjata.
b) Kotitaloudenontäytyn yt suostua tavarantai palvelun
hankintaan ja ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin sen
mahdollistamiseksi — esim. olemalla läsnä koulussa tai
klinikalla.
c) Tavaran tai palvelun täytyy olla sellainen, että kun yksi
kotitalous tai henkilö tai mahdollisesti pieni, rajoitettu
henkilöryhmä on sen hankkinut, se sulkee pois muiden
kotitalouksien tai henkilöiden mahdollisuuden hankkia
kyseinen tavara tai palvelu.
3.83.Määritelmä: Kollektiiviset kulutuspalvelut (”kollektiiviset palvelut”)
tarjotaan samanaikaisesti kaikille yhteiskunnan jäsenille
tai kaikille yhteiskunnan tietyn osaryhmän jäsenille, esim.
kaikille tietyllä alueella asuville kotitalouksille. Kollektii-
visilla palveluilla onseuraavat omin aispiirteet:
a) Ne voidaan toimittaa samanaikaisesti yhteiskunnan tai
sentietynosaryhmänkaikille jäsen ille, esim. tietyn
alueen tai paikkakunnan jäsenille.
b) Sellaistenpalveluidenkäyttö ontavallisesti passiivista
eikä vaadi kaikkien asiaankuuluvien henkilöiden nime-
nomaista suostumusta tai aktiivista osallistumista.
c) Kollektiivisen palvelun hankkiminen yhdelle henkilölle
ei vähennä muille saman yhteiskunnan tai sen osar-
yhmänjäsen ille saatavilla olevaa kyseisenpalvelun
määrää. Hankinnassa ei ole kilpailua.
3.84. Kaikki kotitalouden kulutusmenot ovat yksilöllisiä. Sovitun käytännön
mukaisesti kaikki kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomien
yhteisöjentarjoamat tavarat ja palvelut käsitelläänyksilöllisin ä.
3.85. Julkisyhteisöjentarjoamientavaroidenja palveluidenjako yksilöllisiinja
kollektiivisiintavaroihinja palveluihintehdäänjulkisensektorintehtävä-
luokituksen(COFOG) perusteella.
Julkisyhteisöjen yksiköiden tuottamia kunkin seuraavan nimikkeen alle
luettavia tavaroita ja palveluita pitäisi käsitellä yksilöllistenkulutuspalve-
lujen menoina lukuun ottamatta kuhunkin ryhmään sisältyvää yleistä
hallintoa, sääntelyä, tutkimusta ym.:
a) 04 Koulutus;
b) 05 Terveydenhuolto;c) 06 Sosiaaliturva ja sosiaalipalvelut;
d) 08.01 Urheilu ja viihde;
e) 08.02 Kulttuuri.
Lisäksi seuraavien alanimikkeiden menoja pitäisi myös käsitellä yksilöl-
lisinä, jos ne ovat merkittäviä:
a) 07.11 (osa) asumispalvelujentarjon ta;
b) 07.31 (osa) kotitalousjätteidenkeruu;
c) 12.12 (osa) kuljetusjärjestelmäntoimin ta.
Loput julkisyhteisöjen kulutusmenoista ovat kollektiivisia kulutusmenoja.
Niihinsisältyy erityisesti:
a) yhteisön johtaminen ja sääntely;
b) turvallisuus- ja maanpuolustuspalvelut;
c) lainja järjestyksenylläpito, lain säädän tö;1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 78
▼B
d) yleisenterveydenylläpito;
e) ympäristönsuojelu;
f) tutkimus ja kehittäminen;
g) infrastruktuuri ja taloudellinen kehitys.
3.86. Eri käsitteidenväliset väliset suhteet voidaanesittää taulukonmuodossa:
Sektori, jolle menot aiheutuvat
JulkisyhteisötKotitalouksia
palvelevat voittoa
tavoittelemattomat
yhteisötKotitaloudetHankinnat
yhteensä
Yksilöllinen
kulutusX
(= Luontois-
muotoiset
sosiaaliset
tulonsiirrot)X
(= Luontois-
muotoiset
sosiaaliset
tulonsiirrot)X Kotitalouksien
todellinen
yksilöllinen
kulutus
Kollektiivinen
kulutusX 0 0 Julkisyhteisöjen
todellinen
kollektiivinen
kulutus
Yhteensä Julkisyh-
teisöjenkulu-
tusmenotKotitalouksia
palvelevien
voittoa tavoit-
telemattomien
yhteisöjen
kulutusmenotKotitalouksien
kulutusmenotTodellinen
kulutus=kulutus-
menot yhteeensä
3.87. Kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjenkaikki
kulutusmenot ovat sovitun käytännön mukaisesti yksilöllisiä. Siitä seuraa,
että todellinen kulutus yhteensä on yhtä suuri kuin kotitalouksien
todellisen kulutuksen ja julkisen hallinnon todellisen kulutuksen summa.
3.88. Sovitun käytännön mukaisesti ulkomaiden kanssa ei esiinny luontoismuo-
toisia sosiaalisia tulonsiirtoja (vaikka sellaisia rahamääräisiä tulonsiirtoja
onkin). Siitä seuraa, että todellinen kulutus yhteensä on yhtä suuri kuin
kulutusmenot yhteensä.
KULUTUSMENOJEN KIRJAUSAJANKOHTA JA ARVOTTAMINEN
3.89. Kuten luvassa 1 selostettiin, tavarat ja palvelut pitäisi yleensä kirjata
silloin, kun velat luodaan, toisin sanoen silloin kun ostajalla syntyy velka
myyjälle. Tämä merkitsee sitä, että tavarasta koituvat menot on kirjattava
ajankohtana, jolloin sen omistajuus vaihtuu; palvelusta koituvat menot
kirjataan, kun palvelun toimittaminen on saatettu loppuun.
3.90. Osamaksulla tai vastaavilla luottojärjestelyillä (ja myös rahoitusliisauk-
sella) hankitusta tavarasta koituvat menot pitäisi kirjata ajankohtana,
jollointavara toimitetaan , vaikka tuolla hetkellä ei tapahtuisikaan
omistajanjuridista vaihtumista.
3.91. Oma kulutus olisi kirjattava silloin, kun tuotos, joka pidätetään omaa
kulutusta varten, tuotetaan.
3.92. Kotitalouksien kulutusmenot kirjataan ostajan hintaan. Se on hinta, jonka
ostaja tosiasiassa maksaa tuotteista ostohetkellä. Yksityiskohtaisempi
määritelmä löytyy kohdasta 3.06.
3.93. Luontoismuotoisiksi palkansaajakorvauksiksi tarjotut tavarat ja palvelut
arvotetaan perushintaan silloin, kun työnantaja tuottaa ne, ja työnantajan
maksamaan hintaan silloin, kun työnantaja ostaa ne.
3.94. Omaa kulutusta varten pidetyt tavarat ja palvelut arvotetaan perushintaan.
3.95. Julkishallinnon tai kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen (KPVTY) kulutusmenot niiden itse tuottamista tuotteista
kirjataan ajankohtana, jolloin ne tuotetaan, mikä on myös toimitusaika
näille julkisyhteisöjen ja kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemat-
tomien yhteisöjen palveluille. Markkinatuottajien kautta hankittujen
tavaroidenja palveluidenaiheuttamienkulutusmen ojentoimitusaika on
niiden kirjausajankohta.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 79
▼B
3.96. Julkishallinnon tai kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen (KPVTY) kulutusmenot ovat yhtä suuret kuin niiden tuotoksen
summa, plus kotitalouksille markkinatuottajilta hankittujen tuotteiden
kulutusmenot (toisin sanoen luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot)
miinus muiden yksiköiden maksamat maksut miinus pääoman muodostus
omaankäyttöön .
TODELLISEN KULUTUKSEN KIRJAUSAJANKOHTA JA ARVOTTA-
MINEN
3.97. Institutionaalisten yksiköiden katsotaan hankkineen tavaroita ja palveluita
silloin, kun niistä tulee tavaroiden uusia omistajia tai kun tavaroiden tai
palveluiden toimittaminen niille on saatu päätökseen.
3.98. Hankinnat — todellinen kulutus — arvotetaan niiden yksiköiden ostajan
hintaan, joille hankinnasta aiheutuu menoja.
Muita luontoismuotoisia tulonsiirtoja kuin luontoismuotoisia sosiaalisia
tulonsiirtoja julkisyhteisöiltä tai voittoa tavoittelemattomilta yhteisöiltä
käsitellään ikään kuin ne olisivat rahamääräisiä tulonsiirtoja. Näin ollen
tavaroiden ja palveluiden arvot kirjataan tosiasiassa niiden institutionaa-
listen yksiköiden tai sektoreiden menoina jotka hankkivat ne.
3.99. Kulutusmenojen kahden kokonaissuureen, kulutusmenojen ja todellisen
kulutuksen, arvot ovat yhtä suuret. Kotimaisten kotitalouksien luontois-
muotoisina sosiaalisina tulonsiirtoina hankkimat tavarat ja palvelut
arvotetaan täten samoihin hintoihin kuin mihin ne arvotetaan menoja
koskevissa kokonaissuureissa.
PÄÄOMAN BRUTTOMUODOSTUS (P.5)
3.100. Pääomanbruttomuodostus koostuu:
a) kiinteän pääoman bruttomuodostuksesta (P.51);
b) varastojenmuutoksista (P.52);
c) arvoesineiden nettohankinnasta (P.53).
3.101. Pääomanbruttomuodostus merkitsee kiin teänpääomankulumisenkoko-
naissummaa. Pääoman nettomuodostukseen päästään vähentämällä
kiinteän pääoman kuluminen pääoman bruttomuodostuksesta.
KIINTEÄN PÄÄOMAN BRUTTOMUODOSTUS (P.51)
3.102.Määritelmä: Kiinteän pääoman bruttomuodostus (P.51) koostuu koti-
maisten tuottajien kiinteiden varojen hankinnoista tiettynä
ajanjaksona, vähennettynä luovutuksilla, plus eräistä tuot-
tajan tai institutionaalisen yksikön tuotantotoiminnan
aiheuttamista lisäyksistä valmistamattomienvarojen
arvoon. Kiinteät varat ovat tuotantoprosessien tuotoksina
tuotettuja aineellisia tai aineettomia varoja, joita itseään
käytetääntoistuvasti tai jatkuvasti tuotan toprosesseissa
pitempäänkuinyhdenvuodenajan .
3.103. Kiinteän pääoman bruttomuodostus koostuu sekä positiivisista että
negatiivisista arvoista:
a) positiiviset arvot:
(1) uudet tai olemassaolevat ostetut kiinteät varat;
(2) tuotetut ja tuottajienomaankäyttööntarkoitetut kiin teät varat
(mukaan luettuna ei-valmiiden kiinteiden varojen omaan käyttöön
tarkoitettu tuotanto);
(3) uudet tai olemassaolevat vaihtokaupalla hankitut kiinteät varat;(4) uudet tai olemassaolevat luontoismuotoisina pääomansiirtoina
saadut kiinteät varat;
(5) käyttäjänrahoitusliisauksella han kkimat uudet tai olemassaolevat
kiinteät varat;
(6) kiinteiden varojen ja olemassaolevien historiallisten muistomerk-
kien perusparannukset;
(7) toistuvia tuotteita antavien luonnonvarojen luonnollinen kasvu;
b) negatiiviset arvot (toisin sanoen kiinteiden varojen luovutukset, jotka
on kirjattu negatiivisina hankintoina):
(1) myydyt olemassaolevat kiinteät varat;
(2) vaihtokaupassa luovutetut kiinteät varat;1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 80
▼B
(3) luontoismuotoisina pääomansiirtoina luovutetut kiinteät varat.
3.104. Kiinteiden varojen luovutuksiin ei lueta seuraavia:
a) kiinteän pääoman kuluminen (johon sisältyy ennakoidut normaalit,
satunnaiset vaurioitumiset);
b) poikkeukselliset menetykset, kuten esim. kuivuuden tai muiden
luonnonkatastrofien aiheuttamat (jotka kirjataan muiksi muutoksiksi
varojenmäärässä).
3.105. Kiinteän pääoman bruttomuodostuksessa voidaan erotella seuraavat
tyypit:
a) aineellisten kiinteiden varojen hankinnat miinus luovutukset:
(1) asunnot;
(2) muut rakennukset ja rakennelmat;
(3) koneet, laitteet ja kuljetusvälineet;
(4) kasvatettavat varat (puut ja karja);
b) aineettomien kiinteiden varojen hankinnat miinus luovutukset:
(1) mineraalien etsintä;
(2) tietokoneohjelmistot;
(3) viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäisteokset;
(4) muut aineettomat kiinteät varat;
c) aineellisten valmistamattomien varojen, erityisesti maahan liittyvien,
perusparannukset (vaikka valmistamattomien varojen hankintaa ei
lueta mukaan);
d) valmistamattomien varojen, kuten maa ja patentoidut varat, omistu-
soikeuden siirtymiseen liittyvät kustannukset (vaikka itse näiden
varojen hankintaa ei lueta mukaan).
3.106. Maan perusparannuksiin luetaan seuraavat:
a) maan valtaaminen mereltä rakentamalla valleja, patoja tai aallonmur-
tajia tätä tarkoitusta varten;
b) metsien, kallioiden ym. raivaus maan ottamiseksi tuotantokäyttöön
ensimmäistä kertaa;
c) soidenkuivatus tai aavikoidenkastelu patoja, ojia ja kastelukan avia
rakentamalla;
d) merten tai jokien tulvimisen tai eroosion estäminen aallonmurtajia,
rantavalleja ja sulkuaitauksia rakentamalla.
Nämä toiminnat voivat johtaa huomattavien uusien rakenteiden luomi-
seen, sellaisten kuin rantavallien, sulkuaitauksien ja patojen, mutta niitä
itseäänei käytetä suoraanmuidentavaroidenja palveluidentuotan toon
tavalla, jolla useimpia rakenteita käytetään. Niitä rakennetaan lisämaan tai
paremman maan hankkimiseksi, ja juuri tuota maata, valmistamatonta
varaa, tarvitaan tuotantoon. Esimerkiksi pato, joka on rakennettu sähkön
tuottamiseksi, palvelee aivan eri tarkoitusta kuin pato, joka on rakennettu
meren pitämiseksi loitolla. Ainoastaan jälkimmäisen tyyppinen padon
rakentaminen pitäisi luokitella maan parannukseksi.
3.107. Kiinteän pääoman bruttomuodostus sisältää seuraavanlaisia rajatapauksia:
a) kotitalouksien asuntoina käytettyjen asuntolaivojen, asuntoveneiden,
asuntovaunujen, matkailuperävaunujen ja niihin liittyvien rakennusten
kuten autotallien hankinnat;
b) armeijan käyttämät rakenteet ja laitteet — samanlaiset, joita
siviilituottajat käyttävät — sellaiset kuin lentokentät, telakat, tiet ja
sairaalat;
c) muidenkuinsotilasyksiköidenkäyttämät kevyet aseet ja pan ssariajo-
neuvot;
d) sellaisen karjakannan muutokset, jota käytetään tuotannossa vuodesta
toiseen, kuten esim. siitoseläimet, lypsykarja, villan takia kasvatetut
lampaat ja vetojuhdat;
e) sellaisenpuustonmuutokset, joita viljelläänvuodesta toiseen , kuten
esim. hedelmäpuut, viiniköynnökset, kumipuut, palmupuut ym.;
f) sellaiset olemassaolevien kiinteiden varojen parannukset, jotka
ylittävät tavanomaisten huolto- ja korjaustoimenpiteiden vaatimukset;
g) kiinteiden varojen hankinta rahoitusliisauksella.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 81
▼B
3.108. Kiinteän pääoman bruttomuodostukseen ei lueta seuraavia:
a) välituotekäyttöönluettavat taloustoimet, kuten :
(1) pienten tuotantotarkoituksiin käytettyjen työkalujen osto (katso
kohta 3.70.e);
(2) tavanomainen huolto ja korjaus;
(3) sotilasaseidenja n iidentukijärjestelmienosto;
(4) sellaisten kiinteiden varojen osto, joita käytetään käyttöleasingso-
pimuksenmukaisesti (katso myös kestävientavaroidenliisausta ja
osamaksukauppaa koskevaa liitettä);
b) varastojenmuutoksin a kirjatut taloustoimet:
(1) teuraseläinten kasvattaminen, mukaan luettuna siipikarja;
(2) puutavaranvuoksi kasvatetut puut (kesken eräiset työt);
c) kotitalouksien kulutukseen hankitut koneet ja laitteet (kulutusmenot);
d) kiinteiden varojen hallussapitovoitot ja -tappiot (muut varojen
muutokset);
e) katastrofienaiheuttamat tappiot kiin teissä varoissa (varojenmuut
muutokset), esim. kasvatettavienvarojenja karjantuho taudin
puhkeamisenvuoksi (ja jota vakuutus ei n ormaalisti kata) tai
epätavallisen tulvimisen aiheuttamat vahingot, tuulivahingot ja
metsäpalot (katso luku 6).
3.109. Olemassaolevien kiinteiden varojen parannuksina esiintyvä kiinteän
pääoman bruttomuodostus on luokiteltava samanlaisten uusien kiinteiden
varojen hankintojen kanssa samaan ryhmään.
3.110. Aineettomat kiinteät varat koostuvat tyypillisesti uudesta tiedosta,
erikoistiedosta ym. ja niihin sisältyy:
a) mineraalien etsintä, johon sisältyy varsinaisen koeporauksen kustan-
nukset, ilma- ja muut kuvaukset, kuljetuskustannukset ym.;
b) tietokoneohjelmistot ja suuret tietokannat, joita käytetään tuotannossa
kauemminkuinvuodenajan ;
c) kirjallisuudenja taiteenkäsikirjoitusten , kirjallistentuotteiden
käännösten, mallien, filmien, äänitysten ym. alkuperäiskappaleet.
3.111. Sekä kiinteiden varojen että valmistamattomien muiden kuin rahoitusvar-
ojenomistusoikeudensiirtymisestä uudelle omistajalle aiheutun eet
kustannukset koostuvat seuraavista:
a) varojen(uusientai olemassaolevien ) toimittamisesta vaadittuun
paikkaan ja vaadittuna aikana aiheutuneet veloitukset, sellaiset kuin
kuljetusmaksut, asennuskustannukset, pystytyskustannukset ym.;
b) asiantuntijapalkkiot tai toimituspalkkiot, sellaiset kuin maanmittareille,
insinööreille, juristeille ym. maksetut palkkiot ja kiinteistönvälittäjille,
huutokaupanpitäjille ym. maksetut provisiot;
c) uudenomistajanmaksettavat verot varanomistusoikeudensiirtymi-
sestä.
Kaikki nämä kustannukset on kirjattava uuden omistajan kiinteän
pääomanbruttomuodostuksen a. Onhuomattava, että veroja onkäsiteltävä
välittäjien palveluista maksettavina veroina eikä ostettua varaa koskevina
veroina.
KIINTEÄN PÄÄOMANBRUTTOMUODOSTUKSEN KIRJAUSAJANKOHTA
JA ARVOTTAMINEN
3.112. Kiinteän pääoman bruttomuodostus kirjataan, kun kiinteiden varojen
omistus siirtyy institutionaaliselle yksikölle, joka aikoo käyttää niitä
tuotannossa.
Muutosta tähän yleiseen sääntöön tarvitaan silloin, kun on kysymys:
a) rahoitusliisauksesta (omistuksen muutos on silloin laskennallinen);
b) omaankäyttööntehtävästa kiin teänpääomanmuodostuksesta.
Rahoitusliisauksella hankitut varat kirjataan ikään kuin käyttäjästä tulisi
omistaja, kunhänsaa tavarat haltuun sa. Omaankäyttööntehtävä pääoman
muodostus kirjataansilloinkunse ontuotettu.
3.113. Kiinteän pääoman bruttomuodostus arvotetaan ostajan hintaan mukaan
luettuna asennuskustannukset ja muut omistuksen siirtymiseen liittyvät
kustannukset. Omaan käyttöön tuotettaessa se arvotetaan vastaavanlaisten
kiinteiden varojen perushintaan (mikä merkitsee nettotoimintaylijäämän1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 82
▼B
tai sekatulon lisäystä) tai tuotantokustannusten mukaan, jos sellaisia
hintoja ei ole saatavilla.
3.114. Aineettomien kiinteiden varojen hankinnat arvotetaan eri tavoin:
a) mineraalien etsintä: varsinaisten koeporausten ja muiden porausten
kustannuksilla ja kokeiden mahdollistamiseksi maksetuilla kustannuk-
silla (kutenilma- tai muista kuvauksista);
b) tietokoneohjelmistot: ostajan hintaan, kun ne ostetaan markkinoilta, tai
arvioituun perushintaan (tai tuotantokustannusten mukaan, jos muuta
ei ole käytettävissä), silloinkunn e kehitetääntalonsisällä.
c) viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäiskappaleet: arvotetaan
myytäessä ostajan maksamaan hintaan, tai jos niitä ei myydä,
vastaavanlaisista alkuperäiskappaleista maksettuun perushintaan,
tuotantokustannusten mukaan tai niiden käytöstä tuotantoon odotetta-
vissa olevien tulevien tulojen diskontattuun arvoon.
3.115. Olemassaolevienkiin teidenvarojenluovutukset myymällä arvotetaan
omistuksen siirtymisestä myyjälle aiheutuneiden kustannusten vähentä-
misen jälkeiseen (perus)hintaan.
3.116. Omistuksen siirtymisestä aiheutuneet kustannukset voivat koskea sekä
valmistettuja varoja, joihinkuuluvat kiin teät varat, sekä valmistamattomia
varoja, kutenmaata.
Nämä kustannukset on yhdistetty vamistettujen varojen ostajan hintaan.
Ne on erotettava itse ostoista ja myynneistä maan ja muiden valmista-
mattomien varojen osalta ja kirjattava eri nimikkeen alle kiinteän
pääomanbruttomuodostuksenluokituksessa.
VARASTOJEN MUUTOKSET (P.52)
3.117.Määritelmä: Varastojenmuutoksia mitataanvarastojenlisäystenarvon
ja varastojen vähennysten ja tavanomaisen varastossa
pidettyjentavaroidenhävikinerotuksella.
3.118. Fyysisestä turmeltumisesta tai satunnaisista vaurioista tai näpistelystä
aiheutuvia toistuvia hävikkejä voi esiintyä kaiken tyyppisissä varastoissa,
esim.:
a) raaka-aineiden ja puolivalmisteiden hävikit;
b) keskeneräisten töiden hävikit;
c) viimeisteltyjentavaroidenhävikit;
d) jälleenmyytävien tavaroiden hävikit (esim. myymälävarkaudet).
3.119. Varastot muodostuvat seuraavista ryhmistä:
a) raaka-aineet ja puolivalmisteet;
Raaka-aineet ja puolivalmisteet koostuvat kaikista varastossa pide-
tyistä tavaroista, joita on tarkoitus käyttää välituotepanoksina
tuotannossa; tähän sisältyvät tavarat, joita julkisyhteisöt pitävät
varastossa. Sellaiset tavarat kuinkulta, timan tit ym. luetaanmukaan
silloin, kun ne on tarkoitettu teolliseen käyttöön tai muuhun
tuotantoon.
b) keskeneräiset työt;
Keskeneräiset työt käsittävät tuotetun tuotoksen, joka ei ole vielä
valmis. Se kirjataan tuottajansa varastoihin. Sillä voi olla lukuisia
erilaisia muotoja, esim.:
(1) korjaamattomat sadot;
(2) pystypuuvarastot ja elävä karja;(3) viimeistelemättömät rakenteet (lukuun ottamatta etukäteen sovitun
myyntisopimuksen perusteella tuotettuja tai omaan käyttöön
tuotettuja, joita käsitellään kiinteän pääoman muodostuksena);
(4) muut viimeistelemättömät kiinteät varat, esim. laivat ja öljynpor-
auslautat;
(5) puolivalmiit tutkimukset oikeudellisia tai konsulttiasiakirjoja
varten;
(6) puolivalmiit filmituotteet;
(7) puolivalmiit tietokoneohjelmat.
Keskeneräiset työt on kirjattava kaikkien niiden tuotantoprosessien
osalta, jotka eivät ole päättyneet tietyn ajanjakson lopussa. Erityisesti
tämä on tärkeää neljännesvuosittaisessa tilinpidossa, esim. maata-
louden sadot, jotka eivät ole valmiita vuosineljänneksen sisällä.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 83
▼B
Keskeneräisten töiden vähennykset tapahtuvat silloin kun tuotantopro-
sessi on päättynyt. Tuolla hetkellä koko keskeneräinen työ muuttuu
valmiiksi tuotteeksi.
c) valmiit tavarat;
Valmiit tavarat varastojen osana koostuvat siitä tuotoksesta, jota niiden
tuottajalla ei ole tarkoitus jalostaa pitemmälle ennen niiden toimitta-
mista (myös silloin kun ne toimitetaan välituotepanoksina muihin
tuotantoprosesseihin).
d) jälleenmyytävät tavarat.
Jälleenmyytävät tavarat ovat tavaroita, jotka on hankittu jälleen-
myytäväksi niiden sen hetkisessä tilassa.
VARASTOJEN MUUTOSTEN KIRJAUSAJANKOHTAJA ARVOTTAMINEN
3.120. Varastojenmuutostenkirjausajan kohdanja arvottamisenpitäisi olla
yhdenmukainen muiden tuotetaloustoimien kirjaamisen ja arvottamisen
kanssa. Tämä pätee erityisesti välituotekäyttöön (esim. raaka-aineet ja
puolivalmisteet), tuotokseen(esim. kesken eräiset työt ja tuotokset
maataloustuotteidenvarastosta) ja kiin teänpääomanbruttomuodostukseen
(esim. keskeneräiset työt). Yhdenmukaisuutta vaaditaan myös tilauksen
mukaansuoritettua jalostusta koskeviinvirtoihin . Esim. jos tavarat
jalostetaanulkomailla ja siihenliittyy tavaroidenhuomattavia fyysisiä
muutoksia, tavarat on sisällytettävä vientiin (ja myöhemmin tuontiin)
(katso kohta 3.135). Tämä vienti heijastuu samanaikaisina varastojen
vähennyksinä ja vastaava tuonti kirjataan myöhemmin varastojen
lisäyksenä (jos sitä ei välittömästi käytetä tai myydä).
3.121. Varastojen muutokset pitäisi arvottaa ajankohtana, jolloin ne tulevat
varastoon (sisääntulevien tavaroiden osalta) tai kun ne lähtevät sieltä
(poistuvientavaroidenosalta).
3.122. Käytettyjen hintojen pitäisi olla yhdenmukaisia muiden virtojen kanssa,
mikä tarkemminsan oenmerkitsee, että:
a) tuottajanvarastoihinsiirrettyjenvalmiidentavaroidentuotos arvote-
taan ikään kuin se myytäisiin tuolla hetkellä käypään perushintaan;
b) keskeneräisten töiden lisäykset arvotetaan suhteessa valmiiden tuot-
teiden arvioituun käypään perushintaan;
c) keskeneräisten töiden vähennykset, kun ne tuotannon päättyessä
poistetaanvarastosta, arvotetaankesken eräisentuotteenkäypään
perushintaan;
d) tavarat, jotka siirretäänpois varastoista myytäväksi, arvotetaan
perushintaan;
e) jälleenmyytävät tavarat, jotka tulevat tukkukauppiaiden ja vähittäis-
kauppiaidenym. varastoihin , arvotetaankauppiaanmaksamaan
todelliseen tai arvioituun ostajan hintaan;
f) jälleenmyytävät tavarat, jotka poistuvat varastoista, arvotetaan sellai-
seen ostajan hintaan, jolla ne voidaan korvata poistamishetkellä (ei
hankintahetken hintaan).
3.123. Fyysisen pilaantumisen aiheuttamat hävikit, satunnaiset vahingot, joita
vakuutus ei korvaa, tai näpistykset kirjataan ja arvotetaan seuraavasti:
a) aineet ja tarvikkeet: kuten varastosta tosiasiallisesti tuotannossa
käytettäväksi otetut aineet ja tarvikkeet (välituotekäyttö);
b) keskeneräiset työt: saman ajanjakson aikana tapahtuneen tuotannon
synnyttämien lisäysten vähennyksenä;
c) valmiit tavarat ja jälleenmyytävät tavarat: käsitellään vähennyksinä
pilaantumattomien tavaroiden käypiin hintoihin.
3.124. Edelliset kohdat ovat kuvanneet kunkin yksittäisen taloustoimen käsit-
teellisesti oikeaa arvottamista varastossa ja senulkopuolella — jon ka
pitää välttämättä olla yhdenmukainen tuotannon, välituotekäytön ja
loppukäytön arvottamisen kanssa. Käytännössä tätä periaatetta on usein
liianvaikeaa soveltaa ja likiarvomen etelmiä pitäisi käyttää.
a) Kun varastojen volyymin muutokset ovat melko säännönmukaisia,
käytännön menetelmä, joka on lähellä teoreettisen arvottamisen
periaatetta, on kertoa varastojen volyyminmuutos ajanjakson
keskimääräisillä hinnoilla (käyttäjien, tukku- tai vähittäiskauppiaiden
pitämienvarastojenosalta ostajanhin ta, tuottajienpitämienvarastojen
osalta perushinta).
b) Jos kyseessä olevien tavaroiden hinnat pysyvät melko vakaina,
suuretkaanvarastojenvolyyminvaihtelut eivät ehkä tee mitättömäksi1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 84
▼B
yksinkertaista likiarvon määrittämistä, toisin sanoen volyymin
muutoksen kertomista keskimääräisellä hinnalla.
c) Jos sekä varastojen volyymi että hinnat muuttuvat huomattavasti
tilinpitojakson aikana, monimutkaisemmat likiarvomenetelmät ovat
tarpeen. Esimerkiksi, neljännesvuosittainen varastojen muutosten
arvottaminen tai ennalta tiedossa olevien tietojen käyttäminen
vaihtelun jakautumisesta tilinpitojaksen aikana (vaihtelut voivat olla
suurimmillaan kalenterivuoden lopussa, sadonkorjuun aikaan jne.).
d) Jos arvoista onsaatavilla tietoa vainajan jaksonalusta ja lopusta (esim.
tukku- ja vähittäiskaupassa, joissa useinonmon ieneri tuotteiden
varastoja), volyyminmuutokset ajan jaksonalunja lopunvälillä pitäisi
myös arvioida. Tämä voidaantehdä arvioimalla (olettamalla) liike-
vaihtoasteet tuotetyypeittäin.
Onhuomattava, että hin tojenkausivaihtelut voivat osittainheijastaa
laatueroja, esim. loppuunmyyntihinnat tai hedelmien ja vihannesten
sesongin jälkeiset hinnat. Näitä laadun muutoksia pitäisi käsitellä
volyyminmuutoksin a.
ARVOESINEIDEN HANKINNAT MIINUS LUOVUTUKSET (P.53)
3.125.Määritelmä: Arvoesineet ovat tavaroita, joita ei käytetä ensisijaisesti
tuotannossa tai kulutuksessa, jotka eivät pilaannu (fyysi-
sesti) ajan mukana normaaleissa olosuhteissa ja jotka
hankitaan ja joita pidetään pääasiassa arvojen säilyttämi-
seksi.
3.126. Arvoesineisiin luetaan seuraavan tyyppiset tavarat:
a) jalokivet ja jalometallit, kuten timantit, ei-monetaarinen kulta, platina,
hopea ym.;
b) antiikki- ja muut taide-esineet, kuten maalaukset, veistokset ym.;
c) muut arvoesineet, kuten jalokivistä ja jalometalleista muotoillut korut
ja keräilytavarat.
Tämän tyyppiset tavarat on kirjattava arvoesineiden hankintoina tai
luovutuksina, jos on kysymyksessä:
a) (keskus)pankkien ja muiden rahoituslaitosten hankkimasta tai luovut-
tamasta ei-monetaarisesta kullasta, hopeasta jne.;
b) sellaisten yritysten arvoesineiden hankkimisesta tai luovuttamisesta,
joiden pääasiallinen tai sivutoiminta ei sisällä tuon tyyppisten
tavaroiden tuotantoa tai kauppaa; näin ollen arvoesineiden hankintaa
tai luovutusta ei lueta näiden yritysten välituotekäytöksi tai kiinteän
pääomanmuodostukseksi;
c) kotitalouksien hankkimista tai luovuttamista arvoesineistä; näin ollen
sellaisia hankintoja ei lueta kotitalouksien kulutusmenoihin.
EKT:ssa myös seuraavat tapaukset kirjataan sovitun käytännön mukaisesti
arvoesineiden hankintoihin tai luovutuksiin:
a) jalokivikauppiaiden ja taidekauppiaiden näiden tavaroiden hankinta ja
luovutus (arvoesineiden yleisen määritelmän mukaisesti jalokivikaup-
piaiden ja taidekauppiaiden näiden tavaroiden hankinnat pitäisi kirjata
varastojenmuutoksin a);
b) museoiden näiden tavaroiden hankinta ja luovutus (arvoesineiden
yleisen määritelmän mukaisesti museoiden näiden tavaroiden hankinta
pitäisi kirjata kiinteän pääoman muodostuksena).
Tällä käytännöllä vältetään usein esiintyviä uudelleenluokituksia seur-
aavienkolmenpääomanmuodostuksenpääryhmänvälillä: arvoesin eiden
hankinta miinus luovutus, kiinteän pääoman muodostus ja varastojen
muutos (esim. sellaisia tavaroita koskevissa taloustoimissa kotitalouksien
ja taidekauppiaidenvälillä).
3.127. Arvoesineiden tuotanto arvotetaan perushintaan (katso myös kohta 3.67.
alkuperäiskappaleiden tuotannosta). Kaikki muut arvoesineiden hankinnat
arvotetaan niistä maksettuihin ostajan hintaan, mukaan luettuna mahdol-
liset agenttien palkkiot tai provisiot. Niihin sisältyvät myös kaupan lisät,
jos ne on ostettu kauppiailta. Arvoesineiden luovutukset arvotetaan
myyjien saamaan hintaan agenteille tai muille välittäjille mahdollisesti
maksettujen palkkioiden tai provisioiden vähentämisen jälkeen. Jos
jätetään ottamatta huomioon arvoesineiden tuotanto, hankinnat miinus
luovutukset kotimaisten sektoreiden välillä kumoavat toisensa kokonais-
suureena jättäen jäljelle ainoastaan agenttien tai kauppiaiden lisät.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 85
▼B
TAVAROIDEN JA PALVELUIDEN TUONTI JA VIENTI (P.6 JA P.7)
3.128.Määritelmä: Tavaroidenja palveluidenvien ti koostuu tavaroita ja
palveluita koskevista taloustoimista (myynneistä, vaihto-
kaupoista, lahjoista tai avustuksista) kotimaisilta
talousyksiköiltä ulkomaisille talousyksiköille.
3.129.Määritelmä: Tavaroidenja palveluidentuon ti koostuu tavaroita ja
palveluita koskevista taloustoimista (ostoista, vaihtokau-
poista, lahjoista tai avustuksista) ulkomaisilta
talousyksiköiltä kotimaisille talousyksiköille.
3.130. Tavaroiden ja palveluiden tuontiin ja vientiin eivät sisälly seuraavat:
a) toimipaikkojen välinen kauppa, toisin sanoen:
(1) kotimaistentalousyksiköidenulkomaistenhaaraliikkeidentoimi-
tukset ulkomaisille talousyksiköille, esim. kotimaisten
talousyksiköiden omistamien/valvomien monikansallisten
yritysten ulkomaisten haaraliikkeiden myynnit ulkomailla;
(2) ulkomaistenyritystenkotimaistenhaaraliikkeidentoimitukset
kotimaisille talousyksiköille, esim. ulkomaisten monikansallisten
yritysten kotimaisten haaraliikkeiden myynnit;
b) ensitulojen virrat ulkomaille ja ulkomailta, kuten palkansaajakor-
vaukset, korot ja tulot suorista sijoituksista. Tulot suorista sijoituksista
saattavat sisältää erottamattomanosanerilaisista palveluista, esim.
henkilöstön harjaantumiskoulutuksesta, liikkeenjohdollisista palve-
luista ja patenttien ja tavaramerkkien käytöstä maksettuja palkkioita;
c) rahoitusvarojentai valmistamattomienvarojen , kutenmaanja
patenttien, myynti tai osto.
3.131. Tavaroiden ja palveluiden vienti ja tuonti eritellään seuraavasti:
a) EU:nsisäiset toimitukset;
b) tuonti EU:n ulkopuolelta ja vienti EU:n ulkopuolelle.
Mukavuussyistä näihin molempiin viitataan tässä nimityksillä tuonti ja
vienti.
TAVAROIDEN TUONTI JA VIENTI (P.61 JA P.71)
3.132. Tavaroiden tuontia ja vientiä on se, kun kotimaisten ja ulkomaisten
talousyksiköidenvälillä tapahtuu muutos tavaroidenomistuksessa (liit-
tyipä siihensittenvastaavaa fyysistä tavaroidenliikkumista rajojenyli tai
ei).
3.133. Seuraavassa neljässä tapauksessa omistuksen vaihtumisperiaatetta
kuitenkin muunnetaan tavaroiden tuontia ja vientiä kirjattaessa:
a) rahoitusliisaus: omistuksen vaihtuminen vuokralle antajalta vuokralle
ottajalle onmääriteltävä rahoitusliisauksenkohteen a olevientavar-
oidenmukaan ; se onkirjattava silloinkunvuokralle ottaja saa tavaran
haltuunsa (katso liitettä liisauksesta ja kestävien tavaroiden osamaksu-
kaupasta);
b) toimitukset haaraliikkeidenvälillä (haaraliike tai tytäryhtiö tai
ulkomainen haaraliike): omistuksen vaihtumiseksi on luettava aina
tavaroidentoimittamin enhaaraliikkeidenvälillä;
c) tavarat, joita merkittävissä määrinjatkojalostetaantilauksenmukaan
tai korjataan, kirjataan sekä tuonnissa että viennissä, vaikka mitään
omistuksenvaihtumista ei tapahdu;
d) kaupankäynti: tuontia tai vientiä ei kirjata, kun kauppiaat tai
tavaroidenvälittäjät ostavat ulkomaisilta talousyksiköiltä ja sitten
jälleenmyyvät ulkomaisille talousyksiköille saman tilinpitojakson
aikana. Samalla tavoin käsitellään ulkomaalaisten talousyksiköiden
kaupankäynti.
3.134. Seuraavissa tapauksissa tavaroidenvien tiä tapahtuu ilmanettä tavarat
koskaanylittävät maanrajoja:
a) Kansainvälisillä vesillä toimivien kotimaisten talousyksiköiden tuot-
tamat tavarat myydäänsuoraanulkomaisille talousyksiköille
ulkomailla (öljy, maakaasu, kalastustuotteet, meripelastus, jne.).
b) Kuljetuskalustontai muunliikkuvankaluston , jota ei ole sidottu
kiinteään paikkaan, ei tarvitse ylittää vientimaan rajaa kotimaiselta
talousyksiköltä ulkomaiselle talousyksikölle tapahtuneen myynnin
seurauksena.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 86
▼B
c) Tavarat katoavat tai tuhoutuvat omistajan vaihtumisen jälkeen ennen
kuin ne ovat ylittäneet vientimaan rajan.
Vastaavia tapauksia esiintyy tavaroiden tuonnissa.
3.135. Tavaroiden tuonti ja vienti sisältävät seuraavanlaisia kotimaisten ja
ulkomaistentalousyksiköidenvälisiä taloustoimia:
a) ei-monetaarinen kulta, toisin sanoen kulta, jota ei käytetä rahapoli-
tiikantarkoituksiin ;
b) hopeametalli, timantit ja muut jalometallit ja jalokivet;
c) ei kierrossa oleva paperiraha ja kolikot ja liikkeelle laskemattomat
arvopaperit (arvotetut tavarana eikä nimellisarvon mukaan);
d) sähkö, kaasu ja vesi;
e) karja, joka kuljetetaanrajanyli;
f) pakettiposti;
g) julkisyhteisöjen vienti mukaan luettuna avustuksin ja lainoin rahoi-
tetut tavarat;
h) tavarat, jotka onsiirretty puskurivarasto-organ isaationomistukseentai
omistuksesta;
i) kotimaisenyrityksenulkomaisille tytärliikkeilleentoimittamat tavarat;
j) kotimaistenyritystenulkomaisilta tytärliikkeiltäänvastaan ottamat
tavarat;
k) salakuljetetut tavarat;
l) muut rekisteröimättömät lähetykset, kutenlahjat ja muut alle
määritetyn minimiarvon;
m) tilauksesta ulkomailla jatkojalostetut tavarat silloinkunsiihenliittyy
tavaroidenhuomattavia fyysisiä muutoksia. Saman laiset ulkomaisten
talousyksiköidenkotimaassa jalostamat tavarat;
n) ulkomailla korjatut pääomatavarat silloin kun niihin liittyy huomat-
tava määrä ulkomaista jälleenrakennus- tai valmistustyötä.
Samanlaiset kotimaassa ulkomaisten talousyksiköiden nimissä
korjatut tavarat.
3.136. Tavaroiden tuontiin ja vientiin eivät sisälly seuraavat tavarat, jotka siitä
huolimatta saattavat ylittää kansallisen rajan:
a) kauttakulkuliikenteessä maan läpi olevat tavarat;
b) tavarat, jotka onlähetetty maanomiintoisenmaanrajojensisäpuolella
sijaitseviinedustustoihin , sotilastukikohtiintai muihinerillisalueisiin
tai niistä pois;
c) kuljetuskalusto ja muunlainen liikkuva kalusto, jotka poistuvat maasta
väliaikaisesti ilman, että siihen liittyy omistuksen vaihtumista (esim.
rakennuskalusto ulkomailla tapahtuvaa asennusta tai rakentamista
varten);
d) laitteistot ja muut tavarat, jotka lähetetäänulkomaille vähäistä
jalostusta, kunnossapitoa, huoltoa tai korjausta varten;
e) muut tavarat, jotka poistuvat maasta väliaikaisesti ja jotka yleensä
palautetaanvuodensisällä alkuperäisessä tilassaanja ilmanomistuksen
vaihtumista (esim. tavarat, jotka onlähetetty ulkomaille n äyttely- ja
viihdetarkoituksia varten, käyttöliisauksen kohteena olevat tavarat
mukaanluettun a liisaukset useidenvuosienajaksi, tavarat, jotka
palautetaan, koska odotettua myyntiä ei tapahtunut);
f) tavarat, jotka lähetyksenaikan a rajanylitettyäänkatoavat tai
tuhoutuvat, ennen kuin omistusoikeus on siirtynyt.
3.137. Periaatteessa tavaroiden tuonti ja vienti pitäisi kirjata silloin, kun
tavaroiden omistusoikeus siirtyy. Käytännössä omistusoikeuden katsotaan
siirtyvänhetkellä, jollointaloustoimenosapuolet kirjaavat sentilikirjoi-
hinsa tai kirjanpitoonsa. Tämä ei ehkä sovi yhteen sopimusprosessin eri
vaiheidenkan ssa, jotka ovat:
a) sitoutumishetki (sopimuspäivä);
b) tavaroiden ja palveluiden hankinta-ajankohta ja maksuvaateen synty-
misajankohta (luovutuspäivä);
c) tuonvaateenarvopäivä (maksupäivä).
3.138. Tavaroiden tuonti ja vienti on arvotettava vapaasti laivassa vientimaan
rajalla (fob.). Tämä arvo koostuu seuraavista:
a) tavaroiden arvo perushintaan;1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 87
▼B
b) plus kuljetus- ja jakelupalvelut kyseiselle rajankohdalle mukaan luet-
tuna lastauskustannukset kuljetusalukseen edelleen kuljetusta varten
(silloin kun tarpeen) (katso taulukko 3.4, toinen sarake taulukon
toisessa osassa);
c) plus mahdolliset vientitavaroiden verot miinus tukipalkkiot; EU:n
sisäistentoimitustenosalta tähänsisältyy ALV ja muut verot
tavaroista, jotka maksetaanvien timaassa.
Tarjonta- ja käyttötaulukoissa sekä symetrisissä panostuotostaulukoissa
tavaroidentuon ti yksittäistentuoteryhmienosalta onarvotettava eri
tavalla: kustannukset-vakuutus-rahti- (cif) hintaan tuontimaan rajalla.
Määritelmä: Cif-hinta on tavaran hinta tuontimaan rajalle toimitettuna
tai palvelun hinta tuontimaan asukkaalle toimitettuna ennen
tuontitullien tai muiden tuontiverojen tai kaupan ja
kuljetuksenlisienmaksamista tuon timaassa(1).
3.139. Sijais- tai korvikemittaimet fob-arvolle voivat olla välttämättömiä
tietyissä olosuhteissa, kuten:
a) Tavaroiden vaihtokauppa pitäisi arvottaa siihen perushintaan, joka olisi
saatu, jos tavarat olisi myyty käteisellä.
b) Tytäryritystenväliset taloustoimet: yleen sä pitäisi käyttää todellisia
siirtoarvoja. Jos ne kuitenkin suuresti eroavat markkinahinnoista, ne
tulisi korvata arvioidulla markkinahintojen vastineella, tai ainakin
yksilöidä erikseen analyyttisiä tarkoituksia varten.
c) Rahoitusliisauksenpuitteissa luovutetut tavarat: tavarat pitäisi arvottaa
vuokranantajan maksaman ostajan hinnan perusteella (ei vuokranmak-
sujenkumulatiivisenarvonmukaan ).
d) Tavaroidentuon ti, joka arvioidaantullitietojenperusteella (EU:n
ulkopuolinen kauppa) tai jäsenvaltioiden välisen kaupan Intrastat-
tietojen(EU:nsisäin enkauppa) perusteella. Kumpikaantietolähteistä
ei sovellu fob-arvottamiseen, ne käyttävät vastaavasti cif-arvoa EU:n
rajalla tai cif-arvoja kansallisella rajalla. Koska fob-arvoja käytetään
ainoastaan kokonaissuureiden tasolla ja cif-arvoja käytetään tuoter-
yhmätasolla, näitä muunnelmia pitäisi käyttää ainoastaan
kokonaissuureiden, tasolla, toisin sanoen cif/fob-yhteensovitusta.
e) Tavaroiden tuonti ja vienti, joka arvioidaan tutkimustietojen perus-
teella tai erilaistentapauskohtaistentietojenperusteella. Sellaisissa
tapauksissa ainoastaan myynnin kokonaisarvo jaettuna tuotteittain
voidaantavallisesti saada. Näinollenarvio perustuu ostajanhin taan
eikä fob-arvoihin.
PALVELUJEN TUONTI JA VIENTI (P.62 JA P.72)
3.140.Määritelmä: Palveluidenvien ti koostuu kaikista palveluista, joita
kotimaiset talousyksiköt tarjoavat ulkomaisille talousyksi-
köille.
3.141.Määritelmä: Palveluidentuon ti koostuu kaikista palveluista, joita
ulkomaiset talousyksiköt tarjoavat kotimaisille talousyksi-
köille.
3.142. Palveluidenvien tiinsisältyvät seuraavat rajatapaukset:
a) vientitavaroiden kuljetus vientimaan rajan jälkeen silloin kun
kotimainen kuljetusyhtiö hoitaa kuljetuksen (tapaukset 2 ja 3
taulukossa 3.4);
b) tuontitavaroiden kuljetus kotimaisen kuljetusyhtiön toimesta:
(1) vientimaan rajalta saakka silloin, kun tavarat arvotetaan fob-
arvoon, jotta estettäisiin kuljetuksen arvon sisällyttäminen fob-
arvoon(tapaus 3 taulukossa 3.5);
(2) tuontimaan rajalle saakka silloin kun tavarat arvotetaan cif-
arvoon, jotta cif-arvoon sisältyvä kuljetusarvo hyvitettäisiin
(tapaukset 3 ja 2 cif-taulukossa 3.5);
c) kotimaistentalousyksiköidenulkomaistentalousyksiköidenpuolesta
hoitama tavaroidenkuljetus, mihinei sisälly tavaroidentuon tia tai
vientiä (esim. sellaisten tavaroiden kuljetus, jotka eivät poistu maasta
vientinä tai tavaroiden kuljetus kotimaan alueen ulkopuolella);
d) kotimaistenkuljetusyhtiöidenulkomaistentalousyksiköidenpuolesta
hoitama kansainvälinen tai kansallinen matkustajien kuljetus;1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 88
(1) Mukaanluetuista kaupan ja kuljetuksen lisistä katso myös taulukko 3.5, kolmas sarake
taulukontoisessa osassa.
▼B
e) pienehköt jalostus- ja korjaustoimenpiteet ulkomaisten talousyksi-
köidenpuolesta;
f) rakennuspalvelut, kun rakennustyömaan toimistoa ulkomailla ei
käsitellä yritysmäisenä yhteisönä. Tämä pätee rakennusprojekteihin,
jotka kestävät alle vuodenja joidentuotos ei ole kiin teänpääoman
bruttomuodostusta (katso kohta 2.09. ja erityisesti vastaava huomautus
4);
g) laitteiden asennus ulkomailla silloin kun työ on luonteeltaan rajoitetun
ajankestävää;
h) rahoituspalvelut, täsmällistenprovisioidenja palkkioidenmäärän
mukaan;
i) vakuutuspalvelut, palvelumaksujenmääränmukaan ;j) ulkomaistenturistienja liikematkailijoidenmen ot (luokitellaan
sovitun käytännön mukaisesti palveluiksi; tarjonta- ja käyttötauluk-
kojensekä symmetristenpan os-tuotostaulukkojentarkoituksia varten
yleinen tuotteiden mukainen luokittelu saattaa kuitenkin olla
välttämätön);
k) ulkomaistentalousyksiköidenmen ot kotimaistentalousyksiköiden
tarjoamista terveys- ja opetuspalveluista; tähänsisältyvät sekä
kotimaassa että ulkomailla tarjotut palvelut;
l) ulkomaalaistenomistamienloma-asun tojenpalvelut (katso kohta
3.64.);
m) patenttioikeus- ja lisenssimaksut, joiden vastaanottaminen liittyy
aineettomien, muiden kuin rahoitusvarojen ja omistusoikeuksien,
kuten patenttien, tekijänoikeuksien, tavaramerkkien, teollisuusproses-
sien, erivapauksienym. käyttövaltuutukseen sekä lisenssisopimusten
puitteissa tuotettujenalkuperäiskappaleidentai prototyyppienkuten
käsikirjoitusten, maalausten jne. käyttöön.
3.143. Palveluiden tuonnin osalta monet rajatapaukset ovat palveluiden viennin
peilikuvia; sen vuoksi ainoastaan rajoitettu määrä nimenomaisia
selvennöksiä on tarpeen palveluiden tuonnin osalta.
3.144. Kuljetuspalveluidentuon tiinsisältyvät seuraavat rajatapaukset:
a) vientitavaroiden kuljetus vientimaan rajalle saakka, silloin kun sen
tarjoaa ulkomainen kuljetusyhtiö, vientitavaroiden fob-arvoon sisäl-
tyvänkuljetusarvonkompen soimiseksi (tapaus 4 taulukossa 3.4);
b) ulkomaisenkuljetusyhtiönsuorittama tuon titavaroidenkuljetus
(1) vientimaan rajalta erillisenä kuljetuspalveluna silloin kun tuonti-
tavarat arvotetaanfob-hin taan(tapaukset 4 ja 5 fob taulukossa
3.5);
(2) tuontimaan rajalta erillisenä kuljetuspalveluna silloin kun tuonti-
tavarat arvotetaancif-hin taan(tässä tapauksessa kuljetuspalvelun
arvo viejä- ja tuontimaan rajojen välillä on jo sisällytetty tavaran
cif-arvoon; tapaus 4 taulukossa 3.5);
c) ulkomaistentalousyksiköidenkotimaistentalousyksiköidenpuolesta
hoitama tavaroidenkuljetus, mihinei sisälly tavaroidentuon tia tai
vientiä (mutta esim. tavaroiden kauttakulkukuljetus tai kuljetus
kotimaanalueenulkopuolella);
d) ulkomaistenkuljetusyhtiöidenkotimaistentalousyksiköidenpuolesta
hoitama kansainvälinen tai kansallinen matkustajien kuljetus.
Kuljetuspalveluiden tuontiin ei sisälly vientitavaroiden kuljetusta sen
jälkeen, kun ne ovat ylittäneet vientimaan rajan silloin, kun kuljetuksen
hoitaa ulkomainen kuljetusyhtiö (tapaukset 5 ja 6 taulukossa 3.4).
Tavaroiden vienti arvotetaan fob-hintoihin ja kaikkia sellaisia kuljetus-
palveluja onsitenpidettävä ulkomaistentalousyksiköidenvälisin ä
taloustoimina, toisin sanoen ulkomaisen kuljetusyhtiön ja ulkomaisen
tuojan välisinä. Tämä pätee myös silloin, kun viejä maksaa nämä
kuljetuspalvelut cif-vientisopimusten puitteissa.
3.145. Kotimaistentalousyksiköidenulkomailta suorittamiensuorienostojen
tuonti kattaa kaikki kotimaisten talousyksiköiden ulkomailla liikeasioissa
tai henkilökohtaisista syistä matkustaessaan suorittamat tavaroiden ja
palveluidenostot. Tässä oneriteltävä kaksi ryhmää, koska n e vaativat
erilaista kohtelua:
a) liikematkailijoidenmen ot ovat välituotekäyttöä;
b) muiden matkailijoiden menot henkilökohtaisilla matkoilla ovat kotita-
louksienkulutusmen oja.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 89
▼B
3.146. Palveluiden tuonti ja vienti kirjataan hetkellä, jona ne tehdään, mikä
useimmiten osuu yhteen sen hetken kanssa, jolloin palvelut tuotetaan.
Tuonti on arvotettava ostajien hintaan ja palveluiden vienti perushintaan:
Taulukko 3.4 — Vientitavaroiden kuljetuksen käsittely
Taulukon lukuohje: Tämän taulukon ensimmäinen osa osoittaa, että
vientitavaroiden kuljetuksessa on kuusi erilaista mahdollisuutta riippuen
siitä, onko kuljetusyhtiö kotimainen vai ei ja riippuen siitä, missä kuljetus
tapahtuu: kotimaanalueella sijaitsevasta paikasta kan salliselle rajalle,
kan salliselta rajalta tuovanmaanrajalle tai tuovanmaanrajalta tuovassa
maassa sijaitsevaanpaikkaan . Tämäntaulukontoisessa osassa kaikkien
näiden kuuden mahdollisuuden osalta osoitetaan, onko ne kirjattava
tavaroiden vientinä, palveluiden vientinä, tavaroiden tuontina vai
palveluiden tuontina.
Kotimaanalue Välissä oleva alue Tuovanmaanalue
1. Kotimainen kuljetusyhtiö
⇒2. Kotimainen kuljetu-
syhtiö⇒3. Kotimainen kuljetusyhtiö
⇒
4. Ulkomainen kuljetusyhtiö
⇒5. Ulkomainen kuljetu-
syhtiö⇒6. Ulkomainen kuljetusyhtiö
⇒
Tavaroidenvien ti
(fob)Palveluidenvien tiTavaroidentuon ti
(cif/fob)Palveluidentuon ti
1. X — — —
2. — X — —
3. — X — —
4. X — — X
5 . ————
6 . ————
Taulukko 3.5 — Tuontitavaroiden kuljetuksen käsittely
Taulukon lukuohje: Tämän taulukon ensimmäinen osa osoittaa, että
tuontitavaroiden kuljetuksessa on kuusi erilaista mahdollisuutta riippuen
siitä, onko kuljetusyhtiö kotimainen vai ei ja riippuen siitä, missä kuljetus
tapahtuu: vievänmaanalueella sijaitsevasta paikasta vievänmaanrajalle,
vievänmaanrajalta tuovanmaanrajalle tai tuovanmaanrajalta tuovassa
maassa sijaitsevaanpaikkaan . Tämäntaulukontoisessa osassa kaikkien
näiden kuuden mahdollisuuden osalta osoitetaan, onko ne kirjattava
tavaroiden tuontina, palveluiden tuontina, tavaroiden vientinä vai
palveluiden vientinä. Joissakin tapauksissa (tapaukset 2 ja 5) tämä kirjaus
riippuu tuontitavaroihin sovelletusta arvottamisperiaatteesta.
Kotimaanalue Välissä oleva alue Vievänmaanalue
1. Kotimainen kuljetusyhtiö
⇐2. Kotimainen kuljetu-
syhtiö⇐3. Kotimainen kuljetusyhtiö
⇐
4. Ulkomainen kuljetusyhtiö
⇐5. Ulkomainen kuljetu-
syhtiö⇐6. Ulkomainen kuljetusyhtiö
⇐
Tuontitavaroiden
arvottaminenTavaroiden
tuontiPalveluiden
tuontiTavaroiden
vienti (fob)Palveluiden
vienti
1. cif/fob — — — —
2. fob — — — —
cif X — — X
3. cif/fob X — — X
4. cif/fob — X — —1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 90
▼B
Tuontitavaroiden
arvottaminenTavaroiden
tuontiPalveluiden
tuontiTavaroiden
vienti (fob)Palveluiden
vienti
5. fob — X — —
cif X — — —
6. cif/fob X — — —
On huomattava, että siirtyminen tuontitavaroiden arvottamisessa cif-
hinnasta fob-hintaan koostuu:
a) cif/fob-siirrosta, toisinsan oen2-tapauksencif:stä 2-tapauksenfob:iin
(vähentää kokonaistuontia ja -vientiä);
b) cif/fob-uudelleenluokittelusta, toisin sanoen 5-tapauksen cif:stä 5-
tapauksen fob:iin (ei muuta kokonaistuontia ja -vientiä).
OLEMASSA OLEVIA TAVAROITA KOSKEVAT TALOUSTOIMET
3.147.Määritelmä: Olemassa olevat tavarat ovat tavaroita, joilla onjo ollut
käyttäjä (muu kuinvarastot).
3.148. Olemassa oleviintavaroihinsisältyy:
a) olemassa olevat rakennukset ja muut kiinteät pääomatavarat, jotka
tuotantoyksiköt myyvät muille yksiköille:
(1) uudelleen käytettäväksi sellaisenaan;
(2) hävitettäväksi tai romutettavaksi; tuloksena olevista tuotteista tulee
tavallisesti raaka-aineita (esim. romurautaa), jota käytetään uusien
tavaroiden tuotantoon (esim. teräksen);
b) arvoesineet, jotka yksikkö myy toiselle yksikölle;
c) olemassaolevat kestokulutustavarat, jotka kotitaloudet tai sotilasvir-
anomaiset myyvät toisille yksiköille:
(1) uudelleen käytettäväksi sellaisenaan;
(2) hajotettavaksi ja muunnettavaksi purkumateriaaliksi;
d) olemassaolevat muut kuinkestävät tavarat (esim. jätepaperi, lumput,
vanhat vaatteet, vanhat pullot ym.), jotka yksikkö myy toiselle
yksikölle joko uudelleenkäytettäväksi tai uusientuotteidenvalmista-
misenraaka-ain eeksi (palautetut tavarat).
3.149. Olemassa olevien tavaroiden luovutus kirjataan negatiivisena menona
(hankintana) myyjälle ja positiivisena menona (hankintana) ostajalle.
3.150. Tästä seuraa:
a) Kun olemassaolevan kiinteän varan tai arvoesineen myynti tapahtuu
kahdenkotimaisentuottajanvälillä, kiin teänpääomanbruttomuodos-
tukseen kirjatut positiiviset ja negatiiviset arvot kumoavat toisensa
koko kansantaloudessa lukuun ottamatta omistusoikeuden siirtymisen
aiheuttamia kustannuksia.
b) Kun olemassaoleva liikkumaton kiinteä vara (esim. rakennus)
myydään ulkomaiselle yksikölle, viimeksimainitun katsotaan, sovitun
käytännön mukaan, ostavan rahoitusvaran, toisin sanoen nimellisen
kotimaisen yksikön osuuden. Tämän nimellisen kotimaisen yksikön
katsotaan sitten ostavan kiinteän varan. Siitä seuraa, että kiinteän varan
myynti ja osto tapahtuu kotimaisten talousyksiköiden välillä.
c) Kun olemassaoleva liikkuva kiinteä vara, kuten laiva tai lentokone,
viedään, mitään positiivista kiinteän pääoman bruttomuodostusta ei
kirjata tapahtuneeksi muualla taloudessa myyjän negatiivisen kiinteän
pääomanbruttomuodostuksenkorvaamiseksi.
d) Eräät kestotavarat, kuten ajoneuvot, voidaan luokitella kiinteiksi
varoiksi tai kestokulutustavaroiksi omistajasta ja käyttötarkoituksesta
riippuen. Näin ollen, jos sellaisen tavaran omistus siirtyy yritykseltä
kotitaloudelle kulutuskäyttöön, yritykselle se kirjataan negatiivisen
kiinteän pääoman bruttomuodostukseksi ja kotitaloudelle positiiviseksi
kulutusmenoksi. Harvinaisemmassa tapauksessa, jossa sellaisen
tavaranomistus siirtyy kotitaloudelta yritykselle, kotitaloudelle tulisi
kirjata negatiivinen kulutusmeno ja yritykselle positiivinen kiinteän
pääomanbruttomuodostus.
e) Olemassaolevia arvoesineitä koskevat taloustoimet on kirjattava
arvoesineen hankintana (positiivinen pääoman bruttomuodostus)
ostajalle ja arvoesineen luovutuksena (negatiivinen pääoman brutto-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 91
▼B
muodostus) myyjälle. Kunonkysymys taloustoimesta ulkomaiden
kanssa, on kirjattava tapahtuneeksi tavaran tuonti tai vienti (katso
kohta 3.125.). Kotitaloudenmyydessä arvoesin eensitä ei ole kirjattava
negatiivisena kulutusmenona.
f) Kunhallitus myy olemassaolevia sotilaskäytössä olevia kestotavaroita
ulkomaille, se tulisi kirjata tavaroiden vientinä ja julkisyhteisöjen
negatiivisena välituotekäyttönä (ja kulutuksena).
3.151. Entiselle omistajalle aiheutuneista myyntikustannuksista (omistuksen
siirtymisestä aiheutuvat kustannukset) on kirjattava hallussapitotappio.
Samanlainen kirjaus on tehtävä sille osalle hänen alkuperäisiä hankinta-
kustannuksiaan, joita ei ole kirjattu kiinteän pääoman kulumiseksi.
3.152. Olemassa olevia tavaroita koskevat taloustoimet pitäisi kirjata hetkellä,
jolloinomistusoikeus siirtyy. Käytettävät arvottamisperiaatteet ovat
samoja, joita sovelletaankyseessä olevaa tuotetta koskeviintaloustoimiin .1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 92
▼B
LUKU 4
JAKOTALOUSTOIMET
4.01.Määritelmä: Jakotaloustoimet koostuvat taloustoimista, joidenavulla
tuotannossa syntynyt arvonlisäys jaetaan työvoiman,
pääomanja julkisyhteisöjenkesken , sekä tulojenja
varallisuudenuudelleen jakoonliittyvistä taloustoimista.
Tilinpitojärjestelmä erottelee tulonsiirrot ja pääomansiirrot, joista jälkim-
mäistenkatsotaanolevansäästönja varallisuudenuudelleen jakoa
pikemminkin kuin tulojen uudelleenjakoa.
PALKANSAAJAKORVAUKSET (D.1)
4.02.Määritelmä: Palkansaajakorvaukset (D.1) määritellään työnantajan
työntekijälle maksamiksi rahamääräisiksi tai luontoismuo-
toisiksi kokonaiskorvauksiksi tilinpitojakson aikana
tehdystä työstä.
Palkansaajakorvaukset jaetaan seuraavasti:
a) palkat ja palkkiot (D.11):
— rahamääräiset palkat ja palkkiot
— luontoismuotoiset palkat ja palkkiot
b) työnantajan sosiaaliturvamaksut (D.12):
— työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121)
— työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.122).
PALKAT JA PALKKIOT (D.11)
Rahamääräiset palkat ja palkkiot
4.03. Rahamääräisiinpalkkoihinja palkkioihinsisältyvät kaikki palkan saajan
maksettavat sosiaaliturvamaksut, tuloverot ym., vaikka työnantaja ne
pidättäisikin ja maksaisi suoraan sosiaaliturvajärjestelmiin, verovirano-
maisille ym. palkansaajan puolesta.
Rahamääräisiinpalkkoihinja palkkioihinsisältyvät seuraavat korvaukset:
a) säännöllisin määräajoin maksettavat peruspalkat ja -palkkiot,
b) ylityöstä, yötyöstä, viikonlopputyöstä, epämukavista tai vaarallisista
työolosuhteista johtuvat korotetut palkat,
c) elinkustannuskorvaukset, paikalliset korvaukset ja siirtolaiskorvaukset,
d) tuottavuuteentai voittoihinperustuvat lisäpalkkiot, joulunja uuden -
vuoden bonukset paitsi työntekijän sosiaalietuudet (katso 4.07.c), ”13.
ja 14. kuukauden” palkka (vuosittainen lisäpalkka),
e) työmatkakorvaukset paitsi työtehtävistä johtuvat matkustus-, eroamis-,
muutto- ja ajanvietekustannusten korvaukset tai hyvitykset (katso
4.07.a),
f) lomapalkka virallisista lomapäivistä tai vuosilomista,
g) työntekijöille maksetut provisiot, juomarahat, palvelu- ja johtokunnan
palkkiot,
h) erityisbonukset tai muut poikkeukselliset maksut, jotka liittyvät
yrityksen kannustusjärjestelmän puitteissa saavutettuun työtulokseen,
i) työnantajien työntekijöille säästämisjärjestelmistä maksamat palkat,j) poikkeukselliset maksut yrityksestä lähteville työntekijöille, jos nuo
maksut eivät liity kollektiiviseensopimukseen ,
k) työnantajien työntekijöilleen rahamääräisenä maksamat asumiskor-
vaukset.
Luontoismuotoiset palkat ja palkkiot
4.04.Määritelmä: Luontoismuotoiset palkat ja palkkiot koostuvat tavaroista ja
palveluista tai muista eduista, jotka työnantaja tarjoaa
ilmaiseksi tai alennettuun hintaan ja joita työntekijät voivatkäyttää omalla ajallaan ja oman harkintansa mukaan omien
tarpeidensa tai kotitaloutensa jäsenten tarpeidentyydyttämi-
seen. Nämä tavarat tai palvelut tai muut edut eivät ole
välttämättömiä työnantajan tuotantoprosessille. Työnteki-
jöille luontoismuotoiset palkat ja palkkiot ovat lisätuloa:
heidän olisi kuulunut maksaa markkinahinta, jos he itse
olisivat ostaneet vastaavat tavarat tai palvelut.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 93
▼B
4.05. Tavallisimpia ovat:
a) ateriat ja juomat mukaanlukien liikematkoilla kulutetut (koska ne olisi
hankittu joka tapauksessa) mutta poislukien poikkeuksellisten työolo-
suhteidenvaatimat erikoisateriat ja -juomat. Ilmaisissa tai tuetuissa
työmaaruokaloissa tai lounasseteleillä saadut hinnan alennukset on
luettava mukaanluon toismuotoisiinpalkkoihinja palkkioihin
b) sellaiset omaanlaskuuntuotetut ja ostetut asumis- tai majoituspalvelut,
joita kaikki työntekijän kotitalouteen kuuluvat jäsenet voivat käyttää
c) virkapuvut tai muunlaiset erikoisvaatteet, joita palkansaajat käyttävät
useinsekä työpaikanulkopuolella että työssä
d) palkansaajien henkilökohtaiseen käyttöön annettujen ajoneuvojen ja
muidenkestohyödykkeidentuottamat palvelut
e) työnantajan oman tuotantoprosessin tuotoksena syntyvät tavarat ja
palvelut, kuten esim. rautateiden tai lentoyhtiöiden palkansaajien
ilmainen matkustaminen, ilmaiset hiilet kaivostyöntekijöille tai
ilmainen ruoka maataloustyöntekijöille
f) urheilu-, viihde- tai lomapalvelut palkansaajille ja heidän perheilleen
g) kuljetus työhön ja työstä pois lukuunottamatta työnantajan ajalla
järjestettyä; autojenpysäköin ti
h) palkansaajien lasten päiväkodit
i) työnantajien maksamat maksut työpaikkaneuvostoille ja vastaaville
elimille
j) palkansaajille jaetut ilmaisosakkeet
k) luontoismuotoisiin palkkoihin saattaa sisältyä myös työnantajalle
aiheutuneen koron arvo, kun työnantajat järjestävät lainoja palkansaa-
jille alennetulla tai jopa nollakorolla. Tämä arvo voidaan arvioida
määräksi, jonka palkansaaja joutuisi maksamaan, jos veloitettaisiin
keskimääräiset kiinnitys- (taloja ostettaessa) tai kulutuslainojen (muita
tavaroita tai palveluita ostettaessa) korot vähennettynä todella
maksetun koron määrällä. Palkansaajan laskennallinen maksu kierrä-
tetään ensitulon jakotilillä takaisin työnantajalle.
4.06. Tavarat ja palvelut tai muut edut pitäisi arvottaa perushintaan työnantajan
tuottamana ja ostajan hintaan työnantajan ostamana (toisin sanoen
hintaan, jonka työnantaja tosiasiallisesti maksaa).
Kun tavarat ja palvelut annetaan ilmaiseksi, luontoismuotoisten palkkojen
tai palkkioidenkoko arvo lasketaankyseistentavaroidenja palveluidentai
muiden etujen perushintojen mukaan (tai työnantajan maksamaan ostajan
hintaan silloin, kun hän ostaa ne).
Kun tavarat ja palvelut annetaan alennettuun hintaan, arvo lasketaan yllä
selitetynlaskelmanja palkan saajanmaksamanmääränvälisen ä erotuk-
sena.
4.07. Palkkoihinja palkkioihineivät sisälly:
a) sellaiset työnantajien kustannukset, jotka koituvat heidän omaksi
edukseen yhtä hyvin kuin heidän henkilöstönsä hyväksi, koska ne
ovat välttämättömiä työnantajien tuotantoprosessille
(1) palkansaajien saamat hyvitykset tai korvaukset työn yhteydessä
syntyneistä matkustus-, eroamis-, muutto- ja ajanvietekustannuk-
sista
(2) työpaikalla järjestettyjen palvelujen, työn luonteen vaatimien
lääkärintarkastusten, yksinomaan tai pääasiassa työpaikalla pidet-
tyjen työvaatteiden kustannukset
(3) sellaiset työpaikanmajoituspalvelut, joita työn tekijöidenkotita-
loudet eivät voi käyttää — hytit, asuntolat, kopit jne.
(4) poikkeuksellistentyöolosuhteidenedellyttämät erikoisateriat tai -
juomat
(5) palkansaajille maksetut korvaukset työkalujen, laitteiden tai
yksinomaan tai pääasiassa työtä varten tarvittavien erikoisvaat-
teidenostoista tai se osa heidänpalkoistaanja palkkioistaan , joka
palkansaajien on työsopimusten mukaisesti käytettävä edellä
mainittuihin ostoihin.
Menoja tavaroihin tai palveluihin, jotka työnantajat ovat velvollisia
järjestämään työntekijöilleen, jotta nämä pystyisivät suorittamaan
työnsä, käsitellään työnantajien välituotekäyttönä.
b) niiden palkkojen ja palkkioiden määrät, joiden maksamista työnantajat
tilapäisesti jatkavat palkansaajilleen sairauden, äitiysloman,
työvamman, työkyvyttömyyden, irtisanomisen jne. aikana. Näitä1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 94
▼B
maksuja käsitellään palkansaajan rahastoimattomina sosiaalietuuksina
(D.623) ja samat summat esitetään työnantajan laskennallisissa
sosiaaliturvamaksuissa (D.122)
c) muut palkansaajan rahastoimattomat sosiaalietuudet, kuten lapsi-,
puoliso-, perhe-, koulutus- tai muut avustukset palkansaajasta riippu-
vaisille henkilöille sekä (muut kuin työn luonteen edellyttämät)
ilmaiset sairaanhoitopalvelut palkansaajille tai heidän perheilleen
d) työnantajan maksettavat palkka- tai palkkioperusteiset verot —
esimerkiksi työvoimaverot. Sellaisia veroja käsitellään muina tuotan-
toveroina.
TYÖNANTAJAN SOSIAALITURVAMAKSUT (D.12)
4.08. Palkansaajakorvauksiin on kirjattava saman arvoinen summa kuin
sosiaaliturvamaksut, jotka työnantajat maksavat varmistaakseen työnteki-
jöilleen oikeuden sosiaalietuuksiin. Työnantajan sosiaaliturvamaksut
voivat olla todellisia tai laskennallisia.
Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121)
4.09.Määritelmä: Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) koos-
tuvat maksuista, joita työnantajat maksavat palkansaajien
hyväksi vakuutuksenantajalle (sosiaaliturvarahastoihin ja
yksityisesti rahastoituihinjärjestelmiin ). Nämä maksut
kattavat lakisääteiset, sovitun käytännön mukaiset, sopi-
mukseenperustuvat ja vapaaehtoiset vakuutusmaksut
sosiaalistenriskientai tarpeidenvaralta (katso 4.92.a).
Vaikka työnantajat maksavat työnantajien sosiaaliturvamaksut suoraan
vakuutuksenantajille, niitä pidetään osana palkansaajakorvauksia. Palk-
ansaajien katsotaan sitten maksavan ne vakuutuksenantajille.
Työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.122)
4.10.Määritelmä: Työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.122)
ovat niiden rahastoimattomien sosiaalietuuksien vastine
(miinus mahdolliset palkansaajan sosiaaliturvamaksut),
jotka työnantajat maksavat suoraan työntekijöilleen tai
entisille työntekijöilleen ja muille oikeutetuille henki-
löille(1) ilmanvakuutuslaitosta tai itsen äistä eläkerahastoa
ja perustamatta tätä tarkoitusta vartenerikoisrahastoa tai
erillistä vararahastoa.
Se tosiasia, että työnantajat maksavat tietyt sosiaalietuudet suoraan eikä
sosiaaliturvarahastojen tai muiden vakuutuksenantajien välityksellä, ei
millään tavoin muuta etuuksien luonnetta sosiaaliturvaetuuksina. Koska
näiden etuuksien kustannukset muodostavat kuitenkin osan työnantajan
työvoimakustannuksista, ne pitäisi myös sisällyttää palkansaajakorvauk-
siin.
4.11. Sektoritileillä suorien sosiaalietuuksien kustannukset ovat ensin käyttönä
tulonmuodostustilillä palkansaajakorvausten osatekijänä ja toisen kerran
käyttönä sosiaalietuuksina tulojen uudelleenjaon tilillä. Jälkimmäisen tilin
saamiseksi tasapainoon oletetaan, että työntekijöiden kotitaloudet
maksavat takaisin työnantajasektoreille työnantajanlaskennalliset sosiaa-
liturvamaksut, joilla yhdessä mahdollistenpalkan saajan
sosiaaliturvamaksujen kanssa rahoitetaan samojen työnantajien heille
järjestämiä suoria sosiaaliturvaetuuksia. Tämä laskennallinen kiertokulku
on samanlainen kuin työnantajan todellisissa sosiaaliturvamaksuissa, jotka
kulkevat kotitalouksientilienkautta ja jotka katsotaansittenkotitalouk-
sien vakuutuksenantajille maksamiksi.
Työnantajan laskennallisten sosiaaliturvamaksujen arvottamisessa, jotka
määrältääneivät välttämättä vastaa suoria sosiaalietuuksia, viitataan
nimikkeeseen D.612.
4.12. Palkansaajakorvausten kirjausajankohta:
a) palkat ja palkkiot (D.11) kirjataan sen ajanjakson aikana, jona työ
tehdään. Erityisbonukset tai muut poikkeukselliset maksut, 13.
kuukauden palkka ym., kirjataan kuitenkin silloin, kun ne erääntyvät
maksettaviksi1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 95
(1) Työnantajan laskennallisiin sosiaaliturvamaksuihin sisältyy niiden palkkojen ja palk-
kioiden arvoa vastaava summa, joiden maksamista työnantajat tilapäisesti jatkavattyöntekijöidensä sairauden, äitiysloman, työvamman, työkyvyttömyyden, irtisanomisen
yms. sellaisenyhteydessä, jos tuo summa voidaaneritellä.
▼B
b) työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) kirjataan sen
ajanjakson aikana, jona työ on tehty
c) työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.122):
(1) jotka ovat pakollistensuoriensosiaalietuuksienvastin e, kirjataan
sen ajanjakson aikana, jona työ on tehty
(2) jotka ovat vapaaehtoistensuoriensosiaalietuuksienvastin e,
kirjataan hetkellä, jolloin nuo etuudet suoritetaan.
4.13. Palkansaajakorvaukset saattavat koostua:
a) kotimaisten työnantajien kotimaisille työntekijöille maksamista
korvauksista
b) ulkomaisten työnantajien kotimaisille työntekijöille maksamista
korvauksista
c) kotimaisten työnantajien ulkomaisille työntekijöille maksamista
korvauksista.
Nämä erilaiset erät kirjataanEKT:ssa seuraavasti:
(1) kotimaisten työnantajien kotimaisille ja ulkomaisille työntekijöille
maksamissa korvauksissa ryhmitelläänyhteenerät a ja c ja n e
esiintyvät käyttönä niiden sektoreiden ja toimialojen tulonmuodos-
tustilillä, joihin työnantajat kuuluvat
(2) kotimaisten ja ulkomaisten työnantajien kotimaisille työntekijöille
maksamissa korvauksissa ryhmitelläänyhteenerät a ja b ja n e
esiintyvät resursseina kotitalouksien ensitulon jakotilillä
(3) erä b, ulkomaisten työnantajien kotimaisille työntekijöille maksamat
korvaukset, esiintyy käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan
tilillä
(4) erä c, kotimaisten työnantajien ulkomaisille työntekijöille maksamat
korvaukset, esiintyy resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan
tilillä.
TUOTANNON JA TUONNIN VEROT (D.2)
4.14.Määritelmä: Tuotannon ja tuonnin verot (D.2) koostuvat pakollisista,
vastikkeettomista, joko rahamääräisistä tai luontoismuotoi-
sista maksuista, joita julkisyhteisöt tai Euroopan unionin
laitokset kantavat tuotannosta ja tavaroiden ja palveluiden
tuonnista, työvoiman käytöstä, maan, rakennusten tai
muiden tuotannossa käytettyjen varojen omistuksesta tai
käytöstä. Nämä verot onmaksettava, tuottipa toimin ta
voittoa tai ei.
4.15. Tuotannon ja tuonnin verot jakautuvat seuraavasti:
a) tuoteverot (D.21):
(1) arvonlisäverot (ALV) (D.211)
(2) tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a (D.212)
— tuontitullit (D.2121)
— muut tuontiverot kuin ALV ja tuontitullit (D.2122)
(3) muut tuoteverot kuinALV ja tuon tiverot (D.214)
b) muut tuotantoverot (D.29).
TUOTEVEROT (D.21)
4.16.Määritelmä: Tuoteverot (D.21) ovat veroja, jotka maksetaanjon kin
tuotetuntai vaihdetuntavarantai palvelunyksikköä kohti.
Vero voi olla määrätty rahasumma tavarantai palvelun
yksiköltä tai määrältä tai se voidaanlaskea arvonmukaan
määrättynä prosenttiosuutena tuotettujen tai vaihdettujen
tavaroiden tai palveluiden yksikköhinnasta tai arvosta.
Yleisenä periaatteena tuotteesta tosiasiassa vahvistetut
verot, huolimatta siitä mikä institutionaalinen yksikkö ne
maksaa, on sisällytettävä tuoteveroihin, ellei niitä nimeno-
maisesti ole sisällytetty johonkin toiseen nimikkeeseen.
Arvonlisäverot (ALV) (D.211)
4.17.Määritelmä: Arvonlisävero (ALV) on tavaroista ja palveluista makset-
tava vero, jonka yritykset keräävät vaiheittain ja joka
lopulta veloitetaankokon aisuudessaanlopullisilta ostajilta.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 96
▼B
Tämä nimike, arvonlisäverot (D.211), käsittää julkisyhteisöjen keräämän
arvonlisäveron, jota sovelletaan kotimaisiin ja tuontituotteisiin, sekä
tarpeen mukaan muut vähennyskelpoiset verot, joita sovelletaan saman-
laisten sääntöjen mukaan kuin ALV:a ja joita yksinkertaisuuden vuoksi
tästä eteenpäin kutsutaan nimellä ”ALV”.
Tuottajien on maksettava ainoastaan heidän myynteihinsä sisältyvän
ALV:nja omaanvälituotekäyttööntai kiin teänpääomanbruttomuodos-
tukseensuoritettujenostojenALV:nvälin enerotus.
ALV kirjataan nettona seuraavasti:
a) tavaroidenja palveluidentuotokset ja tuon ti arvotetaanilman
laskutettua ALV:a
b) tavaroiden ja palveluiden ostot kirjataan vähennyskelvoton ALV
mukaanluettuna. ALV kirjataan ostajien, ei myyjien maksamaksi ja
ainoastaan sellaisten ostajien maksamaksi, jotka eivät pysty sitä
vähentämään. Valtaosa ALV:a kirjataan niin ollen maksetuksi
tilinpitojärjestelmän loppukäytössä pääasiassa kotitalouksien kulutuk-
sessa. Yritykset, jotka onvapautettu ALV:sta, voivat kuiten kinmaksaa
osanALV:sta.
Koko kansantaloudessa ALV on yhtä suuri kuin laskutetun ALV:n
yhteissumman ja vähennyskelpoisen ALV:n yhteissumman erotus.
Tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a (D.212)
4.18.Määritelmä: Tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a (D.212) koostuvat
pakollisista julkisyhteisöjen tai Euroopan unionin tuontita-
varoista perimistä maksuista, ALV:a lukuunottamatta,
tavaroidenvapaanliikkuvuudensallimiseksi talousalueella,
sekä maksuista, jotka peritäänulkomaistentalousyksi-
köidenkotimaisille talousyksiköille suorittamista
palveluista.
Näihinmaksuihinsisältyvät:
a) Tuontitullit (D.2121):
nämä koostuvat tulleista tai muista tuontimaksuista, jotka peritään
tullitariffinmukaantietyntyyppisistä tavaroista, kuntavarat tulevat
käyttöön niitä hyödyntävän maan talousalueella.
b) Muut tuoteverot kuinALV ja tuon titullit (D.2122):
Tähänn imikkeeseensisältyvät:
(1) tuotujenmaataloustuotteidenverot
(2) tuonnista perityt rahamääräiset korvaukset(3) valmisteverot ja erikoisverot eräistä tuontituotteista edellyttäen,
että tuotannonhaara itse maksaa sellaisia tulleja ja veroja
samanlaisista kotimaista alkuperää olevista tuotteista
(4) tavara- ja palvelutuonnista maksettavat yleiset myyntiverot(5) verot ulkomaistenyritystenkotimaisille talousyksiköille talousa-
lueella suorittamista erityispalveluista
(6) eräiden tavaroiden tai palveluiden tuontimonopolin omaavien
julkistenyritystenvaltiolle luovutettavat voitot.
Tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a, netto lasketaan vähentämällä
tuontitukipalkkiot (D.311) tuontiveroista ja -tulleista ilman ALV:a
(D.212).
Muut tuoteverot kuin ALV ja tuontiverot (D.214)
4.19.Määritelmä: Muut tuoteverot kuinALV ja tuon tiverot (D.214) koostuvat
tavara- ja palveluveroista, jotka maksetaann oidentavar-
oiden tai palveluiden tuotannosta, viennistä, myynnistä,
vaihtamisesta, liisauksesta tai toimituksesta, tai käytöstä
omaan kulutukseen tai oman pääomanmuodostukseen.
4.20. Tähänn imikkeeseensisältyvät erityisesti:
a) valmisteverot ja kulutusverot (muut kuintuon tiveroihinja -tulleihin
sisältyvät)
b) leimaverot tiettyjen tuotteiden, kuten alkoholijuomien tai tupakan,
myynnistä sekä oikeudellisista asiakirjoista tai sekeistä
c) verot rahoitus- ja pääomataloustoimista, jotka maksetaanostettaessa tai
myytäessä rahoitus- ja muita kuinrahoitusvaroja, ulkomaan valuutta
mukaanlukien. Ne maksetaan, kun maan tai muiden varojen omistu-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 97
▼B
soikeus siirtyy, paitsi jos onkyse pääoman siirroista (pääasiassa
perinnöistä ja lahjoista). Kyseiset verot katsotaan välittäjien veroiksi
d) autojenrekisteröin tiverot
e) viihdeverot
f) arpajais-, uhkapeli- ja vedonlyöntiverot, paitsi voitoista maksettavat
g) verot vakuutusmaksuista
h) muut verot eräistä palveluista: hotellit tai majoituspaikat, asumispal-
velut, ravintolat, kuljetus, tietoliikenne, mainonta
i) yleiset myynti- ja liikevaihtoverot (paitsi arvonlisäverot): näihin
sisältyvät valmistajientukku- ja vähittäismyyn tiverot, ostoverot,
liikevaihtoverot
j) valtiolle tuloutettavat fiskaalisten monopolien voitot, paitsi joidenkin
tavaroiden tai palveluiden tuontimonopolien tapauksessa (sisältyvät
nimikkeeseen D.2122).
Fiskaaliset monopolit ovat julkisia yrityksiä, joille on luovutettu
laillinen tiettyjen tavaroiden tai palveluiden tuotanto- tai jakelumono-
poli tulojenhan kkimiseksi valtiolle, mutta ei julkisenvallantalous- tai
sosiaalipolitiikan edistämiseksi. Kun julkiselle yritykselle myönnetään
monopolioikeudet tarkoituksella osana talous- tai sosiaalipolitiikkaa
tavaroiden ja palveluiden tai tuotantoteknologian erityisluonteesta
johtuen— esimerkiksi yleishyödylliset palvelut, postitoimistot ja
teleliikennepalvelut, rautatiet jne. — yritystä ei pidetä fiskaalisena
monopolina. Yleisenä sääntönä voidaan todeta, että fiskaaliset
monopolit harjoittavat tyypillisesti sellaisten tavaroiden ja palveluiden
tuotantoa, jota voidaan verottaa raskaasti muissa maissa; niillä on
taipumus rajoittua tiettyjenkulutustavaroiden(alkoholijuomat,
tupakka, tulitikut jne.) tai polttoaineiden tuotantoon.
k) vientitullit ja viennistä kerätyt rahamääräiset korvaukset.
4.21. Tuoteverot, netto saadaan vähentämällä tuotetukipalkkiot (D.31) tuotever-
oista (D.21).
MUUT TUOTANTOVEROT (D.29)
4.22.Määritelmä: Muut tuotantoverot (D.29) koostuvat kaikista veroista, joita
yritykset maksavat tuotannon harjoittamisesta riippumatta
tuotettujentai myytyjentavaroidenja palveluidenmäärästä
tai arvosta.
Niitä voidaan maksaa maasta, kiinteistä varoista tai tuotantoprosessissa
käytetystä työvoimasta tai tietyistä toiminnoista tai taloustoimista.
4.23. Muihintuotan toveroihin(D.29) sisältyvät erityisesti:
a) yritysten (mukaanluettuna asuntojen omistus) tuotantotoiminnassa
hyödyntämän maan, rakennusten tai muiden rakenteiden omistamisesta
tai käytöstä maksettavat verot
b) verot kiinteiden varojen (ajoneuvot, koneet, laitteet) käytöstä tuotan-
totarkoituksiin, olivatpa nuo varat sitten omia tai vuokrattuja
c) yrityksenpalkkasummanja työvoimanverot
d) tuotantotoimintaan tarkoitettujen kansainvälisten taloustoimien verot
(matkustaminen ulkomailla, ulkomaiset maksumääräykset tai saman-
laiset taloustoimet ulkomaistentalousyksiköidenkan ssa)
e) yritysten maksamat verot elinkeino- tai ammattilupien hankkimisesta,
jos nuo luvat myönnetään automaattisesti, kun asianomaiset maksut on
maksettu. Jos julkisyhteisöt kuitenkin tarkistavat liikehuoneistojen
sopivuudentai turvallisuudentai käytettyjenlaitteidenluotettavuuden
ja turvallisuuden, palkatun henkilöstön ammatillisen pätevyyden tai
tuotettujen tavaroiden tai palveluiden laadun tai standardin ehtona
sellaisen luvan myöntämiselle, maksuja käsitellään palveluiden ostona,
elleivät luvista veloitetut summat ole täysinsuhteettomia verrattun a
julkisyhteisöjen suorittamien tarkistusten kustannuksiin
f) tuotantotoiminnasta johtuvan saastuttamisen verot. Nämä koostuvat
veroista, joita peritään haitallisten kaasujen, nesteiden tai muiden
vahingollisten aineiden pääsystä tai purkautumisesta ympäristöön. Ne
eivät sisällä maksuja julkisille viranomaisille jätteiden tai haitallisten
aineiden keruusta ja hävittämisestä, jotka ovat yritysten välituote-
käyttöä
g) yhtenäistariffijärjestelmästä johtuva ALV:n alikorvaus, jota sovelle-
taanuseinmaataloudessa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 98
▼B
4.24. Tähän nimikkeeseen eivät sisälly kotitalouksien verot ajoneuvojen ym.
henkilökohtaisesta käytöstä, vaan ne kirjataan tulo-, varallisuus- ym.
veroihin.
EUROOPAN UNIONIN LAITOKSILLE MAKSETUT TUOTANNON JA
TUONNIN VEROT
4.25. Euroopan unionin laitoksille maksettuihin tuotannon ja tuonnin veroihin
sisältyvät erityisesti:
a) kotimaisten tuotantoyksiköiden suoraan Euroopan unionin laitoksille
maksamat verot (kaivostoiminnan sekä rautaa ja terästä tuottavien
yritystenEHTY-vero)
b) kansallisten viranomaisten Euroopan unionin laitosten puolesta
keräämät verot, nimittäin:
(1) yhteisen maatalouspolitiikan tulot: maataloustuotteiden tuonnin
verot, viennistä ja tuonnista perityt rahamääräiset korvaukset,
sokerintuotantoverot ja isoglukoosivero, maitoa ja viljatuotteita
koskevat yhteisvastuuverot
(2) tulot kaupasta kolmansien maiden kanssa: Euroopan unionin
yhtenäistariffin (TARIC) perusteella perityt tullit
(3) ALV-tulot kussakinjäsen maassa.
4.26. Tuotannon ja tuonnin verojen kirjaaminen: tuotannon ja tuonnin verot
kirjataan sellaisten toimintojen, taloustoimien tai muiden tapahtumien
ajankohtana, joista verojen maksuvelvoite syntyy.
4.27. Jotkut taloudelliset toiminnat, taloustoimet tai tapahtumat, joiden
verolainsäädännön perusteella pitäisi aiheuttaa kyseisille yksiköille
veronmaksuvelvoite, välttävät kuitenkin pysyvästi veroviranomaisten
huomion. Olisi epärealistista olettaa, että näistä toiminnoista, taloustoi-
mista tai tapahtumista syntyy rahoitusvaroja tai -velkoja velkojen tai
saamistenmuodossa. Tästä syystä tilin pitojärjestelmäänkirjattavat
summat määräytyvät maksuunpanon mukaan ainoastaan silloin kun ne
on todennettu verotuksessa, ilmoituksilla tai muilla välineillä, joista
veronmaksajan kannalta syntyy velkoja selvien maksuvelvoitteiden
muodossa. Tilinpitojärjestelmä ei ota huomioon puuttuvia veroja, joita
verotuksessa ei ole todennettu.
Sellaisia verotuksessa todennettuja veroja, joita ei ole koskaan maksettu
(esimerkiksi konkurssista johtuen) käsitellään ikään kuin ne olisi
maksettu. Tässä onkaksi mahdollisuutta:
a) velantaseesta poisto julkisyhteisöntoimesta, mikä merkitsee sitä, ettei
saatavaa enää voida periä; tämä poisto kirjataan julkisyhteisöjen ja
velallisenvarojenvolyyminmuidenmuutostentileille
b) velanperuutus julkisyhteisöjenja velallisenyhteisellä sopimuksella.
Tätä peruutusta käsitellään pääomansiirtona julkisyhteisöiltä velalli-
selle pääomatilillä kuolettamalla samanaikaisesti saatava
rahoitustilillä.
4.28. Kirjattavienverojenkokon aismääräänpitäisi sisältyä mahdolliset verojen
viivästyskorot ja veroviranomaisten määräämät sakot, ellei niitä voida
kirjata erilleenveroista. Siihensisältyvät myös sellaiset maksut, jotka
voidaan määrätä maksamattomien verojen keruun tai takaisinperinnän
yhteydessä. Vastaavasti verojen kokonaismäärää vähentävät mahdolliset
julkisyhteisöjen talouspoliittisena toimenpiteenä suorittamat veronhyvi-
tykset ja liikaa maksettujenverojenpalautukset.
4.29. Tilijärjestelmässä tuotannon ja tuonnin verot esiintyvät:
a) käyttönä koko kansantalouden tulonmuodostustilillä
b) resursseina julkisyhteisöjen ensitulon jakotilillä ja ensitulojen ja
tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
Tuoteverot kirjataan resursseina koko kansantalouden tavaroiden ja
palveluidentilille. Tämä mahdollistaa sen , että tavaroidenja palveluiden
resurssit — arvotettuna ilman tuoteveroja — saadaan tasapainoon käytön
kanssa, joka arvotetaan nämä verot mukaanluettuna.
Muut tuotantoverot (D.29) esiintyvät käyttönä maksajatoimialojen tai -
sektoreidentulon muodostustileillä.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 99
▼B
TUKIPALKKIOT (D.3)
4.30.Määritelmä: Tukipalkkiot (D.3)ovat juoksevia vastikkeettomia maksuja,
joita julkisyhteisöt tai Euroopan unionin laitokset suor-
ittavat kotimaisille(1) tuottajille tavoitteenaan vaikuttaa
niiden tuotannon tasoon, hintoihin tai tuotannontekijäkor-
vauksiin.
Muut markkinattomat tuottajat voivat saada muita tuotan-
totukipalkkioita ainoastaan, mikäli nuo maksut ovat
riippuvaisia yleisistä sekä markkinatuottajiin että markki-
nattomiin tuottajiin sovellettavista säännöksistä. Sovitun
käytännön mukaisesti tuotetukipalkkioita ei kirjata muuhun
markkinattomaan tuotokseen (P.13).
4.31. Euroopan unionin laitosten myöntämät tukipalkkiot kattavat ainoastaan
suoraan kotimaisille tuotantoyksiköille tehdyt tulonsiirrot.
4.32. Tukipalkkiot luokitellaanseuraavasti:
a) tuotetukipalkkiot (D.31):
(1) tuontitukipalkkiot (D.311)
(2) muut tuotetukipalkkiot (D.319)
b) muut tuotantotukipalkkiot (D.39).
TUOTETUKIPALKKIOT (D.31)
4.33.Määritelmä: Tuotetukipalkkiot (D.31) ovat tukipalkkioita, jotka makse-
taantuotetuntai tuoduntavarantai palvelunyksikköä kohti.
Tukipalkkio voi olla määrätynsuuruin enrahasumma
tavarantai palvelunmääräyksiköltä tai se voidaanlaskea
arvon mukaan tiettynä prosenttiosuutena yksikköhinnasta.
Tukipalkkio voidaan laskea myös määrätyn tavoitehinnan
ja todella maksetun markkinahinnan välisenä erotuksena.
Tuotetukipalkkio maksetaantavallisesti silloinkuntuote on
tuotettu, myyty tai tuotu. Sovitun käytännön mukaisesti
tuotetukipalkkiot voivat liittyä ainoastaan markkinatuotok-
seen(P.11) tai omaanloppukäyttööntarkoitettuun
tuotokseen(P.12).
Tuontitukipalkkiot (D.311)
4.34.Määritelmä: Tuontitukipalkkiot (D.311) koostuvat tavaroiden ja palve-
luidentukipalkkioista, jotka maksetaan , kuntavarat
ylittävät rajantullakseenkäyttööntalousalueella tai kun
palvelut on tarjottu kotimaisille institutionaalisille yksi-
köille. Niihinsaattaa sisältyä tappioita, jotka aiheutuvat
sellaistenjulkistenkauppaorgan isaatioidentarkoitukselli-
sesta politiikasta, joidentehtävän ä onostaa tuotteita
ulkomaisilta talousyksiköiltä ja sittenmyydä n iitä alempaan
hintaan kotimaisille talousyksiköille.
Muut tuotetukipalkkiot (D.319)
4.35. Muihintuotetukipalkkioihin(D.319) sisältyvät:
a) kotimaassa käytettyjentuotteidentukipalkkiot: n ämä koostuvat
tukipalkkioista, jotka maksetaankotimaisille tuottajille sellaisestatuotannosta, joka käytetään tai kulutetaan talousalueen sisällä;
b) sellaisten julkisten kauppaorganisaatioiden tappiot, joiden tehtävänä on
ostaa kotimaistentuottajientuotteita ja sittenmyydä n e halvempaan
hintaan kotimaisille tai ulkomaisille talousyksiköille, jos tappiot ovat
syntyneet hallituksen tarkoituksellisen talous- ja sosiaalipolitiikan
tuloksena;
c) julkisille yrityksille ja yritysmäisille yhteisöille myönnetyt tukipalkkiot
sellaisten tuotantotoiminnan jatkuvien tappioiden korvaamiseksi, jotka
aiheutuvat siitä, että ne joutuvat laskuttamaan keskimääräisiä tuotan-
tokustannuksia alempia hintoja hallituksen tai Euroopan unionin
tarkoituksellisentalous- ja sosiaalipolitiikantuloksen a;
d) suorat kotimaisille tuottajille maksetut vientituet silloin, kun tavarat
lähtevät talousalueelta tai palveluita tarjotaanulkomaisille talousyksi-
köille — lukuunottamatta aikaisemmin maksettujen tuoteverojen1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 100
(1) Euroopan unionin laitokset myöntävät tukipalkkioita kaikille yhteisön kotimaisille
yksiköille.
▼B
palautuksia tullirajalla ja sellaistenverojenperuun tumisia, jotka
tulisivat maksettaviksi, jos tavarat myytäisiintai käytettäisiintalousa-
lueensisällä.
MUUT TUOTANTOTUKIPALKKIOT (D.39)
4.36.Määritelmä: Muut tuotantotukipalkkiot (D.39) ovat muita kuin tuotetu-
kipalkkioita, joita kotimainen talousyksikkö voi saada
tuotantotoiminnan harjoittamisen johdosta.
Muut markkinattomat tuottajat voivat saada muusta mark-
kinattomasta tuotoksestaan muita tuotantotukipalkkioita
ainoastaan, jos kyseiset julkisyhteisöjen suorittamat maksut
riippuvat sekä markkina- että markkinattomiin tuottajiin
sovellettavista yleisistä säädöksistä.
4.37. Tähänn imikkeeseensisältyvät erityisesti seuraavat:
a) palkkasummaa tai työvoimaa koskevat tukipalkkiot: nämä koostuvat
tukipalkkioista, joita maksetaanpalkka- tai palkkiosummasta tai
työvoimasta tai tietyn tyyppisten henkilöiden, kuten fyysisesti
vammaistentai pitkäaikaistyöttömien , palkkaamisesta tai yritysten
järjestämistä tai rahoittamista koulutusprojekteista;
b) tukipalkkiot saastumisen vähentämiseksi: nämä koostuvat juoksevista
tukipalkkioista, joiden tarkoituksena on kattaa osittain tai kokonaan
kustannukset lisäprosessoinnista, johon on ryhdytty, jotta saasteiden
pääsyä ympäristöönvoitaisiinvähen tää tai poistaa;
c) avustukset korkohelpotuksia vartenkotimaisille tuotan toyksiköille
silloinkin kun ne on tarkoitettu kannustamaan pääoman muodos-
tusta(1). Itse asiassa nämä ovat tulonsiirtoja, jotka on tarkoitettu
keventämään tuottajien toimintakuluja. Niitä käsitellään tileillä
tukipalkkioina tuottajille, jotka hyötyvät niistä silloinkin kun julk-
isyhteisöt käytännössä maksavat korkoerotuksen suoraan lainan
antavalle luottolaitokselle;
d) yhtenäistariffijärjestelmästä johtuva ALV:n ylikorvaus, jota usein
sovelletaanmaataloudessa.
4.38. Seuraavia ei pidetä tukipalkkioina:
a) tulonsiirrot julkisyhteisöiltä kuluttajan ominaisuudessa toimiville
kotitalouksille. Näitä pidetään joko sosiaalietuuksina tai muina
sekalaisina tulonsiirtoina (D.75);
b) tulonsiirrot julkisyhteisöjen eri osien välillä niiden toimiessa markki-
nattomien tavaroiden ja palvelujen tuottajina lukuunottamatta muita
tuotantotukipalkkioita (D.39). Tulonsiirrot esitetään nimikkeessä julk-
isyhteisöjensisäiset tulon siirrot (D.73);
c) investointiavustukset (D.92);
d) ylimääräiset maksut sosiaalivakuutusrahastoihinsilloinkunmaksut on
tarkoitettu kasvattamaann äidenrahastojenvakuutusrahastoja. Sellaiset
maksut esitetään nimikkeessä muut pääomansiirrot (D.99);
e) julkisyhteisöjensuorittamat tulon siirrot yrityksille ja yritysmäisille
yhteisöille usean vuoden aikana kasaantuneiden tappioiden kattami-
seentai sellaistenpoikkeuksellistentappioidenkattamiseen , joita
aiheuttavat tekijät eivät ole yritystenvalvottavissa. Nämä luokitellaan
nimikkeeseen muut pääomansiirrot (D.99);
f) sellaistenvelkojenperuutus, joita tuottajayksiköillä onollut julk-
isyhteisöille (johtuenesimerkiksi julkisenlaitoksenlain oista
yritykselle, jolle on usean tilivuoden aikana kasaantunut liiketap-
pioita). Yleensä näitä taloustoimia käsitellään tileillä muina
pääomansiirtoina (D.99) (katso 4.165.f);
g) julkisyhteisöjentai ulkomaidensuorittamat maksut sotatoimientai
muiden poliittisten tapahtumien tai kansallisten onnettomuuksien
pääomatavaroille aiheuttamienvaurioidentai men etystenvuoksi
esitetään nimikkeeseen muut pääomansiirrot (D.99);
h) julkisyhteisöjenostamat yhtiömuotoistenyritystenosakkeet ja muut
osuudet, jotka esitetäänn imikkeeseenosakkeet ja osuudet (AF.5);
i) maksut julkiselta laitokselta, joka onottan ut vastatakseenjulkiseen
yritykseenvaikuttavat poikkeavat eläkemaksut. Nämä maksut täytyy
kirjata muihinsekalaisiintulon siirtoihin(D.75);1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 101
(1) Kunavustus palvelee kahta tarkoitusta, sekä velankuoletusta että sitä koskevankoron
maksua ja kunei ole mahdollista jakaa sitä kahdentekijänkesken , käsitelläänkoko
avustusta investointiavustuksena.
▼B
j) julkisyhteisöjenmarkkin atuottajille suorittamat maksut, joilla korva-
taankokon aantai osittainsellaiset tavarat tai palvelut, jotka kyseiset
markkinatuottajat toimittavat kotitalouksille suoraan ja yksilökohtai-
sesti liittyensosiaalisiinriskeihintai tarpeisiin(katso 4.84.) ja joihin
kotitalouksilla onlakiinperustuva oikeus. Nämä maksut sisällytetään
julkisyhteisöjenyksilöllisiinkulutusmen oihin(P.31) ja edelleen
luontoismuotoisiin sosiaalietuuksiin (D.631) ja kotitalouksien todelli-
seenyksilölliseenkulutukseen(P.41).
4.39. Kirjausajankohta: tukipalkkiot kirjataan silloin kun tukipalkkion aiheut-
tava taloustoimi tai tapahtuma (tuotanto, myynti, tuonti jne.) tapahtuu.
Erityistapaukset:
a) tukipalkkiot, jotka koostuvat ostohinnan ja julkisen kauppaliikkeen
veloittaman hinnan erona, kirjataan ajankohtana, jona liike ostaa
tavarat, jos ajankohdan myyntihinta tunnetaan;
b) tukipalkkiot, jotka ontarkoitettu kattamaantuotan toyksikölle aiheu-
tunut tappio markkinatoimialalla, kirjataan ajankohtana, jolloin
julkinen laitos päättää kattaa tappion.
4.40. Tilijärjestelmässä tukipalkkiot näkyvät:
a) negatiivisena käyttönä koko kansantalouden tulonmuodostustilillä;
b) negatiivisina resursseina julkisyhteisöjen ensitulon jakotilillä sekä
ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
Tuotetukipalkkiot kirjataan negatiivisina resursseina koko kansantalouden
tavaroidenja palveluidentilillä. Tämä mahdollistaa sen , että tavaroidenja
palveluiden resurssit saadaan tasapainoon käytön kanssa.
Muut tuotantotukipalkkiot (D.39) näkyvät negatiivisena käyttönä saaja-
toimialojentai -sektoreidentulon muodostustilillä.
Monien vaihtokurssien järjestelmän seuraukset tuotannon ja tuonnin
veroille sekä tukipalkkioille: monet valuuttakurssit eivät ole suoraan
sovellettavissa EU:njäsen valtioissa. Sellaisessa järjestelmässä:
a) implisiittisiä tuontiveroja käsitellään muina tuontiveroina kuin ALV ja
tuontitullit (D.2122)
b) implisiittisiä vientiveroja käsitellään muina tuoteveroina kuin ALV ja
tuontiverot (D.214)
c) implisiittisiä tuontitukipalkkioita käsitellään tuontitukipalkkioina
(D.311)
d) implisiittisiä vientitukipalkkioita käsitellään muina tuotetukipalkkioina
(D.319).
OMAISUUSTULOT (D.4)
4.41.Määritelmä: Omaisuustulot (D.4) ovat tuloja, joita rahoitusvarojentai
aineellisten valmistamattomien varojen omistaja saa
korvaukseksi sijoittaessaan varoja tai antaessaan aineellisen
valmistamattoman varan toisen institutionaalisen yksikön
käyttöön.
Omaisuustulot luokitellaantilin pitojärjestelmässä seuraavalla tavalla:
a) korot (D.41)
b) yritystenjakamat tulot (D.42):
(1) osingot (D.421)
(2) yrittäjätulonotot yritysmäisistä yhteisöistä (D.422)
c) suorienulkomaistensijoitustenuudelleen sijoitetut voitot (D.43)
d) vakuutuksenottajien omaisuustulo (D.44)
e) maanvuokrat (D.45).
KOROT (D.41)
4.42.Määritelmä: Velallisen ja velkojan keskenään sopimien rahoitusinstru-
mentin ehtojen mukainen korko (D.41) on määrä, joka
velallisenonmaksettava velkojalle tietyltä ajan jaksolta
pienentämättä velkapääomaa.
4.43. Velkojat lainaavat varoja velallisille, mikä johtaa yhden tai useamman alla
luetellun rahoitusinstrumentin syntyyn.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 102
▼B
Tällaisia omaisuustuloja saavat seuraavienrahoitusvarojenomistajat:
a) talletusten(AF.2)
b) muidenarvopapereidenkuinosakkeiden(AF.3)
c) lainojen (AF.4)
d) muidensaamisten(AF.7).
Talletusten, lainojen sekä muiden saamisten ja velkojen korot
4.44. Näistä rahoitusvaroista ja -veloista saatavat ja maksettavat korot
määräytyvät soveltamalla asianmukaista kullakin hetkellä voimassaolevaa
korkoprosenttia velkapääomaan läpi tilinpitojakson
Arvopaperien korotVekselien ja vastaavien lyhytaikaisten instrumenttien korot
4.45. Nimellisarvon ja liikkeellelaskuhetkellä maksetun hinnan (so. diskonttaus)
välinen erotus mittaa maksettavaa korkoa vekselin olemassaolon aikana.
Vekselin arvonnousu kertyneen koron vuoksi ei ole hallussapitovoitto,
koska se johtuu velkapääoman noususta eikä varan hinnanmuutoksesta.
Muita vekselinarvonmuutoksia käsitelläänhallussapitovoittoin a/
tappioina.
Joukkovelkakirjojen ja debentuurien korot
4.46. Joukkovelkakirjat ja debentuurit ovat pitkäaikaisia arvopapereita, jotka
antavat haltijalle ehdottoman oikeuden joko kiinteisiin tai sopimuksella
määrättyihinvaihteleviintuloihinkupon kimaksuintai määrättyyn
kiinteään rahasummaan määrättynä arvopaperien lunastuspäivänä tai -
päivinä, tai näihin molempiin.
a) nollakuponkilainat:
Nollakuponkilainoissa ei ole kuponkimaksuja. Lunastushinnan ja
emissiohinnan väliselle erotukselle perustuva korko on jaettava
joukkovelkakirjalainan maturiteettiajalle. Haltija sijoittaa kunakin
vuonna kertyvän koron uudestaan joukkovelkakirjaan. Näin ollen
kertyneen koron arvon suuruiset vastinkirjaukset on kirjattava
rahoitustilille haltijan kannalta joukkovelkakirjojen lisähankintana ja
liikkeellelaskijan tai velallisen kannalta uutena velkakirjojen liikkeel-
lelaskuna (toisin sanoen alkuperäisen joukkovelkakirjalainan
”volyymin” kasvuna).
b) muut joukkovelkakirjalainat mukaanluettuna alihintaiset joukkovelk-
akirjat:
Korolla onkaksi osatekijää:
(1) sen rahatulon määrä, joka saadaan kuponkimaksuista jokaisena
ajanjaksona
(2) lunastushinnan ja emissiohinnan välisestä erosta johtuva kunakin
ajanjaksona kertyvä koron määrä samalla tavalla laskettuna kuin
nollakuponkilainoissa.
c) indeksisidonnaiset arvopaperit:
Kuponkimaksujen määrät ja/tai velkapääoma on sidottu hintaindeksiin.
Asianomaisen indeksin muutoksista johtuvaa velkapääoman arvon
muutosta tietyn tilinpitojakson alun ja lopun välillä käsitellään tuona
ajanjaksona kertyvänä korkona, tuona ajanjaksona maksettavaksi
erääntyvän koron lisäksi. Korko, joka kertyy indeksiin sitomisen
seurauksena, sijoitetaan tosiasiassa uudelleen arvopaperiin ja se on
kirjattava haltijanja liikkeellelaskijanrahoitustileille.
Korkoswapit ja korkotermiinisopimukset
4.47. Swapit ovat kahden institutionaalisen yksikön välisiä järjestelyjä, joissa
sovitaansamasta velkamäärästä koituvienmaksuvirtojenvaihtamisesta.
Tavallisia swapien muunnelmia ovat korkoswapit ja valuuttaswapit.
Swap-järjestelyistä johtuvat koronmaksuvirrat olisi kirjattava nettona
ilmanswapinkahdenosapuolenvälisiä maksuja; mahdolliset maksut
swap-järjestelyistä kolmansille osapuolille, kuten erikoismeklareille,
kirjataanpalveluidenostoihin .
Samaa periaatetta sovelletaankorkotermiin isopimuksia koskeviintalous-
toimiin.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 103
▼B
Rahoitusliisauksen korot
4.48. Rahoitusliisaus on vaihtoehto lainaamiselle koneiden ja laitteiden oston
rahoitusmenetelmänä. Se on sopimus, joka kanavoi varat lainan antajalta
lainan ottajalle: vuokralleantaja ostaa laitteet ja vuokralleottaja tekee
sopimuksenvuokranmaksamisesta, mikä tekee vuokrallean tajalle
mahdolliseksi kattaa sopimuksen voimassaolon ajan kaikki tai käytännöl-lisesti katsoen kaikki hänen kustannuksensa korko mukaanluettuna.
Vuokralleantajan katsotaan antavan vuokralleottajalle lainan, jonka arvo
on yhtä suuri kuin ostajan varasta maksama hinta, ja tämä laina maksetaan
asteittain kokonaan pois vuokrasopimuksen voimassaolon aikana. Vuok-
ralleottajan kunakin ajanjaksona maksaman vuokran katsotaan sen vuoksi
koostuvan kahdesta osasta: lainapääoman takaisinmaksusta ja koronmak-
susta. Laskennallisen lainan korkoprosentti määräytyy implisiittisesti
vuokrasopimuksenvoimassaolonaikan a maksettujenvuokrienkoko-
naismäärän mukaan varan ostajan maksaman hinnan perusteella. Se
osuus vuokrasta, joka edustaa korkoa, pienenee asteittain vuokrasopi-
muksen voimassaolon aikana, kun lainapääomaa maksetaan takaisin.
Vuokralleottajan alkuperäinen laina sekä myöhemmät lainapääomien
takaisinmaksut kirjataan vuokralleantajan ja vuokralleottajan rahoitusti-
leille. Koronmaksut kirjataan korkoihin vastaavilla ensitulon jakotileillä.
Muut korot
4.49. Seuraavia pidetäänmyös korkoin a:
a) pankkitilien ylityksistä veloitettu korko, ylimääräinen korko, joka
maksetaanalkuperäistä sopimusta pitemmäksi ajaksi jätetyistä talle-
tuksista, sekä eräille joukkovelkakirjojenhaltijoille arpomalla
määräytyvät maksut;
b) sijoitusrahastojen (katso 2.51.b.) investoinneistaan saama korko, joka
siirretään osakkeenomistajille siinäkin tapauksessa, että se pääomite-
taan. Siihen eivät sisälly sijoitusrahastojen omistamien
rahoitusinstrumenttien sellaiset hallussapitovoitot tai -tappiot, joita ei
kirjata omaisuustulona.
Kirjausajankohta
4.50. Korko kirjataansuoriteperusteisesti, toisinsan oenkorko kirjataanikään
kuinsitä kertyisi velkojalle jatkuvasti ajankuluessa pääomanmäärästä.
Kunakin tilinpitojaksona kertynyt korko on kirjattava, olipa se tosiasiassa
maksettu tai lisätty velkapääomaan. Kun sitä ei tosiasiassa makseta,
velkapääomankasvu onkirjattava myös rahoitustilille tuollaisenrahoi-
tusvaran lisähankintana velkojalle ja velalliselle yhtä suurena velan
kasvuna.
4.51. Korko on kirjattava ennen siitä perittäviä mahdollisia veroja. Saatu ja
maksettu korko kirjataan aina korkohelpotusavustukset mukaanlukien
siinäkin tapauksessa, että nuo avustukset maksetaan suoraan rahoituslai-
toksille eikä edunsaajille (katso tukipalkkiot).
Rahoituksen välittäjien eri asiakkaille kohdentamatonta palveluiden arvoa,
rahoituksenvälittäjille todella maksettuja tai n iiltä saatuja korkoja, ei
oikaista niiden marginaalien eliminoimiseksi, jotka koostuvat rahoituksen
välittäjienperimistä implisiittisistä maksuista. Oikaisuerää tarvitaan
rahoituksen välittäjien sekä sen laskennallisen toimialan ensitulon
jakotilillä, jolle koko rahoituksen välittäjien tuotos kohdennetaan
välituotekäyttönä sovitun käytännön mukaisesti.
4.52. Tilijärjestelmässä korko esitetäänseuraavasti:
a) resursseina ja käyttönä sektoreiden ensitulon jakotilillä(
1)
b) resursseina ja käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
YRITYSTEN JAKAMAT TULOT (D.42)
Osingot (D.421)
4.53.Määritelmä: Osingot (D.421) ovat osakkeiden (AF.5) omistajien osak-
keistaansaamanomaisuudenmuoto, johonhe ovat
oikeutettuja sijoitettuaanvaroja yritystenkäyttöön . Osake-
pääoman korottaminen osakeannilla on lainanotolle
vaihtoehtoinen tapa kerätä varoja. Päinvastoin kuin laina-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 104
(1) Tämä poikkeaa liikekirjanpidon yleisestä käytännöstä, jossa maksettu korko esitetään
normaalisti kiinteänä menoeränä muiden tuotantokustannusten tapaan tuloslaskelmassa.
▼B
pääoma osakepääoma ei kuitenkaan aiheuta rahassa
määriteltyä velkaa eikä se oikeuta yrityksenosakkeen o-
mistajia kiinteään tai ennaltamäärättyyn tuloon.
4.54. Tähänn imikkeeseenkuuluvat myös:
a) osakkeet, jotka on annettu osakkeenomistajille tilivuoden osingon
maksuna. Osingoiksi ei kuitenkaan lueta osakkeiden ilmaisantia, jossa
omienvararahastojenja jakamattomienvoittojenmuodossa olevia
omia varoja pääomitetaanja josta johtuenosakkeidenomistajat saavat
uusia osakkeita suhteessa osakeomistusosuutensa;
b) sijoitusrahastojen investoinneistaan saamat osingot siinäkin tapauk-
sessa, että ne pääomitetaan ja ainoastaan osoitetaan
osakkeenomistajille. Niihin eivät sisälly sijoitusrahastoille kuuluvien
rahoitus instrumenttien hallussapitovoitot tai -tappiot, joita ei kirjata
omaisuustulona;
c) julkisyhteisöjentulot sellaisista julkisista yrityksistä, joita pidetään
itsenäisinä juridisina yksikköinä vaikka ne eivät muodollisesti ole
yhtiömuotoisia yrityksiä.
4.55. Kirjausajankohta: osingot kirjataan ajankohtana, jolloin ne erääntyvät
maksettaviksi yhtiönpäätöksenmukaisesti.
Tilijärjestelmässä osingot esiintyvät:
a) käyttönä niiden sektoreiden ensitulon jakotilillä, joihin yritykset
luokitellaan
b) resursseina niiden sektoreiden ensitulon jakotilillä, joihin osakkeeno-
mistajat luokitellaan
c) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
Yrittäjätulon otot yritysmäisistä yhteisöistä (D.422)
4.56.Määritelmä: Yrittäjätulonotot yritysmäisistä yhteisöistä (D.422) koos-
tuvat niistä määristä, jotka yrittäjät todellisuudessa ottavat
omaankäyttöön sä heille kuuluvienyritysmäistenyhteisöjen
saamista voitoista.
4.57. Nämä määrät kirjataan ennen mahdollisia tulo-, varallisuus- ym. veroja,
jotka katsotaan aina liiketoiminnan omistajien maksamiksi.
4.58. Kunyritysmäin enyhteisö tekee kauppavoittoa, senomistava yksikkö voi
valita, jättääkö se voitonosaksi vai kokon aanyritykseenerityisesti
investointitarkoituksia varten. Tämä yritykseen jätetty tulo kirjataan
yritysmäisenyhteisönsäästöksi ja ain oastaanvoitot, jotka omistajayksiköt
todellisuudessa ottavat pois, kirjataanotoiksi yritysmäisistä yhteisöistä.
4.59. Kunkotimaistenyritystenulkomaiset haarakonttorit tai toimipisteet saavat
voittoja ja jos näitä haarakonttoreita ym. pidetään ulkomaisina talousyk-
sikköinä, kotiuttamattomat voitot kirjataan suorien ulkomaisten sijoitusten
uudelleensijoitettuina voittoina (D.43). Ainoastaan tuloa, joka todellisuu-
dessa siirretäänemoyritykselle, käsitelläänulkomailta saatuin a
yrittäjätulonottoin a yritysmäisistä yhteisöistä. Samoja periaatteita sovel-
letaan talousalueella toimivien haarakonttoreiden, toimipisteiden ym. ja
niiden ulkomailla toimivan emoyrityksen välisiin suhteisiin.
4.60. Tähän nimikkeeseen sisältyy nettotoimintaylijäämä, jonka kotimaiset
talousyksiköt saavat ulkomailla sijaitsevien maan ja rakennusten omista-
jina tai ulkomaiset talousyksiköt talousalueella sijaitsevien maan ja
rakennusten omistajina. Itse asiassa ulkomaisia talousyksiköitä pidetään
niiden maan talousalueella suorittamien maata ja rakennuksia koskevien
taloustoimien osalta, EKT:ssa sovittujen käytäntöjen mukaisesti, lasken-
nallisina kotimaisina yksikköinä, joiden pääoman ulkomaiset
talousyksiköt omistavat.
Ulkomailla sijaitsevienomistusasun tojenvuokra-arvo rekisteröidään
palveluiden tuontina ja vastaava nettotoimintaylijäämä ulkomailta saatuna
ensitulona; ulkomaisten talousyksiköiden omistamien omistusasuntojen
vuokra-arvo rekisteröidään palveluiden vientinä ja vastaava nettotoimin-
taylijäämä ulkomaille maksettuna ensitulona.
4.61. Nimike yrittäjätulonotot yritysmäisistä yhteisöistä ei sisällä määriä, joita
omistajat saavat:
a) olemassaolevien kiinteiden pääomatavaroiden myynnistä
b) maan ja aineettomien varojen myynnistä
c) pääomanotoista (toisinsan oenyritysmäisenyhteisönpääoman
muuttamisesta rahaksi kokonaan tai osittain).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 105
▼B
Näitä määriä käsitellään osakepääoman ottoina rahoitustilillä. Käänteisesti
yritysmäisenyhteisönomistajan /omistajientekemiä sijoituksia yhteisöön
senvarojenlisäämiseksi tai velkojenvähen tämiseksi käsitelläänsen
omistajan/omistajien osuuksien lisäyksinä. Jos kuitenkin julkisyhteisö
omistaa yritysmäisenyhteisönja jos se onjatkuvasti alijäämäin en
julkisyhteisöntarkoituksellisentalous- ja sosiaalipolitiikanseurauksen a,
pitäisi kaikkia julkisyhteisöjen säännöllisiä varojen siirtoja yritykseen sen
tappioidenkattamiseksi käsitellä tukipalkkioin a.
462. Kirjausajankohta: yrittäjätulojen otot yritysmäisistä yhteisöistä kirjataan
ajankohtana, jolloin omistajat suorittavat otot.
4.63. Tilijärjestelmässä yrittäjätulojenotot yritysmäisistä yhteisöistä esiin tyvät:
a) käyttönä niiden sektorien ensitulon jakotilillä, joihin yritysmäiset
yhteisöt luokitellaan
b) resursseina omistajasektoreiden ensitulon jakotilillä
c) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
SUORIEN ULKOMAISTEN SIJOITUSTEN UUDELLEENSIJOITETUT
VOITOT (D.43)
4.64.Määritelmä: Suorienulkomaistensijoitustenuudelleen sijoitetut voitot
(D.43) ovat yhtä kuin:
suorienulkomaistensijoitustenkohteen a olevanyrityksen
toimintaylijäämä
plussaatavat omaisuustulot tai tulonsiirrot
miinusmaksettavat omaisuustulot tai tulonsiirrot mukaan-
lukientodelliset maksumääräykset ulkomaisille
suorille sijoittajille sekä suorienulkomaistensijoi-
tustenkohteen a olevanyrityksentulosta,
varallisuudesta ym. maksettavat verot.
4.65. Suorienulkomaistensijoitustenkohteen a oleva yritys onyhtiöity tai
yhtiöimätön yritys, josta toisen kansantalouden kotimainen yksikkö
omistaa vähintään 10 prosenttia varsinaisista osakkeista tai äänivallasta
(yhtiöity yritys) tai vastaavasta (yhtiöimätönyritys). Suorienulkomaisten
sijoitusten kohteena oleviin yrityksiin kuuluvat investoijan joko suoraan
tai epäsuorasti omistamat yksiköt, joita pidetään tytäryrityksinä (investoija
omistaa vähintään 50 prosenttia), liikekumppaneina (investoija omistaa
korkeintaan 50 prosenttia) ja haaraliikkeinä (kokonaan tai yhteisesti
omistetut yhtiöimättömät yritykset). Näinollen”suorienulkomaisten
sijoitustenkohteen a olevat yritykset” onlaajempi käsite kuin”ulkomaa-
laisomisteiset yritykset”.
4.66. Todelliset jaot suorienulkomaistensijoitustenkohteen a olevienyritysten
yrittäjätuloista voidaan suorittaa osinkoina tai yritysmäisten yhteisöjen
yrittäjätulonottoin a.
Lisäksi kotiuttamattomia voittoja käsitelläänikäänkuinn e jaettaisiinja
maksettaisiinulkomaisille suorille sijoittajille heidänomistaman sa
yrityksenosuuspääomansuhteessa ja ikäänkuinsijoittajat sittenuudelleen
sijoittaisivat ne.
Suorienulkomaistensijoitustenuudelleen sijoitetut voitot voivat olla joko
positiivisia tai negatiivisia.
4.67. Kirjausajankohta: Suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleensijoitetut
voitot kirjataan ajankohtana, jolloin ne ansaitaan.
Tilijärjestelmässä suorienulkomaistensijoitustenuudelleen sijoitetut
voitot esiintyvät:
a) käyttönä ja resursseina sektoreiden ensitulon jakotilillä
b) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
VAKUUTUKSENOTTAJIEN OMAISUUSTULO (D.44)
4.68.Määritelmä: Vakuutuksenottajien omaisuustulo (property income attrib-
uted to insurance policy holders) vastaa vakuutusteknisen
vastuuvelansijoittamisesta saatujenen situlojenkoko-
naismäärää. Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot sijoittavat
vakuutusteknisen vastuuvelkansa rahoitusvaroihin tai
maahan (joista saadaan netto-omaisuustuloa, toisin sanoen
omaisuustuloa vähennettynä maksetuilla koroilla) tai
rakennuksiin (joista syntyy netto-toimintaylijäämiä). Kaikki
saadut nettotulot, jotka ovat peräisin vakuutuslaitosten1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 106
▼B
omienvarojensijoittamisesta, rajataanpois omienvarojen
sekä omien varojen ja vakuutustekninen vastuuvelan
summansuhteessa.
4.69. Koska vakuutusteknisen vastuuvelka on vakuutuksenottajien varoja, sen
sijoittamisesta saadut tulot esitetääntileillä vakuutuslaitostenja eläker-
ahastojen vakuutuksenottajille maksamina omaisuustuloina.
Koska vakuutuslaitokset ja eläkerahastot käytännössä pitävät tämän tulon,
sitä käsitelläänsenvuoksi vakuutuslaitoksille ja eläkerahastoille takaisin
maksettuina vakuutus- ja osuusmaksutäydennyksinä todellisten vakuutus-
maksujenlisäksi.
Nämä vahinkovakuutusten ja sosiaalivakuutusjärjestelmien puitteissa
maksettavat henkivakuutusten vakuutusmaksutäydennykset kirjataan
todellistenvakuutusmaksujenkan ssa kyseistenyksiköidentulojenuudel-
leenjaon tileille.
Yksilöllisen henkivakuutuksen vakuutusmaksutäydennykset muihin kuin
sosiaalivakuutusjärjestelmiin, kuten todelliset vakuutusmaksut, eivät ole
tulonsiirtoja eikä niitä sen vuoksi kirjata tulojen uudelleenjaon tileille. Ne
luetaansuoraanyhdeksi n iistä osatekijöistä, jotka vaikuttavat kyseisten
yksiköidenrahoitustileille kirjattuunkotitalouksienhen ki- ja eläkerahasto-
osuuksienmuutokseen .
4.70. Kirjausajankohta: vakuutuksenottajien omaisuustulo kirjataan ajankoh-
tana, jona se syntyy.
4.71. Tilijärjestelmässä vakuutuksenottajien omaisuustulo esiintyy:
a) resursseina vakuutuksenottajien ensitulon jakotilillä
b) käyttönä vakuutuksenantajan ensitulon jakotilillä
c) resursseina ja käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
MAANVUOKRAT (D.45) (MAAN- JA MAAPERÄVAROJEN VUOKRAT)Maanvuokrat
4.72. Maanomistajan vuokraajalta saama vuokra on yksi omaisuustulon muoto.
Tähänn imikkeesensisältyvät myös sisävesienja jokienomistajille
maksettavat vuokrat oikeudesta käyttää näitä vesiä virkistys- tai muihin
tarkoituksiin, mukaan lukien kalastus.
Maanomistaja voi olla velvollinen maksamaan maaveroja tai hänelle voi
koitua tiettyjä ylläpitokustannuksia ainoastaan sen vuoksi, että hän
omistaa maata. Sovitun käytännön mukaisesti sellaisia veroja ja
kustannuksia käsitellään maan käyttöön oikeutetun henkilön maksamina
ja hänen ajatellaan vähentävän ne vuokrasta, jonka hän muutoin olisi
velvollinen maksamaan maanomistajalle.
4.73. Maanvuokriin eivät sisälly vuokratulla maalla sijaitsevien rakennusten ja
asuntojen vuokrat; kyseisiä vuokria käsitellään maksuna rakennuksen tai
asunnon omistajan vuokraajalle suorittamasta markkinapalvelusta ja ne
esitetään tileillä vuokraajayksikön välituotekäyttönä tai kulutuksena. Jos
ei ole objektiivista perustetta, jonka mukaan maksu jaettaisiin maanvuok-
raan ja sillä sijaitsevien rakennusten vuokraan, koko summaa käsitellään
maanvuokrana, jos maan arvon uskotaan ylittävän sillä sijaitsevien
rakennusten arvon; muussa tapauksessa rakennusten vuokrana.
Maaperävarojen vuokrat
4.74. Tähän nimikkeeseen sisältyvät royaltymaksut, joita kertyy mineraali- tai
fossiilisten polttoaine-esiintymien (hiili, öljy tai maakaasu) omistajille
näiden antaessa muille institutionaalisille yksiköille lupia esiintymien
tutkimiseen tai louhimiseen määrätyn ajanjakson aikana.
4.75. Vuokrien kirjausajankohta: Vuokrat kirjataan ajanjaksona, jona ne on
maksettava.
4.76. Tilijärjestelmässä vuokrat kirjataan:
a) resursseina ja käyttönä sektoreiden ensitulon jakotilillä
b) resursseina ja käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
TULO-, VARALLISUUS- YM. JUOKSEVAT VEROT (D.5)
4.77.Määritelmä: Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verot (D.5) kattavat
kaikki rahamääräiset tai luontoismuotoiset pakolliset,
vastikkeettomat maksut, joita julkisyhteisöt ja ulkomaat1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 107
▼B
perivät jaksoittain institutionaalisten yksiköiden tuloista ja
varallisuudesta, sekä eräät jaksoittaiset verot, jotka
määräytyvät muidenkuintulojentai varallisuudenperus-
teella.
Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat tulot jakautuvat seuraavasti:
a) tuloverot (D.51)
b) muut juoksevat verot (D.59).
TULOVEROT (D.51)
4.78.Määritelmä: Tuloverot (D.51) koostuvat tuloista, voitoista ja pääoma-
voitoista perittävistä veroista. Ne määräytyvät henkilöiden,
kotitalouksien, yritysten tai voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjentodellistentai arvioitujentulojenperusteella.
Niihinsisältyvät verot, jotka määräytyvät omaisuudenja
maa- tai kiinteistöomistusten perusteella silloin, kun näitä
omistuksia käytetäänomistajientulojenarvioimisenperus-
tana.
Tuloverot sisältävät:
a) henkilöiden tai kotitalouksien tuloverot (työtulosta, omaisuustulosta,
yrittäjätulosta, eläkkeistä jne.), mukaan lukien työnantajien pidättämät
verot (ennakonpidätykset). Yhtiöimättömien yritysten omistajien
tuloverot luetaantähänmukaan .
b) yritystenvoittojenverot
c) verot hallussapitovoitoista
d) voittajiensaamienarpajais- tai uhkapelivoittojenverot erotuksen a
uhkapelejä ja arpajaisia organisoivien tuottajien liikevaihtoveroista,
joita pidetääntuoteveroin a.
MUUT JUOKSEVAT VEROT (D.59)
4.79. Muihinjuokseviinveroihin(D.59) sisältyvät:
a) juoksevat pääomaverot, joita omistajienonmaksettava jaksoittain
maan tai rakennusten omistamisesta tai käytöstä, sekä nettovaralli-
suudenja muidenvarojen(jalokivet ja muut varallisuudenulkoiset
tunnusmerkit) verot paitsi kohdassa D.29 mainitut verot (joita yritykset
maksavat johtuen tuotantotoiminnan harjoittamisesta) ja kohdassa
D.51 mainitut verot (tuloverot)
b) henkiverot, joita kannetaan aikuisilta tai kotitalouksilta tuloista tai
varallisuudesta riippumatta
c) kulutusverot, joita maksetaan henkilöiden tai kotitalouksien kokonais-
kulutuksesta
d) kotitalouksien maksut ajoneuvojen, veneiden tai lentokoneiden (joita ei
käytetä elinkeinon harjoittamiseksi) omistus- tai käyttöluvista tai
metsästys-, ampuma-, kalastus- ym. luvista(1)
e) verot kansainvälisistä taloustoimista (matkustaminen ulkomailla,
ulkomaiset maksusuoritukset, ulkomaiset investoinnit), paitsi jos
tuottajat maksavat ne tai ne ovat kotitalouksien maksamia tuontitulleja.
4.80. Tulo-, varallisuus- ym. verot eivät sisällä seuraavia:
a) perintöverot tai omaisten saamien lahjojen verot, joita kannetaan
edunsaajien pääoman perusteella ja jotka esitetään nimikkeen pääoma-
verot (D.91) alla
b) yksittäiset tai poikkeukselliset pääoma- tai varallisuusverot, jotka
esitetäänn imikkeenpääomaverot (D.91) alla
c) maan, rakennusten tai muiden sellaisten varojen verot, joita yritykset
omistavat tai vuokraavat ja käyttävät tuotantoon; sellaisia veroja
käsitellään muina tuotantoveroina (D.29)1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 108
(1) Raja verojenja julkisyhteisöiltä ostettavienpalvelujenvälillä määritelläänsamojen
kriteereiden perusteella kuin yritysten suorittamissa maksuissa: jos luvat myönnetään
automaattisesti heti, kun maksut on maksettu, niiden maksamista pidetään veroina. Mutta
jos julkisyhteisöt käyttävät lupien myöntämistä jonkin säädetyn valvontatehtävänorganisoinnissa (kuten henkilöiden pätevyyden tai kelpoisuuden tarkistamiseen),suoritettuja maksuja pitäisi käsitellä pavelujenoston a julkisyhteisöiltä pikemminkuinverojenmaksuin a, elleivät maksut ole selvästi suhteettomia palvelujensuorittamisesta
aiheutuviin kustannuksiin.
▼B
d) muut kotitalouksien lupamaksut kuin ajoneuvojen, veneiden tai
lentokoneiden käyttöluvat tai metsästys- tai kalastusluvat: ajoluvat tai
lentoluvat, televisio- tai radioluvat, ampuma-aseluvat, museoiden tai
kirjastojenpääsymaksut, jätehuoltomaksut ym., joita käsitellään
useimmitenmaksuin a julkisyhteisöjensuorittamista palveluista(1).
4.81. Kirjattavaan verojen kokonaisarvoon sisältyvät mahdolliset erääntyneiden
verojen viivästyskorot ja veroviranomaisten määräämät sakot, ellei niitä
voida kirjata erikseen. Siihen sisältyvät myös kaikki maksut, jotka onvoitu määrätä maksamattomien verojen takaisinperinnän tai arvioinnin
yhteydessä. Vastaavasti sitä pienentävät mahdolliset julkisyhteisöjen
talouspoliittisena toimenpiteenä suorittamat hyvitykset sekä liikaa
maksettujenmaksujentakaisin maksut.
4.82. Tulo-, varallisuus- ym. juoksevien verojen kirjaaminen:
Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verot kirjataan sellaisten toimintojen,
taloustoimien tai muiden tapahtumien ajankohtana, joista verojen
maksuvelvoite syntyy.
Jotkut taloudelliset toiminnat, taloustoimet tai tapahtumat, joiden
verolainsäädännön perusteella pitäisi aiheuttaa kyseisille yksiköille
veronmaksuvelvoite, välttävät kuitenkin pysyvästi veroviranomaisten
huomion. Olisi epärealistista olettaa, että sellaisista toiminnoista,
taloustoimista tai tapahtumista syntyy rahoitusvaroja tai -velkoja velkojen
tai saamistenmuodossa. Tästä syystä tilin pitojärjestelmäänkirjattavat
summat määräytyvät maksuunpanon mukaan ainoastaan silloin kun ne on
todennettu verotuksessa, ilmoituksilla tai muilla välineillä, joista veron-
maksajan kannalta syntyy velkoja selvien maksuvelvoitteiden muodossa.
Tilinpitojärjestelmä ei ota huomioon puuttuvia veroja, joita verotuksessa
ei ole todennettu.
Sellaisia verotuksessa todennettuja veroja, joita ei ole koskaan maksettu
(esimerkiksi konkurssista johtuen), käsitellään ikään kuin ne olisi
maksettu; tässä onkaksi mahdollisuutta:
a) velantaseesta poisto julkisyhteisöntoimesta, mikä merkitsee, ettei
saatavaa enää voida periä; tämä poisto kirjataan julkisyhteisöjen ja
velallisenvarojenvolyyminmuidenmuutostentileille
b) velanperuutus julkisyhteisöjenja velallisenyhteisellä sopimuksella.
Tätä peruutusta käsitellään pääomansiirtona julkisyhteisöiltä velalli-
selle pääomatilillä kuolettamalla samanaikaisesti saatava
rahoitustilillä.
Joissakintapauksissa tuloverovelvollisuus voidaanmäärittää vasta tulon
kertymistä seuraavalla tilinpitojaksolla. Sen vuoksi tarvitaan hieman
joustavuutta kyseisten verojen kirjaamisajankohdan suhteen. Tuloverot,
jotka pidätetään suoraan tulosta, kuten ennakonpidätykset (PAYE) ja
tuloverojen säännölliset ennakkomaksut, voidaan kirjata silloin kun ne
maksetaan ja lopullinen maksettava tulovero silloin, kun se määrätään.
Tilijärjestelmässä tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verot kirjataan:
a) käyttönä niiden sektoreiden tulojen uudelleenjaon tilillä, joihin
veronmaksajat luokitellaan
b) resursseina julkisyhteisöjen tulojen uudelleenjaon tilillä
c) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
SOSIAALITURVAMAKSUT JA SOSIAALIETUUDET (D.6)
4.83.Määritelmä: Sosiaalietuudet ovat julkisyhteisöjentai kotitalouksia
palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjenkotita-
louksille maksamia rahamääräisiä tai luontoismuotoisia
tulonsiirtoja, jotka annetaan joko kollektiivisista järjestel-
mistä tai niiden ulkopuolella ja joiden tarkoituksena on
keventää erilaisista riskeistä tai tarpeista kotitalouksille
aiheutuvaa taloudellista taakkaa. Niihinsisältyvät sosiaali-
siinriskeihinja tarpeisiinliittyvät julkisyhteisöjenmaksut1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 109
(1) Raja verojenja julkisyhteisöiltä ostettavienpalvelujenvälillä määritelläänsamojen
kriteereiden perusteella kuin yritysten suorittamissa maksuissa: jos luvat myönnetään
automaattisesti heti, kun maksut on maksettu, niiden maksamista pidetään veroina. Mutta
jos julkisyhteisöt käyttävät lupien myöntämistä jonkin säädetyn valvontatehtävänorganisoinnissa (kuten henkilöiden pätevyyden tai kelpoisuuden tarkistamiseen),suoritettuja maksuja pitäisi käsitellä palvelujenoston a julkisyhteisöiltä pikemminkuinverojenmaksuin a, elleivät maksut ole selvästi suhteettomia palvelujensuorittamisesta
aiheutuviin kustannuksiin.
▼B
tuottajille, jotka tuottavat etuuksia yksittäisille kotitalouk-
sille.
4.84. Riskit ja tarpeet, joista voi aiheutua sosiaalietuuksia, on sovitun käytännön
mukaisesti määritelty seuraaviksi:
a) sairaus
b) invaliditeetti, työkyvyttömyys
c) työtapaturma tai ammattitauti
d) vanhuus
e) omaiset
f) äitiys
g) perheh) työllisyydenedistämin en
i) työttömyys
j) asuminen(
1)
k) koulutus
l) yleinen köyhyys.
4.85. Sosiaalietuuksiinsisältyvät:
a) juoksevat ja kertakaikkiset tulonsiirrot järjestelmistä, joihin maksetaan
osuusmaksuja, jotka kattavat koko yhteiskunnan tai suuria osia
yhteiskunnasta ja joita julkinen valta säätää ja valvoo (sosiaalitur-
vajärjestelmät)
b) juoksevat ja kertakaikkiset tulonsiirrot yritysten nykyisille tai entisille
työntekijöille tai heidän omaisilleen järjestämistä järjestelmistä
(yksityisesti rahastoidut tai rahastoimattomat yritystenjärjestelmät).
Työntekijät tai työnantajat voivat maksaa osuusmaksuja; niitä voivat
maksaa myös yrittäjät
c) sellaiset juoksevat tulonsiirrot julkisilta yksiköiltä ja kotitalouksia
palvelevilta voittoa tavoittelemattomilta yhteisöiltä, joidenehton a
eivät ole aikaisemminsuoritetut osuusmaksut (avustukset).
4.86. Sosiaalietuuksiineivät kuulu:
a) vakuutuskorvaukset yksinomaan vakuutetun omasta aloitteestaan
ottamista vakuutuksista, työnantajasta ja julkisyhteisöistä riippumatta
b) vakuutuskorvaukset sellaisista vakuutuksista, joiden ainoana tarkoi-
tuksena on alennuksen hankkiminen siinäkin tapauksessa, että nuo
vakuutukset ovat seurausta kollektiivisesta sopimuksesta.
4.87. Jotta yksittäistä vakuutusta voitaisiinpitää osan a sosiaalivakuutusjärjes-
telmää, on tapahtumien tai olosuhteiden, joiden varalta osanottajat
vakuutetaan, vastattava kohdassa 4.84. lueteltuja riskejä tai tarpeita ja
lisäksi niiden täytyy täyttää yksi tai useampi seuraavista ehdoista:
a) tietyn palkansaajaryhmän, olivatpa he sitten työntekijöitä, yrittäjiä tai
työllisiinkuulumattomia, onlakisääteisesti pakko osallistua järjes-
telmään tai työntekijän tai työntekijäryhmän työehdot pakottavat
siihen,
b) järjestelmä on kollektiivinen toimien määrätyn palkansaajaryhmän
hyväksi, olivatpa he sittentyön tekijöitä, yrittäjiä tai työllisiin
kuulumattomia, ja osanotto on rajattu tuon ryhmän jäseniin,
c) työnantaja suorittaa osuusmaksun (todellisen tai laskennallisen)
järjestelmään työntekijän puolesta, maksoipa työntekijä itsekin osuus-
maksua tai ei.
4.88. Sosiaalivakuutusjärjestelmät ovat järjestelmiä, joissa työnantaja tai
julkisyhteisö velvoittaa tai suosittelee työntekijöitä ottamaan vakuutuksen
sellaistentapahtumientai olosuhteidenvaralta, jotka voivat vaikuttaa
epäsuotuisasti heidän tai heistä riippuvien henkilöiden hyvinvointiin.
Sosiaalivakuutusjärjestelmät voidaanluokitella seuraavientyyppien
mukaan:
a) sosiaaliturvajärjestelmät, jotka kattavat koko yhteiskunnan tai suuria
osia yhteiskunnasta ja joita julkisyhteisö säätelee, valvoo ja rahoittaa1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 110
(1) Asumisen osalta julkisten viranomaisten maksut vuokralaisille vuokrien alentamiseksi
ovat sosiaalietuuksia, lukuun ottamatta julkisten viranomaisten työnantajina maksamia
erikoisetuuksia.
▼B
b) yksityisesti rahastoidut järjestelmät, jotka koostuvat:
(1) järjestelmistä, joissa sosiaaliturvamaksut maksetaankolman sille
osapuolille (vakuutuslaitokset, eläkerahastot)
(2) järjestelmistä, joissa työnantajat ylläpitävät erikoisrahastoja, jotka
onerotettu heidänmuista varoistaan , vaikkakaansellaiset rahastot
eivät muodosta työnantajista erillisiä institutionaalisia yksiköitä.
Näitä kutsutaanepäitsen äisiksi eläkerahastoiksi. Rahastoja
käsitellään varoina, jotka kuuluvat edunsaajille eivätkä työnanta-
jille.
c) rahastoimattomat järjestelmät, joissa työnantajat maksavat omista
varoistaan sosiaalietuuksia nykyisille tai entisille työntekijöilleen tai
heistä riippuvaisille henkilöille perustamatta erillisiä rahastoja tätä
tarkoitusta varten.
4.89. Julkisyhteisöjenomille työn tekijöilleenjärjestämät sosiaalivakuutusjär-
jestelmät luokitellaanyksityisesti rahastoituihinjärjestelmiintai
rahastoimattomiinjärjestelmiineikä sosiaaliturvajärjestelmiin .
4.90. Sosiaaliturvamaksut voidaanjakaa todellisiinsosiaaliturvamaksuihin , joita
maksetaankahdessa en simmäisessä kohdan4.88. järjestelmässä, sekä
rahastoimattomissa järjestelmissä maksettaviin laskennallisiin sosiaalitur-
vamaksuihin.
4.91. Sosiaaliturvamaksut voidaanjakaa pakollisiinlakisääteisiinsosiaaliturva-
maksuihinja vapaaehtoisiinsosiaaliturvamaksuihin .
SOSIAALITURVAMAKSUT (D.61)Todelliset sosiaaliturvamaksut (D.611)
4.92. Todellisiinsosiaaliturvamaksuihinsisältyvät:
a) työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.611). Nämä vastaavat
taloustointa D.121.
Työnantajat maksavat työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut
sosiaaliturvajärjestelmiä ylläpitäville sosiaaliturvarahastoille, vakuu-
tuslaitoksille ja itsenäisille tai epäitsenäisille eläkerahastoille
varmistaakseen sosiaalietuuksia työntekijöilleen.
Koska työnantajien todelliset sosiaaliturvamaksut suoritetaan työnte-
kijöiden hyväksi, niiden arvo kirjataan palkansaajakorvausten osaksi
yhdessä rahamääräistentai luon toismuotoistenpalkkojenja palk-
kioiden kanssa. Sosiaaliturvamaksut kirjataan sitten työntekijöiden
maksamina tulonsiirtoina sosiaaliturvarahastoille, vakuutuslaitoksille
tai itsenäisille tai epäitsenäisille eläkerahastoille.
b) palkansaajan sosiaaliturvamaksut (D.6112):
Nämä ovat sosiaaliturvamaksuja, joita palkansaajat maksavat sosiaa-
liturvajärjestelmiin, yksityisesti rahastoituihin ja rahastoimattomiin
järjestelmiin. Palkansaajan sosiaaliturvamaksut koostuvat todellisista
sosiaaliturvamaksuista sekä yksityisesti rahastoitujenjärjestelmien
tapauksessa niistä palvelumaksuilla vähennetyistä maksutäydennyk-
sistä, jotka maksetaanjärjestelmiinosallistuvienpalkan saajien
vakuutuksenottajien omaisuustulosta. Kaikki palvelumaksut vähen-
netään kuluina palkansaajien, ei työnantajien osuusmaksuista.
c) itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien henkilöiden sosiaa-
liturvamaksut (D.6113):
Nämä ovat sosiaaliturvamaksuja, joita henkilöt, jotka eivät ole
palkansaajia — nimittäin itsenäiset yrittäjät (työnantajat tai amma-tinharjoittajat) tai työllisiin kuulumattomat henkilöt — maksavat
omaksi hyväkseen. Niihin sisältyy myös sosiaaalivakuutusjärjestelmiin
osallistuvien henkilöiden saamasta vakuutuksenottajien omaisuustu-
losta maksettavien maksutäydennysten arvo, joka kirjataan
vakuutuslaitoksille takaisinmaksetuksi varsin aistenmaksujenlisäksi.
4.93. Todelliset sosiaaliturvamaksut voivat olla pakollisia säädöksentai
määräyksenperusteella tai n e voidaanmaksaa tietyntoimialankollektii-
visten sopimusten perusteella tai tietyn yrityksen työnantajan ja
palkansaajien välisten sopimusten perusteella tai koska ne on kirjattu
itse työsopimukseen. Tietyissä tapauksissa sosiaaliturvamaksut saattavat
olla vapaaehtoisia.
Tässä tarkoitetut vapaaehtoiset sosiaaliturvamaksut kattavat:
a) sosiaaliturvamaksut, joita henkilöt, joita laki ei tai ei enää siihen
velvoita, maksavat tai edelleenmaksavat sosiaaliturvarahastoihin1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 111
▼B
b) sosiaaliturvamaksut, joita maksetaanvakuutuslaitoksille (tai samaan
sektoriinluokitelluille keskin äisille vakuutusyhdistyksille tai eläker-
ahastoille) osana yritysten palkansaajiensa hyväksi järjestämiä
ylimääräisiä vakuutusjärjestelmiä, joihinjälkimmäiset osallistuvat
vapaaehtoisesti
c) sosiaaliturvamaksut keskinäisille vakuutusyhdistyksille, joiden
jäsenyys on avoin palkansaajille tai itsenäisille yrittäjille.
4.94. Pakollistenja vapaaehtoistensosiaaliturvamaksujenerottamiseksi luoki-
tuksessa onylimääräin entaso:
a) työnantajan pakolliset todelliset sosiaaliturvamaksut (D.61111)
b) työnantajan vapaaehtoiset todelliset sosiaaliturvamaksut (D.61112)
c) palkansaajan pakolliset sosiaaliturvamaksut (D.61121)
d) palkansaajan vapaaehtoiset sosiaaliturvamaksut (D.61122)
e) itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien pakolliset sosiaali-
turvamaksut (D.61131)
f) itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut (D.61132).
4.95. Todelliset sosiaaliturvamaksut sosiaaliturvarahastoihintai muihinjulkisiin
laitoksiin kirjataan bruttona jakotaloustoimiin.
Toisaalta sosiaaliturvamaksut, jotka maksetaanyksityisesti rahastoitujen
järjestelmienpiirissä vakuutuslaitoksille ja samaansektoriinluokitelluille
keskinäisille vakuutusyhdistyksille ja eläkerahastoille, kirjataan nettona se
osa osuusmaksusta vähennettynä, joka edustaa (kotimaisille tai ulkomai-
sille) kotitalouksille suoritetunvakuutuspalvelunarvoa. Sovitun
käytännön mukaisesti tämä osa osuusmaksusta on itse asiassa maksu
markkinapalvelusta ja muodostaa osan kotitalouksien kulutusta tai
ulkomaistenkotitalouksienmaksamienosuusmaksujentapauksessa osan
palveluvientiä.
Epäitsenäisissä yksityisesti rahastoiduissa sosiaalivakuutusjärjestelmissä,
joissa työnantajat ylläpitävät omia erillisiä rahastojaan, palkansaajien
maksamista osuusmaksuista ei vähennetä palvelumaksuja. Koska sellaiset
järjestelmät eivät muodosta työnantajasta erillisiä institutionaalisia
yksiköitä, rahastojen johto- ja hallintokulut katsotaan osaksi työnantajien
yleisiä tuotantokustannuksia.
4.96. Kirjausajankohta: Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.6111) ja
palkansaajan sosiaaliturvamaksut (D.6112) kirjataan ajankohtana, jolloin
maksuvelvoitteen aiheuttava työ suoritetaan. Itsenäisten yrittäjien ja
työllisiinkuulumattomienhen kilöidensosiaaliturvamaksut (D.6113)
kirjataan ajankohtana, jolloin maksuvelvoite syntyy.
4.97. Tilijärjestelmässä todelliset sosiaaliturvamaksut kirjataanseuraavasti:
a) käyttönä kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
kotitalouksienosalta)
c) resursseina kotimaisten vakuutuksenantajien tai työnantajien tulojen
uudelleenjaon tilillä
d) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
vakuutuksenantajien tai työnantajien osalta).
Laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.612)
4.98. Laskennalliset sosiaaliturvamaksut (D.612) ovat vastine sosiaalietuuksille
(miinus mahdolliset palkansaajan sosiaaliturvamaksut), jotka työnantajat
maksavat suoraan nykyisille tai entisille palkansaajilleen jà muille
oikeutetuille henkilöille (toisin sanoen etuudet eivät liity työnantajan
todellisiin sosiaaliturvamaksuihin). Ne vastaavat taloustointa D.122.
Niidenarvonpitäisi periaatteessa perustua vakuutusmatemaattiseen
harkintaan.
4.99. On välttämätöntä ottaa käyttöön laskennalliset sosiaaliturvamaksut, jos
työnantajien suoraan jakamat sosiaalietuudet sisällytetään tileille sosiaa-
lietuuksien nimikkeeseen ja jos näiden etuuksien kustannukset (siltä osin,
jota palkansaajan todelliset sosiaaliturvamaksut eivät kata) sisällytetään
työnantajan maksamiin palkansaajakorvauksiin.
Kun työnantajat suorittavat sosiaalietuudet itse omista varoistaan suoraan
nykyisille tai entisille palkansaajilleen tai heistä riippuvaisille henkilöille
ilmansosiaalivakuutusrahastoa, vakuutuslaitosta tai itsen äistä eläkera-
hastoa jailmantähäntarkoitukseenperustettua erikoisrahastoa tai erillistä
vararahastoa, voidaankatsoa, että edun saajat onsuojattu erilaisten1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 112
▼B
tarpeidentai olosuhteidenvaralta, vaikkakaanmitäänmaksuja ei suoriteta
niiden kattamiseksi.
Palkansaajille olisi sen vuoksi laskettava korvaus, joka vastaisi arvoltaan
niitä sosiaaliturvamaksuja, jotka todellisuudessa tarvittaisiin varmista-
maanoikeudet maksujenkartuttamiinsosiaalietuuksiin . Nämä maksut
eivät riipu ainoastaan juoksevasti maksettavien etuuksien tasosta vaan
myös siitä, millä tavoin työnantajien velvoitteet sellaisissa järjestelmissä
todennäköisesti tulevaisuudessa kehittyvät nykyisten ja entisten palk-
ansaajien lukumäärän, ikäjakautuman ja odotettavissa olevan eliniän ym.
tekijöidenoletettujenmuutostenseurauksen a. Näinollensosiaaliturva-
maksujen laskennallisten arvojen pitäisi periaatteessa perustua
samanlaiselle vakuutusmatemaattiselle harkinnalle, joka määrää vakuu-
tuslaitostenveloittamienvakuutusmaksujentasot. Kunpoliittisten
tapahtumien tai taloudellisten muutosten seurauksena nykyisen palkatun
henkilöstön ja eläkettä saavien lukumäärän suhde tuntuvasti muuttuu ja
tulee epänormaaliksi, nykyisten palkansaajien laskennallisten sosiaalitur-
vamaksujenarvo pitäisi arvioida, jolloinse eroaisi maksettujeneläkkeiden
todellisesta arvosta. Tähäntarkoitukseenvoidaankäyttää kohtuullista
prosenttiosuutta nykyiselle henkilöstölle maksetuista palkoista ja palk-
kioista.
Käytännössä voi kuitenkin olla vaikeaa päättää, kuinka suuria sellaisten
laskennallisten sosiaaliturvamaksujen pitäisi olla. Yritys voi ehkä itse
tehdä arvioita samanlaisiin rahastoiviin järjestelmiin maksettujen sosiaa-
liturvamaksujen perusteella laskeakseen todennäköisen tulevaisuuden
vastuuvelkansa. Muussa tapauksessa ainoa käytännön vaihtoehto saattaa
olla käyttää yrityksen saman tilinpitojakson aikana maksamia rahastoi-
mattomia sosiaalietuuksia (vähennettynä palkansaajien itsensä maksamilla
todellisilla sosiaaliturvamaksuilla) arviona laskennallisesta korvauksesta,
joka tarvittaisiin kattamaan laskennalliset sosiaaliturvamaksut. Vaikka
tarvittavien laskennallisten sosiaaliturvamaksujen arvo saattaa poiketa
saman tilinpitojakson aikana todella maksetuista rahastoimattomista
sosiaalietuuksista ilmeisen monista syistä johtuen, kuten yrityksen
työvoiman koostumuksen ja ikärakenteen muutoksesta, tilikauden aikana
todella maksetut sosiaalietuudet (työntekijöiden sosiaaliturvamaksut
poisluettuna) saattavat siitä huolimatta olla riittäviä estimaatteja sosiaa-
liturvamaksuille ja niitä vastaaville laskennallisille korvauksille.
4.100. Tulonmuodostustilillä työnantajien kirjataan maksavan nykyisille työnte-
kijöilleen osana palkansaajakorvauksia laskennallisina
sosiaaliturvamaksuina summan, joka on arvoltaan yhtä suuri kuin ne
arvioidut sosiaaliturvamaksut, jotka tarvittaisiinsellaistenrahastoimatto-
mien sosiaalietuuksien järjestämiseen, joihin työntekijöillä on jatkossa
oikeus. Tulojen uudelleenjaon tilillä palkansaajien kirjataan maksavan
takaisin työnantajilleen saman määrän laskennallisia sosiaaliturvamaksuja
(toisin sanoen juoksevia tulonsiirtoja) ikään kuin he maksaisivat ne
erilliseensosiaalivakuutusjärjestelmään .
4.101. Kirjausajankohta: Laskennalliset sosiaaliturvamaksut, jotka ovat pakol-
listensuoriensosiaalietuuksienvastin e, kirjataansilloinkunetuuksien
maksuvelvoite syntyy.
Laskennalliset sosiaaliturvamaksut, jotka ovat vapaaehtoisten suorien
sosiaalietuuksien vastine, kirjataan silloin kun etuudet suoritetaan.
4.102. Tilijärjestelmässä laskennalliset sosiaaliturvamaksut kirjataan seuraavasti:
a) käyttönä kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tilillä ja ensitulojen ja
tulonsiirtojen ulkomaan tilillä
b) resursseina niiden sektoreiden tulojen uudelleenjaon tilillä, joihin
työnantajat kuuluvat, ja ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
RAHAMÄÄRÄISET SOSIAALIETUUDET (D.62)
4.103. NimikkeeseenD.62 luetaan :
Rahamääräiset sosiaaliturvaetuudet (D.621)
Sosiaaliturvarahastot maksavat ne kotitalouksille (lukuun ottamatta
hyvityksiä, katso D.6311). Nuo etuudet suoritetaansosiaaliturvajärjestel-
mistä.
Yksityisesti rahastoidut sosiaalietuudet (D.622)
Vakuutuslaitokset tai muut yksityisesti rahastoituja sosiaalivakuutusjär-
jestelmiä ylläpitävät institutionaaliset yksiköt maksavat ne
(rahamääräisinä tai luontoismuotoisina) kotitalouksille.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 113
▼B
Rahastoimattomat palkansaajan sosiaalietuudet (D.623)
Rahastoimattomia sosiaalivakuutusjärjestelmiä ylläpitävät työnantajat
maksavat ne (rahamääräisinä tai luontoismuotoisina) työntekijöilleen,
heistä riippuvaisille henkilöille tai heidän omaisilleen. Niihin luetaan
tyypillisesti:
a) normaalien tai alennettujen palkkojen jatkuva maksaminen töistä
poissaolon aikana sairauden, onnettomuuden, äitiyden ym. syyn
johdosta
b) perhe-, koulutus- tai muiden avustusten maksaminen henkilöstöstä
riippuvuussuhteessa oleville
c) työeläkkeiden tai omaiseläkkeiden maksaminen entisille palkansaajille
tai heidän omaisilleen ja avustusten maksaminen työntekijöille tai
heidän omaisilleen irtisanomisen, työkyvyttömyyden, tapaturmaisen
kuoleman jne. yhteydessä (jos niistä on sovittu kollektiivisin
sopimuksin)
d) yleiset sairaanhoitopalvelut, jotka eivät liity työnantajan työhön
e) toipilaskodit ja eläkeläiskodit.
Työnantajien entisille palkansaajilleen tai muille oikeutetuille henkilöille
maksamat rahastoimattomat sosiaalietuudet pitää kirjata työnantajan
todelliset sosiaaliturvamaksut mukaan luettuna, toisin sanoen mukaan
lukien työnantajien kyseisten henkilöiden eduksi vakuutuksenantajille
suorittamat maksut.
Rahamääräiset sosiaaliavustukset (D.624)
Julkisyhteisöt tai kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat
yhteisöt maksavat ne kotitalouksille samojen tarpeiden tyydyttämiseen
kuinsosiaalivakuutusetuudet, mutta n iitä ei suoriteta sosiaaliturvamaksut
ja sosiaalivakuutusetuudet yhdistävästä sosiaalivakuutusjärjestelmästä.
Sellaisiinetuuksiineivät sisälly tulon siirrot, joita maksetaansellaisten
tapahtumientai olosuhteidenvuoksi, joita sosiaalivakuutusjärjestelmät
eivät normaalisti kata (toisin sanoen tulonsiirrot luonnonkatastrofien
vuoksi, jotka kirjataanmuihintulon siirtoihintai muihinpääoman siir-
toihin).
LUONTOISMUOTOISET SOSIAALISET TULONSIIRROT (D.63)
4.104.Määritelmä: Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot (D.63) koostuvat
yksilöllisistä tavaroista ja palveluista, joita julkisyhteisöt ja
kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt
siirtävät luontoismuotoisina tulonsiirtoina yksittäisille koti-
talouksille ja jotka voivat olla markkinoilta ostettuja tai
julkisyhteisöjentai kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoit-telemattomienyhteisöjentuottamia markkin attomia
tuotoksia. Ne voidaanrahoittaa verotuloilla, muilla julk-
isyhteisöjentuloilla tai sosiaaliturvamaksuilla tai
kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomien
yhteisöjentapauksessa lahjoituksilla tai omaisuustuloilla.
Vaikka eräillä kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomien
yhteisöjentuottamilla markkin attomilla palveluilla oneräitä kollektiivi-
palvelujenpiirteitä, kaikkia markkin attomia KPVTY:jentuottamia
palveluja pidetään yksinkertaisuuden ja sovitun käytännön mukaisesti
luonteeltaan yksilöllisinä. Ilmaiseksi tai taloudellisesti merkityksettömiinhintoihin kotitalouksille annettuja palveluja kuvataan yksilöllisiksi
palveluiksi erotukseksi yhteiskunnalle kokonaisuudessaan tai yhteis-
kunnan suurelle osalle tarjotuista kollektiivipalveluista. Yksilölliset
palvelut ovat pääasiassa koulutus- ja terveyspalveluita, vaikka muitakin
palveluja, kutenasumis-, kulttuuri- ja virkistyspalveluita, järjestetään
myös usein.
Nimikkeeseen luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot (D.63) sisältyvät
luontoismuotoiset sosiaalietuudet ja yksilöllisiä markkinattomia tavaroita
tai palveluita vastaavat tulonsiirrot:
Luontoismuotoiset sosiaalietuudet (D.631)
4.105. Luontoismuotoiset sosiaalietuudet ovat luontoismuotoisia sosiaalisia
siirtoja, jotka ontarkoitettu helpottamaansosiaalistenriskientai tarpeiden
(katso 4.84.) kotitalouksille aiheuttamaa taloudellista taakkaa. Ne voidaan
jakaa sellaisiin, joissa edunsaajakotitaloudet tosiasiassa itse ostavat
tavarat, jotka sitten korvataan heille, ja sellaisiin, joissa asianomaiset
palvelut annetaan suoraan edunsaajille. Jälkimmäisessä tapauksessa
julkisyhteisöt tai kotitalouksiapalvelevat voittoa tavoittelemattomat1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 114
▼B
yhteisöt tuottavat tai ostavat kokonaan tai osittain tuottajien suoraan
edunsaajille toimittamat tavarat ja palvelut.
Sosiaaliturvaetuudet, hyvitykset (D.6311)
Nämä etuudet muodostuvat sosiaaliturvarahastojenkorvauksesta, jolla
hyvitetäänkotitalouksienmäärättyihintavaroihinja palveluihinkohdistu-
neita hyväksyttyjä menoja.
Kun kotitalous ostaa tavaran tai palvelun, jonka sosiaaliturvarahasto sille
myöhemmin korvaa osittain tai kokonaan, kotitalouden voidaan katsoa
ikäänkuintoimivansosiaaliturvarahastonpuolesta. Itse asiassa kotitalous
antaa sosiaaliturvarahastolle lyhytaikaisen luoton, joka maksetaan heti kun
kotitalous saa hyvityksen.
Ne menot, jotka hyvitetään, kirjataan sosiaaliturvarahaston suoraan
maksamiksi silloin, kun kotitalous suorittaa oston, kun taas ainoa meno,
joka kirjataan kotitaloudelle, on mahdollinen maksetun ostajan hinnan ja
hyvitetyn määrän välinen erotus. Hyvitettyjen menojen määrää ei siis
käsitellä rahamääräisenä tulonsiirtona sosiaaliturvarahastolta kotitalouk-
sille.
Muut luontoismuotoiset sosiaaliturvaetuudet (D.6312)
Nämä koostuvat sosiaaliturvarahastojenkotitalouksille suorittamista
muista luontoismuotoisista sosiaalisista tulonsiirroista kuin hyvityksistä.
Useimmat muista luontoismuotoisista sosiaaliturvaetuuksista ovat
todennäköisesti sairaanhoitoa tai hammashoitoa, kirurgisia ja sairaalan
vuodeosastopalveluita, silmälaseja ja piilolinssejä, lääketieteellisiä kojeita
ja laitteita ja muita vastaavanlaisia sosiaalisiin riskeihin tai tarpeisiin
liittyviä tavaroita ja palveluita. Markkinatuottajat tai markkinattomat
tuottajat suorittavat palvelunsuoraanedun saajille ilmanhyvitystä, ja se
tulee arvottaa vastaavasti. Kaikki kotitalouksienitsen sä suorittamat
maksut tulee vähentää.
Luontoismuotoiset sosiaaliavustukset (D.6313)
Nämä koostuvat julkisyhteisöjentai kotitalouksia palvelevienvoittoa
tavoittelemattomienyhteisöjenkotitalouksille suorittamista luon toismuo-
toisista tulonsiirroista, jotka ovat luontoismuotoisten
sosiaaliturvaetuuksienkaltaisia, mutta joita ei suoriteta sosiaalivakuu-
tusjärjestelmästä. Nimikkeeseensisältyvät, silloinkun
sosiaalivakuutusjärjestelmä ei niitä kata, sosiaalinen asuminen, asumis-
tuki, päivähoito, ammatillinen koulutus, liikennemaksujen alennukset
(edellyttäen, että niillä on sosiaalinen tarkoitus) ja vastaavat sosiaalisiin
riskeihinja tarpeisiinliittyvät tavarat ja palvelut. Kaikki kotitalouksien
itsensä suorittamat maksut tulee vähentää.
Yksilöllisiä markkinattomia tavaroita ja palveluita vastaavat tulonsiirrot
(D.632)
4.106.Määritelmä: Yksilöllisiä markkinattomia tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot (D.632) ovat julkisyhteisöjen markki-
nattomien tuottajien tai kotitalouksia palvelevien voittoa
tavoittelemattomienyhteisöjenyksittäisille kotitalouksille
ilmaiseksi tai taloudellisesti merkityksettömiinhin toihin
järjestämiä tavaroita ja palveluita. Ne vastaavat kotita-
louksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjen
ja julkisyhteisöjenyksilöllisiä kulutusmen oja (katso 3.85.)
vähennettynä kotitalouksille sosiaaliturva- tai sosiaaliavus-
tusjärjestelmien puitteissa myönnetyillä luontoismuotoisilla
sosiaalietuuksilla (D.631).
4.107. Sosiaalietuuksienkirjausajan kohta:
a) rahamääräiset sosiaalietuudet kirjataansilloinkunetuuksia koskevat
vaatimukset ontodettu
b) luontoismuotoiset sosiaalietuudet kirjataan silloin kun palvelut suor-
itetaantai kunmarkkin attomientuottajiensuoraankotitalouksille
toimittamientavaroidenomistajuus vaihtuu.
4.108. Tilijärjestelmässä rahamääräiset sosiaalietuudet (D.62), kirjataanseuraa-
vasti:
a) käyttönä niiden sektoreiden tulojen uudelleenjaon tilillä, jotka
myöntävät etuudet
b) käyttönä esitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaiden
myöntämien etuuksien osalta)1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 115
▼B
c) resursseina kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tilillä
d) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisille
kotitalouksille myönnettyjen etuuksien osalta).
Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot (D.63) kirjataan:
a) käyttönä niiden sektoreiden luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon
tilillä, jotka myöntävät etuudet
b) resursseina kotitalouksien luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon
tilillä.
Siirrettyjentavaroidenja palveluidenkulutus kirjataanoikaistunkäytettä-
vissä olevantulonkäyttötilille.
Sovitun käytännön mukaisesti luontoismuotoisia sosiaalisia tulonsiirtoja ei
ole ulkomaiden kanssa (ne rekisteröidään kohtaan D.62 rahamääräiset
sosiaalietuudet).
MUUT TULONSIIRROT (D.7)VAHINKOVAKUUTUSMAKSUT, NETTO (D.71)
4.109.Määritelmä: Vahinkovakuutusmaksut, netto (D.71), ovat maksuja insti-
tutionaalisten yksiköiden ottamista vakuutuksista.
Yksittäistenkotitalouksienottamat vakuutukset onotettu
niiden omasta aloitteesta ja omaksi hyväksi työnantajista tai
julkisyhteisöistä riippumatta ja sosiaalivakuutusjärjestel-
mienulkopuolella(
1). Vahinkovakuutusmaksut, netto,
käsittävät sekä vakuutuksenottajien todelliset vakuutus-
maksut vakuutuskatteen hankkimiseksi tilinpitojakson
aikana (vakuutusmaksut) ja vakuutustenottajien omaisuus-
tuloista maksettavat vakuutusmaksutäydennykset, joista on
vähennetty vakuutukset järjestävien vakuutuslaitosten
palvelumaksut.
Vahinkovakuutusmaksut, netto, ovat vakuutussuojan hankkimiseen
käytettävissä olevia summia sellaisten erilaisten tapahtumien ja onnetto-
muuksienvaralta, jotka johtavat tavaroidenja omaisuuden
vaurioitumiseen tai henkilövahinkoihin luonnon aiheuttamien tai inhimil-
listensyidenvuoksi — tulipalot, tulvat, kolarit, yhteen törmäykset,
uppoamiset, varkaus, väkivalta, onnettomuudet, sairaudet ym. — tai
sairaudesta, työttömyydestä, onnettomuuksista ym. syistä aiheutuneiden
taloudellistenmen etystenvaralta.
4.110. Kirjausajankohta: vahinkovakuutusmaksut, netto, kirjataan ajankohtana,
jolloin ne ansaitaan.
Vakuutusmaksut, joista palvelumaksut on vähennetty, ovat se osa
tilinpitojakson aikana tai aikaisempien tilinpitojaksojen aikana yhteensä
maksetuista vakuutusmaksuista, joka kattaa kulumassa olevalla tilinpito-
jaksolla maksettavaksi erääntyneet riskit.
Kuluvalla tilinpitojaksolla ansaitut vakuutusmaksut täytyy erottaa kulu-
valla ajanjaksolla maksettavaksi erääntyneistä vakuutusmaksuista, jotka
todennäköisesti kattavat sekä tulevan että kuluvan tilinpitojakson riskit.
4.111. Tilijärjestelmässä vakuutusmaksut, netto, kirjataan seuraavasti:
a) käyttönä kotimaisten vakuutustenottajien tulojen uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä tulojen ensijaon ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulko-
maistenvakuutusten ottajienosalta)
c) resursseina kotimaisten vakuutuslaitosten tulojen uudelleenjaon tilillä
d) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
vakuutuslaitostenosalta).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 116
(1) Henkivakuutusmaksut eivät esiinny sellaisenaan tilijärjestelmässä. Ne jakautuvat
seuraavasti: a) vakuutusmaksut, jotka ovat muodoltaansosiaaliturvamaksuja (n emaksetaan sosiaalivakuutusjärjestelmiin) b) yksilöllisen henkivakuutuksen maksut.Edelliset sisältyvät nimikkeeseen todelliset sosiaalivakuutusmaksut ja jälkimmäisiä eikäsitellä jakotaloustoimina. Molemmat henkivakuutusmaksuryhmät lisäävät vakuutus-
teknistä vastuuvelkaa rahoitustilillä ja taseessa.
▼B
VAHINKOVAKUUTUSKORVAUKSET (D.72)
4.112.Määritelmä: Vahinkovakuutuskorvaukset (D.72) ovat vahinkovakuutus-
sopimusten puitteissa erääntyneitä korvauksia(1); toisin
sanoen summia, jotka vakuutuslaitokset ovat velvollisia
maksamaan henkilöiden tai tavaroiden kärsimien vahin-
kojentai vaurioidenkorvaamiseksi (mukaanlukienkiin teät
pääomatavarat).
4.113. Vahinkovakuutuskorvauksiin eivät sisälly maksut, jotka ovat sosiaalie-
tuuksia.
4.114. Koska vahinkovakuutusten palvelumaksut lasketaan vähentämällä
erääntyneet korvaukset ansaittujen vakuutusmaksujen ja vakuutusmaksu-
täydennysten yhteisarvosta, erääntyneiden korvausten yhteismäärän täytyy
olla yhtä suuri kuin vakuutuslaitoksen nettomääräinen vahinkovakuutus-
maksutulo saman tilinpitojakson aikana. Tämä korostaa sitä tosiasiaa, että
vahinkovakuutuksen olennainen tehtävä on uudelleen jakaa varoja.
Vahinkovakuutuskorvausten maksamista käsitellään tulonsiirtona
korvauksenhakijalle. Sellaisia korvauksia käsitellään aina tulonsiirtoina,
silloinkin kun kyseessä voivat olla suuret summat kiinteiden varojen
tuhoutumisen tai yksilölle tapahtuneen vakavan henkilövahingon seur-
auksena. Korvauksenhakijoiden saamia summia ei tavallisesti ole sidottu
mihinkään erityiseen tarkoitukseen eikä vahingoittuneita tai tuhoutuneita
tavaroita ja varoja välttämättä tarvitse korjata tai korvata.
Jotkut korvaukset syntyvät vakuutustenottajien kolmansille henkilöille tai
heidän omaisuudelleen aiheuttamien vahinkojen tai henkilövahinkojen
johdosta. Näissä tapauksissa toteutuneet korvaukset kirjataan suoraan
vakuutuslaitoksen vahingon kärsineille osapuolille maksamiksi eikä
epäsuoraanvakuutuksen ottajankautta.
4.115. Kirjausajankohta: Vahinkovakuutuskorvaukset kirjataan silloin, kun
onnettomuus tai muu tapahtuma, jonka varalta vakuutus on otettu,
tapahtuu.
4.116. Tilijärjestelmässä ne kirjataan seuraavasti:
a) käyttönä kotimaisten vakuutuslaitosten tulojen uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä tulojen ensijaon ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulko-
maistenvakuutuslaitostenosalta)
c) resursseina edunsaajasektoreiden tulojen uudelleenjaon tilillä
d) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
edunsaajien osalta).
JULKISYHTEISÖJEN SISÄISET TULONSIIRROT (D.73)
4.117.Määritelmä: Julkisyhteisöjensisäisiintulon siirtoihin(D.73) sisältyvät
julkisyhteisöjen eri alasektoreiden (valtionhallinto, osaval-
tiohallinto, paikallishallinto, sosiaaliturvarahastot) väliset
tulonsiirrot tukipalkkioita, investointiavustuksia ja muita
pääomansiirtoja lukuun ottamatta.
4.118. Julkisyhteisöjensisäisiintulon siirtoihineivät sisälly toisenyksikön
puolesta suoritetut taloustoimet; nämä kirjataan tileillä ainoastaan
kertaalleen sen edunsaajayksikön resurssina, jonka puolesta taloustoimi
suoritetaan. Tämä tilanne syntyy erityisesti silloin, kun julkisyhteisö
(esim. valtionhallinnon yksikkö) kerää veroja, jotka automaattisesti
siirretäänjoko kokon aisuudessaantai osittaintoiselle julkisyhteisölle
(esim. paikallishallinnolle). Tässä tapauksessa tälle toiselle julkisyh-
teisöjenyksikölle tarkoitetut verotulot esitetäänikäänkuintuo yksikkö
olisi kerännyt ne suoraan eikä tulonsiirtona julkisyhteisöjen sisällä. Tämä
ratkaisu soveltuu vielä paremmintapaukseen , jossa toiselle julkisyh-
teisöjen yksikölle tarkoitetut verot peritään valtionhallinnon kantamien
verojen päälle tulevina lisäveroina. Viiveet verojen siirtämisessä ensim-
mäiseltä julkisyhteisönyksiköltä toiselle aiheuttavat kirjauksia ”muihin
saamisiinja velkoihin ” rahoitustilillä.
Toisaalta ne verotulojen siirrot, jotka toinen julkishallinnon yksikkö saa
valtionapuina, sisältyvät julkisyhteisöjen sisäisiin tulonsiirtoihin. Nämä
tulonsiirrot eivät vastaa mitään tiettyä verojen ryhmää eikä niitä suoriteta1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 117
(1) Henkivakuutusmaksut eivät esiinny sellaisenaan tilijärjestelmässä. Na jakautuvat
seuraavasti: a) korvaukset, jotka ovat sosiaalietuuksia b) yksilöllistenhen kivakuutustenkorvaukset. Edelliset sisältyvät nimikkeeseen rahamäaräiset sosiaalietuudet, ja jälkim-mäisiä ei käsitellä jakotaloustoimina. Molemmat henkivakuutuskorvausten ryhmät
vähentävät vakuutusteknistä vastuuvelkaa rahoitustilillä ja taseessa.
▼B
automaattisesti vaanpääasiassa tiettyjenrahastojenkautta (maakun ta- ja
kuntaviranomaisten rahastot) valtionhallinnon määräämien jakoasteik-
kojenmukaisesti.
4.119. Kirjausajankohta: julkisyhteisöjen sisäiset tulonsiirrot kirjataan silloin,
kun ne pitää suorittaa voimassaolevien säädösten mukaan.
4.120. Tilijärjestelmässä julkisyhteisöjen sisäiset tulonsiirrot kirjataan käyttönä ja
resursseina julkisyhteisöjen alasektoreiden tulojen uudelleenjaon tilille(1).
TULONSIIRROT KANSAINVÄLISEEN YHTEISTYÖHÖN (D.74)
4.121.Määritelmä: Tulonsiirrot kansainväliseen yhteistyöhön (D.74) sisältävät
kaikki rahamääräiset tai luontoismuotoiset tulonsiirrot
julkisyhteisöjen ja ulkomaisten hallitusten tai kansainvä-
listenjärjestöjen (2) välillä, ei kuitenkaan
investointiavustuksia eikä muita pääomansiirtoja.
4.122. Nimike D.74 kattaa:
a) julkisyhteisöjen ei-veromuotoiset jäsenmaksut Euroopan unionin
laitoksille, ei kuitenkaan ”BKTL-pohjaista neljättä omaa varaa”(3)
b) julkisyhteisöjen jäsenmaksut kansainvälisille järjestöille (ei kuitenkaan
jäsenvaltioiden ylikansallisille organisaatioille maksamat verot)
c) kaikki tulonsiirrot, joita julkisyhteisöt voivat saada kohdissa a ja b
tarkoitetuilta laitoksilta tai järjestöiltä(4)
d) hallitusten väliset tulonsiirrot joko rahamääräisinä (esim. ulkomaiden
tai merentakaisten alueiden budjettivajeiden rahoittamiseen tarkoitetut
maksut) tai luontoismuotoisina (esim. elintarvike-, sotilastarvikelah-
joitukset, luonnonkatastrofien jälkeinen hätäapu elintarvikkeina,
vaatteina, lääkkeinä jne.)
e) julkisyhteisöjen, Euroopan unionin laitosten tai kansainvälisen
järjestönmaksamat palkat ja palkkiot kehitysmaidenkäyttöön
tarjotuille neuvonantajille tai teknisen avun asiantuntijoille.
Tulonsiirrot kansainväliseen yhteistyöhön sisältävät julkisyhteisöjen ja
maassa sijaitsevien kansainvälisten järjestöjen väliset tulonsiirrot, koska
kansainvälisiä järjestöjä ei pidetä sen maan kotimaisina institutionaalisina
yksikköinä, jossa ne sijaitsevat.
4.123. Kirjausajankohta: ajankohta, jolloin voimassaolevien säädösten mukaan
siirrot on tehtävä (pakolliset tulonsiirrot) tai ajankohta, jolloin tulonsiirrot
tehdään(vapaaehtoiset tulon siirrot).
4.124. Tilijärjestelmässä tulonsiirrot kansainväliseen yhteistyöhön kirjataan
seuraavasti:
a) käyttönä ja resursseina julkisyhteisöjen tulojen uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
MUUT TULONSIIRROT (D.75)
Tulonsiirrot kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille yhteisöille
(KPVTY)
4.125. Tulonsiirrot kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille yhtei-
söille (KPVTY) sisältävät kaikki vapaaehtoiset osuusmaksut (muut kuin
testamenttilahjoitukset), jäsenmaksut ja taloudelliset avustukset, jotka
KPVTY:t saavat kotitalouksilta (mukaanlukienulkomaiset kotitaloudet)
ja vähäisemmässä määrinmyös muilta yksiköiltä.
4.126. Mukaanluetaanseuraavat:
a) kotitalouksien maksamat säännölliset jäsenmaksut ammattiliitoille,
poliittisille, urheilu-, kulttuuri-, uskonnollisille ja vastaaville
KPVTY-sektoriinluokitelluille järjestöille1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 118
(1) Julkisyhteisöjen sisäiset tulonsiirrot ovat julkisyhteisöt-sektorin sisäisiä virtoja eikä niitä
kirjata koko sektorinsulautetulla tilillä.
(2) Kansainvälisten järjestöjen, siinä merkityksessä kuin niitä käytetään tilinpitojärjes-
telmässä, toimivalta on peräisin joko suoraan niiden jäseninä olevilta kansallisvaltioiltatai epäsuoraan muilta kansainvälisiltä järjestöiltä, joiden jäsenet ovat kanallisvaltioita.
(
3) Kotimaisten tuotantoyksiköiden verot Euroopan unionin laitoksille kirjataan tileille
ulkomaille maksettuina tuotantoveroina; BKTL-pohjainen neljäsoma vara, joka perustuukesäkuun 24 päivänä 1988 tehtyyn neuvoston päätökseen yhteisöjen omien varojenjärjestelmästä, luokitellaann imikkeeseenD.75 Muut tulon siirrot.
(
4) Tulonsiirrot, jotka Euroopan unionin laitokset maksavat suoraan kotimaiselle markki-
natuottajalle, esitetään ulkomaiden maksamina tukipalkkioina.
▼B
b) KPVTY:jensaamat vapaaehtoiset avustukset (muut kuintestamen tti-
lahjoitukset) kotitalouksilta, yhtiöitetyiltä yrityksiltä ja ulkomailta
mukaan lukien hyväntekeväisyysjärjestöjen saamat luontoismuotoiset
tulonsiirrot elintarvike-, vaate-, huopa-, lääke- ym. lahjoituksina
jaettavaksi kotimaisille ja ulkomaisille kotitalouksille
c) julkisyhteisöjenapu ja avustukset, paitsi tiettyjenpääomamen ojen
rahoittamiseen tarkoitetut avut ja investointiavustuksiin luettavat
avustukset.
Mukaan ei lueta jäsenmaksuja tai jäsenosuuksia yrityksiä palveleville
voittoa tavoittelemattomille markkinayhteisöille, kuten kauppakamareille
tai elinkeinojärjestöille, vaan niitä käsitellään maksuina annetuista
palveluista.
4.127. Kirjausajankohta: tulonsiirrot KPVTY:ille kirjataan sinä ajankohtana, jona
ne tehdään.
4.128. Tilijärjestelmäsä tulonsiirrot KPVTY:ille kirjataan seuraavasti:
a) käyttönä kotimaisten tulonsiirtoja maksavien sektoreiden tulojen
uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä
c) resursseina KPVTY-sektorin tulojen uudelleenjaon tilillä
Kotitalouksien väliset tulonsiirrot
4.129.Määritelmä: Kotitalouksienväliset tulon siirrot koostuvat kaikista koti-
maistenkotitalouksienmuille kotimaisille tai ulkomaisille
kotitalouksille suorittamista tai niiltä saamista rahamääräi-
sistä tai luontoismuotoisista tulonsiirroista. Erityisesti
näihin sisältyvät maastamuuttaneiden tai ulkomaille
pysyvästi asettuneiden (tai ulkomailla vähintään vuoden
ajan työskentelevien) työntekijöiden rahalähetykset heidän
lähtömaassa asuville perheenjäsenilleen tai vanhempien
rahalähetykset lapsilleen toiselle paikkakunnalle.
4.130. Kirjausajankohta: ajankohta, jolloin tulonsiirrot tehdään.
4.131. Tilijärjestelmässä kotitalouksien väliset tulonsiirrot kirjataan:
a) käyttönä ja resursseina kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tilillä
b) käyttönä ja resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
Sakot ja uhkasakot
4.132.Määritelmä: Oikeusistuimien ja oikeusistuinten tapaisten elinten insti-
tutionaalisille yksiköille määräämiä sakkoja ja uhkasakkoja
käsitellään pakollisina tulonsiirtoina.
4.133. Tähänn imikkeeseenei lueta seuraavia:
a) veroviranomaisten määräämiä sakkoja ja uhkasakkoja veronmaksun
kiertämisestä tai myöhästymisestä, joita ei yleensä voida erottaa itse
veroista
b) lupien hankintamaksuja, jotka ovat joko veroja tai maksuja julk-
isyhteisöjenan tamista palveluista (katso D.29 ja D.59).
4.134. Kirjausajankohta: sakot ja uhkasakot kirjatan ajankohtana, jolloin
maksuvelvollisuus syntyy.
Arpajaiset ja uhkapeli
4.135. Arpalipuista maksetut summat tai uhkapeliin pannut summat koostuvat
kahdesta osasta: palvelumaksunmaksamisesta arpajaisia tai uhkapelejä
järjestävälle yksikölle ja jäljellejäävästä voittajille maksettavasta tulon-
siirrosta. Palvelumaksu saattaa olla melko huomattava ja senonehkä
katettava uhkapelipalveluiden tuotantoon kohdistuvat verot. Tulonsiirtojen
ajatellaanjärjestelmässä tapahtuvansuoraanarpajaisiintai uhkapeliin
osallistuvienkotitalouksienvälillä. Ulkomaalaistentalousyksiköiden
osallistuessa kotitaloussektorinja ulkomaidenvälillä saattaa olla
merkittäviä nettotulonsiirtoja. Tulonsiirrot kirjataan ajankohtana, jolloin
ne suoritetaan.
Korvaukset
4.136.Määritelmä: Korvaukset koostuvat institutionaalisten yksiköiden toisille
institutionaalisille yksiköille maksamista tulonsiirroista
korvaukseksi edellisenaiheuttamista hen kilö- tai omaisuus-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 119
▼B
vahingoista, lukuun ottamatta vahinkovakuutuskorvauksia.
Korvaukset voivat olla joko pakollisia oikeusistuimen
tuomitsemia maksuja tai oikeusistuimenulkopuolella
sovittuja hyväntekeväisyyssuorituksia. Tämä nimike kattaa
muut kuinpääoman siirroiksi luokitellut julkisyhteisöjen
hyväntekeväisyyssuoritukset kotitalouksia palveleville
voittoa tavoittelemattomille yhteisöille korvaukseksi luon-
nonkatastrofien aiheuttamista vahingoista ja vaurioista.
4.137. Kirjausajankohta: Korvaukset kirjataan silloin, kun ne suoritetaan
(hyväntekeväisyyssuoritukset) tai kun ne on suoritettava (pakolliset
maksut).
BKTL-pohjainen neljäs oma vara
4.138. ”BKTL-pohjainen neljäs oma vara”, joka perustuu 24 päivänä kesäkuuta
1988 tehtyynn euvostonpäätökseenyhteisönomienvarojenjärjes-
telmästä, on kunkin jäsenvaltion hallituksen Euroopan unionin
laitoksille maksama tulonsiirto.
Se on jäännösjäsenmaksu noiden laitosten talousarvioon ja se vahvistetaan
kunkin jäsenmaan BKTL-tason mukaan.
Kirjausajankohta: BKTL-pohjainen neljäs oma vara kirjataan maksuun-
panoajankohtana.
Tilijärjestelmässä BKTL-pohjainen neljäs oma vara esiintyy:
a) käyttönä julkisyhteisöjen tulojen uudelleenjaon tilillä
b) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
Muut
4.139. a) Sellaiset tulonsiirrot kotitalouksia palvelevilta voittoa tavoittelematto-
milta yhteisöiltä julkisyhteisöille, jotka eivät ole veroja
b) sellaiset julkisyhteisöjenmaksut yritykset ja yritysmäiset yhteisöt
sektoriinluokitelluille julkisille yrityksille, joidentarkoituksen a on
kattaa epänormaalit eläkemaksut
c) julkisyhteisöjentai kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelematto-
mienyhteisöjenkotimaisille tai ulkomaisille kotitalouksille maksamat
matkastipendit ja apurahat
d) julkisyhteisöjen kotitalouksille ajoittain myöntämät säästöjen bonus-
maksut palkintona säästämisestä tietyn ajanjakson aikana
e) kotitalouksienmaksamat palautukset men oista, joita sosiaalisille
hyväntekeväisyysorganisaatioille on kotitalouksien puolesta aiheutunut
f) tulonsiirrot kotitalouksia palvelevilta voittoa tavoittelemattomilta
yhteisöiltä ulkomaille
g) yhteisöjen sponsorointimaksut, ellei noita maksuja voida pitää mainos-
tai muiden palveluiden ostona (esim. tulonsiirrot hyvää tarkoitusta
vartentai apurahat)
h) tulonsiirrot julkisyhteisöiltä kotitalouksien kulutukseen, mikäli niitä ei
kirjata sosiaalietuuksiksi.
4.140. Kirjausajankohta: Nämä tulonsiirrot kirjataan ajankohtana, jolloin ne
suoritetaan, lukuun ottamatta julkisyhteisöille maksettuja tai niiltä saatuja
tulonsiirtoja, jotka kirjataan silloin, kun ne on suoritettava.
Tilijärjestelmässä muut tulonsiirrot esiintyvät:
a) resursseina ja käyttönä kaikkien sektoreiden tulojen uudelleenjaon
tilillä
b) resursseina ja käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä.
KOTITALOUKSIEN ELÄKERAHASTO-OSUUDEN OIKAISU (D.8)
4.141.Määritelmä: Kotitalouksieneläkerahasto-osuudenoikaisu (D.8) tarvi-
taan, jotta kotitalouksien säästössä näkyisi sen vastuuvelan
muutos, joka onkotitalouksienmäärätty saatava (saatava,
joka näkyy uudelleen rahoitustilillä varoina nimikkeen F.61
alla) ja jota lisäävät tulojenuudelleen jaontilillä sosiaali-
turvamaksuina kirjatut vakuutusmaksut.
4.142. Koska kotitalouksienkatsotaantilin pitojärjestelmänrahoitustileillä ja
taseissa omistavan sekä itsenäisten että epäitsenäisten yksityisesti
rahastoitujenjärjestelmienrahastot, tarvitaanoikaisuerä senvarmistami-
seksi, että kaikki eläketuloja suuremmat eläkemaksut (toisinsan oen1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 120
▼B
saatavia ”tulonsiirtoja” suuremmat maksettavat ”tulonsiirrot”) eivät
vaikuta kotitalouksiensäästöön .
Tämänvaikutuksentasaamiseksi tulon käyttötilillä lisätäänkotitalouksien
käytettävissä olevaantuloontai oikaistuunkäytettävissä olevaantuloon
oikaisuerä ennen kuin päädytään säästöön. Tämä oikaisuerä on yhtä suuri
kuin:
todellistensosiaaliturvamaksujenkokon aisarvo yksityisesti rahastoituihin
eläkejärjestelmiinmaksettavissa eläkkeissä
plus vakuutuksenottajien omaisuustuloista maksettavien vakuu-
tusmaksutäydennysten kokonaisarvo
miinus palvelumaksujenarvo
miinus yksityisesti rahastoitujeneläkejärjestelmiensosiaalivakuu-
tuksina maksamien eläkkeiden kokonaisarvo.
Tällä tavoinkotitalouksiensäästö onsama kuinse olisi, jos eläkemaksuja
ja eläketuloja ei olisi kirjattu tulonsiirtoina tulojen uudelleenjaon tilillä.
Tämä oikaisuerä onvälttämätönkotitalouksiensäästönsovittamiseksi
kotitalouksieneläkevakuutusrahasto-osuudenmuutokseen , joka onkirjattu
järjestelmänrahoitustilille. Vakuutuslaitostentai eläkerahastojentai
epäitsenäisiä eläkerahastoja ylläpitävien työnantajien tulonkäyttötilillä
tarvitaantietysti vastakkaiset oikaisut.
4.143. Kirjausajankohta: oikaisu kirjataan niiden taloustoimien mukaan, joista se
koostuu.
4.144. Tilijärjestelmässä kotitalouksieneläkerahasto-osuudenoikaisu kirjataan
seuraavasti:
a) käyttönä vakuutuslaitosten sektorin ja muiden epäitsenäisiä eläker-
ahastoja ylläpitäviensektoreidentulon käyttötilillä
b) käyttönä ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
laitostenosalta)
c) resursseina kotitaloussektorin tulonkäyttötilillä
d) resursseina ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilillä (ulkomaisten
kotitalouksienosalta).
PÄÄOMANSIIRROT (D.9)
4.145. Pääomansiirrot eroavat tulonsiirroista siinä, että niihin sisältyy vähintään
yhden taloustoimen osapuolen varan tai varojen hankintaa tai vähennystä.
Suoritettiinpa pääomansiirrot sitten rahamääräisinä tai luontoismuotoisina,
niiden pitäisi johtaa vastaavaan muutokseen yhden tai molenpien
taloustoimenosapuolientaseissa esitetyissä rahoitus- tai muissa kuin
rahoitusvaroissa.
4.146. Luontoismuotoinen pääomansiirto koostuu vastikkeettomasta (muun kuin
varastojenja rahamääräisten ) varojenomistuksensiirtymisestä tai
velkojansuorittamasta velanperuuttamisesta.
Rahamääräinen pääomansiirto koostuu sellaisesta siirrosta, jonka ensim-
mäinen osapuoli on rahoittanut vähentämällä varoja (muita kuin varastoja)
tai jon ka toisenosapuolenodotetaantai vaaditaankäyttävänvarojen
(muiden kuin varastojen) hankintaan. Toinen osapuoli, saaja, on usein
velvoitettu käyttämään rahaa varojen hankintaan ehtona tulonsiirron
suorittamiselle.
4.147. Pääomansiirrot kattavat pääomaverot (D.91), investointiavustukset (D.92)
ja muut pääomansiirrot (D.99).
PÄÄOMAVEROT (D.91)
4.148.Määritelmä: Pääomaverot (D.91) koostuvat veroista, joita peritään
epäsäännöllisin väliajoin ja erittäin harvoin institutionaa-
listenyksiköidenomistamienvarojentai n ettovarallisuuden
arvoista tai institutionaalisten yksiköiden välillä siirrettyjen
varojen arvoista testamenttilahjoitusten, omaisille annet-
tujenlahjojentai muidensiirtojenjohdosta.
4.149. Pääomaveroihinluetaanseuraavat:
a) verot pääomansiirroista: perintöverot, kuolinpesien ja omaisten
saamienlahjojenverot, jotka pitää periä edun saajienpääomasta —
lukuun ottamatta varojen myynnin veroja, koska myynnit eivät ole
siirtoja1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 121
▼B
b) pääomaverot: satunnaiset ja poikkeukselliset institutionaalisten yksi-
köidenomistamia varoja ja n ettovarallisuutta koskevat verot(1). Näihin
sisältyvät parannusverot, toisin sanoen maatalousmaan arvonnousun
verot sen seurauksena, että maahan on myönnetty rakennuslupa maan
kehittämiseksi kaupallisia tai asumistarkoituksia varten.
4.150. Kirjausajankohta: pääomaverot kirjataan ajankohtana, jolloin maksuvel-
voitteet syntyvät.
4.151. Tilijärjestelmässä pääomaverot kirjataan:
a) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina (−) niiden sektoreiden
pääomatilillä, joihinveron maksajat luokitellaan
b) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina (+) julkisyhteisöjen
pääomatilillä
c) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina ulkomaan pääomatilillä.
INVESTOINTIAVUSTUKSET (D.92)
4.152.Määritelmä: Investointiavustukset (D.92) koostuvat julkisyhteisöjen tai
ulkomaiden(2) rahamääräisistä tai luontoismuotoisista
pääomansiirroista muille kotimaisille tai ulkomaisille
institutionaalisille yksiköille näiden kiinteiden varojen
hankintakustannusten rahoittamiseksi kokonaisuudessaan
tai osittain.
4.153. Investointiavustukset voidaan suorittaa rahamääräisinä tai luontoismuo-
toisina. Luontoismuotoiset investointiavustukset koostuvat
julkisyhteisöjen suorittamista liikennekaluston, koneiden ja muiden
laitteidensiirroista muille kotimaisille tai ulkomaisille talousyksiköille
ja myös rakennusten ja muiden rakenteiden suorasta hankkimisesta
kotimaisille tai ulkomaisille talousyksiköille.
4.154. Investointiavustuksiin eivät sisälly sotilaallisten laitteiden siirrot aseina tai
sellaisina laitteina, joiden ainoa tehtävä on tuollaisten aseiden laukaise-
minen, koska niitä ei luokitella kiinteisiin varoihin.
4.155. Julkisyhteisöjenpääoman muodostuksenarvo muidentaloudensektoreiden
hyväksi on esitettävä myös investointiavustuksina aina, kun edunsaaja on
yksilöitävissä ja kunsiitä tulee pääomanomistaja. Sellaisissa tapauksissa
pääomanmuodostus kirjataan varojen muutoksena edunsaajan pääomati-
lillä ja se rahoitetaan investointiavustuksella, joka esiintyy velkojen ja
nettovarallisuuden muutoksina samalla tilillä.
4.156. Nimike D.92 ei sisällä ainoastaan yksittäisiä, satunnaisia maksuja, jotka
ontarkoitettu pääomanmuodostuksenrahoittamiseensamantilin pito-
jakson aikana, vaan myös osamaksueriä aikaisempana tilinpitojaksona
tapahtuneesta pääomanmuodostuksesta. Näin ollen niitä osia julkisyh-
teisöjenvuosittaisista maksuista, jotka ovat yritystenpääoman
muodostusta vartenottamienvelkojenkuoletusta, koska julkisyhteisö on
ottanut kuoletukset vastuulleen joko kokonaan tai osittain, käsitellään
myös investointiavustuksina.
Julkisyhteisöjen myöntämiä korkoavustuksia ei kuitenkaan lueta mukaan,
vaikka avustuksen tavoitteena olisikin kannustaa pääomanmuodostusta.
Käytännössä se, että julkisyhteisöt ottavat vastuulleen osan koronmak-
suista, onkutenitse korkovirtakinjakotaloustoimi. Siitä huolimatta, kun
avustus palvelee kahta päämäärää, otetunvelankuoletuksenrahoitusta ja
lainapääoman koron maksamista ja kun ei ole mahdollista erottaa näitä
kahta osaa toisistaan, koko avustusta käsitellään tileillä investointiavus-
tuksena.
4.157. Investointiavustuksiin yritysten ja yritysmäisten yhteisöjen sektorille
sisältyy yksityisille yrityksille myönnettyjen avustusten lisäksi pääoma-
avustukset sellaisille julkisille yrityksille, joita pidetään itsenäisinä
juridisina yksiköinä, edellyttäen, että avustuksen myöntävä julkisen
hallinnon yksikkö ei säilytä saatavaa julkiselta yritykseltä.
4.158. Investointiavustukset kotitaloussektorille sisältävät kalusto- ja ajanmu-
kaistamisavustuksia muulle liiketoiminnalle kuin yhtiöille ja yhtiömäisille
yrityksille sekä avustuksia kotitalouksille asuntojen rakentamista, osta-
mista ja parannuksia varten.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 122
(1) Pääomatuottojen verot esitetään kuitenkin tileillä nimikkeen tulo-, varallisuus- ym.
juoksevat verot alla.
(2) Ulkomaiden suorittamiin investointiavustuksiin sisältyvät Euroopan unionin laitosten
suoraan maksamat investointiavustukset (esim. tietyt Euroopan maatalouden ohjaus- ja
tukirahaston(EMOTR) ohjausosastonsuorittamat siirrot).
▼B
4.159. Investointiavustukset julkisyhteisöille sisältävät kaikki julkisyhteisöjen
alasektoreille pääomanmuodostusta vartensuoritetut maksut (paitsi
korkoavustukset)(1). Tärkeimmät esimerkit ovat sellaiset valtionhallinnon
tulonsiirrot paikallisviranomaisille, joiden nimenomaisena tarkoituksena
on paikallishallinnon kiinteän pääoman bruttomuodostus. On korostettava,
että erilaisia tai määrittelemättömiä tarkoituksia vartentarkoitetut
yleisluonteiset siirrot esitetään julkisyhteisöjen sisäisissä tulonsiirroissa,
vaikka niitä osittain käytettäisiinkin kattamaan pääoman muodostusme-
noja.
4.160. Investointiavustukset voittoa tavoittelemattomille yhteisöille julkisyhtei-
söiltä ja ulkomailta erotetaantulon siirroista käyttämällä samaa kriteeriä.
4.161. Investointiavustukset ulkomaille pitäisi myös rajoittaa siirtoihin, joiden
nimenomaisena tarkoituksena on ulkomaisten talousyksiköiden pääoman
muodostuksen rahoittaminen. Niihin sisältyvät esim. vastikkeettomat
siirrot siltojen, teiden, tehtaiden, sairaaloiden tai koulujen rakentamiseksi
kehitysmaissa tai rakennusten rakentamiseksi kansainvälisille järjestöille.
Ne saattavat muodostua osamaksueristä tilinpitojakson aikana sekä
yksittäisistä maksuista. Tämä nimike kattaa myös kiinteiden pääomata-
varoidentoimittamisenilmaiseksi.
4.162. Kirjausajankohta: rahamääräiset investointiavustukset kirjataan silloin,
kun maksu on suoritettava. Luontoismuotoiset investointiavustukset
kirjataansilloin , kunvarojenomistus siirtyy.
4.163. Tilijärjestelmässä investointiavustukset kirjataan seuraavasti:
a) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina (−) julkisyhteisöjen
pääomatilillä
b) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina (+) saajasektoreiden
pääomatilillä
c) velkojen ja nettovarallisuuden muutoksina ulkomaan pääomatilillä.
MUUT PÄÄOMANSIIRROT (D.99)
4.164.Määritelmä: Muut pääomansiirrot (D.99) kattaa muut sellaiset siirrot
kuin investointiavustukset ja pääomaverot, jotka eivät
itsessäänuudelleen jaa tuloja vaanjakavat uudelleen
säästöä tai varallisuutta taloudeneri sektoreidenja
alasektoreidentai ulkomaidenvälillä.
4.165. Muut pääomansiirrot sisältävät seuraavat taloustoimet:
a) julkisyhteisöjentai ulkomaidenmaksut sotatoimien , muidenpoliit-
tisten tapahtumien tai luonnonkatastrofien (tulvat ym.) tohoamien tai
vaurioittamientavaroidenomistajille
b) siirrot julkisyhteisöiltä yrityksille tai yhtiömäisille yrityksille usean
tilivuoden aikana kertyneiden tappioiden tai yrityksen valvonnan
piiriinkuulumattomiensyidenaiheuttamienpoikkeuksellisten
tappioidenkattamiseksi
c) julkisyhteisöjenalasektoreidenväliset siirrot, joidentarkoituksen a on
kattaa odottamattomia menoja tai kasautuneita vajeita(2)
d) julkisyhteisöjen kotitalouksille myöntämät satunnaiset bonusmaksut
palkintona usean vuoden aikana suoritetuista säästöistä
e) testamentit, suuret lahjoitukset omaisille ja eri sektoreihin kuuluvien
yksiköidenväliset lahjoitukset, mukaanlukientestamen tit tai suuret
lahjoitukset voittoa tavoittelemattomille yhteisöille (esimerkiksi lahjat
yliopistoille yliopiston laitosten ja asuntoloiden, kirjastojen, laborator-
ioiden jne. rakennuskustannusten kattamiseksi)
f) vastintaloustoimi velkojen peruuttamiselle, joka tehdään eri sektor-
eihin tai alasektoreihin kuuluvien institutionaalisten yksiköiden
keskinäisellä sopimuksella (esim. julkisyhteisö peruuttaa sille velkaa
olevanulkomaanvelan ; maksut takuidentäyttämiseksi, mikä vapauttaa
velan laiminlyöneet velalliset velvoitteestaan). Sellaisia yhteiseen
sopimukseenperustuvia peruuttamisia käsitelläänarvoltaanyhtä
suurena pääomansiirtona velkojalta velalliselle kuin maksettavaksi1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 123
(1) Investointiavustukset julkisyhteisöjen sisällä ovat julkisyhteisöt-sektorin sisäisiä virtoja
eivätkä ne esiinny koko sektoria koskevalla sulautetulla tilillä.
(2) Nämä siirrot julkisyhteisöjenalasektoreidenvälillä ovat julkisyhteisöt-sektorinsisäisiä
virtoja eikä niitä esiinny koko sektoria kuvaavalla sulautetulla tilillä.
▼B
erääntynyt velka oli peruutushetkellä. Velan siirtämisen vastintalous-
toimi on samoin muu pääomansiirto. Poisluettuja ovat kuitenkin:
(1) yritysmäisenyhteisönomistajanluopumin ensaamisistaan
yhteisöltä tai yhteisön velkojen siirtäminen itselleen. Tämä tapaus
käsitellään osakkeisiin ja osuuksiin kohdistuvana taloustoimena
(katso 5.16.)
(2) julkisyhteisöntekemä julkisenyrityksenvelanperuuttamin enja
siirtäminen itselleen, kun tämä yritys lakkaa olemasta tilinpitojär-
jestelmään luettava institutionaalinen yksikkö. Tämä tapaus
kirjataanvarojenmuidenvolyyminmuutostentilille (katso 5.16.,
6.29., ja 6.30.)
(3) julkisyhteisöjentekemä julkisenyrityksenvelanperuuttamin enja
siirtäminen itselleen osana lyhyen ajan sisällä tapahtuvaa yksi-
tyistämisprosessia. Tämä tapaus käsitelläänosakkeisiinja
osuuksiin kohdistuvana taloustoimena (katso 5.16.).
Velan poistaminen taseesta ei ole institutionaalisten yksiköiden välinen
taloustoimi eikä se sen vuoksi esiinny tilinpitojärjestelmän pääomati-
lillä eikä rahoitustilillä. Jos velkoja päättää sellaisesta velan
poistamisesta, sepitäisi kirjata velkojanja velallisenvarojenvolyymin
muidenmuutostentileille (katso 6.27.d). Luottotappiovarauksia
pidetään institutionaalisen tuottajayksikön sisäisinä kirjanpitokirjauk-
sina eivätkä ne esiinny tilinpitojärjestelmän missään kohdassa.
Velallisen yksipuolinen velan kieltäminen ei myöskään ole taloustoimi
eikä sitä tunneta tilinpitojärjestelmässä
g) se osa realisoiduista pääomavoitoista (tai tappioista), joka uudelleen
jaetaantoiselle sektorille, kutenesimerkiksi vakuutusyhtiöidenkotita-
louksille jakamat pääomavoitot. Yksityistämistoimenpiteitä koskevat
julkisyhteisöille epäsuoraantehtyjen(esimerkiksi hallin tayhtiön
kautta) tulonsiirtojen vastintaloustoimet on kuitenkin kirjattava
osakkeisiin ja osuuksiin kohdistuvina rahoitustaloustoimina (F.5)
eivätkä ne sen vuoksi vaikuta suoraan julkisyhteisöjen nettoluotonan-
toon/ottoon
h) suuret maksut sellaistenlaajojenvahin kojentai vakavienvaurioiden
korvaamiseksi, joita vakuutukset eivät kata (lukuunottamatta a
kohdassa kuvattuja julkisyhteisöjenja ulkomaidensuorittamia
maksuja). Maksut voivat olla oikeusistuinten tuomitsemia tai oikeu-
sistuinten ulkopuolella sovittuja. Niihin sisältyvät suurien räjähdysten,
öljyvuotojen, lääkkeiden sivuvaikutusten jne. aiheuttamien vahinkojen
korvaukset
i) työnantajien (mukaan lukien julkisyhteisöt) tai julkisyhteisöjen (osana
sosiaalista tehtäväänsä) suorittamat epätavalliset maksut sosiaaliva-
kuutusrahastoihin, jos nämä maksut on tarkoitettu lisäämään näiden
rahastojenvakuutusrahastoja. Siihenliittyvä oikaisu sosiaalivakuutus-
rahastoilta kotitalouksille kirjataan myös muina pääomansiirtoina
(D.99) (katso liitettä vakuutuksesta kohta 20).
4.166. Kirjausajankohta:
a) muut rahamääräiset pääomansiirrot kirjataan, kun maksu on suor-
itettava
b) muut luontoismuotoiset pääomansiirrot kirjataan, kun varan omistus
siirretään tai velkoja antaa velan anteeksi.
4.167. Tilijärjestelmässä muut pääomansiirrot esitetään varojen ja nettovaralli-
suudenmuutoksin a sektoreidenja ulkomaanpääomatileillä.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 124
▼B
LUKU 5
RAHOITUSTALOUSTOIMET
5.01.Määritelmä: Rahoitustaloustoimet ovat institutionaalisten yksiköiden
välisiä tai niiden ja ulkomaiden välisiä rahoitussaamisiin
ja velkoihinkohdistuvia taloustoimia.
5.02. Kunotetaanhuomioontaloustoimenmääritelmä (ks. 1.33.), rahoitusta-
loustoimi on institutionaalisten yksiköiden välistä tai institutionaalisen
yksikönja ulkomaidenvälistä keskin äiseensopimukseenperustuvaa
vuorovaikutusta ja se edellyttää, että samanaikaisesti joko luodaan tai
poistetaan rahoitussaaminen ja sen vastinkirjauksena oleva velka, että
rahoitusvarallisuuseränomistus vaihtuu tai että syn tyy vastuusitoumus.
5.03. Rahoitusvarat ovat taloudellisia varoja, jotka koostuvat maksuvälineistä,
rahoitussaatavista sekä sellaisista taloudellisista varoista, jotka ovat
luonteeltaan rahoitussaatavien kaltaisia.
5.04. Maksuvälineitä ovat monetaarinen kulta, erityiset nosto-oikeudet (SDR),
käteisraha sekä siirtokelpoiset talletukset.
Rahoitussaamiset oikeuttavat niiden omistajat, velkojat, saamaan maksun
tai sarjan maksuja ehtoja noudattaen muilta institutionaalisilta yksiköiltä
eli velallisilta, jotka ovat hankkineet vastineena olevat velat.
Osakkeet, muut osuudet sekä ehdolliset saatavat ovat esimerkkejä
taloudellisista varoista, jotka muistuttavat rahoitusvaroja. Laskiessaan
liikkeeseen tällaisen rahoitusvarallisuuserän institutionaalisen yksikön
katsotaan samalla vastineeksi velkaantuvan.
5.05. Ehdolliset rahoitusvarat ovat institutionaalisten yksiköiden välisiä tai
niiden ja ulkomaiden välisiä sopimuksen luonteisia järjestelyjä ja niissä
määritelläänyksi tai useampia ehtoja, joidenpitää toteutua, jotta
rahoitustaloustoimi tapahtuu. Esimerkkejä ovat kolmannen osapuolen
antamat takaukset, remburssit, limiittiluotto, rahoitusohjelmien merkintä-
takuut (note issuance facilities, NIF) sekä monet johdannaiset.
Tilinpitojärjestelmässä ehdollinen saaminen on rahoitusvarallisuutta
silloin, kun tällä sopimuksen luonteisella järjestelyllä sinänsä on
markkina-arvo joko siksi, että sillä voidaan käydä kauppaa tai että se
voidaankorvata vastakkaisella sopimuksella markkin oilla. Muussa
tapauksessa ehdollista varallisuutta ei kirjata järjestelmässä(1).
5.06. Rahoitusvarat eritellään seitsemään luokkaan: monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet (AF.1), käteisraha ja talletukset (AF.2), muut
arvopaperit kuinosakkeet (AF.3), lain at (AF.4), osakkeet ja osuudet
(AF.5), vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6) ja muut saamiset ja velat
(AF.7).
5.07. Järjestelmässä kullakin rahoitussaamisella on aina vastineena velka
poikkeuksena ne rahoitusvarat, jotka luetaan luokkaan monetaarinen kulta
ja erityiset nosto-oikeudet (AF.1). Kuuteen luokkaan luokiteltujen
velkojen vastineina ovat siten kuuteen luokkaan luokitellut saamiset.
5.08. Rahoitustaloustoimienluokittelu vastaa rahoitusvarojenja velkojen
luokittelua. Rahoitustaloustoimet eritellään seitsemään luokkaan: mone-
taariseenkultaanja erityisiinn osto-oikeuksiinkohdistuvat taloustoimet
(F.1), käteisrahaanja talletuksiinkohdistuvat taloustoimet (F.2), muihin
arvopapereihinkuinosakkeisiinkohdistuvat taloustoimet (F.3), lain oihin
kohdistuvat taloustoimet (F.4), osakkeisiinja osuuksiinkohdistuvat
taloustoimet (F.5), vakuutustekniseen vastuuvelkaan kohdistuvat talous-
toimet (F.6) sekä muihinsaamisiinja velkoihinkohdistuvat taloustoimet
(F.7).
5.09. (Sektorintai ulkomaiden ) tietynhetkenmukaiset rahoitusvarat ja velat
tilastoidaantaseessa (ks. luku 7). Rahoitustaloustoimet aiheuttavat
muutoksia taseissa. Avaustaseenja päättäväntaseenvälisiinmuutoksiin
voivat kuitenkin vaikuttaa myös muut virrat (ks. luku 6). Ne eivät ole
seurausta institutionaalisten yksiköiden välisestä tai niiden ja ulkomaiden
välisestä vastavuoroisesta sopimuksesta. Muut virrat onjaettu toisaalta
rahoitusvarojenja velkojenuudelleenarvotukseenja toisaalta sellaisiin
rahoitusvarojenja velkojenvolyyminmuutoksiin , jotka eivät johdu
rahoitustaloustoimista. Ensinmainitut tilastoidaan uudelleenarvotustilillä
ja jälkimmäiset muidenvolyyminmuutostentilillä, jon ka luokkia ovat
katastrofien aiheuttamat menetykset, korvauksettomat haltuunotot,1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 125
(1) Vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6) on vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen ehdotonta
velkaa. Kuitenkin niiden vastineena olevat saamiset, jotka ovat vakuutusten ottajien ja
edunsaajien varoja, ovat useimmiten ehdollisia saamisia.
▼B
muualla luokittelemattomat rahoitusvarojenja velkojenmuut volyymin
muutokset sekä sektoriluokituksenja -raken teenmuutokset.
5.10. Institutionaalisten yksiköiden väliset rahoitustaloustoimet kirjataan asia-
nomaisten sektorien rahoitustilillä. Institutionaalisten yksiköiden ja
ulkomaidenväliset rahoitustaloustoimet kirjataanasian omaistensektorien
sekä ulkomaidenrahoitustileillä (ks. luku 8).
(Sektorintai ulkomaiden ) rahoitustilinvasemmalla puolella kuvataan
rahoitusvarojen hankinnat miinus niiden vähennykset, kun taas oikealla
puolella kuvataan velkojen lisäykset miinus niiden kuoletukset. Rahoi-
tustilintasapain ottava erä eli rahoitussaamistenja velkojen
nettohankintojen erotus on nettoluotonanto (+) / nettoluotonotto (−) (B.9).
5.11. Sektorinrahoitustili voi olla joko sulautettu (kon solidoitu) tai sulautta-
maton. Sektorin sulauttamattomalla rahoitustilillä kuvataan kaikista niistä
rahoitustaloustoimista johtuvat rahoitusvarojenja velkojenmuutokset,
joihin sektooriin luokiteltavat institutionaaliset yksiköt ovat olleet
osallisina. Sektorin sulautettu rahoitustili kuvaa sellaiset rahoitussaamisiin
ja velkoihinvaikuttavat rahoitustaloustoimet, jotka ovat kyseessä olevan
sektorinja muidensektorientai ulkomaidenvälisiä. Eron a sulauttamatto-
maanrahoitustiliinsulautetulta rahoitustililtä siis poistetaansektorin
sisäiset rahoitustaloustoimet. Ulkomaidenrahoitustili onmääritelmälli-
sesti sulautettu.
5.12. Kahden institutionaalisen yksikön välinen rahoitustaloustoimi kasvattaa
toisen yksikön nettoluotonantoa/-ottoa ja vastaavasti pienentää samalla
määrällä toisen yksikön nettoluotonantoa/-ottoa. Samaan sektoriin luoki-
teltujen institutionaalisten yksiköiden väliset rahoitustaloustoimet eivät
muuta sektorin nettoluotonantoa/-ottoa. Sektorin sulauttamattomalla ja
sulautetulla rahoitustilillä nettoluotonanto/-otto ovat yhtä suuret. Yhtä
lailla institutionaalisten yksiköiden väliset rahoitustaloustoimet eivät
vaikuta koko kansantalouden nettoluotonantoon/-ottoon. Se on yhtä suuri
mutta vastakkaismerkkinen kuin ulkomaiden rahoitustilin nettoluoto-
nanto/-otto. Siten kaikkien institutionaalisten yksiköiden ja ulkomaiden
yhteenlaskettu nettoluotonanto on nolla.
5.13. (Sektorin tai ulkomaiden) velallis-velkojasektoreittainen rahoitustili(1)o n
rahoitustilin laajennus, jossa kuvataan lisäksi rahoitusvarojen nettohan-
kinta velallissektoreittain sekä velkojen nettohankinta
velkojasektoreittain. Sen vuoksi siitä saadaan tietoja velallis-velkojasuh-
teista ja se on myös konsistentti velallis-velkojatiedot kuvaavan
rahoitustaseen kanssa (ks. kappale 7.69). Tilillä ei kuitenkaan ole tietoja
niistä institutionaalisista yksiköistä, joille rahoitusvaroja jälkimarkkinoilla
myytiintai mistä rahoitusvaroja ostettiin , eikä velallis-velkojasektorit
sisältävä rahoitustili siten anna täydellistä vastausta siihen, kuka
tilikaudella rahoittaa ja ketä.
5.14. Rahoitustili on viimeinen tili taloustoimia kuvaavassa tilien kokonaisuu-
dessa (ks luku 8). Sitenrahoitustilillä ei ole edelleenjollekintoiselle tilille
siirrettävää tasapainottavaa erää. Järjestelmässä rahoitustilin tasapainot-
tava erä on yhdenmukainen pääomatilin vastaavan erän kanssa.
Käytännössä erien välillä on yleensä eroa, koska niiden laadinta perustuu
eri tilastolähteisiin.
5.15. Rahoitustaloustoimilla on järjestelmässä aina vastintaloustoimi. Vastinta-
loustoimet ovat joko muita rahoitustaloustoimia tai muita taloustoimia.
Sekä rahoitussaamisten että velkojen yhtäaikainen kasvu tai väheneminen
tai muutos rahoitusvaateesta toiseenkirjataankokon aan(sektorintai
ulkomaiden) rahoitustilillä. Jos taloustoimi ja sen vastinkirjaus ovat
molemmat rahoitustaloustoimia, ne muuttavat rahoitussaamisten ja
velkojenkoostumusta ja n e voivat myös aiheuttaa muutoksia kyseessä
olevien institutionaalisten yksiköiden tai ulkomaiden rahoitussaamisten ja
velkojen kokonaismäärissä, mutta ne eivät vaikuta nettoluotonantoon/-
ottoon tai tai nettovarallisuuteen.
Rahoitustaloustoimienvastin kirjaukset voivat olla myös tuotteisiin
kohdistuvia taloustoimia (ks. luku 3), tulonjakotaloustoimia (ks. luku 4)
tai taloustoimia, jotka kohdistuvat muihinvalmistamattomiinain eellisiin
varoihinkuinrahoitusvaroihin(ks. 6.06.). Kunrahoitustaloustoimen
vastinkirjaus ei ole rahoitustaloustoimi, muuttuu kyseessä olevien
institutionaalisten yksiköiden tai ulkomaiden nettoluotonotto/-anto.
5.16. Rahoitustaloustoimen vastinkirjaus voi olla tulonsiirto tai pääomansiirto
(ks. luku 4). Tässä tapauksessa rahoitustaloustoimi tuo mukanaan1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 126
(1) Vuoden1993 SNA:ssa (11.103—11.111) käytetäänkäsitettä ”detailed flow of fun ds
account”.
▼B
muutoksenrahoitusvarojenomistuksessa tai toisenvelansiirtämisen
itselle tairahoitussaamisenja velanyhtäaikaisenperuuttamisentai
anteeksiantamisen. Velan siirtämisen ja peruuttamisen vastinkirjaus
luokitellaantavallisesti luokkaanpääoman siirrot (D.9) ja se kirjataan
pääomatilille.
Jos yritysmäisenyhteisönomistaja siirtää itselleenyhteisönvelkoja tai
luopuu saamisistaan yhteisöltä, velan siirtäminen tai peruuttaminen
käsitellään osakkeisiin ja osuuksiin (F.5) kohdistuvana taloustoimena.
Jos julkisyhteisö peruuttaa tai siirtää itselleenjulkisenyrityksenvelanja
yritys lakkaa olemasta tilinpitojärjestelmään luettava institutionaalinen
yksikkö, pääoma- tai rahoitustilillä ei kirjata mitääntaloustoimia.
Virtatapahtuma kirjataanvarojenvolyyminmuidenmuutostentilillä
(luku 6, ”Muut virrat”).
Jos julkisyhteisö peruuttaa tai siirtää itselleenjulkisenyrityksenvelan
osana lyhytkestoista yksityistämisprosessia, vastinkirjaus tehdään osak-
keisiinja osuuksiin . Yksityistämisellä ymmärretäänjulkiseenyritykseen
kohdistuvasta määräysvallasta (ks. luku 2.26.) vetäytymistä osakkeista ja
muista osuuksista luopumalla. Tällaista velkojenperuuttamista tai
siirtämistä seuraa omienvarojenlisäys (ks. 7.05.) riippumatta siitä,
aiheutuuko omienvarojenlisäys osakkeidenja muidenosuuksien
emissiosta vai jostainmuusta syystä.
Luottotappioidenaiheuttama velkojantekemä velkojenpoistamin en
taseesta tai velkojen arvon alentaminen ja velallisen yksipuolisesti tekemä
velan kieltäminen eivät ole rahoitustaloustoimia, koska niihin ei liity
institutionaalisten yksiköiden välistä tai niiden ja ulkomaiden välistä
keskinäiseen sopimukseen perustuvaa vuorovaikutusta. Luottotappioiden
aiheuttama velkojan tekemä taseesta poisto ja arvonalennus kirjataan
varojenvolyyminmuidenmuutostentilillä (6.27.d). Velankieltämistä ei
tunnisteta järjestelmässä.
5.17. Rahoitustaloustoimen vastinkirjauksena voi olla myös kirjaus korkoihin
(D.41). Velkojat saavat korkotuloja ja velalliset maksavat korkoja tietyistä
rahoitussaamisista, jotka kuuluvat vaadeluokkiinkäteisraha ja talletukset
(AF.2), muut arvopaperit kuinosakkeet (AF.3), lain at (AF.4) ja muut
saamiset ja velat (AF.7). Tilinpitojärjestelmässä korot kirjataan suorite-
perusteisesti; velkojalle kertyy korkotuloja jatkuvasti suhteessa pääomaan
(ks. 4.50.). Korkojen kirjauksen (D.41) vastinkirjauksena on aina
rahoitustaloustoimi, joka lisää velkojansaamisia velalliselta. Tämän
rahoitustaloustoimen seurauksena korko sijoitetaan uudelleen. Korkona
(D.41) ei siis kirjata todella maksettuja korkoja; todelliset korkomaksut
tuovat mukanaan muutoksen maksuvälineiden omistuksessa. Vastinkir-
jauksena on rahoitustaloustoimi, joka vähentää velkojan nettosaamisia
velalliselta. Jos suoriteperusteisesti kertynyttä korkoa ei makseta sen
eräännyttyä, korkorästit kasvavat. Koska järjestelmässä korot kirjataan
aina suoriteperusteisesti, korkorästit eivät muuta rahoitussaamisten ja
velkojen kokonaismäärää mutta ne voivat vaikuttaa niiden jakautumiseen
vaadeluokkiin(ka. 5.131.).
5.18. Rahoitustaloustoimen vastinkirjauksena voi olla omaisuustulo, joka on
kohdennettu mutta jota ei ole jaettu. Esimerkkejä ovat sijoitusrahastojen
sijoituksistaansaamat korot (D.41) ja osin got (D.421), jotka on
kohdennettu mutta joita ei vielä ole jaettu osakkaille (ks. 4.49.b ja
4.54.b), suoriensijoitustenuudelleensijoitetut voitot (D.43) sekä
kolmantena vakuutuksen ottajille kohdistettu vakuutusmaksutulo (D.44),
kun kyseessä on sellainen yksilöllinen henkivakuutus, joka ei kuulu
sosiaalivakuutusjärjestelmän piiriin. Vastinkirjauksena olevassa rahoitus-
taloustoimessa ko. (positiivinen tai negatiivinen) omaisuustulo sijoitetaan
uudelleen.
RAHOITUSVAATEIDEN LUOKITUS
5.19. Rahoitustaloustoimet on jaettu luokkiin, niiden alaluokkiin ja joissain
tapauksissa alaluokat onedelleenjaettu alaryhmiin . Rahoitusvaroja ja
velkoja koskevienrahoitustaloustoimienluokittelu vastaa rahoitusvarojen
ja velkojenluokittelua (ks. 5.06.—5.08.). Tästä syystä vaadeluokkien ,
niiden alaluokkien ja alaryhmien määritelmät ja kuvaukset esitetään
EKT:ssä vainyhdenkerran— tässä rahoitustaloustoimet-kappaleessa.
Taseet-kappaleessa määritelmiä ja niiden selityksiä ei toisteta, mutta
kappaleenliitteessä 7.1. onyhteen veto kaikista järjestelmänvaroista ja
veloista.
5.20. Rahoitustaloustoimien, saamisten ja velkojen luokittelu perustuu ensisi-
jaisesti rahoitusvarojenlikviditeettiinja rahoitusvarojenjuridisiin
tunnusmerkkeihin. Luokittelu ei ole käyttötarkoituksen mukainen luokit-
telu paitsi lisätietoeränä esitettävien suorien ulkomaisten sijoitusten osalta.
Vaadeluokkien ja niiden alaluokkien määritelmät ovat yleensä riippu-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 127
▼B
mattomia institutionaalisten yksiköiden luokittelusta. Tarvittaessa rahoi-
tussaamistenja velkojenluokitusta voidaankuiten kinyksityiskohtaistaa ja
ristiintaulukoida luokitus institutionaalisen sektoriluokituksen kanssa.
Rahoituslaitosten väliset talletukset voisivat olla esimerkkinä ristiintaulu-
koinnista. Rahoitusvarojen ja velkojen luokittelun yksityiskohtaisuus
riippuu kohteena olevasta institutionaalisesta sektorista.
Taulukko 5.1 — Rahoitustaloustoimien luokitus
Rahoitustaloustoimien luokitus Tunnus
Monetaarinen kulta ja erityiset nosto-oikeudet (SDR:t) F.1
Monetaarinen kulta F.11
Erityiset nosto-oikeudet (SDR:t) F.12
Käteisraha ja talletukset F.2
Käteisraha F.21Siirtokelpoiset talletukset F.22
Muut talletukset F.29
Muut arvopaperit kuin osakkeet F.3
Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset F.33
Lyhytaikaiset F.331
Pitkäaikaiset F.332
Johdannaiset F.34
Lainat F.4
Lyhytaikaiset F.41
Pitkäaikaiset F.42
Osakkeet ja osuudet F.5
Osakkeet ja muut osuudet kuinrahasto-osuudet F.51
Noteeratut osakkeet F.511
Noteeraamattomat osakkeet F.512
Muut osuudet F.513
Rahasto-osuudet F.52
Vakuutustekninen vastuuvelka F.6
Kotitalouksienosuus hen ki- ja eläkevakuutusrahastoista F.61
Kotitalouksienosuus hen kivakuutusrahastoista F.611Kotitalouksienosuus eläkevakuutusrahastoista F.612
Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu F.62
Muut saamiset ja velat F.7
Kauppaluotot ja ennakot F.71
Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot F.79
Lisätietoerä: suorat ulkomaiset sijoitukset F.m
5.21. Rahapolitiikan vaikutuskanavien analyysi saattaa edellyttää, että sektor-
eidenja ulkomaidenrahoitustaseesta ja rahoitustililtä olisi eriteltävissä
rahanmääriä. Rahanmäärienmääritelmät kuiten kinvaihtelevat maittain
ja ajassa. Useimmitenrahakäsitteet koostuvat sellaisista osista, että
vastaavia rahoitusvarojenja velkojenluokkia ja alaluokkia ei tilin pitojär-
jestelmässä ole. Tämänlisäksi kulloin kintarkasteltava rahanmääritelmä
vaikuttaa siihen, miten määritellään rahaa luova, rahaa hallussa pitävä ja
rahaneutraali sektori. Järjestelmässä ei tästä syystä määritellä rahan
määriä. Tämän kappaleen liitteessä 5.1. esitetään kuitenkin menetelmä,
jonka avulla voidaan esittää mikä hyvänsä rahan määrä rahoitustaseessa ja
rahoitustilillä.
5.22. Rahoitusmarkkinoilla tehdyt innovaatiot ovat vähentäneet sellaisen
luokittelunmerkitystä, jossa rahoitusvarat ja velat jaetaanlyhyt- ja
pitkäaikaisiin. Jos maturiteettianalyysi on kuitenkin tärkeää, kuten
esimerkiksi korkotasoa tai varojentuottoja an alysoitaessa, saatetaan
tarvita maturiteettiluokkiinhajottamista. Siksi maturiteettiluokittelua1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 128
▼B
voidaankin käyttää toissijaisena kriteerinä silloin, kun se on tarkoituk-
senmukaista.
Määritelmä: Lyhytaikaisia rahoitusvaroja (velkoja) ovat rahoitusvarat
(velat), joiden alkuperäinen maturiteetti on yleensä
enintään yksi vuosi ja poikkeustapauksissa enintään kaksi
vuotta(1).
Pitkäaikaisia rahoitusvaroja (velkoja) ovat rahoitusvarat
(velat), joiden alkuperäinen maturiteetti on yleensä
enemmän kuin vuosi ja poikkeustapauksissa enemmän
kuinkaksi vuotta.
5.23. Monet rahoitusvarojen ja velkojen luokista, niiden alaluokista ja
alaryhmistä voidaan jakaa edelleen niiden valuuttojen mukaisiin luokkiin,
joissa varat ja velat onmääritelty.
Määritelmä: Maankan sallisenvaluutanmääräiset rahoitusvarat (velat)
ovat rahoitusvaroja (velkoja), jotka onmääritelty maan
laillisenrahayksikönmääräisin ä.
Ulkomaanrahanmääräiset rahoitusvarat (velat) ovat
rahoitusvaroja (velkoja), joita ei ole määritelty maan
laillisenrahayksikönmääräisin ä.
Ulkomaanrahanmääräisiinrahoitusvaroihinluetaanvaluuttakorinavulla
määritellyt rahoitusvarat, kutenesimerkiksi ECU-kori ja SDR, sekä kullan
määräiset rahoitusvarat. Varsinkin vaadeluokan käteisraha ja talletukset
(AF.2) jakaminen kansallisen ja ulkomaan rahan määräisiin osiin on
hyödyllistä.
MONETAARINEN KULTA JA ERITYISET NOSTO-OIKEUDET (SDR) (F.1)
5.24. Luokka F.1 koostuu kahdesta rahoitustaloustoimienalaluokasta:
a) monetaarinen kulta (F.11)
b) erityiset nosto-oikeudet (SDR) (F.12).
5.25. Rahoitusvarat, jotka luetaan luokkiin monetaarinen kulta ja erityiset
nosto-oikeudet (AF.1), ovat ainoat rahoitusvarat, joilla tilinpitojärjes-
telmässä ei ole vastineenaan velkoja. Siksi monetaariseen kultaan tai
erityisiinn osto-oikeuksiin(F.1) kohdistuvat rahoitustaloustoimet aiheut-
tavat aina muutoksia rahoitusvarojen omistuksessa (ks. 5.02.).
Monetaarinen kulta (F.11)
5.26.Määritelmä: Alaluokkaan monetaarinen kulta (F.11) luetaan kaikki
rahoitustaloustoimet, jotka kohdistuvat monetaariseen
kultaan (AF.11). Monetaarinen kulta on rahaviranomaisten
hallussa tai muiden viranomaisten tehokkaassa kontrollissa
olevienyksiköidenhallussa olevaa kultaa, joka onosa
valuuttavarantoa.
5.27. Rahaviranomaiset-sektori, joka on funktionaalinen käsite, koostuu alasek-
torista keskuspankki (S.121) sekä sellaisista valtionhallinnon
instituutioista, jotka harjoittavat yleensä keskuspankille kuuluvia toimin-
toja. Tällaisia toimintoja ovat rahan liikkeeseen laskeminen,
valuuttavarannon ylläpito ja hallinnointi sekä toimenpiteet, jotka kohdis-
tuvat valuuttojenvakauttamisrahastoihin .
Siksi kulta voi tavallisesti olla vain keskuspankin tai valtionhallinnon
saaminen. Myös muilla rahoituslaitoksilla voi kuitenkin joissain olosuh-
teissa olla kullanomistusoikeus, jolloinkultaa voidaankuiten kinmyydä
vainrahaviran omaistenerityisluvalla. Tällaisissa rajoitetuissa olosuhteissa
sovelletaantehokkaankon trollinkäsitettä muidenrahoituslaitostenkuin
keskuspankin kullan hallussapitoon.
5.28. Monetaarinen kulta on yleensä harkkoina ja sen puhtaus on vähintään 995/
1000.
5.29. Taloustoimet, jotka kohdistuvat monetaariseen kultaan, ovat pääasiassa
rahaviranomaisten välisiä ostoja ja myyntejä. Monetaarisen kullan ostot
kirjataanrahoitustilillä kotimaistenrahaviran omaistenrahoitusvarojen
lisääntymiseksi. Vastinkirjauksena ulkomaiden rahoitusvarat vähenevät.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 129
(1) Julkisyhteisöjenliikkeeseen laskemat sellaiset muut arvopaperit kuinosakkeet, joiden
maturiteetti on enintään viisi vuotta, voidaan tietyissä tapauksissa luokitella lyhytaikai-
siksi.
▼B
5.30. Muuhunkuinmon etaariseenkultaankohdistuvat taloustoimet kirjataan
arvoesineiden hankintojen ja vähennysten erotuksena (jos ainoana
tarkoituksena on arvon säilyttäminen) ja muutoin loppu- tai välituoteku-
lutuksena ja/tai varastojen muutoksena. Muuhun kuin monetaariseen
kultaankohdistuviintaloustoimiinsisältyvät myös rahaviran omaisten
muuhun kuin valuuttavarannon osana olevaan kultaan kohdistuvat
taloustoimet.
5.31. Rahaviranomaiset voivat kasvattaa monetaarisen kullan määrää muulla
kullalla (kullan monetarisointi) ja vastaavasti vähentää monetaarista
kultaa luovuttamalla sitä muihinkuinmon etaarisiintarkoituksiin(demo-
netarisointi). Kullan monetarisointi sen enempää kuin
demonetarisointikaan eivät edellytä kirjauksia rahoitustilillä; sen sijaan
varallisuustaseenmuutokset kirjataanmuidenvolyyminmuutostentilille
uudelleenluokituksina kullasta arvoesineenä (AN.13) monetaariseen
kultaan (AF.11) (ks. 6.32.). Kullan muuttaminen takaisin arvoesineeksi
tilastoidaanvastaavasti.
5.32. Kullan arvoon sidotut talletukset, arvopaperit ja lainat käsitellään jonain
muina rahoitusvaroina kuin monetaarisena kultana ja ne luokitellaan
yhdessä valuuttamääräisten vastaavien erien kanssa asianomaisiin luok-
kiin.
Ei-monetaarisen kullan ja talletusten väliaikaista vaihtamista edellyttävät
ei-monetaariset kultaswapit käsitellään panttilainan tyyppisinä lainoina
(ks. 5.81.e).
Erityiset nosto-oikeudet (SDR) (F.12)
5.33.Määritelmä: Alaluokka erityiset nosto-oikeudet (SDR) (F.12)
muodostuu kaikista taloustoimista, jotka kohdistuvat erityi-
siinn osto-oikeuksiin(SDR) (AF.12). Ne ovat
Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) luomia varantoväli-
neitä. IMF jakaa (allokoi) niitä jäsenmailleen ja ne ovat osa
maidenvaluuttavaran toa.
5.34. Erityisiä nosto-oikeuksia ei pidetä IMF:n velkana, eikä niillä IMF:n
jäsenmailla, joille erityisiä nosto-oikeuksia on jaettu, ole syntynyt
todellista (ehdotonta) takaisinmaksettavaa velkaa. Vain viralliset tahot,
yleensä keskuspankki, voivat pitää hallussaan erityisiä nosto-oikeuksia, ja
niitä voidaan siirtää IMF:nErityisten nosto-oikeuksien osaston osakkaiden
keskensamoinkuinmuidenIMF:nosoittamienhallussapitäjienkan ssa
(muut keskuspankit ja tietyt kansainväliset laitokset). Erityiset nosto-
oikeudat takaavat niiden hallussapitäjälle varman ja ehdottoman oikeuden
hankkia muita varannon eriä, erityisesti ulkomaan valuuttaa.
5.35. Muutokset rahaviranomaisen hallussa olevien erityisnosto-oikeuksien
määrissä voivat olla seurausta joko SDR-maksuista IMF:lle tai SDR:ien
saamisesta IMF:ltä tai vastaavista taloustoimista IMF:nErityistenn osto-
oikeuksienosastontai muidenhallussapitäjienkan ssa. Nämä taloustoimet
kirjataan rahaviranomaisten ja ulkomaiden rahoitustilillä. Erityisiin nosto-
oikeuksiinvoi kohdistua muutoksia myös n iidenarvonmuuttuessa, jolloin
kirjaukset tehdäänuudelleen arvotustilillä, tai muutokset voivat olla
seurausta myös SDR:ienjakamisesta tai peruuttamisesta, jolloinn e
kirjataanvarojenvolyyminmuidenmuutostentilillä (ks. 6.27.a).
KÄTEISRAHA JA TALLETUKSET
5.36.Määritelmä: Luokkaankäteisraha ja talletukset (F.2) luetaankaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat käteisrahaanja talletuksiin
(AF.2). Niihinluetaankierrossa oleva raha sekä kaikki
kansallisen ja vieraan valuutan määräiset talletukset.
5.37. Luokka F.2 jaetaankolmeenrahoitustaloustoimienalaluokkaan :
a) käteisraha (F.21)
b) siirtokelpoiset talletukset (F.22)
c) muut talletukset (F.29).
Siirtokelpoistenja muidentalletustenerottelu voi joissainmaissa olla
vaikeaa eikä analyyttisesti kovinkaan hyödyllistä (talletusten ja lainojen
erottamisesta, ks. 5.74—5.76.).
Käteisraha (F.21)
5.38.Määritelmä: Alaluokkaankäteisraha luetaankaikki taloustoimet, jotka
kohdistuvat käteisrahaan(AF.21). Käteisrahaanluetaan
sellaiset kierrossa olevat setelit ja kolikot, joita käytetään
yleisesti maksamiseen.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 130
▼B
5.39. AlaluokkaanAF.21 luetaan :
a) kotimaisten rahaviranomaisten liikkeeseenlaskemat kierrossa olevat
setelit ja kolikot;
b) kotimaistenyksiköidenhallussa olevat ulkomaistenrahaviran omaisten
liikkeeseenlaskemat kierrossa olevat setelit ja kolikot.
5.40. AlaluokkaanAF.21 ei lutea:
a) seteleitä ja kolikoita, jotka eivät ole kierrossa, kutenesimerkiksi
keskuspankin omien setelien varanto tai setelien varmuusvarasto;
b) muistorahoja, joita ei yleisesti käytetä maksamiseen.
5.41. Kaikki sektorit samoinkuinulkomaat voivat pitää käteisrahaa hallussaan .
Sitä laskevat liikkeeseen keskuspankki, valtionhallinto, ulkomaat ja
poikkeustapauksissa muut rahalaitokset. Käteisrahaa pidetäänsenliikkee-
seen laskeneen institutionaalisen yksikön velkana.
Siirtokelpoiset talletukset (F.22)
5.42.Määritelmä: Alaluokkaansiirtokelpoiset talletukset luetaankaikki sell-
aiset taloustoimet, jotka kohdistuvat siirtokelpoisiin
talletuksiin(AF.22). Siirtokelpoisia talletuksia (omantai
ulkomaanrahanmääräisiä) ovat talletukset, jotka voidaan
valittömästi vaihtaa käteiseenrahaantai joita voidaan
siirtää käyttäensekkiä, maksupalvelusopimusta, tiliveloi-
tuksella tai vastaavalla ilmanmerkittäviä rajoituksia tai
seuraamuksia.
5.43. AlaluokkaanAF.22 luetaansiirtokelpoiset talletukset kotimaisissa ja
ulkomaisissa rahalaitoksissa. Tähänluetaanmyös rahalaitostenväliset
siirtokelpoiset talletukset, esimerkkinä muiden rahalaitosten keskuspank-
kiintekemät pakollistenvaran tovaatimustenedellyttämät talletukset, jos
ne säilyvät siirtokelpoisina. Tähän luokkaan luetaan myös keskuspankkien
tai muidenrahalaitostenväliset järjestelytilit sekä keskuspan kkienja/tai
muidenrahalaitostenväliset swap-sopimuksiinliittyvät valuuttamääräiset
talletukset.
5.44. Kaikilla sektoreilla samoinkuinulkomailla voi olla siirtokelpoisia
talletuksia. Ne ovat pääasiallisesti rahalaitostenja ulkomaidenja joskus
julkisyhteisöjenvelkaa.
Muut talletukset (F.29)
5.45.Määritelmä: Alaluokkaanmuut talletukset (F.29) luetaankaikki talous-
toimet, jotka kohdistuvat muihintalletuksiin(AF.29). Niitä
ovat kaikki muut (omantai ulkomaanvaluutanmääräiset)
talletukset kuinsiirtokelpoiset talletukset. Muita talletuksia
ei voi käyttää maksamiseen milloin hyvänsä eikä niitä voi
vaihtaa käteiseenrahaantai siirtokelpoisiintalletuksiin
ilmanmerkittäviä rajoituksia tai seuraamuksia.
5.46. AlaluokkaanAF.29 luetaan :
a) aikatalletukset. Näitä talletuksia ei voi käyttää välittömästi, koska ne
ovat määräaikaisia tai niiden nostaminen edellyttää ennakkoilmoitusta.
Esimerkiksi keskuspankissa olevat pakollisten varantojen edellyttämät
talletukset silloin, kun tallettajat eivät voi niitä realisoida ilman
ennakkoilmoitusta tai rajoitusta;
b) säästötalletukset, säästökirjatalletukset, säästötodistukset sekä talletus-
todistukset, jotka eivät ole siirrettävissä tai vaikka ne teoriassa olisivat
siirrettävissä, onsiirrettävyys hyvinrajoitettua;
c) talletusohjelman tai sopimuksen myötä syntyneet talletukset. Talletta-
jalta edellytetään usein sitoumusta, johon sisältyy säännöllisiä maksuja
tietyn ajanjakson aikana ja kertynyt pääoma samoin kuin kertynyt
korko ovat käytettävissä vasta sovitunsäästöajantäyttyessä. Talletuk-
siin liittyy joskus säästämisajan lopussa nostettava laina, jonka määrä
on suhteessa kertyneisiin talletuksiin. Varoja voidaan käyttää asunnon
ostoon tai rakentamiseen;
d) säästö- tai lainayhdistysten, asuntosäästöpankkien, luottoyhdistysten ja
niiden kaltaisten liikkeeseenlaskemat talletustodistukset, joita joskus
kutsutaan osakkeiksi ja jotka lain mukaan tai käytännössä ovat
välittömästi tai melko lyhyellä ennakkoilmoitusajalla vaihdettavissa
rahaksi;
e) rahalaitosten velkana olevat johdannaisinstrumentteihin liittyvät
takaisinmaksettavat margin aalivakuusmaksut (ks. 5.81.c);1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 131
▼B
f) rahalaitosten velkana olevat lyhytaikaiset takaisinostosopimukset
(repot) (ks. kappale 5.81.d)(1).
5.47. AlaluokkaanAF.29 ei lueta siirtokelpoisia talletus- ja säästötodistuksia.
Ne luetaan luokkaan muut arvopaperit kuin osakkeet paitsi johdannaiset
(AF.33).
5.48. AlaluokkaanAF.29 luetaanmyös:
a) Keskuspankin hallussa olevat viralliset ecut. Nämä rahoitusvarat
koostuvat EMI:n jäsenmaiden keskuspankeilta koottua valuuttavar-
antoa vastaan liikkeeseenlasketuista ecuista, joiden tarkoituksena on
edesauttaa EMS-sopimuksentoteuttamista. EMI ja keskuspan kit voivat
käyttää näitä ecuja maksuvälineenä sekä keskuspankkien ja EMI:n
välisissä taloustoimissa. EMI voi myöntää kolmansien maiden
rahaviranomaisille tai kansainvälisille rahalaitoksille virallisen ecujen
hallussapitäjänaseman(2).
b) Sellaiset keskuspankin rahoitussaamiset tai velat, jotka ovat seurausta
hyvinlyhyenaikavälinrahoitustuenjärjestelystä (STMS) tai erittäin
lyhyenaikavälinrahoitustuenjärjestelystä (VSTF). Järjestelyjä hoitaa
EMI(3).
c) Valuuttavarannon osaksi laskettavat rahoitussaamiset IMF:ltä, silloin
kun ne eivät ole lainoja. Saamiset koostuvat IMF:n Kansainvälisen
valuuttarahaston jäsenen varanto-osuuspositiosta, joka syntyy jäsenen
osuudesta varannon varoista ja siitä nettomäärästä, jonka valuuttar-
ahasto on käyttänyt jäsenen valuutasta.
d) Muut kuinlain amuotoiset velat IMF:lle. Ne koostuvat rahastonluoton
käytöstä yleistilinpuitteissa; määrä kuvaa sitä IMF:llä olevaa
jäsenmaan valuutan määrää, jonka jäsenmaa on velvollinen ostamaan
takaisin.
5.49. Kaikilla sektoreilla sekä ulkomailla voi olla muita talletuksia. Ne ovat
pääasiassa rahalaitostenja ulkomaidenvelkaa mutta n e voivat olla myös
muidensektoreidenkutenjulkisyhteisöjenvelkaa (ks. 5.74.—5.76.).
MUUT ARVOPAPERIT KUIN OSAKKEET (F.3)
5.50.Määritelmä: Luokkaanmuut arvopaperit kuinosakkeet (F.3) luetaan
kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat muihinarvopaper-
eihinkuinosakkeisiin(AF.3). Niitä ovat rahoitusvarat,
jotka ovat haltijapapereita, joita voidaanyleen sä siirtää jajoilla voidaankäydä jälkimarkkin akauppaa tai jotka
voidaankorvata vastakkaisella sopimuksella markkin oilla.
Ne eivät takaa mitäänomistajanoikeuksia liikkeeseen las-
kevaan institutionaaliseen yksikköön.
5.51. Luokka AF.3 kattaa sellaiset rahoitusvarat, joiden vastineena on
tyypillisesti asiakirja, joka on tarkoitettu kiertoon ja jonka nimellisarvo
määritelläänliikkeeseen laskunyhteydessä. Luokka sisältää vekselit,
joukkovelkakirjat, talletustodistukset, yritystodistukset, debentuurit,
johdannaiset sekä muut samanlaiset instrumentit, joilla käydään kauppaa
rahoitusmarkkinoilla (luokkien muut arvopaperit kuin osakkeet ja lainat
erottamisesta, ks. 5.77.—5.80.).
5.52. Kaikilla sektoreilla ja ulkomailla voi olla muita arvopapereita kuin
osakkeita rahoitusvaroinaan. Ne ovat pääasiassa rahoituslaitosten,
yritysten, valtionhallinnon, osavaltiohallinnon, paikallishallinnon sekä
ulkomaidenvelkaa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 132
(1) Vuoden1993 SNA:ssa (11.32., 11.72. ja 11.83.) takaisin ostosopimukset luokitellaan
lainoihin paitsi jos ne ovat pankin velkaa ja jos ne luetan mukaan kansalliseen laajan
rahan käsitteeseen; jälkimmäisessä tapauksesa takaisinostosopimukset luokitellaan
muihintalletuksiin .
(2) Euroopanyhteisönperustamissopimuksenliitepöytäkirja Euroopanrahapoliittisen
instituutin perussäännöstä, 6 artiklan 2 ja 3 kohta.
(3) Euroopanyhteisönperustamissopimuksenliitepöytäkirja Euroopanrahapoliittisen
instituutin perussäännöstä, 6 artiklan 1 kohdan toinen pykälä.
▼B
5.53. Luokka F.3 jaetaankahteenrahoitustaloustoimienalaluokkaan(1):
a) muut arvopaperit kuin osakkeet paitsi johdannaiset (F.33)
b) johdannaiset (F.34).
Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.33)
5.54.Määritelmä: Alaluokkaanmuut arvopaperit kuinosakkeet ja johdan -
naiset (F.33) luetaan kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat
muihin arvopapereihin kuin osakkeisin ja johdannaisiin
(AF.33). Tällaiset muut arvopaperit kuinosakkeet takaavat
niiden hallussapitäjälle ehdottoman oikeuden kiinteään tai
sopimuksenmukaiseenvaihtelevaanrahatuloonkupon ki-
maksuna (korko) sekä/tai määrättyyn kiinteään summaan
määräpäivänä tai -päivinä tai liikkeeseenlaskun yhteydessä
määritellystä päivästä alkaen.
5.55. Alaluokka F.33 voidaanedelleenjakaa kahteenrahoitustaloustoimien
alaryhmään, jos se on tarkoituksenmukaista:
a) muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.331)
b) muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.332).
Muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.331)
5.56.Määritelmä: Alaryhmäänmuut lyhytaikaiset arvopaperit kuinosakkeet
ja johdannaiset (F.331) luetaan kaikki taloustoimet, jotka
kohdistuvat muihinlyhytaikaisiinarvopapereihinkuin
osakkeisiin ja johdannaisiin (AF.331). Niitä ovat sellaiset
muut arvopaperit kuinosakkeet, joidenalkuperäin en
maturiteetti onlyhyt (ks. 5.22.) kuiten kinpoislukien
johdannaiset.
5.57. Muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin johdannaiset diskontataan yleensä
liikkeeseenlaskun yhteydessä.
5.58. AlaryhmäänAF.331 luetaan :
a) velkasitoumukset ja muut julkisyhteisöjenliikkeeseen laskemat lyhy-
taikaiset paperit mukaanlukien lyhytaikaiset paperit, joita muut
rahalaitokset ovat ostaneet täyttääkseen pakolliset varantovaatimukset;
b) rahoituslaitostenja yritystenliikkeeseen laskemat siirrettävissä olevat
lyhytaikaiset paperit. Tällaisille papereille onlukuisia n imityksiä:
yritystodistus (commercial paper, commercial bill), oma vekseli,
kauppavekseli, vekseli sekä talletus- ja sijoitustodistus (certificate of
deposit);
c) lyhytaikaiset arvopaperit, jotka onlaskettu liikkeeseenpitkäaikaisen
merkintätakuisen rahoitusohjelman (Note issuance facilities, NIF)
yhteydessä;
d) pankkivekselit (banker's acceptances, BA). BA:n mukaisesti rahoitus-
laitos hyväksyy yritystenliikkeeseen laskemat tratat, asetteet,
yritystodistukset sekä vekselit sekä sitoutuu ilmanehtoja maksamaan
määräsummanmääräaikan a. Hallussa pitäjälleenBA onehdoton
saaminen ja sen hyväksyneelle rahoituslaitokselle se on ehdotonta
velkaa. Rahoituslaitos kirjaa vastinkirjauksena lyhytaikaisen laina-
nannon asiakkaalleen. Tästä syystä suositellaan, että BA:t käsitetään ne
hyväksyneen rahoituslaitoksen todellisena velkana sekä hallussapitäjän
rahoitusvaroina, vaikkei mitään varoja olisikaan vaihdettu. Tämän
suosituksensoveltamisessa edellytetäänjoustavuutta, jotta kan salliset
käytännöt ja näiden instrumenttien eroavuudet voidaan ottaa
huomioon.
5.59. AlaryhmäänAF.331 ei lueta arvopapereita, joidensiirrettävyys, vaikkakin
se on teoreettisesti mahdollista, on käytännössä hyvin rajoitettua ja jotka1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 133
(1) Vuoden1993 SNA (11.79., 11.80. ja 11.81.) suosittelee, että rahoitustaloustoimet muissa
arvopapereissa kuin osakkeissa voidaan valinnaisesti jakaa alaluokkiin lyhytaikaiset(F.31) ja pitkäaikaiset (F.32) maturiteetinmukaan . Lisäksi vuoden1993 SNA tarjoaakuitenkin myös valinnaisen alaluokittelun muille arvopapereille kuin osakkeille. Tässäalaluokittelussa johdannaisiin kohdistuvat rahoitustaloustoimet esitetään erikseen siellä,
missä ne ovat analyysin ja politiikan kannalta tärkeitä. EKT:ssa on omaksuttu
jälkimmäinen vaihtoehto. Tämä myös helpottaa linkitystä vuoden 1993 maksutasekäsi-kirjanalaluokkaanvelkapaperit (debt securities). Maksutasekäsikirjassa velkapaperit onjaettu joukkovelkakirjoihin, seteleihin, rahamarkkinainstrumentteihin sekä johdannaisiin.EKT:ssa ei käytetä tunnuksia F.31 ja F.32, jotta vältettäisiin sekaannus vuoden 1993
SNA:nkan ssa.
▼B
siksi luokitellaanalaluokkiinmuut talletukset (AF.29) tai lyhytaikaiset
lainat (AF.41) (ks. 5.74.—5.76.).
Muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.332)
5.60.Määritelmä: Alaryhmäänmuut pitkäaikaiset arvopaperit kuinosakkeet
paitsi johdannaiset (F.332) luetaan kaikki taloustoimet,
jotka kohdistuvat muihinpitkäaikaisiinarvopapereihinkuin
osakkeisiin paitsi johdannaisiin (AF.332). Näitä ovat sell-
aiset muut arvopaperit kuinosakkeet, joidenalkuperäin en
maturiteetti on pitkäaikainen (ks. 5.22.) kuitenkin poislu-
kien johdannaiset.
5.61. Pitkäaikaisiinarvopapereihinliitetäänliikkeeseen laskunyhteydessä
yleensä kuponkeja.
5.62. AlaryhmäänAF.332 luetaan :
a) haltijajoukkovelkakirjalainat;
b) toissijaiset juokkovelkakirjalainat, joita usein kutsutaan toissijaiseksi
velaksi;
c) joukkovelkakirjat, joiden valinnainen maturiteetti on pisimmillään
vähintään vuosi;
d) päiväämättömät tai ikuiset joukkovelkakirjat;
e) vaihtuvakorkoiset velkakirjalainat (floating rate notes, FRNs);
f) indeksiin sidotut arvopaperit, pääoman arvo on sidottu hintaindeksiin,
hyödykkeen hintaan tai valuuttakurssi-indeksiin;
g) selvästi alihintaiset tai nollakorkoiset joukkovelkakirjat;h) eurolainat (eurobond), jotka ovat joukkovelkakirjoja, jotka lasketaan
yhtäaikaisesti liikkeeseen vähintään kahden maan markkinoille ja
joidenei tarvitse olla kumman kaanao. maanvaluutanmääräisiä.
Yleensä liikkeeseenlaskun hoitaa eri maissa toimivien rahoituslai-
tostenyhteen liittymä;
i) sellaiset suunnatut joukkovelkakirjalainat, jotka on rajoitettu
kahdenvälisellä sopimuksella vain tietyille sijoittajille, jos lainoja on
kuitenkin mahdollista siirtää edelleen. Jos suunnattuja lainoja ei voida
siirtää, ne luokitellaan pitkäaikaisiin lainoihin;
j) lainat, jotka ovat todellisuudessa muuttuneet siirtokelpoisiksi. Siirto-
kelpoisuus pitäisi tulkita siten, että lainoilla pitää käydä kauppaa
järjestäytyneillä jälkimarkkinoilla (ks. 5.79.);
k) arvopaperit, jotka ovat syntyneet lainojen muuntamisesta. Muunta-
minen edellyttää kahta rahoitustaloustoimea: lainan poistamista ja
uusienarvopaperienluomista;
l) debentuurit ja lainat, jotka voidaan vaihtaa liikkeeseenlaskevan yhtiön
tai muun yhtiön osakkeiksi (vaihtovelkakirjalainat) niin kauan, kuin
vaihtamista ei ole tehty. Muuntamista seuraa kaksi rahoitustalous-
toimea: debentuurin tai (vaihtovelkakirja)lainan poistaminen ja osake-
emissio. Jos vaihto-oikeus onlain asta erillään(optiotodistus), se
luokitellaanomaksi rahoitusvarallisuuseräkseenja luokitellaan
alaluokkaan johdannaiset (AF.34) (ks. 5.67.a ja 5.67.b);
m) sellaiset osakkeet, jotka takaavat kiinteän tuoton mutta jotka eivät
oikeuta osuuteen yhtiön jäännösarvosta yhtiötä purettaessa mukaanlu-
kienvoittoonoikeuttamattomat etuoikeutetut osakkeet.
5.63. AlaryhmäänAF.332 luetaanedelleensellaiset liikkeeseen lasketut rahoi-
tusvarat, jotka ovat syntyneet osana lainojen, asuntolainojen,
luottokorttiluottojen, siirtosaamisten tai muiden varojen arvopaperisointia.
Joskus uusi arvopaperi onlaskettu liikkeeseenkorvaamaanalkuperäistä
saatavaa, joka tosiasiassa onmuutettu rahaksi. Vaihtoehtoisesti alkuperä-
inen sitoumus on siirretty toiselle institutionaaliselle yksikölle, ja uudet
arvopaperit korvaavat alkuperäisensaamisenalkuperäisenin stitution aa-
lisen yksikön taseessa. Alkuperäinen saaminen tulisi tässä tapauksessa
kirjata senuudenhallussapitäjäyksiköntaseeseen .
5.64. AlaryhmäänF.332 ei lueta:
a) takaisinostosopimusten taustalla olevia arvopaperieriin liittyviä talous-
toimia. Takaisinostosopimukset luokitellaan alaluokkaan muut
talletukset (ks. 5.46.f) tai luokkaanlain at (ks. 5.81.d) riippuen
osapuolena olevasta institutionaalisesta yksiköstä. Takaisinoston
kohteena oleva arvopaperierä ei muuta tasetta ja se luokitellaan
edelleenluokkaanAF.332;
b) siirtokelvottomiiinarvopapereihinkohdistuvat taloustoimet. Ne luoki-
tellaanalaluokkaanpitkäaikaiset lain at;1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 134
▼B
c) taloustoimia, jotka kohdistuvat siirtokelvottomiin lainoihin, vaikka ne
olisikin myyty kolmannelle osapuolelle, jos näillä lainoilla ei ole
järjestäytyneitä jälkimarkkinoita (ks. 5.79.).
Johdannaiset (F.34)
5.65.Määritelmä: Alaluokkaan johdannaiset (F.34) luetaan kaikki sellaiset
taloustoimet, jotka kohdistuvat johdannaisiin (AF.34).
Johdannaisten arvo perustuu tai johdetaan jostakin toisesta
instrumentista. Perustana on yleensä joku muu rahoitusvar-
allisuuserä, mutta se voi olla myös hyödyke tai indeksi.
5.66. Johdannaisia kutsutaan myös toissijaisiksi instrumenteiksi, ja koska riskin
välttäminen on usein perusteena niitä luotaessa, niitä kutsutaan myös
suojautumisinstrumenteiksi. Tilinpitojärjestelmässä luokitellaan alaluok-
kaan AF.34 vain sellaiset johdannaisinstrumentit, joilla joko käydään
kauppaa markkinoilla ja joille siten voidaan määritellä markkina-arvo tai
jotka voidaankorvata vastakkaisella sopimuksella (ks. 5.05.).
5.67. AlaluokkaanAF.34 luetaan :
a) vakioidut ja vakioimattomat (OTC-) optiot. Optiot ovat ehdollisia
saamisia, jotka antavat niiden hallussapitäjälle oikeuden ilman
velvollisuutta ostaa (osto-optio) senasettajalta (myyjältä) tai myydä
(myyntioptio) asettajalle joko rahoitus- tai muu varallisuuserä (kohde-
etuus) ennalta määrättyyn (toteutus-) hintaan tietyllä aikavälillä
(amerikkalainen optio) tai määräpäivänä (eurooppalainen optio).
Option ostaja maksaa preemion (option hinta) korvauksena siitä, että
optionasettaja sitoutuu ostamaantai myymääntietynmääränoption
perustaa tai maksamaan ostajan niin vaatiessa vastaavan korvauksen.
Sitoumus katsotaan sovitun käytännön mukaisesti asettajan velaksi,
koska option hinta kuvaa sitä käypää kustannusta, joka option
asettajalle koituisi, jos hän haluaisi lunastaa ehdollisen sitoumuksensa;
b) optiotodistukset (warrantit). Ne ovat sellaisia markkinakelpoisia
optioita, jotka antavat niiden hallussapitäjälle oikeuden ostaa liikkee-
seenlaskijalta (yleensä yritykseltä) sovitun ajanjakson aikana tietyin
ehdoinsovitunmääränosakkeita tai joukkovelkakirjoja. Onolemassa
myös valuuttawarrantteja, joiden arvo perustuu siihen määrään
valuuttaa, joka tarvitaan toisen valuutan ostamiseen erääntymispäivänä
tai ennen sitä. On olemassa myös valuuttojen välisiä warrantteja, jotka
on sidottu kolmansiin valuuttoihin. Warrantin liikkeeseenlaskijan
katsotaan sovitun käytännön mukaisesti hankkineen velan, jonka
määrä vastaa liikkeeseen laskijalle koituvaa kustannusta, jos hän
haluaisi lunastaa ehdollisen sitoumuksensa;
c) futuurit, mutta vain jos niillä joko käydään kauppaa markkinoilla ja
niille siten voidaan määritellä markkina-arvo tai jos ne voidaan korvata
vastakkaisella sopimuksella. Futuurit ovat sopimuksia, joissa sitoudu-
taantoimittamaan tai vastaanottamaan tietty määrä vakiolaatuista
hyödykettä, ulkomaan valuuttaa tai arvopapereita kiinteään hintaan
tiettynä ajankohtana tai aikavälillä. Futuurit voivat myös perustua
indeksiin pikemminkin kuin tiettyyn rahoitus-tai muuhun varallisuu-
serään;
d) swapit, mutta vain jos niillä joko käydään kauppaa markkinoilla ja
niille siten voidaan määritellä markkina-arvo tai jos ne voidaan korvata
vastakkaisella sopimuksella. Swapit ovat kahdenosapuolenvälisiä
sitoumuksia, joissa vaihdetaansamasta velkamäärästä koituvia maksu-
virtoja tietyksi ajaksi ja määrätyinehdoin . Yleisimpiä ovat korko- ja
valuuttaswapit. Korkoswapissa vaihdetaankahdeneri perusteen
mukaisia korkomaksuja, esimerkiksi kiinteäkorkoinen vaihdetaan
vaihtuvakorkoiseen, vaihdetaan kaksi eri vaihtuvakorkoista keskenään,
yhden valuutan mukainen kiinteä korko vaihdetaan toisen valuutan
mukaiseenvaihtuvaankorkoonjn e. (ks. 4.47.). Valuuttaswapeissa
vaihdetaantietty määrä kahta eri valuuttaa sekä n iitä seuraavat maksut,
joihin sisältyy sekä korko- että lyhennysmaksuja ennalta sovitun
mukaisesti;
e) korkotermiinisopimukset (FRA:t), mutta vain jos niillä joko käydään
kauppaa markkinoilla ja niille siten voidaan määritellä markkina-arvo
tai jos ne voidaan korvata vastakkaisella sopimuksella.
Korkotermiinisopimukset ovat kahden osapuolen välisiä sitoumuksia,
joissa osapuolet suojautuakseenkorkovaihteluilta sopivat korkotasosta,
jota nimelliseen pääomaan selvityspäivänä sovelletaan; pääomaa ei
käytännössä kuitenkaan vaihdeta. Selvityspäivänä suorittevat maksut
riippuvat sopimuskoronja senhetkisenmarkkin akoronerotuksesta.
Tilinpitojärjestelmässä nämä maksut kirjataan omaisuustuloihin (ks.
4.47.).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 135
▼B
5.68. AlaluokkaanAF.34 ei lueta:
a) instrumentteja, joiden arvoon johdannaissopimus perustuu;
b) johdannaissopimuksiin liittyviä takaisinmaksettavia marginaaliva-
kuuksia. Ne luetaanmuihintalletuksiin(AF.29) (ks. 5.46.e) tai
lainoihin (AF.4) (ks. 5.81.c) riippuen vakuuden vastaanottaneesta
institutionaalisesta yksiköstä;
c) sellaisia johdannaissopimuksia, joilla ei käydä kauppaa markkinoilla ja
joita ei voida korvata vastakkaisella sopimuksella.
LAINAT (F.4)
5.69.Määritelmä: Luokkaanlain at (F.4) luetaankaikki taloustoimet, jotka
kohdistuvat lainoihin (AF.4). Laina syntyy, kun velkoja
joko suoraantai välittäjänkautta lain aa varoja velalliselle.
Lainasta voi olla todisteena velkakirja, jota ei voi siirtää.
5.70. Lainaa luonnehtivat yleensä seuraavat ominaisuudet:
a) lainaehdot on määritellyt joko lainan myöntävä rahoituslaitos tai ne on
neuvoteltu luotonantajan ja -ottajan kesken suoraan tai välittäjän
kautta;
b) lainanottaja on yleensä lainauksen aloitteentekijä;
c) laina on lainanottajan ehdotonta velkaa, joka on maksettava sen
erääntyessä ja josta maksetaan korkoa.
5.71. Luokka F.4 voidaanjakaa kahteenrahoitustaloustoimienalaluokkaan , jos
se ontarkoituksen mukaista:
a) lyhytaikaiset lainat (F.41)
b) pitkäaikaiset lainat (F.42).
Lyhytaikaiset lainat (F.41)
5.72.Määritelmä: Alaluokkaanlyhytaikaiset lain at (F.41) luetaaankaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat alkuperäiseltä maturiteetil-
taanlyhytaikaisiin(ks. 5.22.) tai vaadittaessa
takaisinmaksettaviin lainoihin (AF.41).
Pitkäaikaiset lainat (F.42)
5.73.Määritelmä: Alaluokkaanpitkäaikaiset lain at luetaankaikki talous-
toimet, jotka kohdistuvat alkuperäiseltä maturiteetiltaan
pitkäaikaisiin(ks. 5.22.) lain oihin(AF.42).
5.74. Lainoihin (F.4) kohdistuvat ja talletuksiin (F.22, F.29) kohdistuvat
taloustoimet voidaanuseinerotella senmukaan , kuka onollut talous-
toimen alullepanija. Kun lainanottaja on alullepanija, taloustoimi
luokitellaan lainoihin. Kun aloitteentekijä on lainanantaja, taloustoimi
luokitellaan johonkin talletusten alaluokkaan. Aloitteentekijän määrittel-
minen on kuitenkin usein tulkintakysymys.
5.75. Kotimaisille tai ulkomaisille rahalaitoksille annetut lyhytaikaiset lainat
luokitellaan sovitun käytännön mukaisesti johonkin talletusten alaluok-
kaan(AF.22, AF.29)ja lyhytaikaiset talletukset, jotka ontehty kotimaisiin
tai ulkomaisiin institutionaalisiin yksiköihin, jotka eivät ole rahalaitoksia,
luokitellaan yleensä lyhytaikaisiin lainoihin (AF.41). Talletukset ovat
sitenpääasiassa kotimaistenja ulkomaistenrahalaitostenvelkaa (ks. 5.44.
ja 5.49.), kun taas rahalaitoksilla ei ole yleensä lyhytaikaista lainanottoa
järjestelmässä.
5.76. Yllämainittuihin sopimuksiin saattaa olla analyyttisesti hyödyllistä sallia
poikkeuksia. Esimerkkejä ovat julkisyhteisöihintehdyt säästötalletukset
sekä rahalaitostenväliset ei-mon etaariset kultaswapit (ks. 5.81.e)(1).
5.77. Lainoihin (F.4) ja muihin arvopapereihin kuin osakkeisiin (F.3)
kohdistuvat taloustoimet voidaan erottaa rahoitusinstrumenttien markki-
nakelpoisuuden sekä sen seurausten avulla.
5.78. Arvopapereiden liikkeeseenlasku koostuu suuresta määrästä samanlaisia
ja samanarvoisia asiapapereita, jotka yhdessä mudostavat lainakannan.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 136
(1) Luokkaan lainat ei lueta keskuspankin ja jonkun muun rahalaitoksen välisiä
valuuttaswap-sopimuksia, joissa keskuspankki hankkii muulta rahalaitokselta ulkomaistavaluuttaa ja sen vastineena on talletus keskuspankissa. Sopimuksessa sitoudutaanmyöhemmintehtäväänpäin vastaiseentaloustoimeen . Käsittely poikkeaa SNA 1993:sta
(11.33).
▼B
Lainoista taas on yleensä todisteena yksittäinen asiakirja ja lainat ovat
yhdenvelallisenja yhdenvelkojanvälisiä. Yhteen liittymienmyön tämissä
lainoissa on kuitenkin useita luotonantajia.
5.79. Lainoilla käydään jälkimarkkinakauppaa. Yksittäisellä lainalla käydään
kuitenkin kauppaa vain satunnaisesti. Jos laina muuttuu sellaiseksi, että se
on siirettävissä järjestäytyneillä markkinoilla, se luokitellaan luokkaan
muut arvopaperit kuinosakkeet. Tapahtumaanliittyy yleen sä alkuperäisen
lainan muuntaminen (ks. 5.62.j ja 5.62.k).
5.80. Rahoituslaitokset ovat yleensä vakiomuotoisten lainojen tarjoajia, ja usein
lainat myönnetään kotitalouksille. Kotitaloudet voivat vain joko hyväksyä
tai hylätä rahoituslaitostenmäärittelemät lain aehdot. Vakioimattomien
lainojen ehdot taas ovat yleensä velkojen ja velallisten neuvottelujen tulos.
Tämä onkriteeri, joka helpottaa vakioimattomienlain ojenja muiden
arvopapereiden kuin osakkeiden erottamista toisistaan. Lainaaja määrit-
telee yleisölle suunnatun arvopaperiemission ehdot neuvoteltuaan asiasta
ehkä pankin tai välittäjän kanssa. Sen sijaan yksityisissä arvopaperiemis-
sioissa velallinen ja velkoja neuvottelevat emissioehdot (ks. 5.62.i).
5.81. LuokkaanAF.4 luetaan :
a) tilisaamiset kutenesimerkiksi muidenyritystenkuinrahoituslaitosten
ja niiden ulkomaisten tytäryhtiöiden väliset saamiset pois lukien
kuitenkin rahalaitosten velkana olevat talletusten alaluokkiin luoki-
tellut saamiset;
b) yritysten voitonjaosta syntyvät työntekijöiden saamiset;
c) muiden kuin rahalaitosten velkana olevat takaisinmaksettavat ja
johdannaisiin liittyvät marginaalimaksut (ks. 5.46.e);
d) muiden kuin rahalaitosten velkana olevat lyhytaikaiset takaisinosto-
sopimukset (repot) (ks. 5.46.f) sekä kaikki pitkäaikaiset
takaisinostosopimukset;
e) lainat, jotka liittyvät ei-monetaarisiin kultaswappeihin. Sopimuksessa
vaihdetaan tilapäisesti ei-monetaarista kultaa talletuksiin. Niiden
taloudellinen luonne on samanlainen kuin panttilainan; kullan ostaja
antaa järjestelyn ajaksi myyjälle kultaa vastaan lainan ja saa tuoton,
kun kulta ostetaan sovittuun hintaan takaisin;
f) pankkivekselien (banker's acceptance, BA) vastikkeena olevat lainat
(5.58.d);
g) rahoitusleasing ja osamaksusopimukset(1);
h) kauppaluottojenrahoituslain at;
i) asuntolainat;
j) kulutusluotot;
k) uudelleen nostettavissa olevat lainat;
l) osamaksulainat;
m) määrättyjen sitoumusten toteutuksen takuuna maksetut lainat.
5.82. LuokkaanAF.4 luetaanedelleen :
a) Saamiset ja velat, jotka syntyvät jäsenmaiden maksutaseen keskipit-
käaikaisesta rahoitustuesta. Näitä lainoja hoitaa EMI(2);
b) lainasaamiset IMF:ltä, kun ne ovat GAB-rahoitusjärjestelyiden tai
jäsenten välillä sovittujen erityislainajärjestelyiden nojalla myönnettyjä
lainoja; tähän luetaan myös IMF:n antamat lainat, kun ne perustuvat
SAF-rahoitusjärjestelyihin(raken teelliseensopeutukseentarkoitetut
varat), ESAF-rahoitusjärjestelyihin(vähätuloisille kehitysmaille
tarkoitetut järjestelyt) tai kehitysmaidenavustusrahastoon(Trust
Fund).
5.83. LuokkaanAF.4 ei lueta:
a) muita saamisia ja velkoja (AF.7) eikä ko. luokkaansisältyviä
kauppaluottoja ja ennakoita (AF.71);
b) kiinteiden varojen kuten maan ja rakennusten omistuksesta syntyviä
rahoitussaamisia ja velkoja, jos omistaja luetaanulkomaat-sektoriin .
Ne luetaanalaryhmäänmuut osuudet (AF.513) (ks. 5.95.f).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 137
(1) Ks. liitettä 2 leasingistä sekä kestävien tavaroiden osamaksukaupasta.
(2) Euroopanyhteisönperustamissopimuksenliite Pöytäkirja Euroopanrahapoliittisen
instituutin perussäännöstä, artikla 6.1 kolmas pykälä.
▼B
5.84. Lainat voivat olla kaikkien sektorien ja ulkomaiden saamisia ja velkoja.
Rahalaitoksilla ei kuitenkaan yleensä ole tilinpitojärjestelmässä lyhytai-
kaisia lainoja.
5.85. Alaluokkia lyhytaikaiset ja pitkäaikaiset lainat ei tilinpitojärjestelmässä
jaeta alaryhmiin. Analyyttisesti saattaa kuitenkin olla hyödyllistä jakaa
erityisesti pitkäaikaiset lainat kulutusluottoihin(1), asuntolainoihin(2)j a
muihin lainoihin.
OSAKKEET JA MUUT OSUUDET (F.5)
5.86.Määritelmä: Luokkaanosakkeet ja muut osuudet (F.5) luetaankaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat osakkeisiinja muihin
osuuksiin(AF.5). Ne ovat omistajanoikeuksia yritykseen
tai yritysmäiseenyhteisööntuottavia rahoitusvaroja. Tähän
luokiteltavat rahoitusvarat oikeuttavat yleensä niiden
hallussapitäjänosuuteenyritystentai yritysmäisten
yhteisöjen voitoista sekä osuuteen niiden nettovarallisuu-
desta suoritustilanyhteydessä(3).
Järjestelmässä ei kirjata myytäväksi tarjottuja mutta
liikkeeseenlaskun yhteydessä merkitsemättä jääneitä osak-
keita. Osakkeet ja osuudet kuoletetaankun
liikkeeseenlaskeva yritys ostaa ne tai kun ne vaihdetaan
yrityksenn ettovarallisuuteensuoritustilanyhteydessä.
5.87. Luokka F.5 jaetaankahteenrahoitustaloustoimienalaluokkaan :
a) osakkeet ja muut osuudet kuinrahasto-osuudet (F.51)
b) rahasto-osuudet (F.52)
Osakkeet ja muut osuudet kuin rahasto-osuudet (F.51)
5.88.Määritelmä: Alaluokkaanosakkeet ja muut osuudet kuinrahasto-
osuudet (F.51) luetaankaikki taloustoimet, jotka kohdis-
tuvat osakkeisiinja muihinosuuksiinkuinrahasto-
osuuksiin(AF.51). Niihinluetaanmuut yritykseentai
yritysmäiseenyhteisöönomistajanoikeuksia tuottavat
rahoitusvarat kuin rahasto-osuudet. Yleensä nämä rahoi-
tusvarat oikeuttavat hallussapitäjänsä osuuteen yrityksen tai
yritysmäisenyhteisönvoitoista sekä osuuteenn iiden
nettovarallisuudesta suoritustilan yhteydessä.
5.89. Alaluokka F.51 voidaanjakaa kolmeenrahoitustaloustoimienalaryhmään ,
jos se ontarkoituksen mukaista:
a) noteeratut osakkeet paitsi rahasto-osuudet (F.511)
b) noteeraamattomat osakkeet paitsi rahasto-osuudet (F.512)
c) muut osuudet (F.513)
Noteeratut osakkeet paitsi rahasto-osuudet(F.511)janoteeraamattomat osakkeet
paitsi rahasto-osuudet (F.512)
5.90.Määritelmä: Alaryhmäänn oteeratut osakkeet paitsi rahasto-osuudet
(F.511) luetaankaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat
noteerattuihin osakkeisiin paitsi rahasto-osuuksiin
(AF.511) ja alaryhmäänn oteeraamattomat osakkeet paitsirahasto-osuudet (F.512) luetaankaikki taloustoimet, jotka
kohdistuvat noteeraamattomiin osakkeisiin paitsi rahasto-
osuuksiin(AF.512). Osakkeilla, jotka periaatteessa ovat
siirrettäviä arvopapereita, osoitetaanedun saajienosuudet
yhtiönpääomasta. AlaryhmäänAF.511 luetaann e osak-
keet, joiden hinnat noteerataan tunnetussa pörssissä tai
muuten jälkimarkkinoilla ja alaryhmä AF.512 ne osakkeet,
joita ei noteerata.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 138
(1) Kulutusluotot ovat kotitalouksille muuhun kuin liikkeen- tai ammatinharjoittamiseen
myönnettyjä lainoja. Asuntolainoja talon rakentamiseksi tai ostamiseksi (mm. bridgingloans) ei lueta kulutusluottoihin. Kulutusluottojen on tarkoitus kuvata ainoastaan sellaisialuottoja, joilla ostettuja tavaroita ja/tai palveluita kotitaloudet kuluttvat yksilöllisesti.
Kansalliset käytännöt saattavat edellyttää jossain määrin poikkeavia määritelmiä.
(
2) Asuntolainat ovat pitkäaikaisa lainoja, joiden vakuutena on lainanottajan omassa
käytössä olevaan asuntoon tehty kiinnitys. Kansalliset käytännöt saattavat edellyttääjossainmäärinpoikkeavia määritelmiä.
(
3) Nettovarallisuus suoritustilanyhteydessä määritelläänyrityksenvaroiksi, joista vähen -
netään muut velat paitsi omistajien yritykseen tekemistä sijoituksista syntyneet velat.
▼B
5.91. AlaryhmiinAF.511 ja AF.512 luetaan :
a) Osuudet osakeyhtiönosakepääomasta: n e ovat arvopapereita, jotka
antavat niiden hallussapitäjälle omistajan oikeuksia sekä oikeuttavat
osuuteenjaettavista voitoista sekä osuuteenn ettovaroista suoritusti-
lassa;
b) lunastetut osakeyhtiön osakkeet: ne ovat osakkeita, joiden pääoma on
maksettu takaisinmutta jotka edelleenovat edellisenomistajan
hallussa. Hallussapitäjät ovat edelleenyhtiönomistajia ja oikeutettuja
siihenosuuteenvoitoista, joka jää jäljelle kunosin got onmaksettu
jäljellä olevalle rekisteröidylle pääomalle sekä myös mahdolliseen
ylijäämäänsuoritustilanyhteydessä. Ylijäämä onn ettovarallisuudenja
jäljellä olevanrekisteröidynpääomanerotus;
c) osakeyhtiöiden liikkeeseenlaskemat osinko-osakkeet. Näitä ovat arvo-
paperit,
1) joilla maasta ja arvopapereidensyn tyolosuhteista riippuenon
erilaisia nimiä kuten perustajan osakkeet (founder's shares),
voitto-osakkeet (profits shares), osinko-osakkeet (dividend shares)
jne. ja joita ei lueta mukaan rekisteröityyn pääomaan;
2) jotka eivät tarkasti ottaen anna niiden hallussapitäjälle omistajan
asemaa (oikeutta osuuteenrekisteröidynpääomantakaisin maksun
yhteydessä, oikeutta pääoman tuottoon, oikeutta äänestää yhtiönosakkaidenkokouksissa jn e.);
3) jotka oikeuttavat niiden hallussapitäjän osuuteen niistä mahdolli-
sista voitoista, joita jää jäljelle, kunrekisteröidylle pääomalle on
maksettu osingot sekä osaan suoritustilan yhteydessä jäävästä
ylijäämästä;
d) etuoikeutetut osakkeet tai osakkeet, jotka oikeuttavat jako-osaanyhtiön
lopetusvaroista sitä lopetettaessa. Tällaiset osakkeet voivat olla
julkisesti noteerattuja tai noteeraamattomia.
5.92. AlaryhmiinAF.511 ja AF.512 ei lueta:
a) osakkeita, joita ei ole merkitty liikkeeseenlaskun yhteydessä. Merkit-
semättä jääneitä osakkeita ei kirjata järjestelmässä;
b) debentuureja ja lainoja, jotka voidaan vaihtaa osakkeisiin. Ne kirjataan
alaluokkaan AF.33 siihen asti, kunnes ne vaihdetaan (ks. 5.62.l);
c) yhteisömäisten henkilöyhtiöiden vastuunalaisten yhtiömiesten
osuuksia. Ne luokitellaanalaryhmäänAF.513;
d) sellaisiin kansainvälisiin yhteisöihin tehtyjä julkisyhteisöjen sijoi-
tuksia, jotka ovat samaantapaanmuodostun eita kuinyhtiöt, joilla on
osakepääoma. Ne luokitellaanalaryhmäänAF.513 (ks. 5.95.c).
5.93. Alaryhmiin F.511 ja F.512 ei lueta ilmaisanteja, joissa vanhoille
osakkaille suunnataan uusia osakkeita omistusosuuksien suhteessa.
Tällainen emissio, joka ei muuta yhtiön vastuuvelvollisuuksia osakkaita
kohtaaneikä osakkeen omistajiensuhteellista omistusosuutta yhtiöstä, ei
ole rahoitustaloustoimi eikä sitä kirjata järjestelmässä (ks. 6.56). Sama
pätee osakkeiden nimellisarvon pilkkomiseen.
Muut osuudet (F.513)
5.94.Määritelmä: Alaryhmäänmuut osuudet (F.513) luetaankaikki talous-
toimet, jotka kohdistuvat muihinosuuksiin(AF.513). Niitä
ovat kaikenlaiset muut osuudet kuin ne,jotka on luokiteltu
alaryhmiinAF.511 ja AF.512 sekä alaluokkaanAF.52.
5.95. AlaryhmäänAF.513 luetaan :
a) kaikki muut kuinosakemuotoiset osuudet yhtiöissä:
1) vastuunalaisten yhtiömiesten osuudet yhteisömäisissä henkilöyh-
tiöissä
2) sellaistenrajoitetunvastuunyhtiöidenosuudet, joissa omistajat ovat
yhtiömiehiä mutta eivät osakkaita
3) sellaisiinavoimiintai komman diittiyhtiöihinsijoitettu pääoma,
jotka ovat itsenäisiä juridisia yksiköitä
4) sellaisiin osuuskuntiin sijoitettu pääoma, jotka ovat itsenäisiä
juridisia yksiköitä;
b) julkisyhteisöjensijoitukset sellaistenjulkistenyritystenpääomaan ,
joidenpääomaa ei ole jaettu osakkeisiinmutta jotka erityi-
slainsäädännön nojalla ovat itsenäisiä juridisia yksiköitä (ks. kappale
2.16.c);1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 139
▼B
c) julkisen sektorin sijoitukset kansainvälisten ja ylikansallisten organi-
saatioidenpääomaanpl. IMF, vaikka n e olisivat laillisesti
yhtiömuotoisia osakepääomineen (esim. Euroopan Investointipankki);
d) kansallisten keskuspankkien EMI:lle osoittamat rahoitusvarat(1);
e) yritysmäisiinrahoitus- tai ei-rahoitusyhteisöihinsijoitettu pääoma (ks.
2.13.f). Sijoitusten määrä saadaan vähentämällä käteis- tai luontois-
suorituksena tehtyjen sijoitusten määrästä kaikki pääoman otot (ks.
4.61.);
f) sellaiset rahoitussaamiset, joita ulkomaisilla yhsiköillä onn imellisiltä
kotimaisilta yksiköiltä (ks. 2.15.) ja päinvastoin.
Rahasto-osuudet (F.52)
5.96.Määritelmä: Alaluokkaanrahasto-osuudet (F.52) luetaankaikki talous-
toimet, jotka kohdistuvat rahasto-osuuksiin(AF.52).
Rahasto-osuudet ovat osakkeita, jotka laskee liikkeeseen
erityinen rahoituslaitos, jonka yksinomaisena tarkoituksena
onsijoittaa kerätyt varat rahamarkkin oilla, pääomamarkki-
noilla ja/tai kiinteistöihin.
5.97. AlaluokkaanAF.52 luettavia osakkeita liikkeeseenlasken eita rahoituslai-
toksia kutsutaan maasta riippuen sijoitusrahastoiksi (mutual funds, unit
trusts) ja muiksi kollektiivisiksi investointijärjestelyiksi (UCITS); rahastot
voivat olla avoimia, puoliavoimia tai suljettuja. Niidenosakkeet voivat
olla noteerattuja tai noteeraamattomia. Jos osakkeet ovat noteeraamat-
tomia, ne yleensä ostetaan vaadittaessa takaisin arvoon, joka vastaa niiden
osuutta rahoituslaitoksen omista varoista. Omat varat arvotetaan säännölli-
sesti uudelleen sen mukaan, miten siihen kulloinkin sisältyvien erien
markkinahinnat kehittyvät.
VAKUUTUSTEKNINEN VASTUUVELKA (F.6)(2)
5.98.Määritelmä: Luokkaan vakuutustekninen vastuuvelka (F.6) luetaan
kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat vakuutustekniseen
vastuuvelkaan(AF.6). Se onvakuutusyhtiöidenja (itse-
näisten tai epäitsenäisten) eläkerahastojen vastuuvelkaa
vakuutuksenottajille tai vakuutuskorvaustensaajille siten
kuinonmääritelty Neuvostondirektiivissä 91/674/EEC, 19.
joulukuuta 1991, vakuutusalanyritystenvuositilin päätök-
sestä sekä sulautetusta tilinpäätöksestä(3).
5.99. Luokka AF.6 kattaa seuraavat erät:
a) kotitalouksienosuus hen kivakuutusrahastoista
b) kotitalouksienosuus eläkerahastoista
c) vakuutusmaksuvastuu
d) korvausvastuu
5.100. Vakuutustekninen vastuuvelka on
a) vakuutuksen ottajien rahoitusvaroja — kotitalouksien osuutena henki-
vakuutus- ja eläkerahastoista sekä vakuutusmaksuvastuuna;
b) korvauksensaajien rahoitusvaroja — korvausvastuuna.
5.101. Vakuutustekninen vastuuvelka on
a) niiden henki- ja vahinkovakuutusyhtiöiden ja eläkerahastojen velkaa,
jotka luetaanvakuutuslaitostenja eläkerahastojenalasektoriin(S.125);
b) niiden epäitsenäisten eläkerahastojen velkaa, jotka luetaan niiden
institutionaalisten yksiköiden sektoreihin, jotka ko. rahastot ovat
perustaneet.
Työnantajien työntekijöidensä eläkkeiden maksamista varten perustamat
rahastot (epäitsenäiset eläkerahastot) luetaan luokkaan AF.6 vain, jos
niiden vastuut lasketaan käyttäen samanlaisia vakuutusmatemaattisia
menetelmiä kuin mitä vakuutusyhtiöt ja eläkerahastot käyttävät. Muussa
tapauksessa vastuuvelankattavat n e osakkeet tai osuudet, jotka järjes-
telmän alullepanija on laskenut liikkeeseen.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 140
(1) Euroopanyhteisönperustamissopimuksenliite Pöytäkirja Euroopanrahapoliittisen
instituutin perussäännöstä, artikla 16.2.
(2) Ks. vakuutustoimintaa käsittelevää liitettä 3, jossa kuvataan sosiaalivakuutuksen ja muun
vakuutustoiminnan käsittelyä järjestelmässä.
(3) EYVL N:o L 374, 31.12.1991, s. 7—31
▼B
5.102. LuokkaanAF.6 ei lueta vastuuvelkoja, joita onsosiaaliturvarahastot-
alasektoriin (S.1314) luokitelluilla institutionaalisilla yksiköillä. Järjes-
telmässä nämä vastuuvelat eivät ole sosiaaliturvarahastot-alasektorin
velkaa.
5.103. Luokka F.6 jaetaankahteenrahoitustaloustoimienalaluokkaan :
a) kotitalouksienosuus hen kivakuutus- ja eläkerahastoista (F.61)
b) vakuutusmaksu- ja korvausvastuu (F.62)
Kotitalouksien osuus henkivakuutus- ja eläkerahastoista (F.61)
5.104.Määritelmä: Alaluokkaankotitalouksienosuus hen kivakuutus- ja eläker-
ahastoista (F.61) luetaankaikki taloustoimet, jotka
kohdistuvat kotitalouksienosuuksiinhen kivakuutus- ja
eläkerahastoista (AF.61). Näihinosuuksiinluetaann e varat,
jotka kyseisissä yrityksissä ja yritysmäisissä yhteisöissä on
rahastoitu ennakoitujen vaateiden ja korvausten maksami-
seksi vakuutusehtojentäytyttyä.
5.105. Alaluokka F.61 jaetaankahteenrahoitustaloustoimienalaryhmään :
a) kotitalouksienosuus hen kivakuutusrahastoista (F.611)
b) kotitalouksienosuus eläkerahastoista (F.612)
Kotitalouksien osuus hankivakuutusrahastoista (F.611)
5.106.Määritelmä: Alaryhmäänkotitalouksienosuus hen kivakuutusrahastoista
(F.611) luetaankaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat
kotitalouksienosuuksiinhen kivakuutusrahastoista
(AF.611). Niitä ovat korvausvastuurahastot sekä rahastot,
jotka liittyvät säästöhenkivakuutuksen tai vastaavan järjes-
telmäntuottoon ,joka arvo lisätäänmaksettavaanmärään
vakuutuksenerään tyessä.
5.107. Alaryhmään AF.611 luetaan henkivakuutusrahastot, henkivakuutusten
hyvitykset ja vakuutusmaksujen alennukset sekä henkivakuutusrahastojen
tuotot silloin, kun riski sijoituksista on vakuutuksenottajilla siten, kuin
neuvoston direktiivin 91/674/EEC, 19. joulukuuta 1991, artikloissa 27, 29
ja 31 onmääritelty vakuutusalanyritystenvuositilin päätöksestä sekä
sulautetusta tilinpäätöksestä.
5.108. Taloustoimet, jotka kohdistuvat kotitalouksienosuuksiinhen kivakuutus-
rahastoista, koostuvat lisäyksistä ja vähennyksistä, ja ne pitää erottaa
sellaisista nimellisistä hallussapitovoitoista ja -tappioista, jotka kohdis-
tuvat vakuutusyhtiöidensijoituksiin(ks. 6.57.):
Lisäykset koostuvat
a) tilikauteenkohdistuvista todellisista vakuutusmaksuista
b) plus niistä vakuutusmaksutäydennyksistä, jotka edustavat sitä tuottoa,
joka onsaatu kotitalouksille kuuluvienvarojensijoittamisesta
c) miinus henkivakuutuksen palvelumaksut.
Vähennykset koostuvat
a) säästöhenkivakuutusten ja muiden vastaavien vakuutusten haltijoille
vakuutusten eräännyttyä maksetuista summista sekä vakuutetun
kuolemanjohdosta korvauksen saajille maksetuista summista
b) plus summista, jotka onmaksettu vakuutuskirjantakaisin ostoista
ennen niiden erääntymistä.
5.109. Henkivakuutusrahastot ovat koti- tai ulkomaisten kotitalouksien saamisia
ja koti- tai ulkomaistenvakuutusyhtiöidenvelkaa.
Jos esimerkiksi yritys on ottanut työntekijöilleen ryhmävakuutuksen,
työntekijöiden — ei työnantajan — ajatellaan olevan velkojia, koska heitä
pidetään todellisina vakuutuskirjan haltijoina.
Kotitalouksien osuus eläkerahastoista (F.612)
5.110.Määritelmä: Alaryhmäänkotitalouksienosuus eläkerahastoista (F.611)
luetaankaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat kotitalouk-
sienosuuksiineläkerahastoista (AF.611). Rahastoja ovat
itsenäiset tai epäitsenäiset eläkerahastot, jotka ovat työnan-
tajien ja/tai työntekijöiden tai ammatinharjoittajaryhmän
perustamia, ja ne on perustettu työntekijöiden tai amma-
tinharjoittajien eläkkeiden maksamiseksi.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 141
▼B
5.111. Taloustoimet, jotka kohdistuvat kotitalouksienosuuksiineläkerahastoissa,
koostuvat lisäyksistä ja vähennyksistä. Ne pitää erottaa sellaisista
nimellisistä hallussapitovoitoista ja -tappioista, jotka kohdistuvat eläker-
ahastojensijoituksiin(ks. 6.57.):
Lisäykset koostuvat
a) niistä todellisista tilinpitojaksolla ansaituista maksuista eläkerahastoon,
joita ovat maksaneet työntekijät, työnantajat, ammatinharjoittajat tai
jotkut muut institutionaaliset yksiköt niiden puolesta, joilla on
rahastoilta saamisia
b) plus niistä vakuutusmaksutäydennyksistä, jotka edustavat sitä tuottoa,-
joka onsaatu kotitalouksille kuuluvienvarojensijoittamisesta
c) miinus rahastojen hallinnointikauden palvelumaksut
Vähennykset koostuvat
a) eläkkeellä oleville tai heidän elätettävilleen maksettavista säännölli-
sistä maksuista tai muista korvauksista
b) plus eläkkeelle siirtymisenyhteydessä maksettavista kertakorvauksista.
5.112. Varojen siirto epäitsenäisistä eläkerahastoista sellaisiin itsenäisiin eläker-
ahastoihin,jotka luokitellaan alaluokkaan vakuutuslaitokset ja
eläkerahastot (S.125), ei ole kotitalouksieneläkerahasto-osuuksiinkirjat-
tava taloustoimi, silloin kun taustalla on rahaston muuntaminen toisen
tyyppiseksi. Tällainen tapahtuma kirjataan luokkaan muutokset sektor-
iluokituksessa ja rakenteessa (K.12.1), joka sisältyy muiden volyymin
muutostentiliin(ks. 6.30.).
5.113. Eläkerahastonvarat ovat kotimaistentai ulkomaistenkotitalouksien
saamisia eivätkä niitä hoitavien institutionaalisten yksiköiden varoja.
Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu (F.62)
5.114.Määritelmä: Alaluokkaanvakuutusmaksu- ja korvausvastuu (F.62)
luetaankaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat vakuutus-
maksu- ja korvausvastuisiin(AF.62). Ne ovat
vakuutuslaitosten ja (itsenäisten ja epäitsenäisten) eläker-
ahastojenvakuutustekn isiä vastuuvelkoja, joihinsisältyy
a) se osa vakuutusmaksutuloista, joka kohdistuu seuraa-
valle tilikaudelle (vakuutusmaksuvastuu);
b) se arvioitu kokonaiskustannus, joka aiheutuu korvauk-
sista, jotka ovat aiheutuneet tilikauden aikana,
riippumatta siitä, onko niistä ilmoitettu tai ei, vähen-
nettynä vastaavilla jo maksetuilla korvauksilla
(korvausvastuu).
5.115. Vakuutusmaksuvastuu onseurausta siitä tosiasiasta, että vakuutusmaksut
maksetanyleen sä vakuutuskaudenalussa, ja vakuutuskausi ja tilikausi
eroavat yleensä toisistaan. Siten, kun tilikauden päättyessä laaditaan tase,
osa tilikaudella maksetuista vakuutusmaksuista kattaa vasta seuraavan
tilikaudenriskejä. Vakuutusmaksuvastuu määritelläänolemassa olevan
vakuutusriskinja jäljellä olevanvakuutuskaudensuhteenavulla.
Rahoitustilillä vakuutusmaksuvastuu, joka kirjataanvakuutuksen ottajanja
vakuutuslaitoksenvälillä, koostuu siitä osasta vakuutuskaudella makset-
tuja maksuja, jonka on tarkoitus kattaa seuraavan kauden riskejä.
5.116. Vakuutusmaksuvastuu onvakuutuksenottajienrahoitussaamisia. Jos
vastuu kohdistuu henkivakuutuksiin, vakuutuskirjan haltijat ovat koti- ja
ulkomaisia kotitalouksia. Jos vastuut kohdistuvat muihinkuinhen kiva-
kuutuksiin, vakuutuskirjan haltijat voivat kuulua mihin hyvänsä sektoriin
tai ulkomaihin. Vakuutuksen ottajien maksamia vakuutusmaksuja voidaan
käyttää kriteerinä, kun vakuutusmaksuvastuuta jaetaan suhteellisesti eri
sektoreille ja ulkomaille.
5.117. Vakuutuslaitokset varautuvat korvausvastuun avulla niihin korvauksiin,
joita ne odottavat joutuvansa maksamaan vielä ratkaisemattomista
korvausvaatimuksista kutenesimerkiksi kiistan alaisista vaateista. Vakuu-
tusyhtiöidenhyväksymienkorvausvaatimustenkatsotaanerään tyvän
maksettaviksi sillä hetkellä, kun vahinko tapahtuu — kuinka kauan
hyvänsä kiistanalaisista korvauksista sopiminen sitten kestääkään.
5.118. Korvausvastuu onkorvauksensaajienrahoitussaamisia, ja saajat voivat
kuulua mihin talouden sektoriin tahansa tai ulkomaihin.
5.119. AlaluokkaanAF.62 luetaanmaksamattomiinvakuutusmaksuihinliittyvät
vastuut, muut tekniset vastuut, maksamattomat vahingonkorvaukset sekä
tasoitusvastuut siten, kuin ne on määritelty neuvoston direktiivin 91/674/1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 142
▼B
EEC, 19. joulukuuta 1991, artikloissa 25, 26, 28 ja 30 vakuutusalan
yritysten vuositilinpäätöksestä sekä sulautetusta tilinpäätöksestä.
MUUT SAAMISET JA VELAT (F.7)
5.120.Määritelmä: Luokkaanmuut saamiset ja velat (F.7) luetaankaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat muihinsaamisiinja velk-
oihin(AF.7). Ne ovat rahoitustaloustoimentai muun
taloustoimen vastineena syntyviä vaateita, kun talous-
toimenja siihenliittyvänmaksunvälillä onajoitusero.
5.121. LuokkaanF.7 luetaansellaiset taloustoimiinliittyvät rahoitussaamiset,
jotka juontuvat ennenaikaisesta tai myöhästyneestä maksusta. Maksu
kohdistuu tavaroihin tai palveluihin liittyviin taloustoimiin, tulonjakota-
loustoimiin tai rahoitusvarojen jälkimarkkinakauppaan. Tähän luetaan
taloustoimien vastinkirjaukset tapauksissa, joissa maksu on erääntynyt
mutta sitä ei ole vielä maksettu. Tähänluokkaanluetaanmyös
suoriteperusteisen laskennan myötä syntyvät velat sekä rästit.
5.122. LuokkaanF.7 ei lueta:
a) muita kuin tavaroihin tai palveluihin liittyvien taloustoimien, tulonja-
kotaloustoimien tai rahoitusvarojen jälkimarkkinakaupan ja niitä
vastaavienmaksujenajoituseroista johtuvia tilastollisia eroja;
b) sellaisia eriä, joidenluokittelemiseksi ei ole olemassa riittävästi
perustietoja. Luokitteluntulee perustua johon kinsaatavilla olevaan
tietoon;
c) eriä, joidenluon teesta ei ole mitääntietoa;
d) maksutaseensekalaisia eriä, joita kuvataanerässä virheelliset ja
tunnistamattomat erät;
e) johonkin muuhun vaadeluokkaan kuuluvia saamisten lisäyksiin tai
velkojen takaisinmaksuihin liittyviä ennenaikaisia tai myöhästyneitä
maksuja (ml. rästit). Ne luokitellaanedelleenalkuperäiseenvaade-
luokkaansa.
5.123. Luokka F.7 jaetaankahteenrahoitustaloustoimienalaluokkaan :
a) kauppaluotot ja ennakot (F.71)
b) muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot (F.79).
Kauppaluotot ja ennakot (F.71)
5.124.Määritelmä: Alaluokkaan kauppaluotot ja ennakot (F.71) luetaan kaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat kauppaluottoihin ja enna-
koihin(AF.71). Ne ovat rahoitussaamisia, jotka syn tyvät
tavaroihinja palveluksiinliittyvientaloustoimienyhtey-
dessä toimittajienja ostajiensopiessa maksuajan
pidentämisestä. Ne ovat myös ennakkomaksuja käynnissä
olevista tai käynnistymässä oleviin hankkeisiin liittyvistä
taloustoimista.
5.125. AlaluokkaanAF.71 luetaan :
a) sellaiset tavaroidenja palvelustentoimittamiseenliittyvät vaateet, joita
ei ole vielä maksettu;
b) rahoitusyhtiöidentarjoama käyttöpääomanrahoitus (factorin g) paitsi
jos rahoitus onlain amuotoista;
c) rakennusten kertyvät vuokrat;
d) tavaroihinja palveluksiinkohdistuvat maksurästit silloin , kunmaksut
eivät liity lainaan.
5.126. AlaluokkaanAF.71 ei lueta kauppaluottojenrahoittamiseksi otettuja
lainoja. Ne luetaan luokkaan AF.4 (ks. 5.81.h).
5.127. Kauppaluotot ja ennakot voivat olla kaikkien sektorien ja ulkomaiden
saamisia tai velkoja.
Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot (F.79)
5.128.Määritelmä: Alaluokkaanmuut saamiset ja velat kuinkauppaluotot ja
ennakot (F.79) luetaan kaikki taloustoimet, jotka kohdis-
tuvat muihinsaamisiinja velkoihinkuinkauppaluottoihin
ja ennakoihin (AF.79). Ne ovat rahoitussaamisia, jotka
syntyvät tulonjakotaloustoimien tai jälkimarkkinakauppaan
liittyvien rahoitustaloustoimien ja niiden vastineina olevien
maksujenajoituseroista. Niihinluetaanmyös suoriteper-
usteisesti kertyvät saamiset.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 143
▼B
5.129. AlaluokkaanAF.79 luetaansaamiset, jotka syn tyvät suoriteperusteisen
kirjauksenja todellistenmaksujenajoituserosta. Ne voivat kohdistua
esimerkiksi
a) veroihin;
b) sosiaaliturvamaksuihin;
c) palkkoihinja palkkioihin ;
d) maanja maaperävarojenvuokriin ;
e) osinkoihin;
f) korkoihin;
g) rahoitusvarojen jälkimarkkinakaupan taloustoimiin.
5.130. Suoriteperusteisesti rahoitusvaroille kertyvän koron vastinkirjauksena
tulisi ensisijaisesti olla koron pääomittaminen ko. rahoitusvarallisuuserään
(ks. 5.17.). Koron kirjauksessa tulee kuitenkin noudattaa kansallisia
käytäntöjä. Jos korkokertymää ei pääomiteta, se tulisi luokitella
alaluokkaanF.79.
5.131. Koronmaksuajankohtana kirjataan kaksi rahoitustaloustoimea (ks. 5.17.):
ensinnäkin, jos korko todella maksetaan, kirjataan taloustoimi siinä
vaateessa, jonka muotoisena korko on maksettu. Jos korkoa ei makseta,
kirjataankorkorästeihinlisäys, ja se n äkyy alaluokassa F.79; toiseksi,
vastinkirjauksena on rahoitustaloustoimi, joka vähentää velkojan netto-
saamisia velalliselta.
LISÄTIETOERÄ: SUORAT ULKOMAISET SIJOITUKSET (F.m)
5.132.Määritelmä: Suoriinulkomaisiinsijoituksiin(F.m) luetaankaikki
taloustoimet, jotka kohdistuvat suoriinulkomaisiinsijoi-
tuksiin(AF.m). Sijoitukset ovat pitkäaikaisia, mikä
kuvastaa kotimaisen institutionaalisen yksikön (suoran
sijoituksen tekijän) pysyvää kiinnostusta toisessa maassa
sijaitsevaan institutionaaliseen yksikköön (suoran sijoi-
tuksenkohdeyritys). Suoransijoituksentekijän
tarkoituksena on vaikuttaa merkittävästi tämän toisessa
maassa sijaitsevan yrityksen toimintaan. Suorana ulkomai-
sena sijoituksena pidetään sekä suoran sijoituksen tekijän ja
senkohteenvälistä alkuperäistä taloustoimea että myös
myöhempiä niiden ja niiden tytäryritysten välisiä pääoma-
taloustoimia, olivatpa tytäryritykset yhtiöitettyjä tai
yhtiöimättömiä(1).
5.133. Suoriksi ulkomaisiksi sijoituksiksi luokiteltavat saamisiinja velkoihin
kohdistuvat taloustoimet kirjataanasian omaisiinrahoitustaloustoimien
luokkiineli lain oihin(F.4), osakkeisiinja osuuksiin(F.5) sekä muihin
saamisiinja velkoihin(F.7). Kuhun kinluokkaansisältyvät suorat
sijoitukset tulisi kuitenkin kirjata myös erikseen lisätietoerään.
RAHOITUSTALOUSTOIMIEN KIRJAUSSÄÄNNÖT
ARVOTUS
5.134. Rahoitustaloustoimet kirjataanliiketoimenarvooneli siihenkan sallisessa
valuutassa mitattuun arvoon, jossa kulloisetkin institutionaalisten yksi-
köiden keskinäiset tai niiden ja ulkomaiden väliset saamiset ja/tai velat
luodaan, maksetaan, vaihdetaan tai annetaan anteeksi, kun liiketoimia
arvioidaanpuhtainliiketaloudellisinperustein .
5.135. Rahoitustaloustoimet ja niiden vastineena olevat rahoitus- tai muut
taloustoimet kirjataansamaantaloustoimiarvoon . Voidaantarkastella
kolmea vaihtoehtoa:
a) rahoitustaloustoimi onkan sallisessa valuutassa määritellyillä maksuvä-
lineillä tapahtuva taloustoimi (ks. 5.04. ja 5.23.): taloustoimen arvo on
yhtä kuinvaihdettujenmaksuvälin eidenmäärä;
b) rahoitustaloustoimi onulkomaisessa valuutassa määritellyillä
maksuvälineillä tapahtuva taloustoimi (ks. 5.04. ja 5.23.), eikä
vastintaloustoimikaan ole kansallisessa valuutassa määritellyllä
maksuvälineellä tapahtuva taloustoimi: taloustoimen arvo on yhtä
kuin käytettyjen maksuvälineiden määrä muunnettuna kansalliseen
valuuttaantapahtumahetkenvaluuttakurssinmukaan ;1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 144
(1) OECD:nmääritelmä suorille sijoituksille, kolmas laitos.
▼B
c) rahoitustaloustoimi ja senvastin taloustoimi eivät kumpikaanole
maksuvälineillä tehtävä taloustoimi (ks. 5.04): taloustoimen arvoksi
määritelläänsiin ä käytettyjenrahoitusvarojenja/tai velkojensen
hetkinen markkina-arvo.
5.136. Taloustoimenarvo viittaa tiettyynrahoitustaloustoimeenja senvastin ta-
loustoimeen. Taloustoimen arvo pitää käsitteellisesti selvästi erottaa
markkinoilla noteerattavasta arvosta eli puhtaasta markkinahinnasta tai
mistä hyvänsä hinnasta, jonka on tarkoitus kuvata samantapaisten tai jopa
identtisten saamisten ja/tai velkojen hintoja. Kuitenkin jos rahoitustalous-
toimen vastinkirjaus on esimerkiksi tulonsiirto, jolloin taloustoimeen ei
ole alunperinkään ryhdytty puhtain liiketaloudellisin perustein, talous-
toimi arvotetaankyseistensaamistenja/tai velkojenmarkkin a-arvojen
mukaisena.
5.137. Taloustoimenarvo ei sisällä palvelumaksuja, palkkioita, provisioita eikä
muita samantapaisia maksuja taloustoimen toteutukseen liittyvistä palve-
luista; nämä kirjataan palvelumaksuiksi. Myöskään rahoitustaloustoimiin
kohdistettuja veroja ei oteta mukaan, vaan ne käsitellään palveluihin
kohdistettuina tuoteveroina. Kun rahoitustaloustoimeen liittyy uuden
velan liikkeeseenlasku, taloustoimen arvo on yhtä kuin syntyneen velan
määrä vähennettynä mahdollisesti ennakkoon maksetulla korolla. Vastaa-vasti velkaa kuoletettaessa taloustoimenarvontulee olla sekä velkojalle
että velalliselle yhtä kuin se määrä, jolla velka pienenee.
Joidenkin rahoitustaloustoimien alaluokkien arvotuksista
5.138.Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (F.33)
a) Jos liikkeeseenlaskijat myyvät arvopapereitaan emissiotakaajien tai
muiden välittäjien kautta lopullisille sijoittajille korkeampaan hintaan,saamiset ja velat tulee kirjata sijoittajien maksaman hinnan mukaisina.
Sijoittajien maksaman hinnan ja liikkeeseenlaskijoiden saaman määrän
erotus tulisi käsitellä palvelumaksuna, jonka liikkeeseenlaskijat
maksavat emissiotakaajille.
b) Arvopaperienemissiot kirjataanemissionarvoon . Jos arvopaperi
lasketaan liikkeeseen ali- tai ylihintaisena nimellisarvon sijaan,
emission todellisena arvona kirjataan liikkeeseenlaskijan myyntihet-
kellä saama rahamäärä eikä nimellisarvo. Emissiohinnan ja
lunastushinnan välinen erotus käsitellään arvopaperin juoksuajalle
jaksotettuna korkona.
c) Selvästi alihintaisia ja nollakuponkilainoja tulisi käsitellä kuten alle
nimellisarvon myytäviä arvopapereita. Korko jaksotetaan juokkovelk-
akirjanjuoksuajalle, ja se pääomitetaantällaisiinjuokkovelkakirjoihin
(ks. 4.46.).
d) Jos pitkäaikaisenarvopaperinemissiohin ta ei ole merkittävästi
nimellisarvoa alempi, emissiohinnan ja lunastushinnan erotus voidaan
kirjata laskennallisesti emissiohetkellä.
e) Jos arvopaperin pääoma on sidottu hintaindeksiin, hyödykkeen hintaan
tai valuuttakurssi-indeksiin, arvopaperin emissiohinta kirjataan
pääomaksi, ja indeksistä riippuva jaksottainen tai lainan erääntyessä
maksettava korvaus käsitelläänkorkon a, joka jaksotetaanarvopaperin
juoksuajalle. Rahoitustilillä kirjataan vastinkirjauksena pääomitus
muihinarvopapereihinkuinosakkeisiin .
f) Sijoitukset jälkimarkkinoilla kierrossa oleviin arvopapereihin kirjataan
pörssiarvoon tai markkinahintaan.
g) Erääntyneet arvopaperit kirjataan lunastusarvoon, joka sisältää lunas-
tuksen yhteydessä maksettavan lisähinnan mutta ei palkintomaksuja ja
säästöpalkkioita, jotka kirjataankorkoihin .
h) Juokkovelkakirjojenvaihtamin enosakkeisiintulisi kirjata juokkovelk-
akirjojen myyntinä ja osakkeiden ostona (ks. 5.62.l). Taloustoimen
arvo johdetaanmyydyistä joukkovelkakirjoista, mikä saattaa edellyttää
osakkeidenhallussapitovoitontai tappionkirjausta uudelleen arvotus-
tilillä (ks. 6.54.).
5.139.Johdannaiset (F.34)
a) Optioiden jälkimarkkinakauppa tai option käyttö ennen päätty-
mispäivää ovat rahoitustaloustoimia. Jos optio onvoimassa vielä
päättymispäivänä, se voidaan toteuttaa tai se raukeaa. Option
toteuttamisenyhteydessä optionasettaja saattaa maksaa senhallussa-
pitäjälle maksun, joka on yhtä suuri kuin option perustan (kohde-
etuuden) vallitsevan markkinahinnan ja option toteutushinnan erotus
tai vaihtoehtoisesti voi tapahtua kohde-etuuden, joka voi olla rahoitus-
tai muuta varallisuutta, osto tai myynti ja sen vastinkirjauksena option1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 145
▼B
hallussapitäjän ja asettajan välinen option lunastushinnan suuruinen
maksu. Osto tai myynti arvotetaan vallitsevaan markkinahintaan.
Kohde-etuuden vallitsevan markkinahinnan ja option lunastushinnan
välinen erotus on molemmissa tapauksissa yhtä suuri kuin option
likvidaatioarvo eli optionarvo päättymispäivän ä. Jos optio raukeaa, ei
tapahdu taloustoimea. Optionasettajalle tulee kuiten kinhallussapito-
voittoa ja optionhaltijalle hallussapitotappiota, jotka molemmat
kirjataanuudelleen arvotustilillä.
b) Muihin johdannaisiin kuin optioihin sisältyy tyypillisesti sopimus,
jonka mukaisesti kaksi osapuolta lupaavat vaihtaa tulevaisuudessa
tiettynä ajankohtana tai ajankohtina tiettyjä rahoitusvarallisuus- tai
reaalivarallisuuseriä. Taloustoimet, jotka tällaisista johdannaisista
kirjataan, ovat ensinnäkin ko. sopimuksilla käyty kauppa sekä
nettomääräiset maksut. Saattaa olla myös tarvetta kirjata taloustoimia,
jotka liittyvät johdannaissopimuksenperustamiseen. Useissa tapauk-
sissa kaksi osapuolta kuitenkin tekee johdannaissopimuksen ilman, että
kumpikaanosapuolista maksaa mitäänmaksuja; tällaisissa tapauksissa
sopimuksenperustavantaloustoimenarvo onn olla, eikä rahoitustilillä
tarvita minkäänlaisia kirjauksia.
c) Välittäjienmaksamat tai saamat palkkiot optioista, futuureista,
swapeista ja muista johdannaissopimuksista käsitellään palvelumak-
suina asianomaisella tilillä. Swap-sopimuksia seuraavat korkojen
maksuvirrat on kirjattava omaisuustuloina ja pääoman lyhennykset
kirjataan rahoitustilillä asianmukaiseen perustana olevaan instrument-
tiin kohdistuvana taloustoimena. Swap-sopimuksen osapuolten ei
katsota tarjoavanpalveluksia toisilleen , mutta kaikki swap-sopimuk-
seen liittyvät kolmannelle osapuolelle maksetut maksut käsitellään
palvelumaksuina (ks. 4.47.). Vaikka option myyjälle maksetun maksun
voidaankäsitteellisesti katsoa sisältävänpalvelumaksun , ei palvelun
osuutta ole käytännössä yleensä mahdollista erottaa. Siksi koko option
hinta kirjataan sen myyjälle rahoitusvarojen hankinnaksi ja ostajalle
velkojenlisäykseksi.
d) Jos swap-sopimukseenliittyy pääomienvaihto kutenesimerkiksi
valuuttaswappien yhteydessä, tulee ensimmäinen pääomien vaihto
kirjata taloustoimena, joka kohdistuu vaihdon perustana olevaan
instrumenttiin sen sijaan, että se kohdistuisi johdannaisinstrumenttiin
(F.34), ja samalla syntyvän johdannaisen arvo on aluksi nolla.
Johdannaisen arvoon sisältyy myöhemmin vähintään seuraavat tekijät:
1) takaisinvaihdettavan pääoman odotetun markkina-arvon ja sopi-
mukseen kirjatun pääoman välisen erotuksen nykyinen markkina-
arvo; ja
2) sopimuksessa määriteltyjentulevienkorko- ja muidenkäteisvir-
tojen nykyinen markkina-arvo.
Johdannaissopimusten arvon muutokset tulisi kirjata uudelleenarvostusten
tilillä.
Pääomientakaisin vaihto tehdäänswap-sopimuksessa määritellyinehdoin
ja rahoitusvarojenvaihto saattaa tapahtua muulla kuinvallitsevalla
markkinahinnalla. Sopimusosapuolten väliset maksut suoritetaan sopi-
muksen mukaisesti. Vallitsevan markkinahinnan ja sopimushinnan välinen
erotus onyhtä suuri kuinsaatavan /velanpurkuarvo sopimuksen
päätöspäivänä, ja se kirjataan johdannaisiin (F.34) kohdistuvana talous-
toimena. Tämän viimeisen johdannaiseen liittyvän taloustoimen ja
viimeistenmahdollistenkorkovirtojentulee täsmätä koko swap-sopimuk-
sesta sen olemassoloaikana saatuihin uudelleenarvostusvoittoihin tai -
tappioihin yhteensä. Käsittelytapa on yhdenmukainen päättymispäivänä
toteutettavanoptionkäsittelynkan ssa (ks. a yllä).
5.140.Osakkeet ja osuudet paitsi rahasto-osuudet (F.51)
a) Uudet osakkeet kirjataan emissiohintaan, joka yleensä on yhtä kuin
nimellisarvo plus emissiovoitto.
b) Kierrossa oleviinosakkeisiinkohdistuvat taloustoimet kirjataan
taloustoimenarvoon . Jos se ei ole tiedossa, se voidaanarvioida
pörssinoteerausten tai noteerattujen osakkeiden markkinahintojen
avulla sekä noteeraamattomien osakkeiden kirjanpitoarvon avulla.
c) Osinkojen sijaan annetut merkintäoikeudet (scrip dividend shares)
arvostetaan siihen hintaan, joka ilmenee liikkeeseenlaskijan osingon-
jakoehdotuksesta.
d) Järjestelmässä ei kirjata ilmaisosakkeidenemissioita (ks. 5.93.).
Kuitenkin jos ilmaisosakeanti aiheuttaa muutoksia yrityksen osak-
keiden yhteenlaskettuun markkina-arvoon, nämä muutokset kirjataan
uudelleenarvotustilillä (ks. 6.56.).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 146
▼B
e) Muihinosuuksiin(F.513) kohdistuvientaloustoimienarvo onyhtä
kuin niiden varojen määrä, jonka omistajat siirtävät yrityksiinsä tai
yritysmäisiinyhteisöihin . Joissaintapauksissa varoja voidaansijoittaa
antamalla anteeksi yrityksen tai yritysmäisen yhteisön velkoja.
5.141.Rahasto-osuudet (F.52)
a) Rahasto-osuuksiinkohdistuvat taloustoimet sisältävät rahastoon
maksetut nettomääräiset osuusmaksut.
b) Rahastojen saamilla omaisuustuloilla, joista on puhdistettu hallinnoin-
tikustannukset, on rahoitustilillä rahasto-osuuksiin tehtävä
vastinkirjaus, vaikka ko. omaisuustuloja ei olisikaan jaettu osakkaille
kunhan ne on osoitettu heille. Rahoitustilillä omaisuustulot pääomite-
taan.
KIRJAUSTEN AJOITUS
5.142. Rahoitustaloustoimet ja niiden vastintaloustoimet kirjataan samalla
hetkellä.
5.143. Jos vastintaloustoimi on muu kuin rahoitustaloustoimi, molemmat
kirjataansillä hetkellä, kunko. muu taloustoimi tapahtuu. Jos esimerkiksi
tavaroidentai palvelustenmyyn tiinliittyy kauppaluotto, rahoitustalous-
toimi kirjataan samaan aikaan, kun asianmukaiselle muulle kuin
rahoitustilille tehdäänkirjaus.
5.144. Kun rahoitustaloustoimen vastineena on toinen rahoitustaloustoimi,
voidaanajatella kolmea vaihtoehtoa:
a) molemmissa rahoitustaloustoimissa käytetäänmaksuvälin eitä (ks.
5.04.): ne kirjataan sillä hetkellä, kun ensimmäinen maksu suoritetaan;
b) rahoitustaloustoimista vain toinen on sellainen, jossa käytetään
maksuvälineitä (ks. 5.04.): ne kirjataan hetkellä, jolloin maksu
suoritetaan;
c) kummassakaanrahoitustaloustoimessa ei käytetä maksuvälin eitä (ks.
5.04.): ne kirjataan sillä hetkellä, kun ensimmäinen rahoitustaloustoimi
tapahtuu.
RAHOITUSTALOUSTOIMIEN LAATIMINEN TASEIDEN MUUTOKSIEN
AVULLA
5.145. Jos rahoitustaloustoimista ei ole saatavilla perustilastoja, ne voidaan
johtaa taseidenmuutoksista eli rahoitussaamistenja velkojenmuutoksistapäättäväntaseenja aloittavantaseenvälillä. Rahoitustaloustoimienja
taseidenmuutostenvälin enero koostuu kirjauksista, jotka tehdään
uudelleenarvotustilille sekä varojen volyymin muiden muutosten tilille.
Liite 5.1
Yhteys rahan määriin
5.146. Tässä liitteessä kuvataan menetelmää, jonka avulla voidaan esittää rahan
määrälle mittoja varallisuustaseessa ja rahoitustilillä.
5.147. Rahanmääritelmät vaihtelevat maittainja ajassa. Lisäksi n ämä
määritelmät eivät välttämättä perustu niihin rahoitusvarojen ja sektorien
luokituksiin, jotka on määritelty tilinpitojärjestelmässä. Siksi rahan
määrälle ei ole määritelmiä järjestelmässä.
5.148. Seuraavanlaisia ongelmia ilmenee, kun yhdistellään rahan määriä ja
varallisuustaseita sekä rahoitustilejä. Ensinnäkin rahan määrät saattavat
muodostua osista, jotka eivät ole yhtäpitäviä tilinpitojärjestelmän
rahoitusvarojen ja velkojen luokkien, alaluokkien ja alaryhmien kanssa.
Rahanmääräänsaattaa esimerkiksi sisältyä vainosa luokasta käteisraha ja
talletukset (AF.2). Tällainen osa voi olla määritelty joko suhteessa
maturiteettiin ja/tai suhteessa niihin institutionaalisiin yksiköihin, jotka
pitävät hallussaantai laskevat liikkeeseenkäteistä rahaa ja talletuksia.
Toiseksi rahanmäärät saattavat viitata rahaa luovaan , rahaa hallussa
pitävään ja rahaneutraaliin sektoriin, joita ei voida johtaa tilinpitojärjes-
telmässä määritellyistä sektoreista ja alasektoreista. Kolmanneksi raha-
aggregaattien laadinnassa käytetyt tietolähteet saattavat käytännössä
poiketa niistä tietolähteistä, joita käytetään sektoreittaisten ja ulkomaiden
varallisuustaseiden ja rahoitustilien laadintaan.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 147
▼B
5.149. Jotta varallisuustaseesta tai rahoitustililtä voitaisiiniden tifioida rahan
määrä MX, saattaa olla välttämätöntä jakaa mikä hyvänsä järjestelmässä
määritelty saamistenja velkojenluokka i kahteenalaluokkaan :
a) MXi: vaadeluokkaani luettaviensaamisten(velkojen ) alaluokka,
joka onosa rahanmäärää MX;
b) MX−i: vaadeluokkaani luettaviensaamisten(velkojen ) alaluokka,
joka ei ole osa rahanmäärää MX;
Käytännössä joitakin saamisten (velkojen) luokkia ei lueta mukaan
laajimpaankaan rahan määritelmään kuten esimerkiksi monetaarista kultaa
ja SDR:iä (AF.1) tai vakuutusteknistä vastuuvelkaa (AF.6). Siksi MX1 ja
MX6 olisivat nollia eli toisin sanoen luokan AF.1:n hajottaminen
alaluokkiinMX1 ja MX−1 tai luokanAF.6 hajottamin enalaluokkiin
MX6 ja MX−6 ei ole tarpeen.
5.150. Rahanmäärä MX onyhtä kuinrahaa hallussa pitäviensektoreiden
kaikkiensaamistenalaluokkienMXi summa ja MX onkaikkienrahaa
luoviensektoreidenkaikkienvelkojenalaluokkienMXi summa.
5.151. Yksi tämänmen etelmänsuurimmista eduista onsenjoustavuus. Kun
rahanmääritelmä muuttuu, tarvitsee muokata vainjoiden kinsaamis- ja
velkaluokkienjakamista alaluokkiinMXi ja MX−i.
Rahan määriä taseessa tai rahoitustilillä
Rahaa hallussa pitävien
sektorienrahoitusvaratRahaa luoviensektorien
velat
Yhtee-
nsäLuokittelu
sektoreittainLuokittelu
sektoreittainYhtee-
nsä
AF.1
AF.2
josta MX2
MX−2
AF.3
AF.33
josta MX33
MX−33
AF.34
josta MX34
MX−34
AF.4
AF.41
josta MX41
MX−41
AF.42
josta MX42
MX−42
AF.5
AF.51
josta MX51
MX−51
AF.52
josta MX52
MX−52
AF.6
AF.7AF.71
josta MX
71
MX−71
AF.79
Saamiset ja velat
yhteensä, josta
MX1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 148
▼B
LUKU 6
MUUT VIRRAT
6.01. Muihin virtoihin kuuluvat kiinteän pääoman kuluminen (K.1), valmista-
mattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat ja vähennykset (K.2)
sekä muut varojenmuutokset (K.3—K.12).
Muut varojenmuutokset koostuvat sellaisista erilaisista varojen , velkojen
ja nettovarallisuuden muutoksista, jotka eivät ole seurausta pääomatilillä
ja rahoitustilillä kirjatuista taloustoimista. Niihinluetaanmuut volyymin
muutokset (K.3—K.10 ja K.12) sekä myös hallussapitovoitot ja -tappiot
(K.11).
KIINTEÄN PÄÄOMAN KULUMINEN (K.1)
6.02.Määritelmä: Kiinteän pääoman kuluminen (K.1) kuvaa tarkasteluajan-
jakson aikana loppuunkäytettyä kiinteiden varojen määrää.
Kuluminen on seurausta normaalista kulumisesta sekä
ennakoitavasta vanhentumisesta, ja siihen sisältyvät myös
sellaisista satunnaisista vahingoista aiheutuneet kiinteän
pääomanmen etykset, joidenvaralle voidaanottaa
vakuutus.
6.03. Sekä aineellisille että aineettomille kiinteille varoille (paitsi eläimille)
tulee laskea kuluminen. Aineettomia kiinteitä varoja ovat esimerkiksi
mineraalien etsintäkustannukset, ohjelmistot (software), valmistamatto-
miin varoihin kohdistuvat merkittävät parannukset sekä
valmistamattomien varojen omistuksen vaihtoon liittyvät kustannukset.
6.04. Kiinteän pääoman kuluminen (joka pitäisi erottaa verotuksessa sallituista
tai liikekirjanpidossa näytetyistä poistoista) tulisi arvioida kiinteän
pääomakannan ja eri pääomatavaroiden todennäköisen keskimääräisen
taloudellisen iän perusteella. Pääomakannan laskemisessa suositellaan
käytettäväksi investointikertymämenetelmää aina, kun kiinteästä pääoma-
kannasta ei ole välitöntä tietoa. Kiinteiden varojen kanta tulisi arvottaa
tilikauden ostajan hintoihin.
Sellaiset satunnaisten onnettomuuksien aiheuttamat kiinteiden varojen
menetykset, joiden varalta voidaan ottaa vakuutus, otetaan huomioon
arvioitaessa kyseistentavaroidenkeskimääräistä käyttöikää. Tietyn
tilinpitojakson aikana koko kansantaloudessa tapahtuvien normaalien
vahinkojen voidaan odottaa olevan yhtäsuuria tai likipitäen yhtä suuria
kuin kansantaloudessa keskimäärin. Eri yksiköiden tai yksikköryhmien
osalta todelliset normaalit vahingot voivat kuitenkin poiketa keskimääräi-
sistä satunnaisista vahingoista. Tällaisessa tapauksessa sektorikohtaiset
erot kirjataan kiinteiden varojen muihin volyymin muutoksiin.
Kiinteän pääoman kuluminen lasketaan käyttämällä ”suoraviivaista”
menetelmää, jossa kiinteän pääomatavaran arvosta poistetaan vakio-osuus
koko tavaran eliniän ajan.
Kiinteän varan suorituskyvyn alenemismallista riippuen voi kuitenkin olla
aiheellista laskea kiinteän pääoman kuluminen geometrisen poistomene-
telmänmukaisesti.
6.05. Kiinteän pääoman kuluminen esitetään tilijärjestelmässä aina tasapai-
noerän alapuolella, joka erä esitetään bruttoja nettomääräisenä. ”Brutto”-
kirjaus tarkoittaa sitä, että kiinteän pääoman kulumista ei ole vähennetty
ja vastaavasti ”netto”-kirjaus merkitsee, että kiinteän pääoman kuluminen
on vähennetty.
VALMISTAMATTOMIEN MUIDEN KUIN RAHOITUSVAROJEN
HANKINNAT MIINUS VÄHENNYKSET (K.2)
6.06.Määritelmä: Valmistamattomat muut kuinrahoitusvarat(1)koostuvat
maasta sekä muista aineellisista valmistamattomista
varoista, joita voidaankäyttää tavaroidenja palvelusten
tuotannossa sekä aineettomista valmistamattomista
varoista.
6.07. Maa määritellään maaperäksi mukaanluettuna sitä peittävä maa-aines ja
siihenliittyvät pin tavedet(2). Pintavesiksi luetaan kaikki sisävesialueet —
tekojärvet, järvet, joet jne. — joihin voi olla omistajan oikeuksia.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 149
(1) Varojenmääritelmät, ks. kappaleen7 liitettä 7.1.
(2) Varojenmääritelmät, ks. kappaleen7 liitettä 7.1.
▼B
6.08. Seuraavia eriä ei lueta mukaanmaahan :
a) maan pinnalla tai sen sisällä olevia rakennuksia tai muita rakennelmia
— teitä, tunneleita, jne.;
b) viinitarhoja, hedelmätarhoja tai muita puuistutuksia eikä kasvavaa
viljaa jne.;
c) maaperävaroja;
d) luonnonvaraisia biologisia varoja;
e) pohjavesivaroja.
Erät a) ja b) ovat valmistettuja kiinteitä varoja, erät c), d) ja e) luetaan
aineellisiin valmistamattomiin varoihin.
6.09. Maan hankinnat ja luovutukset arvotetaan niihin käypiin markkinahin-
toihin, jotka vallitsevat hankinta- tai luovutushetkellä. Maahan liittyvät
taloustoimet kirjataansamaanarvoonsekä ostajanettä myyjäntileillä.
Arvoon ei lueta mukaan niitä kustannuksia, jotka koituvat maan
omistuksen siirrosta, vaan ne kirjataan kiinteän pääoman bruttomuodos-
tukseen.
6.10. Muiden aineellisten valmistamattomien varojen hankintoihin ja vähen-
nyksiin sisältyvät maaperävarat, luonnonvaraiset biologiset varat sekä
vesivarat. Maaperävarat sisältävät hiili-, öljy-, maakaasuvarannot sekä
metalli- ja epämetallimineraalivarannot(1).
6.11. Muiden aineellisten valmistamattomien varojen hankinnat ja vähennykset
arvotetaan niihin käypiin markkinahintoihin, jotka vallitsevat hankinta- tai
luovutushetkellä. Hankinta- ja luovutushintoihin ei lueta mukaan omista-
juuden siirtoon liittyviä kustannuksia. Ne kirjataan kiinteän pääoman
bruttomuodostukseen.
6.12. Aineettomat valmistamattomat muut kuin rahoitusvarat koostuvat paten-
toinneista, vuokrasopimuksista ja muista siirrettävistä sopimuksista,
ostetusta liikearvosta (goodwill) sekä muista aineettomista valmistamat-
tomista varoista. Vuokrasopimukset käsittävät maan, maaperävarojen sekä
asuin- ja muiden talorakennusten vuokrauksen(2). Lisäesimerkkeinä
voidaan mainita urheilijoiden ja kirjailijoiden kanssa tehdyt siirrettävät
sopimukset. Vuokrasopimustentai muidensiirrettäviensopimusten
hankintojen ja luovutusten arvo koostuu niistä maksuista, joita alkuperä-
isille tai myöhemmille vuokralaisille maksetaansilloin , kun
vuokraoikeudet tai toimiluvat myydääntai siirretääntoisille in stitutio-
naalisille yksiköille. Aineettomien valmistamattomien varojen hankinta-
ja luovutushintoihin ei lueta mukaan omistajuuden siirtoon liittyviä
kustannuksia. Omistuksen siirtokustannukset ovat kiinteän pääoman
bruttomuodostuksenerä.
6.13. Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat miinus
vähennykset kirjataan sektorien, koko kansantalouden ja ulkomaiden
pääomatilille.
MUUT VAROJEN MUUTOKSET (K.3—K.12)
6.14.Määritelmä: Muut varojenmuutokset ovat virtoja, jotka eivät ole
seurausta pääoma- ja rahoitustileillä kirjatuista taloustoi-
mista. Muita muutoksia erotetaankahden laisia.
Ensimmäiset koostuvat varojen volyymin muutoksista.
Toiset koostuvat sellaisista varojen, velkojen tai nettovar-
allisuuden arvonmuutoksista, jotka seuraavat hintatason ja -
rakenteen muutoksista ja jotka johtavat hallussapitovoit-
toihintai -tappioihin .
MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.3—K.10 JA K.12)
6.15. Muut volyyminmuutokset ovat virtoja, joilla onerilaisia tarkoituksia.
Yksi tärkeä tehtävä onmahdollistaa tiettyjenvarojenjärjestelmääntulo ja
sieltä poistuminen normaalin tapahtumien kulun mukaisena, esimerkkinä
luonnon tapahtumista johtuvat tileihin mukaan otot ja niistä poistamiset.
Tämä on tärkeää luonnonvarojen löytämisen, ehtymisen ja kulumisen
kirjaamiseksi. Toinen tehtävä on kirjata sellaisten poikkeuksellisten
ennakoimattomien tapahtumien vaikutukset, jotka koskevat varoista
saatavaa taloudellista hyötyä.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 150
(1) Varojenmääritelmät, ks. kappaleen7 liitettä 7.1.
(2) Varojenmääritelmät, ks. kappaleen7 liitettä 7.1.
▼B
6.16. Muut volyyminmuutokset koostuu yhdeksästä luokasta:
a) Valmistamattomienvarojenmuuttumin entaloudellisesti merkittäviksi
(K.3)
b) Valmistettujenvarojenmuuttumin entaloudellisesti merkittäviksi (K.4)
c) Luonnonvaraisten biologisten varojen kasvu (K.5)
d) Valmistamattomienvarojentaloudellisenarvonhäviämin en(K.6)
e) Katastrofienaiheuttamat men etykset (K.7)
f) Korvauksettomat haltuunotot (K.8)
g) Muualla luokittelemattomat muidenkuinrahoitusvarojenmuut
volyyminmuutokset (K.9)
h) Muualla luokittelemattomat rahoitusvarojenja velkojenmuut
volyyminmuutokset (K.10)
i) Luokitus- ja rakennemuutokset (K.12).
VALMISTAMATTOMIEN VAROJEN MUUTTUMINEN TALOUDELLI-
SESTI MERKITTÄVIKSI (K.3)
6.17. Valmistamattomienvarojenmuuttumin entaloudellisesti merkittäviksi
(K.3) kuvaa sellaista ko. varojenlisään tymistä, joka ei ole seurausta
tuotannosta.
Tähänluetaan :
a) hyödynnettävissä olevien maaperävarojen bruttomääräiset lisäykset:
todennetut hiili-, öljy-, maakaasu-, metalli- ja epämetallimineraalivar-
annot, jotka ovat taloudellisesti hyödynnettävissä. Tähän luetaan myös
ne varannot, jotka tulevat taloudellisesti hyödynnettäviksi teknologisen
kehityksen tai suhteellisten hinnanmuutosten myötä;
b) muiden luonnonvarojan siirtäminen taloudellisen toimintaan: luonnon-
varat, jotka muuttuvat merkitykseltäänmääriteltäviksi taloudellisiksi
varoiksi. Taloudelliset varat ovat varoja, joihin institutionaalisilla
yksiköillä onomistajanoikeuksia ja joista n iidenomistajille voi koitua
taloudellista hyötyä (esimerkiksi koskemattomienmetsienhyödyn tä-
minen, luonnonvaraisen tai joutomaan muuntaminen sellaiseksi, että se
voidaanottaa taloudelliseenkäyttöön , uudismaanraivaus);
c) valmistamattomienvarojenlaadun muutokset, jotka ovat seurausta
niiden taloudellisen käytön muuttumisesta. Laadunmuutokset
käsitellään volyymin muutoksina. Tässä kirjattavat laadunmuutokset
ovat vastinkirjauksia niille taloudellisen käytön muutoksille, jotka
esitetäänluokitusmuutoksin a (ks. 6.32.) — esimerkiksi maanmuuttu-
minen viljelymaasta rakennusmaaksi;
d) aineettomien valmistamattomien varojen ilmaantuminen. Aineettomia
valmistamattomia muita kuin rahoitusvaroja syntyy patentoinnin tai
siirrettäviensopimustentekemisenyhteydessä. Myös jos yrityksiä
myydään niiden omat varat ylittävällä hinnalla (ks. 7.05.), muodostaa
omien varojen ylittävä osa ostohinnasta ”ostettu liikearvo” -varalli-
suuserän. Liikearvoa, jota ei ole todennettu myynnin/oston kautta, ei
lueta taloudellisiinvaroihin .
VALMISTETTUJEN VAROJEN MUUTTUMINEN TALOUDELLISESTI
MERKITTÄVIKSI (K.4)
6.18. Valmistettujenvarojenmuuttumin entaloudellisesti merkittäviksi (K.4)
liittyy tavaroihin, joita ei ole aiemmin kirjattu taseeseen. Se tarkoittaa
merkittävän tai erityisen taloudellisen arvon tunnistamista, ja se kirjataan
muihinvolyyminmuutoksiin .
Valmistettujenvarojenmuuttumin entaloudellisesti merkittäviksi sisältää:
a) arvoesineet, kuten jalokivet ja taide-esineet, kun varallisuustaseeseen
aiemmin kirjaamattoman esineen korkea arvo tai taiteellinen merkitys
ensimmäisen kerran tunnistetaan
b) historialliset muistomerkit, kun rakennuksen tai sijaintipaikan erityinen
arkeologinen, historiallinen tai kulttuurimerkitys, jota ei ole aiemmin
kirjattu varallisuustaseeseen, ensimmäisen kerran tunnistetaan.
LUONNONVARAISTEN BIOLOGISTEN VAROJEN KASVU (K.5)
6.19. Luonnonvaraisten biologisten varojen kasvu (K.5) ei ole minkään
institutionaalisen yksikön suorassa valvonnassa, vastuulla tai hallin-
noimaa, eikä se siten ole tuotantoa. Näiden taloudellisten varojen
lisääntyminen, kutenesimerkiksi luonnonpuuston kasvu ja kalakannan1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 151
▼B
kasvu jokiensuissa, onsillointulkittava taloudellisenarvonilmaan tumi-
seksi.
6.20. Luonnollinen kasvu tulisi kirjata lisäyksenä (K.5); näiden varojen
ehtyminen tulisi kirjata taloudellisen arvon häviämisenä (K.61).
Käytännössä luonnollinen kasvu voidaan kirjata kuitenkin vain nettomää-
räisenä, koska itse asiassa todennäköisesti ainoat käytettävissä olevat
fyysiset mitat ovat nettomittoja.
VALMISTAMATTOMIEN VAROJEN TALOUDELLISEN ARVON
HÄVIÄMINEN (K.6)
6.21. Valmistamattomienmuidenkuinrahoitusvarojentaloudellisenarvon
häviäminen (K.6) sisältää:
a) luonnonvarojen ehtymisen (K.61), mikä käsittää maaperävarojen
esiintymien vähenemisen sekä varoihin luettujen (ks. 6.19) luonnon-
varaistenbiologistenvarojenkuluttamisen ;
b) muunvalmistamattomienvarojentaloudellisenarvonhäviämisen
(K.62):
1) hyödynnettävien maaperävarojen muut vähennykset (teknologian
tai suhteellisten hintojen muutoksesta johtuva hyödynnettävyyden
uudelleenarviointi);
2) valmistamattomienvarojenlaadun muutos, joka onseurausta
muutoksista niiden taloudellisessa käytössä;
3) taloudellisesta toiminnasta johtuva valmistamattomien varojen
huonontuminen. Tähän luetaan maan, vesivarojen ja periaatteessa
muiden luonnonvarojen arvon aleneminen;
4) ostetun liikearvon poistaminen, siirrettävissä olevien sopimusten
purkaminen ja patenttisuojan loppuminen.
KATASTROFIEN AIHEUTTAMAT MENETYKSET (K.7)
6.22. Volyyminmuihinmuutoksiinkirjattavat katastrofienaiheuttamat men e-
tykset ovat seurausta laajoista, erillisistä ja tunnistettavista tapahtumista,
jotka voivat tuhota mihintahan sa taloudellisten(rahoitus- tai muidenkuin
rahoitus-) varojenluokkaanluettavia eriä.
6.23. Tällaisia tapahtumia ovat maanjäristykset, tulivuoren purkaukset,
hyökyaallot, epätavallisenvoimakkaat hirmumyrskyt, kuivuus sekä muut
luonnononnettomuudet; sotatoimet, mellakointi ja muut poliittiset tapah-
tumat; teknologiset onnettomuudet kuten suuret myrkkypäästöt tai
radioaktiivisten aineiden pääsy ilmaan.
Tähänluetaanerityisesti:
a) epätavallisentulvimisentai tuulivahin gonaiheuttama maanlaadun
huononeminen;
b) kuivuudentai taudinpuhkeamisenaiheuttama kasvatettavienvarojen
tuhoutuminen;
c) metsäpalojen tai maanjäristysten aiheuttama rakennusten, laitteiden tai
arvoesineiden tuhoutuminen;
d) luonnonkatastrofien tai poliittisten tapahtumien seurauksena tapahtuva
rahan tai haltija-arvopapereiden satunnainen tuhoutuminen.
KORVAUKSETTOMAT HALTUUNOTOT (K.8)
6.24. Korvauksettomia haltuunottoja (K.8) tapahtuu, kun hallitukset tai muut
institutionaaliset yksiköt ottavat omistukseensa muiden institutionaalisten
(myös ulkomaisten) yksiköiden varoja ilman täyttä korvausta muista
syistä kuinverojen , sakkojentai muidenvastaavienmaksujenmaksamista
varten. Tällaisen yksipuolisen takavarikoimisen korvaukseton osa ei ole
pääomatilille kirjattava pääomansiirto.
MUUALLA LUOKITTELEMATTOMAT MUIDEN KUIN RAHOITUS-
VAROJEN MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.9)
6.25. Muidenkuinrahoitusvarojenmuihinvolyyminmuutoksiin(K.9) kirjataan
odottamattomientapahtumienvaikutukset varoista saatavaantaloudelli-
seenhyötyyn .
Tähänluetaan :
a) odottamaton vanhanaikaistuminen. Kiinteän pääoman kulumiseen ei
sisälly kiinteiden varojen odottamatonta vanhanaikaistumista, ja siten
normaali odotettavissa oleva vanhanaikaistuminen ei aina riitä1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 152
▼B
ottamaan huomioon todellista vanhanaikaistumista. Kiinteiden varojen
arvon alentamiseksi tulee sen vuoksi tehdä parantuneen teknologian
käyttöönotosta johtuvia kirjauksia;
b) kiinteän pääoman kulumiseen sisältyvien normaalivahinkoja vastaa-
vien vähennysten ja todellisten menetysten väliset erot.
Ennakoimattomat vahingot eivät sisälly kiinteän pääoman kulumiseen,
ja siten erä, joka kulumisessa on mukana kuvaamassa normaalia
odotettavissa olevaa vahinkojen määrää, voi olla todellista vahinkojen
määrää pienempi (tai suurempi). Sen vuoksi tulee tehdä oikaisuja
tällaisista tapahtumista aiheutuvan kiinteiden varojen arvon ennakoi-
mattoman alenemisen (tai lisäyksen) osalta;
c) sellainen kiinteiden varojen arvonalennus, jota ei ole otettu huomioon
kiinteän pääoman kulumisessa: kiinteiden varojen arvon aleneminen,
jonka syinä ovat esimerkiksi ennakoimattomat ilman happamuuden tai
sateiden vaikutukset rakennusten pinnoitteille tai kulkuneuvojen
koreille;
d) luopuminen tuotantolaitteistoista jo ennen sen valmistumista tai ottoa
taloudelliseenkäyttöön ;
e) poikkeukselliset varastotappiot (esim. tulipalon, varkauden tai vilja-
varastonhyön teistuhontakia);
f) muidenvarojenkuinrahoitusvarojentilastolliset erot varallisuuden
päätöstaseenja vastaavanavaustaseenvälillä.
MUUALLA LUOKITTELEMATTOMAT RAHOITUSVAROJEN JA
VELKOJEN MUUT VOLYYMIN MUUTOKSET (K.10)
6.26. Tähänkirjataankaikki sellaiset muutokset rahoitusvaroissa ja veloissa,
jotka eivät ole seurausta rahoitustilillä kirjatuista rahoitustaloustoimista,
jotka eivät kuulu uudelleenarvotustilille kirjattaviin hallussapitovoittoihintai tappioihin, jotka eivät ole luokitus- tai rakennemuutoksia, jotka eivät
ole katastrofien aiheuttamia menetyksiä tai korvauksettomia haltuunottoja.
6.27. LuokkaanK.10 luetaan :
a) SDR:ien(AF.12) jakamiset ja peruuttamiset (ks. 5.33.—5.35.):
SDR:ienkohdalla ei ole olemassa edes teoreettista velkaa. Siksi
SDR:iä luovaa (jakavaa) ja niitä vähentävää (peruuttavaa) mekanismia
ei käsitellä taloustoimikirjauksina, vaan kirjaukset tehdään varojen
volyyminmuidenmuutostentilillä. SDR:ienjakamiset lisäävät
rahaviranomaisten saamisia ja peruutukset vastaavasti vähentävät
saamisia;
b) muut volyyminmuutokset, jotka liittyvät määrätynetuudeneläker-
ahastoihin: määrätyn etuuden eläkejärjestelmät ovat sellaisia, joissa
niihin osallistuville palkansaajille taataan luvattu eläkkeiden taso.
Eläkkeet ovat tietynkaavanmukaisesti suhteessa osakkaidenpalve-
luaikaan ja palkkaan, eivätkä ne määräydy kokonaan rahaston varojen
mukaan. Tällaisissa määrätyn etuuden järjestelmissä volyymin muiden
muutostentilille tehty kirjaus sisältää korvausraken teenmuutoksista
johtuvat vakuutusteknisen velan muutokset, jotka tulee erottaa
edunsaajaryhmän ikä- ja palvelurakenteen muutoksista. Korvausraken-
teenmuutoksia ovat esimerkiksi muutokset ko. kaavassa, eläkeiänalentamiset tai tulevien eläkkeiden tai kaikkien maksettavien
eläkkeidenvuosittaistenlisäysten(joka onyleen sä määritelty vakioksi
* prosenttia vuodessa) rahastointi;
c) poikkeukselliset kätseisrahaantai haltija-arvopapereihinkohdistuvat
tappiot, jotka johtuvat esimerkiksi tulipalosta tai varkaudesta;
d) velkojantekemä luottotappioidenpoistamin entai luottojenarvon
alentaminen: velkojan yksipuolinen tunnustaminen, että konkurssin tai
jonkun muun syyn takia saamista ei voida enää periä, ja tästä seuraava
velkojan saamisen poistaminen hänen taseestaan kirjataan tähän
yhdessä velallisen vastinvelan poiston kanssa. Kuitenkin niissä
tapauksissa, joissa institutionaalinen velallisyksikkö on velkojan
valvonnassa, velkojan tekemä, muista syistä kuin konkurssista johtuva
velan tileistä poistaminen tai arvonalennus kirjataan varallisuuden
muodostustileillä;
e) rahoitusvarojenja velkojentilastolliset erot päätöstaseenja vastaavan
avaustaseenvälillä.
6.28. LuokkaanK.10 ei lueta:
a) velallisenja velkojanyhteisestä sopimuksesta peruutettua velkaa
(velan peruuttaminen tai velan anteeksianto): se käsitellään velallisen
ja velkojan välisenä taloustoimena (ks. 4.165. f ja 5.16.) eikä volyymin
muuna muutoksena;1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 153
▼B
b) velan kieltäminen: velallisen tekemää velan yksipuolista mitätöintiä ei
järjestelmässä tunneta.
LUOKITUS- JA RAKENNEMUUTOKSET (K.12)
6.29. Luokitus- ja rakennemuutokset (K.12) muodostuvat institutionaalisten
yksiköidensektoriluokituksenja raken teen(K.12.1) sekä varojenja
velkojenluokitusmuutoksista (K.12.2).
SEKTORILUOKITUS- JA RAKENNEMUUTOKSET (K.12.1)
6.30. Institutionaalisen yksikön luokitteleminen uudelleen sektorista toiseen
siirtää samalla koko sentaseen , esimerkiksi kunkotitaloussektoriin
luokitellusta institutionaalisesta yksiköstä tulee yrityssektoriin luokiteltava
yritysmäinen yhteisö.
Institutionaalisten yksiköiden rakenteen muutokset kattavat tiettyjen
rahoitusvarojenja velkojenilmaan tumisenja häviämisenyrityksen
uudelleenjärjestelyn yhteydessä. Kun yritys lakkaa olemasta itsenäinen
oikeudellinen yksikkö sen takia, että se sulautuu yhteen tai useampaan
yritykseen, kaikki sulautuvan yrityksen ja sen sulauttavien yritysten
väliset saamiset/velat mukaanlukienosakkeet ja osuudet häviävät
järjestelmästä. Yrityksenosakkeidenja osuuksienosto osan a fuusiota on
kuitenkin kirjattava ostavan yrityksen ja aiemman omistajan välisenä
rahoitustaloustoimena. Entisten osakkeiden korvaaminen haltuunoton
yhteydessä uusilla osakkeilla tai uudella yrityksellä tulee kirjata
osakkeiden lunastamisena, johon liittyy uusien osakkeiden emissio.
Sulautuneen yrityksen ja kolmansien osapuolien väliset rahoitussaamiset
ja velat pysyvät muuttumattomina, ja ne siirtyvät sulauttavalle yritykselle
(yrityksille).
Kunyritys vastaavasti jaetaanoikeudellisesti kahdeksi tai useammaksi
institutionaaliseksi yksiköksi, uudet rahoitusvarat ja velat (rahoitusvarojen
ilmaantuminen) kirjataan tähän luokkaan (K.12.1).
VAROJEN JA VELKOJEN LUOKITUSMUUTOKSET (K.12.2)
6.31. Luokassa 12.2 eritellään kullan monetarisointi tai sen peruuttaminen
(K.12.21) sekä muut varojenja velkojenmuutokset kuinkullan
monetarisointi tai sen peruuttaminen (K.12.22).
6.32. Kullan monetarisointi tai sen peruuttaminen (K.12.21) kirjataan rahavir-
anomaisten varojen muiden volyymin muutosten tilillä eli alasektorissa
keskuspankki (S.121) tai valtionhallinto (S.1311).
Kun rahaviranomaiset luokittelevat kullan uudelleen arvoesinevarannosta
rahaviranomaisten hallussa oleviksi varantovaroiksi, tapahtuu kullan
monetariosinti. Varojen volyymin muiden muutosten tilille kirjataan
silloin niiden hallussa olevien arvoesineiden väheneminen ja monetaarisen
kullanlisäys.
Monetaarisen kullan ostot suoraan toiselta rahaviranomaiselta luokitellaan
monetaariseen kultaan kohdistuviksi taloustoimiksi (F.11). Kaikki muut
ostot mukaanlukienostot rahoituksenvälittäjiltä tai järjestäytyn eiltä
kultamarkkinoilta on kirjattava arvoesineiden ostoiksi, joita seuraa
luokitusmuutos.
Kullan monetarisointi peruutetaan, kun rahaviranomaiset muuntavat
varantovaroina olevaa kultaa arvoesineiksi. Tällöin rahaviranomaisten
hallussa olevan monetaarisen kullan määrä pienenee ja arvoesineiden
määrä kasvaa. Monetaarisen kullan myynnit suoraan toisille rahavirano-
maisille luokitellaan monetaariseen kultaan (F.11) kohdistuneiksi
taloustoimiksi. Kaikki muut myynnit mukaan lukien myynnit rahoituksen
välittäjille tai järjestäytyneillä kultamarkkinoilla, on kirjattava arvoesi-
neiden myynneiksi, joita edeltää luokitusmuutos.
6.33. Muut varojen ja velkojen muutokset kuin kullan monetarisointi/sen
peruuttaminen (K.12.22): esimerkkeinä ovat maan käytön muutokset sekä
asuntojen muuttaminen kaupalliseen käyttöön ja päinvastoin. Maan
ollessa kyseessä molemmat kirjaukset — negatiivinen vanhaan luokkaan
ja positiivinen uuteen luokkaan — on tehtävä yhtä suurina luokkaan
K.12.22. Maankäytönmuutoksesta seuraava arvonmuutos kirjataan
valmistamattomienvarojenmuuttumisen a taloudellisesti merkittäväksi
(ks. 6.17.c) tai niiden taloudellisen arvon häviämisenä (ks. 6.21.b), ja niitä
pidetäänvolyyminmuutoksin a.
K.12.22:een ei sisälly joukkovelkakirjojen muuntaminen osakkeiksi.
Tällainen muuntaminen kirjataan kahtena erillisenä rahoitustaloustoimena
(ks. kappale 5.62.l).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 154
▼B
6.34. Muihinvolyyminmuutoksiinkohdistuvat kirjaukset (K.3—K.10 ja K.12)
kirjataan sektorien, koko kansantalouden ja ulkomaiden varojen volyymin
muidenmuutostentilillä.
NIMELLISET HALLUSSAPITOVOITOT/-TAPPIOT (K.11)
6.35. Nimelliset hallussapitovoitot(1) ovat varojen, velkojen ja siten myös
nettovarallisuuden arvon muiden muutosten se luokka, joka kuvaa niiden
hintatason ja rakenteen muutoksia. Nimelliset hallussapitovoitot jaetaan
neutraaleihin ja reaalisiin hallussapitovoittoihin.
6.36.Määritelmä: Nimellinen hallussapitovoitto tietystä varojen määrästä
määritellään arvonmuutokseksi näiden varojen omistajalle
seurauksena niiden hintojen muutoksesta. Velkaan kohdis-
tuva hallussapitovoitto määritellään hinnan muutoksesta
seuraavaksi velanarvonmuutokseksi vastakkaismerk-
kisenä.
6.37. Positiivinen hallussapitovoitto seuraa tietyn varallisuuden arvon noususta
tai velan arvon alenemisesta. Negatiivinen hallussapitovoitto — eli
hallussapitotappio — seuraa tietynvarallisuudenarvonalen emisesta tai
velanarvonkohoamisesta.
6.38. Uudelleenarvotustilille kirjattavat nimelliset hallussapitovoitot kertyvät
varoista ja veloista riippumatta siitä, realisoituvatko ne vai eivät.
Hallussapitovoiton sanotaan realisoituneen, kun kyseessä oleva varalli-
suuserä myydään, kuoletetaan, käytetään tai muuten poistetaan tai kun
velka maksetaantakaisin . Sitenrealisoimatonvoitto kertyy sellaisestavarallisuudesta, joka yhä omistetaantai velasta, joka onyhä olemassa
tilinpitojakson lopussa. Realisoitunut voitto ymmärretään yleensä realisoi-
tuneena koko siltä ajalta, jonka varallisuuserä on ollut omistuksessa tai
jonka velka on ollut olemassa riippumatta siitä, onko tämä aika
yhteneväinen tilinpitojakson kanssa vai ei. Koska hallussapitovoitot
kirjataanjärjestelmässä suoriteperusteisesti, realisoitun eidenja realisoitu-
mattomienhallussapitovoittojenerottelu ei ole mukan a luokituksissa eikä
tileillä, vaikka se olisi hyödyllistä joihinkin tarkoituksiin.
6.39. Hallussapitovoittoihinsisältyy kaiken laisiinvaroihinliittyviä voittoja:
valmistettuihinja valmistamattomiinmuihinkuinrahoitusvaroihinsekä
rahoitusvaroihin. Hallussapitovoitoissa on siten mukana myös tuottajien
kaikenlaisten tavaroiden varastoihin sekä keskeneräisiin töihin kohdis-
tuvat voitot.
6.40. Nimellisiä hallussapitovoittoja voi kertyä tilinpitojakson aikana minkä
pituisen ajan tahansa hallussa olleista varoista eikä pelkästään niistä
varoista, jotka ovat avaus- ja/tai päätöstaseessa. Nimellinen hallussapito-
voitto tietystä varallisuuserästä tai määrätystä määrästä tietyntyyppistä
varallisuutta, joka senomistajalle kertyy tietyllä aikavälillä, määritellään :
varallisuuserän käypä arvo myöhempänä ajankohtana
miinusvarallisuuserän käypä arvo aikaisempana ajankohtana
olettaen, että itse varallisuuserä ei tällä aikavälillä muutu laadullisesti tai
määrällisesti. Nimellinen hallussapitovoitto (G), joka kertyy määrätystä
määrästä q jotainvarallisuutta ajan kohtieno ja t välillä voidaanilmaista
seuraavasti:
G¼p
t/C0po ðÞ /C3 q;
jossa poja ptovat varallisuudenhin toja hetkillä o ja t. Sellaisista varoista
ja veloista, joilla onkiin teä käypä arvo eli poja ptovat määritelmällisesti
yksi ja sama, nimelliset hallussapitovoitot ovat aina yhtä kuin nolla.
6.41. Nimellisten hallussapitovoittojen laskentaa varten varojen hankinnat ja
vähennykset tulee arvottaa samoin kuin ne arvotetaan pääoma- ja
rahoitustileillä ja varallisuuden varannot tulee arvottaa samalla tavalla
kuin ne arvotetaan taseessa. Kun on kyse kiinteistä varoista, hankinnan
arvo onostajantuottajalle tai myyjälle maksama summa pluskauppaan
liittyvät ostajanmaksamat omistuksensiirtokulut. Olemassa olevan
kiinteän varallisuuserän luovutuksen arvo on vastaavasti myyjän ostajalta
saama summa miinus myyjän maksamat omistajuuden siirtokulut.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 155
(1) Termiä ”hallussapitovoitot” käytetäänkattamaansekä hallussapitovoitot että tappiot, ja
tulkinta perustuu siihen, että hallussapitovoitot voivat olla yhtä hyvin negatiivisia kuinpositiivisia. Samointermiä ”varat” voidaankäyttää kattamaanyhteisesti sekä varat että
velat.
▼B
Voidaan eritellä neljä erilaista tilannetta, joissa nimellisiä hallussapito-
voittoja syntyy:
(1) Koko tilinpitojakson hallussa ollut varallisuuserä: tilinpitojakson
aikana kertyvä nimellinen hallussapitovoitto on yhtä kuin päätösta-
seenarvo miin us avaustaseenarvo. Nämä tasearvot ovat varojen
estimoituja arvoja, jos ne olisi hankittu varallisuustaseiden laatimisa-
jankohtina. Nimellinen voitto ei realisoidu.
(2) Tilinpitojakson alussa hallussa ollut varallisuuserä myydään tilinpito-
jakson aikana: kertynyt nimellinen hallussapitovoitto on yhtä kuin
todellinen tai arvioitu luovutushinta miinus avaustaseen arvo.
Nimellinen hallussapitovoitto realisoituu.
(3) Tilinpitojakson aikana hankittu varallisuuserä, joka on hallussa vielä
tilinpitojakson lopussa: kertynyt nimellinen hallussapitovoitto on yhtä
kuin päätöstaseen arvo miinus varallisuuserän todellinen tai arvioitu
hankinta-arvo. Nimellinen hallussapitovoitto ei realisoidu.
(4) Tilinpitojakson aikana hankittu ja luovutettu varallisuuserä: kertynyt
nimellinen hallussapitovoitto on yhtä kuin todellinen tai arvioitu
luovutushinta miinus todellinen tai arvioitu hankintahinta. Nimellinen
voitto realisoituu.
6.42. Mukaanluettavat n imelliset hallussapitovoitot kertyvät varoista ja
veloista, sekä realisoituneista että realisoitumattomista hallussapitovoi-
toista. Ne kirjataan sektorien, koko kansantalouden ja ulkomaiden
uudelleenarvotustilille.
NEUTRAALIT HALLUSSAPITOVOITOT/-TAPPIOT (K.11.1)
6.43.Määritelmä: Varallisuuseränn eutraali hallussapitovoitto määritellään
senhallussapitovoitonarvoksi, joka kertyisi, jos varalli-
suuseränhin ta muuttuisi ajassa samassa suhteessa kuin
yleinen hintataso.
Neutraalit hallussapitovoitot tunnistetaan reaalisten hallussapitovoittojen,
jotka jakavat uudelleenreaalista ostovoimaa sektoreidenvälillä, johta-
misenhelpottamiseksi.
6.44. Merkittäköön yleistä hintaindeksiä kirjaimella r. Neutraali hallussapito-
voitto (NG)tietystä varojen määrästä q ajankohtien o ja t välillä ontällöin:
NG¼po/C3qrt=ro1 ðÞ ;
jossa po· q onvarallisuuseränkäypä arvo hetkellä o ja rt/roonyleisen
hintatason muutoskerroin ajankohtien o ja t välillä. Samaa termiä rt/rosovelletaankaikkiinvaroihinja velkoihin .
6.45. Neutraalien hallussapitovoittojen tarkoituksenmukaista laskentaa varten ei
ole olemassa yleistä ihannehintaindeksiä. Neutraalien hallussapitovoit-
tojen laskennassa on sovittu käytettäväksi yleisenä hintaindeksinä
kotimaisen lopputuotekäytön hintaindeksiä ilman varastojen muutoksen
vaikutusta.
6.46. Neutraalit hallussapitovoitot kirjataan neutraalien hallussapitovoittojen/-
tappioiden tilille, joka on sektorien, koko kansantalouden ja ulkomaiden
uudelleenarvotustilien alatili.
REAALISET HALLUSSAPITOVOITOT/-TAPPIOT (K.11.2)
6.47.Määritelmä: Varallisuuseränreaalin enhallussapitovoitto määritellään
tuon varallisuuserän tuottaman nimellisen ja neutraalin
hallussapitovoitonerotukseksi.
Reaalinen hallussapitovoitto (RG) tietystä varojen määrästä q ajankohtien
o ja t välillä ontällöin :
RG¼G/C0NG
tai
RG¼pt=po/C0rt=ro ðÞ /C3 po/C3q:
Varojentuottamat reaaliset hallussapitovoitot riippuvat siis n iiden
hintojen muutoksista kyseessä olevalla ajanjaksolla suhteessa muiden
hintojen keskimääräisiin muutoksiin mitattuna yleisellä hintaindeksillä.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 156
▼B
6.48. Reaaliset hallussapitovoitot kirjataanreaalistenhallussapitovoittojen /-
tappioiden tilillä, joka on sektorien, koko kansantalouden ja ulkomaiden
uudelleenarvotustilien alatili.
HALLUSSAPITOVOITOT RAHOITUSVARATYYPEITTÄINKäteisraha ja talletukset (AF.2)
6.49. Käteisrahanja talletustenkäypä arvo maanomanvaluutanmääräisen ä
pysyy kiinteänä ajassa. Tällaisen varallisuuserän ”hinta” on aina vakio
samalla, kunsenmäärä ilmoitetaankyseessä olevanvaluutanmääräisin ä
yksiköinä. Tällaisten varojen nimelliset hallussapitovoitot ovat aina yhtä
kuinn olla. Tästä syystä erot, jotka tällaistenvarojenavaus- ja päätösta-
seenarvoissa ovat, selittyvät täysinn äihineriinkohdistuvien
taloustoimien arvoilla poikkeuksena kuitenkin varojen muut volyymin
muutokset. Tämä onyksi n iistä tapauksisista, joissa onmahdollista johtaa
taloustoimet varallisuustaseenluvuista.
6.50. Neutraalienja reaalistenhallussapitovoittojenlaskemiseksi varoille,
joiden käypä arvo on kiinteä, tarvitaan kuitenkin tiedot taloustoimien
ajankohdista ja arvoista sekä avaus- ja päätöstaseen arvoista. Ajatellaanpa
esimerkiksi lainaa, joka otetaan ja maksetaan takaisin tilinpitojakson
aikana samalla kun yleinen hintataso kohoaa. Luotonantajan kannalta
lainasta seuraa positiivinen neutraali voitto ja negatiivinen reaalinen
voitto, joiden määrät riippuvat laina-ajan pituudesta sekä inflaatioasteesta.
On mahdotonta kirjata tällaisia reaalisia tappioita ilman tietoja tilinpito-
jakson aikana otetuista ja takaisinmaksetuista lainoista ja lainanotto- ja
takaisinmaksuajankohdista. Voidaan päätellä yleisesti, että jos positii-
visten ja negatiivisten taloustoimien absoluuttinen kokonaisarvo on suuri
suhteessa avaus- ja päätöstaseenarvoihin , vaintaseesta johdetut
neutraalien ja reaalisten hallussapitovoittojen likimääräiset estimaatit
sellaisille rahoitusvaroille ja veloille, joidenkäypä arvo onkiin teä, eivät
voi olla kovintyydyttäviä. Edes rahoitustaloustoimienkirjaamin en
bruttomääräisinä — siis otettujen lainojen ja takaisinmaksujen kirjaa-
minen erikseen erotukseksi lainojen miinus takaisinmaksujen
kokonaisarvosta — saattaa olla riittämätöntä, jos ei ole tietoja lainojen
ajoituksista.
Lainat (AF.4) ja muut saamiset ja velat (AF.7)
6.51. Lain oihinja muihinsaamisiinja velkoihinpätee sama kuinkäteisrahaanja
talletuksiin silloin, kun niillä ei käydä kauppaa. Jos olemassa oleva laina
tai kauppaluotto myydään toiselle institutionaaliselle yksikölle, kuoletush-
innan ja taloustoimen hinnan erotus tulisi kirjata myyjän ja ostajan
uudelleenarvotustilille taloustoimen tapahtumahetkellä.
Muut arvopaperit kuin osakkeet (AF.3)
6.52. Kun joukkovelkakirjat (ml. nollakorkoiset ja alihintaiset joukkovelk-
akirjat) lasketaanliikkeeseenn imellisarvonylittävääntai alittavaan
hintaan, emissiohinnan ja erääntyessä maksettavan nimellisarvon tai
lunastushinnan erotus on korkoa, joka liikkeeseenlaskijan on maksettava
joukkovelkakirjan juoksuaikana. Tällainen korko kirjataan joukkovelk-
akirjanliikkeeseen laskijanmaksamaksi omaisuustuloksi ja hallussapitäjän
saamaksi korkotuloksi liikkeeseenlaskijan joukkovelkakirjan juoksuaikana
todella maksamankupon kikoronlisäksi. Kertyvä korko kirjataanrahoi-
tustilillä ikäänkuinjoukkovelkakirjanhallussapitäjä sijoittaisi koron
samanaikaisesti uudelleen joukkovelkakirjaan (ks. 5.17.). Siksi se
kirjataan rahoitustilillä rahoitusvarojen hankintana, joka lisätään olemassa
oleviinvaroihin(
1). Täten joukkovelkakirjan markkina-arvon asteittainen
kasvu, joka johtuu uudelleensijoitetunkoronaiheuttamasta pääoman
kertymisestä, heijastuu pääoman kasvuna — eli varojen lisäyksenä. Se on
olemukseltaan määrän tai volyymin kasvua, ei hinnan nousua. Se ei tuota
hallussapitovoittoa joukkovelkakirjanhallussapitäjälle eikä tappiota sen
liikkeeseen laskijalle. Tilanne on vastaava sellaisen tavaran kuin viinin
kohdalla, joka kypsyy varastoitaessa. Viinin laadun paranemisesta johtuva
hinnannousu heijastuu volyymin, ei hinnan kasvuna. Joukkovelkakirjat
vaihtelevat laadullisesti ajassa lähestyessäänerään tymistäänja on
olennaista ymmärtää, että niiden koron kertymisestä johtuva arvonnousu
ei ole hinnannousu, eikä se tuota hallussapitovoittoja.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 157
(1) EKT-järjestelmä suosittelee tällaista käytäntöä, mutta sallii tällaisen koron kirjaamisen
muihin saamisiin ja velkoihin (AF.7), jos mukautuminen kansalliseen käytöntöön sitä
edellyttää (ks. kappale 5.130.).
▼B
6.53. Kuitenkin kiinteäkorkoistenkin joukkovelkakirjojen hinnat muuttuvat
markkinakorkojen muuttuessa, hinnat vaihtelevat käänteisesti korkotason
muutostenkan ssa. Tietynkorkotasonmuutoksenmerkitys joukkovelk-
akirjan hintaan on sitä pienempi, mitä lähempänä on joukkovelkakirjan
erääntyminen. Markkinakorkojen vaihteluista johtuvat joukkovelkakir-
jojen hintojen muutokset ovat hinnan, ei määrän muutoksia. Siten ne
tuottavat nimellisiähallussapitovoittoja tai -tappioita sekä joukkovelkakir-
jojen liikkeeseenlaskijoille että niiden hallussapitäjille. Korkotason nousu
tuottaa nimellisen hallussapitovoiton joukkovelkakirjan liikkeeseenlaski-
jalle ja yhtä suurenn imellisenhallussapitotappionsenhallussapitäjälle.
Korkotason laskiessa tilanne on päinvastainen.
Myös lyhytaikaisille papereille voi kertyä nimellisiä hallussapitovoittoja
tai -tappioita. Koska lyhytaikaisten paperien erääntymisajat ovat kuitenkin
paljonlyhyemmät, korkotasonvaihtelunaiheuttamat hallussapitovoitot
ovat yleensä paljon pienempiä kuin nimellisarvoltaan vastaavien joukko-
velkakirjojenkohdalla.
6.54. Joukkovelkakirjojen muuntaminen osakkeiksi kirjataan kahtena rahoitus-
taloustoimena (ks. 5.62.l). Se toteutuu yleensä osakkeiden markkinahintaa
alhaisemmalla hintatasolla. Muuntamista seuraavat hallussapitovoitot
kirjataan hinnanmuutoksiksi uudelleenarvotustilillä.
6.55. Johdannaisten (AF.34) arvo saattaa vaihdella, jos niiden perustana olevan
instrumentin arvo vaihtelee, perustana olevan instrumentin arvon
volatiliteetti vaihtelee tai sentoteutuspäivä tai erään tymispäivä lähestyy.
Kaikkia tällaisia muutoksia tulisi pitää hinnanmuutoksina ja ne tulisi
kirjata luokkaanK.11.
Osakkeet ja osuudet (AF.5)
6.56. Ilmaisosakkeet (ks. 5.93.) lisäävät osakkeidenlukumäärää sekä liikkee-
seenlaskettujenosakkeidenn imellisarvoa, mutta eivät teoriassa muuta
osakkeiden yhteenlaskettua markkina-arvoa. Sovitun käytännön mukai-
sesti niitä ei kirjata tileille ollenkaan. Tällaisilla emissioilla on kuitenkin
tarkoitus parantaa markkinoilla olevien osakkeiden likviditeettiä, ja siten
koko liikkeeseenlaskettujen osakkeiden markkina-arvo saattaa tämän
seurauksena nousta — kaikki tällaiset muutokset tulisi kirjata uudellee-
narvotusvaikutuksiksi.
Vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6)
6.57. Sellaiset kotitalouksienhen kivakuutus- ja eläkerahasto-osuuksien
muutokset, jotka tapahtuvat tilinpitojakson alun ja päättymisen välisenä
aikana ja jotka ovat seurausta vakuutusyhtiöiden ja eläkerahastojen
sijoittamienrahastojenn imellisistä hallussapitovoitoista tai -tappioista,
kirjataanuudelleen arvotustilille kutenmyös vakuutusmaksuvastuunja
korvausvastuunhallussapitovoitoista tai tappioista seuraavat muutokset.
ULKOMAAN VALUUTAN MÄÄRÄISET RAHOITUSVARAT
6.58. Ulkomaanvaluutanmääräiset rahoitusvarat mitataann iidenulkomaan
valuutan määräisen käyvän markkina-arvon mukaisina muunnettuna
kansallisen valuutan mukaiseksi käyttämällä ajankohdan vaihtokurssia.
Nimellisiä hallussapitovoittoja voi tästä syystä ilmetä ei pelkästäänsiksi,
että paikallisessa valuutassa ilmaistu varallisuuseränhin ta muuttuu, vaan
myös siksi, että vaihtokurssi muuttuu. Koko tilinpitojakson nimellisen
hallussapitovoitonkokon aisarvo voidaanlaskea tavalliseentapaan
vähentämällä taloustoimien arvo avaus- ja päätöstasearvojen erotuksesta.
Tätä vartenulkomaanrahanmääräiset rahoitustaloustoimet tulee muun taa
kansallisen valuutan määräisiksi käyttäen taloustoimien tapahtumahetken
vaihtokurssia, kuntaas varallisuudenavaus- ja päätöstaseidenarvot tulee
muuntaa käyttämällä taseiden kuvaamien ajankohtien vaihtokursseja.
Tämä merkitsee sitä, että taloustoimien kokonaisarvo — hankinnat
miinus vähennykset — ilmaistuna ulkomaan valuutan määräisenä on
itse asiassa muunnettu vaihtokurssin painotetulla keskiarvolla, jossa
painoina ovat eri ajankohtina suoritettujen taloustoimien arvot.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 158
▼B
LUKU 7
VARALLISUUSTASEET
7.01.Määritelmä: Tase onselvitys tietyllä hetkellä omistuksessa olevista
varoista ja veloista. Taseentasapain ottavaa erää kutsutaan
nettovarallisuudeksi (B.90).
Taseesen kirjattujen varojen ja velkojen varannot arvote-
taan taseajankohdan vallitseviin markkinahintoihin.
7.02. Tase laaditaan sektoreille, koko kansantaloudelle sekä ulkomaille.
Sektorintaseessa kuvataankaikkientuotettujenvarojen , ei-tuotettujen
varojen, rahoitusvarojen ja velkojen arvot sekä sektorin nettovarallisuus.
Koko kansantalouden taseen tasapainottavana eränä on muiden kuin
rahoitusvarojenja ulkomaistenn ettosaamistensumma, jota usein
kutsutaankan sallisuusvarallisuudeksi.
Ulkomaidentase, jota kutsutaanulkomaat-sektorinvarojenja velkojen
tiliksi, koostuu yksinomaan rahoitussaamisista ja veloista.
7.03. Yrityksillä katsotaan olevan nettovarallisuutta sen lisäksi, mikä on niiden
liikkeeseenlaskettujenosakkeidenja osuuksienarvo. Yritysmäisten
yhteisöjen kohdalla nettoarvo on yhtä kuin nolla, koska omistajan
osuuksienoletetaanolevanarvoltaanyhtä kuinyhteisönvarat miin us
senvelat. Siksi sellaistenkotimaistenyritysten , jotka ovat suorien
sijoitustenkohteita ja ulkomaistenyritystentytäryrityksiä ja jotka tästä
syystä luokitellaan yritysmäisiksi yhteisöiksi, nettovarallisuus on nolla.
7.04. Yhteenlaskettujen rahoitusvarojen ja velkojen erotusta kutsutaan nettor-
ahoitusvaroiksi (ks. 7.67.).
7.05. Yrityssektorille ja rahoituslaitokset-sektorille n iidenomienvarojen
laskenta tuottaa analyyttisesti merkittävän indikaattorin.
Omat varat ovat nettovarallisuuden (B.90) ja liikkeesen laskettujen
osakkeidenja osuuksiensumma.
7.06. Tase täydentää tilikokonaisuuden ja kuvaa ne lopulliset vaikutukset, jotka
tuotantotilille, tulonjaon ja tulonkäytön tilille ja varallisuuden muodos-
tuksentilille tehdyillä kirjauksilla on(ks. luku 8 Tilienkokon aisuus ja
tasapainoerät).
7.07. Tase kuvaa varojenja velkojenarvoja tietyllä hetkellä. Tase laaditaan
tilikaudenalussa (sama kuinedeltäväntilikaudenloppu) ja senlopussa.
7.08. Tilien laadinnan perusidentiteetti liittää avaus- ja päätöstaseen toisiinsa:
tietynvarallisuuseränarvo avaustaseessa;
plus taloustoimet: tilinpitojakson aikana hankittujen varojen
kokonaisarvo miinus luovutettujen varojen kokonaisarvo:
muihinkuinrahoitusvaroihinkohdistuvat taloustoimet
kirjataanpääomatilillä ja rahoitustaloustoimet rahoitusti-
lillä;
miinus kiinteän pääoman kuluminen;
plus muut volyyminmuutokset; hallussa olleidenvarojen
volyyminposiiviset tai n egatiiviset arvonmuutokset
(esimerkiksi maaperävarojenlöytämisenseuraksen a tai
varallisuuserän tuhoutuminen sodan tai luonnononnetto-
muudentakia): n ämä muutokset kirjataanvarojen
volyyminmuidenmuutostentilillä;
plus uudelleenarvotukset: sellaisten positiivisten tai negatii-
vistenhallussapitovoittojenarvo, joka kertyy tilikaudella
ja on seurausta varallisuuserän hinnan muutoksesta: nämä
muutokset kirjataanuudelleen arvotustilillä;
onyhtä kuinvarallisuuseränarvo päätöstaseessa.
Avaus-ja päätöstaseenväliset, taloustoimienja muidenvarojenmuutosten
(volyyminmuidenmuutostenja hallussapitovoittojen ) kautta tulevat
yhteydet kuvataankaavion a liitteessä 2.
VAROJEN TYYPIT
7.09. Taseessa kirjatut varat ovat taloudellisia varoja.7.10.Määritelmä: Taloudelliset varat ovat arvon säilyttäjiä, ja institutionaa-
liset yksiköt omistavat ne yksilöllisesti tai kollektiivisesti.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 159
▼B
Niidenomistajat voivat saada taloudellista hyötyä pitämälla
varoja hallussaan tai käyttämällä niitä tietyn ajanjakson.
7.11. Taloudellinen hyöty koostuu ensituloista (toimintaylijäämä käyttämisestä,
omaisuustulot siitä, että antaa muiden käyttää), jotka ovat seurausta
varojenkäytöstä. Taloudellista hyötyä saadaanmyös arvosta mukaan
lukienmahdolliset hallussapitovoitot/-tappiot, joka voidaanrealisoida
luovuttamalla varoja tai terminoimalla varoja.
7.12. Yleiskatsaus taloudellistenvarojenluokituksesta ja kattavuudesta
esitetääntaulukossa 7.1. Jokaiselle varojenluokalle esitetäänyksityis-
kohtainen määritelmä tämän kappaleen liitteessä 1.
Varoihinei lueta:
a) inhimillistä pääomaa,
b) sellaisia luonnonvaroja, jotka eivät ole taloudellisia varoja (esim. ilma,
joenvesi),
c) ehdollisia varoja, jotka eivät ole rahoitusvaroja (ks. 7.22.).
7.13. Varojenluokkia erotetaankolme:
a) muut valmistetut varat kuinrahoitusvarat,
b) muut valmistamattomat varat kuinrahoitusvarat,
c) rahoitusvarat.
MUUT VALMISTETUT VARAT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.1)
7.14.Määritelmä: Valmistetut varat ovat varoja, jotka eivät ole rahoitusvaroja
ja jotka ovat syntyneet tuotantoprosessin tuloksena.
7.15. Valmistettujentavaroidenluokituksentarkoituksen a onerotella varat sen
mukaan, mikä on niiden merkitys tuotannossa. Luokitus on: kiinteät
varat(1), joita käytetään toistuvasti tai jatkuvasti tuotannossa yli vuoden
ajan; varastot, joita on tuotannossa käytetty välituotekäyttöön, myyty tai
muuten luovutettu; sekä arvoesineet. Viimeksi mainittuja ei pääasiallisesti
käytetä tuotantoon tai kulutukseen, vaan niitä hankitaan ja pidetään
ensisijaisesti arvon säilyttäjinä.
MUUT VALMISTAMATTOMAT VARAT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.2)
7.16.Määritelmä: Valmistamattomat varat ovat sellaisia taloudellisia varoja,
jotka syntyvät muuten kuin tuotantoprosessin kautta. Ne
koostuvat aineellisista ja aineettomista varoista siten kuin
alla määritellään.
7.17. Luokituksen tarkoituksena on erotella varat niiden syntytavan perusteella.
Jotkut varoista ovat luonnosta peräisin ja toiset, joita voidaan kuvata
yhteiskunnan luomiksi käsitteiksi, syntyvät lain nojalla tai kirjanpidon
määritelmistä.
7.18. Kaikki aineelliset valmistamattomat varat ovat luonnonvaroja. Se, mitkä
luonnonvarat luetaan mukaan, määritellään mukautuen taloudellisten
varojenyleiseenmääritelmään . Perusteita luokittelulle ovat, ovatko ko.
luonnonvarat todellisen omistajuuden kohde ja voivatko ne tuottaa
taloudellista hyötyä omistajilleen, kun olemassaoleva teknologia, tieto,
taloudelliset mahdollisuudet, saatavilla olevat resurssit ja suhteelliset
hinnat on määrätty. Tähän ei lueta mukaan myöskään sellaisia
luonnonvaroja, joihin omistajan oikeuksia ei ole kohdennettu tai joita ei
ylipäätäänvoi omistaa, kutenvaltameret tai ilma.
7.19. Aineettomiin valmistamattomiin varoihin luetaan patentoinnit, siirrettävät
sopimukset, liikearvo (goodwill) jne. Sellaisia ilmiöitä, joista ei ole lakiin
tai kirjanpitoon perustuvia todisteita — kuten on esim. patentin
myöntämisestä tai taloudellisen etuuden siirtämisestä kolmannelle
osapuolelle — ei lueta mukaan.
RAHOITUSVARAT JA VELAT (AF)
7.20.Määritelmä: Rahoitusvarat ovat taloudellisia varoja, joihinluetaan
maksuvälineet, rahoitussaamiset sekä sellaiset taloudelliset
varat, jotka luonteeltaan ovat rahoitussaamisten kaltaisia.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 160
(1) Kiinteän pääoman bruttomuodostukseen ei lueta mukaan kahdenlaisia tuottajien
käyttämiä kestäviä tavaroita: pieniä työkaluja sekä tietynlaisia sotilastarvikkeita. Siksiei ole vastaavia varojakaan. Lisäksi kotitalouksien loppukulutukseensa hankkimiakuljetusvälineitä ja muita koneita ja laitteita ei lueta kiinteisiin varoihin. Ne luetaan
mukaantaseenlisätietoerään”kestävät kulutustavarat” (ks. 7.63.).
▼B
7.21. Maksuvälineisiin luetaan monetaarinen kulta, erityiset nosto-oikeudet
(SDR:t), käteisraha sekä siirtokelpoiset talletukset.
Rahoitussaamiset oikeuttavat niiden omistajat eli velkojat saamaan ilman
vastasuorituksia maksun tai sarjan maksuja toisilta institutionaalisilta
yksiköiltä eli velallisilta, jotka ovat hankkineet vastineena olevat velat.
Luonteeltaan rahoitussaamisten kaltaisia taloudellisia varoja ovat esimer-
kiksi osakkeet ja muut osuudet ja osittainehdolliset varat. Tällaisen
rahoitusvarallisuuserän liikkeeseen laskevan institutionaalisen yksikönkatsotaan samalla velkaantuneen.
7.22. Ehdolliset varat ovat institutionaalisten yksiköiden ja niiden ja ulko-
maiden välisiä sopimuksenluonteisia järjestelyitä, joissa eritellään yksi tai
useampia ehtoja, joiden tulee täyttyä, ennen kuin rahoitustaloustoimi
tapahtuu. Esimerkkejä ovat kolmannen osapuolen maksusitoumus,
remburssi, limiittiluotto, arvopaperien liikkeeseenlaskusopimukset (note
issuance facilities, NIF) sekä monet johdannaisinstrumenteista. Tilinpi-
tojärjestelmässä ehdollinen varallisuuserä on rahoitusvarallisuutta, jos
ehdollisella sopimuksella sinänsä on markkina-arvo sen takia, että sillä
voidaankäydä kauppaa tai se voidaanlun astaa takaisinmarkkin oilta.
Muussa tapauksessa ehdollisia varoja ei kirjata järjestelmässä(
1).
7.23. Järjestelmässä kaikilla rahoitusvaroilla on vastineenaan velka. Poikkeuk-
sena ovat ne rahoitusvarat, jotka luokitellaan luokkiin monetaarinen kulta
ja erityiset nosto-oikeudet (AF.1).
7.24. Rahoitussaamistenja velkojenluokitus onyhteen sopiva rahoitustalous-
toimien luokituksen kanssa. Tästä syystä saamisten ja velkojen luokkien,
alaluokkienja alaryhmienmääritelmät sekä lisäselvitykset kuvataan
EKT:ssa vainyhdessä kohdassa eli rahoitustaloustoimia kuvaavassa
kappaleessa. Tase-kappaleentekstissä ei määritelmiä ja n iidenselityksiä
toisteta, mutta kappaleenliitteessä 1, esitetäänkooste kaikista n iistä
varoista ja veloista, jotka järjestelmässä onmääritelty.
Taulukko 7.1. — Varojen luokitus
AN. MUUT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.1. + AN.2.)
AN.1. Valmistetut varat
AN.11 Kiinteät varat (1)
AN.111 Aineelliset kiinteät varatAN.1111 Asunnot
AN.1112 Muut rakennukset ja rakennelmat
AN.11121 Muut talorakennuksetAN.11122 Muut rakennelmat
AN.1113 Koneet, laitteet ja kuljetusvälineet
AN.11131 KuljetusvälineetAN.11132 Muut koneet ja laitteet
AN.1114 Kasvatettavat varat
AN.11141 Jalostus- ja lypsykarja, työeläimet jne.AN.11142 Viini- ja hedelmätarhat, toistuvasti satoa tuottavat istu-
tukset
AN.112 Aineettomat kiinteät varat
AN.1121 Mineraalien etsintä
AN.1122 TietokoneohjelmistotAN.1123 Viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäisteokset
AN.1129 Muut aineettomat kiinteät varat
AN.12 VarastotAN.121 Aineet ja tarvikkeet1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 161
(1) Vakuutustekninen vastuuvelka on vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen ehdotonta velkaa.
Useimmissa tapauksissa vastineena olevat vakuutuksenottajien ja korvauksensaajien
rahoitusvarat ovat kuitenkin ehdollisia varoja.
▼B
AN. MUUT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.1. + AN.2.)
AN.122 Keskeneräiset työt
AN.1221 Keskenkasvuiset kasvatettavat varat
AN.1222 Muut keskeneräiset työtAN.123 ValmisteetAN.124 Kauppatavarat
AN.13 Arvoesineet
AN.131 Jalometallit ja -kivetAN.132 Antiikki ja muut taide-esineetAN.139 Muut arvoesineet
AN.2 Valmistamattomat varat
AN.21 Aineelliset valmistamattomat varatAN.211 MaaAN.2111 Rakennusmaa
AN.2112 Viljelysmaa
AN.2113 Virkistyskäyttööntarkoitettu maa vesialuein eenAN.2119 Muut maa-alueet vesialueineenAN.212 Maaperävarat
AN.2121 Hiili-, öljy- ja maakaasuvarannot
AN.2122 MetallimineraalivarannotAN.2123 Epämetalliset mineraalivarannotAN.213 Luonnonvaraiset biologiset varat
AN.214 Vesivarat
AN.22 Aineettomat valmistamattomat varatAN.221 Patentoinnit
AN.222 Vuokra- ja muut siirrettävät sopimukset
AN.223 Ostettu liikearvo (goodwill)AN.229 Muut aineettomat valmistamattomat varatAF. RAHOITUSVARAT(
2)(AF.1+AF.2+AF.3+AF.4+AF.5−
AF.6 + AF.7)
AF.1 Monetaarinen kulta ja erityiset nosto-oikeudet (SDR:t)
AF.11 Monetaarinen kulta
AF.12 Erityiset nosto-oikeudet (SDR:t)
AF.2 Käteisraha ja talletukset
AF.21 KäteisrahaAF.22 Siirtokelpoiset talletukset
AF.29 Muut talletukset
AF.3 Muut arvopaperit kuin osakkeet
AF.33 Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaisetAF.331 Lyhytaikaiset
AF.332 Pitkäaikaiset
AF.34 JohdannaisetAF.4 Lainat
AF.41 Lyhytaikaiset
AF.42 Pitkäaikaiset
AF.5 Osakkeet ja osuudet1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 162
▼B
AN. MUUT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.1. + AN.2.)
AF.51 Osakkeet ja muut osuudet kuinrahasto-osuudet
AF.511 Noteeratut osakkeet
AF.512 Noteeraamattomat osakkeetAF.513 Muut osuudet
AF.52 Rahasto-osuudet
AF.6 Vakuutustekninen vastuuvelka
AF.61 Kotitalouksienosuus hen ki- ja eläkevakuutusrahastoista
AF.611 Kotitalouksienosuus hen kivakuutusrahastoista
AF.612 Kotitalouksienosuus eläkevakuutusrahastoistaAF.62 Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu
AF.7 Muut saamiset ja velat
AF.71 Kauppaluotot ja ennakotAF.79 Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot
(1) Lisätietoerä AN.m: Kestävät kulutustavarat.
(2) Lisätietoerä AF.m: Suorat ulkomaiset sijoitukset.
TASEEN KIRJAUSTEN ARVOTTAMINEN
YLEISIÄ ARVOTTAMISPERIAATTEITA
7.25. Taseen erä tulisi arvottaa ikäänkuin se hankittaisiin taseen kuvaamana
ajankohtana ja arvoon tulee sisältyä muun kuin rahoitusvarallisuuserän
omistajuuden vaihdoksesta koituneet kustannukset. Siten saamiset ja velat
tulee arvottaa soveltaen niitä käypiä markkinahintoja, jotka taseen
kuvaamana ajankohtana vallitsevat.
Tämä merkitsee sitä, että varat tulisi arvottaa
a) ostajan hintaan, jos ne on ostettu
b) perushintaan, jos ne on tuotettu omaan käyttöön tai jos perushintaa ei
ole saatavilla, samantapaisten tavaroiden perushintojen avulla tai
kustannusten summana.
7.26. Ihanteellisessa tapauksessa hinnat voidaan havaita markkinoilla. Jos
hintahavaintoja ei voida tehdä — kuten voi olla, jos aivan viime aikoina
kyseisten tuotteiden ostoista/myynneistä ei ole havaintoja — tulee pyrkiä
estimoimaan varoille se hinta, joka varoista maksettaisiin markkinoilla
taseenkuvaamalla hetkellä.
7.27. Sen lisäksi, että hinnat voidaan tasetta varten määritellä markkinoilla
havaittujen hintojen tai niistä johdettujen hintojen avulla tai kustannusten
kautta, käyvät hinnat voidaan arvioida
a) uudelleen arvottamalla ja lisäämällä hankinnat ja vähentämällä
luovutukset tai
b) arvioimalla tulevien tuottojen nyky- tai diskontattu arvo.
7.28. Markkinahintoja on yleensä saataville useille rahoitusvaroille, olemassa
oleville kiinteistöille (rakennuksille ja muille rakennelmille sekä
maaperälle), olemassa oleville kuljetusvälineille, sadolle ja karjalle sekä
hiljattaintuotetulle kiin teälle pääomalle ja varastoille.
7.29. Joidenkin varojen osalta uudelleen arvotettu alkuperäinen hankintahinta
poistetaan niiden odotetun käyttöiän aikana. Tällaisen varallisuuserän arvo
määrätyllä sen eliniän hetkellä on sen käypä hankintahinta miinus
kumuloituneet poistot. Useimmat kiinteät varat voidaan kirjata taseeseen
käypiin ostajan hintoihin, jotka on kirjattu kiinteän pääoman kumuloi-
tuneen kulumisen laskentaa varten (kirjattu jälleenhankintakustannus)(1).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 163
(1) Nettopääomakanta kuvaa kaikkien vielä käytössä olevien kiinteiden varojen kirjanpi-
toarvojen summaa. Bruttopääomakannassa on mukana kiinteän pääoman kulumisen
kertynyt summa.
▼B
7.30. Tapauksissa, joissa tuotot joko viivästyvät (kutenpuu) tai jakaan tuvat
pitkähkölle aikavälille (kutenmaaperävarat) odotettavissa olevientulevien
tuottojen nykyarvon laskemiseksi tulee käyttää diskonttokorkoa.
Diskonttokorko tulisi johtaa kyseessä olevan tyyppisiin varoihin —
metsiin, kaivoksiin ja louhoksiin — kohdistuvista taloustoimista saata-
vasta tiedosta eikä niinkään käyttää yleistä korkotasoa.
7.31. Ulkomaanvaluutanmääräistensaamistenja velkojenarvo tulisi muun taa
kansallisen valuutan määräiseksi käyttäen sen ajankohdan vaihtokurssia,jolta ajankohdalta tase laaditaan. Vaihtokurssin tulisi olla valuutan ostoja
myyntikurssien keskiarvo.
7.32. Joitainan alyyttisia tarkoituksia vartensaattaa olla hyödyllistä esittää
vaihtoehtoja käyville markkina-arvoille, ja niitä voidaankin esittää taseen
lisätietoerinä. Esimerkkejä vaihtoehtoisesta arvottamisesta ovat pitkäai-
kaistenjoukkovelkakirjojenn imellisarvo sekä yrityksenpääoman
uudelleenarvotettu lunastus- ja vastikearvo.
MUUT KUIN RAHOITUSVARAT (AN.)TUOTETUT VARAT (AN.1)Kiinteät varat (AN.11)Aineelliset kiinteät varat (AN.111)
7.33. Aineelliset kiinteät varat tulee kirjata markkinahintoihin, jos mahdollista
(tai perushintoihin, jos on kyse uusien varojen tuottamisesta omaan
käyttöön) ja jos se ei ole mahdollista, kirjaus tulee tehdä käypään ostajan
hintaan, joka kirjataan kertyneen kiinteän pääoman kulumisen yhteydessä.
Asianmukaisesti kirjatut, ostajalle koituvat omistajuuden vaihtoon liittyvät
kustannukset sisällytetään tasearvoon.
Aineettomat kiinteät varat (AN.112)
7.34. Mineraalien etsintä tulisi arvottaa joko niiden kertyneiden kulujen
pohjalta, jotka on maksettu etsintää harjoittaneille muille institutionaali-
sille yksiköille tai etsinnän aiheuttamien todellisten kustannusten
mukaisena, jos etsintä on tehty omana työnä. Poistamaton osa aiemmin
tehdystä etsinnästä tulisi arvottaa uudelleen kuluvan ajanjakson hinnoilla
ja kustannuksilla.
7.35. Tietokoneohjelmistot tulisi arvottaa markkinoilla maksettujen ostajan
hintojen pohjalta tai arvioitujen perushintojen mukaan, jos työ tehdään
talon sisällä tai tuotantokustannusten mukaan, jos hintoja ei ole saatavilla.
Ne aiempina vuosina hankitut ohjelmistot, joita ei ole vielä kokonaan
poistettu, tulisi arvottaa uudelleen nykyisin hinnoin ja kustannuksin (jotka
saattavat olla pienemmät kuin alkuperäiset hinnat tai kustannukset).
7.36. Viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäisteokset ja muut aineettomat
kiinteät varat tulisi arvottaa hankintahintaan silloin, kun näillä aineetto-
milla varoilla käydääntodella kauppaa markkin oilla. Omaankäyttöön
tuotetut aineettomat varat saattaa olla välttämätöntä arvottaa tuotantokus-
tannusten pohjalta asianmukaisesti nykyisillä hinnoilla uudelleen
arvotettuna ja poistot mukaan lukien. Muussa tapauksessa saattaa olla
välttämätöntä käyttää estimaatteja arvioitaessa tällaisten varojen omista-
jientulevaisuudessa odotettavissa olevientuottojenn ykyarvoa.
Varastot (AN.12)
7.37. Varastot tulisi arvottaa käyttämällä sen ajankohdan hintoja, jolta tase
laaditaan eikä niitä hintoja, joilla tuotteet arvotettiin, kun ne siirrettiin
varastoon.
7.38. Aineitten ja tarvikkeiden varastot arvotetaan ostajan hintoihin ja
lopputuotteiden sekä keskeneräisten tuotteiden varastot perushintoihin.
Sellaistenmyyn tiintarkoitettujentuotteidenvarastot, joita tukkumyyjät tai
vähittäismyyjät eivät jatkojalosta, arvotetaanmyyjille taseenkuvaaman
ajankohdan hintoihin kuitenkin ilman tukkumyyjän tai vähittäismyyjän
maksamia kuljetuskustannuksia. Keskeneräisten töiden varastoille saadaan
päätöstaseen arvo vertaamalla ajanjakson loppuun mennessä koituneiden
tuotantokustannusten osuutta samanlaisen valmiin tuotteen perushintaan
taseen kuvaamana ajankohtana. Jos valmiin tuotteen hinta ei ole
käytettävissä, se voidaan estimoida tuotantokustannusten arvolla lisäten
siihen voittomarginaali, joka kuvaa odotettavissa olevaa nettotoimintay-
lijäämää tai (estimoitua netto-) sekatuloa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 164
▼B
Kasvava kerrankorjattava sato (paitsi puusto) sekä teuraskarja voidaan
arvottaa käyttämällä vastaavien tuotteiden markkinahintoja. Kasvava
puusto arvotetaan diskonttaamalla puun tulevat myyntituotot nykyhinnoin
vähentämällä ensin kustannukset, joita puun kasvattamisesta ja mm.
hakkuista koituu.
Arvoesineet (AN.13)
7.39. Arvoesineet (taideteokset, antiikki, korut, jalokivet, ei-monetaarinen kulta
(ks. 5.30.) sekä muut metallit) arvotetaan käypiin hintoihin. Jos tällaisille
varoille on olemassa järjestäytyneitä markkinoita, ne tulisi arvottaa siihen
todelliseen tai arvioituun hintaan, joka niistä markkinoilta ostettaessa
maksettaisiintaseenkuvaamalla hetkellä mukaanlukienvälittäjänmaksut
ja palkkiot. Muussa tapauksessa ne tulisi arvottaa nykyhintatasolle
uudelleenarvotettuihin hankintahintoihin.
VALMISTAMATTOMAT VARAT (AN.2)Aineelliset valmistamattomat varat (AN.21)Maa (AN.211)
7.40. Pääomatilillä maanparannuksen menot samoin kuin maan omistajuuden
vaihtoon liittyvät kustannukset kirjataan kiinteän pääoman bruttomuodos-
tuksena erillään itse maan arvosta.
Jos maan arvoa ei voida eritellä niiden rakennusten ja rakenteiden arvosta,
jotka sen päällä sijaitsevat, varat tulee luokitella kokonaisuutena
todennäköisesti arvokkaamman varallisuuserän perusteella.
Maa arvotetaan taseessa käypään markkinahintaan. Hinta ei välttämättä
ole sama kuin kaikki maan hankinnasta koituvat kustannukset yhteensä
hankintahetkellä. Saattaa olla varsinkin niin, että käypään markkinahin-
taan ei sisälly niitä omistajuuden siirtokustannuksia tai maan
parannuskuluja, joita ei vielä ole kokonaan poistettu. Siten saattaa olla
välttämätöntä kirjata nämä määrät kokonaan tai osittain hallussapitotap-
pioiksi uudelleenarvotustilillä.
Maaperävarat (AN.212)
7.41. Sellaiset maan pinnalla tai pinnan alla olevat todetut mineraaliesiintymät,
jotka ovat nykyteknologialla ja nykyisillä suhteellisilla hinnoilla talou-
dellisesti hyödynnettävissä, arvotetaan varojen taloudellisesta
hyödyntämisestä odotettavissa olevien nettotuottojen nykyarvon perus-
teella.
Muut luonnonvarat (AN.213 ja AN.214)
7.42. Koska tällaisista luonnonvaroista ei todennäköisesti ole hintahavaintoja,
ne tulee arvottaa niiden odotettavissa olevien tuottojen nykyarvon avulla.
Aineettomat valmistamattomat varat (AN.22)
7.43. Aineettomat valmistamattomat varat (patentoinnit, leasing-sopimukset tai
muut siirtokelpoiset sopimukset sekä ostettu liikearvo) tulisi arvottaa
käyvin hinnoin silloin, kun niillä todella käydään kauppaa markkinoilla.
Muussa tapauksessa tulee estimoida tällaistenvarojenomistajille
odotettavissa olevientuottojenn ykyarvo.
RAHOITUSVARAT JA VELAT (AF.)
7.44. Rahoitusvarat ja velat tulisi periaatteessa arvottaa käyvin hinnoin. Ne
tulisi arvottaa samalla tavalla riippumatta siitä, ovatko kyseessä saamiset
vai velat. Saamistenja velkojenarvoissa ei pidä olla mukan a
palvelumaksuja, provisioita, palkkioita tai muita samanlaisia maksuja,
jotka kirjataan taloustoimien toteuttamiseksi tuotettuina palveluina.
Monetaarinen kulta ja SDR:t (AF.1)
7.45. Monetaarinen kulta (AF.11) tulee arvottaa järjestäytyneillä kultamarkki-
noilla muodostuneeseen hintaan.
IMF määrittelee päivittäinSDR:ien(AF.12) arvonja n iidenarvo
suhteessa kotimaanvaluuttaansaadaanvaluuttamarkkin oilta.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 165
▼B
Käteisraha ja talletukset (AF.2)
7.46. Käteinen raha (AF.21) arvotetaan nimellisarvoon.
Talletuksille (AF.22, AF.29) taseessa kirjattava arvo onyhtä kuinse
pääoma, joka velallistenonsopimuksenmukaisesti maksettava velkojille
talletusehtojenmukaisesti, jos talletukset muutettaisiinrahaksi ajan koh-
tana, jolta tase laaditaan. Tähän arvoon saattaa sisältyä kertynyttä korkoa
(ks. 5.130.).
Muut arvopaperit kuin osakkeet (AF.3)
7.47. Valittavan arvotuksen tulee olla yhteensopiva kertyneen koron käsittelyn
sekä kertyneen koron rahoitusvaroihin luokittelun kanssa (ks. 5.128.,
5.130., 5.138.). Jos kertynyt korko on uudelleensijoitettu vastaaviin
arvopapereihinrahoitustaloustoimientilillä, tulee muut arvopaperit kuin
osakkeet paitsi johdannaiset (AF.33) arvottaa taseessa käypiin markkina-
hintoihin siten, että arvoon sisältyy kertynyt korko. Näiden arvopaperien
yhteenlasketulla käyvällä markkina-arvolla on kaksi erillistä määräkom-
ponenttia, joista toinen edustaa pääomaa ja toinen kertynyttä korkoa.
Kokonaismäärä sisältää siten kertyneen koron (määrä on siis liikkeessä
olevienarvopaperienmäärä plus kertyn eestä korosta seuraava lisävo-
lyymi, ks. 6.52.); arvopapereille käytettäväänhin taanei lueta mukaankertynyttä korkoa.
Jos kertynyt korko on rahoitustaloustoimien tilillä sisällytetty vaateeseen
F.79 muut saamiset ja velat vaateenF.33 muut arvopaperit kuinosakkeet
paitsi johdannaiset sijasta, niin tällöin myös kertyneen koron arvo tulee
taseessa sisällyttää AF.79:ään.
7.48. Lyhytaikaiset muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (AF.331)
tulee arvottaa käypiin markkina-arvoihin.
Jos käypiä markkina-arvoja ei ole saatavilla:
a) nimellisarvoon liikkeeseen laskettavat lyhytaikaiset arvopaperit tulisi
arvottaa nimellisarvoon, johon lisätään sellainen kertynyt korko, joka
ei ole erääntynyt maksettavaksi tai jota ei ole maksettu;
b) diskontatut arvopaperit tulisi arvottaa emissiohintaan, johon lisätään
kertynyt korko.
Tällaiset arviot tulisi rajoittaa arvopapereihin, joiden alkuperäinen
maturiteetti ei ylitä kolmea kuukautta.
7.49. Pitkäaikaiset muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset (AF.332)
arvotetaan aina käypiin markkina-arvoihin, onpa sitten kyseessä sellaiset
joukkovelkakirjat, joille maksetaan säännöllisesti korkoa tai alihintaiset
tai nollakorkoiset joukkovelkakirjat, joille maksetaan vain vähän tai ei
ollenkaan korkoa.
7.50. Johdannaisten (AF.34) tulisi olla taseessa arvotettuina käypiin markkina-
arvoihin. Jos markkinanoteerauksia ei ole saatavilla (esim. OTC-optiot),
johdannainen tulisi arvottaa joko sen takaisinostohintaan tai arvoon, joka
vaaditaansenkuittaamiseenvastasaamisella tai sittenalkuperäiseen
ostohintaan.
Sovitun käytännön mukaisesti johdannaisen liikkeeseen laskijan katsotaan
velkaantuvan.
Lainat (AF.4)
7.51. Sekä velkojienettä velallistentaseisiinkirjattava arvo onyhtä kuinse
pääoma, joka velallistenonsopimuksenmukaisesti maksettava takaisin
velkojalle, vaikka laina olisi myyty nimellisarvon ylittävään tai alittavaan
hintaan.
Osakkeet ja muut osuudet (AF.5)
7.52. Osakkeet ja muut osuudet arvotetaan käyvin hinnoin. Sekä saamisiin että
velkoihinsovelletaansamaa käypää hin taa, vaikka osakkeet ja osuudet
eivät lainmukaanolekaanliikkeesenlaskijanvelkaa. Sensijaann e
takaavat oikeuden yrityksen jäännösarvoon, joka ei etukäteen ole tiedossa.
7.53. Noteeratut osakkeet (AF.511) arvotetaanpörssissä tai muilla järjestäyty-
neillä markkinoilla havaittuihin keskihintoihin.
7.54. Sellaiset noteeraamattomat osakkeet (AF.512), joilla ei käydä säännölli-
sesti kauppaa järjestäytyneillä markkinoilla, tulisi arvottaa käyttäen
estimaatteina noteerattujen osakkeiden arvoja. Tässä arvioinnissa tulisi
kuitenkin ottaa erityisesti huomioon osaketyyppien väliset likviditeet-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 166
▼B
tierot. Arvioinnissa tulisi ottaa myös huomioon yritykseen kertyneet varat
sekä yrityksentoimiala.
7.55. Kulloinkin sovellettava arviointimenetelmä riippuu paljon käytettävissä
olevista perustilastoista. Menetelmä voi ottaa esimerkiksi huomioon
tiedot, joita on olemassa niiden yritysten yhteensulautumisista, joiden
osakkeita ei noteerata. Edelleen tapauksissa, joissa noteeraamattomia
osakkeita ei noteerata. Edelleen tapauksissa, joissa noteeraamattomia
osakkeita liikkeeseenlaskevienyritystenvarat keskimäärinja suhteessa
niiden nimellisarvoiseen pääomaan vaihtelevat verrattuna noteerattuja
osakkeita liikkeeseen laskeviin yrityksiin, olisi tarkoituksenmukaista
laskea noteeraamattomien osakkeiden käypä arvo siten, että ko. varat
otetaan huomioon; varat voivat olla yrityksen taseesta saatava nettoarvo
tai sittenEKT:nperiaatteidenmukaanlasketut omat varat:
noteeraamattomien
osakkeidenk¨ ayp¨a hinta¼noteerattujen
osakkeidenk¨ ayp¨a hinta/C3noteeraamattomien yritystenðÞ
omat varat
noteerattujen yritystenðÞ
omat varat
Käyvän hinnan suhde omiin varoihin vaihtelee toimialoittain. Siksi
suositellaan, että noteeraamattomien osakkeiden käypä hinta laskettaisiin
toimialoittain. Noteerattujen ja noteeraamattomien osakkeiden välillä voi
olla muitakin estimointimenetelmään vaikuttavia eroja.
7.56. Muut osuudet (AF.513) on usein tietynlaisten institutionaalisten yksi-
köittenvelkaa (yritysmäiset yhteisöt, valtionomistamat yritykset,
kansainväliset organisaatiot, laskennalliset yksiköt jne). Yleensä osuudet
pitää arvottaa omienerityistenmen etelmienkutenomienvarojen
laskennan tai nimellisarvon avulla. Varsinkin yritysmäisiin yhteisöihin
tulee järjestelmällisesti käyttää omien varojen menetelmää, sillä niiden
nettoarvo on sovitun käytännön mukaisesti nolla.
7.57. Sijoitusrahasto-osuudet (AF.52) tulee arvottaa niiden käypään pörssiar-
voon, jos osuudet noteerataan. Jos rahasto voi lunastaa omat osakkeensa,
ne arvotetaan käypään lunastusarvoon.
Vakuutustekninen vastuuvelka (AF.6)
7.58. Kotitalouksienosuus hen kivakuutusrahastoista (AF.611) -vaateenosalta
voidaanmääritellä yksilönvakuutusmatemaattisesti laskettujenrahastonpääomaantai tuottoihinkohdistuviensaamistenn ykyarvo. Tämä arvo
sisältää henkivakuutusyhtiöiden korvausvastuun sekä ne ylijäämän jakoon
osallisten vakuutusten rahastot, jotka lisätäännäiden tai vastaavien
vakuutusten arvoon niiden erääntyessä. Kun on kyse ylijäämän jakoon
osallisesta vakuutuksesta, rahastot sisältävät hallussapitovoittoja.
7.59. Kuntarkastellaankotitalouksienosuutta eläkerahastoista (AF.612),
rahaston velkojen — ja kotitalouksien saamisten — luonne riippuu siitä,
minkä laatuinen eläkerahasto on kyseessä.
Määrätyneduneläkejärjestelmät ovat sellaisia, joissa järjestelmään
osallistuvien työntekijöiden eläkkeen taso taataan. Tällaisessa järjes-
telmässä eläkerahastonvelka onyhtä kuinluvattujenetuuksienn ykyarvo.
Koska järjestelmä voi tilapäisesti olla yli- tai alirahastoitu, määrätynedun
eläkejärjestelmällä voi olla positiivinen tai negatiivinen nettovarallisuus.
Sijoitussidonnaisessa eläkejärjestelmässä etuudet riippuvat suoraan
rahastonvaroista. Tällaisenjärjestelmänvelka onyhtä kuinrahaston
varojen käypä arvo. Rahaston nettovarallisuus on aina nolla.
7.60. Vakuutusmaksuvastuun, joka on osa AF.62:ta, arvo määräytyy olemassa
olevanvakuutusriskinja jäljellä olevanvakuutuskaudensuhteenavulla.
Korvausvastuun , joka onmyös osa AF.62:ta, arvo ontulevaisuudessa
maksettavien korvausten, myös kiistanalaisten, nykyarvo.
Muut saamiset ja velat (AF.7)
7.61. Kauppaluotot ja ennakot (AF.71) sekä muut saamiset ja velat (AF.79)
tulee arvottaa sekä velkojanettä velallisenosalta sensummanmääräisin ä,
joka velallisenonsopimuksenmukaanmaksettava velkojalle, jotta velka
kuoletettaisiin.
LISÄTIETOERÄT
7.62. Taseeseenotetaanmukaankaksi lisätietoerää, kunhalutaanlisätä tiettyjen
sektorienan alyysia:
a) kestävät kulutustavarat (AN.m)
b) suorat ulkomaiset sijoitukset (AF.m).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 167
▼B
Kestävät kulutustavarat (AN.m)
7.63. Kestävät kulutustavarat ovat kestäviä tavaroita, joita kotitaloudet
käyttävät loppukulutukseensa toistuvasti yli vuoden ajan. Taseessa ne
kuvautuvat vain lisätietoerinä. Niiden mukaanotto taseeseen olisi
tarkoituksenmukaista, jos tilinpitojärjestelmä olettaisi, että kestävät
tavarat käytettäisiinasteittainloppuunsellaisissa tuotan toprosesseissa,
joidentuotokset koostuvat palveluksista. Kestäviä kulutustavaroita ei
kuitenkaan käsitellä tällä tavoin.
7.64. Kotitalouksienhallussa olevat kestävät kulutustavarat — kuljetusvälin eet
ja muut koneet ja laitteet — tulee arvottaa käypiin hintoihin sekä brutto-
että nettomääräisinä eli kertyneet, pääoman kulumista vastaavat erät
mukaan lukien tai vähennettynä. Taseen lisätietoina esitettävät luvut tulisi
esittää nettomääräisinä.
7.65. Yhtiöimättömienyritystenomistajille kuuluvia kestäviä kulutustavaroita
saatetaan käyttää sekä yrityksen tuotannossa että kotitalouksien kulutuk-
seen. Yrityksen taseessa olevien arvojen tulisi kuvata sitä osuutta käytöstä,
joka kohdistuu yritykselle.
Suorat sijoitukset (AF.m)
7.66. Suorat sijoitukset koostuvat rahoitusvaroista mutta eivät aineellisesta
pääomasta, koska suoriensijoitustenkohde onyritys tai yritysmäin en
yhteisö, joka sijaitsee jossainmuussa maassa. Ne rahoitusvarat ja velat,
joista suoratsijoitukset koostuvat, tulee kirjata näiden rahoitusvarojen
luonteen mukaan luokkiin osakkeet ja muut osuudet, lainat ja muut
saamiset ja velat. Kuhunkin luokkaan sisältyvät suorien sijoitusten määrät
tulisi kirjata myös erikseenlisätietoerän ä.
RAHOITUSTASEET
7.67. Sektorintai ulkomaidenrahoitustaseessa kuvataantaseenvasemmalla
puolella rahoitusvarat ja oikealla puolella velat. Rahoitustaseentasapai-
noerä on nettorahoitusvarat (BF.90).
7.68. Sektorinrahoitustase voi olla sulautettu tai sulauttamaton . Sulauttamaton
rahoitustase kuvaa sektoriin luokiteltujen institutionaalisten yksiköiden
rahoitusvaroja ja velkoja. Verrattuna sulauttamattomaan taseeseen sulau-
tetusta rahoitustaseesta onpoistettu n e rahoitusvarat ja velat, joiden
vastineena olevat velat ja varat ovat samaan sektoriin kuuluvien
yksiköidenvelkoja ja varoja. Ulkomaat-sektorinvarojenja velkojentili,
joka onulkomaat-sektorinrahoitustase (ks. 8.77), onmääritelmällisesti
sulautettu.
7.69. Velkoja-velallistiedonsisältävä rahoitustase (sektorintai ulkomaiden ) on
rahoitustaseen laajennus, joka rahoitustaseen lisäksi kuvaa rahoitusvarat
saajasektoreittain ja velat velkojasektoreittain. Siten siinä esitetään tietoja
velkoja/velallissuhteista ja se on yhdenmukainen velkoja/velallistiedot
sisältävänrahoitustilinkan ssa (ks. 5.13.).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 168
▼B
Liite 7.1
Varojen luokkien määritelmät
Varojenluokitus Määritelmät
MUUT KUIN RAHOITUS-
VARAT (AN)Varat, jotka institutionaaliset yksiköt omistavat yksilöllisesti tai
kollektiivisesti ja joidenhallussapidosta tai käytöstä tietyn
ajanjakson aikana voi omistajille koitua taloudellista hyötyä. Ne
koostuvat sekä valmistetuista että valmistamattomista aineellisista
varoista sekä useimmista aineettomista varoista, joille ei kirjata
vastineeksi velkoja.
Tuotetut varat (AN.1) Muut kuin rahoitusvarat, jotka ovat syntyneet tuotantoprosessien
tuloksena. Tuotetut varat koostuvat kiinteistä varoista, varastoista
sekä arvoesineistä siten kuin ne on alla määritelty.
Kiinteät varat (AN.11) Sellaiset valmistetut varat, joita käytetään toistuvasti tai jatkuvasti
tuotantoprosesseissa yli vuoden ajan. Kiinteät varat koostuvat
aineellisista ja aineettomista kiinteistä varoista siten kuin ne on alla
määritelty.
Aineelliset kiinteät varat
(AN.111)Kiinteät varat, jotka koostuvat asunnoista, muista rakennuksista ja
rakennelmista, koneista, laitteista ja kuljetusvälineistä sekä kasva-
tettavista varoista sitenkuinn e onalla määritelty.
Asunnot (AN.1111) Rakennukset, jotka ovat kokonaan tai ensisijaisesti asumiskäytössä.
Niihin luetaan myös kaikki rakennuksiin liittyvät rakenteet, kuten
autotallit sekä kaikki kiinteät kalusteet, jotka tavallisesti asuntoihin
asennetaan. Niihin sisältyvät myös asuntolaivat, asuntoveneet,
asuntoautot ja- perävaunut, silloin kun niitä käytetään kotitalouk-
sien pääasiallisina asuntoina, sekä sellaiset historialliset
monumentit, jotka ovat ensisijaisesti asuntokäytössä. Näihin
luetaan myös asuntojen siivous- ja korjauskustannukset.
Esimerkkejä ovat asuinrakennukset kuten omakoti- ja paritalot sekä
muut asuinrakennukset, jotka on tarkoitettu pysyvään asumiseen.
Keskeneräiset asunnot luetaan mukaan siinä laajuudessa kuin
lopullinen asuja ne omistaa joko sen takia, että rakennetaan omaan
käyttöön tai että keskeneräisen asunnon myynnistä/ostosta on
olemassa sopimus. Sotilashenkilöstön käyttöön hankitut asunnot
luetaan mukaan, koska niitä käytetään tuottamaan asuntopalveluita
samalla tavalla kuin siviilikäyttöön hankittuja asuntojakin.
Muut rakennukset ja raken-
nelmat (AN.1112)Muut kuin asumiskäytössä olevat rakennukset ja rakennelmat siten
kuinn e onalla määritelty.
Keskeneräiset rakennukset ja rakennelmat luetaan mukaan siinä
määrin kuin lopullinen käyttäjä ne omistaa joko sen takia, että
rakennetaan omaan käyttöön tai että keskeneräisen asunnon
ostosta/myynnistä on olemassa sopimus. Sotilaskäyttöön hankitut
rakennukset ja rakennelmat luetaan mukaan siinä laajuudessa kuin
ne muistuttavat tuotantokarkoituksiin hankittuja siviilirakennuksia
ja ovat samanlaisessa käytössä kuin siviilirakennukset.
Muut talorakennukset
(AN.11121)Muut talorakennukset kuin asuinrakennukset mukaan lukien
rakenteisiin liittyvät kiinteät kalusteet, laitteet ja varusteet sekä
rakennusten siivous- ja kunnossapitokustannukset. Tähän luetaan
myös sellaiset historialliset monumentit, joita ensisijaisesti pidetään
muina rakennuksina kuin asuinrakennuksina.
Esimerkkejä ovat tavaratalot, teollisuusrakennukset, kaupalliset
rakennukset, virkistyskäytössä olevat rakennukset, hotellit, ravin-
tolat, oppilaitokset, sairaalat jne.
Muut rakennelmat (AN.11122) Muut rakennelmat kuin rakennukset mukaan lukien muita kuin
asuinrakennuksia tai muita talorakennuksia varten rakennettujen-
katujen ja viemäreiden rakentamiskustannukset. Tähän luetaan
myös em kohteisiin liittyvä siivous ja kunnossapito. Tähän luetaan
myös sellaiset historialliset monumentit, joita ei voida pitää
asuntoina tai muina talorakennuksina samoin kuin sellaiset kuilut,
tunnelit ja muut rakenteet, jotka liittyvät maaperävarojen louhin-
taan. (Merkittävät maanparannukset, kuten padot ja ojitukset veden
säännöstelemiseksi luetaan mukaan maan arvoon).
Esimerkkejä ovat valtatiet, kadut, muut tiet, rautatiet, kiitoradat;
sillat, maan pinnan tasolta korotetut valtatiet, tunnelit ja
alikäytävät, vesitiet, satamat, padot sekä muut veden säännöstelyyn
liittyvät rakenteet; pitkät putkistot, tietoliikenne- ja voimalinjat,
paikalliset putkistot ja kaapeloinnit ja näihin liittyvät rakenteet;
kaivannaistoimintaan ja teollisuuteen liittyvät rakennelmat sekä
urheiluun ja vapaa-ajan viettoon liityvät rakennelmat.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 169
▼B
Varojenluokitus Määritelmät
Koneet, laitteet ja kuljetusväli-
neet (AN.1113)Kuljetusvälineet ja muut koneet ja laitteet siten, kuin ne on alla
määritelty pois lukienkotitalouksienloppukulutustaanvarten
hankkimat koneet, laitteet ja kuljetusvälineet. Tähän ei lueta
mukaansellaisia työkaluja, jotka ovat suhteellisenhalpoja ja joita
ostetaansuhteellisentasaisesti, kutenkäsityökaluja. Tähänei lueta
myöskään mukaan asuntoinin ja muihin talorakennuksiin kiinteästi
kuuluvia koneita ja laitteita.
Luokkaan ei lueta keskeneräisiä koneita ja laitteita, paitsi jos ne on
valmistettu omaankäyttöön . Näinsiksi, että loppukäyttäjän
ajatellaan saavan ko. koneen tai laitteen omistukseensa vasta
toimitushetkellä. Sotilaallisiin tarkoituksiin hankitut koneet ja
laitteet luetaan mukaan silloin, kun ne muistuttavat siviiliyksi-
köitten tuotantoa varten hankkimia koneita ja laitteita ja kun niitä
käytetäänsotilaskäytössä samalla tavalla kuinsiviilikäytössä.
Kotitalouksienloppukulutustaanvartenhan kkimia kon eita ja
laitteita ei pidetä varoina. Ne sisältyvät sen sijaan kotitalouksien
taseenlisätietoerään”kestävät kulutustavarat”. Kotitalouksien
pääasiallisena asuntonaan käyttämät asuntoveneet, asuntolaivat ja
asuntovaunut luetaan asuntoihin.
Kuljetusvälineet (AN.11131) Ihmisten ja tavaroiden siirtämiseen tarkoitettu kalusto. Esimerk-
keinä CPA:n(1) alaluokkaan”DM kulkun euvot” kuuluvat muut
tuotteet kuin osat: kuljetusvälineet kuten moottoriajoneuvot,
perävaunut ja puoliperävaunut; laivat; junat ja raitiotiekalusto
vetureineen; lentokoneet ja avaruusalukset; moottoripyörät, polk-
upyörät jne.
Muut koneet ja laitteet
(AN.11132)Muualla luokittelemattomat koneet ja laitteet. Esimerkkejä ovat ne
tuotteet pois lukien osat, asennukset, korjaaminen sekä ylläpito,
jotka kuuluvat CPA-luokkiin: 29.1: voimakoneet, pois lukien
lentokoneiden ja ajoneuvojen moottorit; 29.2 muut yleiskäyttöön
tarkoitetut koneet; 29.3 maa- ja metsätalouskoneet; 29.4 työstöko-
neet; 29.5 muut erikoiskoneet; CPA-luokassa 30 konttori- ja
tietokoneet; 31 muut sähkökoneet ja -laitteet; 32 radio-, televisio-
ja tietoliikennevälineet; ja 33 lääkintäkojeet, hienomekaaniset
kojeet ja optiset instrumentit sekä kellot. Muita esimerkkejä ovat
muut tuotteet kuinosat, jotka kuuluvat CPA-luokkiin23.30.2,
ydinreaktorien säteilyttämättömät polttoaine-elementit; CPA-
luokissa 36.1, huonekalut; 36.3, soittimet; 36.4 urheiluvälineet; ja
28.3, höyrykattilat pois lukienkeskuslämmityslaitteet; ydin reak-
torit.
Kasvatettavat varat (AN.1114) Jalostuskarja, lypsykarja, työeläimet jne. sekä viinitarhat, hedelmä-
tarhat ja muut istutukset, jotka tuottavat toistuvasti sellaisia
tuotteita, jotka ovat institutionaalisten yksiköiden suorassa valvon-
nassa, vastuulla sekä hallinnoimia siten kuin alla määritellään.
Tähänei lueta mukaankesken kasvuisia kasvatettavia varoja, paitsi
jos ne on tuotettu omaan käyttöön.
Jalostus- ja lypsykarja,
työeläimet jne. (AN.11141)Karja, jota pidetään niiden vuodesta toiseen jatkuvan tuotannon
takia. Tähänluetaanjalostuskarja (ml. kalat sekä siipikarja),
lypsykarja, työeläimet, villantuottamista vartenpidetyt lampaat
ja muut eläimet sekä eläimet, joita käytetäänkuljettamiseen ,
kilpailuissa tai seuraeläiminä.
Viini- ja hedelmätarhat, toistu-
vasti satoa tuottavat istutukset
(AN.11142)Puut (ml. viiniköynnökset ja pensaat), joita viljellään niistä
vuodesta toiseensaatavientuotteidentakia. Tähänluetaankasvit,
joita viljellään hedelmien, pähkinöiden, mahlan, hartsin, parkkiai-
neiden tai kasvien lehdistä valmistettavien tuotteiden takia.
Aineettomat kiinteät varat
(AN.112)Kiinteät varat, joihin luetaan mineraalien etsintä, tietokoneohjel-
mistot, viihteen, kirjallisuuden tai taiteen alkuperäisteokset ja muut
sellaiset alla määritellyt aineettomat kiinteät varat, joita on
tarkoitus käyttää yli vuodenajan .
Mineraalien etsintä (AN.1121) Raakaöljyn, maakaasun ja muiden maaperävaraesiintymien etsintä-
kulut. Näihinkuluihinluetaanluvansaamista edeltävät
kustannukset, lupa- ja hankintakustannukset, arviointikustannukset,
koeporaus- ja koekairauskustannukset kuten myös ilmastolliset ja
muut tutkimukset sekä kuljetuskustannukset jne., joita tutkimusten
suorittaminen edellyttää.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 170
▼B
Varojenluokitus Määritelmät
Tietokoneohjelmistot
(AN.1122)Tietokonejärjestelmiä ja sovelluksia varten tehdyt tietokoneoh-
jelmat, niiden kuvaukset ja muu oheismateriaali. Tähän luetaan
ostetut ohjelmistot sekä myös omaankäyttööntehdyt ohjelmistot
silloin kun niiden tuottamiskustannukset ovat merkittävät. Tähän
luetaan myös tietokantojen ostoihin, kehittämiseen ja laajentami-
seen liittyvät merkittävät kustannukset, jos on odotettavissa, että
tietokantoja käytetään kauemmin kuin vuoden ajan (riippumatta
siitä, käydäänkö tietokannoilla kauppaa vai ei).
Viihteen, kirjallisuuden ja
taiteenalkuperäisteokset
(AN.1123)Sellaiset alkuperäisfilmit, äänitteet, käsikirjoitukset, nauhat, mallit
jne., joihin on nauhoitettu tai muuten tallennettu näytelmäesityksiä,
radio- ja televisio-ohjelmia, musiikkiesityksiä, urheilutapahtumia,
kirjallista tai taiteellista tuotantoa jne. Tähän luetaan myös tuotanto
omaankäyttöön . Joissaintapauksissa, kutenfilmienosalta, saattaa
alkuperäiskappaleita olla useita.
Muut aineettomat kiinteät varat
(AN.1129)Tähän luetaan sellainen uusi tieto ja erityisosaaminen jne. jota ei
ole muualla luokiteltu ja jonka käyttö tuotannossa on rajoitettu
niihin yksiköihin, jotka ovat hankkineet varojen omistusoikeudet
tai joilla onvarojenkäyttölupa.
Varastot (AN.12) Tähänluetaantuotetut varat, jotka koostuvat sellaisista tavaroista ja
palveluista, jotka ovat syntyneet kuluvalla tai aikaisemmalla
periodilla ja joita pidetäänhallussa myöhemmintapahtuvaa
myyntiä, tuotannossa käyttämistä tai muuta tarkoitusta varten. Ne
koostuvat aineista ja tarvikkeista, keskeneräisistä töistä, valmiista
tavaroista ja kauppatavaroista sitenkuinalla määritellään .
Tähänluetaankaikki julkisyhteisöjenpitämät varastot kutenmm.
strategisten materiaalien, viljan ja muiden kansakunnalle eritysen
tärkeidenhyödykkeidenvarastot.
Aineet ja tarvikkeet (AN.121) Sellaiset tavarat, joita niiden omistajat eivät aio myydä edelleen
vaan käyttää omissa tuotantoprosesseissaan välituotteina.
Keskeneräiset työt (AN.122) Sellaiset tavarat ja palvelukset, jotka ovat osittain valmiita mutta
joita ei yleensä luovuteta muille yksiköille ilman jatkojalostusta tai
keskeneräiset tavarat ja palvelukset, joiden jalostamista sama
tuottaja jatkaa seuraavalla ajanjaksolla. Tähän ei lueta sellaisia
keskeneräisiä rakennelmia, joiden omistajuus on siirtynyt lopulli-
selle omistajalle joko siksi, että kyseessä ontuotan to omaan
käyttööntai siksi, että omistajuudenvaihtumisesta onelemassa
myynti-/ostosopimus. Luokka koostuu keskeneräisistä kasvatetta-
vista varoista sekä muista keskeneräisistä töistä siten kuin alla
määritellään.
Keskenkasvuiset kasvatettavat
varat (AN.1221)Teuraseläimet kutenkaupallisesti kasvatettava siipikarja ja kalat,
puut ja muu kasvillisuus silloin, kun niiden korjuu on kertaluon-
teista sekä sellaiset kasvatettavat varat, joidentoistuva tuotan to ei
vielä ole kypsynyt.
Muut keskeneräiset työt
(AN.1222)Sellaiset tavarat (paitsi kasvatettavat varat) ja palvelukset, joiden
jalostamimen, valmistaminen tai kokoaminen on kesken ja joita
valmistaja ei tavallisesti myy, toimita tai luovuta muille ilman
jatkojalostamista.
Valmisteet (AN.123) Tavarat, jotka ovat valmiita myytäväksi tai toimitettavaksi tuottajan
toimesta.
Kauppatavarat (AN.124) Tavarat, joita yritykset kutenesimerkiksi tukku- ja vähittäiskaupat
ovat hankkineet myydäkseen ne ilman, että jalostaisivat niitä
edelleen (eli tavaroita ei muunneta muuten kuin esittämällä ne
asiakkaalle houkuttelevasti).
Arvoesineet (AN.13) Sellaiset tuotetut varat, joita ei ensisijaisesti käytetä tuotannossa tai
kulutukseen, joiden reaalisen arvon odotetaan nousevan tai ei
ainakaan laskevan, jotka eivät normaaliolosuhteissa kulu ajassa ja
joita hankitaan ja pidetään hallussa ensisijaisesti arvon säilyttäjinä.
Arvoesineet koostuvat jalometalleista ja jalokivistä, antiikista ja
muista taide-esineistä sekä muista arvoesineistä siten kuin alla
määritellään.
Jalometallit ja -kivet (AN.131) Sellaiset jalometallit ja jalokivet, joita yritykset eivät pidä
hallussaan käyttääkseen niitä tuotantopanoksina.
Antiikki ja muut taide-esineet
(AN.132)Sellaiset maalaukset, veistokset jne, jotka on tunnustettu taide-
teoksiksi ja antiikkiesineiksi.
Muut arvoesineet (AN.139) Tähän luetaan muualla luokittelemattomat arvoesineet kuten
esimerkiksi arvokkaat jalokivistä ja -metalleista valmistetut korut
ja niiden kokoelmat.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 171
▼B
Varojenluokitus Määritelmät
Valmistamattomat varat
(AN.2)Sellaiset muut kuin rahoitusvarat, jotka eivät ole syntyneet
tuotantoprosessissa. Valmistamattomat varat koostuvat aineellisista
ja aineettomista varoista siten kuin alla määritellään. Niihin luetaan
myös ko. varojen omistajuuden vaihtoon liittyvät kustannukset sekä
niihin kohdistuvat merkittävät parannukset.
Aineelliset valmistamattomat
varat (AN.21)Tähän luetaan sellaiset valmistamattomat luonnonvarat, joita
voidaanomistaa ja joidenomistajuus voidaansiirtää. Tähänei
lueta sellaisia luonnonvaroja, joille omistajaa ei ole määritelty tai
joita ei voi omistaa kutenvaltameret tai ilma. Ain eelliset
valmistamattomat varat koostuvat maasta, maaperävaroista, luon-
nonvaraisista biologisista varoista sekä vesivarannoista siten, kuin
alla määritellään.
Maa (AN.211) Tähän luetaan maaperä siihen liittyvine maakerroksineen ja
pintavesineen silloin, kun niiden omistajuus on vahvistettu. Tähän
luetaan myös sellaiset merkittävät maanparannukset, joita ei voi
fyysisesti erottaa maasta. Tähän ei lueta maan pinnalla tai sen
sisällä olevia rakennuksia tai muita rakennelmia, viljeltyjä alueita,
puita ja eläimiä, maaperävaroja, luonnonvaraisia biologisia varoja
eikä pohjavesivarantoja. Maahan luetaan mukaan rakennusten ja
rakennelmien alla oleva maa, viljelysmaa, virkistyskäytössä olevat
maa-alueet ja niihin liittyvät vesialueet sekä muut maa- ja
vesialueet sitenkuinalla määritellään .
Rakennusmaa (AN.2111) Asuntojen, muiden talorakennusten ja rakennelmien tai niiden
perustusten alla oleva maa mukaan lukien maatilarakennuksiin
kiinteästi liityvät pihat ja puutarhat sekä maatiloille johtavat tiet.
Viljelysmaa (AN.2112) Maa, jolla harjoitetaankaupallista tai kotitarvemaataloutta tai
puutarhataloutta. Tähänluetaanperiaatteessa myös maa, jolla on
istutuksia, hedelmäpuutarhoja ja viinitarhoja.
Virkistyskäyttööntarkoitettu
maa vesialueineen (AN.2113)Yksityisessä omistuksessa olevat puistot ja huvipuistot sekä yleiset
puistot ja virkistysalueet sekä niihin liittyvät vesialueet.
Muut maa-alueet vesialueineen
(AN.2119)Tähänluetaanmuualla luokittelematonmaa mukaan lukienyksi-
tyiset puutarhat ja palstat, joilla ei harjoiteta kaupallista tai
kotitarveviljelyä sekä yhteislaitumet. Tähänluetaanmyös asuin ra-
kennuksia ympäröivät piha- ja puutarha-alueet, paitsi
maatilarakennuksiin kiinteästi liityvät pihat ja puutarhat niihinliittyvine vesialueineen.
Maaperävarat (AN.212) Sellaiset maan pinnalla tai sen alla olevat todennetut mineraalie-
siintymät, jotka ovat nykyteknologialla ja vallitsevilla suhteellisilla
hinnoilla hyödynnettävissä. Maaperävarojen ja itse maan omista-
juus ovat yleensä erillisiä. Maaperävarat koostuvat hiili-, öljy- ja
maakaasuvarannoista sekä metallisten ja epämetallisten mineraa-
lien varannoista siten kuin alla määritellään.
Hiili- öljy- ja maakaasuvarannot
(AN.2121)Antrasiiti-, bitumihiili- ja ruskohiiliesiintymät; raakaöljy- ja
maakaasuvarannot ja -kentät.
Metallimineraalivarannot
(AN.2122)Rautamalmin, muiden malmien ja arvometallien esiintymät.
Epämetalliset mineraalivarannot
(AN.2123)Kivilouhokset ja savi- ja hiekkakuopat; kemikaali- ja lannoitemi-
neraaliesiintymät; suolaesiintymät; kvartsi-, kipsi-, luonnon
jalokivi-, asvaltti- ja bitumiesiintymät, turve-esiintymät ja muiden
ei-metallisten mineraalien kuin hiilen ja raakaöljyn esiintymät.
Luonnonvaraiset biologiset
varat (AN.213)Sellaiset eläimet ja kasvit, joiden tuotanto on joko kertaluonteisesta
tai toistuvaa ja joille onmääritelty omistajuus mutta joiden
luonnollinen kasvu ja/tai uusiutuminen ei kuitenkaan ole institu-
tionaalisten yksiköiden suorassa valvonnassa, vastuulla ja
ohjauksessa. Esimerkkejä ovat maanmaan tieteelistenrajojen
sisäpuolella olevat aarniometsät ja kalavarat. Vain ne varannot,
joita jo hyödynnetään taloudellisesti tai joita todennäköisesti
tullaan lähitulevaisuudessa hyödyntämään, otetaan mukaan.
Vesivarat (AN.214) Pohjavettä johtavat kerrokset ja muut pohjavesivarannot silloin,
kun niiden niukkuudesta seuraa, että varantoja otetaan omistukseen
ja/tai niille määritellään käyttöoikeuksia, että niille määritetään
markkina-arvo ja että niihin kohdistetaan jonkinasteista taloudel-
lista valvontaa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 172
▼B
Varojenluokitus Määritelmät
Aineettomat valmistamattomat
varat (AN.22)Valmistamattomat varat, jotka ovat merkittäviä yhteiskunnan
rakenteita. Ne on kirjattu lakeihin tai kirjanpidossa esimerkkeinä
patentointi tai taloudellisen etuuden luovuttaminen kolmannelle
osapuolelle. Jotkut niistä oikeuttavat niiden omistajat joihinkin
toimiin ja samalla estävät muita institutionaalisia yksiköitä
rhytymästä ao. toimiinilmanomistajanlupaa. Ain eettomat ei-
tuotetut varat koostuvat patentoinneista, vuokrasopimuksista ja
muista siirrettävissä olevista sopimuksista, liikearvosta sekä muista
aineettomista valmistamattomista varoista.
Patentoinnit (AN.221) Sellaiset uudet tekniset keksinnöt, joille lain tai oikeuden päätöksen
perusteella annetaan patenttisuoja. Esimerkkejä ovat aineen
koostumus, valmistustapa, mekanismi, elektroniset ja sähköiset
virtapiirit ja laiteet, farmaseuttiset valmisteet ja keinoalkuiset
elämänmuodot.
Vuokra- ja muut siirrettävät
sopimukset (AN.222)Vuokrasopimukset ja muut sopimukset, jotka vuokraaja voi siirtää
edelleen kolmannelle osapuolelle vuokralleantajasta riippumatta.
Esimerkkejä ovat maan, rakennusten ja muiden rakennelmien
vuokraus, luvat tai yksinoikeudet hyödyntää mineraaliesiintymiä tai
kalavesiä, urheilijoidentai kirjailijoidenkan ssa tehdyt siirrettävissä
olevat sopimukset sekä etuosto-oikeudet sellaisiinain eellisiin
varoihin, joita ei vielä ole tuotettu. Luokkaan muut aineettomat
varat kuinrahoitusvarat ei lueta kon eidenvuokraamista.
Ostettu liikearvo (goodwill)
(AN.223)Kannattavan yrityksen ostohinnan ja sen nettovarallisuuden (varat
miinus velat) erotus, kun varat ja velat on erä erältä eritelty ja
arvotettu. Liikearvoonsisältyy sitenkaikii sellain enpitkällä
aikavälillä yrityksen toiminnasta odotettavissa oleva hyöty, jota ei
taseenvaroihinole erikseenmerkitty. Tähänluetaanmukaanmyös
arvo, joka syntyy kun yrityksen varallisuutta käytetään kokonai-
suutena, joka on enemmän kuin osiensa summa.
Muut aineettomat valmistamat-
tomat varat (AN.229)Muualla luokittelemattomat aineettomat valmistamatomat varat.
RAHOITUSVARAT JA
VELAT (AF)Rahoitusvarat ovat taloudellisia varoja, jotka koostuvat maksuväli-
neistä, rahoitussaamisista sekä sellaisista taloudellisista varoista,
jotka ovat luonteeltaan saamisten kaltaisia.
Maksuvälineitä ovat monetaarinen kulta, erityiset nosto-oikeudet,
käteisraha sekä siirtokelpoiset talletukset.
Rahoitussaamiset oikeuttavat niiden omistajat eli velkojat saamaan
maksuntai sarjanmaksuja ilmanerityisiä muita toimen piteitä
muilta institutionaalisilta yksiköiltä eli velallisilta, jotka ovat
hankkineet saamisten vastineena olevat velat.
Johdannaiset sekä osakkeet ja muut osuudet ovat esimerkkejä
taloudellisista varoista, jotka muistuttavat rahoitussaamisia.
Monetaarinen kulta ja SDR:t
(AF.1)Vaintähänluokkaanluokiteltavilla rahoitusvaroilla ei ole järjes-
telmässä vastineenaan velkoja.
Monetaarinen kulta (AF.11) Rahaviranomaisten tai viranomaisten tehokkaassa kontrollissa
olevien, muiden yksiköiden hallussa oleva kulta, joka on osa
valuuttavarantoa.
Erityiset nosto-oikeudet (SDR)
(AF.12)Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) luomia varantovälineitä,
joita rahasto jakaa jäsenmailleen. Ne ovat osa maiden valuuttavar-
antoa.
Käteisraha ja talletukset (AF.2) Kierrossa oleva raha ja kaikki omanja vieraanvaluutanmääräiset
talletukset.
Käteisraha (AF.21) Kierrossa olevat setelit ja kolikot, joita käytetäänyleisesti
maksamiseen.
Siirtokelpoiset talletukset
(AF.22Omantai ulkomaanrahanmääräiset talletukset, jotka voidaan
välittömästi vaihtaa käteiseenrahaantai joita voidaansiirtää
käytäensekkiä, maksupalvelusopimusta, tiliinkohdistuvaa veloi-
tuksenkirjausta tai vastaavaa ilmanmerkittäviä rajoituksia tai
seuraamuksia.
Muut talletukset (AF.29) Muut omantai ulkomaanrahanmääräiset talletukset kuin
siirtokelpoiset talletukset. Muita talletuksia ei voi millointahan sa
käyttää maksamiseeneikä n iitä voi vaihtaa käteiseenrahaantai
siirtokelpoisiintalletuksiinilmanmerkittäviä rajoituksia tai seur-
aamuksia.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 173
▼B
Varojenluokitus Määritelmät
Muut arvopaperit kuin osak-
keet (AF.3)Sellaiset rahoitusvarat, jotka ovat haltijapapereita, joita yleensä
voidaan siirtää ja joilla yleensä käydään kauppaa jälkimarkkinoilla.
Ne eivät takaa mitään omistajan oikeuksia siihen, institutionaali-
seen yksikköön, joka on laskenut paperit liikkeeseen.
Muut arvopaperit kuinosakkeet
ja johdannaiset (AF.33)Sellaiset muut arvopaperit kuinosakkeet, jotka takaavat n iiden
hallussapitäjälle ehdottomanoikeudenkiin teääntai sopimuksen
mukaiseen vaihtelevaan tuloon kuponkimaksuina (korkona) ja/tai
määrättyinä kiinteinä summina, jotka maksetaan määräpäivänä tai -
päivinä tai alkaen liikkeeseenlaskun yhteydessä määritellystä
ajankohdasta.
Muut lyhytaikaiset arvopaperit
kuin osakkeet ja johdannaiset
(AF.331)Sellaiset muut arvopaperit kuinosakkeet, joidenalkuperäin en
maturiteetti on tavallisesti enintään vuosi tai poikkeustapauksessa
enintään kaksi vuotta, tähän ei lueta johdannaisia.
Muut pitkäaikaiset arvopaperit
kuin osakkeet ja johdannaiset
(AF.332)Sellaiset muut arvopaperit kuinosakkeet, joidenalkuperäin en
maturiteetti ontavallisesti en emmänkuinvuosi tai poikkeusta-
pauksessa yli kaksi vuotta, tähän ei lueta johdannaisia.
Johannaiset (AF.34) Rahoitusvarat, jotka perustuvat tai jotka on johdettu jostakin
toisesta instrumentista. Perustana on yleensä joku muu rahoitusvar-
allisuuserä, mutta perustana voi olla myös hyödyke tai indeksi.
Lainat (AF.4) Lainat ovat rahoitusvaroja, jotka syntyvät, kun lainanantaja joko
suoraan tai välittäjän kautta lainaa varojaan luotonottajalle ja joista
voi olla todisteena velkakirja.
Lyhytaikaiset lainat (AF.41) Sellaiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on tavallisesti
enintään vuosi tai poikkeustapauksissa enintään kaksi vuotta, sekä
lainat, jotka on maksettava vaadittaessa takaisin.
Pitkäaikaiset lainat (AF.42) Sellaiset lainat, joiden alkuperäinen maturiteetti on tavallisesti
pitempi kuinvuosi ja poikkeustapauksessa vähin täänkaksi vuotta.
Osakkeet ja muut osuudet
(AF.5)Rahoitusvarat, jotka mukanaan omistajan oikeuksia yrityksiin tai
yritysmäisiinyhteisöihin . Tähänluokiteltavat rahoitusvarat oikeut-
tavat niiden hallussapitäjän osuuteen yrityksen tai yritysmäisen
yhteisönvoitosta sekä osuuteenn iidenomista varoista selvitysti-
lassa.
Osakkeet ja muut osuudet kuin
sijoitusrahasto-osuudet (AF.51)Rahoitusvarat, jotka tuottavat yrityksiintai yritysmäisiinyhtei-
söihinomistajanoikeuksia lukuunottamatta sijoitusrahasto-
osuuksia. Yleensä nämä rahoitusvarat oikeuttavat hallussapitäjänsä
osuuteenyrityksentai yritysmäisenyhteisönvoitosta sekä osuuteen
niiden omista varoista selvitystilassa.
Noteeratut osakkeet paitsi sijoi-
tusrahasto-osuudet (AF.511)Osakkeet kattavat senosuudenyrityksenpääomasta, johon
edunsaajat ovat osakkuuden myötä osallisia, ja ne ovat periaat-
teessa siirtokelpoisia arvopapereita.
Noteeraamattomat osakkeet
paitsi sijoitusrahasto-osuudet
(AF.512)Noteeratut osakkeet kattavat ne osakkeet, joiden hinnat noteerataan
tunnetussa pörssissä tai muilla jälkimarkkinoilla. Noteeraamatto-
miin osakkeisiin luetaan ne osakkeet, joita ei noteerata.
Muut osuudet (AF.513) Kaikki alaryhmiinAF.511 ja AF.512 ja alaluokkaanAF.52
luokittelemattomat osuudet.
Sijoitusrahasto-osuudet (AF.52) Osakkeet, joita laskee liikkeeseen erityinen rahoituslaitos, jonka
yksinomaisena tarkoituksena on sijoittaa keräämänsä varat raha-
markkinoilla, pääomamarkkinoilla ja/tai kiinteistöihin.
Vakuutustekninen vastuu-
velka (AF.6)Vakuutuslaitosten ja (itsenäisten ja epäitsenäisten) eläkerahastojen
vastuuvelka vakuutuksenottajille tai vakuutuskorvastusten saajille
sitenkuinonmääritelty n euvostondirektiivissä 91/674/EEC,
annettu 19 päivänä joulukuuta 1991, vakuutusalan yriysten
vuositilinpäätöksestä sekä sulautetusta tilinpäätöksestä.
Kotitalouksienosuus hen kiva-
kuutus- ja eläkerahastoista
(AF.61)Varat, joita kyseisissä yrityksissä ja yritysmäisissä yhteisöissä on
rahastoitu ennakoitavissa olevien korvausten maksamista varten
ehtojentäytyttyä.
Kotitalouksienosuus hen kiva-
kuutusrahastoista (AF.611)Korvausvastuut sekä rahastot, jotka kasvattavat ylijäämänjakoon
osallisenvakuutuksentai muunvastaavanvakuutuksenarvoa
vakuutuksenerään tyessä.
Kotitalouksienosuus eläkera-
hastoista (AF.612)Sellaisten työnantajien ja/tai työntekijöiden tai ammatinharjoitta-
jaryhmien perustamien itsenäisten tai epäitsenäisten
eläkerahastojenkorvausvastuurahastoja, jotka onperustettu työn te-
kijöidentai ammatin harjoittajieneläkkeidenmaksunturvaamiseksi.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 174
▼B
Varojenluokitus Määritelmät
Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu (AF.62)Vakuutuslaitosten ja (itsenäisten tai epäitsenäisten) eläkerahastojen
vakuutustekniset vastuuvelat, joihin sisältyy
— se osa vakuutusmaksutuloista, joka kohdistuu seuraavalle
tilikaudelle (vakuutusmaksuvastuu);
— se arvioitu kokonaiskustannus, joka aiheutuu korvauksista,
jotka ovat tapahtuneet tilinpitokauden aikana riippumatta siitä,
onko niistä ilmoitettu tai ei, vähennettynä vastaavilla jo
maksetuilla korvauksilla (korvausvastuu).
Muut saamiset ja velat (AF.7) Rahoitussaamiset, jotka syntyvät rahoitustaloustoimen tai muun
taloustoimen vastineena tilanteessa, jossa kysessä olevan talous-
toimenja siihenliittyvänmaksunvälillä onajoitusero.
Kauppaluotot ja ennakot
(AF.71)Rahoitussaamiset, jotka syntyvät tavaroihin, ja palveluksiin liity-
vientaloustoimienyhteydessä, kuntavaroidenja palveluiden
toimittajat antavat lisää maksuaikaa. Niihin luetaan myös ennak-
komaksut töistä, jotka ovat työnalla tai joihinollaanryhtymässä
kunmaksut liittyvät tällaisiintaloustoimiin .
Muut saamiset ja velat paitsi
kauppaluotot ja ennakot (AF.79)Rahoitussaamiset, jotka syntyvät tulonjakotaloustoimien tai jälki-
markkinakauppaan liittyvien rahoitustaloustoimien ja toisaalta
niihin liittyvien maksujen ajoituseroista. Niihin luetaan myös
saamiset, jotka kertyvät tulojen(suoriteperusteisesta) kertymisestä
ajassa.
Lisätietoerät Tilinpitojärjestelmässä esitetään useiden lisätietoerien avulla tietoja
sellaisista varoista, joita peruskehikossa ei eritellä ja jotka ovat
analyyttisesti erityisen kiinnostavia.
Kestävät kulutustavarat (AN.m) Kestävät tavarat, joita kotitaloudet hankkivat loppukulutukseensa
(eli tavarat, joita kotitaloudet eivät käytä arvonsäilyttäjin ä tai joita
kotitalouksienomistamat yhtiöimättömät yritykset eivät käytä
tuotantotarkoituksiin).
Suorat ulkomaiset sijoitukset
(AF.m)Suoriinsijoituksiinsisältyy pitkäaikain enriippuvuussuhde, joka
kuvastaa kotimaisen institutionaalisen yksikön (suoran sijoituksen
tekijän) pysyvää osallistumista sellaiseen institutionaaliseen
yksikköön(suoransijoituksenkohdeyritys), joka sijaitsee jossain
muussa maassa. Suoransijoituksentekijäntarkoituksen a on
merkittävästi ohjata ko. muussa maassa sijaitsevanyrityksen
toimintaa.
(1) EU:ntavaroidenja palvelustenluokitus (CPA), 1993.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 175
▼B
Liite 7.2
Kirjaukset avaustaseesta päätöstaseeseen
Varojen,
velkojenja
nettovaralli-
suuden
luokitusIV.1
AvaustaseIII.1 ja III.2
TaloustoimetIII.3.1
Muut
volyymin
muutoksetIII.3.2
Hallussapitovoitot
IV.3
PäätöstaseIII.3.2.1
Neutraalit
hallussapito-
voitot ja -
tappiotIII.3.2.2
Reaaliset
hallussapito-
voitot ja -
tappiot
Muut kuin
rahoitus-
varatAN. P.5, K.1,
K.2K.3, K.4,
K.5, K.6,
K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.
Valmistetut
varatAN.1 P.5, K.1 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.1
Kiinteät
varat (1)AN.11 P.51, K.1 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.11
Aineelliset
kiinteät
varatAN.111 P.511, K.1 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.111
Asunnot AN.1111 P.511, K.1 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.1111
Muut raken-
nukset ja
rakennelmatAN.1112 P.511, K.1 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.1112
Koneet, lait-
teet ja
kuljetusväli-
neetAN.1113 P.511, K.1 K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.1113
Kasvatet-
tavat varatAN.1114 P.511, K.1 K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.1114
Aineettomat
kiinteät
varatAN.112 P.512, K.1 K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.112
Varastot AN.12 P.52 K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.12
Arvoesineet AN.13 P.53 K.4, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.131996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 176
▼B
Varojen,
velkojenja
nettovaralli-
suuden
luokitusIV.1
AvaustaseIII.1 ja III.2
TaloustoimetIII.3.1
Muut
volyymin
muutoksetIII.3.2
Hallussapitovoitot
IV.3
PäätöstaseIII.3.2.1
Neutraalit
hallussapito-
voitot ja -
tappiotIII.3.2.2
Reaaliset
hallussapito-
voitot ja -
tappiot
Valmista-
mattomat
varatAN.2 K.2,
P.513, K.1K.3, K.5,
K.61,
K.62, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.2
Aineelliset
valmista-
mattomat
varatAN.21 K.21,
P.513, K.1K.3, K.5,
K.61,
K.62, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.21
Maa AN.211 K.21,
P.513, K.1K.3, K.62,
K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.211
Maaperä-
varatAN.212 K.21,
P.513K.3, K.61,
K.62, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.212
Luonnon-
varaiset
biologiset
varatAN.213 K.21,
P.513K.3, K.5,
K.61,
K.62, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.213
Vesivarat AN.214 K.21,
P.513K.3, K.61,
K.62, K.7,
K.8, K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.214
Aineettomat
valmista-
mattomat
varatAN.22 K.22,
P.513K.3, K.62,
K.7, K.8,
K.9,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AN.22
Rahoitus-
varat/
velat (
2)AF. F. K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.21,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.
Monetaar-
inen kulta ja
SDR:t (vain
saamisissa)AF.1 F.1 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.21,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.1
Käteisraha
ja talletuksetAF.2 F.2 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.21996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 177
▼B
Varojen,
velkojenja
nettovaralli-
suuden
luokitusIV.1
AvaustaseIII.1 ja III.2
TaloustoimetIII.3.1
Muut
volyymin
muutoksetIII.3.2
Hallussapitovoitot
IV.3
PäätöstaseIII.3.2.1
Neutraalit
hallussapito-
voitot ja -
tappiotIII.3.2.2
Reaaliset
hallussapito-
voitot ja -
tappiot
Muut arvo-
paperit kuin
osakkeetAF.3 F.3 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.3
Lainat AF.4 F.4 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.4
Osakkeet ja
osuudetAF.5 F.5 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.5
Vakuutuste-
kninen
vastuuvelkaAF.6 F.6 K.7, K.8,
K.10,
K.12.1,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.6
Muut
saamiset ja
velatAF.7 F.7 K.7, K.8,
K.10,
K.12,
K.12.22K.11.1 K.11.2 AF.7
Nettovaralli-
suusB.90 B.10.1 B.10.2 B.10.31 B.10.32 B.90
(1) Lisätieto: AN.m Kestävät kulutustavarat.
(2) Lisätieto: AF.m Suorat ulkomaiset sijoitukset.AN. …, AF. … ovat varojenluokituksesta.
Tasapainoerät
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvat nettovarallisuuden muutoksetB.10.2 Varojenvolyyminmuista muutoksista johtuvat n ettovarallisuudenmuutoksetB.10.31 Neutraaleista hallussapitovoitoista ja -tappioista johtuvat nettovarallisuuden muutokset
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoitoista ja -tappioista johtuvat nettovarallisuuden muutokset
B.90 NettovarallisuusRahoitusvaroihin ja velkoihin kohdistuvat taloustoimet
F. Rahoitusvaroihinja velkoihinkohdistuvat taloustoimet
F.1 Monetaarinen kulta ja SDR:tF.2 Käteisraha ja talletukset
F.3 Muut arvopaperit kuinosakkeet
F.4 LainatF.5 Osakkeet ja osuudet
F.6 Vakuutustekninen vastuuvelka
F.7 Muut saamiset ja velatTavaroihin ja palveluihin kohdistuvat taloustoimet
P.5 Pääomanbruttomuodostus
P.51 Kiinteän pääoman bruttomuodostusP.511 Aineellisten kiinteiden varojen hankinnat miinus vähennykset
P.512 Aineettomien kiinteiden varojen hankinnat miinus vähennykset
P.513 Valmistamattomienmuidenkuinrahoitusvarojenarvonlisäys1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 178
▼B
Tasapainoerät
P.52 Varastojenmuutokset
P.53 Arvoesineiden hankinnat miinus vähennykset
Muut varallisuuden muodostuskirjauksetK.1 Kiinteän pääoman kuluminen
K.2 Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat miinus vähennykset
K.21 Maan ja muiden aineellisten valmistamattomien varojen hankinnat miinus vähennyksetK.22 Aineettomien valmistamattomien varojen hankinnat miinus vähennykset
K.3 Valmistamattomienvarojenmuuttumin entaloudellisesti merkittäviksi
K.4 Valmistettujenvarojenmuuttumin entaloudellisesti merkittäviksiK.5 Luonnonvaraisten biologisten varojen kasvu
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen
K.62 Muu valmistamattomienvarojentaloudellisenarvonhäviämin enK.7 Katastrofienaiheuttamat men etykset
K.8 Korvauksettomat haltuunotot
K.9 Muualla luokittelemattomat muidenkuinrahoitusvarojenmuut volyyminmuutoksetK.10 Muualla luokittelemattomat rahoitusvarojenja velkojenmuut volyyminmuutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot/tappiot
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot/tappiotK.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot/tappiot
K.12 Luokitus- ja rakennemuutokset
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken teenmuutoksetK.12.21 Kullan monetarisointi/sen peruuttaminen
K.12.22 Muut varojen ja velkojen luokitusmuutokset kuin kullan monetarisointi ja sen peruutta-
minen1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 179
▼B
LUKU 8
TILIEN JA TASAPAINOERIEN KOKONAISUUS
8.01. EKT kirjaa virrat ja varannot järjestettyyn tilikokonaisuuten, joka kuvaa
taloudenkiertokulkua tulojenmuodostuksesta n iidenjakautumisenja
uudelleenjaon kautta lopulta niiden kasaantumiseen varoiksi.
8.02. Kaikki tilit esittävät taloustoimia, jotka tasapainottuvat joko käytettyjen
määritelmien vuoksi tai koska merkittävä tasapainoerä siirretään eteenpäin
seuraavalle tilille.
8.03. Taloustoimen järjestelmällinen kirjaaminen talouselämän loogisen
analyysin mukaisesti tuottaa toimialan, institutionaalisen sektorin tai
alasektorin tai koko kansantalouden tutkimukseen tarvittavat kokonais-
suureet. Tilien ryhmittely on suunniteltu tärkeimpien taloudellisten
tietojenesittämistä varten .
8.04. Tilit ryhmitelläänkolmeenryhmään :
a) juoksevat tilit
b) varallisuudenmuodostustilit
c) varallisuustaseet.
Juoksevat tilit koskevat tulojen syntymistä, jakautumista ja uudelleenjakoa
ja niiden käyttöä kulutukseen. Lopulta niiden avulla voidaan laskea
säästäminen, joka on olennainen osa varallisuuden muodostusta.
Varallisuudenmuodostustilit an alysoivat eri yksiköidenvarojenja
velkojenmuutostenerilaisia osatekijöitä ja tekevät mahdolliseksi
nettovarallisuudessa (varojen ja velkojen välinen ero) tapahtuneiden
muutostenkirjaamisen .
Varallisuustaseet osoittavat eri yksiköidenkokon aisvarat ja -velat
laskenta-ajanjakson alussa ja lopussa sekä niiden nettovarallisuuden.
Kuhunkin varojen ja velkojen erään liittyvät varallisuuden muodostusti-
lille kirjatut virrat nähdään uudestaan tasetileillä olevina muutoksina.
8.05. Tilikokonaisuutta sovelletaan, kokonaan tai osittain, institutionaalisiin
yksiköihin, institutionaalisiin sektoreihin ja alasektoreihin, toimialoihin ja
koko kansantalouteen.
8.06. Tasapainoerät määrätään sekä bruttona että nettona. Ne ovat bruttona, jos
ne on laskettu ennen kiinteän pääoman kulumisen vähentämistä, ja
nettona, jos ne on laskettu tämän vähennyksen jälkeen. Tärkeämpää on
ilmaista tulojen tasapainoerät nettona.
8.07. Tilit esitetääneri tavoin :
a) integroituina taloustileinä, jotka esittävät kaikkien institutionaalisten
sektoreiden, koko kansantalouden ja ulkomaiden tilit yhdessä taulussa;
b) tilikokonaisuuksina, mistä saadaan yksityiskohtaisempaa tietoa.
Taulukot, joista käy ilmi jokaisentilinesitystapa, onesitetty tämän
luvun kappaleessa nimeltään ”Tilien kokonaisuus”;
c) matriisienmuodossa, jossa jokaista tiliä edustaa rivi/sarake-pari.
8.08. Tilien, tasapainoerien ja pääsuureiden yleiskatsauksellinen esittely:1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 180
Taulukko 8.1 — Tilien, tasapainoerien ja pääsuureiden yleiskatsauksellinen esittely
Tilit Tasapainoerät Pääsuureet
Institutionaalisten sektoreiden tilikokonaisuus
Juoksevat
tilitI. Tuotantotili I. Tuotantotili B.1 Arvonlisäys
B.2 Toimintaylijäämä
B.3 Sekatulo
B.4 Yrittäjätulo
B.5 Ensitulon tase
B.6 Käytettävissä oleva tulo
B.7 Oikaistu käytettävissä
oleva tulo
B.8 SäästöKansantuote (BKT/NKT)
Kansantulo (BKTL, NKTL)
Käytettävissä oleva kansantulo
Kansantalouden säästöII. Tulonjako- ja -käyttötilit II.1. Tulojen ensijaon tilit II.1.1. Tulonmuodostustili
II.1.2. Ensitulon jakotili II.1.2.1. Yrittäjätulon tili
II.1.2.2. Muunen situlon
jakotili
II.2. Tulojenuudelleen -
jaontili
II.3. Luontoismuotoisten
tulojenuudelleen -
jaontili
II.4. Tulonkäyttötili
II.4.1. Käytettävissä oleven
tulonkäyttötili
II.4.2. Oikaistunkäytettä-
vissä olevantulon
käyttötili▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 181
Tilit Tasapainoerät Pääsuureet
Institutionaalisten sektoreiden tilikokonaisuus
Varalli-
suuden
muodostus-
tilitIII. Varallisuudenmuodos-
tustilitIII.1. Pääomatili III.1.1. Säästöstä ja
pääomansiirroista
johtuvann ettovaral-
lisuudenmuutoksen
tili
III.1.2. Muidenkuinrahoi-
tusvarojen hankinta-
tiliB.10.1 Säästöstä ja
pääomansiirroista
johtuvat nettovar-
allisuuden
muutokset
B.9 Nettoluotonanto/
nettoluotonotto
B.9 Nettoluotonanto/
nettoluotonotto
B.10.2 Muista varojen
volyyminmuutok-
sista johtuvat
nettovarallisuuden
muutokset
B.10.3 Nimellisistä
hallussapitovoi-
toista/tappioista
johtuvat nettovar-
allisuuden
muutokset
B.10.32 Reaalisista hallus-
sapitovoitoista/
tappioista johtuvat
nettovarallisuuden
muutokset
III.2. Rahoitustili
III.3. Varojenmuiden
muutostentiliIII.3.1. Varojenvolyymin
muidenmuutosten
tili
III.3.2. Uudelleenarvotustili III.3.2.1. Neutraalit hallus-
sapitovoitot/
tappiot
III.3.2.2. Reaaliset hallus-
sapitovoitot/
tappiot
Varallisuus-
taseetIV. Varallisuustaseet IV.1. Varallisuudenavaus-
tase
IV.2. Varallisuustaseen
muutokset
IV.3. Varallisuuden
päätöstaseB.90 Nettovarallisuus
B.10 Nettovarallisuuden
muutokset, yhteensä
B.90 NettovarallisuusKansallisvarallisuus
Kansallisvarallisuuden
muutokset
Kansallisvarallisuus▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 182
Tilit Tasapainoerät Pääsuureet
Institutionaalisten sektoreiden tilikokonaisuus
0. Tavar-
oidenja
palve-
luiden
tiliTaloustoimitilit
0. Tavaroidenja palveluidentili
Ulkomaiden tili (ulkomaisten taloustoimien tili)
Juoksevat
tilitV. Ulkomaidentili V.I Tavaroiden ja palve-
luidenulkomaantili
V.II Ensitulojen ja tulonsiir-
tojenulkomaantiliB.11 Ulkomaistentavar-
oidenja palvelusten
tase
B.12 Vaihtotase
B.10.1 Vaihtotaseesta ja
pääomansiirroista
johtuneet nettovar-
allisuuden
muutokset
B.9 Nettoluotonanto/
nettoluotonotto
B.9 Nettoluotonanto/
nettoluotonotto
B.10.2 Muista volyymin
muutoksista aiheu-
tuneet nettovaralli-
suudenmuutokset
B.10.3 Nimellisistä hallus-
sapitovoitoista/
tappioista, neutraa-
leista hallussapito-
voitoista/tappioista
ja reaalisista hallus-
sapitovoitoista/
tappioista aiheutu-
neet nettovaralli-
suudenmuutokset
B.90 Nettovarallisuus
B.10 Nettovarallisuuden
muutokset
B.90 NettovarallisuusUlkomaistentavaroidenja
palvelustentase
Vaihtotase
Nettoluotonanto/nettoluoto-
notto
Ulkomaidenn ettorahoitusa-
sema
Ulkomaidenn ettorahoitusa-
semaVaralli-
suuden
muodostus-
tilitV.III Varallisuudenmuodos-
tuksenulkomaantilitV.III.1 Pääomatili V.III.1.1 Säästämisenja
pääomansiirtojen
nettomuutosten
tili
V.III.1.2 Reaalivarojen
hankintatili
V.III.2 Rahoitustili
V.III.3 Varallisuuden
muidenmuutosten
tiliV.III.3.1 Varojenmuiden
volyymin
muutostentili
V.III.3.2 Uudelleenarvotus-
tilit
Varallisuus-
taseetV.IV Ulkomaistenvarojen
ja velkojentiliV.IV.1 Avaustase
V.IV.2 Tasetilinmuutokset
V.IV.3 Päätöstase▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 183
▼B
TILIEN KOKONAISUUS
8.09. Tilienkokon aisuus muodostuu kolmesta tilienpääryhmästä:
a) Juoksevat tilit
(1) tuotantotili (I)
(2) tulonjaon ja -käytön tilit (II)
b) Varallisuudenmuodostuksentilit (III)
c) Varallisuustaseet (IV)
JUOKSEVAT TILITTuotantotili (I) (
1)
8.10. Tuotantotili (I) esittää taloustoimet, jotka liittyvät itse tuotantoprosessiin.
Se laaditaan institutionaalisista sektoreista ja toimialoista. Sen resurssit
sisältävät tuotoksenja senkäyttö sisältää välituotekäytön .
8.11. Tuotantotiliä voidaan käyttää yhden järjestelmän tärkeimmän tasapai-
noerän — arvonlisäyksen eli minkä tahansa tuotantoon osallistuvan
yksikön synnyttämän arvon — ja keskeisen kokonaissuureen, bruttokan-
santuotteen laskemiseen. Arvonlisäys on taloudellisesti merkittävä sekä
institutionaalisille sektoreille että toimialoille.
8.12. Aivan kuten seuraavien tilien tasapainoerät myös arvonlisäys (tilin
tasapainoerä) voidaan laskea kiinteän pääoman kulumista ennen tai sen
jälkeen, toisin sanoen bruttona tai nettona. Jos tuotos arvotetaan
perushintaan ja välituotekäyttö ostajan hintaan, arvonlisäys ei sisällä
tuoteveroja miinus tuotetukipalkkioita.
8.13. Koko kansantalouden tasolla tuotantotilin resursseihin sisältyvät tavar-
oidenja palveluidentuotoksenlisäksi tuoteverot miin us tuotetukipalkkiot.
Se tekee näin ollen mahdolliseksi bruttokansantuotteen (markkinahintaan)
laskemisen tasapainoeränä.
8.14. Koska välillisiä rahoituspalveluita (FISIM) ei kohdenneta käyttäjän
sektoreihin, niiden tuotoksen koko arvo kirjataan välituotekäytöksi
nimelliselle sektorille, jonka tuotos on nolla ja negatiivinen arvonlisäys
on välituotekäytön suuruinen mutta erimerkkinen kuin välituotekäyttö.
Tämä siis vähentää kaikkien sektoreiden ja toimialojen yhteenlaskettua
arvonlisäystä. Tilien esitystapaa voidaan keventää siten, että nimelliselle
sektorille ei laiteta lisäsaraketta, vaanvastaava luku otetaanhuomioon
koko kansantalouden sarakkeessa.
Tulonjako- ja -käyttötilit (II)
8.15. Tulonjakoa ja -käyttöä tarkastellaan neljässä vaiheessa: ensijaon,
uudelleenjaon sekä luontoistulojen uudelleenjaon ja tulojen käytön
yhteydessä.
Ensimmäisessä vaiheessa tarkastellaan tulon syntyä suoraan tuotantopro-
sessin tuloksena ja sen jakautumista tuotannontekijöiden (työ, pääoma) ja
julkisyhteisöjen (tuotanto- ja tuontiverojen sekä tukipalkkioiden kautta)
kesken. Se mahdollistaa toimintaylijäämän (tai kotitalouksien osalta
sekatulojen) ja ensitulojen määrittämisen.
Toisessa vaiheessa seurataan tulon uudelleenjakautumista muiden tulon-
siirtojen kuin luontoismuotoisten sosiaalisten tulonsiirtojen kautta. Tästäsaadaantulokseksi käytettävissä oleva tulo.
Kolmannessa vaiheessa kuvataan tulojen uudelleenjakoa luontoismuo-
toistensosiaalistentulon siirtojenkautta ja saadaantulokseksi oikaistu
käytettävissä oleva tulo.
Neljännessä vaiheessa kuvataan sitä, kuinka tuloja käytetään ja säästetään
ja saadaantulokseksi säästö.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 184
(1) Katso luku 3, ”Tuotetaloustoimet”.
Taulukko 8.2 — Tili I: Tuotantotili
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
3 595 3 595 P.1 Tuotos 1753 102 434 1 269 37 3 595 3 595
3 048 3 048 P.11 Markkinatuotos/
FISIM 1722 102 74 1 129 21 3 048 3 048
171 171 P.12 Tuotos omaan
loppukäyttöön31 0 0 140 0 171 171
376 376 P.13 Muu markki-
naton luotos 360 16 376 376
1 904 1 904 6 694 246 29 881 P.2 Välituotekäyttö/
FISIM 1 904 1 904
133 133 D.21-D.31 Tuoteverot
miinus tuotetuki-
palkkiot 133 133
1 824 1 824 31 575 188 73 872 B.1g/B.1 * g Arvonlisäys,
brutto/bruttokan-
santuote
222 222 3 42 30 10 137 K.1 Kiinteän
pääomankulu-
minen
1 602 1 602 28 533 158 63 735 B.1n/B.1 * n Arvonlisäys,
netto/nettokan-
santuote
P.11 Rahoituslaitokset: 102 sisältää FISIMin(P.119) 48.
P.2 Koko kansantalous: 1 904 on institutionaalisten sektoreiden (1 856) ja FISIMin (48) summa.
B.1g Koko kansantalous: 1 824 on institutionaalisten sektoreiden (1 739) ja verojen, joista on vähennetty tuotetukipalkkiot (133) summa vähennett ynä FISIMillä (48).▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 185
▼B
Tulojen ensijaon tilit (II.1)
Tulonmuodostustili (II.1.1)
Institutionaalisen sektorin mukaisen tulonmuodostustilin rakenne on
esitetty taulukossa 8.3:
8.16. Tulonmuodostustili esitetään myös toimialoittain, tarjonta- ja käyttötau-
lujensarakkeissa.
8.17. Tulonmuodostustili esittää sektorit, alasektorit ja toimialat, jotka ovat
ensitulojen pikemminkin lähde kuin niiden kohde.
8.18. Siinä analysoidaan, miten arvonlisäys kattaa palkansaajakorvaukset ja
muut tuotantoverot miinus muut tuotantotukipalkkiot. Se mittaa toimin-
taylijäämää, joka on tuotantotoimintojen ylijäämä (tai alijäämä) ennen
kuin on huomioitu niitä korkoja, maanvuokria tai maksuja, joita
tuotantoyksikön
a) täytyy maksaa niistä rahoitusvaroista tai aineellisista valmistamatto-
mista varoista, joita se on lainannut tai vuokrannut;
b) täytyy saada niistä rahoitusvaroista tai aineellisista valmistamattomista
varoista, jotka se omistaa.
Toimintaylijäämä vastaa tuloa, jonka yksiköt saavat tuotantovälineidensä
omasta käytöstä. Se on viimeinen tasapainoerä, joka voidaan laskea sekä
toimialoille että institutionaalisille sektoreille ja alasektoreille.
8.19. Kotitaloussektorinyhtiöimättömienyritystenkohdalla tulon muodostus-
tilin tasapainoerä sisältää implisiittisesti elementin, joka vastaa korvausta
omistajan tai hänen perheenjäsentensä työstä, mitä ei voida erottaa hänen
voitoistaanyrittäjän ä. Tähänviitataankäsitteellä ”sekatulo”.
8.20. Omistusasunnoissa asuvien kotitalouksien omaan käyttöön tuottamien
asuntopalvelujen osalta tulonmuodostustilin tasapainoerä on toimintay-
lijäämä.
Ensitulon jakotili (II.1.2)
8.21. Toisin kuin tulonmuodostustili ensitulon jakotili tarkastelee kotimaisia
talousyksiköitä ja institutionaalisia sektoreita pikemmin ensitulon saajina
kuintuottajin a.
8.22. ”Ensitulo” on tuloa, jonka kotimaiset talousyksiköt saavat suorasta
osallistumisestaan tuotantoon ja rahoitusvarojen tai aineellisten valmista-
mattomienvarojenomistaja saa korvaukseksi rahoitusvarojen
järjestämisestä tai aineellisten valmistamattomien varojen antamisesta
toisen institutionaalisen yksikön käytettäväksi.
8.23. Ensitulon jakotili (II.1.2) voidaan laskea ainoastaan institutionaalisille
sektoreille ja alasektoreille, koska toimialoille onmahdoton ta jakaa
tiettyjä rahoitusta (pääoman anto- ja ottolainaus) ja varoja koskevia
virtoja.
8.24. Koska välillisiä rahoituspalveluja (FISIM) ei kohdenneta käyttäjän
sektoreihin, korkojen kirjaukset kuvaavat todellisia maksettavia ja
saatavia korkoja. Resursseihintehdäänkorjaukset sarakkeeseenrahoitus-
laitokset (negatiivinen etumerkki) ja sarakkeesen nimellinen sektori
(positiivinen etumerkki). Tilien esitystapaa voidaan keventää siten, että
nimelliselle sektorille ei laiteta lisäsaraketta, vaan vastaava luku esitetään
koko kansantalouden sarakkeessa.
8.25. Ensitulon jakotili jaetaan yrittäjätulon tiliin (II.1.2.1) ja muun ensitulon
jakotiliin(II.1.2.2).
Yrittäjätulon tili (II.1.2.1)
8.26. Yrittäjätulon tilin tarkoituksena on määrittää tasapainoerä, joka vastaa
voittoa ennen osingon jakoa ja tuloveroa normaalissa liikekirjanpidossa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 186
Taulukko 8.3 — Tili II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
B.1n/B.1 * g Arvonlisäys,
brutto/bruttokan-
santuote 872 73 188 575 31 1 824 1 824
B.1n/B.1 * n Arvonlisäys,
netto/nettokan-
santuote 735 63 158 533 28 1 602 1 602
762 762 23 39 140 15 545 D.1 Palkansaajakor-
vaukset
569 569 12 39 87 10 421 D.11 Palkat ja palkkiot
193 193 11 0 53 5 124 D.12 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut
174 174 10 0 48 4 112 D.121 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksut
19 19 1 0 5 1 12 D.122 Työnantajan
laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut
235 0 235 0 3 2 3 86 D.2 Tuotannon ja
tuonnin verot 0
141 0 141 D.21 Tuoteverot 0121 0 121 D.211 Arvonlisäverot
(ALV) 0▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 187
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
17 0 17 D.212 Tuontiverot ja -
tullit ilman
ALV:a 0
17 0 17 D.2121 Tuontitullit 0
0 0 0 D.2122 Muut tuontiverot
kuinALV ja
tuontitullit 0
3 0 3 D.214 Muut tuoteverot
kuinALV ja
tuontiverot 0
94 0 94 0 3 2 3 86 D.29 Muut tuotanto-
verot 0
− 44 0 − 44 0 − 1 0 0 − 35 D.3 Tukipalkkiot 0
− 8 0 − 8 D.31 Tuotetukipalk-
kiot 0
0 0 0 D.311 Tuontitukipalk-
kiot 0
− 8 0 − 8 D.319 Muut tuotetuki-
palkkiot 0
− 36 0 − 36 0 − 1 0 0 − 35 D.39 Muut tuotantotu-
kipalkkiot 0
429 429 8 92 46 55 276 B.2g Toimintay-
lijäämä, brutto▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 188
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
442 442 442 B.3g Sekatulo, brutto
217 217 5 60 16 45 139 B.2n Toimintay-
lijäämä, netto
432 432 432 B.3n Sekatulo, netto▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 189
Taulukko 8.4 — Tili II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
B.2g Toimintay-
lijäämä, brutto 276 55 46 92 8 429 429
B.3g Sekatulo, brutto 442 442 442B.2n Toimintay-
lijäämä, netto 139 45 16 60 5 217 217
B.3n Sekatulo, netto 432 432 432
6 6 D.1 Palkansaajakor-
vaukset 766 766 2 768
6 6 D.11 Palkat ja palkkiot 573 573 2 575
D.12 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut 193 193 0 193
D.121 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174 174 0 174
D.122 Työnantajan
laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut 19 19 0 19
0 D.2 Tuotannon ja
tuonnin verot 235 235 0 235
0 D.21 Tuoteverot 141 141 0 141▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 190
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
0 D.211 Arvonlisäverot
(ALV) 121 121 0 121
0 D.212 Tuontiverot ja -
tullit ilman
ALV:a 17 17 0 17
0 D.2121 Tuontitullit 17 17 0 17
0 D.2122 Muut tuontiverot
kuinALV ja
tuontitullit 0 0 0 0
D.214 Muut tuoteverot
kuinALV ja
tuontiverot 3 3 0 3
0 D.29 Muut tuotanto-
verot 94 94 0 94
0 D.3 Tukipalkkiot − 44 − 44 0 − 44
0 D.31 Tuotetukipalk-
kiot − 8 − 8 0 − 8
0 D.311 Tuontitukipalk-
kiot 0 0 0 0
0 D.319 Muut tuotetuki-
palkkiot − 8 − 8 0 − 8
0 D.39 Muut tuotantotu-
kipalkkiot − 36 − 36 0 − 36▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 191
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
446 66 380 7 44 46 138 145 D.4 Omaisuustulot 78 160 30 134 5 407 39 446
222 16 206 7 17 39 77 66 D.41 Korot 25 125 12 33 5 200 22 222
0 0 P.119 Välilliset rahoi-
tuspalvelut
(FISIM) − 48 0 0
120 36 84 0 0 36 48 D.42 Yritysten
jakamat tulot 3 25 18 57 0 103 17 120
60 0 60 36 24 D.421 Osingot 3 25 5 13 0 46 14 6060 36 24 0 24 D.422 Yrittäjätulonotot
yritysmäisistä
yhteisöistä 13 44 0 57 3 60
14 14 0 0 0 0 0 D.43 Suorienulko-
maistensijoi-
tustenuudelleen -
sijoitetut voitot 4 7 0 3 0 14 0 14
25 25 25 D.44 Vakuutuksenot-
tajienomaisuus-
tulo 5 0 0 20 0 25 0 25
65 65 0 27 7 0 31 D.45 Maanvuokrat 41 3 0 21 0 65 65
1 855 1 855 6 1 390 221 29 209 B.5g/B.5 * Ensitulon tase,
brutto/Kansan-
tulo, brutto▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 192
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
1 633 1 633 3 1 348 191 19 72 B.5n/B.5 * Ensitulon tase,
netto/Kansantulo,
netto
Koko talouden(0) välilliset rahoituspalvelut (FISIM) onrahoituslaitokset -sektorin(− 48) ja n imellisensektorin(+ 48) summa.▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 193
▼B
8.27. Julkisyhteisöillä ja kotitalouksia palvelevilla voittoa tavoittelemattomilla
yhteisöillä tämä tili koskee ainoastaan niiden markkinatoimintoja.
8.28. Yrittäjätulo vastaa toimintaylijäämää tai omistajayrittäjätuloa (resurssien
puolella):
plus yritykselle kuuluva rahoitus- tai muista varoista saatava
omaisuustulo (resurssienpuolella);
miinus yrityksenmaksamat velkojenkorot ja yrityksenvuokraa-
mista maasta ja muista valmistamattomista aineellisista
varoista maksettavat vuokrat (käytönpuolella).
Osinkojen tai suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleensijoitettujen
voittojen muodossa maksettavaa omaisuustuloa ei vähennetä yrittäjätu-
losta.
Muun ensitulon jakotili (II.1.2.2)
8.29. Muun ensitulon jakotilin tarkoituksena on palata yrittäjätulon käsitteestä
ensitulon käsitteeseen. Se sisältää sen vuoksi sellaisia ensitulon osia, joita
ei sisälly yrittäjätulontilille:
a) yrityksille jaetut osingot ja suorien ulkomaisten sijoitusten uudelleen-
sijoitetut voitot (käytönpuolella);
b) kotitalouksilla:
1) maksettava omaisuustulo, pois luettuna yrittäjätoiminnan yhtey-
dessä maksettavat maanvuokrat ja korot (käytön puolella);
2) palkansaajakorvaukset (resurssien puolella);3) saatava omaisuustulo pois luettuna yritystoiminnan yhteydessä
saatava omaisuustulo (resurssienpuolella).
c) julkisyhteisöillä:
1) maksettava omaisuustulo, pois luettuna markkinatoimintojen yhtey-
dessä maksettava omaisuustulo (käytönpuolella);
2) tuotanto- ja tuontiverot miinus tukipalkkiot (resurssien puolella);
3) saatava omaisuustulo pois luettuna markkinatoimintojen yhteydessä
saatava omaisuustulo (resurssienpuolella).
Tulojen uudelleenjaon tili (II.2)
8.30. Tulojen uudelleenjaon tili osoittaa, kuinka institutionaalisen sektorin
ensitulo kohdennetaan uudelleenjakamalla: tulo-, varallisuus- yms. verot,
sosiaaliturvamaksut ja sosiaalietuudet (pois luettuna luontoismuotoiset
sosiaaliset tulonsiirrot) ja muut tulonsiirrot.
8.31. Tilintasapain oerä onkäytettävissä oleva tulo, joka heijastaa juoksevia
taloustoimia, ja eksplisiittisesti rajaa pois pääomansiirrot, reaaliset
hallussapitovoitot ja -tappiot ja luonnonkatastrofien kaltaisten tapahtu-
mienseuraukset.
8.32. Sosiaaliturvamaksut kirjataan(
1) kotitalouksientulojenuudelleen jaontilin
käyttöpuolelle ja sosiaalivakuutuksen hallinnosta vastaavien institutionaa-
listensektoreidentulojenuudelleen jaontilinresurssipuolelle. Jos
työnantajat maksavat sosiaaliturvamaksut työntekijöidensä puolesta, ne
sisältyvät ensin palkansaajakorvauksiin työnantajien tulonmuodostustilillä
käyttöpuolella, koska ne muodostavat osan palkkakustannuksista. Ne
kirjataan myös palkansaajakorvauksina kotitalouksien ensitulon jakotililleresurssienpuolella, koska n e vastaavat kotitalouksienetuuksia.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 194
(1) Sosiaaliturvamaksut esitetään tulojen uudelleenjaon tilin käyttöpuolella nettona ilman
sellaisteneläkerahastojenja muidenvakuutusyhtiöidenpalvelumaksuja, joidenkaikki
varat tai osa niistä muodostuvat todellisista sosaaliturvamaksuista.
Taulukko 8.5 — Tilit II.1.2.1 Yrittäjätulo ja II.1.2.2 Muun ensitulon jako
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVTS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät tilelle
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
II.1.2.1.
YrittäjätuloB.2g Toimintay-
lijäämä,
brutto276 55 46 92 8 429 429 II.1.2.1.
Yrittätulo
B.3g Sekatulo,
brutto442 442 442
B.2n Toimintay-
lijäämä, netto139 45 16 60 5 217 217
B.3n Sekatulo,
netto432 432 432
244 27 217 2 7 9 102 97 D.4 Omaisuustulot 78 160 4 5 0 247 21 268
160 13 147 2 0 2 77 66 D.41 Korot 25 125 0 0 0 150 16 166
0 0 P.119 Välilliset
rahoituspal-
velut (FISIM)−4 8 0 0
D.42 Yritysten
jakamat tulot3 25 4 5 0 37 5 42
D.421 Osingot 3 25 4 5 0 37 5 42
D.422 Yrittäjätulon
otot yritys-
mäisistä
yhteisöistä000 0 0 0 0 0▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 195
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVTS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät tilelle
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
14 14 D.43 Suorienulko-
maistensijoi-
tustenuudel-leensijoitetut
voitot470 1 1 1 1
25 25 25 D.44 Vakuutukse-
nottajien
omaisuustulo500 0 5 5
45 45 0 7 7 0 31 D.45 Maanvuokrat 41 3 0 44 44
901 901 6 532 41 65 257 B.4g Yrittäjätulo,
brutto
679 679 3 490 11 55 120 B.4n Yrittäjätulo,
netto
II.1.2.2.
Muunen si-
tulonjakoB.4g Yrittäjätulo,
brutto257 65 41 532 6 901 901 II.1.2.2.
Muunen si-
tulonjako
B.4n Yrittäjätulo,
netto120 55 11 490 3 679 679
6 6 D.1 Palkansaaja-
korvaukset766 766 2 768
6 6 D.11 Palkat ja
palkkiot573 573 2 575
D.12 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut193 193 0 193▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 196
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVTS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät tilelle
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
D.121 Työnantajan
todelliset
sosiaaliturva-maksut174 174 0 174
D.122 Työnantajan
laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut19 19 0 19
0 0 D.2 Tuotannon ja
tuonnin verot235 235 0 235
0 0 D.21 Tuoteverot 141 141 0 141
0 0 D.211 Arvonlisä-
verot (ALV)121 121 0 121
0 0 D.212 Tuontiverot ja
-tullit ilman
ALV:a17 17 0 17
0 0 D.2121 Tuontitulit 17 17 0 17
0 0 D.2122 Muut tuonti-
verot kuin
ALV ja tuon-
titullit00 0 0
0 0 D.214 Muut tuote-
verot kuin
ALV ja tuon-
tiverot33 0 3▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 197
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVTS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät tilelle
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
0 0 D.29 Muut tuotan-
toverot94 94 0 94
0 0 D.3 Tukipalkkiot − 44 − 44 0 − 44
0 0 D.31 Tuotetuki-
palkkiot−8 −8 0 −8
0 0 D.311 Tuontituki-
palkkiot00 0 0
0 0 D.319 Muut tuotetu-
kipalkkiot−8 −8 0 −8
0 0 D.39 Muut tuotan-
totukipalkkiot− 36 − 36 0 − 36
202 39 163 5 37 37 36 48 D.4 Omaisuustulot 26 129 5 160 18 178
62 3 59 5 17 37 D.41 Korot 12 33 5 50 6 56
120 36 84 36 48 D.42 Yritysten
jakamat tulot14 52 0 66 12 78
60 0 60 36 24 D.421 Osingot 1 8 0 9 9 18
60 36 24 0 24 D.422 Yrittäjätulon
otot yritys-
mäisistä
yhteisöistä13 44 0 57 3 60▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 198
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVTS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät tilelle
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
0 0 0 0 D.43 Suorienulko-
maistensijoi-
tustenuudel-leensijoitetut
voitot30 3 3
D.44 Vakuutukse-
nottajien
omaisuustulo20 0 20 20
20 20 0 20 D.45 Maanvuokrat 21 0 21 21
1 855 1855 6 1 390 221 29 209 B.5g/B.5 * g Ensitulon
tase, brutto/
Kansantulo,
brutto
1 633 1633 3 1 348 191 19 72 B.5n/B.5 * n Ensitulon
tase, netto/
Kansantulo,
netto▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 199
Taulukko 8.6 — Tili II.2: Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
B.5g/B.5 * g Ensitulon tase,
brutto/Kansan-
tulo, brutto 209 29 221 1 390 6 1 855 1 855
B.5n/B.5 * n Ensitulon tase,
netto/Kansan-
tulo, netto 72 19 191 1 348 3 1 633 1 633
213 1 212 178 10 24 D.5 Tulo-, varalli-
suusym. juok-
sevat verot 213 213 213
204 1 203 176 7 20 D.51 Tuloverot 204 204 204
9 9 2 3 4 D.59 Muut juoksevat
verot 9 9 9
322 322 322 D.61 Sosiaaliturva-
maksut 14 39 268 1 322 322
303 303 303 D.611 Todelliset
sosiaaliturva-
maksut 2 38 263 303 303
174 174 174 D.6111 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksut 1 18 155 174 174
160 160 160 D.61111 Työnantajan
pakolliset todel-
liset sosiaalitur-
vamaksut 1 15 144 160 160▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 200
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
14 14 14 D.61112 Työnantajan
vapaaehtoiset
todelliset sosiaa-
liturvamaksut 3 11 14 14
97 97 97 D.6112 Palkansaajan
sosiaaliturva-
maksut 1 20 76 97 97
85 85 85 D.61121 Palkansaajan
pakolliset sosiaa-
liturvamaksut 1 15 69 85 85
12 12 12 D.61122 Palkansaajan
vapaaehtoiset
sosiaaliturva-
maksut 5 7 12 12
32 32 32 D.6113 Itsenäisten yrittä-
jienja työllisiin
kuulumattomien
sosiaaliturva-
maksut 32 32 32
22 22 22 D.61131 Itsenäisten yrittä-
jienja työllisiin
kuulumattomien
pakolliset sosiaa-
liturvamaksut 22 22 22
10 10 10 D.61132 Itsenäisten yrittä-
jienja työllisiin
kuulumattomien
vapaaehtoiset
sosiaaliturva-
maksut 10 10 10▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 201
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
19 19 19 D.612 Laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut 12 1 5 1 19 19
332 332 1 289 29 13 D.62 Rahamääräiset
sosiaalietuudet 332 332 332
232 232 232 D.621 Rahamääräiset
sosiaaliturvae-
tuudet 232 232 232
29 29 28 1 D.622 Yksityisesti
rahastoidut
sosiaalietuudet 29 29 29
19 19 1 5 1 12 D.623 Rahastoimat-
tomat palkan-
saajansosiaalie-
tuudet 19 19 19
52 52 52 D.624 Rahamääräiset
sosiaaliavus-
tukset 52 52 52
278 9 269 2 71 139 46 11 D.7 Muut tulonsiirrot 10 49 108 36 36 239 39 278
45 2 43 31 4 8 D.71 Vahinkovakuu-
tusmaksut, netto 45 45 45
45 45 45 D.72 Vahinkovakuu-
tuskorvaukset 6 1 35 42 3 45
96 96 96 D.73 Julkisyhteisöjen
sisäiset tulon-
siirrot 96 96 96▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 202
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
32 1 31 31 D.74 Tulonsiirrot
kansainväliseen
yhteistyöhön1 1 31 32
56 2 54 2 40 8 1 3 D.75 Muut sekalaiset
tulonsiirrot 4 4 10 1 36 55 1 56
1 826 1 826 40 1 187 382 32 185 B.6g Käytettävissä
oleva tulo, brutto
1 604 1 604 37 1 145 352 22 48 B.6n Käytettävissä
oleva tulo, netto▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 203
Taulukko 8.7 — Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
B.6g Käytettävissä
oleva tulo, brutto 185 32 382 1 187 40 1 826 1 826
B.6n Käytettävissä
oleva tulo, netto 48 22 352 1 145 37 1 604 1 604
219 219 13 206 D.63 Luontoismuo-
toiset sosiaaliset
tulonsiirrot 219 219 219
162 162 0 162 D.631 Luontoismuo-
toiset sosiaalie-
tuudet 162 162 162
78 78 78 D.6311 Sosiaaliturvae-
tuudet, hyvi-tykset 78 78 78
65 65 65 D.6312 Muut luontois-
muotoiset sosiaa-
liturvaetuudet 65 65 65
19 19 0 19 D.6313 Luontoismuo-
toiset sosiaalia-
vustukset 19 19 19
57 57 13 44 D.632 Yksilöllisiä
markkinattomia
tavaroita ja
palveluita
vastaavat tulon-
siirrot 57 57 57▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 204
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
1 826 1 826 27 1 406 176 32 185 B.7g Oikaistu
käytettävissä
oleva tulo, brutto
1 604 1 604 24 1 364 146 22 48 B.7n Oikaistu
käytettävissä
oleva tulo, netto▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 205
▼B
Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili (II.3)
8.33. Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili antaa laajemman kuvan
kotitalouksientuloista, koska siihensisältyvät virrat, jotka vastaavat
kotitalouksienilmaiseksi saamienyksilöllistentavaroidenja palveluiden
käyttöä, toisin sanoen luontoismuotoisia sosiaalietuuksia ja yksilöllisten
markkin attomientavaroidenja palveluidensiirtoja. Nämä kaksi virtaa
ryhmitellään samaan ryhmään, sosiaalisten luontoismuotoisten tulonsiir-
tojenkäsitteenalle. Tämä mahdollistaa vertailut ajassa, kuntaloudellisissa
ja yhteiskunnallisissa olosuhteissa on eroja tai muutoksia, ja täydentää
julkisyhteisöjen roolin analyysia tulojen uudelleenjaossa.
8.34. Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrot kirjataan kotitalouksilla luon-
toismuotoistentulojenuudelleen jaontilinresurssienpuolelle ja
julkisyhteisöillä ja kotitalouksia palvelevilla voittoa tavoittelemattomilla
yhteisöillä käyttöpuolelle.
8.35. Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tilin tasapainoerä on todellinen
käytettävissä oleva tulo.
Tulonkäyttötili (II.4)
8.36. Niiden institutionaalisten sektoreiden kohdalla, joilla on loppukulutusta,
tulonkäyttötili osoittaa, kuinka käytettävissä oleva tulo (tai oikaistu
käytettävissä oleva tulo) jakautuu kulutusmenojen (tai todellisten
kulutusmenojen) ja säästämisen kesken.
8.37. Tilinpitojärjestelmässä ainoastaan julkisyhteisöillä, kotitalouksia palvele-
villa voittoa tavoittelemattomilla yhteisöillä ja kotitalouksilla on
loppukulutusta. Tulonkäyttötiliin sisältyy lisäksi kotitalouksien ja eläker-
ahastojenosalta oikaisuerä (D8 kotitalouksieneläkerahasto-oikaisu), joka
liittyy tapaan, jolla kotitalouksien ja eläkerahastojen väliset taloustoimet
kirjataan(1).
Käytettävissä olevan tulon käyttötili (II.4.1)
8.38. Käytettävissä olevantulonkäyttötili sisältää seuraaviensektoreiden
rahoittaman kulutusmenojen käsitteen: kotitalouksien, julkisyhteisöjen ja
kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomienyhteisöjen .
8.39. Käytettävissä olevantulonkäyttötilintasapain oerä onsäästö.
Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili (II.4.2)
8.40. Oikaistunkäytettävissä olevantulonkäyttötili sisältää todellisenkulu-
tuksenkäsitteen , joka vastaa kotitalouksienkulutukseentodella
käytettävissä olevientavaroidenja palveluidenarvoa, vaikka julkisyh-
teisöt tai kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt
rahoittavat niiden hankinnan.
Näin ollen julkisyhteisöjen todellinen kulutus vastaa ainoastaan kollektii-
vista loppukulutusta. Koska kotitalouksia palvelevienvoittoa
tavoittelemattomien yhteisöjen kulutusmenoja pidetään yksinomaan
yksilöllisinä, niiden todellinen kulutus on nolla.
8.41. Koko kansantalouden tasolla kulutusmenot ja todellinen kulutus ovat yhtä
suuria; ainoastaan jakautuminen institutionaalisille sektoreille eroaa. Samapitää paikkansa käytettävissä olevaan tuloon ja oikaistuun käytettävissä
olevaan tuloon nähden.
8.42. Säästö on molempien tulonkäyttötilien tasapainoerä. Sen arvo on sama
kaikilla sektoreilla, riippumatta siitä, onko se saatu vähentämällä
kulutusmenot käytettävissä olevasta tulosta tai vähentämälla todellinen
kulutus oikaistusta käytettävissä olevasta tulosta.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 206
(1) Katsu luku 4, ”Jakotaloustoimet”.
Taulukko 8.8 — Tili II.4.1: Käytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
B.6g Käytettävissä
oleva tulo, brutto 185 32 382 1 187 40 1 826 1 826
B.6n Käytettävissä
oleva tulo, netto 48 22 352 1 145 37 1 604 1 604
1 371 1 371 13 996 362 P.3 Kulutusmenot 1 371 1 3711 215 1 215 13 996 206 P.31 Yksilölliset kulu-
tusmenot 1 215 1 215
156 156 156 P.32 Kollektiviset
kulutusmenot 156 156
11 0 11 0 0 11 0 D.8 Kotitalouksien
eläkerahasto-
osuudenoikaisu 11 11 0 11
455 455 27 202 20 21 185 B.8g Säästö, brutto233 233 24 160 − 10 11 48 B.8n Säästö, netto
− 41 − 41 B.12 Vaihtotase▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 207
▼B
8.43. Säästö on (positiivinen tai negatiivinen) juoksevien taloustoimien
seurauksena syntyvä erä, joka luo yhteyden varallisuuden muodostukseen.
Jos säästö on positiivinen, kuluttamaton tulo käytetään varojen hankintaan
tai velkojen pois maksamiseen. Jos säästö on negatiivinen, jotkut varat
realisoidaantai jotkut velat kasvavat.
VARALLISUUDEN MUODOSTUSTILIT (III)(1)
8.44. Varallisuudenmuodostustilit ovat juoksevia tilejä. Niihinkirjataan
erilaiset yksiköidenvarojenja velkojenmuutostensyyt ja muutos n iiden
nettovarallisuudessa.
8.45. Varojenmuutokset kirjataantilienvasemmalle puolelle (plus tai miin us),
velkojenja n ettovarallisuudenmuutokset oikealle puolelle (plus tai
miinus).
Pääomatili (III.1)
8.46. Pääomatili kirjaa kotimaistentalousyksiköidenmuidenkuinrahoitusvar-
ojen hankinnat miinus luovutukset ja mittaa säästämisen seurauksena
syntynyttä nettovarallisuuden muutosta (lopullinen tasapainoerä juokse-
villa tileillä) ja pääomansiirtoja.
8.47. Pääomatili tekee mahdolliseksi määrittää, missä määrinmuidenkuin
rahoitusvarojen hankintoja miinus luovutuksia on rahoitettu säästöllä ja
pääomansiirroilla. Se osoittaa nettoluotonannon, joka vastaa talousyksikön
tai sektorinmuidentalousyksiköidentai sektoreidenrahoitukseen
saatavilla olevaa määrää, tai nettoluotonoton, joka vastaa määrää, jonka
talousyksikkö tai sektori onpakotettu lain aamaanmuilta talousyksiköiltä
tai sektoreilta.
Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden muutoksen tili
(III.1.1)
8.48. Tämä tili tekee mahdolliseksi määrittää säästämisenja pääoman siirtojen
aiheuttaman nettovarallisuuden muutoksen, joka vastaa nettosäästöä plus
saatavia pääomansiirtoja miinus maksettavia pääomansiirtoja.
Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili (III.1.2)
8.49. Tälle tilille kirjataan muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat miinus
luovutukset, jotta päästäänpalaamaansäästämisenja pääoman siirtojen
aiheuttaman nettovarallisuuden muutoksen käsitteestä nettoluotonantoon
tai nettoluotonottoon.
Rahoitustili (III.2)
8.50. Rahoitustilille kirjataan rahoitusinstrumentin lajin mukaan rahoitusvarojen
ja -velkojen muutokset, jotka muodostavat nettoluotonannon tai nettoluo-
tonoton.
8.51. Rahoitustilillä käytetty varojenja velkojenluokitus onsama kuin
varallisuustaseissa käytetty.
Varojen muiden muutosten tili (III.3)
8.52. Varojenmuidenmuutostentilille kirjataanmuut yksiköidenvarojenja
velkojenmuutokset kuinsäästämisenja vapaaehtoistenvarallisuuden
siirtojenyhteydessä tapahtuvat, jotka kirjataanpääoma- ja rahoitustileille.
Se jakautuu kahteenosaan : varojenvolyyminmuidenmuutostentili
(III.3.1) ja uudelleenarvotustili (III.3.2).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 208
(1) Katsu luku 5, ”Rahoitustaloustoimet” ja luku 6, ”Muut virrat”.
Talukko 8.9 — Tili II.4.2: Oikaistun käytettävissä olevan tulon käyttötili
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
B.7g Oikaistu
käytettävissä
oleva tulo, brutto 185 32 176 1 406 27 1 826 1 826
B.7n Oikaistu
käytettävissä
oleva tulo, netto 48 22 146 1 364 24 1 604 1 604
1 371 1 371 1 215 156 P.4 Todellinen
kulutus 1 371 1 371
1 215 1 215 1 215 P.41 Todellinen
yksilöllinen
kulutus 1 215 1 215
156 156 156 P.42 Todellinen
kollektivinen
kulutus 156 156
11 0 11 0 0 11 0 D.8 Kotitalouksien
eläkerahasto-
osuudenoikaisu 11 11 0 11
455 455 27 202 20 21 185 B.8g Säästö, brutto
233 233 24 160 − 10 11 48 B.8n Säästö, netto
− 41 − 41 B.12 Vaihtotase▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 209
Taulukko 8.10 — Tili III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden muutoksen tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
B.8n Säästö, netto 48 11 − 10 160 24 233 233
B.12 Vaihtotase −4 1 −4 1
D.9 Pääomansiirrot,
saadut 33 6 23 62 4 66
D.91 Pääomaverot 2 2 2D.92 Investointiavus-
tukset 23 23 4 27
D.99 Muut pääoman-
siirrot 10 4 23 37 37
D.9 Pääomansiirrot,
maksetut − 16 − 7 − 34 − 5 − 3 − 65 − 1 − 66
D.91 Pääomaverot − 2 − 2 − 2D.92 Investointiavus-
tukset − 27 − 27 − 27
D.99 Muut pääoman-
siirrot − 16 − 7 − 7 − 3 − 3 − 36 − 1 − 37
192 − 38 230 21 178 − 38 4 65 B.10.1 Säästöstä ja
pääomansiir-
roista johtuvat
nettovaralli-
suudenmuutokset▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 210
Taulukko 8.11 — Tili III.1.2: Muiden kuin rahoitusvarojen hankintatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
B.10.1 Säästöstä ja
pääomansiir-
roista johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset 65 4 − 38 178 21 230 − 38 192
376 376 19 61 37 9 250 P.51 Kiinteän
pääomanbrutto-
muodostus 376 376
303 303 14 49 23 8 209 P.511 Aineellisten kiin-
teidenvarojen
hankinnat miinus
vähennykset 303 303
305 305 13 50 24 7 211 P.5111 Uusienain eel-
listenkiin teiden
varojen
hankinnat 305 305
11 11 1 4 1 1 4 P.5112 Olemassa
olevienain eel-
listenkiin teiden
varojen
hankinnat 11 11
− 13 − 13 − 5 − 2 − 6 P.5113 Olemassa
olevienain eel-
listenkiin teiden
varojenvähen -
nykset −1 3 −1 3▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 211
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
51 51 5 12 12 1 21 P.512 Aineettomien
kiinteiden
varojen
hankinnat miinus
vähennykset 51 51
53 53 10 9 12 1 21 P.5121 Uusienain eetto-
mienkiin teiden
varojen
hankinnat 53 53
6 6 3 2 1 P.5122 Olemassa
olevienain eetto-
mienkiin teiden
varojen
hankinnat 66
− 8 − 8 − 5 − 2 − 1 P.5123 Olemassa
olevienain eetto-
mienkiin teiden
varojenvähen -
nykset −8 −8
22 22 2 20 P.513 Valmistamatto-
mienmuiden
kuinrahoitusvar-
ojenarvonlisäys 22 22
5 5 2 3 P.5131 Valmistamatto-
mienmuiden
kuinrahoitusvar-
ojenperusparan -
nukset 55▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 212
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
17 17 17 P.5132 Valmistamatto-
mienmuiden
kuinrahoitusvar-
ojenomistusoi-
keudensiirto-
kulut 17 17
− 222 − 222 − 3 − 42 − 30 − 10 − 137 K.1 Kiinteän
pääomankulu-
minen
28 28 2 26 P.52 Varastojen
muutokset 28 28
10 10 5 3 2 P.53 Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset 10 10
1 4 2 − 7 K.2 Valmistamatto-
mienmuiden
kuinrahoitusvar-
ojen hankinnat
miinus vähen-
nykset
1 3 2 − 6 K.21 Maanja muiden
aineellisten
valmistamatto-
mienvarojen
hankinnat miinus
vähennykset▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 213
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
1 − 1 K.22 Aineettomien
valmistamatto-
mienvarojen
hankinnat miinus
vähennykset
−3 8 3 8 4 1 4 8 −5 0 5 −6 9 B . 9 Nettoluotanto
(+)/nettoluoto-
notto (−)▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 214
Taulukko 8.12 — Tili III.2: Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
B.9 Nettoluotonanto
(+)/nettoluoto-
notto (−) − 69 5 − 50 148 4 38 − 38 0
691 50 641 32 181 120 237 71 F Rahoitusvarojen
nettohankinta
F Velkojenn etto-
hankinta 140 232 170 33 28 603 88 691
1 − 1 − 1 F.1 Monetaarinen
kulta ja erityiset
nosto-oikeudet
130 11 119 12 68 7 15 17 F.2 Käteisraha ja
talletukset 130 2 132 − 2 130
37 3 34 2 10 2 15 5 F.21 Käteisraha 35 35 2 3764 2 62 7 41 4 10 F.22 Siirtokelpoiset
talletukset 63 2 65 − 1 64
29 6 23 3 17 1 2 F.29 Muut talletukset 32 32 − 3 29
143 5 138 12 29 26 53 18 F.3 Muut arvopaperit
kuinosakkeet 6 53 64 123 20 143
254 10 244 5 45 167 27 F.4 Lainat 71 94 28 24 217 37 254
86 3 83 3 1 63 16 F.41 Lyhytaikaiset 16 32 11 17 76 10 86
168 7 161 2 44 104 11 F.42 Pitkäaikaiset 55 62 17 7 141 27 168▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 215
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
46 2 44 3 36 3 2 F.5 Osakkeet ja
osuudet 26 13 4 43 3 46
36 36 36 F.6 Vakuutuste-
kninen vastuu-
velka 36 36 36
33 33 33 F.61 Kotitalouksien
osuus henki- ja
eläkevakuutusra-
hastoista 33 33 33
22 22 22 F.611 Kotitalouksien
osuus henkiva-
kuutusrahastoista 22 22 22
11 11 11 F.612 Kotitalouksien
osuus eläkeva-
kuutusrahastoista 11 11 11
3 3 3 F.62 Vakuutusmaksu-
ja korvausvastuu 3 3 3
82 21 61 8 40 6 7 F.7 Muut saamiset ja
velat 37 10 5 52 30 82
36 18 18 11 1 6 F.71 Kauppaluotot ja
ennakot 8 6 4 18 18 36
46 3 43 8 29 5 1 F.79 Muut saamiset ja
velat kuinkaup-
paluotot ja
ennakot 29 4 1 34 12 46▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 216
▼B
Varojen volyymin muiden muutosten tili (III.3.1)
8.53. Varojenvolyyminmuidenmuutostentilille kirjatut muutokset vaikuttavat
kyseessä olevienyksiköiden , sektoreidenja alasektoreidenvarallisuusta-
seiden nettovarallisuuteen. Tämä muutos, jota kutsutaan varojen volyymin
muista muutoksista johtuvaksi nettovarallisuuden muutokseksi, on tilin
tasapainoerä.
Uudelleenarvotustili (III.3.2)
8.54. Uudelleenarvotustilille kirjataan varojen ja velkojen arvon muutokset,
jotka johtuvat niiden hintojen muutoksista.
Tietynvarantai velankohdalla tätä muutosta mitataan :
a) joko erotuksena varalla tai velalla laskenta-ajanjakson lopussa olevan
arvon ja laskenta-ajanjakson alussa olevan arvon välillä tai lopussa
olevanarvonja senpäivänarvonvälillä, jolloinse en simmäistä kertaa
kirjattiintaseeseen ,
b) tai erotuksena varalla tai velalla sinä päivänä olevan arvon, jona se
poistettiin taseesta, ja laskenta-ajanjakson alussa olevan arvon välillä
tai poistamispäivän ja sen päivän arvon välillä, jona se ensimmäistä
kertaa kirjattiintaseeseen ,
Tätä erotusta kutsutaan”n imelliseksi hallussapitovoitoksi (tai tappioksi)”.
Nimellinen hallussapitovoitto vastaa varan positiivista uudelleenarvotta-
mista tai (rahoitus-) velan negatiivista uudelleenarvottamista.
Nimellinen hallussapitotappio vastaa varan negatiivista uudelleenarvotta-
mista tai (rahoitus-) velanpositiivista uudelleen arvottamista.
8.55. Uudelleenarvotustilille kirjatut virrat muuttavat kyseisten yksiköiden
varallisuustaseidenn ettovarallisuutta. Tämä muutos, jota kutsutaan
”nimellisistä hallussapitovoitoista tai tappioista johtuvaksi nettovaralli-
suudenmuutokseksi”, ontilintasapain oerä. Se kirjataanvelkojen
muutoksiinja n ettovarallisuudenpuolelle.
8.56. Uudelleenarvotustili jaetaan kahteen alatiliin: neutraalien hallussapito-
voittojenja tappioidentili (III.3.2.1) ja reaalistenhalussapitovoittojenja -
tappioidentili (III.3.2.2).
Neutraalien hallussapitovoittojen ja -tappioiden tili (III.3.2.1)
8.57. Neutraalienhallussapitovoittojenja -tappioidentilille kirjataanyleisen
hintatason muutoksista aiheutuneet varojen ja velkojen muutokset.
Sellaiset muutokset vastaavat varojenja velkojenyleisenostovoiman
säilyttämisen kannalta välttämätöntä uudelleenarvottamista. Yleinen
hintaindeksi, jota sovelletaan tämän laskemiseen, on kansallisen loppu-
käytön hintaindeksi pois luettuna varastojen muutokset.
Reaalisten hallussapitovoittojen ja -tappioiden tili (III.3.2.2)
8.58. Reaaliset hallussapitovoitot ja -tappiot mittaavat nimellisten hallussapito-
voittojenja -tappioidenja n eutraalienhallussapitovoittojenja tappioiden
välistä erotusta.
8.59. Jos tietyn varan nimelliset hallussapitovoitot miinus nimelliset hallussa-
pitotappiot ylittävät neutraalit hallussapitovoitot miinus neutraalit
hallussapitotappiot, yksikölle, jonka hallussa vara on, on koitunut reaalista
hallussapitovoittoa. Tämä voitto heijastaa sentosiasian , että varan
tosiasiallinen hinta on keskimäärin noussut nopeammin kuin yleinen
hintataso. Käänteisesti varan suhteellisen hinnanlasku tuottaa reaalista
hallussapitotappiota sitä hallussapitävälle yksikölle.
Vastaavasti velan suhteellisen hintatason nousu tuottaa reaalista hallussa-
pitotappiota veloista, kun taas velan suhteellisen hinnan lasku synnyttää
reaalista hallussapitovoittoa veloista.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 217
Taulukko 8.13 — Tili III.3.1: Varojen volyymin muiden muutosten tili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
10 10 − 2 12 AN Muut kuinrahoi-
tusvarat
− 7 − 7 − 3 − 2 − 2 AN.1 Valmistetut varat
3 3 3 K.4 Valmistettujen
varojenmuut-
tuinen taloudelli-
sesti
merkittäväksi
− 9 − 9 − 4 − 5 K.7 Katastrofien
aiheuttamat
menetykset
1 − 1 K.8 Korvauksettomat
haltuunotot
1 1 1 K.9 Muualla luokitte-
lemattomat
muidenkuin
rahoitusvarojen
muut volyymin
muutokset
− 2 − 2 − 3 − 2 3 K.12 Luokitus- ja
rakennemuu-
tokset
− 3 3 K.12.1 Sektoriluoki-
tuksenja
rakenteen
muutokset▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 218
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
− 2 − 2 − 2 K.12.2 Varojenja velk-
ojenluokitus-
muutokset
− 2 − 2 − 2 K.12.21 Kullanmon etari-
sointi tai sen
peruuttaminen
K.12.22 Muut varojenja
velkojenluoki-
tusmuutokset
josta
− 4 − 4 − 3 − 1 AN.11 Kiinteät varat− 1 − 1 − 1 AN.12 Varastot− 2 − 2 − 2 AN.13 Arvoesineet
17 17 3 14 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
24 24 24 K.3 Valmistamatto-
mienvarojen
muuttuminen
taloudellisesti
merkittäväksi
4 4 4 K.5 Luonnonvar-
aistenbiologisten
varojenkasvu▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 219
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
− 9 − 9 − 2 − 7 K.6 Valmistamatto-
mienvarojen
taloudellisen
arvon
häviäminen
− 8 − 8 − 2 − 6 K.61 Luonnonvarojen
ehtyminen
− 1 − 1 − 1 K.62 Muu valmista-
mattomien
varojentaloudel-
lisenarvon
häviäminen
− 2 − 2 − 2 K.7 Katastrofien
aiheuttamat
menetykset
4 − 4 K.8 Korvauksettomat
haltuunotot
K.9 Muualla luokitte-
lemattomat
muidenkuin
rahoitusvarojen
muut volyymin
muutokset
− 1 1 K.12 Luokitus- ja
rakennemuu-
tokset▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 220
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
− 1 1 K.12.1 Sektoriluoki-
tuksenja
rakenteen
muutokset
K.12.2 Varojenja velk-
ojenluokitus-
muutokset
K.12.22 Muut varojenja
velkojenluoki-
tusmuutokset
josta
17 17 3 14 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat
5 5 2 1 2 AF Rahoitusvarat/
velat − 3 2 − 1 − 2
K.7 Katastrofien
aiheuttamat
menetykset
3 − 3 K.8 Korvauksettomat
haltuunotot▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 221
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
3 3 2 1 K.10 Muualla luokitte-
lemattomat
rahoitusvarojen
ja -velkojenmuut
volyymin
muutokset − 4 2 − 2
2 2 − 2 2 2 K.12 Luokitus- ja
rakennemuu-
tokset 1 − 1
− 2 2 K.12.1 Sektoriluoki-
tuksenja
rakenteen
muutokset 1 − 1
2 2 2 K.12.2 Varojenja velk-
ojenluokitus-
muutokset
2 2 2 K.12.21 Kullanmon etari-
sointi tai sen
peruuttaminen
K.12.22 Muut varojenja
velkojenluoki-
tusmuutokset
josta
7 7 7 AF.1 Monetaarinen
kulta ja erityiset
nosto-oikeudet▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 222
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
Yhteen-
säVastaavat
merkinnät tileilläS.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet, muut virrat ja tasapai-
noeräS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat
merkinnät tileillä
Yhteensä Tavar-
oidenja
palve-
lujentiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oidenja
palve-
lujentili
AF.2 Käteisraha ja
talletukset
3 − 3 AF.3 Muut arvopaperit
kuinosakkeet
− 4 − 4 − 4 AF.4 Lainat − 3 − 1 − 4
− 2 2 AF.5 Osakkeet ja
osuudet
2 2 2 AF.6 Vakuutuste-
kninen vastuu-
velka 2 2
AF.7 Muut saamiset ja
velat
B.10.2 Varojen
volyymin muista
muutoksista
johtuvat netto-
varallisuuden
muutokset 17 − 4 2 2 17▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 223
Taulukko 8.14 — Tili III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
III.3.2
Uudelleen-arvotustiliK.11 Nimelliset
hallussapito-voitot (+)/-tappiot(−):III.3.2.
Uudelleen-arvotustili
280 280 8 80 44 4 144 AN Muut kuin
rahoitusvarat
126 126 5 35 20 2 63 AN.1 Valmistetut
varat
111 111 5 28 18 2 58 AN.11 Kiinteät varat
7 7 2 1 4 AN.12 Varastot
8 8 5 1 1 AN.13 Arvoesineet
154 154 3 45 23 2 81 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
152 152 3 45 23 1 80 AN.21 Aineelliset
valmistamat-tomat varat
2 2 1 AN.22 Aineettomat
valmistamat-tomat varat
91 7 84 1 16 2 57 8 AF Rahoitus-
varat/velat18 51 7 76 3 78▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 224
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
12 12 1 11 AF.1 Monetaarinen
kulta jaerityisetnosto-oikeudet
AF.2 Käteisraha ja
talletukset
44 4 40 1 6 30 3 AF.3 Muut arvopa-
perit kuinosakkeet1 34 7 42 2 44
AF.4 Lainat
34 3 31 1 10 16 5 AF.5 Osakkeet ja
osuudet16 17 34 34
AF.6 Vakuutuste-
kninenvastuuvelka
AF.7 Muut
saamiset javelat
B.10.3 Nimellisistä
hallussapito-voitoista ja -tappioistajohtuvatnettovaralli-suudenmuutokset134 10 38 96 10 288 4 292▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 225
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
III.3.2.1.
Neutraalienhallussapito-voittojen/-tappioidentiliK.11.1 Neutraalit
hallussapito-voitot (+)/-tappiot (−):III.3.2.1.
Neutraalienhallussapito-voittojen/-tappioidentili
198 198 6 56 32 3 101 AN Muut kuin
rahoitusvarat
121 121 5 34 20 2 60 AN.1 Valmistetut
varat
111 111 5 28 18 2 58 AN.11 Kiinteät varat
5 5 2 1 2 AN.12 Varastot5 5 4 1 1 AN.13 Arvoesineet
78 78 2 22 12 1 41 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
76 76 2 22 12 1 40 AN.21 Aineelliset
valmistamat-tomat varat
1 1 1 AN.22 Aineettomat
valmistamat-tomat varat
147 11 136 3 36 8 70 18 AF Rahoitus-
varat/velat36 68 14 6 2 126 6 132▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 226
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
15 15 2 14 AF.1 Monetaarinen
kulta jaerityisetnosto-oikeudet
32 2 30 2 17 3 8 AF.2 Käteisraha ja
talletukset12 6 2 1 2 9 2 3 2
28 3 25 1 4 19 2 AF.3 Muut arvopa-
perit kuinosakkeet1 21 4 26 2 28
29 1 28 2 24 1 AF.4 Lainat 18 7 3 1 29 29
28 2 26 8 13 4 AF.5 Osakkeet ja
osuudet14 14 28 28
8 1 7 6 1 1 AF.6 Vakuutuste-
kninenvastuuvelka77 1 8
7 3 5 1 3 AF.7 Muut
saamiset javelat32 1 6 1 7
B.10.31 Neutraaleista
hallussapito-voitoista ja -tappioistajohtuvatnettovaralli-suudenmuutokset82 5 26 87 8 208 6 214▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 227
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
III.3.2.2.
Reaalistenhallussapito-voittojen/-tappioidentiliK.11.2 Reaaliset
hallussapito-voitot (+)/-tappiot (−):III.3.2.2.
Reaalistenhallussapito-voittojen/-tappioidentili
81 81 2 24 12 1 43 AN Muut kuin
rahoitusvarat
5 5 1 3 AN.1 Valmistetut
varat
AN.11 Kiinteät varat
3 3 3 AN.12 Varastot2 2 1 AN.13 Arvoesineet
77 77 2 22 12 1 40 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
76 76 2 22 12 1 40 AN.21 Aineelliset
valmistamat-tomat varat
1 1 AN.22 Aineettomat
valmistamat-tomat varat
− 57 − 5 − 52 − 2 − 20 − 6 − 13 − 10 AF Rahoitus-
varat/velat−1 8 −1 7 −7 −6 −2 −5 0 −3 −5 4▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 228
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setMuut virta- ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnat
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
− 3 − 3 − 3 AF.1 Monetaarinen
kulta jaerityiset
nosto-
oikeudet
− 32 − 2 − 30 − 2 − 17 − 3 − 8 AF.2 Käteisraha ja
talletukset−1 −2 6 −2 −1 −2 9 −2 −3 2
17 1 15 2 11 1 AF.3 Muut arvopa-
perit kuinosakkeet1 13 3 16 1 17
− 29 − 1 − 28 − 2 − 24 − 1 AF.4 Lainat − 18 − 7 − 3 − 1 − 29 − 29
6 5 2 3 1 AF.5 Osakkeet ja
osuudet33 6 6
− 8 − 1 − 7 − 6 − 1 − 1 AF.6 Vakuutuste-
kninenvastuuvelka−7 −7 −1 −8
− 7 − 3 − 5 − 1 − 3 AF.7 Muut
saamiset javelat−3 −2 −1 −6 −1 −7
B.10.32 Reaalisista
hallussapito-voitoista ja -tappioistajohtuvatnettovaralli-suudenmuutokset51 5 12 9 2 80 − 1 78▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 229
▼B
VARALLISUUSTASEET (IV)(1)
8.60. Varallisuustaseidentarkoitus onan taa kuva yksiköidenvaroista, veloista
ja nettovarallisuudesta laskenta-ajanjakson alussa ja lopussa sekä
muutoksista taseiden välillä. Järjestys on seuraavanlainen:
a) avaustase (IV.1)
b) taseenmuutokset (IV.2)
c) päätöstase (IV.3).
Varallisuuden avaustase (IV.1)
8.61. Avaustaseeseenkirjataanyksiköidenhallussa olevienvarojenja velkojen
arvo laskenta-ajanjakson alussa.
Nämä erät ryhmitelläänvarojenja velkojenluokituksenperusteella.
Ne arvotetaan käypiin hintoihin laskenta-ajanjakson alussa.Varojen ja velkojen välinen erotus — tilin tasapainoerä — on
nettovarallisuus laskenta-ajanjakson alussa.
Varallisuustaseen muutokset (IV.2)
8.62. Taseenmuutostentiliinkirjataanvarojenja velkojenarvonmuutokset
laskenta-ajanjakson aikana ja kootaan eri varallisuuden muodostustileille
kirjatut määrät, toisin sanoen säästämisestä ja pääomansiirroista johtuva
nettovarallisuuden muutos, varojen muiden volyymin muutosten aiheut-
tama muutos nettovarallisuudessa ja nimellisten hallussapitovoittojen ja -
tappioidenaiheuttama muutos n ettovarallisuudessa.
Varallisuuden päätöstase (IV.3)
8.63. Päätöstaseeseenkirjataanyksiköidenhallussa olevienvarojenja velkojen
arvo laskenta-ajanjakson lopussa. Nämä erät ryhmitellään saman luoki-
tuksenperusteella, jota käytettiinavaustaseessa, ja arvotetaankäypiin
hintoihin laskenta-ajanjakson lopussa.
Varojen ja velkojen välinen erotus on nettovarallisuus laskenta-ajanjakson
lopussa.
8.64. Varantai velanarvo päätöstaseissa onyhtä suuri kuinsenavaustaseissa
olevanarvonja samalle erälle varallisuustaseenmuutoksissa kirjatun
arvonsumma.
ULKOMAIDEN TILIT (V)
8.65. Ulkomaidentilille kirjataankotimaistenja ulkomaistentalousyksiköiden
väliset taloustoimet. Ulkomaat eivät muodosta institutionaalista sektoriasellaisenaan, mutta tilinpitojärjestelmän rakenteessa niillä on samanlainen
rooli.
8.66. Ulkomaiden tilien kokonaisuus noudattaa samaa yleistä mallia kuin
institutionaalisten sektoreiden tilit, toisin sanoen:
a) juoksevat tilit
b) varallisuudenmuodostustilit
c) varallisuustaseet.
8.67. Nämä tilit laaditaanulkomaidenn äkökulmasta. Näinollense, mikä on
ulkomaiden resurssia, on koko kansantalouden käyttöä ja päinvastoin.
Vastaavasti ulkomaidenhallussa olevat rahoitusvarat ovat velkaa koko
kansantalouden kannalta ja päinvastoin (lukuunottamatta monetaarista
kultaa ja erityisnosto-oikeuksia).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 230
(1) Katso luku 7, ”Varallisuustaseet”.
Taulukko 8.15 — Tili IV: Varallisuustaseet
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
IV.1.
Varallisuuden
avaustase9 922 9 922 324 2 822 1 591 144 5 041 AN Muut kuin
rahoitusvarat
6 047 6 047 243 1 698 1 001 104 3 001 AN.1 Valmistetut
varat
5 544 5 544 231 1 423 913 99 2 878 AN.11 Kiinteät varat
231 231 2 97 47 85 AN.12 Varastot272 272 10 178 41 5 38 AN.13 Arvoesineet
3 875 3 875 81 1 124 590 40 2 040 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
3 809 3 809 81 1 124 578 37 1 989 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
66 66 12 3 51 AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 231
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
7 365 573 6 792 172 1 819 396 3508 897 AF Rahoitus-
varat/velat18177 3384 687 289 121 6 298 297 6 595 IV.1.
Varallisuuden
avaustase
770 770 80 690 AF.1 Monetaarinen
kulta ja
erityiset
nosto-
oikeudet
1 587 105 1 482 110 840 150 382 AF.2 Käteisraha ja
talletukset40 1281 102 10 38 1 471 116 1 587
1 388 125 1 263 25 198 950 90 AF.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet44 1053 212 2 1 311 77 1 388
1 454 70 1 384 8 24 115 1187 50 AF.4 Lainat 897 328 169 43 1 437 17 1 454
1 409 113 1 296 22 411 12 651 200 AF.5 Osakkeet ja
osuudet687 715 4 1 406 3 1 409
396 26 370 4 291 20 30 25 AF.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka12 335 19 5 371 25 396
361 134 227 3 55 19 150 AF.7 Muut
saamiset ja
velat137 22 108 35 302 59 361
B.90 Nettovaralli-
suus4 121 268 1 300 4 352 375 10416 276 10692▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 232
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
IV.2.
Varallisuusta-
seen
muutoksetVarojenja
velkojen
kokonaismuu-
tokset
482 482 25 110 56 1 290 AN Muut kuin
rahoitusvarat
289 289 21 61 25 − 1 182 AN.1 Valmistetut
varat
239 239 21 47 20 1 150 AN.11 Kiinteät varat
34 34 4 1 29 AN.12 Varastot
16 16 10 4 − 2 3 AN.13 Arvoesineet
193 193 4 49 30 2 108 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
191 191 4 48 30 1 108 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
2 2 1 AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 233
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
787 57 730 33 199 123 294 81 AF Rahoitus-
varat/velat155 285 176 33 28 677 91 767 IV.2.
Varallisuusta-
seen
muutokset19 1 18 1 17 AF.1 Monetaarinen
kulta ja
erityiset
nosto-
oikeudet
130 11 119 12 68 7 15 17 AF.2 Käteisraha ja
talletukset130 2 132 − 2 130
187 9 178 13 35 29 80 21 AF.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet7 87 71 165 22 187
250 10 240 5 45 163 27 AF.4 Lainat 68 93 28 24 213 37 250
80 5 75 1 13 34 19 9 AF.5 Osakkeet ja
osuudet42 30 4 77 3 80
38 38 38 AF.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka38 38 38
82 21 61 8 40 6 7 AF.7 Muut
saamiset ja
velat37 10 5 52 30 82
B.10 Nettovaralli-
suuden
muutokset216 10 2 276 31 535 − 34 501▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 234
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
B.10.1 Säästöstä ja
pääomansiir-
roista johtuvat65 4 − 38 178 21 230 − 38 192
B.10.2 Varojen
volyymin
muista
muutoksista
johtuvat17 − 4 2 2 17 17
B.10.3 Nimellisistä
hallussapito-
voitoista ja -
tappioista
johtuvat134 10 38 96 10 288 4 292
B.10.31 Neutraaleista
hallussapito-
voitoista ja -
tappioista
johtuvat82 5 26 87 8 208 6 214
B.10.32 Reaalisista
hallussapito-
voitoista ja -
tappoista
johtuvat51 5 12 9 2 80 − 1 78▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 235
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
IV.3.
Varallisuuden
päätöstase10404 10404 349 2 932 1 647 145 5 331 AN Muut kuin
rahoitusvarat
6 336 6 336 264 1 759 1 026 103 3 183 AN.1 Valmistetut
varat
5 783 5 783 252 1 470 933 100 3 028 AN.11 Kiinteät varat
265 265 2 101 48 114 AN.12 Varastot
288 288 10 188 45 3 41 AN.13 Arvoesineet
4 068 4 068 85 1 173 620 42 2 148 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
4 000 4 000 85 1 172 608 38 2 097 AN.21 Aineelliset
valmistamat-
tomat varat
68 68 1 12 3 51 AN.22 Aineettomat
valmistamat-
tomat varat
8 152 630 7 522 205 2 018 519 3802 978 AF Rahoitus-
varat/velat1 972 3669 863 322 149 6 975 388 7 362▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 236
Varat Velat ja nettovarallisuus
TilitYhtee-
nsäVastaavat
merkinnät
tileilleS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setTaloustoimet, muut virrat,
varannot ja tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousVastaavat
merkinnät
tileillä
Yhtee-
nsäTilitTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tiliUlko-
maiden
tiliUlko-
maiden
tiliTavar-
oiden
ja
palve-
lujen
tili
788 788 81 707 AF.1 Monetaarinen
kulta ja
erityisetnosto-
oikeudetIV.3.
Varallisuuden
päätöstase
1 717 116 1 601 122 908 157 15 399 AF.2 Käteisraha ja
talletukset40 1411 104 10 38 1 603 114 1 717
1 575 134 1 441 38 233 29 1030 111 AF.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet51 1140 283 2 1 476 99 1 575
1 704 80 1 624 8 29 160 1350 77 AF.4 Lainat 965 421 197 67 1 650 54 1 704
1 489 118 1 371 23 424 46 670 209 AF.5 Osakkeet ja
osuudet729 745 4 4 1 483 6 1 489
434 26 408 4 329 20 30 25 AF.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka12 373 19 5 409 25 434
443 155 288 11 95 25 157 AF.7 Muut
saamiset ja
velat174 32 113 35 354 89 443
B.90 Nettovaralli-
suus4 337 278 1 302 4 628 406 10951 242 11193▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 237
▼B
JUOKSEVAT TILIT
Tavaroiden ja palveluiden ulkomaan tili (V.1)
8.68. Tavaroidenja palveluidentuon ti kirjataantilinresurssienpuolelle ja
tavaroidenja palveluidenvien ti käytönpuolelle. Resurssienja käytön
välinen erotus on tilin tasapainoerä, jota kutsutaan ”tavaroiden ja
palveluiden taseeksi”. Jos erotus on positiivinen, ulkomailla on ylijäämää
ja kansantaloudella alijäämää ja päinvastoin, jos se on negatiivinen.
8.69. Jotta tuonti mitattaisiin yhdenmukaisella tavalla kotimaisten talousyksi-
köiden tuotoksen mittauksen kanssa, se arvotetaan perushintoja
vastaavalla tavalla, toisin sanoen ilman tuontiveroa mutta tuontitukipalk-
kiot mukaanlukien.
Tavaroidenja palveluidenulkomaantilille kirjattu tavaroidentuon ti
arvotetaan fob-hintoihin, toisin sanoen vientinaan rajalla. Myös tavaroiden
vienti arvotetaan fob-hintoihin.
Jos kotimaiset yksiköt huolehtivat tuontitavaroiden fob-arvoihin (so.
tehtaanja vien timaanrajanvälillä) sisältyvistä kuljetus- ja vakuutuspal-
veluista, ne täytyy sisällyttää tarvarat tuovan maan palveluiden viennin
arvoon. Käänteisesti, silloin kun ulkomaiset talousyksiköt huolehtivat
tavaroiden viennin fob-arvoihin sisältyvistä kuljetus- ja vakuutuspalve-
luista, ne täytyy sisällyttää tavarat vievän maan palveluiden tuonnin
arvoon.
Ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tili (V.2)
8.70. Ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilin tarkoituksena on määrittää
vaihtotase, joka tilinpitojärjestelmän rakenteessa vastaa institutionaalisten
sektoreiden säästöä. Tämä tili on tiivistetty versio institutionaalisen
sektorin tilien kokonaisuudesta, joka ulottuu ensitulojen jakotilistä
tulonkäyttötiliin.
8.71. Resurssien puolella ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tili osoittaa
tavaroidenja palveluidentaseen . Sille kirjataanmyös resurssientai käytön
puolelle pääomansiirtoja lukuunottamatta kaikki jakotaloustoimet, jotka
saattavat sisältää ulkomaat.
VARALLISUUDEN MUODOSTUKSEN ULKOMAAN TILIT (V.III)Pääomatili (V.III.1)
8.72. Ulkomaidenpääomatilille kirjataanulkomaistentalousyksiköidenvalmis-
tamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat miinus luovutukset ja
se mittaa säästämisen ja pääomansiirtojen aiheuttamia nettovarallisuuden
muutoksia.
8.73. Pääomatilin tasapainoerä on ulkomaiden nettoluotonanto tai -luotonotto.
Se onyhtä suuri, mutta vastakkaista merkkiä kuinkotimaisten
institutionaalisten sektoreiden nettoluotonannon tai -luotonoton summa.
Rahoitustili (V.III.2)
8.74. Ulkomaiden rahoitustilin malli on samanlainen kuin institutionaalisten
sektoreidenrahoitustilillä.
Varojen muiden muutosten tili (V.III.3)
8.75. Kuten institutionaalisilla sektoreillakin varojen volyymin muiden
muutostenja n imellistenhallussapitovoittojenja -tappioidenaiheuttamat
nettovarallisuuden muutokset määritetään peräkkäin ja hallussapitovoitot
ja -tappiot jaetaann eutraaleihinja reaalisiinhallussapitovoittoihinja -
tappioihin.
8.76. Valmistettujenvarojenpuuttumin enulkomaidenvarallisuudenmuodos-
tustileiltä ja taseista johtuu sovitusta käytännöstä, jonka mukaan luodaan
laskennallinen institutionaalinen yksikkö silloin, kun ulkomaiden katso-
taan hankkineen rahoitusvaran, ja päinvastoin, kun on kyse kotimaisten
yksiköiden muissa kansantalouksissa hankkimista varoista.
VARALLISUUSTASEET (V.IV)
8.77. Ulkomaidentaseet sisältävät rahoitusvaroja ja -velkoja. Resurssien
puolella niille kirjataan ulkomaisten ja kotimaisten yksiköiden väliset
monetaarisen kullan ja erityisnosto-oikeuksien hankinnat miinus luovu-
tukset.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 238
▼B
Taulukko 8.16 — Ulkomaiden tilikokonaisuus (ulkomaisten taloustoi-
mien tili) (jatk.)
V.ITavaroiden ja palveluiden ulkomaan
Käyttö Resurssit
P.6 Tavaroidenja palvelujen
vienti 536P.7 Tavaroidenja palvelujen
tuonti 497
P.61 Tavaroiden vienti 462 P.71 Tavaroiden tuonti 392
P.62 Palvelujenvien ti 74 P.72 Palvelujentuon ti 105
B.11 Tavaroiden ja palveluiden
tase −3 9
V.IIEnsitulojen ja tulonsiirtojen ulkomään tili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 6 B.11 Tavaroiden ja palveluiden
tase −3 9
D.11 Palkat ja palkkiot 6
D.1 Palkansaajakorvaukset 2
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 0 D.11 Palkat ja palkkiot 2
D.21 Tuoteverot 0 D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.211 Arvonlisaverot (ALV) 0 D.121 Työnantajan todelliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 0D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.2121 Tuontitullit 0D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 0
D.21 Tuoteverot 0
D.214 Muut tuoteverot kuinALV ja
tuontiverotD.211 Arvonlisäverot (ALV) 0
D.29 Muut tuotantoverot 0 D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 0
D.2121 Tuontitullit 0
D.3 Tukipalkkiot 0 D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.31 Tuotetukipalkkiot 0D.311 Tuontitukipalkkiot 0 D.214 Muut tuoteverot kuin ALV ja
tuontiverot 0
D.29 Muut tuotantoverot 0
D.319 Muut tuotetukipalkkiot 0D.39 Muut tuotantotukipalkkiot 0 D.3 Tukipalkkiot 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 239
▼B
Käyttö Resurssit
D.31 Tuotetukipalkkiot 0
D.4 Omaisuustulot 66 D.311 Tuontitukipalkkiot 0
D.41 Korot 16
D.42 Yritystenjakamat tulot 36 D.319 Muut tuotan totukipalkkiot 0
D.421 Osingot 0 D.39 Muut tuotantotukipalkkiot 0
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 36
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 14D.4 Omaisuustulot 39
D.41 Korot 22
D.5 Tulo-, varallisuus- ym juok-
sevat verot 1D.42 Yritystenjakamat tulot 17
D.51 Tuloverot 1 D.421 Osingot 14
D.59 Muut juoksevat verot 0 D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 3
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0
D.61 Sosiaalturvamaksut 0 D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.6111 Työnantajan todelliset
sosiaaliturvamaksut 0D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot 0
D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 0D.51 Tuloverot 0
D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturva-
maksut 0D.59 Muut juoksevat verot 0
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosaaliturvamaksut 0D.61 Sosiaaliturvamaksut 0
D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 0D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 0D.6111 Työnantajan todelliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.61111 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 0D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturva-
maksut 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 240
▼B
Käyttö Resurssit
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 0D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajansosiaalietuudet 0D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.7 Muut tulonsiirrot 9 D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 0
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 2D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön1D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 0
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 2 D.621 Rahamääräiset sosiaalitur-
vaetuudet 0
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 0
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 0D.624 Rahamääräiset sosiaaliavus-
tukset 0
D.7 Muut tulonsiirrot 39
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 3D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön31
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 1
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 0
B.12 Vaihtotase −4 1
V.IIIVarallisuuden muodostustilit
V.III.1.
V.III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovaralli-
suudenmuutoksentili
Käyttö Resurssit
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset −3 8B.12 Vaihtotase −4 1
D.9 Pääomansiirrot, saadut 4
D.91 Pääomaverot 0D.92 Investointiavustukset 4
D.99 Investointiavustukset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 241
▼B
Käyttö Resurssit
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 1
D.91 Pääomaverot 0D.92 Investointiavustukset 0
D.99 Muut pääomansiirrot − 1
V.III.1.2: Muidenkuinrahoitusvarojenhan kin tatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.2 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset −3 8
K.21 Maanja muidenain eellisten
valmistamattomienvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/nettoluo-
tonotto − 38
V.III.2Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta 50F Velkojen nettohankinta 88
F.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 1
F.2 Käteisraha ja talletukset 11 F.2 Käteisraha ja talletukset − 2
F.21 Käteisraha 3 F.21 Käteisraha 2
F.22 Siirtokelpoiset talletukset 2 F.22 Siirtokelpoiset talletukset − 1F.29 Muut talletukset 6 F.29 Muut talletukset − 3
F.3 Muut arvopaperit kunosak-
keet 5F.3 Muut arvopaperit kunosak-
keet 20
F.4 Lainat 10 F.4 Lainat 37
F.41 Lyhytaikaiset 3 F.41 Lyhytaikaiset 10F.42 Pitkäaikaiset 7 F.42 Pitkäaikaiset 271996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 242
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F.5 Osakkeet ja osuudet 2 F.5 Osakkeet ja osuudet 3
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
F.61 Kotitalouksienosuus hen ki-
ja eläkevakuutusrahastoista 0F.61 Kotitalouksienosuus hen ki-
ja eläkevakuutusrahastoista 0
F.611 Kotitalouksienosuus hen ki-
vakuutusrahastoista 0F.612 Kotitalouksienosuus eläke-
vakuutusrahastoista 0
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 0
F.7 Muut velat 30
F.7 Muut saamiset 21 F.71 Kauppaluotot ja ennakot 18
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 18 F.79 Muut velat kuin kauppaluotot
ja ennakot 12
F.79 Muut saamiset kuinkauppa-
luotot ja ennakot 3
B.9 Nettoluotonanto (+)/nettoluo-
tonotto − 38
V.III.3Varojen muiden muutosten tilit
V.III.3.1: Varojenvolyyminmuidenmuutostentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuinrahoitusvarat 0 AF Velat 0
AN.2 Valmistamattomat varat 0 K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja -velkojen
muut volyyminmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.22 Muut varojenja velkojen
luokitusmuutokset 0K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat0K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojenja velkojen
luokitusmuutokset 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
AF Rahoitusvarat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0AF.4 Lainat 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 243
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja -velkojen
muut volyyminmuutokset 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0AF.7 Muut velat 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojenja velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.1Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat 0
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 0
V.III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−)K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−)
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF Velat 3
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 2
AF.4 Lainat 0
AF Rahoitusvarat 7 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0 AF.7 Muut velat 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 4
AF.4 Lainat 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 244
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.5 Osakkeet ja osuudet 3
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3. Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja- tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 4
V.III.3.2.1: Neutraalienhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit halussapitovoitot
(+)/-tappiot (−)K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−)
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF Velat 6
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.2 Käteisraha ja talletukset 2
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuin
osakeet 2
AF.4 Lainat 0
AF Rahoitusvarat 11 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 1
AF.2 Käteisraha ja talletukset 2 AF.7 Muut velat 1AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 3
AF.4 Lainat 1AF.5 Osakkeet ja osuudet 2
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 1
AF.7 Muut saamiset 3
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 6
V.III.3.2.2: Reaalistenhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot(−):K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot(−):
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF Velat − 31996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 245
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.2 Käteisraha ja talletukset − 2
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 1
AF.4 Lainat 0
AF Rahoitusvarat − 5 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 1
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 2 AF.7 Muut velat − 1
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 1
AF.4 Lainat − 1
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 1
AF.7 Muut saamiset − 3
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtavat
nettovarallisuuden muutokset −1
V.IVVarallisuustaseet
V.IV.1Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 0 AF Velat 297
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF.2 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 116
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 77
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.4 Lainat 17
AF.5 Osakeet ja osuudet 3
AF Rahoitusvarat 573 AF.6 Vakuutustekninen vastuvelka 25
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0AF.7 Muut velat 59
AF.2 Käteisraha ja talletukset 105
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 125
AF.4 Lainat 70
AF.5 Osakkeet ja osuudet 113
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 261996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 246
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF.7 Muut saamiset 134
B.90 Nettovarallisuus 276
V.IV.2Varallissuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä Velkojen muutokset yhteensä
AN Muut kuinrahoitusvarat 0 AF Velat 91
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 2AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 22
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.4 Lainat 37
AF.5 Osakkeet ja osuudet 3
AF Rahoitusvarat 57 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 1AF.7 Muut velat 30
AF.2 Käteisraha ja talletukset 11
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 9
AF.4 Lainat 10
AF.5 Osakkeet ja osuudet 5AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 21
B.10 Nettovarallisundenmuutokset −3 4
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset −3 8
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 4
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 6
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset − 11996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 247
▼B
V.IV.3Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 0 AF Velat 388
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF.2 Käteistaha ja talletukset 114
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 99
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0AF.4 Lainat 54
AF.5 Osakkeet ja osuudet 6
AF Rahoitusvarat 630 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 25
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0AF.7 Muut velat 89
AF.2 Käteisraha ja talletukset 116
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 134
AF.4 Lainat 80AF.5 Osakkeet ja osuudet 118AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 26
AF.7 Muut saamiset 155
B.90 Nettovarallisuus 242
TAVAROIDEN JA PALVELUIDEN TILI (0)
8.78. Tavaroidenja palveluidentilintarkoitus onosoittaa tuoteryhmittäinkoko
kansantaloudessa, kuinka saatavilla olevat tuotteet käytetään.
8.79. Se osoittaa sen vuoksi tuoteryhmittäin ja koko kansantaloudessa resurssit
(tuotoksen ja tuonnin) ja tavaroiden ja palveluiden käytön (välituote-
käyttö, loppukulutus, kiinteän pääoman bruttomuodostus, varastojen
muutokset, arvoesineiden hankinnat miinus luovutukset, vienti).
8.80. Jos tuotos arvotetaan perushintaan ja käyttö ostajan hintaan, tuoteverot
miinus tukipalkkiot on sisällytettävä resurssien puolelle.
8.81. Käyttö kirjataantavaroidenja palveluidentilinoikealle puolelle ja
resurssit vasemmalle puolelle, toisinsan oenvastakkaiselle puolelle kuin
institutionaalisten sektoreiden juoksevilla tileillä, koska tuotevirrat ovat
rahavirtojenvastin eita.
8.82. Tavaroidenja palveluidentili onmääritelmänmukaantasapain ossa eikä
siinä näin ollen ole tasapainoeriä.
Taulukko 8.17 — Tili 0: Tavara- ja palvelutili
Resurssit Käyttö
P.1 Tuotos 3 595 P.2 Välituotekäyttö 1 094
P.11 Markkinatuotos 3 048P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön 171 P.3/P.4 Kulutusmenot/Todellinen
kulutus 1 371
P.13 Muu markkinaton tuotos 376 P.31/
P.41Yksilölliset kulutusmenot/
Todellinen yksilöllinen
kulutus 1 2151996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 248
▼B
Resurssit Käyttö
D.21 Tuoteverot 141 P.32/
P.42Kollektiiviset kulutusmenot/
Todellinen kollektiivinen
kulutus 156
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus 376
P.7 Tavaroidenja palvelujen
tuonti 497P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 303
P.71 Tavaroiden tuonti 392 P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 305
P.72 Palvelujen tuonti 105 P.5112 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen hankinnat 11
P.5113 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 13
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 51
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 53
P.5122 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
hankinnat 6
P.5123 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
vähennykset − 8
P.513 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenarvon
lisäys 22
P.5131 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenperus-
parannukset 5
P.5132 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenomistu-
soikeudensiirtokulut 17
P.52 Varastojenmuutokset 28
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 10
P.6 Tavaroidenja palvelujen
vienti 536
P.61 Tavaroidenvien ti 462P.62 Palvelujenvien ti 74
KANSANTALOUDEN KOOTUT TILIT
8.83. Kansantalouden kootut tilit antavat tiiviin yleiskuvan kansantalouden
tileistä: juoksevista tileistä, varallisuudenmuodostustileistä ja taseista.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 249
▼B
Ne tuovat samaan taulukkoon kaikkien institutionaalisten sektoreiden,
koko kansantalouden ja ulkomaiden tilit ja saattavat tasapainoon kaikki
virrat sekä kaikki varat ja velat. Ne myös mahdollistavat kokonaissuur-
eidenlukemisensuoraan .
8.84. Kansantalouden koottujen tilien taulukossa käyttö, varat ja varojen
muutokset kirjataanvasemmalle puolelle, kuntaas resurssit, velat,
velkojenja n ettovarallisuudenmuutokset kirjataanoikealle puolelle.
8.85. Jotta taulukko olisi luettava samalla, kunse an taa kuvankoko
taloudellisesta prosessista, onkäytetty n iinaggregoituja tasoja kuin
järjestelmän rakenteen ymmärtämisen kannalta on mahdollista.
8.86. Taulukon sarakkeet edustavat institutionaalisia sektoreita: yrityksiä,
rahoituslaitoksia, julkisyhteisöjä, kotitalouksia palvelevia voittoa tavoitte-
lemattomia yhteisöjä ja kotitalouksia. Taulukossa onmyös sarake koko
kansantaloutta varten, sarake ulkomaita varten ja sarake, joka tasapai-
nottaa tavaroiden ja palveluiden käytön ja resurssit.
8.87. Taulukonrivit edustavat erilaistentaloustoimienryhmiä, varoja ja velkoja,
tasapainoeriä ja tiettyjä kokonaissuureita.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 250
Taulukko 8.18 — Kansantalouden kootut tilit
JUOKSEVAT TILIT
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
I.
Tuotanto/
tavaroidenja
palveluiden
ulkomaantili497 497 P.7 Tavaroidenja
palvelujen
tuonti497 497 I.
Tuotanto/
tavaroidenja
palveluiden
ulkomaantili 536 536 P.6 Tavaroidenja
palvelujen
vienti536 536
3 595 3 595 P.1 Tuotos 1 753 102 434 1 269 37 3595 3595
1 904 1904 6 694 246 29 881 P.2 Välituote-
käyttö1 904 1904
133 133 D.21-D.31 Tuoteverot
miinus tuote-
tukipalkkiot133 133
1 824 1824 31 575 188 73 872 B.1g/B.1 * g Arvonlisäys,
brutto/Brutto-
kansantuote872 73 188 575 31 1824 1824 II.1.1.
Tulonmuodos-
tustili
222 222 3 42 30 10 137 K.1 Kiinteän
pääoman
kuluminen
1 602 1602 28 533 158 63 735 B.1n/B.1 * n Arvonlisäys,
netto/Netto-
kansantuote735 63 158 533 28 1602 1602
− 39 − 39 B.11 Tavaroiden ja
palvelujen
tase−3 9 −3 9▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 251
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
II.1.1.
Tulonmuodos-
tustili768 6 762 23 39 140 15 545 D.1 Palkansaaja-
korvaukset766 766 2 768 II.1.2.
Ensitulon
jakotili
191 0 191 0 2 2 3 51 D.2-D.3 Tuotannon ja
tuonnin verot
miinus tuki-
palkkiot191 191 0 191
133 0 133 D.21-D.31 Tuoteverot
miinus tuote-
tukipalkkiot133 133 0 133
58 0 58 0 2 2 3 51 D.29-D.39 Muut tuotan-
toverot miinus
muut tuotan-
totukipalkkiot58 58 0 58
429 429 8 92 46 55 276 B.2g Toimintay-
lijäämä,
brutto276 55 46 92 8 429 429
442 442 442 B.3g Sekatulo,
brutto442 442 442
217 217 5 60 16 45 139 B.2n Toimintay-
lijäämä, netto45 16 60 5 217 217
432 432 432 B.3n Sekatulo,
netto432 432 432▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 252
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
II.1.2.
Ensitulon
jakotili446 66 380 7 44 46 138 145 D.4 Omaisuustulot 78 160 30 134 5 407 39 446
1 855 1855 6 1 390 221 29 209 B.5g Ensitulo,
brutto/
Kansantulo,
brutto209 29 221 1 390 6 1855 1855 II.2.
Tulojen
uudelleenjaon
tili
1 633 1633 3 1 348 191 19 72 B.5n/B.5 * n Ensitulo,
netto/Kansan-
tulo, netto72 19 191 1 348 3 1633 1633
II.2.
Tulojen
uudelleenjaon
tili213 1 212 0 178 0 10 24 D.5 Tulo-, varalli-
suus- ym.
juoksevat
verot213 213 0 213
322 0 322 322 D.61 Sosiaaliturva-
maksut14 39 268 0 1 322 0 322
332 0 332 1 0 289 29 13 D.62 Rahamää-
räiset sosiaali-
turvaetuudet332 332 0 332
278 9 269 2 71 139 46 11 D.7 Muut tulon-
siirrot10 49 108 36 36 239 39 278
1 826 1826 40 1 187 382 32 185 B.6g Käytettävissä
oleva tulo,
brutto185 32 382 1 187 40 1826 1826 II.3.
Luontoismuo-
toistentulojen
uudelleenjaon
tili1 604 1604 37 1 145 352 22 48 B.6n Käytettävissä
oleva tulo,
netto48 22 352 1 145 37 1604 1604▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 253
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
II.3.
Luontoismuo-
toistentulojen
uudelleenjaon
tili219 219 13 206 D.63 Luontoismuo-
toiset sosiaa-
liset tulon-
siirrot219 219 219
1 826 1826 27 1 406 176 32 185 B.7g Oikaistu
käytettävissä
oleva tulo,
brutto185 32 176 1 406 27 1826 1826 II.4.
Tulonkäyttö-
tili
1 604 1604 24 1 364 146 22 48 B.7n Oikaistu
käytettävissä
oleva tulo,
netto48 22 146 1 364 24 1604 1604
II.4.
Tulonkäyttö-
tiliB.6g Käytettävissä
oleva tulo,
brutto185 32 382 1 187 40 1826 1826
B.6n Käytettävissä
oleva tulo,
netto48 22 352 1 145 37 1604 1604
1 371 1371 1 215 156 P.4 Todellinen
kulutus1 371 1371
1 371 1371 13 996 362 P.3 Kulutusmenot 1 371 1371
11 0 11 0 0 11 0 D.8 Kotitalouk-
sieneläkera-
hasto-osuuden
oikaisu11 11 0 11
455 455 27 202 20 21 185 B.8g Säästö, brutto
233 233 24 160 − 10 11 48 B.8n Säästö, netto▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 254
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
− 41 − 41 B.12 Vaihtotase▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 255
VARALLISUUDEN MUODOSTUSTILIT
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
III.1.1.
Säästöstä ja
pääomansiir-
roista
johtuvan
nettovaralli-
suuden
muutoksentiliB.8nSäästö, n etto 48 11 − 10 160 24 233 233 III.1.1.
Säästöstä ja
pääomansiir-
roista
johtuvan
nettovaralli-
suuden
muutoksentiliB.12 Vaihtotase − 41 − 41
D.9 Pääoman-
siirrot, saadut33 0 6 23 0 62 4 66
D.9 Pääoman-
siirrot,
maksetut (−)−1 6 −7 −3 4 −5 −3 −6 5 −1 −6 6
192 − 38 230 21 178 − 38 4 65 B.10.1 Säästöstä ja
pääomansiir-
roista
johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset65 4 − 38 178 21 230 − 38 192 III.1.2.
Muidenkuin
rahoitusvar-
ojen hankinta-
tili
III.1.2.
Muidenkuin
rahoitusvar-
ojen hankinta-
tili376 376 19 61 37 9 250 P.51 Kiinteän
pääoman
bruttomuo-
dostus376 376
− 222 − 222 − 3 − 42 − 30 − 10 − 137 K.1 Kiinteän
pääoman
kuluminen (−)
28 28 0 2 0 0 26 P.52 Varastojen
muutokset28 28▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 256
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
10 10 0 5 3 0 2 P.53 Arvoesineiden
hankinnat
miinus vähen-
nykset10 10
0 0 0 1 4 2 0 − 7 K.2 Valmistamat-
tomien
muidenkuin
rahoitusvar-
ojen
hankinnat
miinus vähen-
nykset
− 38 38 4 148 − 50 5 − 69 B.9 Nettoluoto-
nanto (+)/
nettoluoto-
notto (−)− 69 5 − 50 148 4 38 − 38 0 III.2.
Rahoitustili
III.2.
Rahoitustili691 50 641 32 181 120 237 71 F Rahoitusvar-
ojen nettohan-
kinta/Velk-
ojen nettohan-
kinta
F Velkojen
nettohankinta140 232 170 33 28 603 88 691
0 1 − 1 0 − 1 F.1 Monetaarinen
kulta ja
erityiset
nostooikeudet
130 11 119 12 68 7 15 17 F.2 Käteisraha ja
talletukset0 130 2 0 0 132 − 2 130▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 257
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
143 5 138 12 29 26 53 18 F.3 Muut arvopa-
perit kuin
osakkeet ja
osuudet6 53 64 0 0 123 20 143
254 10 244 0 5 45 167 27 F.4 Lainat 71 0 94 28 24 217 37 254
46 2 44 0 3 36 3 2 F.5 Osakkeet ja
osuudet26 13 0 4 43 3 46
36 0 36 0 36 0 0 0 F.6 Vakuutuste-
kninen
vastuuvelka03 6 0 0 3 6 0 3 6
82 0 21 61 8 40 6 0 7 F.7 Muut
saamiset ja
velat37 0 10 5 0 52 30 82
III.3.1.
Varojen
volyymin
muiden
muutostentili15 15 0 2 1 − 2 14 K.3-10 ja
K.12Muut
volyymin
muutokset,
yhteensä− 3 2 − 1 0 0 − 2 0 − 2 III.3.1.
Varojen
volyymin
muiden
muutostentili
24 24 0 0 0 0 24 K.3 Valmistamat-
tomien
varojen
muutuminen
taloudellisesti
merkittäväksi
3 3 0 0 3 0 0 K.4 Valmistet-
tujenvarojen
muuttuminen
taloudellisesti
merkittäväksi▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 258
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
4 4 0 0 4 0 0 K.5 Luonnonvar-
aistenbiolo-
gistenvarojen
kasvu
− 9 − 9 0 0 − 2 0 − 7 K.6 Valmistamat-
tomien
varojentalou-
dellisenarvon
häviäminen
− 11 0 − 11 0 0 − 6 0 − 5 K.7 Katastrofien
aiheuttamat
menetykset
0 0 0 0 0 8 − 3 − 5 K.8 Korvaukset-
tomat haltuu-
notot00 000 00 0
1 1 0 0 0 0 1 K.9 Muualla
luokittelemat-
tomat muiden
kuinrahoitus-
varojenmuut
volyymin
muutokset00 000 00 0
3 0 3 0 2 0 1 0 K.10 Muualla
luokittelemat-
tomat rahoi-
tusvarojenja
velkojenmuut
volyymin-
muutokset−4 2 0 0 0 −2 0 −2
0 0 0 0 0 − 6 0 6 K.12 Luokitus- ja
rakennemuu-
tokset10 − 100 00 0▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 259
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
siitä:
10 0 10 0 0 0 − 2 12 AN Muut kuin
rahoitusvarat
− 7 − 7 0 0 − 3 − 2 − 2 AN.1 Valmistetut
varat
17 0 17 0 0 3 0 14 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
5 0 5 0 2 1 0 2 AF Rahoitus-
varat/velat−3 2 −1 0 0 −2 0 −2
B.10.2 Varojen
bolyymin
muista
muutoksista
johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset17 − 4 2 2 0 17 0 17
III.3.2.
Uudelleen
arvotustiliK.11 Nimelliset
hallussapito-
voitot/-tappiotIII.3.2.
Uudelleen
arvotustili
280 0 280 8 80 44 4 144 AN Muut kuin
rahoitusvarat
126 126 5 35 20 2 63 AN.1 Valmistetut
varat
154 0 154 3 45 23 2 81 AN.2 Valmistamat-
tomat varat▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 260
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
91 7 84 1 16 2 57 8 AF Rahoitus-
varat/Velat18 51 7 0 0 76 3 78
B.10.3 Nimellisistä
hallussapito-
voitoista ja
tappioista
johtuvat
nettovaralli-
suuden
muutokset134 10 38 96 10 288 4 292▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 261
VARALLISUUSTASE
Varat Vieras pääoma
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virrat
varannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
IV.1.
Varallisuudenavaustase9 922 0 9 922 324 2 822 1 591 144 5 041 AN. Muut kuin
rahoitusvaratIV.1.
Varallisuudenavaustase
6 047 6 047 243 1 698 1 001 104 3 001 AN.1 Valmistetut
varat
3 875 0 3 875 81 1 124 590 40 2 040 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
7 365 573 6 792 172 1 819 396 3508 897 AF Rahoitus-
varat/Velat1 817 3384 687 289 121 6 298 297 6 595
B.90 Nettovaralli-
suus4 121 268 1 300 4 352 375 10416 276 10692
IV.2.
Varallisuusta-seenmuutoksetVarojen
muutokset,yhteensäIV.2.
Varallisuusta-seenmuutokset
482 0 482 25 110 56 1 290 AN Muut kuin
rahoitusvarat
289 289 21 61 25 − 1 182 AN.1 Valmistetut
varat
193 0 193 4 49 30 2 108 AN.2 Valmistamat-
tomat varat▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 262
Varat Vieras pääoma
TilitYhtee-
nsäTavar-
at ja
palvel-
ut
(res.)Ulko-
maatS.1
Koko
kansa-
ntalousS.15
KPVT-
YS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityk-
setKoodiTaloustoimet ja
muut virratvarannot ja
tasapainoerätS.11
Yrityk-
setS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVT-
YS.1
Koko
kansa-
ntalousUlko-
maatTavar-
at ja
palvel-
ut
(käyt-
tö)Yhtee-
nsäTilit
787 57 730 33 199 123 294 81 AF Rahoitus-
varat/Velat155 285 176 33 28 677 91 767
B.10 Nettovaralli-
suudenmuutokset,yhteensä216 10 2 276 31 535 − 34 501
B.10.1 Säästö ja
pääoman-siirrot65 4 − 38 178 21 230 − 38 192
B.10.2 Varojen
volyymin
muut
muutokset17 − 4 2 2 0 17 0 17
B.10.3 Nimelliset
hallussapito-voitot (+)/-tappiot (−)134 10 38 96 10 288 4 292
IV.3
Varalisuudenpäätöstase10404 0 10404 349 2 932 1 647 145 5 331 AN Muut kuin
rahoitusvaratIV.3.
Varallisuudenpäätöstase
6 336 6 336 264 1 759 1 026 103 3 183 AN.1 Valmistetut
varat
4 068 0 4 068 85 1 173 620 42 2 148 AN.2 Valmistamat-
tomat varat
8 152 630 7 522 205 2 018 519 3802 978 AF Rahoitus-
varat/Velat1 972 3669 863 322 149 6 975 388 7 362
B.90 Nettovaralli-
suus4 337 278 1 302 4 628 406 10951 242 11193▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 263
▼B
KOKONAISSUUREET
8.88. Kokonaissuureet ovat yhteenvetoindikaattoreita koko kansantalouden
toiminnan tuloksesta ja avainsuureita makrotaloudellisia analyysejä sekä
ajallisia ja paikallisia vertailuja varten.
MARKKINAHINTAINEN BRUTTOKANSANTUOTE (BKT)
8.89. Markkinahintainen bruttokansantuote on kotimaisten tuotantoyksiköiden
tuotantotoiminnan lopputulos.
Se voidaanmääritellä kolmella tavalla:
a) BKT on eri institutionaalisten sektoreiden tai eri toimialojen
bruttoarvonlisäysten summa plus tuoteverot ja miinus tuotetukipalkkiot
(joita ei kohdenneta sektoreille ja toimialoille). Se on myös
tasapainoerä koko kansantalouden tuotantotilillä.
b) BKT on kotimaisten institutionaalisten yksiköiden tavaroiden ja
palveluidenloppukäytönsumma (todellin enkulutus ja pääoman
bruttomuodostus) plus tavaroiden ja palveluiden vienti miinus niiden
tuonti.
c) BKT on koko kansantalouden tulonmuodostustilin käytön summa
(palkansaajakorvaukset, tuotanto- ja tuontiverot miinus tukipalkkiot,
koko kansantalouden bruttotoimintaylijäämä ja sekatulo).
8.90. Vähentämällä kiinteän pääoman kuluminen BKT:sta saadaan markkina-
hintainen nettokansantuote (NKT).
KOKO KANSANTALOUDEN TOIMINTAYLIJÄÄMÄ
8.91. Koko kansantalouden brutto- (tai netto-) toimintaylijäämä on eri toimi
alojen tai institutionaalisten sektoreiden brutto- (tai netto-) toimintay-
lijäämiensumma.
KOKO KANSANTALOUDEN SEKATULO
8.92. Koko kansantalouden brutto- (tai netto-) sekatulo on yhtä kuin
kotitaloussektorinbrutto- (tai n etto-) sekatulo.
KOKO KANSANTALOUDEN YRITTÄJÄTULO
8.93. Koko kansantalouden brutto- (tai netto-) yrittäjätulojen summa.
KANSANTULO (MARKKINAHINTAAN)
8.94. Brutto- (tai netto-) kansantulo (markkinahintaan) edustaa kotimaisten
institutionaalisten yksiköiden yhteensä saamaa ensituloa: palkansaajakor-
vauksia, tuotanto- ja tuontiveroja miinus tukipalkkioita, omaisuustuloa
(saatavaa miinus maksettavaa), (brutto- tai netto-) toimintaylijäämää ja
(brutto- tai netto-) sekatuloa.
Bruttokansantulo (markkinahintaan) on yhtä suuri kuin BKT miinus
kotimaistentalousyksiköidenulkomaisille talousyksiköille maksamat
ensitulot plus kotimaisten talousyksiköiden ulkomaisilta talousyksiköiltä
saamat ensitulot.
Bruttokansantulo (markkinahintaan) on käsitteellisesti identtinen kansal-
lisen bruttokansantuotteen (GNP) (markkinahintaan) kanssa, kuten
kansantalouden tilinpidossa on tähän saakka yleisesti käsitetty.
GNP laskettiinEKT 1979:ssä kuiten kineri tavalla(1).
Kansantulo ei ole tuotantokäsite vaan tulokäsite, joka on tärkeämpi, jos se
onilmaistuna nettomääräisenä, toisin sanoen kiinteän pääoman kulutuksen
vähentämisen jälkeen.
KÄYTETTÄVISSÄ OLEVA KANSANTULO
8.95. Käytettävissä oleva brutto- (tai netto-) kansantulo on institutionaalisten
sektoreidenkäytettävissä olevienbrutto-(tai n etto-) tulojensumma.
Käytettävissä oleva brutto- (tai netto-) kansantulo on yhtä suuri kuin
brutto-(tai netto-)kansantulo (markkinahintaan) miinus ulkomaisille talous
yksiköille maksetut tulonsiirrot (tulo-, omaisuusyms verot, sosiaaliturva-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 264
(1) EKT 1979:ssä GNP (markkinahintaan) laskettiin lisäämällä bruttokansantuotteeseen
(markkinahintaan) ulkomailta saadut palkansaajakorvaukset ja omaisuustulot ja
vähentämällä vastaavat ulkomaille maksetut virrat.
▼B
maksut, sosiaalietuudet ja muut tulonsiirrot) plus kotimaisten talous
yksiköidenulkomailta saamat tulon siirrot.
SÄÄSTÖ
8.96. Tämä kokonaissuure mittaa käytettävissä olevan kansantulon sitä osaa,
jota ei käytetä kulutusmenoihin. Brutto-(tai netto-) säästö on eri
institutionaalisten sektoreiden brutto- (tai netto-) säästöjen summa.
VAIHTOTASE
8.97. Ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilin tasapainoerä edustaa koko
kansantalouden ulkomaiden kanssa harjoittamissa juoksevissa taloustoi-
missa (tavaroiden ja palveluiden kauppa, ensitulot, tulonsiirrot) syntynyttä
ylijäämää (jos se on negatiivinen) tai alijäämää (jos se on positiivinen).
KOKO KANSANTALOUDEN NETTOLUOTONANTO (+) TAI -LUOTO-
NOTTO (−)
8.98. Koko kansantalouden nettoluotonanto (+) tai -luotonotto (−) on institu-
tionaalisten sektoreiden nettoluotonannon tai -luotonoton summa. Se
edustaa niitä nettoresursseja, jotka koko kansantalous antaa ulkomaiden
käytettäväksi (jos se on positiivinen) tai saa ulkomailta käytettäväkseen
(jos se on negatiivinen). Koko kansantalouden nettoluotonanto (+) tai -
luotonotto (−) on yhtä suuri mutta vastakkaista merkkiä kuin ulkomaiden
nettoluotonotto (−) tai luotonanto (+).
KOKO KANSANTALOUDEN NETTOVARALLISUUS
8.99. Koko kansantalouden nettovarallisuus on institutionaalisten sektoreiden
nettovarallisuuden summa. Se edustaa koko kansantalouden muiden kuin
rahoitusvarojen arvoa vähennettynä ulkomaiden rahoitusvarojen ja -
velkojentaseella.
MATRIISIESITYS
8.100. Tämänluvunaikaisemmat osat ovat esitelleet (T-) tilienkokon aisuutta.
Tilinpitojärjestelmän käsitteet ja määritelmät sallivat samanaikaisesti
muita esittämismenetelmiä. Niiden avulla voidaan valaista lisänäkökohtia
ja tehdä eri tyyppisiä analyysejä.
8.101. Panos-tuotostaulukko on laajalti käytetty matriisikehikko yksityiskoh-
taisen ja yhtenäisesti järjestetyn tiedon hankkimiseksi tavaroiden ja
palveluiden virroista ja tuotantokustannusten rakenteesta. Tämä matriisi
sisältää enemmän tietoa tavaroista ja palveluista, tuotannosta ja tulon-
muodostuksesta kuinT-tilit; esimerkiksi kulutusmen ot esitetään
tuoteryhmittäintai alkuperätoimialojenmukaisesti ja välituotekäyttö
esitetäänsekä tuoteryhmittäin tai alkuperätoimialanmukaisesti että
tuoteryhmittäin tai määränpäänä olevan toimialan mukaisesti. Näiden
tilienvälisiä aggregoimattomia lin kkejä kehitelläänedelleenEKT:n
tarjonta- ja käyttötauluissa toimialoittaisten tuoteryhmien tuotoksen
erittelynavulla.
8.102. Tämän alaluvun loppuosassa osoitetaan ensinnäkin, että tilien ja
tasapainoerien kokonaisuus voidaan esittää myös matriisimuodossa.
Tässä taulussa kaikki taloustoimet esitetään koko kansantaloudelle ja
vastaavasti ulkomaille. Lisäksi siihensisältyy aggregoitu tavaroidenja
palveluidentili.
8.103. Seuraavaksi käsitellään niitä yleisiä tavoitteita, joita tilinpitomatriisilla
voidaanpalvella. Ratkaisevantärkeä piirre onsellaisenmatriisintarjoamat
laajat laajentamis- ja tiivistämismahdollisuudet erityisolosuhteiden ja -
tarpeiden vaatimalla tavalla. Lopuksi kuvataan, kuinka tämä toimii
käytännössä. Erityisesti tarjonta- ja kysyntätaulujen sekä sektoritaulujen
välisiä linkkejä kehitellään lisäämällä työvoimataulut, jotta päästäisiin
sosiaalitilinpitomatriisi- (STM) kehikkoon. STM mahdollistaa muun
muassa kokonaisvaltaisemman analyysin talous- ja sosiaalipoliittisista
kysymyksistä, työttömyys mukaanluettuna.
EKT-TILIEN MATRIISIESITYS
8.104. Taulukossa 8.19 esitetään tilien ja tasapainoerien kokonaisuus matriisi-
muodossa. Tästä syystä tulojen ensijaon tilejä, tulonkäyttötilejä ja varojen
muidenmuutostentilejä ei ole jaettu. Senlisäksi onjätetty avoimeksi se,
yhdistetäänkö luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili tulojen
uudelleenjaon tiliin vai ei. Lopuksi on lisätty taulukko, johon kirjataan
nettovarallisuus.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 265
▼B
8.105. Tämänkappaleentaulukoissa esitetyt luvut vastaavat tarkasti tämänluvun
aikaisemmissa osissa esitettyjä numeerisia esimerkkejä. Kaikissa matrii-
seissa solut, jotka sisältävät tasapainoerän, on kehystetty vahvennetuilla
viivoilla.
8.106. Matriisiesitys tekee mahdolliseksi sen, että kutakin taloustointa varten
tarvitaan vain yksi ainoa kirjaus ja taloustoimen luonne voidaan päätellä
sen sijainnin perusteella. Jokaista tiliä edustaa rivi- ja sarakepari ja niissä
noudatetaan sellaista käytäntöä, että resurssit esitetään riveillä ja käyttö
esitetään sarakkeissa. Esimerkiksi nettokansantuotteessa (1602) maksa-
jana ovat kansantalouden tuottajat ja saajana tulojen ensijaon tili.
Taulukko 8.19 osoittaa tämänsolussa (3,2), toisinsan oenrivillä 3 ja
sarakkeessa 2. Koska tämä taulukko erottelee ulkomaidentaloustoimet
erilliselle tilille, sendiagon aalierät, so. solut (3,3), (4,4), (5,5), (6,6), (7,7)
ja (8,8) sisältävät ainoastaan kotimaisten institutionaalisten yksiköiden
välisiä taloustoimia.
8.107. Rivi- ja sarakesummia ei ole nimetty. Niiden pääasiallinen tehtävä
matriisitilinpidossa on varmistaa, että kaikki tilit todellakin ovat
täydellisesti tasapainossa, siten että tulot yhteensä (rivisummat) ovat
yhtä suuret kuin menot yhteensä (sarakesummat). Merkitseviä tasapai-
noeriä, jotka yhdistävät peräkkäisiä tilejä, voidaan vuorostaan johtaa
ainoastaan, jos tämä ehto täytetään.
8.108. Rivi 1 osoittaa tavaroiden ja palveluiden käytön ostajan hintaan:
välituotekäyttö (1904) sarakkeessa 2, kulutus (1371) sarakkeessa 5,
pääomanbruttomuodostus (414) sarakkeessa 7 ja vien ti (536) sarakkeessa
14.
8.109. Rivin1 osatekijät muodostavat tavaroidenja palveluidenkäytönsumman
ostajanhin taan(4225). Sarake 1 esittää tavaroidenja palveluiden
tarjonnan (myös yhteensä 4225 luonnollisesti). Tuotos (perushintaan)
plus tuoteverot miinus tuotetukipalkkiot (3728) osoitetaan leikkauskoh-
dassa rivin 2 kanssa. Tuonti (497) on peräisin tavaroiden ja palveluiden
ulkomaidentililtä (rivi 14).
8.110. Rivi 2 osoittaa tuotoksen (perushintaan) plus tuoteverot miinus -
tukipalkkiot. Tämänarvottamisenvuoksi rivin2 summa (3728) ja siihen
liittyvänsarakkeen2 summa sisältävät tuoteverot miin us -tukipalkkiot.
Tämä varmistaa sen, että nämä verot sisältyvät tilin 2 tasapainoerään,
nettokansantuotteeseen (NDP), katso solu (3,2). Useimmat tasapainoerät
voidaan laskea bruttona tai nettona. Tässä matriisissa kaikki tasapainoerät
esitetään nettona. Kiinteän pääoman kuluminen (222) sijoitetaan suoraan
muiden kuin rahoitusvarojen hankinnaksi pääomatilin alatilille (rivi 7 ja
sarake 2).
8.111. Rivi 3 osoittaa koko kansantalouden saamat ensitulot: nettokansantuote
solussa (3,2), omaisuustulo muilta kotimaisilta sektoreilta (341) diag-
onaalilla ja ensitulojen virrat ulkomailta (72) solussa (3,15). Koska tämä
matriisi ei jaa osiintulojenen sijaontiliä, se ei jaa tuottajienmaksamaa
arvonlisäystä arvonlisäyksen eri ryhmiin siten kuin tulonmuodostustilille
onkirjattu.
8.112. Diagon aalieränlisäksi sarake 3 sisältää ulkomaille maksettavanen situlon
(41) solussa (15,3) ja tasapainoerän, nettokansantulon (1633), joka
yhdistää tämänja seuraavantilin .
8.113. Tämä matriisi jättää avoimeksi valinnan, yhdistetäänkö luontoismuo-
toisten tulojen uudelleenjaon tili tulojen uudelleenjaon tiliin. Jos
luontoismuotoisten tulojen uudelleenjakoa ei esitetä, silloin diagonaali
sisältää kotimaisten sektoreiden väliset tulonsiirrot, poisluettuna luontois-
muotoiset sosiaaliset siirrot (1096). Nämä tulonsiirrot käsittävät tulo-,
omaisuus- yms verot, sosiaaliturvamaksut ja -etuudet, lukuunottamatta
luontoismuotoisia sosiaalisia siirtoja, ja muut tulonsiirrot. Jos luontois-
muotoisten tulojen uudelleenjako on otettu mukaan, silloin tilin 4
diagonaalille kirjataan myös luontoismuotoiset tulonsiirrot; yhdistettynä
muihintulon siirtovirtoihintämä on1315. Molemmissa tapauksissa rivi 4
alkaa nettokansantulolla, kun tulonsiirrot ulkomailta (10) kirjataan soluun
(4,15). Sarake 4 osoittaa diagonaalierän lisäksi tulonsiirrot ulkomaille (39)
solussa (15,4), kuntaas tasapain oerä, (oikaistu) käytettävissä oleva tulo
(netto) (1604), sijoitetaan (oikaistun) käytettävissä olevan tulon käyttöti-
lille.
8.114. Jos luontoismuotoiset tulonsiirrot on otettu mukaan, silloin tili 5 on
oikaistunkäytettävissä olevantulonkäyttötili. Muutointämä tili on
käytettävissä olevantulonkäyttötili. Aggregoidulla tasolla tämä on
ainoastaan terminologinen kysymys, koska käytettävissä olevat tulot
ovat yhtä suuret kuinoikaistut käytettävissä olevat tulot ja kulutusmen ot
yhteensä ovat yhtä suuret kuin todellinen kulutus yhteensä. Käytettävissä
olevantulonlisäksi tämäntilinriville kirjataankotitalouksienkotimaisten1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 266
▼B
eläkerahasto-osuuksienoikaisu (11) diagon aalille ja kotitalouksien
ulkomaisteneläkerahasto-osuuksienoikaisu (0) sarakkeeseen15. Sarake
sisältää kulutuksen(1371) ja diagon aalieränlisäksi ulkomaistenkotita-
louksieneläkerahasto-oikaisut kotimaisissa eläkevakuutusrahastoissa (0),
katso solu (15,5), ja tasapainoerän nettosäästö (233), joka sijoitetaan
pääomatilinen simmäiselle alatilille (tili 6).
8.115. Pääomatilillä on erotettu kaksi alatiliä. Ensinnäkin säästöstä ja pääoman-
siirroista johtuvann ettovarallisuudenmuutostentilinrivillä,
nettosäästämistä lisäävät kotimaisilta sektoreilta (61), katso solu (6,6), ja
ulkomailta (1), katso solu (6,16), saatavat pääomansiirrot. Tämän tilin
sarakkeessa osoitetaankotimaisille sektoreille ja ulkomaille (4) makset-
tavat pääomansiirrot, katso solu (16,6). Tämä antaa tasapainoerän,
säästämisen ja pääomansiirtojen aiheuttama nettovarallisuuden muutoksen
(230), joka siirretääntasetilinmuutoksiin(tili 11).
8.116. Seuraavaksi muiden kuin rahoitusvarojen hankintatilin rivillä esitetään
kiinteän pääoman kuluminen (solu 7,2), kotimaisten talousyksiköiden
valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinta miinus vähen-
nykset (0), katso solu (7,7), ja ulkomaistentalousyksiköiden vastaava erä
(0), katso solu (7,17), ja säästämisenja pääoman siirtojenaiheuttamat
varojen muutokset (833), katso solu (7,12). Täma antaa yhteissumman,
joka onkotimaistentalousyksiköidenkäytettävissä muidenkuinrahoi-
tusvarojen hankintaan. Tuo hankinta osoitetaan kahdessa vaihessa:
ensinnäkin muiden kuin rahoitusvarojen hankinta tämän tilin sarakkeessa
ja sitten rahoitusvarojen hankinta (mukaanluettuna ulkomaiset rahoitus-
varat) seuraavantilinsarakkeessa. Tämäntilinsarake, tilin7, sisältää siten
pääoman bruttomuodostuksen (solu 1,7), yllämainittu diagonaalierä (7,7)
säästämisenja pääoman siirtojenaiheuttamienvelkojenmuutokset (603),
katso solu (12,7), ja tasapainoerän, koko kansantalouden nettoluotonannon
(38), joka sijoitetaanseuraavalle, rahoitustaloustoimientilille.
8.117. Tili 8, rahoitustili, aloitetaan koko kansantalouden nettoluotonannolla
(solu 8,7), ja siihenlisätäänkotimaistentalousyksiköidenväliset
rahoitustaloustoimet (553) diagonaalille ja myös otetut ulkomaiset
nettovelat (50), katso solu (8,18). Sarake sisältää diagonaalierän ja
ulkomaisten rahoitusvarojen nettohankinnan (88) solussa (18,8). Otettujen
ulkomaisten velkojen nettohankinta plus koko kansantalouden nettoluo-
tonanto on tietysti yhtä suuri kuin ulkomaisten rahoitusvarojen
nettohankinta, niin että myös tällä tilillä säilytetään tasapaino rivi- ja
sarakesummienvälillä.
8.118. Varojenmuidenmuutostentilille, tilille 9, kirjataanriville muiden
muutostenaiheuttamat varojenmuutokset (379) katso solu (9,12), ja
sarakkeeseenmuidenmuutostenaiheuttamat velkojenmuutokset (74),
katso solu (12,9) sekä tasapainoerä, muiden muutosten aiheuttamat
nettovarallisuuden muutokset (305), katso solu (11,9).
8.119. Viimeiset neljä koko kansantalouden tiliä viittaavat taseisiin ja muutoksiin
niissä. Ensinnäkin avaustase antaa rivillä varojen avauserän (16714), katso
solu (10,12), ja sarakkeessa velkojenavauserän(6298), katso solu (12,10),
ja nettovarallisuuden avauserän (10416), katso solu (13,10). Seuraavaksi
varallisuustaseenmuutostentilille kirjataann äidenmuutostenmolemmat
osatekijät riville, katso solu (11,6 ja 11,9) ja nettovarallisuuden
kokonaismuutokset (535) sarakkeelle, katso solu (13,11). Sitten päätösta-
seessa esitetäänrivillä velkojenavauserä (solu 12,10), molemmat velkojen
muutostenosatekijät (solut 12,7 ja 12,9), ja n ettovarallisuudenpäätöserä
(10951), katso solu (12,13). Näidenosatekijöidensumma ontietysti yhtä
suuri kuinvarojenpäätöserä, joka myös lasketaantämäntilinsarakkeessa:
varojenavauserä (solu 10,12) plus molemmat varojenmuutosten
osatekijät, katso solut (7,12) ja 9,12). Lopuksi nettovarallisuuden
ylimääräinen tili antaa nettovarallisuuden avauserän (solu 13,10) ja
nettovarallisuuden muutokset yhteensä (solu 13,11) rivillä ja nettovar-
allisuudenpäätöseränsarakkeessa (solu 12,13).
8.120. Ulkomaille on otettu mukaan samat tilit kuin koko kansantaloudelle joskin
hieman aggregoidummassa muodossa. Ensinnäkin tavaroiden ja palve-
luiden ulkomaan tilillä esitetään rivillä koko kansantalouden tuonti (solu
14,1) ja sarakkeessa: vienti (solu 1,14) ja tasapainoerä (solu 15,14),
tavaroidenja palveluidentase (− 39). Onhuomattava, että kaikkia
ulkomaidentilientasapain oeriä tarkastellaanulkomaidenn äkökulmasta.
Jotta koko kansantaloudelle saataisiin asianomaiset kokonaissuureet,
merkin tulee sen vuoksi olla vastakkainen.
8.121. Toiseksi ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilille kirjataan edellisen
tilin tasapainoerä sekä myös ensitulot, tulonsiirrot ja kotitalouksien
eläkerahasto-osuudenoikaisu ulkomaille ja vastaavasti ulkomailta. Näitä
eriä onjo käsitelty edellä. Kaikesta tästä ontuloksen a vaihtotase (−41),
joka osoitetaansolussa (16,15).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 267
▼B
8.122 Kolmanneksi ulkomaiden pääomatili on myös jaettu kahteen alatiliin:
toinen vaihtotaseelle, pääomansiirroille ulkomaille ja ulkomailta, tasapai-
noerälle sekä vaihtotaseen ja pääomansiirtojen aiheuttamille ulkomaiden
nettorahoitusaseman muutoksille (−38), katso solu (21,16); toinen
vaihtotaseenja pääoman siirtojenaiheuttamille varallisuudenmuutoksille
(50), katso solu (17,22), ulkomaistenyksiköidensuorittamille valmista-
mattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnoille miinus
luovutuksille, katso solu (7,17), vaihtotaseenja pääoman siirtojen
aiheuttamille velkojenmuutoksille (88), katso solu (22,17), ja seuraavalle
tilille siirretylle tasapainoerälle ulkomaiden nettoluotonannolle (−38).
8.123. Neljänneksi rahoitustili esittää ulkomaisten rahoitusvarojen nettohan-
kinnan (solu 18,8) ja ulkomaiden nettoluotonannon (solu 18,17) rivillä ja
ulkomaisten velkojen nettohankinnan (solu 8,18) sarakkeessa. Viidenneksi
varojenmuidenmuutostentilillä esitetäänrivillä muut varojenmuutokset
(7), katso solu (19,22), ja sarakkeessa muut velkojenmuutokset (3), katso
solu (22,19), sekä lisäksi tasapainoerä muiden muutosten aiheuttamat
muutokset ulkomaidenn ettorahoitusasemassa (4), katso solu (21,19).
8.124. Lopuksi ulkomaiden varallisuustaseet ovat yhdenmukaisia koko kansan-
talouden varallisuustaseiden kanssa. Edellä mainitsemattomia osatekijöitä
ovat: ulkomaistenvarojenavauserä (573), katso solu (20,22), ulkomaisten
velkojenavauserä (297), katso solu (22,20), ulkomaidenn ettorahoitusa-
seman avauserä suhteessa koko kansantalouteen (276), katso solu (23,20),
ulkomaiden nettorahoitusaseman kokonaismuutokset (−34), katso solu
(23,21), ja ulkomaiden rahoitusaseman päätöserä suhteessa koko kansan-
talouteen(242), katso solu (22,23).
8.125. Seuraavaksi tämä pelkistetty matriisimalli voidaandisaggregoida tiliko-
konaisuuden esittämiseksi, mukaanluettuna taloustoimien
suorittajaluokkia ja taloustoimiluokkia koskevat yksityiskohdat. Matriisi-
laskennan tarjoamat mahdollisuudet voidaan käyttää täydellisesti hyväksi,
jos kaikki tilit eivät ole samalla tavoinyksityiskohtaisia,vaansensijaan
jokaiselle tilille valitaanmerkityksellisinluokitus. Tätä piirrettä
käsitelläänlaajemminseuraavassa alaluvussa.
TILINPITOMATRIISIEN OMINAISUUDET
8.126. Jokaista yhdistelmämatriisin, kuten taulukon 8.19, kirjausta voidaan pitää
sellaisen alamatriisin kokonaissummana, jossa kyseessäolevien taloustoi-
miensarjanjommassakummassa päässä sijaitsevat taloustoimien
suorittajaluokat esitetään. Erittäin hyödyllinen mahdollisuus tilien matrii-
siesityksessä onse, että jokaiselle tilille voidaanvalita erilaiset
taloustoimiensuorittajatyypit ja n iidenryhmittymät luopumatta silti
täydellisen tilinpitojärjestelmän yhtenäisyydestä ja kokonaisvaltaisuu-
desta. Tämä merkitsee sitä, että voidaansoveltaa ”mon itekijä- ja
monisektorimenetelmää” valitsemalla jokaisella tilillä yksikkö ja yksi-
köidenluokitus, joka onmerkityksellisenkyseistentaloudellistenvirtojen
ryhmälle.
8.127. Jokainen tili voidaan periaatteessa jakaa kahdella melko erilaisella tavalla:
jakamalla koko kansantalous yksikköryhmiin tai nimeämällä tilillä esitetyt
taloustoimien luokat eri alatileille. Esimerkiksi koko kansantalouden
jakaminen ensimmäisiin viiteen tiliin voisi tapahtua seuraavasti:
1) Erittele tuotteet tavaroidenja palveluidentilillä ja luokittele n e
tuoteryhmittäin.
2) Erittele paikalliset toimialayksiköt tuotantotilillä ja luokittele ne
toimialoittain.
3) Erittele institutionaaliset yksiköt tulojen ensijaon ja uudelleenjaon
tileillä ja tulojen käyttötilillä ja luokittele ne institutionaalisten
(ala)sektoreidenmukaisesti.
8.128. Näillä alajaoilla on kaksi tärkeää seurausta. Ensinnäkin kaikkien näiden
tilienyksittäisissä soluissa eriteltyjentaloustoimiluokkienkohdalla
selviää, mikä maksavien yksiköiden ryhmä on vaihtanut mitä ja minkä
vastaanottavien yksiköiden ryhmän kanssa. Toiseksi erilaisten taloudel-
listenvirtojenväliset suhteet paljastetaanyksityiskohtaisilla
ristiintaulukoinneilla. Esimerkiksi edellisessä kohdassa annetussa esimer-
kissä yksinkertainen tulojen kiertokulku mesotasolla esitetään
seuraavanlaisten kuvausten avulla:
1) Alamatriisi (3,2) osoittaa, mikä institutionaalinen alasektori saa
nettoarvonlisäystä miltä toimialoilta;
2) Alamatriisit (4,3) ja (5,4) osoittavat, mikä institutionaalinen alasektori
saa ensituloja ja käytettävissä olevaa tuloa miltä institutionaaliselta
alasektorilta (tulonjakotileillä ja tulon käyttötilillä voidaan luonnolli-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 268
▼B
sesti soveltaa erilaisia luokituksia eivätkä nämä alamatriisit ole sitten
enää diagonaalisia);
3) Alamatriisi (1,5) osoittaa, mitkä institutionaaliset alasektorit käyttävät
mitäkintuoteryhmää; ja
4) Alamatriisi (2,1) osoittaa, mikä toimiala valmistaa mitäkintuoter-
yhmiä.
8.129. Matriisin laadinta on tarkoituksenmukaista aloittaa suunnittelemalla
tilinpitorakenne, joka on merkityksellinen tarkasteltavien käyttötarkoi-
tusten kannalta. Seuraavaksi kullakin tilillä valitaan soveliaimmat yksiköt
ja yksiköiden luokitukset. Käytännössä se on kuitenkin vuorovaikutteinen
prosessi. Olettakaamme esimerkiksi taloustoimiluokka, josta ainoastaan
taloustoimiensuorittajienkokon aistulot ja maksut (alamatriisinrivija
sarakesummat) tunnetaan eikä sitä, kuka maksoi kenelle (alamatriisin
sisäistä rakennetta). Tämä ongelma voidaan ratkaista lisäämällä jaka-
matondummy-tili.
8.130. Tilienmatriisiesityksenyleisiä omin aisuuksia ovat seuraavat:
a) Yksityiskohtainen matriisiesitys on sopiva matriisialgebraa sovelta-
vaanmatemaattiseentarkasteluun ; siitä voi olla apua myös tilien
tasapainottamisessa.
b) Yksityiskohtainen matriisi esittää maksavien ja saavien yksiköiden
toisiinsa liittyvien taloustoimien samanaikaisen erittelyn; sen vuoksi se
onsovelias malli paljastamaanmesotasolla taloudellistenvirtojenkeskinäisiäsuhteita; siihen sisältyvät ne virrat, joihin liittyy kahden-
laisia yksiköitä (esim. kotitalouksienalasektorijouko eri tavaroidenja
palveluidenkulutusmen ot).
c) Sellaiselle tilienjoukolle, joissa eritelläänmaksavienja saavien
yksiköidentaloustoimia, matriisiesitys ontiiviimpi kuinmuut
esitystavat; kuhunkin taloustoimeen liittyvää yhden yksikön maksua
ja toisenyksiköntuloa edustaa yksi kirjaus.
8.131. Koko kansantalouden kokonaissuurematriisi voi toimia viitetauluna
seuraaville yksityiskohtaisemmille taulukoille. Niinpiankunlukija on
perehdytetty tilinpitojärjestelmän osien yksityiskohtaiseen esitykseen
(tarjonta- ja käyttötaulukot, sektoritilit jne), yksityiskohtaisten alamatrii-
siensuhteenkokon aissuurematriisiinpitäisi olla selvä koodijärjestelmän
avulla. Matriisimalli on erityisen edullinen, jos ei ole mahdollista tai
toivottavaa esittää yhtä yksityiskohtaista luokitusta kaikilla tilinpitojärjes-
telmäntileillä.
8.132. Matriisiesitys on sopiva väline tilinpitojärjestelmän joustavuuden tutkimi-
seen. Esimerkiksi tilinpitojärjestelmän sosiaalisten ja taloudellisten
piirteidenkeskin äisiä suhteita voidaanedelleenkehittää, jotta päästäisiin
sosiaalitilinpitomatriisiin. STM-lähestymistapaa esitellään ja kuvataan
tämänluvunseuraavassa alaluvussa.
PELKISTETYN MATRIISIMALLIN SOVELTAMINEN ERITYISANALYY-
SEIHIN
8.133. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa valitaan rivi- ja sarakeluokituksiksi
kyseessä olevien taloudellisten prosessien, nimittäin tuotteiden tuotantojakäyttöprosessien, kannalta soveliaimmat luokitukset. Nuo matriisit eivät
kuitenkaan sisällä arvonlisäyksen ja kulutuksen välisiä suhteita. Laajenta-
malla tarjonta- ja käyttötaulukkoa tai panos-tuotostaulukkoa siten, että se
osoittaa koko tulojenkiertokulunmesotasolla, saavutetaaneräs sosiaali-
tilinpitomatriisin (STM) olennainen piirre.
8.134. STM määritellään tässä seuraavasti: EKT-tilien esittäminen matriisina,
joka kehittelee eteenpäin tarjonta- ja käyttötaulukkojen ja sektoritilien
välisiä linkkejä. Sosiaalitilinpitomatriiseille on tyypillistä kohdistaa
huomio ihmisten rooliin kansantaloudessa, mikä saattaa heijastua muun
muassa kotitaloussektorin lisäjaotteluina ja työmarkkinoiden esittämisenä
disaggregoidusti (toisin sanoen erittelemällä erilaisia työntekijäryhmiä).
8.135. Keskeinen yhteiskunnallinen kysymys on työllisyyden ja työttömyyden
taso ja koostumus. STM antaa yleisesti lisätietoa tästä kysymyksestä
jakamalla palkansaajakorvaukset alaryhmiin palkattujen henkilöiden
tyypinmukaan . Tätä alajaottelua sovelletaansekä työvoimankäyttöön
toimialoittain, kuten tarjonta- ja käyttötaulukoissa on esitetty, että
työvoiman tarjontaan sosioekonomisten alaryhmien mukaisesti, kuten
kotitalouksienen situlojenjakotilillä onesitetty. Tämä merkitsee sitä, että
matriisi ei esitä ainoastaan eri tuoteryhmien tarjontaa ja käyttöä vaan
myös työvoimapalveluideneri ryhmientarjon taa ja käyttöä.
8.136. Palkansaajien ja yrittäjien luokittelu voi perustua taustamuuttujien ja työn
pääominaisuuksien yhdistelmälle; toisaalta sellaisille kuin sukupuoli,1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 269
▼B
koulutus, ikä ja kotipaikka ja toisaalta ammatti, työsopimuksenlaji
(kokopäiväinen/osa-aikainen, vakinainen/tilapäinen) ja alue ja työlli-
syyden alasektori. Toinen huomioonotettava seikka saattaa olla, että
ryhmänsisäiset vaihtelut suhteellisissa palkkatasonmuutoksissa ovat
pienemmät kuin ryhmien väliset vaihtelut. Työvoiman toimialoittainen
luokittelu onvähemmänmerkityksellistä, koska se jo esitetäänsosiaali-
tilinpitomatriisissa arvonlisäyksen ristiintaulukoinnin avulla.
8.137. Sekä ulkomaistenyritystentyöllistämät kotimaiset hen kilöt että kotimai-
sille yrityksille työskentelevät ulkomaalaiset plus tilapäisesti ulkomailla
työskentelevät työntekijät pitäisi eritellä. Tällä tavoin työvoima voidaan
arvioida laskemalla kansallisten työllistettyjen henkilöyksiköiden
lukumäärä. Tähänsisältyvät n iinmuodoinmyös yrittäjät, joiden
työpanokselle voidaan sitten eritellä laskennallinen korvaus muista
nettomääräisistä sekatuloista STM:ssa.
8.138. Erityisesti STM:ssa esitettyjenkaikkientyöllistettyjenhen kilöiden1)
työtulojen vertaaminen, 2) näiden tulojen hajottaminen tehtyihin tunteihin
ja keskimääräisiin tuntipalkkoihin ja 3) potentiaalinen työvoimatarjonta
henkilötyypeittäin1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 270
Taulukko 8.19 — Koko kansantalouden tilien ja tasapainoerien kokonaisesitys matriisimuodossa
Tili 0.
Tavara- ja
palvelutiliI.-IV. KOKO KANSANTALOUS V. ULKOMAAT
Yht. I.
TuotantotiliII.1
Tulojenen si-
jaontiliII.2./3
(Luontois-
muotoisten)
tulojen
uudelleen-
jaontiliII.4
(Oikaistun)
käytettävissä
olevantulon
käyttötiliIII.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotIII.1.2
Muidenkuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliIII.2
RahoitustiliIII.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliIV.1
Varalli-
suuden
avaustaseIV.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetIV.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suusV.1
Tavaroiden
ja palve-
luidenulko-
maantiliV.2
Ensitulojen
ja tulonsiir-
tojenulko-
maantiliV.3.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotV.3.1.2
Muidenkuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliV.3.2
RahoitustiliV.3.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliV.4.1
Varalli-
suuden
avaustaseV.4.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetV.4.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suus
123456789 1 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 2 0 2 1 2 2 2 3
0. Tavara
palvelutili1 Kaupanja
liikenteen
lisätVälituote-
käyttöKulutus Pääoman
bruttomuo-
dostusTavaroiden
ja palve-
lujenvien ti
0 1 904 1371 414 536 4225
K
O
K
O
K
A
N
S
A
N
T
A
L
O
U
SI. Tuotanto-
tili2 Tuotos &
tuoteverot
miinus
tuotetuki-palkkiot
3 728 3728
II.1 Tulojen
ensijaon tili3 Nettokan-
santuoteOmaisuus-
tulotOmaisuus-
tulot ulko-
mailta
1 602 341 72 2015
II.2./3
(Luontois-
muotoisten)tulojenuudelleen-
jaontili4 Kansantulo,
nettoTulonsiirrot
(1315)Tulonsiirrot
ulkomailta
1 633 1096 10 2739
II.4
(Oikaistun)
käytettä-
vissäolevantulon
käyttötili5 (Oikaistu)
Käytettä-
vissä oleva
tulo, nettoKotitalouk-
sieneläker-
ahasto-
osuudenoikaisuKotitalouk-
sienulko-
maisen
eläkera-hasto-osuuden
oikaisu
1604 11 0 1615
III.1.1
Säästö japääoman-
siirrot6 Säästö,
nettoPääoman-
siirrotPääoman-
siirrot ulko-mailta
233 61 1 295
III.1.2
Muidenkuinrahoi-tusvarojen
hankintatili7 Kiinteän
pääomankuluminenValmista-
mattomienmuidenkuinrahoi-
tusvarojen
hankinnatmiinusvähen-
nyksetSäästöstä ja
pääoman-siirroistajohtuvat
varojen
muutoksetValmista-
mattomienmuidenkuin
rahoitus
varojenhankinnatmiinus
vähen-
nykset
222 0 833 0 1055
III.2 Rahoi-
tustili8 Koko
kansan
talouden
nettoluotonantoRahoitus-
varojen
nettohan-
kinta(= velkojen
nettohan-
kinta)Ulko-
maisten
velkojen
nettohan-kinta
38 553 50 641▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 271
Tili 0.
Tavara- ja
palvelutiliI.-IV. KOKO KANSANTALOUS V. ULKOMAAT
Yht. I.
TuotantotiliII.1
Tulojenen si-
jaontiliII.2./3
(Luontois-
muotoisten)
tulojen
uudelleen-
jaontiliII.4
(Oikaistun)
käytettävissä
olevantulon
käyttötiliIII.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotIII.1.2
Muidenkuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliIII.2
RahoitustiliIII.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliIV.1
Varalli-
suuden
avaustaseIV.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetIV.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suusV.1
Tavaroiden
ja palve-
luidenulko-
maantiliV.2
Ensitulojen
ja tulonsiir-
tojenulko-
maantiliV.3.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotV.3.1.2
Muidenkuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliV.3.2
RahoitustiliV.3.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliV.4.1
Varalli-
suuden
avaustaseV.4.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetV.4.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suus
123456789 1 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 2 0 2 1 2 2 2 3
III.3
Varojenmuiden
muutosten
tili9 Muista
muutoksistajohtuvat
varojen
muutokset
379 379
IV.1 Varal-
lisuudenavaustase10 Varojen
avauserä
16714 16714
IV.2 Varal-
lisuustaseenmuutokset11 Säästöstä ja
pääoman-siirroistajohtuva
nettovaralli-
suudenmuutosMuista
muutoksistajohtuanettovaralli-
suuden
muutos
230 305 535
IV.3 Varal-
lisuudenpäätöstase12 Säästöstä ja
pääoman-siirroista
johtuvat
velkojenmuutoksetMuista
muutoksistajohtuvat
velkojen
muutoksetVelkojen
avauseräNettovaral-
lisuudenpäätöserä
603 74 6298 10951 17926
Nettovaral-
lisuus13 Nettovaral-
lisuudenavauseräNettovaral-
lisuudenkonaismuu-
tokset
10416 535 10951
U
L
K
O
M
AA
TV.1 Tavar-
oidenja
palveluidenulkomaantili14 Tavaroiden
ja palve-
lujentuon ti
497 497
V.2 Ensitu-
lojenja
tulonsiir-tojenulko-maantili15 Omaisuus-
tulot ulko-
mailleTulonsiirrot
ulkomailleUlko-
maisten
kotitalouk-sieneläker-ahasto-
osuuden
oikaisuTavaroiden
ja palve-
luidentase
41 39 0 −3 9 41
V.3.1.1
Säästö japääoman-siirrot16 Pääoman-
siirrot ulko-mailleVaihtotase
4 −4 1 −3 7▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 272
Tili 0.
Tavara- ja
palvelutiliI.-IV. KOKO KANSANTALOUS V. ULKOMAAT
Yht. I.
TuotantotiliII.1
Tulojenen si-
jaontiliII.2./3
(Luontois-
muotoisten)
tulojen
uudelleen-
jaontiliII.4
(Oikaistun)
käytettävissä
olevantulon
käyttötiliIII.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotIII.1.2
Muidenkuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliIII.2
RahoitustiliIII.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliIV.1
Varalli-
suuden
avaustaseIV.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetIV.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suusV.1
Tavaroiden
ja palve-
luidenulko-
maantiliV.2
Ensitulojen
ja tulonsiir-
tojenulko-
maantiliV.3.1.1
Säästö ja
pääoman-
siirrotV.3.1.2
Muidenkuin
rahoitusvar-
ojen hankin-
tatiliV.3.2
RahoitustiliV.3.3
Varojen
muiden
muutosten
tiliV.4.1
Varalli-
suuden
avaustaseV.4.2
Varallisuus-
taseen
muutoksetV.4.3
Varalli-
suuden
päätöstaseNettovaralli-
suus
123456789 1 0 1 1 1 2 1 3 1 4 1 5 1 6 1 7 1 8 1 9 2 0 2 1 2 2 2 3
V.3.1.2
Muidenkuinrahoi-
tusvarojen
hankintatili17 Vaihtota-
seenjapääoman-
siirtojen
aiheuttamatmuutoksetulkomai-
sissa
varoissa
50 50
V.3.2
Rahoitstili18 Ulko-
maisten
rahoitusvar-
ojenn etto-hankintaUlko-
maiden
nettoluoto-
nanto
88 −3 8 50
V.3.3
Varojen
muiden
muutostentili19 Muiden
muutosten
aiheuttamat
ulkomaistenvarojenmuutokset
77
V.4.1
Varalli-
suudenavaustase20 Ulko-
maisten
varojenavauserä
573 573
V.4.2
Varallisuus-
taseen
muutokset21 Vaihtota-
seenja
pääoman-
siirtojenaiheuttamatulkomaiden
nettorahoi-
tusasemanmuutoksetMuiden
muutosten
aiheuttamat
muutoksetulkomaidennettorahoi-
tusase-
massa
−3 8 4 −3 4
V.4.3
Varalli-
suudenpäätöstase22 Vaihtota-
seenja
pääoman-siirtojenaiheuttamat
muutokset
ulkom.veloissaMuiden
muutosten
aiheuttamatmuutoksetulkomai-
sissa
veloissaUlko-
maisten
velkojenavauseräUlko-
maiden
nettorahoi-tusasemanpäätöserä
88 3 297 242 630
Nettovaral-
lisuus23 Ulko-
maiden
nettorahoi-
tusasemanavauseräUlko-
maiden
nettorahoi-
tusasemankokonais-muutokset
276 − 34 242
Yhteensä 4 225 3 728 2 015 2739 1615 295 1 055 641 379 16714 535 17926 10951 497 41 − 37 50 50 7 573 − 34 630 242▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 273
▼B
ja kotitalousryhmittäin (ilmaistuina ”kokoaikavastaavina”) antavat yksityiskoh-
taista tietoa työttömyydenkoostumuksesta ja aggregoidunin dikaattorin
(kokoaikavastaava työttömyys”), joka on yhdenmukainen sekä käsitteellisesti
että numeerisesti muiden makrotaloudellisten indikaattoreiden kanssa; nämä
voidaan myös johtaa STM-kehikosta. Sitäpaitsi, kun asetetaan rinnakkain
työllistettyjen henkilöiden (poisluettuna ulkomaalaiset) pääluku ja potentiaalinen
työvoima tässä tietoaineistossa paljastuu tavanomaisen määritelmän mukainen
työttömyys.
8.139. Tässä vaiheessa on ehkä hyödyllistä laatia havainnollinen STM. Tätä
tarkoitusta vartenesimerkkin ä STM:nmallista voi toimia taulukko 8.20,
johonkirjataankaikki tilin pitojärjestelmässä eritellyt taloustoimet (so.
kaikki virrat lukuunottamatta ”varojen muita muutoksia”). Tärkein
uudistus on tulonmuodostustilille annettu uusi merkitys yksityiskohtaisen
työmarkkina-analyysin ja kansantalouden tilinpidon kytkennän help-
ottamiseksi. Tässä esitetty aggregoitu STM ontarkoitettu yhteen veto-
taulukoksi, johonseuraavissa yksityiskohtaisemmissa taulukoissa voidaan
viitata. Mahdolliset luokitustyypit kullakintilillä ilmaistaansuluissa rivi-
ja sarakeotsikoissa.
8.140. Tilienjärjestys tässä matriisissa onsama kuintaulukossa 8.19. Tuon
matriisin muuttaminen tässä esitetyksi aggregoiduksi sosiaalitilinpitoma-
triisiksi edellyttää:
a) sekä koko kansantalouden että ulkomaiden varojen muiden muutosten
tilin, varallisuuden avaustaseen, tasetilin muutosten, päätöstaseen ja
nettovarallisuuden tilin ja ulkomaiden rahoitustilin poistamista;
b) tulojenen sijaontilinja toisenpääomatilinalatilinjakamista; ja
c) molempien pääomatilin alatilien yhdistämistä (poisluettuna kiinteän
pääomanmuodostus) sekä tavaroidenja palveluidenulkomaantilinja
ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaan tilin yhdistämistä.
8.141. Taulukon 8.20 kaksi ensimmäistä riviä ja saraketta sisältävät tarjonta- ja
käyttötaulukon aggregoidun version, joka on tässä nimenomaan liitetty
yhteen tilinpitojärjestelmän muiden tilien kanssa. On huomattava, että
tarjontataulukon rivit ja sarakkeet (solu II, I) on muutettu.
8.142. Kolmanteen tiliin kirjataan tulonmuodostus ja sillä on tärkeä merkitys. Se
luokitellaan tärkeimpien panosryhmien mukaan: 1) eri palkansaajaryh-
mien korvaukset, 2) muut tuotantoverot miinus tuotantotukipalkkiot, 3)
nettotoimintaylijäämä ja 4) nettosekatulo.
8.143. Tähäntiliinsovitetaankahdenerityyppisenyksikönväliset taloustoimet.
Erityisesti tämä koskee palkansaajakorvauksia, jotka kirjataan taloustoi-
mena (työtä korvausta vastaan) institutionaalisen yksikön (työnantaja) ja
henkilön (työntekijä) välillä. Tässä sosiaalitilinpitomatriisissa palkattuja
henkilöitä pidetään erillisinä yksiköinä, jotka saavat palkansaajakor-
vaukset tulonmuodostustilille ja jakavat tämän tulon kotitalouksilleen
ensitulon jakotilillä. Nämä yksiköt luokitellaan seuraavaksi yrittäjien ja
palkansaajien ryhmiin. Tämä esitys palvelee työmarkkina-analyysin ja
kansantalouden tilinpidon yhdentämistä.
8.144. (Residuaali) sekatulo ja toimintaylijäämä jäävät tuottajayksikölle, mutta
tuottajayksiköidenluokituksenei tarvitse olla sama kuintuotan totilillä.
Itse asiassa jokin luokitus institutionaalisten alasektoreiden mukaan on
erittäin olennainen toimintaylijäämän ja sekatulon kannalta. Tämä
merkitsee näiden arvonlisäyksen osatekijöiden ristiintaulukointia toimia-
loittain ja institutionaalisen alasektorin mukaan
sosiaalitilinpitomatriisissa.
8.145. Koska tasapainoerä solussa (III,II) on yhtä suuri kuin kotimainen
arvonlisäys yhteensä, tärkeimmät panosryhmät käsittävät kaikki koti-
maistenyritystenpalkkaamat hen kilöt. Sarakkeessa III kotimaisten
yritystenpalkkaamienulkomaalaistenpalkan saajakorvaukset luovutetaan
sitten ulkomaille. Tärkeä kansallinen tasapainoerä saadaan tilille III
ainoastaan, jos ulkomaisten yritysten palkkaamien kotimaisten henki-
löiden palkat ensin lisätään. Tämä tehdään rivillä III ja tätä tarkoitusta
vartenvoidaanluoda erillin enluokka ulkomaistenyritystenpalkkaamat-
kotimaiset henkilöt. Tällaisen luokan lisäämisestä koituva lisäetu on se,
että se helpottaa tavanomaisen määritelmän mukaisen työllisyyden
arviointia.
8.146. Kaiken tämän tuloksena on se, että tulonmuodostustili päätetään uudella
tasapainoerällä (1473), nettoarvonlisäyksen ja nettokansantulon välillä.
Tämä tasapainoerä, joka on nimeltään syntynyt nettotulo, perushintaan,
ilmaisee kotimaisten institutionaalisten yksiköiden tuotantoon osallistu-
misesta ansaitsemat kokonaistulot.
8.147. Yksityiskohtaisen sosiaalitilinpitomatriisin tulojen ensijaon tili esittää
kotitalouksientyötulot yhdentai useammanyrittäjä-tai palkkatyötä1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 274
▼B
tekevän kotitalouden jäsenen työpanoksena. Tämä osoittaa muun muassa
sen, missä määrin kukin kotitalousryhmä on riippuvainen (työ)tulojen
saamisesta monista lähteistä. Lisäksi taloustoimiryhmät tulonjako- ja
tulonkäyttötileillä ovat samat kuin edellisessä taulukossa.
8.148. Tässä sosiaalitilinpitomatriisin mallissa pääoma- ja rahoitustilit ovat
punoutuneet yhteen, kun rahoitustiliä ei ole luokiteltu institutionaalisen
sektorinmukaanvaanrahoitusvarojentyypinmukaan . Senvuoksi tämän
sosiaalitilinpitomatriisin disaggregointi osoittaisi institutionaalisen alasek-
torin mukaan sekä eri tyyppisten rahoitusvarojen hankinnat miinus
luovutukset, katso solu (IX,VII), että eri tyyppisten velkojen hankinnat
miinus takaisinmaksut, katso solu (VII,IX). Nämä kaksi taloustoi-
miryhmää onyhdistetty ulkomaidenosalta. Tämä tekee mahdolliseksi
tasapainoerän nettoluotonannon sisällyttämisen taulukkoon 8.20, vaik-
kakin vastakkaismerkkisenä, tarkasteltaessa tilannetta koko
kansantalouden näkökulmasta (solu IX,XI).
8.149. Suuri osa nettovarallisuuden muutosten kokonaisvolyymista koostuu
todennäköisesti kiinteiden varojen lisääntymisestä. Jos ollaan erityisen
kiinnostuneita kansantalouden dynamiikasta, on tärkeää osoittaa, millä
toimialoilla tuotantokapasiteetti on laajentunut. Tämä on sosiaalitilinpito-
matriisiinsisällytetynkiin teänpääomanmuodostuksentilin(tili VIII)
tavoitteena. Yksityiskohtaisemmassa taulukossa esitettäisiin sitten:
a) kuka investoi minne — tämän tilin riveillä — solu (VIII,VII); ja
b) missä investoidaan mihin — sarakkeissa — solu (I,VIII).
Tässä tapauksessa ”kuka” viittaa institutionaaliseen alasektoriin, ”minne/
missä” viittaa toimialaan ja ”mihin” viittaa tuoteryhmään. Tämän kiinteän
pääomanmuodostuksentilinavulla sosiaalitilin pitomatriisi osoittaa
mesotasolla pääomatilillä institutionaalisen sektorin mukaan luokitellun
kiinteän pääoman muodostuksen ja tarjonta- ja käyttötaulukoissa tuoter-
yhmänmukaanluokitellunkiin teänpääomanmuodostuksenväliset
yhteydet.
8.150. Taulukko 8.21 auttaa havainnollistamaan, minkälaista tietoa voidaan
johtaa yksityiskohtaisemmasta sosiaalitilinpitomatriisista. Sen päätarkoi-
tuksena on esittää:
a) Tulojen kiertokulku, mukaanluettuna työtulojen jakautuminen
muutaman palkansaajaryhmän mukaan. Tämä tekee mahdolliseksi
yksityiskohtaisemman analyysin yhteydestä toimialoittaisen arvonli-
säyksenja kotitalouksienalaryhmienen situlonvälillä.
b) Tulonjaon ja tuotantorakenteen välinen riippuvuus; tämä liittyy muun
muassa erilaistenkotitalouksienalaryhmienkysyn tämallieneriyttämi-
seen.
c) Säästämisen alasektoreittainen jakautuminen mukaan luettuna kiinteän
pääoman muodostuksen jakautuminen investoivan toimialan mukaan;
tämä tekee mahdolliseksi yksityiskohtaisemmanan alyysinyhteydessä
alasektoreidenkiin teänpääomanmuodostuksenja tuoteryhmittäisen
kiinteän pääoman muodostuksen välillä.
Tietojenesittämistä vartenryhmienlukumäärä kullakintilillä pidetään
minimissä. Täysin kehittyneessä sosiaalitilinpitomatriisissa ilmeisesti
pitäisi eritellä useampia ryhmiä tiliä kohti.
8.151. Koska sosiaalitilinpitomatriisi yhdistää sekä tulo- ja menovirrat että
tarjonta- ja käyttötaulukot mesotasolla, se voi palvella estimointimallina
laajalle tilien kokonaisuudelle. Sosiaalitilinpitomatriisin tarkastelutapa on
erityisen hyödyllinen, jos halutaan sovittaa esimerkiksi tuotantoa ja
kansainvälistä kauppaa koskevaa yksityiskohtaistatietoa esimerkiksi
työvoimatutkimuksen, kotitaloustiedustelun ja toimialoittaisen investoin-
titutkimuksen perustietoihin. Lisäksi tilien sovittaminen
sosiaalitilinpitomatriisin kehikkoon merkitsee sitä, että niiden tasapainoon
saattamiseenvoidaansoveltaa matriisialgebraa.
8.152. Perustietojen laajempi yhdistely tekee mahdolliseksi sen, että useamman-
laisia yhteiskuntapoliittisia kysymyksiä voidaan tarkastella ja analysoida
toisiinsa liittyvinä. Ennen kaikkea työllisyyteen ja tulonjakoon liittyvien
näkökohtien yhdistely makro-orientoituneempiin tavoitteisiin, sellaisiin
kuin NKT:n kasvu, maksutaseen tasapaino, vakaat hintatasot, jne, tulevat
sosiaalitilinpitomatriisilla saavutettaviksi. Lisäksi sosiaalitilinpitomatriisi
tarjoaa kehikon ja yhtenäistä (perusvuosi) tietoa koko kansantalouden
laajuisia yleisiä tasapainomalleja varten toimijoita koskevin yksityiskoh-
taisin luokituksin, mukaanluettuna toimialat, työn tyypit ja kotitalouksien
alaryhmät.
8.153. Taulukko 8.22 osoittaa osann iistä tiedoista jotka sisältyvät täysin
kehittyneeseen sosiaalitilinpitomatriisiin. Se tarkastelee nettoarvonlisäystä1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 275
▼B
yhteensä, toisin sanoen aggregoidun taulukon 8.20 solua (3,2) suurennus-
lasilla. Viittausten helpottamiseksi tarjonta- ja kysyntätaulukon kanssa,
toimialat luokitellaan ainoastaan NACE:n pääluokkien mukaan. Miesten
ja naisten työtulot luokitellaan palkansaajan ammattiryhmän ja asuin-
paikan mukaan. Nettotoimintaylijäämä esitetään sen yrityksen
(ala)sektorin mukaan, johon toimipaikka kuuluu ja nettosekatulot
kotitalousyrityksen sijaintipaikan mukaan. Tässä esimerkissä sekatulo
sisältää vielä yrittäjän laskennallisen palkansaajakorvauksen. Tämän
taulukonluvut n iinmuodoinmyös lisäävät taulukoissa 8.20 ja 8.21
esitettyjä syntyviä kokonaissummia. Esimerkiksi nettoarvonlisäys
yhteensä näkyy alhaalla oikeassa nurkassa.
8.154. Tällaisesta taulukosta voidaan saada seuraavanlaisia lisänäkökohtia:
a) Naistenosuus työtuloista toimialoittainja alueittain .
b) Naistensaamientyötulojenkeskittymisaste tiettyihinammattiryhmiin ,
toimialoittainja alueittain .
c) Molempiensukupuoltentyötulojenkoostumus ammateittainkullakin
toimialalla ja alueella.
d) Sekatulon alueittainen jakautuminen toimialan mukaan.
e) Julkisten yritysten ja ulkomaalaisten valvonnassa olevien yritysten
osuus kunkin toimialan toimintaylijäämässä.
8.155. Tässä taulukossa palkansaajakorvauksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot
tulevat työvoimatilastoista; niiden integrointi kansantalouden tilinpidon
kehikkoon parantaa sekä tämän lähteen että kansantalouden tilinpidon
merkittävyyttä ja luotettavuutta.
Työtulot, sellaisena kuin ne on esitetty tässä taulukossa, voidaan jakaa
määrä- ja hintaosatekijöihin työn lajin ja toimialan mukaan: kokoaika-
vastaava työllisyys ja vastaavat (painotetut, kokoaikavastaavat)
palkkatasot. Lisäksi täysin kehittynyt sosiaalitilinpitomatriisi sisältää
myös taulukon, joka osoittaa näiden työtulojen jakautumisen ja niihin
liittyvän työllisyyden jakautumisen kotitalousryhmiin. Samanlaiset talous-
toimet voidaan osoittaa yrittäjien laskennallisille työtuloille.
Tietoaineisto, joka sisältää estimaatin yrittäjinä toimivien henkilöyksi-
köiden laskennallisista työtuloista sekä kaikkien työtulojen jakautumisesta
määrä- ja hinta-osatekijöihin, antaa yksityiskohtaista työvoimatietoa, joka
on varsin hyödyllistä kaikenlaisia analyysejä varten ja joka on suoraan
yhdistetty kaikkiin tärkeisiin makrotaloudellisiin kokonaissuureisiin,
mukaanluettuna työllisyys (so. työllistettyjen henkilöyksiköiden koko-
naismäärä) ja kokoaikavastaava työllisyys (so. työpanoksen määrä
yhteensä).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 276
Taulukko 8.20 — Kaavioesitys sosiaalitilinpitomatriisista
TILIT0. Tavara- ja
palvelutili
(tuotteet)KOKO KANSANTALOUS ULKOMAAT
YHT.I. Tuotanto
(toimialat)II.1.1. Tulon-
muodostus
(peruspanos-
ryhmät)II.1. Ensitulon
jako (institu-
tionaaliset
sektorit)II.2. Tulojen
uudelleenjako(institutionaa-
liset sektorit)II.4. Käytettä-
vissä olevan
tulonkäyttö
(institutionaa-
liset sektorit)Pääoma (insti-
tutionaaliset
sektorit)Kiinteän
pääoman
brutto
muodostus
(toimialat)III.2. Rahoitus
(rahoitusvarat)Juoksevat
taloustoimetPääomatalous-
toimet
I = 1 II = 2 III = 3a IV = 3b VI = 4 VI = 5 VII = 6/7a VIII = 7b IX = 8 X 14/15 XI = 16/17
0. Tavara- ja
palvelutili(tuot-
teet)I = 1 Kaupanja
liikenteen
lisätVälituote-
käyttöKulutus Varastojen
muutos (1)Kiinteän
pääoman
bruttomuo-
dostusTavaroiden
ja palve-
luiden
vienti
0 1904 1371 38 376 536 4 225
K
O
K
O
K
A
N
S
A
N
T
A
L
O
U
SI. Tuotanto
(toimialat)II = 2 Tuotos
3 595 3 595
II.1.1.
Tulonmuo-
dostus
(peruspa-
nosryhmät)III = 3a Nettoarvon-
lisäys
(perushin-
taan)Palkansaa-
jakor-
vaukset
ulkomailta
1469 6 1 475
II.1.2. Ensi-
tulonjako
(institutio-
naalisetsek-
torit)IV = 3b Tuoteverot
miinus
tuotetuki-
palkkiotSyntynyt
nettotulo
(perushin-
taan)Omaisuus-
tulotOmaisuus-
tulot ja
tuotanto-
verot ja -
tukipalkkiot
ulkomailta
133 1 473 341 66 2 013
II.2.
Tulojen
uudelleen-
jako (insti-
tutionaaliset
sektorit)V = 4 Nettokan-
santuloTulonsiirrot Tulonsiirrot
ulkomailta
1633 1 096 10 2 739▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 277
TILIT0. Tavara- ja
palvelutili
(tuotteet)KOKO KANSANTALOUS ULKOMAAT
YHT.I. Tuotanto
(toimialat)II.1.1. Tulon-
muodostus
(peruspanos-
ryhmät)II.1. Ensitulon
jako (institu-
tionaaliset
sektorit)II.2. Tulojen
uudelleenjako
(institutionaa-
liset sektorit)II.4. Käytettä-
vissä olevan
tulonkäyttö
(institutionaa-
liset sektorit)Pääoma (insti-
tutionaaliset
sektorit)Kiinteän
pääoman
brutto
muodostus
(toimialat)III.2. Rahoitus
(rahoitusvarat)Juoksevat
taloustoimetPääomatalous-
toimet
I = 1 II = 2 III = 3a IV = 3b VI = 4 VI = 5 VII = 6/7a VIII = 7b IX = 8 X 14/15 XI = 16/17
K
O
K
O
K
A
N
S
A
N
T
A
L
O
U
SII.4.
Kätytettä-
vissä olevan
tulonkäyttö
(institutio-
naaliset
sektorit)VI = 5 Käytettä-
vissä oleva
tulo nettoKotitalouk-
sieneläker-
ahastoo-
suuksien
oikaisuKotitalouk-
sienulko-
maisten
eläkerahas-
toosuuksien
oikaisu
1 604 11 0 1 615
Pääoma
(institutio-
naaliset
sektorit)VII = 6/7a Nettosäästö Pääoman-
siirrot (2)Velkojen
nettohan-
kintaPääoman-
siirrot ulko-
mailta (2)
233 61 603 1 898
Kiinteän
pääoman
brutto
muodostus
(toimialat)VIII = 7b Kiinteän
pääoman
kuluminenKiinteän
pääoman
netto
muodostus
222 154 376
III.2.
Rahoitus
(rahoitus-
varat)IX = 8 Rahoitus-
varojen
nettohan-
kintaUlkomaiden
nettoluoto-
nanto
641 − 38 603▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 278
TILIT0. Tavara- ja
palvelutili
(tuotteet)KOKO KANSANTALOUS ULKOMAAT
YHT.I. Tuotanto
(toimialat)II.1.1. Tulon-
muodostus
(peruspanos-
ryhmät)II.1. Ensitulon
jako (institu-
tionaaliset
sektorit)II.2. Tulojen
uudelleenjako
(institutionaa-
liset sektorit)II.4. Käytettä-
vissä olevan
tulonkäyttö
(institutionaa-
liset sektorit)Pääoma (insti-
tutionaaliset
sektorit)Kiinteän
pääoman
brutto
muodostus
(toimialat)III.2. Rahoitus
(rahoitusvarat)Juoksevat
taloustoimetPääomatalous-
toimet
I = 1 II = 2 III = 3a IV = 3b VI = 4 VI = 5 VII = 6/7a VIII = 7b IX = 8 X 14/15 XI = 16/17
U
L
K
O
M
A
A
TJuoksevat
taloustoimetX = 14/15 Tavaroiden
ja palve-
luiden
tuontiPalkansaa-
jakor-
vaukset
ulkomailleOmaisuus-
tulot ja
tuotanto-
verot
miinus -
tukipalkkiot
ulkomailleTulonsiirrot
ulkomailleUlko-
maisten
kotitalouk-
sieneläker-
ahasto-
osuuksien
oikaisu
497 2 39 39 0 577
Pääomata-
loustoimetXI = 16/17 Pääoman-
siirrot ulko-
mailleVaihtotase
4 − 41 − 37
Yhteensä 4 225 3595 1 475 2013 2 739 1615 898 376 603 577 1
(1) Mukaanlukien arvoesineiden hankinnat miinus vähennykset
(2) Mukaanlukien valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat miinus vähennykset▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 279
Taulukko 8.21 — Esimerkki yksityiskohtaisemmasta sosiaalitilinpitomatriisista
TILIT 0. Tavarapalvelutili
(tuotteet)KOKO KANSANTALOUS Ulkomaat Yht.
I. Tuotanto
(toimialat)II.1.1 Tulonmuodostus
(peruspanosryhmät)II.1 Ensitulon jako
(institutionaaliset sektorit)II.2 Tulojenuudelleen jako
(institutionaaliset sektorit)II.4 Käytettävissä olevantulonkäyttö
(institutionaaliset sektorit)Pääoma
(institutionaaliset sektorit)Kiinteän pääoman bruttomuo-
dostus
(toimialat)III.2 Rahoitus
(rahoitusvarat)Juok-
sevat
talous-
toimetPääom-
atalous-
toimet
Ia Ib Ic IIa IIb IIc IIIa IIIb IIIc IIId IIIe IIIf IIIg IVa IVb IVc IVd Va Vb Vc Vd VIa VIb VIc VId VIIa VIIb VIIc VIId VIIIa VIIIb VIIIc IXa IXb IXc X XI
0. Tavara ja palvelutili
(tuotteet)Maa- ja metsätaloudensekä kalastustuotteet (A-
B)Ia 3 71 14 16 12 - 2 - 1 - - 2 - - 7 128
Malmit ja mineraalit, sähkö, teollisuus ja
rakentaminen (1-5)Ib 36 969 246 339 269 - 3 2 4 28 3 9 109 233 435 2685
Palvelut (6-9) Ic 2 76 − 78 7 209 349 208 152 13 357 - - - - - 23 - 94 1412
K
OKO
K
AN
S
AN
T
A
L
O
U
SI. Tuotanto
(toimialat)Maa- ja metsätalous, metsästys ja kalastus (A-B) IIa 87 2 - 89
Kaiv. toim., teollisuus, sähkö ja rakennustoi-
minta (C-F)IIb - 2112 11 2123
Palvelut (G-P) IIc - 39 1344 1383
II.1.1 Tulon-
muodo(peruspanos-
ryhmät)Palkansaaja-
korvauksetKotimaasta Maassa
asuvat miehetIIIa 8 311 153 472
Maassa
asuvat naisetIIIb 1 95 192 288
Ulkomaalaiset IIIc - 1 1 2
Ulkomailta IIId 66
Muut tuotantoverot miinus -tukipalkkiot IIIe − 2 49 11 58
Toimintaylijäämä, netto IIIf 11 64 142 217
Sekatulo, netto IIIg 14 262 156 432
II.1.2 Ensitu-
lonjako(institutionaa-
liset sektorit)Kotitaloudet, palkansaajat IVa 452 278 - 6 - - 16 - - 15 11 - 778
Kotitaloudet, muut IVb 20 10 - - - 60 416 - - 52 24 32 614
Yritykset ja KPVTY:t IVc - - - - - 141 - 3 28 174 11 27 384
Julkisyhteisöt IVd 2 111 20 - - - - 58 16 - - - 23 - 7 237
II.2 Tulojen
uudelleenjako
(institutionaa-liset sektorit)Kotitaloudet, palkansaajat Va 771 - - 56 197 - 1024
Kotitaloudet, muut Vb 577 - - 23 92 - 692
Yritykset ja KPVTY:t Vc 94 58 59 16 12 4 243
Julkisyhteisöt Vd 191 320 134 37 92 6 780
II.4 Käytettä-
vissä olevantulonkäyttö(institutionaa-
liset sektorit)Kotitaloudet, palkansaajat VIa 646 - - 2 - - 648
Kotitaloudet, muut VIb 499 - - 9 - - 508
Yritykset ja KPVTY:t VIc 107 - - - - - 107
Julkisyhteisöt VId 352 - - - - - 352
Pääoma
(institutionaa-
liset sektorit)Kotitaloudet, palkansaajat VIIa 85 - - - - - - 1 - 86
Kotitaloudet, muut VIIb 75 - - 16 7 - 28 4 - 130
Yritykset ja KPVTY:t VIIc 83 - 4 4 25 130 95 175 - 516
Julkisyhteisöt VIId − 10 1 4 - - 2 94 74 1 166▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 280
TILIT 0. Tavarapalvelutili
(tuotteet)KOKO KANSANTALOUS Ulkomaat Yht.
I. Tuotanto
(toimialat)II.1.1 Tulonmuodostus
(peruspanosryhmät)II.1 Ensitulon jako
(institutionaaliset sektorit)II.2 Tulojenuudelleen jako
(institutionaaliset sektorit)II.4 Käytettävissä olevantulonkäyttö
(institutionaaliset sektorit)Pääoma
(institutionaaliset sektorit)Kiinteän pääoman bruttomuo-
dostus
(toimialat)III.2 Rahoitus
(rahoitusvarat)Juok-
sevat
talous-
toimetPääom-
atalous-
toimet
Ia Ib Ic IIa IIb IIc IIIa IIIb IIIc IIId IIIe IIIf IIIg IVa IVb IVc IVd Va Vb Vc Vd VIa VIb VIc VId VIIa VIIb VIIc VIId VIIIa VIIIb VIIIc IXa IXb IXc X XI
Kiinteän
pääomanbruttomuo-dostus
(toimialat)Maa- ja metsätalous, metsästys ja kalastus (A-B) VIIIa 11 --- - 1 1
Kaiv. toim., teollisuus, sähkö ja rakennustoi-
minta (C-F)VIIIb 92 - 4 36 - 132
Palvelut (G-P) VIIIc 119 1 14 92 7 233
III.2 Rahoitus
(rahoitus-
varat)Käteisraha ja talletukset IXa 56 12 44 7 13 132
Lainat IXb - 5 194 45 − 27 217
Muut rahoitusvarat IXc 26 82 102 68 − 24 254
Rivi Juoksevat taloustoimet X 37 345 115 2 4 9 26 - - - 4 35 - - - - 577
Pääomataloustoimet XI --- 4 − 4 1 − 3 7
Yhteensä 128 2685 1412 89 2123 1383 472 288 2 6 58 217 432 778 614 384 237 1024 692 243 780 648 508 107 352 86 130 516 166 11 132 233 132 217 254 577 − 37▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 281
Taulukko 8.22 — Esimerkki yksityiskohtaisesta alamatriisista: Nettoarvonlisäys (perushintaan)
(Taulukko 8.20, solu 3,2)TOIMIALAT (NACE-pääluokkienmukaan ) Yhteensä
Maa- ja
metsäta-
lous,
metsästysKalatalous Kaivan-
naistoi-
mintaTeollisuus Sähkö-,
kaasu- ja
vesi
huoltoRakenta-
minenTukku- ja
vähittäis-
kauppa,
moot-
t.ajon.
korj., koti-
tal.es.
korjausMajoitus-
ja ravitse-
mistoi-
mintaLiikenne Rahoitus-
ja vakuu-
tustoi-
mintaKiint.,
vuokraus-
ja liike-
elämää
palv.
toimintaJulkinen
hallinto,
pakoll.
sos.
vakuutusKoulutus Terveys-
ja sosiaali
palvelutMuut
yht.kunn.
ja henk.
koht.
palvelutVälilliset
rahoitus-
palvelut
IIa1 IIa2 IIb1 IIb2 IIb3 IIb4 IIc1 IIc2 IIc3 IIc4 IIc5 IIc6 IIc7 IIc8 IIc9 IIc10 II
Palkan-
saaja-korvau-
kset
K
O
T
I
M
AA
S
T
AMaassa
asuvatmiehetMaataloustyö Maaseutu IIIa1 6,2 0,5 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,1 0,0 0,0 0,0 6,8
Kaupunki IIIa2 0,2 0,2 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,1 0,0 0,0 0,0 0,5
Teollinen ja rakennustyö Maaseutu IIIa3 0,2 0,0 3,2 21,1 0,6 12,4 1,9 0,1 2,8 0,6 0,1 0,2 0,8 0,2 1,8 46,0
Kaupunki IIIa4 0,0 0,0 1,8 105,3 9,8 27,4 4,0 0,4 7,9 1,5 0,4 0,9 1,0 0,8 4,7 165,9
Toimisto-, myynti- ja palve-
lutehtävätMaaseutu IIIa5 0,2 0,0 0,5 5,9 0,0 0,9 3,0 0,2 0,5 3,7 0,6 1,5 0,6 0,0 2,4 20,0
Kaupunki IIIa6 0,0 0,1 1,5 35,6 2,1 3,7 6,6 0,5 1,8 6,9 3,0 5,8 0,6 0,4 7,3 75,9
Asiantuntija- ja johtotehtävät
jne.Maaseutu IIIa7 0,1 0,0 1,7 17,7 0,2 2,6 0,7 0,2 0,3 1,8 1,3 2,7 14,0 1,0 1,8 46,1
Kaupunki IIIa8 0,0 0,0 2,5 47,7 2,7 4,4 1,3 0,4 1,0 5,6 5,9 10,6 20,1 4,1 4,7 111,0
Maassa
asuvat
naisetMaataloustyö Maaseutu IIIb1 1,0 0,1 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 1,1
Kaupunki IIIb2 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0
Teollinen ja rakennustyö Maaseutu IIIb3 0,0 0,0 0,0 5,7 0,0 0,0 0,1 0,1 0,0 0,1 0,0 0,1 0,4 0,2 0,8 7,5
Kaupunki IIIb4 0,0 0,0 0,0 13,6 0,0 0,1 0,2 0,2 0,1 0,3 0,2 0,3 0,4 0,8 2,6 18,8
Toimisto-, myynti- ja palve-
lutehtävätMaaseutu IIIb5 0,0 0,0 0,4 5,6 0,1 1,3 6,2 0,6 0,4 1,6 0,8 1,8 4,3 0,6 24,2 47,8
Kaupunki IIIb6 0,0 0,0 1,2 49,6 2,9 4,6 14,3 2,5 1,0 8,8 4,7 9,0 4,9 2,0 36,6 142,1
Asiantuntija- ja johtotehtävät
jne.Maaseutu IIIb7 0,0 0,0 0,0 1,3 0,0 0,1 0,2 0,0 0,0 1,0 0,3 0,9 9,3 2,4 5,5 21,0
Kaupunki IIIb8 0,0 0,0 0,1 7,3 0,1 0,3 0,3 0,1 0,0 3,6 1,1 4,8 10,6 9,8 11,2 49,3
Ulkomaalaiset palkansaajat IIIc 0,1 0,1 0,1 0,9 0,0 0,2 0,2 0,0 0,1 0,0 0,0 0,3 0,0 0,0 0,0 2,0
Maassa asuvat ulkomailla toimivissa yrityksissä IIId
Muut tuotantoverot miinus tuotantotukipalkkiot IIIe − 2,0 0,0 − 2,0 41,1 4,9 5,0 0,0 0,0 − 6,0 8,3 3,7 1,0 0,0 0,0 4,0 58,0▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 282
(Taulukko 8.20, solu 3,2)TOIMIALAT (NACE-pääluokkienmukaan ) Yhteensä
Maa- ja
metsäta-
lous,
metsästysKalatalous Kaivan-
naistoi-
mintaTeollisuus Sähkö-,
kaasu- ja
vesi
huoltoRakenta-
minenTukku- ja
vähittäis-
kauppa,
moot-
t.ajon.
korj., koti-
tal.es.
korjausMajoitus-
ja ravitse-
mistoi-
mintaLiikenne Rahoitus-
ja vakuu-
tustoi-
mintaKiint.,
vuokraus-
ja liike-
elämää
palv.
toimintaJulkinen
hallinto,
pakoll.
sos.
vakuutusKoulutus Terveys-
ja sosiaali
palvelutMuut
yht.kunn.
ja henk.
koht.
palvelutVälilliset
rahoitus-
palvelut
IIa1 IIa2 IIb1 IIb2 IIb3 IIb4 IIc1 IIc2 IIc3 IIc4 IIc5 IIc6 IIc7 IIc8 IIc9 IIc10 II
Toimintay-
lijäämä, nettoKotitaloudet (omistusasuminen) IIIf1 60,0 60,0
KPVTY:t ja julkiset liikelaitokset IIIf2 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 21,0 21,0
Yrityks-
etJulkiset IIIf3 0,1 0,0 2,7 8,0 9,0 1,1 − 12,1 0,1 3,6 1,5 1,0 0,0 6,2 10,1 − 5,0 26,3
Yksityiset kotimaiset IIIf4 10,7 0,2 0,4 13,0 0,1 21,9 6,0 2,7 7,1 14,8 49,0 0,0 1,3 11,5 − 35,0 103,7
Ulkomaalaisomisteiset IIIf5 0 0,0 1,4 6,0 0,0 0,4 0,5 0,3 1,8 2,2 1,5 0,0 0,0 0,0 − 8,0 6,1
Sekatulo, netto Maaseutu IIIg1 12,3 1,4 0,0 65,4 0,0 9,4 10,7 0,5 0,5 3,0 32,9 0,0 0,0 3,4 2,1 141,6
Kaupunki IIIg2 0,2 0,2 0,0 161,6 0,0 25,6 20,4 4,3 2,5 2,0 61,1 0,0 0,0 7,6 4,9 290,4
Välisummat:
Palkansaajakorvaukset (kotimaisesta tuotannosta maksetut) 8,0 1,0 13,0 317,3 18,5 58,0 39,0 5,3 15,9 35,5 18,4 39,1 67,0 22,3 103,6 761,8— Maassa vakinaisesti asuvat miehet IIIa 6,9 0,8 11,1 233,3 15,4 51,4 17,5 1,8 14,3 20,1 11,3 21,9 37,1 6,5 22,7 472,2— Maassa vakinaisesti asuvat naiset IIIb 1,0 0,1 1,7 83,1 3,0 6,4 21,3 3,5 1,5 15,4 7,1 16,9 29,9 15,8 80,9 287,6— Ulkomaalaiset IIIc 0,1 0,1 0,1 0,9 0,0 0,2 0,2 0,0 0,1 0,0 0,0 0,3 0,0 0,0 0,0 2,0Sekatulo ja toimintaylijäämä 23,2 1,8 4,5 254,0 9,1 58,4 25,5 8,0 15,5 23,5 205,5 0,0 0,0 18,5 49,6 − 48,0 649,1— Toimintaylijäämä, netto IIIf 10,8 0,2 4,5 27,0 9,1 23,4 − 5,6 3,1 12,5 18,5 111,5 0,0 0,0 7,5 42,6 − 48,0 217,1
— Sekatulo, netto IIIg 12,4 1,6 0,0 227,0 0,0 35,0 31,1 4,9 3,0 5,0 94,0 0,0 0,0 11,0 7,0 432,0
Nettoarvonlisäys yhteensä III 29,2 2,8 15,5 612,4 32,5 121,4 64,5 13,3 25,4 67,3 227,6 40,1 67,0 40,8 157,2 − 48,0 1 468,9▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 283
▼B
LUKU 9
PANOS-TUOTOSKEHIKKO
9.01. Panos-tuotoskehikko koostuu kolmenlaisista taulukoista:
a) tarjonta- ja käyttötaulukoista;
b) taulukoista tarjonta- ja käyttötaulukkojen yhdistämiseksi sektoriti-
leihin;
c) symmetrisistä panos-tuotostaulukoista.
9.02. Tarjonta- ja käyttötaulukot ovat toimialoittaisia ja tuotteittaisia matriiseja,
jotka kuvaavat kotimaisia tuotantoprosesseja ja kansantalouden tuoteta-
loustoimia hyvinyksityiskohtaisesti. Nämä taulukot kuvaavat:
a) tuotantokustannusten ja tuotannossa syntyvien tulojen rakennetta;
b) kansantaloudessa tuotettujen tavaroiden ja palveluiden virtoja;
c) tavaroidenja palveluidenvirtoja ulkomaidenkan ssa.
9.03. Tarjontataulukko kuvaa tavaroiden ja palveluiden tarjontaa tuotteittain ja
toimittajanmukaaneriteltyn ä tuotoksenkotimaisiintoimialoihinja
tuontiin. Yksinkertaistettu esimerkki tarjontataulukosta on taulukossa 9.1.
Taulukko 9.1 — Yksinkertaistettu tarjontataulukko
TarjontaToimialat Ulkomaat Yhteensä
(1) (2) (3)
Tuottet (1) Tuotos tuotteittain
ja toimialoittainTuonti tuotteittain Tarjonta yhteensä
tuotteittain
Yhteensä (2) Tuotos yhteensä
toimialoittainTuonti yhteensä Tarjonta yhteensä
9.04. Käyttötaulukko kuvaa tavaroidenje palveluidenkäyttöä tuotteittainja
käyttölajin mukaan, toisin sanoen välituotekäyttöön (toimialoittain),
kulutuksen, pääoman bruttomuodostukseen tai vientiin. Lisäksi taulukosta
nähdään arvonlisäyksen komponentit: palkansaajakorvaukset, muut
tuotantoverot miinus -tukipalkkiot, nettosekatulot, nettotoimintaylijäämä
ja kiinteän pääoman kuluminen. Yksinkertaistettu esimerkki käyttötaulu-
kosta annetaan taulukossa 9.2.
Taulukko 9.2 — Yksinkertaistettu käyttötaulukko
KäyttöToimialat Ulkomaat KulutusPääoman
bruttomuo-
dostusYhteensä
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet (1) Välituote-
käyttö
tuotteit-
tainja
toimia-
loittainVienti Kulutus-
menotPääoman
brutto-
muodost-
usKäyttö
yhteensä
tuotteit-
tain
Arvonlisäyksen
komponentit(2) Arvon-
lisäys
kompo-
nenteit-
tainja
toimia-
loittain
Yhteensä (3) Panokset
yhteensä
toimia-
loittain1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 284
▼B
9.05. Tarjonta- ja käyttötaulukkojen välillä pätee kaksi identiteettiä (edellyttäen,
että tarjonta ja käyttö on arvotettu yhdenmukaisesti, katso taulukot 9.5 ja
9.6):
a) Toimialoittainen identiteetti: Tuotos toimialoittain = Panos toimialoit-
tain. Yksinkertaistettujen tarjonta- ja käyttötaulukkojen osalta tämä
merkitsee, että taulukon9.1 rivivektorinsolussa (2,1) pitäisi olla yhtä
suuri kuintaulukon9.2 rivivektorinsolussa (3,1).
Näinollenjokaisentoimialanosalta:Tuotos = välituotekäyttö + arvonlisäys.
b) Tuotteittainen identiteetti: Tarjonta yhteensä tuotteittain = käyttö
yhteensä tuotteittain.
Yksinkertaistettujen taulukkojen osalta sarakevektori taulukon 9.1
solussa (1,3) pitäisi olla yhtä suuri kuinsarakevektori taulukon9.2solussa (1,5).
Näinollenjokaisentuotteenosalta:
Tuotos + tuonti = välituotekäyttö + vienti + kulutusmenot + pääoman
bruttomuodostus.
Näitä toimialoittaisia ja tuotteittaisia identiteettejä voidaan käyttää
estimaattien yhteensopivuuden ja täydellisyyden parantamiseen (katso
kotha 9.11).
9.06. Tarjonta- ja käyttötaulukot ovat keskeinen kehikko kaikille toimialoittai-
sille taulukoille, esim. työllisyyttä, pääomanbruttomuodostusta ja
pääomakantaa koskeville.
9.07. Tarjonta- ja käyttötaulukot sisältävät kaikki seuraavien tilien virrat:
a) tavaroidenja palveluidentili;
b) tuotantotili;
c) tulonmuodostustili.
9.08. Tarjontataulukko ja käyttötaulukko voidaan myös yhdistää ja esittää
yhtenä taulukkona. Tämä voidaan tehdä lisäämällä kaksi riviä ja sarake
käyttötaulukkoontuotosta ja tuon tia varten(katso taulukko 9.3). On
huomattava, että kohdassa 9.03 esitetyntarjon tataulukonrivit ja sarakkeet
ovat tässä vaihtaneet paikkaa.
Taulukko 9.3 — Yksinkertaistettu yhdistetty tarjonta- ja käyttötaulukko
Tuotteet Toimialat Ulkomaat KulutusPääoman-
brutto
muodost-
usYhteensä
(1) (2) (3) (4) (5) (6)
Tuotteet (1) — Välitu-
otekäy-
ttöVienti Kulutus Pääom-
anbrut-
to
muodo-
stusKäyttö
yhteen-
sä tuot-
teittain
Toimialat (2) Tuotos — — — — Tuotos
yhteen-
sä
toimia-
loittain
Arvonlisäyksen
komponentit(3) — Arvon-
lisäys
Ulkomaat (4) Tuonti —
Yhteensä (5) Tarjon-
ta
yhteen-
sä tuot-
teittainPanok-
set
yhteen-
sä
toimia-
loittain1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 285
▼B
9.09. Symmetrinen panos-tuotostaulukko on tuote kertaa tuote tai toimiala
kertaa toimiala matriisi, joka kuvaa kotimaisia tuotantoprosesseja sekä
kansantalouden tuotetaloustoimia hyvin yksityiskohtaisesti. Symmetri-
sessä panos-tuotostaulukossa sekä tarjonta että käyttö ryhmitellään
uudestaan yhteen taulukkoon. Symmetrisen panostuotostaulukon ja
yhdistetyn tarjonta- ja käyttötaulukon välillä on yksi tärkeä käsitteellinen
ero: tarjonta- ja käyttötaulukossa tuotteet liittyvät toimialoihin, kun taas
symmetrisessä panos-tuotostaulukossa tuotteet liittyvät tuotteisiin tai
toimialat toimialoihin. Näin ollen symmetrisessä panos-tuotostaulukossa
käytetäänjoko tuote- tai toimialaluokitusta sekä riveillä että sarakkeissa
(katso taulukko 9.4).
Taulukko 9.4 — Yksinkertaistettu symmetrinen panos-tuotostaulukko (tuote kertaa
tuote)
Tuotteet UlkomaatKulutus-
menotPääoman
bruttomuo-
dostusYhteensä
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet (1) Välituote-
käyttöVienti Kulutus-
menotPääoman
brutto-
muodost-
usKäyttö
yhteensä
tuotteittain
Arvonlisäyksen
komponentit(2) Arvon-
lisäys————
Ulkomaat (3) Tuonti — — — —
Yhteensä (3) Tarjonta
yhteensä
tuotteit-
tain— — — Tarjonta
yhteensä =-
Käyttö
yhteensä
9.10. Tuottajilta saatavista tilastotiedoista suurinosa koskee tuotettuja tai
myytyjä tuotteita. Ostettuja tai käytettyjä tuotteita koskevat tiedot ovat
tavallisesti vähemmänyksityiskohtaisia. Tarjon ta- ja käyttötaulukkojen
esitystapa on suunniteltu sopivaksi tämän tyyppisille tilastotiedoille (toisin
sanoen toimiala kertaa tuote). Sitä vastoin sellaisia tuote kertaa tuote- tai
toimiala kertaa toimiala-luonteisia tietoja, joita symmetrisessä panos-
tuotos taulukossa tarvitaan, ei useinkaan ole saatavilla. Esimerkiksi
toimialoja koskevissa kyselyissä saadaanuseintietoja käytettyjen
tuotteidenlajista ja tuotetuista tuotteista. Tietoja tuotteisiinkäytetyistä
panoksista ja arvonlisäyksen komponenteista kunkin tuotetun tuotteen
osalta ei kuitenkaan yleensä ole kerättävissä (ihannetapauksessa yrityksen
hallinnon tulisi esittää kaikkien erilaisten tuotosten kustannukset ja
samanaikaisesti osoittaa välituotekäytön koostumus tuotetyypeittäin).
Käytännössä tarjonta- ja käyttötaulukkojen muotoon järjestetyt tiedot
ovat sen vuoksi tarkoituksenmukainen lähtökohta analyyttisempien
tietojen rakentamiselle symmetrisissä tarjonta- ja käyttötaulukoissa.
Tarjonta- ja käyttötaulukkojen toimiala kertaa tuote -tiedot voidaan
muuntaa tuote kertaa tuote (toimiala kertaa toimiala) -tilastoiksi lisäämällä
panosrakennetietoja tai olettamalla panoksille vakiorakenteet tuotteittain
tai toimialoittain(katso kohdat 9.54—9.60).
9.11. Tarjonta- ja käyttötaulukoilla on sekä tilastollisia että analyyttisiä
tarkoituksia.
Tärkeitä tilastollisia tarkoituksia ovat:
a) perustietolähteidenaukkojenja epäjohdon mukaisuuksienpaljasta-
minen;
b) indeksilukujen ja hinta- ja volyymimittaimien painottaminen ja
laskeminen;
c) arvioidenteko residuaalinperusteella (muuttujanarvioin ti arvioimalla
ensin kaikki muut yhtälön muuttujat), esim. tiettyjen tuotteiden
tuotannon tai kulutuksen osalta;
d) tarjon ta- ja käyttötaulukkojenlukujenja johdettujenlukujen(kuten
esim. tuotantotilien lukujen) johdonmukaisuuden, uskottavuuden ja
täydellisyyden tarkistaminen ja parantaminen. Tätä tarkoitusta varten1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 286
▼B
tasapainotusprosessia ei pitäisi rajoittaa käypähintaisiin tarjonta- ja
käyttötaulukoihin:
1) Laatimalla tarjonta- ja käyttötaulukot käypiin ja kiinteisiin
hintoihin kahdelta tai useammalta vuodelta, voidaan volyymien,
arvojen ja hintojen muutosarviot täsmäyttää samanaikaisesti:
verrattuna tarjonta- ja käyttötaulukkojen yhdistämiseen yhdeltä
vuodelta erikseentämä lisää huomattavasti yhdistämiskehikon
tehokkuutta.
2) Niidentaulukkojenavulla, joista n ähdäänliittymäkohdat sektor-
itileihin, voidaan suorittaa suora vertailu viimeksimainitusta
saataviin tietoihin, esim. tulonjakoa, säästämistä ja nettolainanantoa
(jotka onlaskettu rahoitustaloustoimientuloksen a) koskeviin
tietoihin. Tämä takaa ainakin sen, että täsmäytysprosessin jälkeen
yhtäpitävyys saavutetaantarjon ta- ja käyttötaulukkojenja sektor-
itilienvälillä.
3) Kun symmetriset panos-tuotostaulukot yritetään johtaa tarjonta- ja
käyttötaulukoista, saattaa tarjonta- ja käyttötaulukoissa paljastua
epäjohdonmukaisuuksia ja heikkouksia. Tässä suhteessa symme-
trisistä panos-tuotostaulukoista saadaan myös palautetta tarjonta- ja
käyttötaulukoihin.
e) tietojen arvioiminen ajanjaksoilta, joilta on saatavissa epäluotetta-
vampia tietoja, esim. arvioimalla vuosittaiset tiedot
poikkileikkausvuotta koskevienyksityiskohtaistentarjon ta- ja käytölu-
kujen perusteella tai arvioimalla neljännesvuosittaiset tiedot
vuosittaistentarjon ta- ja käyttötaulukkojenperusteella.
9.12. Tarjonta- ja käyttötaulukot ja symmetrinen panos-tuotostaulukko kuvaavat
yksityiskohtaisesti tavaroidenja palveluidentarjon taa ja käyttöä sekä
työvoiman ja siihen liittyvien ensitulojen rakennetta. Nämä taulukot ja
niistä johdetut suhdeluvut, kuten esim. tuottavuusluvut, ovat tärkeä
taloudellisenan alyysinkohde.
9.13. Tarjonta- ja käyttötaulukkoja ja symmetristä panos-tuotostaulukkoa
voidaan käyttää myös taloudellisen analyysin välineinä. Kullakin
taulukkotyypillä onomat etun sa. Suorientai epäsuorienvaikutusten
laskemiseksi tarjonta- ja käyttötaulukkoihin on liitettävä tiettyjä oletta-
muksia tai lisätilastoja. Tällaisia olettamuksia ja lisätilastoja tarvitaan
voimakkaimminkumulatiivistenvaikutustenlaskemisessa. Itseasiassa
vaatimus kumulatiivistenvaikutustenlaskemisesta tarjon ta- ja käyttötau-
lukon avulla johtaa symmetrisen panos-tuotostaulukon rakentamiseen. Sen
vuoksi symmetrinen panos-tuotostaulukko on suositeltavin väline kumu-
latiivistenvaikutustenlaskemista varten . Suorienvaikutustenja
ensimmäisen asteen vaikutusten laskemiseksi rajoitetulla määrällä oletta-
muksia (tai lisätilastoja) korjatut tarjonta- ja käyttötaulukot on kuitenkin
asetettava etusijalle, koska:
a) laskenta on vähäisemmässa määrin riippuvainen olettamuksista;
b) tarjonta- ja käyttötaulukot ovat yksityiskohtaisempia kuin symmetrinen
panos-tuotostaulukko;
c) tarjonta- ja käyttötaulukkojen tietoja voidaan paremmin yhdistää
muihintilastotietoihin .
Nämä piirteet ovat myös avuksi, kuntarjon ta- ja käyttötaulukot
yhdistetään makrotaloudelliseen malliin; tuloksena saatava kokonaismalli
onlähempän ä todellisia tilastoja, se onyksityiskohtaisempi ja se voidaan
suhteellisenhelposti liittää alueisiin , joista muita tilastotietoja on
saatavilla (esim. työmarkkinat tai ympäristö).
9.14. Tarjonta- ja käyttötaulukkoja ja symmetristä panos-tuotostaulukkoa
voidaankäyttää, kunlasketaan :
a) hintojen tai veroasteiden muutosten vaikutuksia tarjonnan tai käytön
arvoihin;
b) volyymien muutosten vaikutuksia tarjonnan tai käytön arvoihin;
c) tarjonnan hintojen muutosten vaikutuksia käytön hintoihin;
d) käytön volyymin muutosten vaikutuksia tarjonnan volyymiin;
e) tarjonnan volyymin muutosten vaikutuksia käytön volyymiin;
Laskelmilla voidaanosoittaa sekä epäsuorat että suorat vaikutukset.
Esimerkiksi energian hintojen huomattava nousu ei vaikuta ainoastaan
niihin toimialoihin, jotka käyttävät energiaa intensiivisesti, vaan myös
niihin toimialoihin, jotka käyttävät energiaintensiivisten toimialojen
tuotoksia. Eräidenolettamustenavulla arviot sellaistenepäsuorien
vaikutustensuuruudesta voidaanjohtaa tarjon ta- ja käyttötaulukoista1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 287
▼B
sekä symmetrisestä panos-tuotostaulukosta. Esimerkkejä tavallisista
olettamuksista ovat seuraavat:
a) arvoiltaan vakiona pysyvä panosrakenne;
b) tuotoksenarvonvakiokoostumus toimialoittainja tuotteittain ;
c) kotitalouksien kulutusmenojen arvon vakiokoostumus tuotteittain.
Nämä olettamukset ovat aika jäykkiä, koska ne merkitsevät, että
suhteelliset hinnat eivät muutu, että tuotantoprosessit pysyvät teknisesti
samanlaisina ja että kotitalouksien kulutusmenoryhmissä ei tapahdu
korvautumista. Näitäyleisiä olettamuksia voidaankuiten kinmuuttaa
sallimalla ensin muutoksia suhteellisissa hinnoissa, esim. käyttämällä
Leontief-hintamallia. Tätä voidaan sitten laajentaa ekonometrisillä tai
muilla estimaateilla suhteellistenhin tojenja muidenmuuttujienmuutosten
vaikutuksista teknisiin kertoimiin tai kotitalouksien kulutusmenoihin.
Laskelmia ei tarvitse rajoittaa tavaroidenja palveluidentarjon taanja
käyttöön. Niitä voidaan soveltaa myös työvoiman tarjontaan ja käyttöön
sekä arvonlisäyksen osatekijöihin.
9.15. Tarjonta- ja käyttötaulukot ja symmetrinen panos-tuotostaulukko voidaan
yhdistää makrotaloudellisiinmalleihin , jotta jälkimmäisille luotaisiin
yksityiskohtainen mesotaloudellinen perusta. Tarjonta- ja käyttötauluk-
koja ja symmetristä panos-tuotostaulukkoa voidaan käyttää erilaisissa
analyyseissä, esim.:
a) tuotannon, kustannusrakenteiden ja tuottavuuden analyysi;
b) hintojen analyysi;
c) työllisyydenan alyysi;
d) pääomanmuodostuksen, kulutuksen, viennin jne. rakenteen analyysi;
e) kotimaisen tuotannon ja ympäristön välisen suhteen analyysi (esim.
kohdistamalla huomio erityistuotteisiin kuten polttoaineiden, paperin
ja lasinkäyttöön );
f) tarvittavan energian tuonnin analyysi;
g) uuden teknologian vaikutusten analyysi;
h) veroasteiden ja sääntelyn muutosten vaikutusten herkkyysanalyysi.
TARJONTA- JA KÄYTTÖTAULUKOT
9.16. Taulukoissa 9.5 ja 9.6 esitetääntarjon ta- ja käyttötaulukot yksityiskohtai-
semmin.
9.17. Käytetty toimialaluokitus onNACE Rev. 1 ja tuotteidenluokitukseenon
käytetty CPA-luokitusta; nämä luokitukset on yhdistetty toisiinsa
täydellisesti: jokaisella aggregointitasolla CPA:sta nähdään NACE Rev.
1:ntoimialojenpääasialliset tuotteet.
9.18. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa tuoteluokitus on vähintään yhtä yksityis-
kohtainen kuin toimialaluokitus, esim. CPA:n kolminumerotaso ja NACE
Rev. 1:nkaksin umerotaso.
9.19. Erittelyä markkinatuotokseen, omaan käytöön tarkoitettuun tuotokseen ja
muuhun markkinattomaan tuotokseen on käytettävä ainoastaan tuotokseen
yhteensä toimialoittain; erittelyä ei tarvita jokaisesta tuoteryhmästä.
9.20. Erittelyä markkinatuottajiin, omaan loppukäyttöön tuottaviin tuottajiin ja
muihinmarkkin attomiintuottajiinpitää toisaalta käyttää toimialoittain
ainoastaan silloin, kun molemman tyyppisiä tuottajia sisältyy samaan
toimialaan. Yleensä tätä eroa käytetään sen vuoksi ainoastaan hyvin
rajoitetussa määrin toimialojen alaryhmittelyyn, esim. terveydenhuollossa
ja koulutuksessa (katso kohta 3.66).
9.21. Tuonti ja vienti pitää jakaa:
a) EU:nsisäisiintoimituksiin ;
b) tuontiin ja vientiin muiden maiden kanssa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 288
Taulukko 9.5 — Tarjontataulukko perushintaan mukaanluettuna muunnos ostajanhintaiseksi
Toimialat (NACE)
1234……nSum-
ma
(1)Tuonti cifTarjonta yhteensä
perushintaanKaupanja kulje-
tuksenlisätTuoteverot miinus
tuotetukipalkkiotTarjonta yhteensä
ostajanhin taan
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7)
Tuotteet
(CPA)1
(1)2
3
4
.
.
.
.
.
.
m
(Oikaisuerät)
Summa (1) (2) Tuotos yhteensä toimialoittain 0Yhteensä, josta:
Markkinatuotos
(3)Tuotos omaanloppukäyttöön 00
muu markkinaton tuotos 00▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 289
Taulukko 9.6 — Käyttötaulukko ostajan hintaan
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Välituotekäyttö ostajanhin taan
tuotteittainja toimialkoittainLoppukäyttö ostajan hintaan/f.o.b.:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevienvoittoa
tavoittelemattomienyhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman ja arvoesi-
neiden bruttomuodostus
e) varastojenmuutokset
f) vienti (fob)2
3
.
.
.
.
.
m
(Oikaisuerät)
Summa (1) (2) Välituotekäyttö yhteensä toimialoit-
tainLoppukäyttö yhteensä ryhmittäin Käyttö yhteensä
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto (3) Arvonlisäyksen komponentit
toimialoittain Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto
Summa (3) (4) Arvonlisäys toimialoittainSumma (1) + summa (3) (5) Tuotos perushintaan toimialoittainLisätiedot:
Kiinteän pääoman bruttomuodostusKiinteä pääomakantaTyöpanokset(6)▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 290
▼B
9.22. Tarjontataulukossa tavaroiden ja palveluiden virrat arvotetaan perush-
intaan. Käyttötaulukossa tavaroiden ja palveluiden virrat arvotetaan
ostajan hintaan. Jotta tarjonta ja käyttö saataisiin yhtä suuriksi, taulukko
9.5 näyttää myös muunnoksen perushintaisesta tarjonnasta ostajan hintai-
seen tarjontaan. Koska tarjonnan tulisi olla yhtä suuri kuin käytön,
taulukko paljastaa myös muunnoksen ostajanhintaisesta käytöstä perush-
intaiseen käyttöön. Siten muunnoksesta voidaan johtaa kaksi identiteettiä:
a) tarjonta ostajan hintaan on yhtä suuri kuin käyttö ostajan hintaan;
b) tarjonta perushintaan on yhtä suuri kuin käyttö perushintaan.
9.23. Arvonlisäys kirjataan perushintaisena. Se on nettotulos, kun perushintaan
arvotetusta tuotoksesta vähennetään ostajan hintaan arvotettu välituote-
käyttö.
9.24. Arvonlisäys tuotannontekijäkustannuksiin ei ole EKT:n käsite. Siitä
huolimatta se voitaisiin johtaa perushintaisesta arvonlisäyksestä
vähentämällä muut tuotantoverot miinus tukipalkkiot.
9.25. BKT arvotetaan markkinahintoihin. Tämä kokonaissuure voidaan johtaa
tarjonta- ja käyttötaulukoista kolmella eri tavalla:
a) tuotos perushintaan toimialoittain miinus välituotekäyttö ostajan
hintaan toimialoittain plus tuoteverot, netto (tuotantolähestymistapa);
välituotekäyttö toimialoittainsisältää välilliset rahoituspalvelut, jotka
onkirjattu n imelliselle toimialalle (katso kohta 9.33);
b) arvonlisäyksen eri komponentit perushintaan toimialoittain miinus
välilliset rahoituspalvelut (nimelliselle toimialalle kirjatut, katso kohta
9.33) plus tuoteverot, netto (tulolähestymistapa);
c) loppukäyttöryhmien summa miinus tuonti: vienti −
tuonti + kulutusmenot + pääoman bruttomuodostus (kaikki ostajan
hintaan) (menolähestymistapa).
9.26. Käyttötaulukko 9.6 sisältää myös joitakinlisätietoja: kiin teänpääoman
bruttomuodostus, kiinteiden varojen varannot ja työpanokset toimialoit-
tain. Nämä tiedot ovat ratkaisevan tärkeitä tuottavuusanalyysiä varten ja
ne voivat palvella myös monen muun tyyppisiä analyysejä (esim.
työllisyysanalyysiä).
9.27. EKT:ssä kiinteiden varojen varannot arvotetaan taseen päivämääränä
vallitseviin markkinahintoihin. Aikaisempina vuosina ostettujen kiinteiden
varojenosalta tämä merkitsee sitä, että edellistenvuosienkiin teän
pääomankulumin enonjohdettava uusiensamantyyppistenja laatuisten
varojen käyvistä markkinahinnoista. Tätä kiinteän pääomakannan nettokä-
sitettä voitaisiin käyttää laskettaessa pääomaintensiteettiä.
Tuottavuusanalyysiä varten käytetään kuitenkin useammin erityistä
kiinteän pääomakannan bruttokäsitettä. Tämän bruttokäsitteen mukaisesti
kaikki kiinteät varat pitäisi arvottaa uusien saman tyyppisten ja laatuisten
varojen käypiin markkinahintoihin; mitään edellisen tai aikaisempien
vuosien kiinteän pääoman kulumisvähennystä ei pitäisi tehdä. Tämä
kiinteän pääomavarannon bruttokäsite ei ole EKT:n vakiokäsite, mutta se
voidaan helposti laskea investointikertymämenetelmällä. Kun otetaan
huomioonsellaistenbruttotietojensuuri käyttö, sekä brutto- että
nettotietojen sisällyttämistä kiinteän pääomakannan lisätiedoiksi suositel-
laan.
9.28. Tuottavuusanalyysiä varten suositeltavin työpanosta kuvaava muuttuja on
tehdyt työtunnit. Tehtäessä johtopäätöksiä työllistetyistä henkilöistä myös
työpaikkojenlukumäärällä voi kuiten kinolla merkitystä. Molemmat
muuttujat voidaan ryhmitellä edelleen, esim. palkansaajiin ja itsenäisiin
yrittäjiin.
9.29. Jotta tarjonta- ja käyttötaulukot voitaisiin laatia ja ymmärtää oikein, on
tärkeää palauttaa mieliin eräitä EKT:ssa noudatettuja tilinpitokäytäntöjä:
a) Aputoimintojen tuotoksia ei kirjata erikseen; kaikkia aputoimintaan
käytettyjä panoksia pidetään niiden pää- tai sivutoimintojen panoksina,
joita se tukee. Aputoimintoja voivat olla esim. markkinointi, kirjanpito,
varastointi ja siivous (katso kohdat 3.12 ja 3.13).
b) Saman laskenta-ajanjakson aikana ja samassa paikallisessa toimia-
layksikössä tuotettuja ja kulutettuja tavaroita ja palveluita ei eritellä
erikseen. Niitä ei sen vuoksi kirjata osaksi tuon paikallisen
toimialayksiköntuotosta tai välituotekäyttöä. Tämä voi koskea esim:
1) siemeniä ja taimia kylvämistä ja istuttamista varten;
2) hiilikaivosten brikettituotannossan kuluttamaa antrasiittia;3) voimalaitostenkuluttamaa sähköen ergiaa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 291
▼B
c) Vähäinen jalostus, kunnossapito, huolto tai korjaus toisen paikallisen
toimialayksikön puolesta on kirjattava nettona, toisin sanoen kyseessä
olevientavaroidenarvo pois luettun a. Sitä vastoinjos tavaroille
tapahtuu huomattavia fyysisiä muutoksia, taloustoimi pitäisi kirjata
bruttona, toisin sanoen kyseessä olevien tavaroiden ostona ja
myyntinä.
d) Kestävät tavarat voidaanvuokrata tai n e voivat olla käyttöliisauksen
kohteena. Sellaisissa tapauksissa ne kirjataan kiinteän pääoman
muodostuksena ja kiinteän pääoman varantona omistajansa toimialalla;
käyttäjäntoimialalla välituotekäyttö kirjataanvuokranarvoisen a.
e) Henkilöt, jotka työskentelevät väliaikaista työvoimaa välittävien
toimistojenkautta, kirjataann äidentoimistojentoimialanpalkkaamiksi
eikä sen toimialan, jolla he itse asiassa työskentelevät. Jälkimmäisellä
toimialalla näiden henkilöiden palkat kirjataan välituotekäytöksi (eikä
työvoimakorvauksiksi). Palkkiotyötä käsitelläänsamoin .
f) Työllisyys ja palkansaajakorvaukset ovat EKT:ssä laajoja käsitteitä:
1) Työllisyys sosiaalisista syistä lasketaanmyös työllisyydeksi; tämä
pätee esim. vammaisten työhönsijoituksiin, pitkäaikaistyöttömien ja
työtä etsivien nuorten työllisyysohjelmiin. Kyseiset henkilöt ovat
siis työntekijöitä ja saavat palkansaajakorvausta (ei sosiaalisia
tulonsiirtoja), vaikka heidän tuottavuutensa saattaa olla (paljon)
alempi kuin muiden työntekijöiden.
2) Työllisyyteenlasketaanmyös eräitä tapauksia, joissa kyseisten
henkilöiden ei odoteta työskentelevän laisinkaan, esim. henkilöt,jotka onerotettu, mutta jotka saavat jon kinaikaa palkkaa
aikaisemmalta työnantajaltaan. Tämä käytäntö ei kuitenkaan
vääristä työtunteina ilmaistua työpanosta, koska mitään työtunteja
ei tosiasiassa tehdä.
9.30. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa tulisi ottaa käyttöön kaksi oikaisuerää
tuonnin arvostamisen saattamiseksi tasapainoon tarjonta- ja käyttötaulu-
koissa ja sektoritileillä (katso myös taulukot 9.5 ja 9.6).
Tarjontataulukossa tavaroiden tuonti arvotetaan cif-hintaan. Tuontikus-
tannukset tulevat yliarvioitua, jos kotimaiset yksiköt huolehtivat cif-
hintaan sisältyvistä kuljetus- ja vakuutuspalveluista (esim. omaan laskuun
tapahtuvana kuljetuksena tai erikoistuneiden kotimaisten kuljetusyritysten
huolehtimana kuljetuksena). Jotta saavutettaisiin oikea tasapaino tuonnin
ja viennin välillä, myös palveluiden viennin arvoa tulisi nostaa tällä
tuonnin yliarvion määrällä. Sektoritileillä tavaroiden tuonti arvotetaan
fob-hintaan. Tämä merkitsee tuonnin yliarviointia kuten cif-arvottamisen
tapauksessakin. Fob-hintojen yhteydessä yliarviointi on kuitenkin
pienempää, mikä merkitsee, että laskennallinen viennin kasvu on myös
pienempi. Seurauksena erilaisten arvottamisperiaatteiden käytöstä on täten
se, että nettotuonti yhteensä on sama, mutta sekä tuonti yhteensä että
vienti yhteensä ovat suurempia cif-arvottamisen osalta. Nämä kaksi
arvottamisperiaatetta voidaansovittaa tarjon ta- ja käyttötaulukoissa
ottamalla käyttöön oikaisuerät sekä tuontia että vientiä varten. Oikai-
suerienpitäisi olla yhtä suuret kuinkotimaistenyksiköidenkuljetus- ja
vakuutuspalvelujenarvo, joka sisältyy cif-arvoonmutta ei fob-arvoon ,
toisin sanoen koskien kuljetusta ja vakuutusta vientimaan rajalta
tuontimaan rajalle. Sen jälkeen kun nämä oikaisuerät on sisällytetty
tarjonta- ja käyttötaulukoihin, ne eivät tarvitse mitään erityiskäsittelyä
panostuotoslaskelmissa.
9.31. Olemassaolevien tavaroiden siirto kirjataan käyttötaulukossa negatiivisena
menona myyjälle ja positiivisena menona ostajalle. Kyseisen tuoteryhmän
osalta olemassaolevan tavaran siirtyminen johtaa uudelleenluokitteluun
käytöissä. Ainoastaan taloustoimien kustannukset eivät ole uudelleenluo-
kittelua: ne kirjataan liike-elämän tai ammatillisten palvelujen käyttönä.
Kuvaus- ja analyysitarpeita varten voi olla hyödyllistä osoittaa joidenkin
tuoteryhmienosalta olemassaolevientavaroidensiirtojensuhteellin en
merkitys erikseen, esim. käytettyjen autojen tai kierrätyspaperin tärkeys.
9.32. Kotimaistenyksiköidensuorat ostot ulkomailta ja ulkomaistenyksiköiden
ostot kotimaan alueelta arvioidaan yleensä erikseen tilastojen laadinta-
prosessissa. Ne otetaan käyttöön tuonnin, viennin ja ulkomailla
kulutettujenostojenmääränosalta alkuperäistenarvioidenoikaisun a,
kulutusmenoina. Jotta tarjonnan ja käytön välillä saavutettaisiin tasapaino
tuotteittain, kaikki nämä ostot pitäisi jakaa kyseessä oleville eri
tuoteryhmille. Niidentuoteryhmienosalta, joissa tämäntyyppiset ostot
ovat tärkeitä, ne voitaisiin kirjata alaryhmänä, esim. majoitusmenoina.
9.33. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa NACE Rev. 1 toimialaluokitusta laajenne-
taan nimellisellä toimialalla välillisten rahoituspalveluiden käyttöä varten.
Tarjontataulukoissa tälle toimialalle ei kirjata mitään taloustoimia.
Käyttötaulukossa välillistenrahoituspalveluidenkäyttö yhteen sä kirjataan1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 292
▼B
tämän nimellisen toimialan välituotekäytöksi. Koska tällä nimellisellä
toimialalla ei ole mitään muita taloustoimia, sen nettotoimintaylijäämä on
negatiivinen välituotekäytön määrän verran; kaikki muut sen arvonli-
säyksen osatekijät ovat nolla. Sen vuoksi sen arvonlisäys yhteensä on yhtä
suuri kuin sen (negatiivinen) nettotoimintaylijäämä.
9.34. Siirtyminen perushintaisesta tarjonnasta ja käytöstä ostajan hintaan
merkitsee:
a) kaupanlisienuudelleenjakamista;
b) kuljetuksenlisienuudelleenjakamista;
c) tuoteverojen lisäämistä (lukuunottamatta vähennettävää ALV:a)
d) tuotetukipalkkioidenvähen tämistä.
Tämän muunnoksen arviointi on tärkeä osa tasapainotusprosessia. Erilliset
taulukot voivat osoittaa muunnoksen yksityiskohtaisemmin (katso
taulukot 9.7 ja 9.8). Näillä taulukoilla onmyös tärkeitä an alyyttisiä
tarkoituksia, esim. hintojen analyysi ja tuotteiden veroasteessa tapahtu-
neiden muutosten seurausten analyysi.
9.35. Tarjonta- ja käyttötaulukkoa valmisteltaessa ja pyrittäessä saattamaan tilin
kaksi puolta asianmukaisesti tasapainoon on yleensä aina olemassa
valinnan mahdollisuus kahden vastakkaisen tavan välillä sopeuttaa
tilastotiedot:
a) Jokaisen tuotteen tarjonta perushintaan voidaan korjata ostajan
hintaiseksi, jotta tasapainotus ostajanhintaisen käytön kanssa olisi
mahdollista;
b) Kaikki ostajanhintainen käyttö voidaan korjata perushintaiseksi, jotta
se saataisiin sopimaan yhteen perushintaisen tarjonnan kanssa.
9.36. Käytännössä molemman tyyppisiä tasapainotuksia voidaan tarvita
tarjonta- ja käyttötaulukon rakentamisessa. Molemmat vaihtoehdot
käsittelevät tai tarvitsevat samanlaisia korjauksia, toisin sanoen tuotteit-
taiset tuoteverot miinus -tukipalkkiot ja kaupan ja kuljetuksen lisät.
Tosiasiassa ensimmäinen vaihtoehto ei ole mahdollinen ilman toista,
koska tavallisesti ei ole mahdollista tietää tuotevero-, tuotetukipalkkio- ja
kaupan ja kuljetuksen lisien sarakkeita luokiteltuna tuotteittain tarjonta-
taulukossa, ellei yksittäistentuotteidenjakautumista käytönmukaan
tunneta ostajan hintaisesta perustaulukosta (taulukko 9.6).
9.37. Näinollentasapain otusprosessiinsisältyvät seuraavat taulukot:
a) tarjonta- ja käyttötaulukot 9.5 ja 9.6, jotka osoittavat tuotteittaisten
tarjonta- ja käyttötaulukon ostajan hintaisten ja perushintaisten
loppusummientasapain otuksenlopputulokset;
b) kaupanja kuljetuksenlisiä sekä tuoteveroja miin us tukipalkkioita
koskevat taulukot (taulukot 9.7 ja 9.8).
9.38. Tarjonnan ja käytön muuntaminen perushinnasta ostajan hintaan (katso
kohta 9.34) johtaa kaupan lisien uudelleen kohdentamiseen: arvottaminen
perushintaan merkitsee, että kaupan lisät kirjataan osaksi tuotekauppaa,
kun taas arvottaminen ostajan hintaan merkitsee, että kaupan lisät
kohdennetaan niihin tuotteisiin, joihin ne liittyvät. Tilanne on samanlainen
kuljetuksenlisiensuhteen .
9.39. Kaupanlisiensumma tuotteittainonyhtä suuri kuinkaupanlisiensumma
kaupantoimialoilla plus muidentoimialojenkaupansivutuotan n onlisät.
Samanlainen yhtälö pätee kuljetuksen lisiin.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 293
Taulukko 9.7 — Yksinkertainen kaupan ja kuljetuksen lisien taulukko
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö
a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Kaupanja kuljetuksenlisät välituote-
käytöstä tuotteittainja toimialoittainKaupanja kuljetuksenlisät loppu-
käytöstä:
Kulutusmenot:
a) kotitaloudet
b) kotitalouksia palvelevat voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt
c) julkisyhteisöt
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
ja arvoesineet
e) varastojenmuutokset
f) vienti2
3
.
.
.
.
.
m
Summa (1) (2) Kaupanja kuljetuksenlisät välituote-
käytöstä toimialoittainKaupanja kuljetuksenlisät loppukäyt-
töryhmittäinKaupanja kuljetuksenlisät yhteen sä▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 294
Taulukko 9.8 — Yksinkertainen tuoteveroja miinus - tukipalkkioita kuvaava taulukko
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Tuoteverot miinus -tukipalkkiot välituo-
tekäytöstä tuotteittainja toimialoittainTuoteverot miinus -tukipalkkiot loppu-
käytöstä:
Kulutusmenot:
a) kotitaloudet
b) kotitalouksia palvelevat voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt
c) julkisyhteisöt
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
ja arvoesineet
e) varastojenmuutokset
f) vienti2
3
.
.
.
.
.
m
Summa (1) (2) Tuoteverot miinus -tukipalkkiot välituo-
tekäytöstä toimialoittainTuoteverot miinus -tukipalkkiot loppu-
käyttöryhmittäinTuoteverot miinus -tukipalkkiot yhteensä▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 295
▼B
9.40. Kuljetuksen lisä sisältää ostoissa erikseen maksetut kuljetuskustannukset
ja ne sisältyvät ostajanhintaisten tuotteiden käyttöön mutta eivät tuottajan
perushintaiseen tuotokseen eivätkä tukku- tai vähittäiskaupan lisiin.
Tällaisiinkuljetuksenlisiinsisältyvät erityisesti:
a) tavaroiden kuljetus paikasta, jossa ne on valmistettu paikkaan, jossa
ostaja ottaa toimituksenvastaansiin ä tapauksessa, että valmistaja
maksaa kolmannelle osapuolelle kuljetuksesta, jos maksu on laskutettu
erikseenostajalta;
b) tavaroidenkuljetus tuottajantai tukku- tai vähittäiskauppiaan
järjestämänä siten, että ostajan on maksettava erikseen kuljetuskus-
tannukset siinäkin tapauksessa, että valmistaja tai tukku- tai
vähittäiskauppias itse hoitavat kuljetuksen.
Mitään muita tavaroiden kuljetuskustannuksia ei kirjata kuljetuksen
lisiksi, esim.:
a) jos valmistaja kuljettaa tavarat itse, nämä kuljetuskustannukset
sisällytetään valmistajan tuotoksen perushintaan; tämä kuljetus luetaan
aputoimintoihin eikä yksittäisiä kuljetuskustannuksia yksilöidä kulje-
tuskustannuksiksi;
b) jos valmistaja huolehtii tavaroidenkuljetuksesta ilmanerillistä laskua
kuljetuspalveluista, nämä kuljetuskustannukset sisällytetään valmis-
tajan tuotoksen perushintaan. Ne hyväksytään sellaisenaan ja kirjataan
osaksi valmistajanvälituotekäyttöä;
c) jos tukku- ja vähittäiskauppiaat huolehtivat, että tavarat siirretään
paikasta, jossa ne ottavat toimituksen vastaan toiseen paikkaan, jossa
toinen ostaja ottaa toimituksen vastaan, sisällytetään nämä kustan-
nukset kaupan lisiin, jos kuljetuksesta ei veloiteta erillistä maksua
ostajalta. Kuten valmistajankin tapauksessa nämä kustannukset luetaan
tukku- ja vähittäiskauppiaidenaputoimin toihintai välituotepalvelun
ostoksi ja ne sisältyvät kaupan lisiin mutta eivät kuljetuksen lisiin.
d) jos kotitalous ostaa tavarat kulutustarkoitusta vartenja järjestää
kolmannen osapuolen hoitamaan kuljetuksen, kirjataan nämä kulje-
tuskustannukset kuljetuspalveluiden kulutusmenoiksi eikä niitä
sisällytetä kaupantai kuljetuksenlisiin .
9.41. Taulukko 9.7 antaa jossain määrin yksinkertaistetun kuvan kaupan ja
kuljetuksenlisienmatriisista, koska:
a) Siinä ei tehdä selvää eroa kaupan ja kuljetuksen lisien välillä.
Molemmat lisät voitaisiinesittää jokaisentuoteryhmänosalta. Toin enratkaisu olisi laatia erilliset taulukot: toinen kaupan lisiä ja toinen
kuljetuksenlisiä varten .
b) Kaupanlisienosalta pitäisi tehdä ero tukku- ja vähittäiskaupanvälillä,
jotta niiden hintojen erot voitaisiin ottaa huomioon. Taulukkoja
laadittaessa pitäisi ottaa huomioon, että tukkukauppiaat voivat
myydä myös suoraankotitalouksille (esim. huon ekaluja) ja että
vähittäiskauppiaat voivat myydä myös muille toimialoille (esim.
kahviloille ja ravintoloille).
c) Laskettaessa ja analysoitaessa kotitalouksien kulutusmenoihin sisälty-
vien tuotteiden kaupan lisiä, tärkeimmät jakelukanavat kunkin
tuoteryhmän osalta voitaisiin myös eritellä, jotta erot niiden hinnoissa
voitaisiinottaa huomioon ; jako tukku- ja vähittäiskauppaanon
tosiasiassa liiankarkea. Kotitaloudet voivat esimerkiksi ostaa tavar-
ansa ja palvelunsa supermarketista, elintarvikekaupasta,
kukkakaupasta, tavaratalosta, ulkomailta tai saada luontoismuotoisina
tuloina. Edelleen eräiden tuotteiden osalta sivumyynti voi olla erittäin
merkittävää, esim. savukkeidenosalta se voi liittyä kahviloiden ,
ravintoloiden ja bensiiniasemien myyntiin. Tällaisia tarkempia eritte-
lyitä voidaan tietysti ottaa käyttöön ainoastaan siinä tapauksessa, että
olemassa olevista tietolähteistä onsaatavissa riittävästi tietoa ain akin
karkeita estimaatteja varten kunkin jakelukanavan tärkeydestä.
d) Kuljetuslisiä laskettaessa erittely kuljetustyypeittäin(esim. rautatie-,
lento-, meri-/sisävesi- tai maantiekuljetus) saattaisi olla hyvin
hyödyllinen.
9.42. Tuotanto- ja tuontiverot koostuvat:
a) tuoteveroista (D.21):
1) arvonlisäverot (ALV) (D.211);
2) tuontiverot ja -tullit; paitsi ALV (D.212);3) tuoteverot, paitsi ALV ja tuontiverot (D.214);
b) muista tuotantoveroista (D.29).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 296
▼B
Samanlaisia ryhmiä erotellaan tuotanto- ja tuontitukipalkkioiden osalta.
Tukipalkkioita käsitellään ikäänkuin ne olisivat negatiivisia tuotanto- ja
tuontiveroja.
Kaikkienn äidenryhmienmääritelmät esitetäänkohdissa 4.14—4.39.
9.43. Tarjonta perushintaan sisältää nettona muut tuotantoverot (toisin sanoen
muut tuotantotukipalkkiot vähennettynä). Jotta perushinnat voitaisiin
muuttaa ostajan hinnoiksi (tai päinvastoin; katso kohta 9.34), erilaiset
tuoteverot pitäisi lisätä ja tuotetukipalkkiot pitäisi vähentää (tai päinvas-
toin).
9.44. ALV voidaan vähentää, olla vähentämättä tai sitä ei sovelleta:
a) Vähennettävää ALV:a sovelletaan tavallisesti suurimpaan osaan
välituotekäyttöä, kiinteän pääoman bruttomuodostusta sekä osaan
varastojenmuutoksia.
b) Ei vähennettävää ALV:a sovelletaan usein kulutusmenoihin sekä osaan
kiinteän pääoman bruttomuodostusta, varastojen muutoksia ja välituo-
tekäyttöä.
c) ALV:a ei yleensä sovelleta:
1) vientiin (ainakaan EU:n ulkopuolisiin maihin);
2) mihinkään tavaroihin tai palveluihin, joiden osalta ALV:ssa
sovelletaan nollakantaa niiden käytöstä riippumatta;
3) valmistajiin, jotka on vapautettu ALV-rekisteröinnistä (pienet
yritykset, uskonnolliset järjestöt jne.).
9.45. ALV kirjataan nettona EKT-tilinpitojärjestelmässä: kaikki tarvikkeet
arvotetaan perushintaan, toisin sanoen ilman laskutettua ALV:a; välituote-
ja loppukäyttö kirjataan ostajan hintaan, toisin sanoen ilman vähen-
nettävää ALV:a.
9.46. Taulukko 9.8 tuoteveroista miinus tuotetukipalkkioista on yksinkertais-
tettu, koska:
a) erilaisia, tuoteverotyyppejä ei eritellä eikä tukipalkkioita esitetä
erikseen;
b) eri jakelukanaviin voidaan soveltaa erilaisia veroasteita ja tukipalk-
kioita; jakelukanavat olisi sen vuoksi myös eriteltävä silloin kun
asianmukaiset ja riittävät tiedot ovat olemassa.
9.47. Tuoteverot ja -tukipalkkiot ovat maksettaviksi lankeavia ainoastaan silloin
kun ne on todennettu verotuksessa, veroilmoituksissa yms. tai summat on
todellisuudessa maksettu (katso kohta 4.27). Tuoteverot (ja tukipalkkiot)
arvioidaantavallisesti tuotteittainsoveltamalla eri virtojenvirallisia vero-
(tukipalkkio) asteikkoja. Jälkikäteenpitäisi suorittaa an alyysi eroista
suoritetunverotuksentai todellisuudessa maksettujenmäärienperusteella.
a) Eräät tällaiset erot osoittavat, että alkuperäinen arvio tuoteveroista ei
vastaa EKT:nmääritelmiä:
1) verovapautuksenyhteydessä alkuperäistä arviota tuoteveroista
pitäisi senvuoksi alen taa;
2) jos tuoteveronmaksamin enonvoitu kiertää (esim. verojen
maksaminen on pakollista mutta sitä ei ole todennettu verotuk-
sessa), veroja koskevaa arviota pitäisi senvuoksi alen taa;
3) sakkojenosalta veroja koskevaa arviota pitäisi korottaa.
Tuoteverojenarvioin tienmuutoksella onseurausvaikutuksia muuttu-
jiin, jotka on arvioitu lisäämällä tai vähentämällä tuoteverojen arviota.
Esimerkiksi tietyn tuoteryhmän perushintainen tuotos voidaan arvioida
vähentämällä mm. tuoteverot ostajan hintaan arvioidusta käytöstä.
Tuotoksen perushintainen arvio voidaan yhdistää myös mm. tuote-
veroja koskevaan arvioon, jotta päästäisiin käytön ostajan hintaiseen
arvioon.
b) Muunlaisia eroja ei pidä kirjata tarjonta- ja käyttötaulukossa:
1) eroja ajoituksessa, esim. maksut voivat liittyä useidenvuosien
verotukseen;
2) yritykset, jotka eivät ole pystyneet maksamaan (konkurssit): tämä
tulisi kirjata rahoitusvarojenja velkojenmuihinvolyymin muutok-
siin, toisin sanoen ei tarjonta- ja käyttötaulukkoon.
c) Joissakintapauksissa erot voivat myös merkitä sitä, että alkuperäisessä
tuoteverojenja -tukipalkkioidenarviossa onvakavia virheitä, esim.
koska jonkin tuotteen tuotos on aliarvioitu. Tällöin myös tavaroiden ja1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 297
▼B
palveluidenvirtoja koskevienarvioidenmuutokset voivat olla
oikeutettuja.
Siirryttäessä tuotteittaisesta ostajan hintaisesta käytöstä perushintaiseen,
alkuperäisen veroja ja tukipalkkioita koskevan arvion muuntaminen
voidaan esittää erillisenä eränä. Kaikkien panos-tuotoslaskelmien osalta
on kuitenkin välttämätöntä kohdentaa tämä muunnos tuotteille siinäkin
tapauksessa, että se perustuu ainoastaan yksinkertaiselle matemaattiselle
keinolle (esim. suhteellinen jakaminen).
9.48. Käyttötaulukko 9.6 ei kuvaa, mikä osuus käytetyistä tavaroista ja
palveluista ontuotettu kotimaassa tai mikä osuus tuotu. Tämä tieto on
välttämätön kaikkia niitä analyysejä varten, joissa tavaroiden ja
palveluiden tarjonnan ja käytön välisellä yhteydellä on merkitystä
kansantaloudessa. Esimerkkinä tästä voidaan mainita analyysi viennin
tai kulutusmenojen muutosten vaikutuksesta tuontiin, kotimaiseen tuotan-
toon ja niihin liittyviin muuttujiin kuten esim. työllisyyteen. Itseasiassa se
pätee useimpiin kohdissa 9.14 ja 9.15 mainittuihin analyyseihin.
Panostuotoskehikko sisältää sen vuoksi erikseen tuontituotteiden käyttö-
taulukonja kotimaassa tuotettujentavaroidenja palveluiden
käyttötaulukon(katso taulukot 9.9 ja 9.10).
9.49. Tuontitavaroiden käyttötaulukko pitäisi laatia käyttämällä kaikkia saata-
vissa olevia tietoja tuontitavaroiden käytöstä, esim. tuotteiden suurimmat
tuontiyritykset voidaan tuntea ja tuottajilla voi olla tietoja tuonnin
määrästä. Yleensä kuitenkin suorat tilastotiedot tuontitavaroiden käytöstä
ovat niukkoja. Näitä tietoja on sen vuoksi tavallisesti täydennettävä
tuoteryhmittäisillä olettamuksilla.
9.50. Kotimaassa tuotettujentavaroidenja palveluidenkäyttötaulukko voidaan
sitten saada vähentämällä tuontituotteiden käyttötaulukko yleisestä
käyttötaulukosta.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 298
Taulukko 9.9 — Tuonnin käyttötaulukko
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Tuontituotteiden osalta:
Välituotekäyttö ostajan/c.i.f.-hintoihin
tuotteittainja toimialoittainTuontituotteiden osalta: Käyttö c.i.f.-
hintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitaloudet
b) kotitalouksia palvelevat voittoa
tavoittelemattomat yhteisöt
c) julkisyhteisöt
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
ja arvoesineet
e) varastojenmuutokset
f) vienti2
3
.
.
.
.
.
m
Summa (1) (2) Tuontituotteiden välituotekäyttö
yhteensä toimialoittainTuontituotteiden käyttö yhteensä loppu-
käyttöryhmittäinTuonti yhteensä▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 299
Taulukko 9.10 — Kotimaisen tuotannon käyttötaulukko perushintaan
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + Summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Kotimaisentuotoksenosalta: välituote-
käyttö perushintaan tuotteittain ja
toimialoittainKotimaisentuotoksenosalta:
Loppukäyttö perushintaan:
Pääomanbruttomuodostus:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevien
voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman ja arvoesi-
neiden bruttomuodostus
e) varastojenmuutokset
f) vienti2
3
.
.
.
.
.
m
Summa (1) (2) Kotimaisentuotoksenvälituotekäyttö
yhteensäKotimaisentuotoksenloppukäyttö
yhteensä perushintaanKotimainen tuotos yhteensä
Tuontituotteiden käyttö (3) Tuontituotteiden välituotekäyttö
yhteensä toimialoittainTuontituotteiden loppukäyttö perushin-
taanTuonti yhteensä
Tuoteverot, netto (4) Välituotekäytön tuoteverot, netto
toimialoittainLoppukäytön tuoteverot, netto Tuoteverot, netto yhteensä
Summa (1) + (3) + (4) (5) Välituotekäyttö yhteensä ostajan hintaan
toimialoittainLoppukäyttö yhteensä ryhmittäin Käyttö yhteensä
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotannon verot, nettoKiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto(6) Arvonlisäyksen osatekijät toimialoittain
Summa (6) (7) Arvonlisäys toimialoittain▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 300
Toimialat (NACE)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) d) e) f)Sum-
ma
(3)Summa (1) + Summa (3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Summa (1) + (3) + (4) (8) Tuotos perushintaan toimialoittain
Kiinteän pääoman muodostus
Kiinteä pääomakantaTyöpanokset(9)▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 301
▼B
9.51. Edellä esitettyjä tarjonta- ja käyttötaulukkoja voidaan muuttaa yksityis-
kohtaisempia tarkoituksia vartenottamalla käyttöönvaihtoehtoisia ja
täydentäviä luokituksia. Tärkeitä esimerkkejä tällaisesta ovat:
a) esim. tutkimus- ja kehitystoiminnan roolin analysoimiseksi kansanta-
loudessa voidaanottaa käyttöönyksityiskohtaisemmat tuote- ja
toimialaluokitukset, jotka perustuvat kansallisiin luokituksiin tai on
laadittu erityistarkoituksia varten;
b) tuonnin ja viennin yksityiskohtaisemmat maantieteelliset jaot, esim.
maittainluokiteltu EU:nsisäkauppa ja EU:nulkokauppa luokiteltun a
talousalueittainja eräisiintiettyihinmaihinkutenYhdysvaltoihinja
Japaniin;
c) tuonnin luokittelu:
1) sellaisten tuotteiden tuontiin, joita valmistetaan myös kotimaassa
(”kilpaileva tuonti”);
2) sellaisten tuotteiden tuontiin, joita ei valmisteta kotimaassa
(”kilpailematontuon ti”).
Kummallakin tuonnilla voidaan olettaa olevan erilainen suhde ja
merkitys kansantalouden kannalta. Kilpaileva tuonti voi olla analyysin
kohteena (ja talouspolitiikan), koska se voi olla kotimaisen tuotannon
korvike; se voidaan sen vuoksi sisällyttää erillisenä (mahdollisen)
loppukäytön ryhmänä käyttötaulukoihin. Kilpailemattoman tuonnin
osalta analyysit keskittyvät pääasiassa vaikutukseen, joka sillä on
hintojen ja määrien muutoksiin kansantaloudessa (esim. öljykriisin
yhteydessä);
d) palkansaajakorvausten luokitus eri kriteerein kuten koulutustaso, osa-
aikainen/kokopäiväinen, ikä ja sukupuoli. Tätä luokitusta voitaisiin
sittensoveltaa myös työllisyyttä koskeviinlisätietoihin . Tällä tavalla
tarjonta- ja käyttötaulukkoja voidaan käyttää myös kaikenlaisiin
työmarkkinoita koskeviin analyyseihin;
e) palkansaajakorvausten luokittelu
1) palkkoihinja palkkioihinjoista:
— työntekijöiden sosiaaliturvamaksut(1)
2) työnantajan sosiaaliturvamaksuihin;
Tämä jako antaa mahdollisuuden analysoida sosiaaliturvamaksujen
merkitystä työpanosten hintoihin ja tämän taakan siirtymistä brutto-
toimintaylijäämään;
f) käyttötarkoitusluokitus (kotitalouksienosalta: COICOP ja julkisyh-
teisöjen osalta: COFOG). Näiden menojen tehtävittäinen luokittelu
mahdollistaa sen, että kunkin tehtävän vaikutusta muuhun kansanta-
louteenvoidaanarvioida. Esimerkiksi julkistenja yksityisten
terveydenhuoltomenojen, kuljetusmenojen ja koulutusmenojen
tärkeyttä voidaan siten arvioida. Toisena esimerkkinä voidaan mainita
julkisten puolustusmenojen vaikutuksen analysointi eräiden koti-
maisten toimialojen osalta erityisesti lentokoneiden, kuljetusvaunujen
ja aseidentuottajiin ;
g) kiinteän pääoman muodostuksen ja kiinteiden pääomavarantojen
uudelleenluokittelu kiinteiden varojen osalta, jotka omistaja vuokraa,
esim. käyttöliisauksenyhteydessä: kiin teät varat voidaankirjata
ikäänkuin käyttäjä omistaisi ne (toisin kuin standardikäsittely
EKT:ssa). Tämän uudelleenluokittelun tarkoituksena on tehdä niiden
toimialojen, jotka vuokraavat kiinteitä varoja ja niiden, jotka omistavat
samanlaisia kiinteitä varoja, kustannusrakenteet vertailukelpoisiksi.
Yhdenmukaisen tilinpitokäsittelyn osalta tämä uudelleenluokittelu
vaatii myös vuokralleottajanvälituotekäytönja vuokrallean tajan
tuotoksenkorjaamista kiin teidenvarojenvuokranmäärällä;
h) työllisyydenja palkan saajakorvaustenuudelleenluokittelu urakkatyön
ja sellaisten henkilöiden osalta, jotka työskentelevät tilapäisiä
työpaikkoja välittävientoimistojenvälityksellä: tämänuudelleen luo-
kittelun tarkoituksena on tehdä toimialojen kustannusrakenne
vertailukelpoisemmaksi kirjaamalla henkilöt työntekijöiksi toimia-
loilla, ”joilla ne tosiasiassa työskentelevät”. Tämä uudelleenluokittelu
johtaa myös välituotekäytönja kyseessä olevientoimialojentuotoksen
käsitteidenmuuttamiseen .1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 302
(1) Tämän käsitteen globaali estimointi saattaa olla välttämätöntä, jos työntekijän
sosiaaliturvamaksu ei riipu ainoastaan palkoista ja palkkioista vaan myös esim.
työntekijän muista tuloista, iästä ja siviilisäädystä.
▼B
TARJONTA- JA KÄYTTÖTAULUKKOJEN YHDISTÄMINEN SEKTOR-
ITILEIHIN
9.52. Tarjonta- ja käyttötaulukkojen tiedot pitäisi liittää sektoritileihin sen
varmistamiseksi, että tarjonta- ja käyttötaulukko on yhtäpitävä sektor-
itilienkan ssa. Tähänpäästäänmuodostamalla taulukko, jossa muuttujat
ristiintaulukoidaan toimialan ja sektorin mukaan (katso taulukko 9.11).
SYMMETRISET PANOS-TUOTOSTAULUKOT
9.53. EKT:ssä tuote kertaa tuote panos-tuotostaulukko on tärkein symmetrinen
panos-tuotostaulukko ja tuota taulukkoa kuvataan tässä.
9.54. Tuote kertaa tuote panos-tuotostaulukko (katso taulukot 9.4 ja 9.12)
voidaan laatia muuntamalla sekä tarjonta- että käyttötaulukot perush-
intaisiksi. Tämä merkitsee muodon muutosta kahdesta epäsymmetrisestä
taulukosta yhteensymmetriseentaulukkoon(katso myös kohta 9.09).
Muunnos voidaan jakaa kolmeen vaiheeseen:
a) sivutuotteiden kohdentaminen tarjontataulukossa toimialoille, joiden
pääasiallisia tuotteita ne ovat;
b) käyttötaulukkojensarakkeidenuudelleenjärjestämin entoimialojen
panoksista homogeenisten tuotantoyksiköiden panoksiksi (ilman rivien
aggregointia);
c) uuden käyttötaulukon yksityiskohtaisten tuotteiden (rivien) aggregointi
sarakkeissa esitetyiksi homogeenisiksi toimialoiksi, mikäli se on
tarkoituksenmukaista.
9.55. Vaihe a käsittää tarjontaulukossa sivutuotteen muodossa olevan tuotoksen
siirtämisen. Koska sivutuotteet esiintyvät diagonaalin ulkopuolella olevina
kirjauksina tarjontataulukossa, tällainen siirto on suhteellisen yksinker-
tainen asia. Näitä sivutuotteita käsitellään lisäyksinä niille toimialoille,
joiden pääasiallisia tuotteita ne ovat, ja ne poistetaan toimialoilta, joilla ne
ontuotettu.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 303
▼B
9.56. Vaihe b on monimutkaisempi, koska panosten perustiedot liittyvät
toimialoihin eikä kunkin toimialan tuottamaan yksittäiseen tuotteeseen.
Tässä on suoritettava muunnos, joka merkitsee sivutuotosten panosten
siirtämistä toimialalta, jolla tuo sivutuotos ontuotettu, toimialalle, jolle n e
pääasiallisesti (ovat luonteenomaisia) kuuluvat. Tässä siirrossa voidaan
soveltaa kahta erilaista lähestymistapaa:
1) tilastollistenja tekn istenlisätietojenavulla;
2) olettamustenperusteella.
9.57. Tilastollisia ja teknisiä lisätietoja pitäisi käyttää niin paljon kuin
mahdollista. Saattaisi esimerkiksi olla mahdollista saada erityistietoja
tietynlaisen tuotoksen valmistamiseen tarvittavista panoksista. Tällaiset
tiedot ovat kuitenkin tavallisesti epätäydellisiä. Tavallisesti on viime
kädessä välttämätöntä turvautua yksinkertaisiin olettamuksiin siirtojen
suorittamiseksi.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 304
Taulukko 9.12 — Symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote)
Tuote (CPA)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) e) f)Sum-
ma
(3)Summa(1)+summa(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1) Välituotekäyttö perushintaan, tuote * tuoteLoppukäyttö perushintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittele-
mattomienyhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman ja arvoesineiden brutto-
muodostus
e) varastojenmuutokset
f) vienti2
3
.
.
.
.
.
.
n
Summa (1) (2) Välituotekäyttö tuotteittain perushintaan Loppukäyttö ryhmittäin perushintaan Käyttö yhteensä
perushintaan
Tuoteverot
Tuotetukipalkkiot (−)(3) Tuoteverot, netto tuotteittain Tuoteverot, netto loppukäyttöryhmittäin Tuoteverot, netto
yhteensä
Summa (1) + (3) (4) Välituotekäyttö yhteensä ostajan hintaan tuot-
teittainLoppukäyttö ryhmittäinyhteen sä ostajan
hintaanKäyttö yhteensä
ostajanhin taan
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto
Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto(5) Arvonlisäyksen komponentit tuotteittain
Summa (5) (6) Arvonlisäys tuotteittain
Summa (1) + (3) + summa (5) (7) Tuotos perushintaan tuotteittainTuonti (8) Tuonti cif tuotteittain(7) + (8) (9) Tarjonta perushintaan tuotteittain▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 305
Tuote (CPA)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) e) f)Sum-
ma
(3)Summa(1)+summa(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Kiinteän pääoman muodostus
Kiinteä pääomakanta
Työpanokset(10)▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 306
▼B
9.58. Tuotosten ja niihin liittyvien panosten siirtäminen on kahden tyyppisen
teknologiaolettamuksen varassa:
a) toimialateknologia, jolloin oletetaan, että kaikki toimialan paikallisten
toimialayksiköiden tuottamat tuotteet tuotetaan samalla panosraken-
teella;
b) tuoteteknologia, jolloin oletetaan, että kaikilla tuoteryhmän tuotteilla
on sama panosrakenne riippumatta siitä, mikä toimiala tuottaa ne.
Kuhunkin tapaukseen parhaiten soveltuvan olettamuksen valinta ei ole
helppoa. Se riippuu kotimaistentoimialojenraken teesta, esim. erikoistu-
misasteesta, ja samantuoteryhmäntuotteidenvalmistamiseenkäytetyn
kotimaisen teknologian homogeenisuudesta. Esimerkiksi saappaat voidaan
tehdä nahasta tai muovista. Se, että oletetaan kaikilla saappailla olevan
sama tuoteteknologia (tai käytettäessä aggregoidumpaa tasoa esim.
jalkineilla), voi täten olla ongelmallista; parempi vaihtoehto voi tällöin
olla toimialateknologia-olettamus.
Tuoteteknologia-olettamuksen yksinkertainen soveltaminen on usein
antanut tuloksia, joita ei voi hyväksyä, sikäli että tuotetut panos-tuotoskertoimet ovat joskus epätodennäköisiä tai jopa mahdottomia
(esimerkiksi negatiiviset kertoimet). Epätodennäköiset kertoimet voivat
johtua mittausvirheistä ja sentoimialanheterogeen isuudesta (tuoteyhdis-
telmästä), jonka pääasiallinen tuote siirretty tuote on. Ongelma voitaisiin
välttää tekemällä lisätietoihinperustuvia korjauksia tai käyttämällä
mahdollisimmansuuressa määrinasioista perillä olevienarvioin teja.
Vaihtoehto ontietysti soveltaa toimialatekn ologia-olettamusta.
Käytännössä teknologiaa koskevien yhdisteltyjen olettamusten käyttä-
minen lisätietoihin yhdistettynä on paras strategia symmetristen panos-
tuotostaulukkojenlaatimisessa.
9.59. Se kuinka suuri merkitys olettamuksilla on, riippuu sivutuotannon
laajuudesta, mikä puolestaan ei riipu ainoastaan siitä, kuinka tuotanto
on järjestetty kansantaloudessa vaan myös tuoteluokittelusta. Mitä
yksityiskohtaisempi tuotteiden luokittelu on, sitä enemmän sivutuotantoa
voidaanodottaa.
9.60. Vaiheessa c tuotteet aggregoidaanuudessa käyttötaulukossa toimialoille,
jotka tuottavat ne vaiheen a mukaan ja tämä johtaa symmetriseen panos-
tuotostaulukkoon, jossa tuotteet on ristiinluokiteltu sivutuotteiden kanssa.
Parannuksissa lähdettiin paikallisiin toimialayksiköihin (TAY) perustu-
vista tiedoista, loppukirjaukset suoritetaan”homogeen isten
tuotantoyksiköiden” mukaan.
9.61. Symmetrisen panos-tuotostaulukon luokitukset soveltuvat yhteen tarjonta-
ja käyttötaulukkojen luokitusten kanssa, koska edellinen on jälkimmäisten
muunnos (paitsi tietysti toimiala/homogeeninen toimintahaara luokitus).
9.62. Symmetriseen panos-tuotostaulukkoon 9.12. pitäisi liittää ainakin kaksi
taulukkoa:
a) matriisi, joka osoittaa tuonnin käytön; tämän taulukon muoto on sama
kuin tarjonta- ja käyttötaulukkoja tukevan tuontitaulukon (katso
taulukko 9.10), paitsi että käytetääntuote kertaa tuote luokitusta;
b) symmetrinen panos-tuotos taulukko kotimaista tuotosta varten
(taulukko 9.13).
Viimeksi mainittua taulukkoa tulisi käyttää kumulatiivisten kerrointen, so.
Leontiefin käänteismatriisin, laskemiseen. Taulukosta 9.13 saadaan
Leontiefin käänteismatriisi identiteettimatriisin I ja matriisista ((1),(1))
saatujen teknisten kertoimien matriisin välisen eron käänteismatriisina.
Leontiefin käänteismatriisi olisi voitu laskea myös kotimaisen tuotannon
ja kilpailevan tuonnin (katso kohta 9.51) osalta. Silloin tulisi olettaa, että
kilpaileva tuonti on tuotettu samalla tavoin kuin kilpaileva kotimainen
tuote.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 307
Taulukko 9.13 — Kotimaisen tuotoksen symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote)
Tuote (CPA)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) e) f)Sum-
ma
(3)Summa(1)+summa(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Kotimaisentuotoksenosalta:
Välituotekäyttö perushintaan, tuote * tuoteKotimaisentuotoksenosalta:
Loppukäyttö perushintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittele-
mattomienyhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman ja arvoesineiden brutto-
muodostus
e) varastojenmuutokset
f) vienti2
3
.
.
...
.
n
Summa (1) (2) Kotimaisentuotoksenvälituotekäyttö tuotteit-
tainperushin taanKotimaisentuotoksenloppukäyttö perushin -
taanKotimainen tuotos
yhteensä
Tuontituotteiden käyttö (3) Tuontituotteiden välituotekäyttö tuotteittain Tuontituotteiden loppukäyttö perushintaan Tuonti yhteensäTuoteverot, netto (4) (4) Välituotekäytön tuoteverot, netto tuotteittain Loppukäyttötuoteverot, netto Tuoteverot, netto
yhteensä
Summa (1) + (3) + (4) (5) Välituotekäyttö yhteensä ostajan hintaan tuot-
teittainLoppukäyttö yhteensä ryhmittäin Käyttö yhteensä
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto
Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto(6) Arvonlisäyksen komponentit tuotteittain
Summa (6) (7) Arvonlisäys tuotteittain
Summa (1) + (3) + (4) + summa(6) (8) Tuotos perushintaan tuotteittain▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 308
Tuote (CPA)
123……nSum-
ma
(1)Loppukäyttö a) b) c) e) f)Sum-
ma
(3)Summa(1)+summa(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Kiinteän pääoman muodostus
Kiinteä pääomakanta
Työpanokset(9)▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 309
▼B
LUKU 10
HINTA- JA VOLYYMIMITTAIMET
10.01. Kansantalouden tilinpidossa kaikki virrat ja varannot ilmaistaan rahayk-
sikköinä. Rahayksikkö on ainoa yhteinen nimittäjä, jota voidaan soveltaa
tilinpitojärjestelmässä kirjattavien erittäin monimuotoisten taloustoimien
arvotukseenja järkevientasapain oerienjohtamiseksi.
Rahayksikönkäyttöä mittayksikkön ä haittaa se, että rahanarvo ei pysy
vakaana eikä sitä ole kansainvälisesti standardoitu. Talousanalyysin
keskeisenä tehtävänä on taloudellisen kasvun volyymin mittaaminen eri
ajanjaksojen välillä. Tiettyjen taloudellisten kokonaissuureiden arvon
muutosta laskettaessa on siis tarpeen erottaa yksinomaan hintojen
muuttumisesta aiheutuneet muutokset toisesta muutoskomponentista,
”volyymin” muutoksesta.
Talousanalyysissä tehdään myös maantieteellisiä so. eri kansantalouksien
välisiä vertailuja. Nämä painottuvat tuotantoon ja tulotason kansainväli-
siin volyymivertailuihin, mutta myös hintatasoa tarkastellaan. Maaparien
tai -ryhmien taloudellisten kokonaissuureiden keskinäiset arvoerot on
tämän vuoksi tarpeen jakaa komponentteihin, jotka vastaavat volyy-
mieroja ja hintaeroja.
10.02. Virtojen ja varantojen aikavertailussa hintamuutosten tarkkaan mittaami-
seen tulisi kiinnittää yhtä paljon huomiota kuin volyymimuutosten
mittaamiseen. Lyhyellä aikavälillä hintamuutosten huomioon ottaminen
on yhtä tärkeää kuin tarjonnan ja kysynnän volyymin mittaaminen.
Pidemmällä aikavälillä taloudellisenkasvuntutkimuksessa onotettava
huomiooneri tavara- ja palvelutyyppiensuhteellistenhin tojenvaihtelu.
Ensisijaisena tavoitteena on, että järjestelmän keskeisten kokonaissuur-
eidenhin ta- ja volyymimuutostenmittaimienlisäksi luodaanjoukko
toisistaan riippuvaisia mittaimia, jotka mahdollistavat inflaation, talous-
kasvun ja suhdannevaihteluiden yksityiskohtaisen ja systemaattisen
analyysin.
10.03. Taloudellisten kokonaissuureiden maantieteellisiin vertailuihin pätee
yleissääntö, että sekä volyymi- että hintakomponenteille on luotava tarkat
mittaimet. Koska Laspeyresin ja Paaschen indeksien välinen ero on
maantieteellisissä vertailuissa usein merkittävä, Fisherin indeksi on ainoa
käyttökelpoinen tähän tarkoitukseen.
10.04. Kansantalouden tilinpidon etuna on, että se tarjoaa sopivan kehikon sekä
volyymi- ja hintaindeksijärjestelmän luomiseen että tilastotietojen
yhteensopivuuden varmistamiseen.
Tilinpidon lähestymistavan edut voi kiteyttää seuraavasti:
a) Käsitetasolla koko talousjärjestelmää kuvaavantilikehikonkäyttö
edellyttää, että järjestelmään kuuluvien tuotteiden ja virtojen hinnat
ja fyysiset yksiköt määritetäänyhden mukaisesti. Tällaisessa kehikossa
esim. tietyntuoteryhmänhin ta- ja volyymikäsitteet onvälttämättä
määriteltävä samalla tavalla resurssi- ja käyttöpuolella.
b) Tilastotasolla kansantalouden tilinpidon kehikon käyttö aiheuttaa
tilinpitorajoitteita, jotka on otettava huomioon sekä käypien että
kiinteiden hintojen osalta ja jotka yleensä aiheuttavat sen, että hinta- ja
volyymitietoihin on tehtävä korjauksia niiden yhteensopivuuden
varmistamiseksi.
c) Lisäksi kansantalouden tilinpidon yhtenäinen hinta- ja volyymi-
indeksijärjestelmä antaa tilinpidon laatijoille mahdollisuuden lisätar-
kistuksiin. Mikäli lähtökohdaksi otetaan tasapainotetut, käypähintaiset
tarjonta- ja käyttötaulukot, tällaisten tasapainotettujen taulukkojen
laadinta kiinteisiin hintoihin tarkoittaa sitä, että implisiittinen hintain-
deksijärjestelmä voidaanjohtaa automaattisesti. Näidenjohdettujen
indeksien uskottavuuden tarkistaminen voi johtaa kiinteähintaisten
tietojenja joissaintapauksissa jopa käypähin taistenarvojentarkistuk-
seenja korjaamiseen .
d) Lopuksi tilinpidon lähestymistapa mahdollistaa hinta- ja volyymimuu-
tostenmittaamisentietyille tilientasapain oerille, jotka johdetaan
määritelmällisesti muista tilien komponenteista.
10.05. Tavaroidenja palvelustentaloustoimientasapain oon— sekä koko
kansantalouden tasolla että toimialoittain — perustuvan yhtenäisen
järjestelmän eduista huolimatta on myönnettävä, että sen avulla saaduthinta- ja volyymi-indeksit eivät tyydytä kaikkia tarpeita eivätkä
kokonaisuudessaan ratkaise hinta- tai volyymimuutosten problematiikkaa.
Vaikka tilinpitorajoitteet ja hinta- ja volyymi-indeksikaavan valinta ovat
olennaisen tärkeitä yhtenäisen järjestelmän laadinnassa, niistä voi joskus
olla haittaa. Tietoa tarvitaanmyös lyhyemmiltä jaksoilta, kutenkuukau-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 310
▼B
silta tai neljännesvuosilta. Tällaisissa tapauksissa muunlaiset hinta- ja
volyymi-indeksit saattavat osoittautua käyttökelpoisiksi.
HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIENSOVELTAMISALATILINPITOJÄR-
JESTELMÄSSÄ
10.06. Kansantalouden tilinpidossa käypiin hintoihin kuvattavien virtojen
joukossa on eräitä, lähinnä tuotteisiin liittyviä virtoja, joiden arvon
muutos jaetaanerikseenhin tojenja volyyminmuutokseensamalla tavoin
kuin tehdään talouden mikrotasolla. Järjestelmässä on kuitenkin monia
virtoja, joiden osalta jako ei ole läheskään näin yksiselitteinen.
Ensiksi mainitut virrat kattavat joukon tavaroiden ja palvelujen perusta-
loustoimia, joista kunkin arvo onyhtä suurikuin fyysisten tuoteyksiköiden
lukumäärä kerrottuna tuotteen yksikköhinnalla. Tällaisessa tapauksessa
hinnan ja volyymin keskimääräisen vaihtelun määrittämiseen riittää tieto
siitä, kuinka kyseinen virta jakautuu eri perustaloustoimiin.
Viimeksi mainitussa tapauksessa, joka kattaa koko joukon jakeluun ja
rahoituspalveluihin sekä tasapainoeriin kuten arvonlisäykseen liittyviä
taloustoimia, käypähintaisten arvojen jakaminen suoraan hinta- ja
volyymikomponentteihin on vaikeaa tai jopa mahdotonta, joten on
käytettävä erikoisratkaisuja.
Tiettyjen kokonaissuureiden kuten palkansaajakorvauksien, kotitalouksien
käytettävissä olevan tulon tai kansantulon osalta on tarpeen mitata myös
reaalinen ostovoima. Tämä voidaan tehdä esim. deflatoimalla kokonais-
suureet niiden tavaroiden ja palvelujen hintaindeksillä, joita tuloilla voi
ostaa.
10.07. Onsyytä korostaa, että mitattaessa todellista ostovoimaa tavoite ja
sovellettava menetelmä eroavat perin pohjiin siitä, kun deflatoidaan
tavaroita ja palveluita sekä tasapainoeriä. Niitä varten on mahdollista
luoda yhtenäinen hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmä, jota voidaan
käyttää mm. taloudellisen kasvun mittaamiseen. Viimemainitussa tapauk-
sessa virtojenarvotuksessa reaaliarvoonkäytetääntässä käsiteltävistä
poikkeavia virtojen hintaindeksejä, jotka voivat vaihdella analyysintavoitteista riippuen: reaaliarvotus voi olla vain sovittu käytäntö, eikä
oma menetelmä yhtenäisessä hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmässä.
YHTENÄINEN HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIJÄRJESTELMÄ
10.08. Käypähintaisten arvojen systemaattinen jako komponentteihin ”hintamuu-
tokset” ja ”volyymimuutokset” onrajattu taloustoimivirtoihin , jotka
kirjataan tuotetileille (0) ja tuotantotileille (I); muutoskomponentit
eritellään sekä yksittäistä toimialaa koskevien että koko kansantalouden
tietojen osalta. Tasapainoeriä kuten esim. arvonlisäystä edustavia virtoja
ei voida suoraan jakaa hinta- ja volyymikomponentteihin; tämä on
mahdollista ainoastaan epäsuorasti, sopivia taloustoimivirtoja hyväksi
käyttäen.
Tilinpitokehikon käyttö tuo kaksinkertaisia rajoitteita tietojen laskentaan:
a) tavaroidenja palvelustentilistä onpystyttävä laatimaantase miltä
tahansa kahden peräkkäisen vuoden jaksolta sekä kiinteisiin että
käypiin hintoihin;
b) kunkin virran on oltava koko kansantalouden tasolla yhtä suuri kuin eri
toimialojenvastaavienvirtojensumma.
Kolmas rajoitus ei varsinaisesti liity tilinpitokehikkoon, vaan on tilinpidon
laadinnassa tehty tietoinen valinta. Se kuuluu seuraavasti: jokainen
taloustoimen arvossa tapahtuva muutos on luettava joko hinnan tai
määrän, tai niiden yhdistelmän muutokseksi.
Näiden kolmen ehdon täyttyessä tuote- ja tuotantotilien arvotus kiinteisiin
hintoihin merkitsee sitä, että yhtenäinen hinta- ja volyymi-indeksiasetelma
onlaadittavissa.
10.09. Yhtenäisen indeksiasetelman laadinnassa otetaan huomioon seuraavat
erät:
Tuotteisiin kohdistuvat taloustoimet
Tuotos P.1Markkinatuotos P.11
Tuotos omaanloppukäyttöön P.12
Muu markkinaton tuotos P.13
Välituotekäyttö P.21996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 311
▼B
Tuotteisiin kohdistuvat taloustoimet
Kulutusmenot P.3
Yksilölliset kulutusmenot P.31
Kollektiiviset kulutusmenot P.32
Todellinen loppukulutus P.4
Todellinen yksilöllinen kulutus P.41
Todellinen kollektiivinen kulutus P.42
Pääomanbruttomuodostus P.5
Kiinteän pääoman bruttomuodostus P.51
Varastojenmuutokset P.52
Arvoesineiden hankinnat miinus vähennykset P.53
Tavaroidenja palvelujenvien ti P.6
Tavaroidenvien ti P.61
Palvelujenvien ti P.62
Tavaroidenja palvelujentuon ti P.7
Tavaroidentuon ti P.71
Palvelujentuon ti P.72Tuoteverot ja -tukipalkkiot
Muut tuoteverot kuinALV D.214 ja D.212
Tuotetukipalkkiot D.31
TuotteidenALV D.211
Kiinteän pääoman kuluminen K.1
Tasapainoerät
Arvonlisäys B.1
Bruttokansantuote B.1 * g
MUIDEN KOKONAISSUUREIDEN HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIT
10.10. Edellä esitettyjenhin ta- ja volyymimittaimienohella myös seuraavat
kokonaissuureet voidaan jakaa hinta- ja volyymikomponentteihin. Näillä
mittaimilla oneri tarkoituksia.
Varastot AN.12
Valmistettujen kiinteiden varojen varanto AN.11
Palkansaajakorvaukset D.1
Varastot voidaan joutua laskemaan kunkin ajanjakson alussa ja lopussa
kiinteisiin hintoihin ajanjakson aikana varastoissa tapahtuneen volyymin
muutoksenarvioimiseksi.
Valmistettujen kiinteiden varojen varanto on laskettava kiinteisiin
hintoihin pääoma/tuotos-suhteiden arvioimiseksi ja arviointiperusteiden
saamiseksi kiinteähintaiselle kiinteän pääoman kulumiselle.
Palkansaajakorvaukset on laskettava kiinteisiin hintoihin, mikäli tarkoi-
tuksen a onmitata tuottavuutta tai mikäli tuotokset onarvioitu
kiinteähintaisten panostietojen perusteella.
10.11. Palkansaajakorvaukset ovat osa tuloa. Ostovoiman mittaamiseksi se
voidaanarvotta reaaliarvooneli deflatoida palkan saajienostamien
tuotteiden hintoja vastaavalla indeksillä. Muut tulokomponentit, kuten
kotitalouksien käytettävissä oleva tulo ja kansantuto voidaan arvottaa
reaaliarvoonsamalla yleisellä tavalla.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 312
▼B
HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIEN MITTAUKSEN PÄÄPERIAATTEET
MARKKINATUOTTEIDEN HINTOJEN JA VOLYYMIEN MÄÄRITELMÄ
10.12. Yhtenäisen hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmän luominen perustuu
olettamukselle, että yksittäisenhomogeen isentavarantai palvelunarvo
(v) on yhtä kuin määräyksikköhinta (p) kerrottuna määräyksiköiden
lukumäärällä (q) eli
v/C17p/C3q
10.13.Määritelmä: Hinta on yhden tuoteyksikön arvo silloin, kun tuotteen
määrät ovat keskenään täysin homogeenisia sekä fyysisesti
että kohdassa 10.16. mainittujen muiden ominaisuuksien
osalta. Jotta määrät olisivat summattavia taloudellisessa
mielessä, niiden on oltava täysin samanlaisia keskenään ja
niillä on oltava sama yksikköhinta. Hinta- ja määrämit-
taimet onlaadittava kullekintileillä esiin tyvälle tavaroiden
ja palvelujen taloustoimien kokonaissuureelle siten, että
arvoindeksi ¼hintaindeksi /C3volyymi /C0indeksi :
Tämä merkitsee sitä, että jokainen taloustoimivirran
arvossa tapahtuva muutos on luettava joko hinnan tai
määrän, tai niiden yhdistelmän muutokseksi.
10.14. Tavaroihinkohdistuville taloustoimille onuseinhelppo määritellä
taloustoimeen liittyvä fyysinen yksikkö ja siten yksikköhinta. Monissa
tapauksissa, esim. ainutkertaisten pääomatavaroiden ollessa kyseessä,
tämä onvaikeampaa ja joudutaankäyttämäänerikoisratkaisuja.
Palveluihinkohdistuville taloustoimille onuseinvielä han kalampaa löytää
ominaisuuksia, jotka määrittelisivät fyysisen yksikön, ja määrittelyper-
usteista saatetaanolla eri mieltä. Tämä voi koskea tärkeitä toimialoja
kutenrahoituspalveluja, tukku- ja vähittäiskauppaa, yrityspalveluja,
opetusta, tutkimus- ja kehitystoimintaa, terveydenhoitoa ja virkistystoi-
mintaa. Palvelutoimialojen merkityksen kasvaessa on erityisen tärkeää,
että fyysisten yksikköjen valintaongelmaan löydetään yleispäteviä ratkai-
suja, vaikka ne olisivatkin vain sopimusluonteisia.
EROT LAADUSSA JA EROT HINNASSA
10.15. Tuotteita yksilöitäessä huomioonotettavat fyysiset ja muut omin aisuudet
ovat tärkeänä perustana laatueroja muodostettaessa, mutta aiheuttavat
samalla vaikeita tilastollisia ongelmia.
Käytännössä monista tiettyyn erikoistarkoitukseen tarkoitetuista tuotteista
ja palveluista ontarjolla laaja laatuvalikoima ja kullakinlaadulla oma
hintansa.
10.16. Seuraavat tekijät kuvastavat eroja laadussa:
a) Fyysiset ominaisuudet;
b) Eri paikkoihintapahtuvat toimitukset;
c) Eri kellon- tai vuodenaikoihin tapahtuvat toimitukset;
d) Erot myyntiehdoissa, tai olosuhteissa tai ympäristössä, jossa tavaroita
tai palveluja pidetäänkaupan .
Fyysisten ominaisuuksien pysyessä samoina voidaan muissa tekijöissä
havaituista eroista päätellä, että fyysiset yksiköt eivät ole taloudellisessa
mielessä identtisiä ja että eri yksiköiden arvot poikkeavat toisistaan. Näitä
yksikköarvojen eroja ei pidetä eroina hinnassa, vaan eroina volyymissa.
Tavarasta ostohetkellä maksettu hinta kattaa tavaran varsinaisen hinnan
lisäksi käytännössä myös sen palvelun hinnan, joka liittyy tavaran
tarjontaan. Tämän mukaan eri hintaan ja eri olosuhteissa myytyjä täysin
samanlaisia tavaroita tulisi periaatteessa pitää eri tuotteina. Tämä
johtopäätös on nimenomaisesti otettu huomioon tarjonta- ja käyttötaulu-
koissa, joissa tavaroidentarjon taanliittyvienkeskeistenpalvelujeneli
kaupan ja kuljetuksen marginaalien arvo kirjataan erikseen.
10.17. Kun tietyllä yksiköllä on samoilla markkinoilla yhden tilinpitokauden
aikana samanaikaisesti useita eri arvoja, tätä voidaan kohdan 10.19.
tapauksia lukuunottamatta pitää todisteena laatuerojen olemassaolosta.
Tämänmukaaneri automalleja ja jopa samanmallineri versioita on
pidettävä eri tuotteina, samoin on tehtävä ero ykkös- tai kakkosluokan
junamatkan välillä.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 313
▼B
Hinta- ja volyymimittaimien laskennassa on käytettävä mahdollisimman
yksityiskohtaista tuoteluokitusta kunkin tuotteen saamiseksi mahdolli-
simman homogeeniseksi riippumatta siitä kuinka yksityiskohtaisesti
tulokset esitetään.
10.18. Laadullinen ulottuvuus on otettava huomioon myös ajassa tapahtuvia
muutoksia kirjattaessa. Esim. tuotteenfysikaalistenomin aisuuksien
muuttamisesta johtuvaa laadun muutosta ei pidetä hinnan, vaan volyymin
muutoksena. Lisäksi on otettava huomioon aggregoinnin vaikutukset.
Taloustoimivirranraken teessa havaittavat muutokset, jotka voivat
aiheuttaa esim. siirtymistä keskimäärinkorkeampaanlaatuun , ei kirjata
hinnan vaan volyymin lisäykseksi. Tästä seuraa, että tuotoksia laskettaessa
erihintaisten markkinoiden kuten koti- ja ulkomaisten tai teollisen käytön
ja kulutustavaramarkkinoiden välisten siirtymien vaikutusta ei pidetä
muutoksina hinnassa, vaan muutoksina volyymissa. Lisäksi tästä seuraa,
että tietyssä virrassa voi tapahtua hintamuutoksia ainoastaan yksittäisten
taloustoimien tasolla hinnoissa tapahtuneen muutoksen tuloksena.
10.19.Määritelmä: Seuraavienolosuhteidenvallitessa eriarvoistenyksiköiden
samanaikaista olemassaoloa ei pidetä osoituksena laatuer-
oista: tiedon puute, valinnanvapautta rajoittava hintasyrjintä
ja rinnakkaisten markkinoiden olemassaolo. Näissä tapauk-
sissa yksikköjen arvoeroja on pidettävä eroina hinnassa.
10.20. Tiedon puute tarkoittaa, että ostajille ei aina asianmukaisesti tiedoteta
vallitsevista hintaeroista ja he saattavat näin tietämättään ostaa kalliim-
malla hinnalla. Hinta voi nousta — tai laskea — myös tilanteissa, joissa
yksittäiset ostajat ja myyjät neuvottelevat tai tinkivät hinnasta. Toisaalta
kuitenkin torilta tai basaarista, jossa yleensä tingitään, ostetun tuotteen
keskihinnan ja erityyppisessä vähittäismyymälässä kuten tavaratalossa
myynnissä olevan saman tuotteen hinnan välistä eroa tulisi normaalisti
pitää laatuerona, joka johtuu eri myyntiolosuhteista.
10.21. Hintasyrjinnästä on kysymys silloin, kun myyjät saattavat periä eri
ostajaryhmiltä eri hintoja täysin samoissa olosuhteissa myydyistä samoista
tuotteista ja palveluista. Hintasyrjintätapauksessa tiettyyn ostajaryhmään
kuuluvan valinnan vapautta on rajoitettu tai sitä ei ole ollenkaan. Näihin
tapauksiin sovellettavan periaatteen mukaan muutokset hinnassa tulkitaan
hintasyrjinnäksi, mikäli selvästi rajattavissa olevilla markkinoilla täysin
samoissa olosuhteissa myydyistä keskenään täysin samanlaisista
yksiköistä on veloitettu eri hinta. Hintasyrjinnästä johtuvat hintaerot
eivät aiheuta eroja volyymissä.
Jos tavaroita onmahdollista kaupata uudelleensamojenmarkkin oiden
sisällä, se on merkki siitä, että tämän tyyppisten tuotteiden hintasyrjinnän
voidaan olettaa olevan useimmiten merkityksetöntä. Tavaroiden hinnoissa
mahdollisesti havaitut erot voidaanyleen sä tulkita tiedonpuutteesta tai
rinnakkaisista markkinoista johtuviksi.
Kuljetuksessa ym. palvelutoimialoilla onyleistä, että palvelujentuottajat
perivät pienempiä maksuja tietyiltä alempiin tuloluokkiin kuuluvilta
käyttäjäryhmiltä, kuteneläkeläisiltä ja opiskelijoilta. Mikäli he voivat
matkustaa minä tahansa haluamanaan ajankohtana, tätä on pidettävä
hintasyrjintänä. Mikäli halvemman maksun ehtona on kuitenkin matkus-
taminen tiettyinä aikoina, yleensä ruuhka-aikojen ulkopuolella, heille
tarjottua kuljetuspalvelua onpidettävä alempilaatuisen a.
10.22. Rinnakkaisten markkinoiden olemassaolo voi johtua useista syistä. Ostajat
eivät aina pysty ostamaan haluamaansa määrää halvempaan hintaan,
koska halpaa tavaraa ei ehkä ole tarpeeksi saatavana ja tavaralla saattaa
olla korkeampia hintoja veloittavat, toissijaiset rinnakkaismarkkinat.
Rinnakkaisia markkinoita voi olla myös siitä syystä, että myyjät pystyvät
välttämääntiettyjä veroja ja myyvät n äinhalvemmalla. Näissäkään
tapauksissa hintojen vaihtelua ei käsitetä eroksi volyymissä, vaan eroksi
hinnassa.
10.23. Jos keskenään täysin samanlaisia tavaroita myydään eri hintaan tiedon
puutteen, hintasyrjinnän tai rinnakkaisten markkinoiden olemassaolon
takia, tämä voi muuttaa virran rakennetta ja siten sen kokonaisarvoa.
Oletetaan, että tietty tavara- tai palvelumäärä myydään tietylle ostajar-
yhmälle halvemmalla siitä huolimatta, että tavarantai palvelunluon teessa,
myyntipaikassa, -olosuhteissa tai -ehdoissa tai muissa tekijöissä ei ole
mitääneroa. Jos halvemmalla myydyntavarantai palvelunsuhteellin en
osuus myöhemmin pienenee, tämä nostaa ostajien tavarasta tai palvelusta
maksamaa keskimääräistä hintaa. Tätä ei kirjata volyymin, vaan hinnan
lisäykseksi.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 314
▼B
MARKKINATTOMIA PALVELUJA KOSKEVAT PERIAATTEET
10.24. Markkinattomien palvelujen tuotoksen mittaaminen aiheuttaa erityisiä
ongelmia kaikkien tavaroiden ja palvelujen tarjonnan ja käytön kattavalle
yhtenäiselle hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmälle. Nämä palvelut
poikkeavat markkinapalveluista siinä suhteessa, että niitä ei myydä
markkinahintaan ja niiden käypähintainen arvo lasketaan sovitun
käytännön mukaisesti palvelun tuottamisesta aiheutuneiden kustannusten
summana. Näitä kustannuksia ovat välituotekäyttö, palkansaajakor-
vaukset, muut tuotantoverot miinus tukipalkkiot ja kiinteän pääoman
kuluminen.
10.25. Yksikkömarkkinahinnan puuttuessa ”yksikkökustannusten” muutosta
voidaan pitää hinnassa tapahtuneen muutoksen likiarvona. Yksilöllisen
kulutuksen kohteena oleville markkinattomille palveluille on periaatteessa
mahdollista arvioida palvelujen normaalia käyttöä edustavat homogeeniset
määrät ja soveltaa perusvuoden yksikkökustannuksiakiinteähintaisten
tietojensaamiseksi. Tälläisellä tuotoksenmittauksella voidaanan alysoida
yksittäisten markkinattomien palvelujen tuottavuudessa tapahtuneita
muutoksia. Kollektiivipalveluille ei yleensä ole mahdollista määrittää
yksikkökustannuksia eikä niiden käyttöä edustavia määriä. Mikäli
kollektiivipalvelujentuottavuudessa tapahtun eita muutoksia yritetään
ottaa laskelmiinepäsuorienmen etelmienavulla, laskelmienkäyttäjien
tulisi olla tietoisia tästä.
10.26. Kansantalouden tilinpidossa on erittäin tärkeää noudattaa periaatetta,
jonka mukaan markkinattomien palvelujen tuotanto ja kulutus on
tavaroiden ja markkinapalvelujen tuotannon ja kulutuksen tavoin
määriteltävä markkinattomien tavaroiden ja palvelujen todellisten virtojen
eikä niiden käytöstä syntyneiden lopputulosten perusteella. Markkinatto-
mien palvelujen käytöstä syntyviin tuloksiin on vaikuttamassa monia
muitakintekijöitä, jotenesim. opetuspalvelujenvolyymia onmahdoton ta
mitata koulutustasonkohoamisella tai terveyspalvelujenvolyymia väestön
terveydentilan paranemisella.
ARVONLISÄYSTÄ JA BKT:A KOSKEVAT PERIAATTEET
10.27. Tuotantotilillä esiintyvä arvonlisäys on ainoa yhtenäiseen hinta- ja
volyymi-indeksijärjestelmään kuuluva tasapainoerä. Tämän erän erikoi-
sluonnetta on kuitenkin syytä korostaa, samoin kuin siihen liittyvien
volyymi- ja hintaindeksien merkitystä.
Arvonlisäys ei eri tavaroiden ja palvelujen virroista poiketen edusta
mitäänyksittäistä taloustoimiryhmää, jotensitä ei voida suoraanjakaa
hintaja volyymikomponentteihin.
10.28.Määritelmä: Kiinteähintainen arvonlisäys määritellään kiinteähintaisen
tuotoksen ja kiinteähintaisen välituotekäytön erotukseksi.
VA¼X
P0ðÞQ1ðÞ /C0X
p0ðÞq1ðÞ;
missä P ja Q ovat tuotoksen laskennassa käytettyjä hintoja
ja määriä ja p ja q vastaavasti välituotekäytön laskennassa
käytettyjä hintoja ja määriä. Kiinteähintaisen arvonli-
säyksen teoreettisesti oikea laskentamenetelmä on
kaksoisdeflatointi: tuotantotilillä esiintyvät kaksi virtaa
(tuotos ja välituotekäyttö) deflatoidaanerikseenja laske-
taann äidendeflatoitujenvirtojenerotus.
10.29. Tilastotietojenollessa puutteellisia tai epäluotettavia voidaanjoissain
tapauksissa joutua käyttämäänpelkästäänyhtä in dikaattoria. Mikäli
arvonlisäyksestä käypiin hintoihin on hyvät tiedot, se voidaan kaksoisde-
flatoinnin sijasta deflatoida suoraan tuotoksen hintaindeksillä. Tähän
menetelmään sisältyy se olettamus, että hinnat muuttuvat välituote-
käytössä samassa suhteessa kuin tuotoksessa. Toinen mahdollinen tapa on
ekstrapoloida perusvuoden arvonlisäys tuotoksen volyymi-indeksillä.
Tämä volyymi-indeksi voidaan laskea joko määriä koskevista tiedoista
suoraan tai deflatoimalla tuotoksen käypä arvo sopivalla hintaindeksillä.
Tässä menetelmässä itse asiassa oletetaan, että volyymit muuttuvat
tuotoksessa samassa suhteessa kuinvälituotekäytössä.
Eräiden markkinapalveluja ja markkinattomia palveluja tuottavien toimia-
lojen kuten rahoituksen, yrityspalvelujen, opetuksen tai maanpuolustuksen
tuotoksen arvioimiseksi ei aina ole saatavana riittävän tarkkoja hintajavolyymimuutosestimaatteja. Kiinteähintaisessa arvonlisäyksessä tapahtu-
neet muutokset voidaan näissä tapauksissa arvioida kiinteän palkkatason
mukaisissa palkansaajakorvauksissa ja kiinteähintaisessa kiinteän
pääoman kulumisessa tapahtuneiden muutosten avulla. Tilastojen laadin-
nassa voidaan joutua käyttämään tällaisia korvaavia keinoja jopa1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 315
▼B
silloinkin, kun työn tuottavuuden ei ole syytä olettaa säilyvän muuttu-
mattomana lyhyellä tai pitkällä aikavälillä.
10.30. Arvonlisäyksen volyymi- ja hintaindeksit ovat siis luonteeltaan erilaisia
kuintavaroidenja palvelujenvirtojenvastaavat in deksit.
Sama koskee aggregoitujen tasapainoerien kuten bruttokansantuotteen
volyymi- ja hintaindeksejä. Viimeksi mainittu on yhtä kuin kaikkien
arvonlisäysten summa miinus FISIM — eli yhtä kuin tasapainoerien
summa — plus tuoteverot miinus tuotetukipalkkiot. Toisesta näkökul-
masta tarkasteltuna markkinahintainen BKT edustaa loppukäytön ja
tuonnin välistä tasapainoerää.
PERIAATTEIDEN SOVELTAMISONGELMIA
10.31. Sovellettaessa hintaa ja volyymia koskevia periaatteita järjestelmän eri
virtoihin on tarpeen eritellä ne menettelytavat, joiden avulla tässä
yhteydessä esiin tulevat ongelmat ratkaistaan.
YLEINEN SOVELTAMINEN
10.32. Arvolukujenaikasarjoja tutkittaessa ja hin ta- ja volyymimuutoksia
eroteltaessa nousee aina esiin tarve selvittää, mitkä edellisessä jaksossa
kuvatuista eri tekijöistä selittävät erot hinnassa. Näin siksi, että
yksityiskohtaisetkinmäärätietojensarjat saattavat osoittautua varsin
summittaisiksi volyyminmuutoksenmittaimiksi, sillä n e eivät välttämättä
heijastele riittävästi eri laatujensuhteissa tapahtun eita muutoksia. Jos
esim. fyysistenyksiköidenmäärä tietyssä virrassa pysyy vakion a,volyyminmuutos ei tule esille, vaikka koostumus olisi muuttun ut
parempilaatuistenyksiköidenhyväksi. Tällain ensiirtymä onmerkki
muutoksesta keskimääräisessä laadussa ja muutos onkirjattava volyymi-
indeksin liisäykseksi. Yleensä paras tapa tavaroiden ja palvelujen virtojen
volyymimuutosten arvioimiseksi on arvolukujen deflatointi hintaindek-
sillä. Koska keskimääräisessä laadussa tapahtuneet muutokset heijastuvat
oikean suuruisina arvosarjoihin, jako edustavalla ja laatumuutoksia
vastaavaksi korjatulla hintaindeksillä antaa tulokseksi oikean volyymi-
indeksin.
10.33. Hintaindekseillä deflatointi ei ehkä ole aina paras menetelmä käytännön
kannalta ja muiden menetelmien käyttö voi tulla kysymykseen. Jos
arvosarjat on esim. saatu kertomalla yksikköhinnat määrillä, kiinteähin-
taisten lukujen laskennassa voi käyttää perusvuoden hintoja. Arvosarjat
voivat lisäksi olla kehnolaatuisia tai luotettavien hintaindeksien saaminen
voi olla hankalaa. Tällöin voidaan tehdä määräindikaattoreihin perustuvia
arvioita. Näissä tapauksissa on oltava tarkkana sen suhteen, että määrät
viittaavat mahdollisimman homogeenisiin tuotteisiin. Mikäli yksikään yllä
mainituista menetelmistä ei sovellu tuotoksien kiinteähintaisten lukujen
laskentaan, voidaan joutua turvautumaan arvioihin, jotka perustuvat
kiinteähintaisiin panoksiin.
10.34. Markkinattomien palvelujen arvoja ei voida deflatoida hintaindekseillä,
joten näihin palveluihin on sovellettava muita menetelmiä. Näitä
menetelmiä käsitellään jäljempänä kohdissa 10.41.—10.46.
YKSITTÄISIIN VIRTOIHIN SOVELTAMINENTavaroiden ja markkinapalvelujen virrat
10.35. Kaikista kansantalouden virroista tavaroiden ja markkinapalvelujen
virtojenarvossa tapahtuvat muutokset ovat kaikkeinhelpoimminerotelta-
vissa hinnan ja volyymin muutoksiin. Tässä yhteydessä tulisi tehdä selvä
ero seuraavienvirtojenvälillä:
a) virrat jotka edustavat markkinoilla tiettyyn hintaan tehtyjä todellisia
taloustoimia;
b) virrat jotka edustavat tuotosta omaanloppukäyttöön(esim. maatalous-
tuotteiden tuotanto omaan käyttöön ja omistusasuntojen palvelut);
c) virrat joidenarvo määritellääntavaroidenja palvelujentaloustoimien
väliseksi erotukseksi (esim. kaupanlisät);
d) virrat joidenarvo määritelläänjako- ja/tai rahoitustaloustoimien
väliseksi eroksi (esim. rahoituspalvelut ja vakuutuspalvelut).
10.36. Kohdan a virrat ovat yleisimpiä ja niitä on ylivoimaisesti eniten. Nämä
virrat ovat luonteeltaan sellaisia, että niiden arvossa tapahtuvat muutokset
voidaan erotella hinnan ja volyymin muutoksiin. Yleisesti käytettyä
virtojen käypähintaisten arvojen deflatointia hintaindeksillä voidaan
soveltaa aina kun tavaroita ja palveluja ilmaistaan yksikköinä, joista
suurin osa pysyy homogeenisenä vuodesta toiseen.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 316
▼B
10.37. Kohdanb virroille, jotka ovat n imellisiä taloustoimia, ontyypillistä, että
niiltä puuttuu varsinainen taloustoimen hinta. Tämä pätee esim. omaan
käyttööntuotettuihinmaataloustuotteisiinja omaanlaskuuntapahtuvaan
kiinteän pääoman muodostukseen tarkoitettuihin tavaroihin. Palvelujen
osalta tärkeimmän ryhmän muodostavat omistusasunnot. Näiden lasken-
nallisten virtojen arvot on laskettava käyttäen niitä hintoja, joita
samanlaisista tuotteista saisi markkinoilla, joten deflaattorinkin tulisi
olla sama. Koska omaan laskuun tapahtuva rakentaminen on yleensä
tarpeen arvottaa tuotantokustannusten eikä hintojen mukaan, deflaattoria
ontässä suhteessa korjattava.
10.38. Kohdan c tärkeimpiä virtoja ovat ne, joiden käypähintainen arvo saadaan
kahdentavaravirranarvojenerotuksen a. Tämä pätee kaupanlisiin , joiden
käypähintainen arvo määritellään tukku- tai vähittäiskauppojen jälleen-
myyntiin ostamalle tavaralle muodostuneen todellisen tai laskennallisen
hinnan ja sen hinnan väliseksi eroksi, joka jakelijalle koituisi tavaran
korvaamisesta sillä hetkellä kuntavara myytiintai muutenluovutettiin .
Kaupan lisistä voi siis tehdä myös kiinteähintaisia arvioita vähentämällä
tukku- ja vähittäiskaupan jälleenmyyntiin ostamien tavaroiden kiinteä-
hintaisen arvon näiden jälleenmyymien tavaroiden kiinteähintaisesta
arvosta. Vaihtoehtoinen mittaustapa on perusvuodelta olevien kaupan
lisien ekstrapolointi tukku- ja vähittäiskauppojen myynnin tai ostojen
volyymilla. Arviointitarkkuuden säilyttämiseksi tässä vaihtoehdossa on
otettava huomioonse seikka, että eri tuotteilla ja käyttömuodoilla on
erilaisia kaupan lisiä. Tämä on nimenomaisesti huomioitu tarjonta- ja
käyttötaulukoissa.
10.39. Kohtaanc sisältyy myös matkatoimistopalvelujentuotos mitattun a
toimistojen palvelumaksuina ja (palkkioina ja provisiomaksuina). Näitä
palveluja voidaanmitata myös kahdeneri virran— ostajansuorittaman
täydenmaksunja palveluntuottajankuljetus- ja majoitusmen ojen—
erotuksena. Volyymin mitta saadaan virtojen erotuksena, kun virrat on
laskettu kiinteisiin hintoihin. Toinen vaihtoehto on määrittää palkkio tai
provisio kuljetus- tai majoituslajin yksikköhinnaksi, jolloin palvelu-
maksunmääräin dikaattori muuttuisi samalla tavalla kuinitse virrat.
10.40. Kohtaand sisältyvät rahoituksenvälityspalvelut, mukaanonluettu myös
vakuutuksenja eläkerahastojenpalvelumaksut. Rahoituksenvälityspalve-
lujentuottajia ovat pan kit ja muut rahoituslaitokset ja palveluihinkuuluvat
rahanlain aus yrityksille ja kotitalouksille, turvallisenja helpon
säästötavan tarjoaminen, rahan ja muiden arvoesineiden suojaaminen,
ulkomaistenvaluuttojenosto ja myyn ti, shekkienkäsittely, yleisen
taloudellisentietämyksentarjon ta, osakkeidenja joukkovelkakirjojen
kauppa ja sijoitusneuvonta. Tietyissä tapauksissa nämä palvelut ovat
helposti määriteltävissä ja niistä maksetaan erikseen, esim. tallelokeron
vuokraus pankkiholvista, tai milloin osakkeiden, joukkovelkakirjojen ja
lainojen liikkeelle laskun yhteydessä peritään maksuja. Taloustoimien
käypä arvo voidaan näin määrittää samoin kuin hinta- ja volyymimit-
tauksessa tarvittavat hinnat ja määrät. Välillisten rahoituspalvelujen ja
vakuutuspalvelujen jako hinta- ja volyymikomponentteihin on yleensä
kuitenkin mahdollista vain arvionvaraisesti ja jaon tulisi perustua
sovittuun käytäntöön.
Markkinattomien palvelujen virrat
10.41. Julkisyhteisöjenja kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen(KPVTY) tuottamat markkin attomat palvelut kattavat laajan
joukon yhteiskunnalle välttämättömiä ja hyödyllisiä palveluja. Markki-
nattomat palvelut jaetaan kahteen pääryhmään:
a) Yksittäisille kuluttajille tarjotut palvelut, ts. palvelut joidenkuluttajat
tai edunsaajat ovat yksilöitävissä. Näiden palvelujen kulutus edellyttää
yksilönoma-aloitteista toimin taa.
b) Puhtaat kollektiivipalvelut, ts. palvelut joita koko väestö käyttää
yhdessä.
10.42. Yksittäisille kuluttajille tarjotut palvelut voivat kohdistua yksittäisiin
henkilöihin (esim. terveydenhoito) tai henkilöryhmiin (esim. opetus).
Nämä palvelut ovat luonteeltaan sellaisia, että niitä voidaan tarjota sekä
markkina- että markkinattomana palveluna; monissa tapauksissa yksit-
täiset kuluttajat saavat tämäntyyppisiä palveluja joko käyttämällä
markkinayksikköä (maksavat palvelusta hinnan) tai kääntymällä julk-
isyhteisöjentai KPVTY:nmarkkin attomanyksikönpuoleen(saavat
palvelut ilmaiseksi tai lähes ilmaiseksi).
Markkinayksikköihin tulisi soveltaa käypähintaisten arvojen deflatointia
hintaindekseillä, sillä erihintaisten tuotteiden suhteellisissa määrissä
tapahtuneet muutokset tulevat näin kirjattua oikein, eli volyymin eikä
hintojen muutokseksi. Yksittäisille kuluttajille tarjottujen markkinatto-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 317
▼B
mien palvelujen tuotosestimaatit voivat perustua määräindikaattoreihin.
Opetuksenestimaatit voivat liittyä oppilaidenviettämiintun timääriin
luokissa tai yksityisohjauksessa, ja markkinattomien terveyspalvelujen
indikaattoreiden tulisi heijastella sairaalahoitoa tai käyntejä lääkäreillä tai
hoitajilla. Käytetyt resurssit oppilasta tai potilasta kohti heijastelevat
molemmissa tapauksissa laadullista ulottuvuutta. Tuotoksen arvioinnissa
on huolehdittava siitä, että tilastoaineistona käytetään yksityiskohtaisesti
jaoteltuja tietoja, jotta kukinlaskettava in dikaattori olisi mahdollisimman
homogeeninen kustannusten suhteen. Tuotteiden suhteellisissa määrissä
tapahtuneet muutokset kirjautuvat ainoastaan tällä tavoin oikein volyymin
muutoksiksi.
Yksittäisille kuluttajille tarjottujenpalvelujentuotoksenja kulutuksen
volyyminmuutoksia tulisi periaatteessa mitata n äidenpalvelujen käytön
pohjalta; näin vältyttäisiin soveltamasta eri kriteereitä keskenään samoihin
markkina- ja markkinattomiin palveluihin. On selvää, että jokaista
laadussa tapahtunutta muutosta on pidettävä volyymin muutoksena;
tämä tosin pätee yhtä lailla sekä markkina- että markkinattomiin
palveluihin, joita tarjotaan yksittäisille kuluttajille.
10.43. Puhtaat kollektiivipalvelut ovat julkisyhteisönkoko väestönhyväksi
tuottamia palveluja. Näihinpalveluihinkuuluu laaja joukko toimin toja,
kutenyleiset julkiset palvelut, maan puolustus, ulkoasiat, oikeuslaitos ja
poliisi, kaupunkisuunnittelu ja ympäristö, talouspolitiikka jne. Koska
näiden palvelujen kulutus on kollektiivista, epäsuoraa ja jatkuvaa, niiden
tuotoksen volyymia ei voi mitata sen perusteella, kuinka laajasti niitä
käytetään.
10.44. Yksittäisille kuluttajille tarjotuille markkinattomille palveluille voi
käytännössä olla mahdotonta löytää luotettavia määräindikaattoreita ja
palvelut voidaann äinollenjoutua mittaamaanvolyyminperusteella
samoinmen etelminkuinpuhtaat kollektiivipalvelut. Mittaus onsiis
aloitettava arvottamalla kiinteisiin tämän tuotoksen eri kustannustekijät,
ts.:
a) välituotekäyttö
b) palkansaajakorvaukset
c) muut tuotantoverot, miinus muut tuotantotukipalkkiot
d) kiinteän pääoman kuluminen.
Panosmittaimien käytöstä tuotoksen korvikemittaimena seuraa, ettei
tuottavuusanalyysi ole mahdollinen.
10.45. Kiinteähintaisen välituotekäytön laskenta ei aiheuta erityisiä teoreettisia
ongelmia perusvuoden osalta, sillä välituotekäyttö liittyy tavaroihin ja
markkinapalveluihin. Laskenta voidaan suorittaa joko deflatoimalla
käypähintaiset arvot välituotekäytön hintaindeksillä, tai perusvuoden
hintaan uudelleen arvotettujen määrien perusteella.
10.46. Markkinattomia palveluja tuottavien toimialojen palkansaajakorvaukset ja
kiinteän pääoman kuluminen lasketaan kiinteisiin hintoihin jäljempänä
kohdissa 10.53 ja 10.54 kuvattujenyleistenmen etelmienavulla. Muut
tuotannon verot ovat usein sen tyyppisiä, että ne voidaan liittää
määräindikaattoriin, esim. työntekijöiden tai käytössä olevien autojen
määrään.
Tuotteiden ja tuonnin verot ja tuet
10.47. Vaikka yhtenäinen hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmä rajoittuukin
olennaisilta osiltaan tavaroiden ja palvelujen taloustoimiin, se ei sulje
pois mahdollisuutta laskea hinta- ja volyymimuutoksia eräille muilletaloustoimille. Tämä mahdollisuus onolemassa erityisesti sellaisten
verojenja tukipalkkioidenosalta, jotka liittyvät suoraantiettyjen
taloustoimienkohteen a olevientavaroidenja palvelujenarvoontai
määrään. Tarjonta- ja käyttötaulukoissa näiden arvot näytetään erikseen.
Tuotetileille kirjatuille vero- ja tukipalkkiolajeille, joita ovat
a) tuoteverot ilmanALV:a (D.212 ja 214),
b) tuotetukipalkkiot (D.31),
c) tuotteidenALV (D.211),
saadaan hinta- ja volyymimittaimet jäljempänä mainittuja sääntöjä soveltamalla.10.48. Yksinkertaisin verolaji on sellainen, jota kannetaan tietty kiinteä summa
taloustoimen kohteena olevan tuotteen määräyksikköä kohden. Tällaisesta
verosta kertyvänverotulonarvo riippuu:
a) taloustoimenkohteen a olleidentuotteidenmäärästä1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 318
▼B
b) yksikköä kohti kannetun veron määrästä, ts. veron hinnasta.
Arvon muutoksen jako muutoskomponentteihin ei tuota käytännössä
ongelmia. Volyymin vaihtelu määräytyy verotettujen tuotteiden määrässä
tapahtuneen muutoksen mukaan; hinnan vaihtelu vastaa yksikköä kohti
kannetun veron määrässä tapahtunutta muutosta ts. veron hinnan
muutosta.
10.49. Edellistä yleisempi verolaji on sellainen, joka edustaa tiettyä prosenttio-
suutta taloustoimenarvosta. Tällaisesta verosta kertyvänverotulonarvo
riippuu:
a) taloustoimenkohteen a olleidentuotteidenmäärästä;
b) taloustoimen kohteena olleiden tuotteiden hinnasta;
c) veroasteesta (prosenttiosuus).
Veron hinta saadaan soveltamalla veroastetta tuotteen hintaan. Tämän
tyyppisestä verosta kertyvänverotulonarvonmuutos voidaanmyös jakaa
volyyminmuutokseen , joka määräytyy verotettujentuotteidenmäärässä
tapahtuneiden muutosten mukaan, ja veron hinnan muutosta vastaavaan
hinnan muutokseen (b * c).
10.50. Tuoteverojen(ilmanALV:a) (D.21 osa) volyymi mitataansoveltamalla
perusvuoden veron hintaa valmistettujen tai maahantuotujen tuotteiden
määriin tai soveltamalla perusvuoden veroastetta tuotoksen tai tuonnin
arvoon, joka on uudelleenarvotettu perusvuoden hintoihin. Veron määrää
laskettaessa onotettava huomioonse seikka, että eri käytöillä onerilaisia
veron hintoja. Tämä on huomioitu tarjonta- ja käyttötaulukoissa.
10.51. Tuotetukipalkkioiden(D.31) volyymi mitataansamoinsoveltamalla
perusvuoden tukipalkkiohintoja valmistettujen tai maahantuotujen tuot-
teidenmääriintai soveltamalla perusvuodentukipalkkioastetta tuotoksen
tai tuonnin arvoon, joka on uudelleenarvotettu perusvuoden hintoihin
ottaenhuomiooneri käyttömuotojenerilaiset tukipalkkioidenhin n at.
10.52. Tuotteiden ALV (D.21 osa) lasketaan sekä koko kansantalouden että
yksittäisten toimialojen ja muiden käyttömuotojen osalta nettona ja vero
viittaa ainoastaan vähennyskelvottomaan ALV:n. Tämä määritellään
tuotteista suoritettavanALV:nja senALV-osuudenerotukseksi, jon ka
näiden tuotteiden käyttäjät saavat vähentää verotuksessa. Tuotteiden ALV
voidaan vaihtoehtoisesti määritellä myös kaikkien niiden vähennyskel-
vottomienmääriensummaksi, joka käyttäjienonmaksettava.
Vähennyskelvoton ALV kiinteisiin hintoihin voidaan laskea soveltamalla
perusvuonna voimassa olleita ALV-asteita perusvuoden hinnoissa esitet-
tyihin virtoihin. Jokainen kuluvan vuoden ALV-asteessa tapahtuva muutos
heijastuu näin ollen vähennyskelvottoman ALV:n hintaindeksiin eikä
volyymi-indeksiin.
Vähennettävän ja siten myös vähennyskelvottoman ALV:n osuus
tuotteesta maksettavasta ALV:sta voi vaihdella johtuen:
a) joko viiveellä tai heti voimaantulleenverolaintai -määräyksen
muutoksen aiheuttamasta ALV:n vähennysoikeuden muutoksesta
b) tai tuotteenkäyttötavoissa tapahtun eista muutoksista (esim. ALV-
vähennyskelpoisen käytön suhteellisen osuuden kasvu).
ALV:n vähennysoikeuden muutoksesta johtuvaa vähennettävän ALV:n
määränmuutosta, samoinkuintuotteesta suoritettavanALV:nveroasteen
muutosta, käsitellään kuvatun menetelmän mukaisesti muutoksena veron
hinnassa.
Toisaalta tuotteenkäyttötavoissa tapahtun eista muutoksista johtuva
vähennettävän ALV:n määrän muutos aiheuttaa vähennettävän ALV:n
volyymissa muutoksen, jonka pitää puolestaan heijastua tuotteiden ALV:n
volyymi-indeksissä.
Kiinteän pääoman kuluminen
10.53. Kiinteän pääoman kulumisen volyymimittaimien laskenta ei aiheuta
paljon ongelmia, jos kiinteiden pääomaesineiden varannon muodostumi-
sesta on saatavana hyvää tilastoaineistoa. Useimpien maiden käyttämä
investointikertymämenetelmä edellyttää jo sinänsä, että käypähintaista
kiinteän pääoman kulumista arvioitaessa kiinteiden pääomaesineiden
varanto lasketaan ensin kiinteisiin hintoihin. Siirryttäessä hankintakus-
tannuksiin perustuvasta arvotuksesta jälleenhankintakustannuksiin
perustuvaan arvotukseen eri tilinpitojaksojen aikana hankitut pääomaesi-
neet on ensin arvotettava yhtäläiseen, esim. perusvuoden hintaan. Tässä
yhteydessä saatuja hinta- ja volyymi-indeksejä voidaan edelleen käyttää1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 319
▼B
kiinteähintaisen kiinteän pääoman kulumisen ja siihen liittyvän hintain-
deksin laskentaan.
Mikäli kiinteiden pääomaesineiden varannosta ei ole investointikertymää,
kiinteän pääoman kulumisen muutos kiinteisiin hintoihin saadaan
deflatoimalla käyvät hinnat tuotekohtaisista kiinteän pääoman muodos-
tustiedoista johdetuilla hintaindekseillä. Näin meneteltäessä on otettava
huomioon hankittujen pääomaesineiden ikärakenne.
Palkansaajakorvaukset
10.54. Palkansaajien työpanoksen mittaamista varten palkansaajakorvauksien
määräyksiköksi voidaansopia tun ti tietyntyyppistä tai tiettyä ammatti-
taitoa vaativaa työtä. Työtä mitattaessa työnlaatu onotettava huomioon
samalla tavoinkuintavaroita ja palveluja mitattaessa ja kullekintyölajille
on laskettava oma määräsuhdeluku. Työlajin hinta on työtunnista
maksettava korvaus, joka luonnollisesti vaihtelee työlajista riippuen.
Tehdyn työn volyymimittain saadaan laskennallisesti siten, että erilaisten
töiden määräsuhdelukujen painotettu keskiarvo painotetaan edellisvuoden
tai kiinteän perusvuoden palkansaajakorvauksien arvoilla. Työlle voidaan
vaihtoehtoisesti laskea palkkatasoindeksi laskemalla erilaisten töiden
tuntikorvauksissa tapahtuneiden suhteellisten muutosten painotettu
keskiarvo käyttäen palkansaajakorvauksia edelleen painoina. Mikäli
Laspeyresinvolyymi-in deksi lasketaanepäsuorasti deflatoimalla
käypähintaiset palkansaajakorvausten muutokset tuntikorvausten
keskimääräisellä muutosindeksillä, jälkimmäisen indeksin pitäisi olla
Paaschenin deksi.
10.55. Palkansaajakorvausten reaalisen ostovoiman mittaamiseksi tämä virta
voidaan deflatoida näiden tulojen käyttöä mittaavalla indeksillä. Tätä
tarkoitusta varten hintaindeksiksi valitaan yleensä yksilöllisten kulutus-
menojen implisiittinen jakaja tai kuluttajahintaindeksi.
Valmistettujen kiinteiden varojen kanta ja varastot
10.56. Sekä valmistettujen kiinteiden varojen kannoista että varastoista tarvitaan
kiinteähintaisia tietoja. Ensiksi mainitun osalta pääoma/tuotos-suhteen
laskemiseen tarvittavia tietoja saadaan investointikertymämenetelmän-
kautta, mikäli menetelmä on käytössä. Muussa tapauksessa varojen
kantojen arvotietoja voidaan kerätä tuottajilta ja luvut deflatoida kiinteän
pääoman kulumisen hintaindekseillä ottaen huomioon kantojen ikäraken-
teet.
Varastojenmuutos onvarastokirjaustenarvo miin us otot varastoista ja
varastotappiot tilinpitojakson aikana. Kiinteähintaiset estimaatit saadaan
näistä komponenteista deflatoimalla. Mikäli varastojen volyymissa ja
hinnoissa tapahtuvat muutokset ovat verrattain säännöllisiä, varastojen
muutosestimaatit saadaanmyös kertomalla varastojenvolyyminmuutos
kuluvan vuoden tai perusvuoden keskimääräisillä hinnoilla. Toisena
vaihtoehtona, joka on samalla tarkistusmenetelmä, voidaan laskea
varastojenmuutosestimaatit tilin pitojaksonlopussa ja alussa pidettyjen
varastojen kantojen erotuksena. Tätä tarkoitusta varten varastojen arvo
miinus tuottajien kirjanpidon mukainen uudelleenarvostus on arvotettava
uudelleenja ilmoitettava joko kuluvanvuodentai perusvuodenkeskimää-
räisinä hintoina. Mikäli keskimääräiset hinnat ovat kuluvan vuoden
hintoja, saatu arvo ilmoittaa varastojen volyymin muutoksen käypiin
hintoihin. Jos hinnat ovat perusvuoden hintoja, arvo vastaa varastojen
volyymin muutosta perusvuoden hintoihin.
Koko kansantalouden reaalitulon mittaimet
10.57. Tulovirtoja ei voi jakaa hinta- ja määräkomponentteihin, joten niille ei
voida määritellä hinta- ja volyymimittaimia samalla tavoin kuin edellä
kuvatuille virroille ja varannoille. Tulovirtojen reaaliarvoa voi mitata vain
siten, että valitaan tietty tavara- ja palvelukori, johon tulo normaalisti
käytetään ja deflatoidaan käypähintaiset tulot tämän korin hintaindeksillä.
Tällainen valinta on aina arvionvarainen siinä mielessä, että tulot harvoin
käytetääntiettyihinostoksiinkyseisellä tilin pitojaksolla. Osa tuloista
saatetaan säästää myöhempiä ostoksia varten tai tilinpitojakson aikana
tehdyt ostokset onvoitu rahoittaa osaksi aikaisemmista säästöistä.
10.58. Kiinteähintainen bruttokansantuote mittaa koko kansantalouden kokonais-
tuotannon (miinus välituotekäyttö) volyymia. Tämän tuotannon volyymin
lisäksi maassa vakinaisesti asuvien kokonaisreaalituloon vaikuttaa se,
missä suhteessa ulkomailta tapahtuvaa tuontia saadaan maksettua
viennillä. Mikäli vaihtosuhde paranee, tietyn tuontivolyymin maksami-
seen tarvitaan vähemmän vientiä, joten tietyllä kansantuotteen tasolla
tavaroita ja palveluja voidaan kohdentaa uudelleen viennistä kulutukseen
tai pääomanmuodostukseen .1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 320
▼B
10.59. Reaalinen bruttokansantulo saadaan lisäämällä nk. reaalinen ulkomaan-
kauppavoitto bruttokansantuotteen volyymilukuihin. Reaalinen
ulkomaankauppavoitto — tai mahdollisesti tappio — on määritelmän
mukaan
T¼X/C0M
P/C0X
Px/C0M
Pm/C20/C21
ts. käypähintainen tuonti miinus vienti deflatoituna hintaindeksillä miinus
viennin deflatoidun arvon ja tuonnin deflatoidun arvon erotus. Sopivan
deflaattorin P valinta kauppataseen laskentaa varten tulisi jättää maan
tilastoviranomaisille, jotta maan erityisolosuhteet tulisi otettua huomioon.
Mikäli deflaattorin valinnasta on epävarmuutta, tuonnin ja viennin
hintaindeksien keskiarvosta saa todennäköisesti sopivan jakajan.
10.60. Reaalitulonkokon aissuureet yksilöidäänja määritelläänseuraavasti:
Bruttokansantuote kiinteisiin hintoihin
plus ulkomaankaupan vaihtosuhteen muutoksista johtuva hinta-
voitto tai -tappio
on yhtä kuin reaalinen bruttokotimaantulo
plus ulkomailta saatavat reaaliset ensitulot
miinus ulkomaille maksettava reaaliset ensitulot
on yhtä kuin reaalinen bruttokansantulo
plus reaaliset tulonsiirrot ulkomailta
miinus reaaliset tulonsiirrot ulkomaille
on yhtä kuin reaalinen käytettävissä oleva bruttokansantulo
miinus kiinteän pääoman kuluminen kiinteisiin hintoihin
on yhtä kuin reaalinen käytettävissä oleva nettokansantulo.
Jotta eri kansantulo-kokonaissuureet saadaan esitettyä reaalituloina,
ensitulot ja tulonsiirrot ulkomailta ja ulkomaille suositellaan deflatoita-
vaksi kotimaisen loppukäytön indeksillä. Reaalinen käytettävissä oleva
kansantulo ilmoitetaan nettona vähentämällä sen bruttoarvosta kiinteän
pääoman kuluminen kiinteisiin hintoihin.
INDEKSIN LASKUKAAVAN JA PERUSVUODEN VALINTA
10.61. Yhtenäistä hinta- ja volyymi-indeksijärjestelmää laadittaessa eri käyttö-
tarkoituksiin on varta vasten valittava tietyn tyyppinen indeksi.
10.62. VuosittaistenvolyymivaihtelujenmittaamiseensuositellaanFisherin
volyymi-indeksiä, joka määritellään Laspeyresin ja Paaschen indeksien
geometriseksi keskiarvoksi. Pitkänaikavälinvolyymimuutokset saadaan
ketjuttamalla eli kasaamalla vuosittaiset volyyminmuutokset.
10.63. Vuosittaisten hintavaihtelujen mittaamiseen suositellaan Fisherin hintain-
deksiä. Pitkänaikavälinvolyymimuutokset saadaanketjuttamalla
vuosittaiset volyyminmuutokset.
10.64. Fisherin indekseille ovat hyväksyttäviä vaihtoehtoja ketjuindeksit, joissa
käytetäänLaspeyresinvolyymi-in deksejä volyyminmuutostenja
Paaschen hintaindeksejä vuosittaisten hintavaihteluiden mittaamiseen.
10.65. Vaikka ketjuindeksi on volyymi- ja hintamittaimena käyttökelpoisin, on
huomattava, että summautuvuuskonsistenssin puutteesta voi olla vakavaa
haittaa monenlaisille analyyseille.
Kokonaissuure määritellään komponenttiensa summaksi. Summautuvuus
edellyttää, että tämä ominaisuus säilyy, kun sekä kokonaissuureen että sen
komponenttien arvot tietyltä viiteajanjaksolta ekstrapoloidaan ajan
suhteen volyymi-indeksilukuja käyttäen.
10.66. Tämän takia on suositeltavaa, että keskeisten kokonaissuureiden ketjuin-
deksienlisäksi laaditaandisaggregoidut luvut eli käypähin taiset määrät
arvotetaan suoraan perusvuoden hintoihin.
Kiinteähintaiset tilinpitotiedot on arvioitava mahdollisimman yksityiskoh-
taisella tasolla, mikäli tietojen halutaan olevan yhteensopivia yhtenäisessä
hinta- ja volyymimittainjärjestelmässä. Tarjonta- ja käyttötaulukot ovat
kaikkien kiinteähintaisten mittaimien keskeinen, käsitteellinen sekä
tilastollinen kehikko. Lisätietoja saa liitetaulukoista.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 321
▼B
Kiinteähintaisten sarjojen perusvuotta on kuitenkin vaihdettava ajan
mittaan. EKT noudattaa periaatetta, jonka mukaan perusvuosi vaihdetaan
vuodesta 1995 lähtienjoka viides vuosi. Perusvuodenvaihtuessa van han
perusvuodenmukain enaikasarja liitetääntavallisesti uudenperusvuoden
mukaiseen aikasarjaan eikä uudelleenpainotusta viedä taaksepäin. Liittä-
minen aiheuttaa perusvuoden päivityksen yhteydessä sen, että
summautuvuus häviää.
10.67. Mikäli perusvuodenarvoja ekstrapoloidaanvolyyminketjuin dekseillä,
käyttäjille onselitettävä, miksi taulukoidentiedot eivät ole summautuvia.
Summautumattomat ”kiinteähintaiset” tiedot julkaistaan korjaamattomina.
Menettely on läpinäkyvä ja osoittaa ongelman laajuuden käyttäjille.
Tämä ei sulje pois mahdollisuutta, että tilastonlaatijat saattavat tietyissä
olosuhteissa päätyä eliminoimaan poikkeavia tietoja saadakseen aineiston
kokonaisuuden kannalta yhtenäisemmäksi.
MAIDEN VÄLISET HINTA- JA VOLYYMI-INDEKSIT
10.68. Maidenvälisissä hin ta- ja volyymivertailuissa joudutaanratkaisemaaneri
kansallisten valuuttojen vertailuista aiheutuvat ongelmat. Koska valuutta-
kurssit eivät ole riittävän vakaita tähän tarkoitukseen eivätkä anna oikeaa
kuvaa ostovoimaneroista, maidenvälisiinvertailuihinonsovellettava
samaa metodiikkaa kuinmaansisäisiineri ajan kohtienvälisiinvertai-
luihin. Maapareja varten on laadittava hinta- ja volyymi-indeksit
soveltamalla samantyyppisiä in deksinlaskukaavoja, joita käytetääneri
ajanjaksojen välisten erojen mittaamiseen. Maaparissa A ja B indeksien
painot voivat määräytyä kumman tahansa maan mukaan ja indeksit voivat
— maan A näkökulmasta katsottuna — olla Laspeyresin indeksejä, jolloin
painot määräytyvät maan Amukaan, tai Paaschen indeksejä, jolloin painot
määräytyvät maanB mukaan .
10.69. Mikäli kahden vertailtavan maan kansantaloudet eroavat huomattavasti
toisistaan, Laspeyresin ja Paaschen indeksien välinen ero saattaa
muodostua hyvinkin suureksi, jolloin tulos riippuisi liiaksi valitustaindeksistä. Tämän vuoksi EKT edellyttää, että kahdenvälisissä vertailuissa
käytetään näiden kahden indeksin keskiarvoa Fisherin indeksin muodossa.
10.70. Suorat määrälliset vertailut vainvähänyhteisiä piirteitä sisältävien
taloudellisten tilanteiden välillä ovat luonnostaan vaikeita, joten paras
vaihtoehto on deflatoida käypähintaiset arvot hintaindekseillä. Kansainvä-
lisiin vertailuihin tämä pätee jopa enemmän kuin eri ajankohtien välisiin
vertailuihin. Mikäli tuotteet on yksilöity ja eritelty huolellisesti,
hintasuhteet voidaan laskea kunkin maan hintatiedusteluista kertyneistä
tiedoista. Koska hinnat ilmoitetaan kansallisissa valuutoissa, hintasuhteita
tulkitsemalla päästäänkäsitteeseenostovoimapariteetti (OVP). MaidenA
ja B valuuttojenvälin entietyntuotteenOVP määritelläänsiksi maassa B
tarvittavaksi B:nvaluuttayksikköjenmääräksi, jolla saa saman
tuotemääränkuinyhdellä A:nvaluuttayksiköllä maassa A. Tuoteryhmien
ja eri kokonaissuureiden OVP:t aina BKT:seen asti saadaan painottamalla
tuotteiden OVP:t niiden suhteellisella osuudella menoista. Kahden maan
välisen hintatason indeksin saamiseksi OVP-indeksi on jaettava vertailta-
vienmaidensenhetkisellä valuuttakurssilla.
10.71. Markkinattomien palvelujen kansainvälisissä vertailuissa törmätään
samoihinon gelmiinkuinaikavertailuissa. Tämä tarkoittaa, että tuotoksia
mitataan niiden panoksien summana. Maiden välisissä vertailuissa OVP:t
lasketaan nykyään näiden keskeisten panoskomponenttien hintasuhteiden
pohjalta. Tällainen menetelmä, jossa vertaillaan panosten volyymeja, ei
ota huomioonmarkkin attomienpalvelujentuottamisessa vertailtavien
maidenvälillä vallitsevia tuottavuuseroja. Tämänvuoksi ontärkeää
kehittää menetelmiä, jotka sen sijaan johtavat markkinattomien palvelujen
tuotoksen volyymin vertailuihin. Yksittäisten markkinattomien palvelujen
kohdalla tämänpitäisi olla mahdollista yleen sä samaantapaankuin
ajankohtien välisiä vertailuja tehtäessä.
10.72. EKT:ssä todetaaneri maidenvälistenhin ta- ja volyymivertailujentarve.
Päätavoitteena ovat BKT:n ja sen käytön volyymivertailut, ja tässä
yhteydessä transitiivisuusehdon on täytyttävä. Transitiivisuus tarkoittaa,
että maahanA perustuva maanC suora in deksi onyhtä kuinepäsuora
indeksi, joka saadaan kertomalla maahan A perustuva maan B suora
indeksi maahan B perustuvalla maan C suoralla indeksillä.
10.73. EKT soveltaa monenvälisten volyymimittaimien ja OVP:ien laskemiseen
lähestymistapaa, jossa vertailut aloitetaan kahdenvälisinä kaikkien kysee-
seentulevienmaaparienosalta. Tähäntarkoitukseenkäytetyt Fisherin
indeksit eivät ole transitiivisia, mutta niistä on mahdollista johtaa
mahdollisimmanläheisesti alkuperäisiä Fisherinin deksejä muistuttavia
transitiivisia indeksejä perinteistä pienimmän neliösumman kriteeriä1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 322
▼B
hyväksi käyttäen. Alkuperäisten Fisherin indeksien ja haluttujen transitii-
visten indeksien välisten poikkeamien minimointi johtaa nk. EKS-
indeksikaavaan.
10.74. EKS-indeksissä käytetään hyväksi kaikkia maan i maahan k liittäviä
epäsuoria indeksejä sekä niiden välisiä suoria indeksejä. Maiden i ja k
välillä se oni:nja k:nvälisensuoranin deksinja kaikkienmahdollisten
epäsuorien indeksien geometrinen keskiarvo. Suoralle indeksille annetaan
aina epäsuoran indeksin paino kerrottuna kahdella. Transitiivisuusehto
saadaantäytettyä tietynmaaparinosalta liittämällä kaikki muut maat
maaparin EKS-indeksiin.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 323
▼B
LUKU 11
VÄESTÖ JA TYÖPANOS
11.01. Tietyistä eri maiden tai saman kansantalouden toimialojen tai sektoreiden
välisistä vertailuista tulee tarkoituksenmukaisia vasta tarkasteltaessa
kansantalouden tilinpidon kokonaissuureita (esim. bruttokansantuotetta,
kotitalouksien loppukulutusta, toimialan arvonlisäystä, palkansaajakor-
vauksia) suhteessa asukasmäärään ja työpanosmuuttujiin. Tätä tarkoitusta
varten on tarpeellista määritellä eräät kansantalouden tilinpitoon läheisesti
liittyvät käsitteet, kutenkokon aisväestö, työllisyys, työpaikat, tehtyjen
työtuntien kokonaismäärä, kokoaikavastaavuus ja palkansaajien työpanos
kiinteinä palkkauskorvauksina.
11.02. Nämä käsitteet määritelläänjärjestelmässä talousalueenja taloudellisen
mielenkiinnon keskuksen käsitteiden pohjalta.
11.03. Työpanokset on luokiteltava niiden samojen tilastollisten yksikköjen
pohjalta, joita käytetään tuotannon analysointiin, eli paikallisen toimia-
layksikön ja institutionaalisen yksikön pohjalta.
11.04. Ne kokonaissuureet, joihin väestöä ja työpanoksia kuvaavat lukumäärät
liittyvät, ovat vuosittaisia kokonaismääriä. Tilinpidossa tulisi näin ollen
käyttää keskimääräistä väestöä ja työpanoksia vuoden aikana.
Tehtäessä useita tiedusteluja vuodenaikan a lukuarvoksi valitaaneri
tiedusteluissa saatujentulostenkeskiarvo.
Mikäli tiedusteluja tehdäänvainyksi, ontärkeää tutkia, on ko tieduste-
lujakso täysinedustava; arvioitaessa tietoja koko vuodenosalta tulisi
käyttää viimeisintä saatavana olevaa tietoa vuosittaisista vaihteluista.
Esim. keskimääräistä työllisyyttä arvioitaessa tulisi ottaa huomioonse
seikka, että tietyt ihmiset eivät työskentele koko vuotta (tilapäiset ja/tai
kausityöntekijät).
KOKONAISVÄESTÖ
11.05.Määritelmä: Maan kokonaisväestö tiettynä ajankohtana käsittää kaikki
ne maan kansalaiset ja ulkomaalaiset henkilöt, jotka tuona
ajankohtana asuvat vakinaisesti maan talousalueella, vaikka
he olisivat tilapäisesti sieltä poissa. Henkilölaskentojen
vuotuisesta keskiarvosta saadaantiettyjä tarkoituksia varten
sopiva perusta kansantalouden tilinpidon muuttujien
arviointiin tai nimittäjäksi vertailuihin.
11.06. Kansantalouden tilinpidossa kokonaisväestö määritellään kotipaikan
käsitteenperusteella (ks. luku yksiköt ja yksiköidenryhmittely).
Henkilön katsotaan asuvan maassa vakinaisesti, mikäli hän on, tai aikoo
olla, maan talousalueella vähintään vuoden pituisen ajanjakson.
Henkilön katsotaan olevan tilapäisesti poissa, mikäli hän asuu maassa
vakinaisesti, mutta on, tai aikoo olla, ulkomailla korkeintaan vuoden
pituisen ajanjakson.
Kaikkiensamaankotitalouten (1) kuuluvienhen kilöidenkotipaikka on
siellä, missä kotipaikalla on taloudellisen mielenkiinnon keskus, so. siellä,
missä kotitaloudella on asunto, jota kotitalouden jäsenet pitävät ja
käyttävät pääasiallisena asumuksenaan. Kotimaiseen kotitalouteen
kuuluvankotipaikka pysyy kotimaassa, vaikka häntekisi useintoistuvia
matkoja talousalueenulkopuolelle, koska kotitaloudentaloudellisen
mielenkiinnon keskus säilyy siinä kansantaloudessa, jossa sen kotipaikka
on.
11.07. Maan kokonaisväestöön luetaan:
a) maassa vakinaisesti asuvat kansalaiset;
b) ulkomailla vuotta lyhyemmän ajanjakson oleskelevat siviilikansalaiset
(rajatyöntekijät, kausityöntekijät, turistit, potilaat jne.);
c) vähintään vuoden pituisen ajanjakson maassa asuvat ulkomaiset
siviilihenkilöt (mukaan lukien Euroopan yhteisöjen instituutioiden
sekä maan maantieteellisellä alueella sijaitsevien kansainvälisten
siviilijärjestöjen henkilökunta(2));
d) maan maantieteellisellä alueella sijaitsevien kansainvälisten sotilasjär-
jestöjen palveluksessa oleva ulkomaalainen sotilashenkilökunta (2);1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 324
(1) Kotitaloudenkäsite onmääritelty luvussa ”Yksiköt ja yksiköidenryhmittelyt”.
(2) Mukaan lukien mukana seruaavat samaan kotitalouteen kuuluvat henkilöt.
▼B
e) pitkäaikaisella komennuksella maassa oleva avustava ulkomaalainen
tekninen henkilökunta(1), jonka katsotaan olevan isäntämaan halli-
tuksen palkkaamaa sen hallituksen tai kansainvälisen järjestön
puolesta, joka varsinaisesti rahoittaa kyseisen henkilökunnan työsken-
telyn.
Yleisen käytännön mukaisesti kokonaisväestöön luetaan myös seuraavat
henkilöt riippumatta siitä, kuinka pitkään he oleskelevat maan ulkopuo-
lella
a) ulkomailla opiskelevat maankan salaiset riippumatta ulkomailla
tapahtuvanopiskelunkestosta;
b) ulkomaille sijoitetut, maanasevoimiinkuuluvat hen kilöt (1);
c) maan maantieteellisen alueen ulkopuolella sijaitsevien kansallisten
tieteellisten tutkimuskeskusten henkilöstöön kuuluvat kansalaiset (1);
d) ulkomaille sijoitettujen diplomaattiedustojen henkilökuntaan kuuluvat
kansalaiset (1);
e) osittaintai kokon aanmaantalousalueenulkopuolella toimivien
laivojen, kalastus- ja ilma-alusten ja kelluvien porauslauttojen
miehistöönkuuluvat kan salaiset (1).
11.08. Toisaalta maankokon aisväestöönei lueta:
a) maanalueella vuotta lyhyempää ajan jaksoa oleskelevia ulkomaisia
siviilihenkilöitä (rajatyöntekijät, kausityöntekijät, turistit, potilaat jne.);
b) vähintään vuoden ulkomailla oleskelevia maan siviilikansalaisia;
c) ulkomailla sijaitsevien kansainvälisten järjestöjen palveluksessa
olevaa, maan kansalaisista koostuvaa sotilashenkilökuntaa;
d) ulkomailla pitkäaikaisella komennuksella olevaa, maan kansalaisista
koostuvaa avustavaa teknistä henkilökuntaa, jonka katsotaan olevan
isäntämaan hallituksen palkkaamaa sen hallituksen tai kansainvälisen
järjestön puolesta, joka varsinaisesti rahoittaa kyseisen henkilökunnan
työskentelyn;
eikä sovitun käytännön mukaisesti myöskään:
a) maassa opiskelevia ulkomaisia opiskelijoita riippumatta maassa
tapahtuvanopiskelunkestosta;
b) maahansijoitettuja, vieraanmaanasevoimiinkuuluvia hen kilöitä;
c) maanmaan tieteellisenalueensiäpuolella sijaitsevienulkomaisten
tieteellisten tutkimuskeskusten ulkomaalaista henkilökuntaa;
d) maahansijoitettujenulkomaidendiplomaattiedustustojenjäsen iä.
11.09. Edellä mainittu määritelmä eroaa nykyisestä (eli de facto) väestöstä, joka
koostuu maan maantieteellisellä alueella tiettynä ajankohtana fyysisesti
olevista henkilöistä.
TALOUDELLISESTI AKTIIVINEN VÄESTÖ
11.10.Määritelmä: Taloudellisesti aktiivinen väestö käsittää kaikki ne tietyn
iänylittävät hen kilöt sukupuolesta riippumatta, jotka
tiettynä viiteajanjaksona ovat (järjestelmän tuotantorajojen
sisälle kuuluvien) tuotantotoimialojen käytettävissä työvoi-
mana.
Määritelmä kattaa kaikki ne henkilöt, jotka täyttävät työlliseksi (joko
palkansaajana tai itsenäisenä yrittäjänä) tai työttömäksi luettavan henkilön
vaatimukset.
”Palkansaajat” ja ”itsenäiset yrittäjät” on määritelty kohdassa ”työllisyys”.”Työttömät” onmääritelty kohdassa ”työttömyys”.
TYÖLLISYYS
11.11.Määritelmä: Työllisyyden käsite kattaa kaikki ne henkilöt — sekä
palkansaajat että itsenäiset yrittäjät — jotka toimivat jollain
järjestelmän tuotantorajojen sisään kuuluvalla tuotantotoi-
mialalla.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 325
(1) Mukaan lukien mukana seruaavat samaan kotitalouteen kuuluvat henkilöt.
▼B
PALKANSAAJAT(1)
11.12.Määritelmä: Palkansaajiksi määritellään kaikki ne henkilöt, jotka ovat
työsuhteessa toiseen kotimaiseen institutionaaliseen
yksikköönja saavat työstäänkorvausta (merkitäänkohtaan
D.1 palkansaajakorvaukset).
Työsuhde on olemassa silloin, kun henkilön ja yrityksen välillä on
molempienosapuoltentavallisesti vapaaehtoisesti solmima määrämuo-
toinen tai vapaamuotoinen sopimus siitä, että henkilö tekee työtä
yritykselle rahapalkkaa tai luontoiskorvausta vastaan.
Palkansaajat luokitellaan tähän kohtaan, mikäli he eivät lisäksi ole
itsenäisenä yrittäjänä työssä, joka on katsottava henkilön päätoimeksi:
tällaisessa tapauksessa heidät luokitellaankohtaanitsen äiset yrittäjät.
11.13. Palkansaajiin luetaan seuraavat henkilöryhmät:
a) työnantajan työsopimuksen perusteella palkkaamat henkilöt (ruumiil-
lisenja ei-ruumiillisentyöntekijät, yritysjohdonhen kilöstö,
kotitalouksienpalkkaamat hen kilöt, työllisyysohjelmanpuitteissa
tuotantotoimialalla palkkatyötä tekevät ihmiset);
b) valtion virkamiehet ja muut julkishallinnon työntekijät, joiden
työehdot onsäädetty laissa;
c) maan asevoimiin joko pitkäksi tai lyhyeksi aikaa värväytyneet henkilöt
sekä palvelukseenkutsutut (mukaanlukiensiviilipalvelukseen
kutsutut) henkilöt;
d) uskonnolliset toimihenkilöt, mikäli he ovat suoraan jonkin julkisyh-
teisöntai voittoa tavoittelemattomanyhteisönpalkkaamia;
e) yhteisöjenja yritysmäistenyhteisöjenomistajat, mikäli he työsken te-
levät näissä yrityksissä;
f) opiskelijat, jotka ovat sopimuksella sitoutuneet käyttämään osan
työpanoksestaan yrityksen tuotantoprosessiin palkkaa, muuta korvausta
ja (tai) koulutuspalvelua vastaan;
g) etätyöntekijät(2), mikäli on nimenomaisesti sovittu siitä, että etätyön-
tekijä saa palkkaa tai muuta korvausta tehdyntyönmukaan , ts. tiettyyn
tuotantoprosessiin työpanokseksi tehdyn työmäärän mukaan;
h) vammaistyöntekijät, mikäli heidän ja työnantajan välillä on
määrämuotoinen tai vapaamuotoinen työsuhde;
i) tilapäistyövoimaa välittävientoimistojenpalkkaamat hen kilöt, joita ei
lueta heidän varsinaisena työpaikkanaan olevan yrityksen toimialan
työntekijöiksi, vaan heidät palkanneen välitystoimiston toimialan
työntekijöiksi. Panos-tuotosanalyysiä varten tämä henkilöryhmä kaik-
kine liitännäiskuluineen voidaan tosin luokittaa uudelleen (ks. kohta
9.51).
11.14. Myös tilapäisesti töistä poissa olevat henkilöt katsotaan palkansaajiksi,
mikäli heillä on muodollinen sidos työpaikkaan. Tämä muodollinen sidos
tulisi määritellä yhdentai useammanseuraavankriteerinmukaan :
a) henkilö saa säännöllistä palkkaa;
b) henkilöllä on varmuus poissaolon syyn päättymistä seuraavasta töihin
palaamisesta tai sovittu töihinpalaamispäivä;
c) töistä poissaolo on jatkunut ajanjakson, joka voi mahdollisesti olla sen
luonteinen, että työntekijät voivat saada korvausetuuksia ilman
velvollisuutta ottaa vastaanmuita töitä.
Tämä käsittää henkilöt, jotka ovat tilapäisesti poissa töistä sairauden tai
ruumiinvamman, vapaan tai loman, lakon tai työsulun, opiskelu-,
koulutus- tai harjoitteluvapaan, äitiys- tai vanhempainloman, taloudellisen
toiminnan vähenemisen, huonoista sääolosuhteista, koneiden tai laitteiden
rikkoutumisesta, sähkökatkoksesta tai raaka- tai polttoainepulasta
johtuvantöidentilapäisenjärjestelyvaikeudentai keskeytymisen , taimuunvapaata sisältäväntai sitä sisältämättömäntilapäisenpoissaolon
takia.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 326
(1) ”Palkansaajat” vastaa Kansainvälisen työjärjestön määrittelemää käsitettä ”työsuhde,
josta saa palkaa tai muuta korvausta”.
(2) Etätyöntekijä on henkilö, joka yrityksen kanssa etukäteen sovitun järjestelyn tai solmitun
sopimuksenn ojalla tekee töitä tai tuottaa tietynmääräntavaroita tai palveluksia
kyseiselle yritykselle, mutta jonka työskentelypaikka ei ole kyseisessä yrityksessä.
▼B
ITSENÄISET YRITTÄJÄT
11.15.Määritelmä: Itsenäiseksi yrittäjäksi määritellään henkilöt, jotka joko
yksin tai yhdessä muiden kanssa omistavat ne
yhtiöimättömät yritykset, jossa he työskentelevät, poislu-
kienyritysmäisiksi yhteisöiksi luokiteltavat yhtiöimättömät
yritykset. Itsenäiset yrittäjät luokitellaan tähän kohtaan,
mikäli he eivät lisäksi ole palkkatyössä, joka onkatsottava
henkilön päätoimeksi: viimeksi mainitussa tapauksessa
heidät luokitellaankohtaanpalkan saajat.
Yllä tarkoitetut henkilöt voivat viiteajanjaksona olla tilapäisesti poissa
töistä minkä tahansa yksittäisen syyn takia. Itsenäisestä yrittämisestä
saatava korvaus onsekatuloa.
11.16. Itsenäisiin yrittäjiin luetaan myös seuraavat henkilöryhmät:
a) ilman korvausta työskentelevät perheenjäsenet, mukaan lukien koko-
naan tai osittain markkinatuottantoa harjoittavissa ei-yhteisöyrityksissä
työskentelevät perheenjäsenet;
b) etätyöntekijät, joiden tulo määräytyy heidän vastuullaan olleen
tuotantoprosessin tuotoksen arvon mukaan työpanoksen suuruudesta
riippumatta;
c) työntekijät, jotka yksin tai yhdessä muiden kanssa harjoittavat sellaista
tuotantoa, jonka ainoana tarkoituksena on työntekijöiden oma
loppukulutus tai pääomanmuodostus.
Ilman korvausta työskentelevät vapaaehtoistyöntekijät luetaan kuuluviksi
itsenäisiin yrittäjiin, mikäli heidän vapaaehtoisen toimintansa tuloksena
syntyy tavaroita, esim. asunnon, kirkon tai muun rakennuksen rakenta-
minen. Mikäli kuitenkin heidän vapaaehtoisen toimintansa tuloksena
syntyy palveluja, esim. maksuton hoito- tai siivoustyö, heitä ei sisällytetätyöllisyyteen, koska näitä vapaaehtoispalveluja ei lueta tuotantoon (ks.
3.08).
Omistusasuntojen tuottamiin asuntopalveluihin ei liity työpanosta;
omistusasunnossa asuvia ei sellaisenaan pidetä itsenäisenä yrittäjänä.
TYÖLLISYYS JA KOTIPAIKKA
11.17. Tuottajayksiköiden toiminnan tuloksia voi verrata työllisyyteen vain,
mikäli viimeksi mainittuun sisällytetään sekä ne maassa vakinaisesti
asuvat että ulkomaiset henkilöt, jotka tekevät työtä kotimaisille tuotta-
jayksiköille.
Tämänperusteella työllisyyteenluetaanmyös seuraavat hen kilöryhmät:
a) ulkomaiset rajatyöntekijät, so. henkilöt, jotka kulkevat päivittäin rajan
yli töihintalousalueelle;
b) ulkomaiset kausityöntekijät, so. henkilöt, jotka muuttavat vuotta
lyhyemmäksi ajaksi talousalueelle työhöntoimialoille, joilla tarvitaan
ajoittainlisätyövoimaa;
c) ulkomaille sijoitetut maanasevoimiinkuuluvat hen kilöt;
d) maan maantieteellisen alueen ulkopuolella sijaitsevien kansallisten
tieteellisten tutkimuskeskusten henkilöstöön kuuluvat kansalaiset;
e) ulkomailla sijaitsevien diplomaattiedustustojen henkilökuntaan
kuuluvat kansalaiset;
f) kotimaistentalousyksiköidenkäyttämienlaivojen , kalastus- ja ilma-
alustenja kelluvienporauslauttojenmiehistönjäsen et;
g) talousalueen ulkopuolella toimipaikkaa pitävien julkishallinnon
toimielimienpaikalliset työn tekijät.
11.18. Toisaalta työllisyyteenei lueta seuraavia hen kilöryhmiä:
a) maassa vakinaisesti asuvat henkilöt, jotka ovat raja-tai kausityönte-
kijöitä, so. jotka ovat töissä toisella talousalueella;
b) ulkomaistentalousyksiköidenkäyttämienlaivojen , kalastus- ja ilma-
alustenja kelluvienporauslauttojenmiehistöönkuuluvat kan salaiset;
c) maanmaan tieteellisellä alueella toimipaikkaa pitävienulkomaisten
julkishallinnollisten toimielimien paikalliset työntekijät;
d) Euroopan yhteisöjen instituutioiden ja maan maantieteellisellä alueella
sijaitsevien kansainvälisten siviilijärjestöjen henkilökunta (mukaan
lukiensuoraanpalkatut paikalliset työn tekijät);
e) maan maantieteellisellä alueella sijaitsevien kansainvälisten sotilasjär-
jestöjenpalveluksessa olevat asevoimiinkuuluvat hen kilöt;1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 327
▼B
f) talousalueella sijaitsevissa ulkomaisissa tieteellisissä tutkimuskeskuk-
sissa työskentelevät kansalaiset.
11.19. Jotta muunnos työvoimatilastoissa yleistesti käytettyihin käsitteisiin
(kansallinen työllisyys) olisi mahdollista, erityisesti seuraavat henkilö-
ryhmät esitetäänEKT:ssä erillisin ä:
a) asepalvelukseenkutsutut joukot (ei sisälly työvoimatilastoihin , mutta
onsisällytetty EKT:nkohtaanjulkisyhteisöjenpalvelut);
b) maassa vakinaisesti asuvat, jotka tekevät työtä ulkomaisissa tuotta-
jayksiköissä (sisältyy työvoimatilastoihin, mutta ei sisälly EKT:n
määrittelemääntyöllisyyteen );
c) ulkomaalaiset, jotka tekevät työtä kotimaisissa tuottajayksiköissä (ei
sisälly työvoimatilastoihin, mutta sisältyy EKT:n määrittelemään
työllisyyteen);
d) laitoksessa pysyvästi elävät kotimaiset työntekijät;
e) kotimaassa asuvat työntekijät, jotka ovat alle työvoimatilastossa
huomioonotetuniän .
TYÖTTÖMYYS
11.20.Määritelmä: Käsite ”työttömät” kattaa Kansainvälisen työjärjestön
(kolmastoista kansainvälinen työvoimatilastokonferenssi)
laatimien normien mukaisesti kaikki ne tietyn iän ylittäneet
henkilöt, jotka olivat viiteajanjaksona:
a) ”ilmantyötä”, so. eivät olleet työssä palkkaa tai muuta
korvausta vastaan tai itsenäisenä yrittäjänä;
b) ”työhön saatavilla”, so. olivat viiteajanjaksona saatavilla
työhönpalkkaa tai muuta korvausta vastaantai
itsenäiseksi yrittäjäksi; ja
c) ”työnhakijoina”, so. olivat ryhtyneet erityisiin toimiin
tietyllä viiteajanjaksoa edeltäneellä ajanjaksolla etsiäk-
seentöitä palkkaa tai muuta korvausta vastaantai
tullakseenitsen äiseksi yrittäjäksi.
Näihinerityisiintoimiinvoidaanlukea kirjoittautumin enjulkiseentai
yksityiseen työnvälitykseen; suoraan työnantajiin kohdistettu työnhaku;
töidenkysely työmailta, maatiloilta, tehtaidenporteilta, markkin a- tai
muilta kokoontumispaikoilta; sanomalehti-ilmoitusten laittaminen tai
niihin vastaaminen; turvautuminen ystävien tai sukulaisten apuun töidensaamiseksi; maan, rakennuksen, koneiden tai laitteiden etsintä oman
yrityksen perustamiseksi; rahoituksen järjestäminen; lupien ja lisenssien
hakeminen jne.
11.21.Määritelmä: Työttömyysaste kuvaa työttömienprosen tuaalista osuutta
taloudellisesti aktiivisesta väestöstä.
Työttömyysaste lasketaantavallisesti eri sukupuoli- ja ikäryhmille, ja
joskus lisäksi ristiinluokitellaan muiden väestömuuttujien kuten sivii-
lisäädyn, pätevyyden tai kansallisuuden mukaan.
TYÖPAIKAT
11.22.Määritelmä: Työpaikka on henkilön ja kotimaisen institutionaalisen
yksikön välinen nimenomainen tai hiljainen sopimus(
1)-
siitä, että henkilö tekee työtä(2)palkkaa tai muuta
korvausta(3) vastaanerikseenmääritellynajan jaksonajan
tai toistaiseksi.
Tämä määritelmä kattaa sekä palkansaajien että itsenäisten yrittäjien
työpaikat: ts. kyseessä on palkansaajan työpaikka, mikäli henkilö kuuluu
toiseen institutionaalisen yksikköön kuin työnantaja, ja itsenäisen yrittäjän
työpaikka, mikäli henkilö kuuluu samaan institutionaaliseen yksikköön
kuin työnantaja.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 328
(1) Nimenomainen tai hiljainen sopimus liittyy työpanoksen antamiseen, ei tavara- tai
palvelustuotoksentuottamiseen .
(2) Työ tarkoittaa mitä tahansa toimintaa, joka myötävaikuttaa tavaroiden tai palvelujen
tuotantoon tuotantorajojen sisällä. Työn laillisuudella ja työntekijän iällä ei periaatteessaole merkitystä.
(
3) Palkaa tai muu korvaus ontässä kohdassa tulkittava laajamerkityksiseksi käsitteeksi,
johonsisältyy itsen äistenyrittäjiensekatulo.
▼B
11.23. Käsite työpaikat eroaa edellä määritellystä työllisyydenkäsitteestä
seuraavasti:
a) Työpaikan käsitteeseen sisältyy saman henkilön toinen, kolmas jne.
työpaikka. Viiteajanjaksona (yleensä viikko) nämä henkilön työpaikat
voivat olla joko peräkkäisiä tai, mikäli henkilöllä on sekä päivätyö että
iltatyö, samanaikaisia.
b) Yllä määritelty työpaikankäsite sulkee toisaalta pois n e tilapäisesti
töistä poissa olevat henkilöt, joilla on ”määrämuotoinen sidos
työpaikkaansa” esim. siinä muodossa, että heillä on ”varmuus töihin
palaamisesta tai sovittu töihinpaluupäivä”. Tällaista lomautetun tai
muualla koulutuksessa olevan henkilön ja työnantajan välistä yhtei-
symmärrystä ei lasketa tilinpitojärjestelmässä työpaikaksi.
TYÖPAIKAT JA KOTIPAIKKA
11.24. Maan talousalueella sijaitseva työpaikka on henkilön (jonka kotipaikka
voi olla toisella talousalueella) ja maan kotimaisen institutionaalisen
yksikön välinen nimenomainen tai hiljainen sopimus.
Taloudelliseen toimintaan käytetyn työpanoksen mittaamisen kannalta
ainoastaan institutionaalisen tuottajayksikön kotipaikalla on merkitystä,
koska yksinomaan kotimaiset tuottajat osallistuvat bruttokansantuotteen
tuottamiseen.
11.25. Lisäksi:
a) Työpaikat sisällytetään laskennassa talousalueen työpaikkoihin, mikäli
kotimaisentuottajantyön tekijät ovat tilapäisesti töissä toisella
talousalueella ja mikäli tuottajaa ei toiminnan luonteen ja keston
perusteella ole pidettävä toisen talousalueen laskennallisena talousyk-
sikkönä.
b) Työpaikkoja ei sisällytetä laskennassa talousalueen työpaikkoihin,
mikäli niissä tehty työ tehdään ulkomaisille institutionaalisille
yksiköille, ts. yksiköille, joiden taloudellisen mielenkiinnon keskus
ontoisessa maassa ja jotka eivät aio toimia kotimaanalueella
vähintään vuotta.
c) Kansainvälisten järjestöjen henkilöstön sekä ulkomaiden lähetystöjen
paikanpäältä palkkaamanhen kilöstöntyöpaikkoja ei sisällytetä
laskentaan, sillä työnantajayksiköt eivät ole kotimaisia.
TEHTYJEN TYÖTUNTIEN KOKONAISMÄÄRÄ
11.26.Määritelmä: Tehtyjen työtuntien kokonaismäärä on niiden todellisten
työtuntien yhteenlaskettu määrä, jotka on tehty laskenta-
ajanjakson aikana palkansaajana tai itsenäisenä yrittäjänä
edellyttäen, että näiden tuotos on tuotantorajojen sisällä.
Koska palkansaajan määritelmä on laaja ja kattaa osa-aikaiset työntekijät
sekä tilapäisesti töistä poissa olevat henkilöt, joilla kuitenkin on
määrämuotoinen sidos työhön, sopiva tuottavuuslaskelmien mittain
EKT:n suositusten mukaan on tehtyjen työtuntien kokonaismäärää eikä
työllistenlukumäärä.
Tehtyjen työtuntien kokonaismäärää suositellaan käytettäväksi järjes-
telmässä työpanosten mittana.
11.27. Todellisten työtuntien kokonaismäärä käsittää Kansainvälisen työjärjestön
(kymmenes kansainvälinen työvoimatilastokonferenssi) laatimien normien
mukaisesti:
a) normaalina työaikana tehdyt todelliset työtunnit;
b) normaalina työaikana tehtyjen työtuntien lisäksi tehdyt työtunnit, joista
yleisesti maksetaann ormaalia korkeampaa palkkaa (ylityö);
c) työpaikalla mm. työmaan valmisteluun, korjaus- ja huoltotöihin,
työkalujen valmisteluun ja puhdistukseen tai kuittien, laskujen, työajan
pituutta koskevienraporttienja muidenraporttientekemiseenkäytetty
aika;
d) työpaikalla odotteluuntai valmiin aoloonkäytetty joutoaika, mikä voi
johtua esim. töidentilapäisestä puuttumisesta, kon eidentai laitteiden
rikkoutumisesta tai onnettomuuksista, tai työpaikalla vietetty aika, jona
ei tehdä työtä, mutta jolta työnantaja on sitoutunut maksamaan palkkaa
sopimuksenn ojalla;
e) työpaikalla pidettäviä lyhyitä lepohetkiä, mukaanlukienvirvoketauot,
vastaava aika.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 329
▼B
11.28. Todellisiintyötun teihinei toisaalta lueta:
a) tunteja, joilta maksetaan, mutta joina ei tehdä työtä, kuten palkalliset
vuosilomat, yleiset vapaapäivät tai sairasloma;
b) aterioihinkäytettyjä taukoja;
c) työpaikanja kodinvälisiinmatkoihinkäytettyä aikaa siin äkään
tapauksessa, että siitä maksetaan (rakennustyöläiset). Työnantajan
ajalla järjestetty tällainen matkustaminen luetaan kuitenkin työtun-
teihin.
11.29. Tehtyjen työtuntien kokonaismäärä on niiden todellisten työtuntien
yhteenlaskettu määrä, jotka laskenta-ajanjakson aikana on tehty talousa-
lueella sijaitsevissa palkansaajien ja itsenäisten yrittäjien työpaikoissa
a) mukaanlukientalousalueenulkopuolella tehty työ sellaisille kotimai-
sille institutionaalisille työnantajayksiköille, joilla ei ole taloudellisen
mielenkiinnon keskusta siellä, missä työ tehdään;
b) poislukien työ sellaisille ulkomaisille institutionaalisille työnantajayk-
siköille, joilla ei ole taloudellisen mielenkiinnon keskusta
talousalueella.
11.30. Monissa yrityskyselyissä kirjataan maksettuja tunteja, ei tehtyjä työtun-
teja.
Tällaisissa tapauksissa kullekintyöpaikkaryhmälle onarvioitava tehtyjen
työtuntien määrä käyttäen hyväksi kaikkea saatavilla olevaa tietoa
palkallisista vapaista jne.
11.31. Suhdanneanalyysia varten saattaa olla tarpeen korjata tehtyjen työtuntien
kokonaismäärä siten, että vuosittaisten työpäivien määrä pidetään
vakiona.
KOKOAIKAVASTAAVUUS
11.32.Määritelmä: Kokoaikavastaava työllisyys, joka onyhtä kuinkokoaikai-
sina työpaikkoina ilmoitettu työpaikkojen lukumäärä, on
tehtyjen työtuntien kokonaismäärä jaettuna talousalueella
sijaitsevissa kokoaikaisissa työpaikoissa tehtyjentyötun tien
vuotuisella keskiarvolla.
11.33. Tämä määritelmä ei välttämättä kuvaa sitä, kuinka kokoaikavastaavuuden
käsitettä arvioidaan, sillä kokoaikaisten työpaikkojen työajan pituus on
muuttunut aikojen kuluessa ja vaihtelee toimialoittain; kunkin työpaikkar-
yhmän osalta on käytettävä laskentamenetelmiä, jotka määrittävät osa-
aikaistentyöpaikkojenkeskimääräisenosuudensekä n iissä keskimäärin
tehdyt työtunnit. Kullekin työpaikkaryhmälle on ensiksi arvioitava
kokoaikaisentyöpaikann ormaali työviikko. Mikäli mahdollista, työpaik-
karyhmä voidaanmääritellä toimialansisällä sukupuolenja (tai) sen
mukaan, minkälaista työ on. Palkansaajien työpaikkojen osalta näiden
lukujen määrittämisenlähtökohtana pidetään sopimusperusteisia työtun-
teja. Kokoaikavastaavuus lasketaanerikseenkussakintyöpaikkaryhmässä
ja saadut tulokset summataan.
11.34. Vaikka tehtyjen työtuntien kokonaismäärä on paras työpanosten mittain,
kokoaikavastaavuudesta ontiettyjä etuja: se onhelpomminarvioitavissa ja
helpottaa kansainvälisiä vertailuja sellaisten maiden kanssa, joissa
pystytäänarvioimaanvainkokoaikavastaavaa työllisyyttä.
TYÖNTEKIJÖIDEN TYÖPANOS KIINTEINÄ KORVAUKSINA
11.35.Määritelmä: Palkansaajien työpanos kiinteinä korvauksina mittaa
tämänhetkistä työpanosta arvotettuna palkansaajatyöpai-
koissa valittuna perusajanjaksona vallinneisiin
palkansaajakorvauksiin.
11.36. Käypähintaiset palkansaajakorvaukset jaettuna palkansaajien kiinteähin-
taisella työpanoksella antaa tulokseksi implisiittisen
palkansaajakorvausten hintaindeksin, jota voidaan verrata implisiittiseen
loppukäytön hintaindeksiin.
11.37. Palkansaajien työpanos kiinteinä korvauksina -käsitteellä pyritään
ilmentämään työvoiman rakenteessa ilmeneviä muutoksia esim. matala-
palkkaisista korkeasti palkattuihintyötekijöihin . Työvoiman
rakenneanalyysi tulisi tehdä toimialoittaisena, jotta analyysi olisi käyttö-
kelpoinen.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 330
▼B
LUKU 12
NELJÄNNESVUOSITILINPITO
12.01. Neljännesvuositilinpito on kiinteä, ja mm. kuluvan vuoden analysoinnin ja
edellisvuoden ennakkoestimaattien laskennan kannalta erittäin tärkeä osa
kansantalouden tilinpitojärjestelmää. Neljännesvuositilit muodostavat
sekä reaali- että rahoitustaloutta koskevan, neljännesvuosittain kirjattavien
taloustoimien, tilien ja tasapainoerien yhtenäisen joukon. Neljännesvuo-
sitilinpitoon sovelletaan tietyin tilinpitokaudesta johtuvin muutoksin
samoja periaatteita, määritelmiä ja rakennetta kuin vuosittaiseen tilinpi-
toon.
12.02. Neljännesvuositilien tärkeys perustuu ensisijaisesti siihen, että ne ovat
ainoa lyhyellä aikaviiveellä saatavissa oleva yhtenäinen indikaattori-
joukko, jonka avulla on mahdollista laatia lyhyen aikavälin yleiskatsaus
sekä talouden reaali- että rahoitustoiminnasta.
12.03. Tietyt neljännesvuositilinpidon erityispiirteet määräytyvät sen mukaan,
mistä ajanjaksosta tilinpitoa laaditaan ja kuinka pikaisesti luotettavaa
tietoa tarvitaan. Näitä erityispiirteitä ovat mm. tilinpidon tilastolliset
menetelmät, kausiluontoisuus ja sen käsittely, neljännesvuositilinpidon ja
vuosittaisen tilinpidon yhtenevyys sekä eräät viiteajanjaksoon liittyvät
tilinpidolliset erityispiirteet. Näitä erityispiirteitä tullaan käsittelemään
laajasti neljännesvuositilinpidon käsikirjassa, jonka Eurostat aikoo julk-
aista ennen tämän tilinpitomenetelmän soveltamista.
12.04. Neljännesvuositilinpidon laadinnassa käytettävät tilastolliset menetelmät
voivat poiketa huomattavasti vuosittaisessa tilinpidossa käytettävistä
menetelmistä. Nämä menetelmät luokitellaan kahteen pääluokkaan:
suoriin ja epäsuoriin menetelmiin. Suorissa menetelmissä käytetään
samoja tietolähteitä kuinvuosittaisessa tilin pidossa, mutta tiedot kerätään
neljännesvuosittain ja niissä on tiettyjä yksinkertaistuksia. Epäsuorissa
menetelmissä vuosittaisen tilinpidon tietoja hajotetaan matemaattisin tai
tilastollisin menetelmin ajan suhteen käyttäen viiteindikaattoreita, jotka
mahdollistavat kuluvan vuoden ekstrapoloinnin. Eri epäsuorien menetel-
mien valinnassa on ennen kaikkea kiinnitettävä huomiota ennustevirheen
minimointiin kuluvan vuoden osalta, jotta vuosittaiset ennakkoestimaatit
vastaisivat mahdollisimmantarkasti lopullisia lukuja. Lähestymistavan
valinta riippuu mm. siitä, mitä tietoja on saatavana neljännesvuosittain.
12.05. Neljännesvuositilinpidon sarjoissa ilmenee varsin usein säästä, tavoista,
lainsäädännöstä yms. johtuvia erittäin lyhytaikaisia vaihteluja, jotka
yleensä määritellään kausivaihteluiksi. Vaikka kausiluonteisuus kuuluu
kiinteästi neljännesvuositietoihin, se on usein esteenä trendi-suhdanne-
komponentin oikealle tunnistamiselle ja analyysille. Tämän takia on
tarpeenlaatia sekä alkuperäisiä että kausitasoitettuja tilejä. Kausitasoi-
tettujen lukujen tilinpidollinen yhtenevyys tulisi varmistaa.
Työpäiväkorjaus onkausitasoitukseenläheisesti liittyvä on gelma, jota
ontarpeenkäsitellä tarkemminEurostatinkäsikirjassa.
12.06. Tilinpidon on oltava pitkällä aikavälillä yhtenevää, koska neljännesvuo-
sitilinpidossa sovelletaan samaa kehikkoa kuin vuositilinpidossa.
Virtamuuttujien osalta tämä merkitsee sitä, että neljännesvuositietojen
summan on kunakin vuonna oltava yhtä suuri kuin vuositilinpidon luvut.
Tämänehdontäyttymiselle ei ole periaatteessa esteitä edellisenvuoden
osalta. Kuluvan vuoden ongelma on neljännesvuositietojen ja vuositie-
tojen välinen ajallinen järjestys, sillä neljännesvuositiedot saadaan
normaalisti vuositietoja nopeammin. Tämän ongelman voi ratkaista
sopimalla, että vuositietojen ennakkoestimaatit saadaan summaamalla
neljännesvuositietoja. Kun uusia vuositietoja otetaan käyttöön ja ennak-
kotietoja tarkistetaan, neljännesvuositietoja on muutettava vastaavasti.
Samoissa järjestelmissä vuotuinen tilinpito on neljännesvuositilinpidon
sivutuote eikä vuositietoja lasketa erikseen.
17.07. Alkuperäisten ja kausitasoitettujen tietojen ajallinen yhtenevyys on
varmistettava tarkoitukseen sopivia kausitarkistusmenetelmiä käyttäen.
12.08. Suurinosa taloustoimista ja tasapain oeristä jakautuu periaatteessa kaikille
vuosineljänneksille tiettyä säännöllisyyttä noudattaen. Eräät taloustoimet
näyttävät kuitenkin keskittyvän yhdelle tai kahdelle vuosineljännekselle.
Tällaisia ovat mm. tuloverot, osingot ja korot. Näiden taloustoimien
käsittely riippuu ensisijaisesti tulon muodostusprosessista.
12.09. Sille, että neljännesvuositilinpidossa käytetään samaa asetelmaa kuin
vuosittaisessa tilinpidossa, ei ole teoriassa estettä. Käytännössä on
kuitenkin hyödyllistä yksinkertaistaa ja aggregoida tätä kokonaisuutta
luotettavien neljännesvuositietojen saamiseksi mahdollisimman nopeasti
(ks. EKT-95-kehikkoontarvittavat tiedot ja taulukot).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 331
▼B
LUKU 13
ALUETILINPITO
13.01. Aluetilinpito on koko kansantalouden tilinpidon alueellinen täsmennys.
Aluetilinpidossa käytetään samoja käsitteitä kuin kansantalouden tilinpi-
dossa, ellei tässä luvussa toisinmain ita.
13.02. Täysimittainen aluetason tilinpito edellyttää kunkin alueen käsittelyä
erillisenä taloudellisena kokonaisuutena. Tässä tarkastelussa muiden
alueidenkan ssa tehtävistä taloustoimista tulee eräs ulkomaistentalous-
toimienlaji. Alueenulkomaisissa taloustoimissa tulisi tosinerottaa maan
muiden alueiden kanssa tehtävät taloustoimet ja ulkomaiden kanssa
tehtävät taloustoimet.
13.02. Käsitteelliset vaikeudet (ks. kohdat 13.10—13.14), selittävät osaltaansen ,
miksi aluetilinpito rajoittuu vain tuotannon toimialoittaiseen kirjaamiseen
ja eräiden institutionaalisten sektoreiden kuten kotitalouksien tileihin.
VARSINAINEN ALUE
13.04. Alueellinen kansantalous on osa koko kansantaloutta. Koko kansantalous
määritellään institutionaalisten yksiköiden pohjalta. Se käsittää kaikki
institutionaaliset yksiköt, joiden taloudellisen mielenkiinnon keskus on
maantalousalueella (ks. kohta 2.04). Vaikka talousalue muodostuu
ensisijaisesti maantieteellisestä alueesta, nämä kaksi käsitettä eivät ole
täysinyhten eviä (ks. kohta 2.05). Maantalousalue voidaanjakaa
varsinaisiin alueisiin ja ulkoalueisiin.
13.05. Varsinaiseen alueeseen luetaan:
a) alue, joka onosa maanmaan tieteellistä aluetta;
b) kaikki vapaa-alueet, mukaanlukienalueella sijaitsevat tullivarastot ja
tullivalvonnan alaiset tehtaat.
13.06. Ulkoalue muodostuu maantalousalueenosista, joita ei voida suoraan
liittää mihinkään yksittäiseen alueeseen. Ulkoalueeseen kuuluvat:
a) kansallinen ilmatila, aluevedet ja kansainvälisellä vesialueella sijait-
seva mannerlaatta, johon maalla on yksinoikeudet;
b) enklaavit eli erillisalueet (so. ulkomailla sijaitsevat maantieteelliset
alueet, joita maan julkishallinnon toimielimet käyttävät kansainvälisten
tai valtioiden välisten sopimusten nojalla (-suurlähetystöt, konsulaatit,
sotilastukikohdat, tieteelliset tutkimuskeskukset jne.));
c) maan mannerjalustan ulkopuolisilla kansainvälisillä vesillä sijaitsevat
kotimaisten yksiköiden hyödyntämät öljy-, maakaasu- yms. esiintymät.
13.07. Tilastollinen alueluokitus (NUTS) on Euroopan unionin kattava yhte-
näinen järjestelmä, jonka mukaan talousalue on luokiteltu alueisiin. NUTS
on alueluokitus aluetilinpidon laatimista varten.
YKSIKÖT JA KOTIPAIKKA
13.08. Aluetilinpidossa erotetaan kahdenlaisia yksiköitä. Paikallista toimialayk-
sikköä käytetääntuotan toprosessissa sekä tavaroidenja palvelujenkäytön
yhteydessä syntyvien virtojen analysointia varten. Institutionaalisen
yksikön avulla analysoidaan tuloihin, pääomaan ja rahoitustaloustoimiin
vaikuttavia virtoja sekä muita virtoja ja taseita.
13.09. Paikallinen toimialayksikkö on se osa toimialayksikköä, joka vastaa
paikallista yksikköä. Paikallinen yksikkö on maantieteellisesti yksilöi-
dyssä paikassa (ks. kohta 2.106) sijaitseva, tavaroita ja palveluksia tai
niiden osia tuottava institutionaalinen yksikkö. Tällä perusteella paikal-
lisentoimialayksikönalueellin enkotipaikka voidaanperiaatteessa
määrittää yksiselitteisesti.
Tuotantotoimialoihin liittyvien taloustoimien osalta on tarpeen kirjata
samaan institutionaaliseen yksikköön kuuluvien, mutta eri alueilla
sijaitsevienpaikallistentoimialayksiköidenväliset virrat. EKT suosittaa
paikallistentoimialayksiköidenvälistentoimitustensisällyttämistä
tuotoksenmääritelmäänja tällain enmäärittely onerityisentärkeä
aluetilinpidossa.
13.10. Institutionaaliset yksiköt jaetaan aluetilinpidossa kahteen alaryhmään.
Ensimmäinen alaryhmä ovat yksialueiset yksiköt, joiden taloudellisen
mielenkiinnon keskus on yhdellä alueella ja joiden toiminta tapahtuu
pääosintällä alueella. Yksialueisiinyksiköihinkuuluvat kotitaloudet,
yhteisöt, joidenkaikki paikalliset toimialayksiköt sijaitsevat samalla
alueella, paikallis- ja osavaltion hallinto, ainakin osa sosiaaliturvaa ja
monet kotilalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 332
▼B
Toinen alaryhmä ovat monialueiset yksiköt, joiden taloudellisen mielen-
kiinnon keskus ulottuu useammalla kuin yhdelle alueelle. Monet yhteisöt
ja joukko voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä ovat tällaisia yksiköitä.
Laajemmin tarkasteltuna tähän ryhmään kuuluvat myös ne institutionaa-
liset yksiköt, joiden toiminta kattaa koko maan, kuten valtionhallinto ja
jotkut, tavallisesti monopoli- tai lähes monopoliasemassa olevat yhteisöt,
kuten valtion rautatiet tai kansallinen sähköyhtiö.
13.11. Kaikkien yksialueisten institutionaalisten yksiköiden taloustoimet kohden-
netaan siihen alueeseen, jolla niillä on taloudellisen mielenkiinnon keskus.
Kotitalouksien taloudellisen mielenkinnon keskus on se alue, jolla niiden
jäsenet asuvat eikä se, jolla niiden jäsenet ovat töissä. Muiden
yksialueisten yksiköiden taloudellisen mielenkiinnon keskus on niiden
sijaintialueella.
13.12. Monialueisten yksiköiden eräät taloustoimet ovat käsitteeltään sellaisia,
että niitä ei tarkasti ottaen voida alueellistaa. Tällaisia ovat useimmat
jako- ja rahoitustaloustoimet. Monialueisten yksiköiden tasapainoeriä ei
näin ollen voida yksiselitteisesti määrittää alueellisella tasolla.
13.13. Monialueisten yksikköjen kaikkien taloustoimien kohdentaminen alueille
joidenkin nyrkkisääntöjen mukaan saattaa tuntua houkuttelevalta.
Käytännön syistä tähän ei kuitenkaan tulisi ryhtyä, sillä tällainen
menettely edellyttäisi EKT:n käsitteiden muuttamista. Kohdentamisessa
onsovellettava EKT:nkäsitteitä. Samat syyt, jotka estävät paikallisten
toimialayksikköjentäysimittaisentilin pidonsisällyttämisenkoko maan
tilinpitokehikkoon myös estävät kohdentamasta kaikkia institutionaalisia
yksiköitä ja niiden tilejä alueille; tämä tarkoittaisi periaatteessa täysimit-
taisentilijärjestelmänlaatimista paikallisille toimialayksiköille.
13.14. Edellä esitettyjensyidenperusteella aluetilin pitojärjestelmä rajoittuu:
a) tuotantotoimialojen alueittaisiin kokonaissuureisiin:
1) arvonlisäykseen
2) palkansaajakorvauksiin
3) työllisyyteen
4) palkansaajiin
5) kiinteän pääoman bruttomuodostukseen;
b) alueittaiseen bruttokansantuotteeseen (EKTA);
c) kotitalouksienalueellisiintileihin .
ALUEELLISTAMISMENETELMÄT
13.15. Aluetilinpidon lähtökohtana ovat niiden yksiköiden taloustoimet, joiden
kotipaikka on varsinaisella alueella. Alueellistamiseen sovelletaan yleensä
osista kokonaisuuteen-, kokonaisuudesta osiin- tai yhteismenetelmiä.
Seuraavassa eri menetelmien kuvaus:
a)Osista kokonaisuuteen -menetelmät
Osista kokonaisuuteen -arviointimenetelmässä käytetään hyväksi
alueella kotipaikkaa pitävistä yksiköistä saatuja tietoja, ja kokonais-
suureen alueellinen arvo saadaan näistä summaamalla. Alueellisten
arvojensummanonoltava yhtä suuri kuinkoko maanvastaava arvo.
b)Kokonaisuudesta osiin -menetelmät
Kokonaisuudesta osiin -menetelmässä koko kansantaloutta koskeva
luku jaetaanalueidenkeskenalueella sijaitsevia yksittäisiä yksiköitä
erittelemättä käyttäenhyväksi jakosään töä, joka vastaa mahdolli-
simmantarkasti arvioitavaa ilmiötä. Men etelmää kutsutaan
kokonaisuudesta osiin -menetelmäksi siitä syystä, että kokonaissuure
kohdennetaan alueelle eikä yksittäiseen yksikköön. Kotipaikan nimeä-
minen on kuitenkin tarpeen, jotta käytettyjen sääntöjen avulla
saataisiinoikea alueellin enpeitto.
c)Yhteismenetelmät
Osista kokonaisuuteen -menetelmää käytetään harvoin sellaisenaan,
jotenmyös yhteismen etelmienkäyttöä voi harkita. Esim. tietyn
muuttujan, tai muuttujien kokonaissuureen, alueellistaminen saattaa
onnistua vain osista kokonaisuuteen -menetelmällä NUTS-1-tasolla.
NUTS-2- tai NUTS-3-tasoilla tapahtuvaanalueellistamiseenon
sovellettava kokonaisuudesta osiin -menetelmää.
13.16. Periaatteessa osista kokonaisuuteen -menetelmässä on se etu, että siinä
pystytäänsuoraanhyödyn tämäänparhaita alueellisentasontietolähteitä.
Kokonaisuudesta osiin -menetelmä puolestaan takaa sen, että aluetilin-
pidon luvut ovat yhteneviä koko kansantalouden tilinpidon kanssa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 333
▼B
Kokonaisuudesta osiin -menetelmän haittana on se, että alueittaiset
estimaatit eivät pohjaudu suoraan aluetietoon, vaan ne laaditaan
jakosäännön avulla, jonka oletetaan olevan tietyssä vastaavuussuhteessa
mitattavaanilmiöön .
13.17. Koko maan tietojen kanssa käsitteellisesti yhtenevät aluetiedot tulisi aina,
mikäli mahdollista, arvioida suoraan osista kokonaisuuteen -menetelmällä.
Kokonaisuudesta osiin -menetelmä ei anna riittävän luotettavaa tieto-
pohjaa estimaattientarkkuudenarvioimiseksi, kuntaas osista
kokonaisuuteen -menetelmässä tarkastelu painottuu estimaattien mahdol-
lisiinpoikkeamiinkoko maantiedoista.
TOIMIALOITTAISET KOKONAISSUUREET
13.18. Samaa tai samanlaista toimintaa (ks. kohta 2.108) harjoittavat paikalliset
toimialayksiköt (TAYt) muodostavat alueittaisen toimialan. Paikallinen
toimialayksikkö onse yksikkö, johontuotan totoimialoihinliittyvä tieto
(tuotos, välituotekäyttö jne.) pohjautuu.
13.19. Tuotantotoimialojen kokonaissuureet tulisi periaatteessa kohdentaa siihen
alueeseen, jossa keskeiset taloustoimet suorittavalla yksiköllä on koti-
paikka. Paikallisentoimialayksikönkotipaikka onoleellin enkriteeri
kohdennettaessa näitä kokonaissuureita johonkin tiettyyn alueeseen.
13.20. Kiinteän pääoman bruttomuodostus jaetaan alueisiin samalla yleisper-
iaatteella kuin koko kansantalouden tilinpidossa eli omistuksen perusteella
(ks. kohta 2.05, alaviite 1). Monialueisten yksiköiden omistamat kiinteät
varat kohdennetaan paikallisiin toimialayksikköihin, joissa niitä käytetään.
Käyttöleasing-toiminnalla saadut kiinteät varat kirjataan omistajan
alueella samalla tavalla kuin koko kansantalouden tilinpidossa ja
rahoitusleasing-toiminnalla saadut varat vastaavasti käyttäjän alueella.
13.21. Käytännössä voi olla niin, että tietoa on saatavissa vain sellaisten
yksiköidentasolla, joilla onuseita, erilaista toimin taa harjoittavia ja/tai eri
alueilla toimivia paikallisia toimialayksiköitä. Tällaisessa tapauksessa
toimialoittaiset luvut onalueellistettava käyttäenhyväksi saatavilla olevia
indikaattoreita (esim. palkansaajakorvaukset tai työllisyys aluetta kohti).
13.22. Paikallista toimialayksikköä määriteltäessä voidaanerottaa kolme erilaista
tilannetta:
a) Tuotantotoiminta, johon liittyy merkkittävä(1) työpanos kiinteässä
toimipaikassa, ei aiheuta ongelmia. Joissain tapauksissa lisäselvitykset
ovat kuitenkin tarpeen (ks. kohdat 13.24—13.27).
b) Tuotantotoimintaa ilman merkittävää työpanosta kiinteässä toimipai-
kassa ei pidetä erillisenä paikallisena toimialayksikkönä, ja tuotanto on
luettava senpaikallisenyksikönhyväksi, joka onvastuussa tämän
toiminnan johtamisesta.
c) Tuotantotoimintaan, jolla ei ole kiinteää toimipaikkaa, tulee soveltaa
samaa kotipaikankäsitettä kuinkan sallisella tasolla.
13.23. Aputoiminnoista ei muodosteta erillisiä kokonaisuuksia, eikä niitä eroteta
ensisijaisesta tai toissijaisesta toiminnasta tai kokonaisuuksista, joita nämä
toiminnot palvelevat (ks. kohta 2.104). Aputoiminnot yhdistetään siis
niihin paikallisiin toimialayksiköihin, joita toiminnot palvelevat.
Aputoimintoja voidaan harjoittaa useissa eri paikoissa, jotka voivat sijaita
eri alueella kuin se paikallinen toimialayksikkö, jota aputoiminnot
palvelevat. Yllä mainitun maantieteellisen kohdentamissäännön tiukka
soveltaminen johtaisi kokonaissuureiden aliarvioimiseen niillä alueilla,
joille keskittyy aputoimintoja. Aputoiminnot on siis kohdennettava
kotipaikkaperiaatteen mukaisesti sijaintialueelleen; aputoiminnot luetaan
samaan toimialaan kuin ne paikalliset toimialayksiköt, joita aputoiminnot
palvelevat.
13.24. Eräiden toimialojen alueellistamismenetelmiä on tarpeen selventää. Näitä
toimialoja ovat:
a) rakentaminen;
b) kuljetus, varastointi ja tietoliikenne;
c) rahoitustoiminta.
13.25. Rakentamisessa rakennustyömaita tulisi käsitellä itsenäisinä paikallisina
toimialayksikköinä, mikäli toiminta on merkittävää (ks. kohta 2.09,
alaviite (4)). Koska tiettyä kalustoa, kuten paalutuskoneita ja nostokurkia,1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 334
(1) Merkittäväntyöpan oksenontässä yhteydessä katsottava vastaavanyhdenpuolipäiväi-
sesti työskentelevän henkilön vuotuista työaikaa.
▼B
voidaanliikutella samantoimialayksikönpaikallistenyksiköidenvälillä ja
koska työmaatasolta ei ole saatavissa tietoa, tällaisenkalustonkiin teän
pääoman bruttomuodostus suositellaan kohdennettavaksi toimialayksikön
pääkonttoriin.
13.26. Kuljetustoimialoille, putkijohtokuljetus mukaan lukien, on olennaisen
tärkeää määritellä ne paikalliset toimialayksiköt, joihin tuotanto ja
pääoman muodostus kohdennetaan. Maaliikenteen (poislukien rautatiet)
tuotanto ja pääoman muodostus tulisi kohdentaa varikoihin tai vastaaviin
paikallisiin toimialayksiköihin, joihin kalusto on sijoitettu. Vesiliikenteen
tuotanto ja liikkuva kalusto tulisi kohdentaa yksikön kotisatamaan.
Putkijohtoverkostot tulisi kohdentaa niitä hyödyntävään paikalliseen
toimialayksikköön.
Rautatie- ja ilmaliikenteessä koko maan suureet tulisi jakaa alueisiin
kokonaisuudesta osiin -menetelmällä sopivien indikaattoreiden mukaan.
Palkansaajakorvaukset tulisi kohdentaa alueelle, jossa ihmiset ovat työssä.
Bruttotoimintaylijäämä tulisi jakaa alueisiin juna- tai lentoreittien
toimintaa kuvaavien indikaattoreiden mukaisesti.
Tietoliikenteessä puhelinkopit, puhelinlaitteet, tietoliikennelinjat yms.
vain tukevat toimintaa. Ne eivät näin ollen muodosta itsenäisiä yksiköitä,
ja ne luetaan niistä vastaavaan paikalliseen toimialayksikköön kuuluviksi.
Myös infrastruktuuri-investoinnit tulisi kohdentaa näihin paikallisiin
yksikköihin.
13.27. Rahoitustoiminnan arvonlisäys tulisi jakaa tulolähestymistavan mukaan.
Palkansaajakorvaukset tulisi kohdentaa niihin paikallisiin toimialayksik-
köihin, joissa ihmiset ovat töissä. Luottolaitosten bruttotoimintaylijäämä
tulisi jakaa paikallistentoimialayksikköjenlain ojenja talletustensummien
suhteessa, ja vakuutuslaitostenbruttotoimin taylijäämä saatujenvakuutus-
maksujensuhteessa. Kiin teänpääomanbruttomuodostus koostuu
pääasiassa rakennuksista, joten se tulisi kohdentaa alueesen, jolla
rakennukset sijaitsevat.
13.28. Tuotos arvotetaanperushin taan(ks. kohta 3.47). Välituotekäyttö arvote-
taanostajanhin taanhetkellä, jollointuotteet siirtyvät valmistusprosessiin
(ks. kohta 3.72). Toimialoittainen arvonlisäys arvotetaan siis perushintaan.
Kiinteän pääoman bruttomuodostus arvotetaan ostajan hintaan mukaan
lukien asennuskulut ja muut omistajan vaihdoksesta aiheutuvat kustan-
nukset. Mikäli kiinteä pääoma on tuotettu omaan käyttöön, se arvotetaan
vastaavien kiinteiden varojen perushintaan tai, mikäli tällaisia hintoja ei
ole saatavissa (ks. kohta 3.113), tuotantokustannusten perusteella.
13.29. Aluetasolla BKT:ta vastaa BKTA (alueittainen bruttokansantuote). BKTA
arvotetaan markkinahintaan lisäämällä alueellistetut verot miinus tuote- ja
tuontituet alueittaiseen perushintaiseen arvonlisäykseen. Markkinahin-
taistenBKTA:idensumma mukaanlukienulkoalueenBKTA onyhtä kuin
markkinahintainen BKT.
KOTITALOUKSIEN TILIT
13.30. Alueittainen bruttokansantuote syntyy alueella kotipaikkaa pitävien
paikallisten toimialayksiköiden tuotantotoiminnoista. Tulonjako- ja
tulojen uudelleenjakoprosessien tuloksena on muita mielekkäitä tasapai-
noeriä kuten ensitulo ja käytettävissä oleva tulo. Kohdissa 13.10—13.14
mainituilla perusteilla nämä tulokäsitteet rajataan aluetilinpidossa kotita-
louksiin.
13.31. Kotitalouksien alueelliset tilit ovat koko kansantalouden vastaavien tilien
alue-erittelyjä. Käytännön syistä nämä tilit rajoittuvat:
a) ensitulon jakotiliin;
b) tulojen uudelleenjaon tiliin.
Tileillä pyritäänmittaamaanalueella sijaitsevienkotitalouksienen situloa
ja käytettävissä olevaa tuloa.
13.32. Kotitalouksienalueelliset tilit lasketaanvarsin aisella alueella sijaitsevien
kotitalouksien perusteella. Kotitaloudet yksikkönä ja institutionaalisena
sektorina on määritelty tarkemmin kohdissa 2.13, 2.16, 2.75 ja 2.76.
Alueella vakinaisesti asuvan väestön kokonaismäärä saadaan laskemalla
yhteenalueella oleviinkotitalouksiinkuuluvat hen kilöt.
13.33. Kotitalouksienkotipaikanmäärittämiseensovelletaanaluetilin pidossa
yleensä samoja sääntöjä kuin kansantalouden tilinpidossa. Opiskelijoiden
ja pitkäaikaispotilaidenkotipaikanosalta tehdäänkuiten kinpoikkeus,
mikäli majapaikka ontoisella alueella samassa maassa. Aluetilin pidossa
tällaisten henkilöiden katsotaan asuvan vakinaisesti heidän todellisella
majoitusalueellaan, mikäli majoittuminen kestää yli vuoden.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 335
▼B
13.34. Kotitalouksienaluetilin pidossa erotetaankaksi lähestymistapaa sen
mukaan, omistaako kotitalous yhtiöimättömän yrityksen, maata ja/tai
kakkosasunnon toisella alueella.
a)Kotitalous, joka omistaa yhtiöimättömän yrityksen (ei katsota yritys-
mäiseksi yhteisöksi kansallisella tasolla) toisella alueella
Yhtiöimättömänyrityksenkatsotaansijaitsevantällä toisella alueella
(laskennallinen yksikkö). Toimialoittaisten kokonaissuureiden
laadinnan tuloksena syntyvä sekatulo on näin ollen osa sijaintialueen
sekatuloa. Kotitalouksienalueellisenen situlonjakotilille kirjatun
sekatulononkuiten kinoltava yhtä suuri kuinalueenkotitalouksien
saamansekatulonkokon aismäärä riippumatta siitä, millä alueella tämä
tulo on syntynyt.
b)Kotitalous, joka omistaa maata ja/tai kakkosasunnon toisella alueella
Myös tässä tapauksessa maata ja/tai kakkosasuntoa pidetään tällä
toisella alueella sijaitsevana laskennallisena yksikkönä. Maanvuokrat
ja/tai vuokralaisten maksamat vuokrat maksetaan näin ollen lasken-
nalliselle yksikölle. Jos omistaja käyttää kakkosasuntoa omaan
loppukulutukseen, vuokran arvo tulisi kirjata alueiden väliseksi
vienniksi asunnon sijaintialueelta sille alueelle, jolla omistajalla on
vakinainen asuinpaikka. Viimeksi mainittu alue tuo siis tämän
palvelun ja käyttää sen kotitalouksien loppukulutusmenoihin. Tästä
tuotantoprosessista syntyvä toimintaylijäämä poikkeaa sekatulon
tavoin kotitalouksien ensitulon jakotilin toimintaylijäämästä; koko
kansantaloudessa molemmat ovat yhtä suuria.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 336
▼B
LIITE I
VÄLILLISET RAHOITUSPALVELUT (FISIM)
EKT:nLUKUIHIN TEHTÄVÄT MUUTOKSET, MIKÄLI VÄLILLISET RAHOITUS-
PALVELUT (FISIM) KOHDENNETAAN
Luku 1
1.13, viidennen
kohdand)
alakohtaPoistetaan kohdasta ”EKT sisältää
myös monia erityissopimuksia, esim.:”
”välillistenrahoituspalvelujenkäytön
kirjaaminen nimellisen sektorin tai
toimialanvälituotekäytöksi.”Korvataan:
”Välillistenrahoituspalvelujen
(FISIM) käytön kohdentaminen
käyttäjän sektoreihin/toimialoihin.”
1.25 toinen
kohtaLisätään kohtaan ”Eräät tärkeimmistä
eroista käsitteidenvälillä ovat:”
alakohta:
”i) Välillistenrahoituspalvelujen
(FISIM) käyttö kohdennetaan nyt
käyttäjänsektoreihin /toimialoihin
nimellisen sektorin (toimialan)
sijaan. FISIMin käyttöä ei näin
ollenen ää kirjata sovitun
käytännön mukaisesti kokonaan
välituotekäyttöön, vaan se voi
olla myös loppukulutusta ja
vientiä. Tämä merkitsee, että
myös FISIMintuon tia voi
esiintyä.”
Luku 3
3.63 Poistetaan neljännen kohdan lopusta
koko teksti alusta alkaen kohtaan ”…
arvotetaanveloitettujenpalkkioidenja
porvisioidenperusteella” tämä kohta
mukaan lukien .Korvataan:
”J.Rahoituksen välityspalkkiot (tähän
sisältyvät vakuutuspalvelut ja eläker-
ahastopalvelut)
Rahoituksenvälityspalveluita (pois
lukienvakuutuspalvelut ja eläkerahas-
topalvelut) ovat:
a) rahoituksenvälittäjienasiakkail-
taansuoraanveloittamat
rahoituspalvelut, jotka lasketaan
veloitettujenpalkkioidenja provi-
sioidensumman a.
Rahoituksenvälittäjät voivat n ime-
nomaisesti veloittaa tuottamistaan
välityspalveluista. Tällaistenpalve-
luidentuotos arvotetaan
veloitettujenpalkkioidenja provi-
sioidenperusteella;
b) rahoituksenvälityspalvelut, joista
veloitetaanvälillisesti ja jotkalasketaanvälillisesti (FISIM).
Rahoituksenvälittäjät tuottavat
palveluita, joista he eivät veloita
täsmällisiä palkkioita tai provi-
sioita. He maksavat
lainanantajilleen alhaisemman
koronkuinmuutoinja veloittavat
korkeammankoronomilta lain a-
nottajiltaan.
Välillistenrahoituspalveluiden
(FISIM) tuotos syntyy siis rahoi-
tuksenvälittäjienhoitaessa lain oja
ja talletuksia, joidenkorkoja he
säätelevät; toisaalta vaaderyhmän
’muut arvopaperit kuinosakkeet’1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 337
▼M1
▼M1
osalta ei synny välityspalvelua.
Tuotos alasektoreista S 122 (muut
rahoituslaitokset) ja S 123 (muut
rahoituksenvälittäjät pois lukien
vakuutusyhtiöt ja eläkerahastot)
lukuunottamatta sijoitusrahastoja
arvotetaantodellistenmaksettujen
ja saatujenkorkojenerotuksenja
’viitekoron’ perusteella. Niiden
sekä kotimaistenettä ulkomaisten
lainansaajien osalta, joille rahoi-
tuksenvälittäjät lain aavat varoja,
tuotos lasketaanvoimassa olevan
lainasta perittävän koron ja sen
määrän, joka maksettaisiin, jos
viitekorkoa käytettäisiin, erotuk-
sena. Niiden sekä kotimaisten että
ulkomaisten lainanantajien osalta,
joilta rahoituksenvälittäjät
lainaavat varoja, tuotos lasketaan
sen koron, jonka he saisivat, jos
käytettäisiinviitekorkoa, ja todelli-
suudessa saatavankoron
erotuksena.
c) Keskuspankin tuottamat rahoi-
tuksenvälityspalvelut.
Keskuspankkia ei saa sisällyttää
välillistenrahoituspalveluiden
(FISIM) laskentaan: sen tuotos
lasketaankulujensumman a.”
3.70 j) Poistetaan:
”ainoastaan koko kansantaloudelle:
kaikki kotimaistentuottajientarjoamat
välilliset rahoituspalvelut (FISIM)”Korvataan:
”kotimaistentuottajienvälillisten
rahoituspalvelujenkäyttö”
3.70 Lisätään:
”k) Sovitun käytännön mukaisesti
keskuspankin tuotos olisi kohden-
nettava kokonaisuudessaanmuidenrahoituksenvälittäjien
(alasektorit S 122-S 123) välituo-
tekäyttöön.”
3.76 e) Lisätään kohtaan ”suoraanveloitetut
rahoituspalvelut”:
”ja se osa välillisiä rahoituspalveluja,
jonka kotitaloudet käyttävät loppuku-
lutustarkoituksiin;”
3.142 h) Lisätään välittömästi kohdan: ”rahoi-
tuspalvelut, täsmällistenprovisioiden
ja palkkioidenmääränmukaan ;”
jälkeenlause:
”ja ulkomaalaistenkäyttämä osa välil-
lisistä rahoituspalveluista;”1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 338
▼M1
Luku 4
4.51, toinen
kohtaPoistetaan:
”Rahoituksenvälittäjieneri asiakkaille
kohdentamatonta palveluiden arvoa,
rahoituksenvälittäjille todella makset-
tuja tai niiltä saatuja korkoja, ei
oikaista niiden marginaalien eliminoi-
miseksi, jotka koostuvat rahoituksen
välittäjienperimistä implisiittisistä
maksuista. Oikaisuerää tarvitaan
rahoituksenvälittäjiensekä sen
laskennallisen toimialan ensitulon
jakotilillä, jolle koko rahoituksen
välittäjien tuotos kohdennetaan
välituotekäyttönä sovitun käytännön
mukaisesti.”Korvataan:
”Kunrahoituksenvälittäjientuotta-
mienpalvelustenarvo jaetaaneri
asiakkaidenkesken , rahoituksen
välittäjienmaksamia tai saamia todel-
lisia korkoja ontarpeenoikaista sen
korkokateosuudenelimin oimiseksi,
joka kuvaa rahoituksenvälittäjien
laskennallista palvelumaksua. Laina-
nottajien rahoituksen välittäjille
maksamista korkomääristä onvähen -
nettävä maksettavien palvelumaksujen
arvioitu arvo, ja tallettajiensaamia
korkomääriä onvastaavasti lisättävä.
Palvelumaksujenarvoja ei käsitellä
koronmaksuina, vaan maksuina rahoi-
tuksenvälittäjienasiakkailleen
tuottamista palveluista.”
Luku 8
8.09 SELITTÄVÄ HUOMAUTUS:
Lisätään esitetyt luvut: Taulukot A.I.1
ja A.I.2, joista käy ilmi välillisten
rahoituspalvelujenkohden tamisen
vaikutukset numerotietoihin, jotka on
esitetty luvussa 8
”Tilien ja tasapainoerien kokonaisuus”
(numeerinen esimerkki).
8.14 Poistetaan:
”Koska välillisiä rahoituspalveluita
(FISIM) ei kohdenneta käyttäjän
sektoreihin, niiden tuotoksen koko
arvo kirjataanvälituotekäytöksi n imel-
liselle sektorille, jonka tuotos on nolla
ja negatiivinen arvonlisäys on välituo-
tekäytönsuuruin enmutta
erimerkkinen kuin välituotekäyttö.
Tämä siis vähentää kaikkien sektor-
eidenja toimialojenyhteen laskettua
arvonlisäystä. Tilien esitystapaa
voidaan keventää siten, että nimelli-
selle sektorille ei laiteta lisäsaraketta,
vaanvastaava luku otetaanhuomioon
koko kansantalouden sarakkeessa.”Korvataan:
”Koska välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) kohdennetaan käyttäjän
sektoreihin, tietyt osat koronmaksuista
määritelläänpalvelumaksuiksi. Tällä
määrittelyllä onvaikutusta tuotoksen
ja välituotekäytönarvoihin(sekä
viennin, tuonnin ja loppukulutuksen
arvoihin).”
8.24 Poistetaan:
”Koska välillisiä rahoituspalveluja
(FISIM) ei kohdenneta käyttäjän
sektoreihin, korkojen kirjaukset
kuvaavat todellisia maksettavia ja
saatavia korkoja. Resursseihintehdään
korjaukset sarakkeeseenrahoituslai-
tokset (negatiivinen etumerkki) ja
sarakkeeseen nimellinen sektori (posi-
tiivinen etumerkki). Tilien esitystapaa
voidaan keventää siten, että nimelli-
selle sektorille ei laiteta lisäsaraketta,
vaanvastaava luku esitetäänkoko
kansantalouden sarakkeessa.”Korvataan:
”Koska välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) kohdennetaan käyttäjän
sektoreihin, erä ’Korko’ ensitulon
jakotilillä vastaa maksettavia ja
saatavia korkoja, senjälkeenkun
välilliset rahoituspalvelut onvähen -
netty lainanottajien todellisista
maksettavista ja lisätty lainanantajien
todellisiinsaataviin .”1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 339
▼M1
Luku 9
9.25 a) Poistetaan:
”välituotekäyttö toimialoittainsisältää
välilliset rahoituspalvelut, jotka on
kirjattu nimelliselle toimialalle (katso
kohta 9.33)”
9.25 b) Poistetaan:
”miinus välilliset rahoituspalvelut
(nimelliselle toimialalle kirjatut, katso
kohta 9.33)”
9.33 Poistetaan:
”Tarjonta- ja käyttötaulukoissa NACE
Rev. 1 toimialaluokitusta laajennetaan
nimellisellä toimialalla välillisten
rahoituspalveluidenkäyttöä varten .
Tarjontataulukoissa tälle toimialalle
ei kirjata mitääntaloustoimia. Käyttö-
taulukossa välillistenrahoituspal-
veluidenkäyttö yhteen sä kirjataan
tämänn imellisentoimialanvälituote-
käytöksi. Koska tällä nimellisellä
toimialalla ei ole mitäänmuita talous-
toimia, sen nettotoimintaylijäämä on
negatiivinen välituotekäytön määrän
verran; kaikki muut sen arvonli-
säyksenosatekijät ovat n olla. Sen
vuoksi sen arvonlisäys yhteensä on
yhtä suuri kuin sen (negatiivinen)
nettotoimintaylijäämä.”1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 340
Taulukko A.I.1 — Vaikutukset, jotka aiheutuvat välillisten rahoituspalvelujen kohdentamisesta institutionaalisiin sektoreihin, mukaan lukien markkinattomi a tuottajia koskevat muutokset
Käyttö Resurssit
TilitYhtee-
nsäTavar-
a- ja
palve-
lutililläS.2
Ulko-
maiden
tililläS.1
Koko
kansan
talousS.15
VTY:tS.14
Kotita-
loudetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrity-
ksetTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrity-
ksetS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julki-
syhtei-
sötS.14
Kotita-
loudetS.15
VTY:tS.1
Koko
kansa-
ntalousS.2
Ulko-
maiden
tililläTavar-
a- ja
palve-
lutililläYhtee-
nsäTilit
I.
Tuotanto/
ulkomaiden
tili2 2 P.72 Palvelujentuon ti 2 2 I.
Tuotanto/
ulkomaiden
tili4 4 P.62 Palvelujenvien ti 4 4
P.1 Tuotos 48 6 3 57 57
27 27 3 0 6 0 18 P.2 Välituotekäyttö
30 − 2 30 48 − 18 B.1 Arvonlisäys/tavara-
ja palvelutase−1 8 4 8 3 0 3 0
II.1.1.
Tulonmuo-
dostustili30 30 48 − 18 B.2 Toimintaylijäämä − 18 48 30 30 II.1.1.
Tulonmuo-
dostustili
II.1.2.
Ensitulon
jakotili230 13 217 6 14 35 106 56 D.41 Korko 33 106 14 49 7 209 21 230 II.1.2.
Ensitulon
jakotili22 22 1 35 − 21 48 − 41 B.5 Sektorinen situlo − 41 48 − 21 35 1 22 22
II.2.
Tulojen
uudelleen-
jaontili22 22 1 35 − 21 48 − 41 B.6 Käytettävissä oleva
tulo− 41 48 − 21 35 1 22 22 II.2.
Tulojen
uudelleen-
jaontili
II.4.
Tulonkäyttö-
tili28 28 3 19 6 P.3 Kulutusmenot II.4.
Tulonkäyttö-
tili6 − 6 − 2 16 − 27 48 − 41 B.8nNettosäästo/vaihto-
tase▼M11996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 341
Taulukko A.I.2 — Vaikutukset, jotka aiheutuvat välillisten rahoituspalvelujen kohdentamisesta ainoastaan nimelliseen sektoriin
Käyttö Resurssit
TilitYhte-
ensäTavar-
a- ja
palve-
luti-
lilläS.2
Ulko-
maid-
en
tililläS.1
Koko
kansa-
ntalo-
usS.15
VTY:tS.14
Koti-
talou-
detS.13
Julki-
syhte-
isötS.12
Raho-
itus-
laitok-
setS.11
Yrity-
ksetNime-
llinenTaloustoimet ja tasapainoerätNime-
llinenS.11
Yrity-
ksetS.12
Raho-
itus-
laitok-
setS.13
Julki-
syhte-
isötS.14
Koti-
talou-
detS.15
VTY:tS.1
Koko
kansa-
ntalo-
usS.2
Ulko-
maid-
en
tililläTavar-
a- ja
palve-
luti-
lilläYhte-
ensäTilit
I.
TuotantotiliP.1 Tuotos 48 48 48 I.
Tuotantotili48 48 48 P.2 Välituotekäyttö 48 48
48 − 48 B.1 Arvonlisäys/tavara-
ja palvelutase−4 8 4 8
II.1.1.
Tulonmuo-
dostustili48 − 48 B.2 Toimintaylijäämä − 48 48 II.1.1.
Tulonmuo-
dostustili
II.1.2.
Ensitulon
jakotili222 16 206 7 17 39 77 66 D.41 Korko 25 125 12 33 5 200 22 222 II.1.2.
Ensitulon
jakotiliP.119 FISIM-oikaisuerä 48 − 48
− 6 − 2 16 − 27 48 − 41 B.5 Sektorinen situlo − 41 48 − 27 16 − 2 − 6
II.2.
Tulojen
uudelleen-
jaontili− 6 − 2 16 − 27 48 − 41 B.6 Käytettävissä oleva
tulo− 41 48 − 27 16 − 2 − 6 II.2.
Tulojen
uudelleen-
jaontili
II.4.
Tulonkäyttö-
tili6 − 6 − 2 16 − 27 48 − 41 B.8nNettosäästö/vaihto-
taseII.4.
Tulonkäyttö-
tili▼M11996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 342
▼B
LIITE II
KESTÄVIEN TAVAROIDEN LEASING JA OSAMAKSU-
KAUPPA
MÄÄRITELMÄT
1. Institutionaaliset yksiköt voivat hankkia käyttöönsä kestäviä tavaroita myös
muulla tavoinkuinostamalla tavaranomaksi: käyttöleasin gillä, rahoitus-
leasingillä ja osamaksukaupalla. Kaikissa kolmessa tapauksessa kyseinen
institutionaalinen yksikkö saa käyttöoikeuden kestävään tavaraan, mutta
tavaranlaillin enomistusoikeus jää toiselle yksikölle.
Leasing
2. Kunyksikkö A omistaa kestäväntavaranja siirtää tämänkäyttöoikeuden
yksikölle B, A:ta kutsutaan”vuokrallean tajaksi” ja B:tä ”vuokralleotta-
jaksi”. Maksuja, joita B suorittaa A:lle tavarankäyttöoikeudensiirrosta,
sanotaan ”(leasing)vuokramaksuiksi”. Vuokralleantaja voi olla joko sama
kuinvuokrattavankestäväntavarantuottaja tai sentytäryhtiö, mutta
vuokralleantaja voi myös olla täysin itsenäinen yksikkö, jolla ei ole mitään
siteitä tavaran tuottajaan tai myyjään. Leasing voi käsittää kaikenlaisia
tuotettuja kestäviä tavaroita rakennuksista ja rakenteista kulutustavaroihin,
ja kaikentyyppiset institutionaaliset yksiköt voivat leasingin avulla saada
käyttöoikeuden kestävään tavaraan. Leasingin kahta eri muotoa, käyttöle-
asingiä ja rahoitusleasingia, käsitellään tilinpitojärjestelmässä varsin eri
tavoin.
Käyttöleasing
3. Vuokralleottaja saa käyttöoikeudenkestävääntavaraantietyksi ajaksi, joka
voi olla pitkä tai lyhyt eikä välttämättä ennalta sovittu. Vuokra-ajan
päätyttyä vuokralleantaja odottaa saavansa tavaran takaisin jokseenkin
samassa kunnossa kuin se oli vuokrattaessa, kun normaalia kulumista ei
oteta lukuun. Vuokralleantaja vuokraa tavaran todennäköisesti toiselle
vuokralleottajalle tai käyttää sitä muutoin. Käyttöleasingissä vuokra-aika ei
siis kata tavarankoko taloudellista käyttöikää tai senmerkittävää osaa.
Käyttöleasingiä harjoittavat yksiköt ovat vuokraamiensa kestävien tavar-
oiden asiantuntijoita. Ne pitävät näitä tavaroita varastossa voidakseen
vuokrata niitä kysyttäessä tai lyhyellä varoitusajalla. Vuokralleottaja voi
tavallisesti valita tavaranlaajasta mallistosta. Vuokrallean tajienon
huollettava ja korjattava vuokraamista odottavia kestäviä tavaroitaan, jotta
nämä pysyisivät hyvässä käyttökunnossa. Vuokralleantajat ovat tavallisesti
myös vastuussa tavaranhuollosta ja korjauksesta vuokra-aikan a sekä
mahdollisenrikkoutun eentavarankorvaamisesta uudella.
Omistajan harjoittama koneiden ja laitteiden vuokraus käyttöhenkilökunnan
kanssa sekä valmistamattomien varojen vuokraus eivät kuulu käyttöleasin-
giin, sillä nämä toiminnat on luokiteltu toisaalle (ks. kohta 7).
Rahoitusleasing
4. Vuokralleottaja saa käyttöoikeuden kestävään tavaraan tietyksi ennalta
sovituksi pitkähköksi vuokraajaksi määräajoin erääntyviä leasingvuokra-
maksuja vastaan. Mikäli kaikki omistuksesta aiheutuvat riskit ja edut
siirtyvät de facto, vaikka eivät de jure, vuokralleantajalta vuokralleottajalle,
kyseessä on rahoitusleasing. Rahoitusleasingissä vuokra-aika kattaa vuok-
rattavankestäväntavarankoko taloudellisenkäyttöiäntai sensuurimman
osan. Vuokra-ajan päättyessä vuokralleottajalla on usein oikeus lunastaa
tavara nimelliseen hintaan. Vuokralleantajan ei tarvitse olla kyseisen
tavaran asiantuntija. Hän ei harjoita vuokralleottajan vuokraaman tavaran
korjausta tai huoltoa eikä korvaa rikkoutunutta tavaraa uudella. Tavallisesti
vuokralleottaja valitsee tavaran, ja tuottaja tai myyjä toimittaa sen hänelle
suoraan. Vuokralleantajalle jää näin pelkkä rahoittajan rooli.
EKT huomioi rahoitusleasingin taustalla olevat taloudelliset realiteetit
kirjaamalla tämän toiminnan seuraavasti: vuokralleantaja myöntää vuokral-
leottajalle lainan, jonka avulla tämä voi ostaa kyseisenkäytetyn tavaran ja
tulla sende facto -omistajaksi. Vuokrankohteen a olevaa kestävää tavaraa
käsitelläänjärjestelmässä siis ikäänkuinvuokralleottaja omistaisi sen
vuokra-ajan alusta lähtien. Vuokralleottajan vuokralleantajalle maksamat
todelliset leasingvuokrat on jaettava pääoman takaisinmaksuun ja lasken-
nalliseen lainaan liittyvän koron maksuun.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 343
▼B
Osamaksukauppa
5. Osamaksukaupassa kestävä tavara myydäänostajalle tulevaisuudessa
maksettavaksi sovittuja maksueriä vastaan. Ostaja saa tavaran välittömästi
haltuunsa, mutta tavaran juridinen omistusoikeus säilyy myyjällä tai
rahoittajalla vakuutena siihen asti, kunnes kaikki sovitut maksuerät on
suoritettu. Osamaksukauppa rajoittuu tavallisesti kulutustavaroihinja
useimmat ostajat ovat kotitalouksia. Osamaksusopimustenrahoitukselle on
tyypillistä, että rahoittajat ovat erillisiä institutionaalisia yksiköitä ja
toimivat läheisessä yhteistyössä kestävientavaroidenmyyjienkan ssa.
KÄSITTELY TILEILLÄ
Käyttöleasing
6. Vuokralleantajan vuokraamista varten ostama kestävä tavara on osa
vuokralleantajan kiinteän pääoman bruttomuodostusta (P.51) ja näkyy
vuokralleantajan taseessa aineellisena kiinteänä varana (AN.111) koko
tavarantaloudellisenkäyttöiän . Vuokrattavankestäväntavaranpääoman
kuluminen (K.1) kirjataan vuokralleantajan tileihin.
Vuokralleantajan saamat (leasing)vuokramaksut näkyvät sen tuotantotilillä
vuokrauspalvelujentuotoksen a (P.1). Jos vuokralleottaja ontuottaja,
vuokramaksut ovat osa senvälituotekäyttöä (P.2). Jos vuokralleottaja on
loppukuluttajana toimiva kotitalous, vuokramaksut ovat osa kotitalouden
kulutusmenoja (P.3).
7. NACE Rev. 1 luokittelee kiinteistön käyttöleasingin toimialaluokkaan 70.20
”Omien asuntojen ja kiinteistöjen vuokraus ja hallinta”. Muiden kestävien
tavaroiden käyttöleasing luokitellaan luokassa 71 ”Kulkuneuvojen,
koneiden ja laitteiden vuokraus ilman käyttäjää ja henkilökohtaisten ja
kotitaloustavaroidenvuokraus”. Kon eidenja laitteidenvuokrausta
käyttöhenkilökunnan kanssa ei sisällytetä käyttöleasingiin, vaan luokitellaan
koneiden ja laitteiden sekä käyttöhenkilökunnan tuottamien palvelujen
mukaan. Esim. Kuorma-auton vuokraus kuljettajan kanssa luokitellaan
toimialaluokkaan 60.24 ”Tieliikenteen tavarankuljetus”. Institutionaalisessa
sektoriluokituksessa käyttöleasingtoimintaa harjoittavat yhteisöt luokitel-
laansektoriinS.11 ”Yritykset”, mutta myös sektorilla S.14 ”Kotitaloudet”
voi olla käyttöleasingtoimintaa harjoittavia yksiköitä.
Mikäli vuokralleantaja on kotimainen ja vuokralleottaja ulkomainen
yksikkö, leasingvuokramaksut näkyvät palvelujen vientinä (P.62). Koska
leasingvuokrauksen kohteena oleva tavara säilyy kotimaisen yksikön
(vuokralleantajan) taseessa, tavara ei näy millään ulkomaiden tileillä.
Mikäli vuokralleantaja on ulkomainen ja vuokralleottaja vastaavasti
kotimainen yksikkö, vuokramaksut näkyvät palvelujen tuontina (P.72).
Tässä tapauksessa itse tavaranei katsota tulleentalousalueelle (vaan
ainoastaan sen palveluiden). Vuokrauksen kohteena oleva tavara ei näin
ollenn äy ulkomaidentileillä eikä milläänmuullakaantilillä.
Rahoitusleasing
8. Mikäli vuokralleottaja ontuottaja, kestävä tavara luetaanvuokralleottajan
kiinteän pääoman bruttomuodostukseen (P.51) vuokra-ajan alussa. Vuokra-
aikana tavara näkyy (mikäli vuokralleottaja ei jätä leasingvuokramaksuja
maksamatta) vuokralleottajan taseessa aineellisena kiinteänä varana
(AN.111). Pääoman kuluminen (K.1) näkyy vuokralleottajan tileillä.
Vuokra-ajan päätyttyä a) vuokralleottaja lunastaa tavaran sen jäännösar-
voon, jolloin tavara jää vuokralleottajan taseesen, tai b) tavara palautuu
vuokralleantajalle, jolloin se luetaan vuokralleottajan negatiivisen pääoman
bruttomuodostukseenja poistetaantämäntaseesta ja voidaansiirtää
vuokralleantajan tai sellaisen kolmannen osapuolen taseeseen, jolle
vuokralleantaja on myynyt tavaran.
9. Mikäli vuokralleottaja onloppukuluttajan a toimiva kotitalous, vuokralleot-
tajankatsotaanikäänkuinostan eenkestäväntavaran
loppukulutustarkoitukseenvuokra-ajanalussa. Tämä tarkoittaa sitä,
ettävuokran kohteena olevan tavaran ostajan hinta on osa vuokralleottajan
kulutusmenoja (P.3) vuokraajan alussa ja että tavara näkyy ainoastaan
vuokralleottajantaseenlisätietoerässä kestokulutustavaran a.
Vuokralleantajan katsotaan antaneen vuokralleottajalle laskennallisen lainan
(F.4). Lainapääoma on vuokrauksen kohteena olevan tavaran ostajan hinta
plus (mahdolliset) siirtokustannukset. Laskennallisen lainan maksamaton
osa (AF.4) näkyy vuokralleantajan taseessa rahoitusvarana ja vuokralleot-
tajan taseessa vastaavasti rahoitusvelkana. Leasingvuokramaksujen
katsotaanmuodostuvankahdesta osasta eli pääomantakaisin maksusta
(F.4) ja korosta (D.41), ja viimeinen maksuerä katsotaan suoritettavaksi
rahoitusleasingin päättyessä.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 344
▼B
10. Laskennallisen lainan korkokanta määritetään siten, että vuokra-aikana
kertyneiden takaisinmaksuerien summa on täsmälleen yhtä suuri kuin
lainapääoma. Mikäli maksuerät pysyvät vuokra-aikana samansuuruisina,
koronosuus laskee vuokra-ajankuluessa ja pääomanosuus vastaavasti
nousee samalla tavoin kuin tasaerälainassa. Kun kunkin leasingsopimuksen
pääoma, maksuerä ja leasingvuokra-aika tunnetaan, korkokanta, koron-
maksut ja pääomantakaisin maksuerät voidaanhelposti laskea käyttäen
yleisiä laskukaavoja. Käytännössä sopimuksista ei useinkaan ole saatavilla
yksityiskohtaista tietoa, jotenkorko ym. laskelmiensuorittamiseksi on
turvauduttava järkeviin oletuksiin. Tiedon saantia helpottaa se, että monien
maiden yrityskirjanpidossa rahoitusleasingia käsitellään yllä kuvatulla
tavalla.
11. Rahoitusleasingissa vuokralleantajan tuotantotoiminta on rahoituksen
välitystä. Vuokralleantajat eivät yleensä peri palveluistaan erikseen
määrättyä korvausta. Niidentuotos onsiis etupäässä tai yksin omaan
välillistä rahoituspalvelua (FISIM), joka lasketaansamaantapaankuin
muidenkin rahoituksen välittäjien tuotos
►M1 ◄(1)►M1 ◄. Joskus rahoituslea-
singia harjoittavat vuokralleantajat ottavat velkaa muilta itsenäisiltä
yksiköiltä, jolloinmaksettava korko voidaanmitata ja FISIM laskea
suoraan. Toiset rahoitusleasingia harjoittavat vuokralleantajat taas ovat
velkaa vainemoyhtiölleen , jotenmaksettava korko voi olla vaikeasti
havaittavissa. Viimeksi mainitussa tapauksessa voi tulla kysymykseen
maksettavankoronmääränarvioin ti alalla yleisesti sovellettavaa korko-
kantaa käyttäen.
Rahoitusleasingyhtiöt luokitellaan institutionaaliseen alasektoriin S.123
”Muut rahoituksenvälittäjät kuinvakuutuslaitokset ja eläkerahastot”.
Niidentoimin ta luokitellaanNACE Rev. 1:ssä toimialuluokkaan65.21
”Rahoitusleasing”.
12. Rahoitusleasingia käsitellään EKT:n mukaan siten, että vuokran kohteena
oleva tavara ei näy millään vuokralleantajan tilillä. Sillä, onko vuokral-
leantaja kotimainen vai ulkomainen, ei siis ole mitään vaikutusta itse
tavarankäsittelyyntilin pidossa. Mikäli tavarantuottaja tai myyjä on
kotimainen ja vuokralleottaja ulkomainen, vuokran kohteena oleva tavara
katsotaan viedyksi maasta (P.61) sen siirtyessä vuokralleottajan hallintaan,
ts. vuokra-ajanalussa. Mikäli tavarantuottaja/myyjä onulkomain enja
vuokralleottaja kotimainen, tavara katsotaan tuoduksi maahan (P.71)
vuokra-ajanalussa.
Mikäli vuokralleantaja on kotimainen ja vuokralleottaja ulkomainen, laina
(F.4/AF.4) kohdistuu kotimaiselta yksiköltä (vuokralleantaja) ulkomaiselle
yksikölle (vuokralleottaja). Mikäli vuokralleantaja on ulkomainen ja
vuokralleottaja kotimainen, laina kohdistuu ulkomaiselta yksiköltä (vuok-
ralleottaja) kotimaiselle yksikölle (vuokralleantaja). Leasingvuokrat jaetaan
korkoon(D.41) ja pääomantakaisin maksuun(F.4) samalla tavoinkuin
kotimaistenyksiköidenvälisissä leasin gtaloustoimissa.
Osamaksukauppa
13. Kestävä tavara kirjataan ikäänkuin ostajan ostamaksi sinä päivänä, jolloin
tavara siirtyy hänen hallintaansa sillä hinnalla, jonka ostaja olisi maksanut
käteiskaupassa. Ostaja saa yhtäsuuren laskennallisen lainan (F.4/AF.4).
Ostajanrahoittajalle maksamat maksut jaetaanEKT:ssa pääomantakaisin -
maksuihin(F.4) ja koron maksuihin(D.41) samalla tavoinkuin
rahoitusleasingissa.
Osamaksusopimusten rahoittajien tuotantotoiminta on rahoituksen välitystä.
Koska ne eivät yleensä peri palveluistaan erillistä korvausta, niiden tuotos
onkokon aanvälillistä rahoituspalvelua (FISIM), joka lasketaanseuraavasti:
saatava omaisuustulo miinus maksettavat korot, poislukien omista varoista
saatava omaisuustulo. Maksettava korko voi olla vaikeasti havaittavissa
kuten edellä rahoitusleasingissa, ja koron määrä on näin ollen arvioitava.
14. NACE Rev. 1 luokittelee osamaksusopimustenrahoittajat toimialaluokkaan
65.22 ”Muu luotonanto”. Osamaksusopimuksia rahoittavat yhtiöt luokitel-
laan institutionaaliseen alasektoriin S.123 ”Muut rahoituksen välittäjät kuin
vakuutuslaitokset ja eläkerahastot”, mutta myös sektorilla S.14 ”Kotita-
loudet” voi olla osamaksusopimustenrahoittajia.
Mikäli ostaja on ulkomainen ja rahoittaja kotimainen, osamaksukaupan
kohteena oleva tavara katsotaan viedyksi maasta (P.61) sen siirtyessä
ostajan hallintaan. Tässä tapauksessa rahoittaja myöntää ulkomaiselle
yksikölle (ostaja) lainan (F.4/AF.4). Mikäli ostaja on kotimainen ja1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 345
(1) Lisätietoja luvussa 3, kohta 3.63.
▼B
rahoittaja ulkomainen, tavara katsotaan tuoduksi maahan (P.71), kun se
toimitetaan ostajalle, joka saa samanaikaisesti lainan (F.4/AF.4) ulkomai-
selta rahoittajalta. Pääoman takaisinmaksuja (F.4) ja koronmaksuja (D.41)
käsitelläänsamalla tavoinkuinrahoitusleasin gissa, johonliittyy ulkomaisia
yksiköitä.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 346
▼B
LIITE III
VAKUUTUS
JOHDANTO
1. Vakuutus jaetaankahteenosaan : sosiaalivakuutukseenja muuhunvakuutuk-
seen.
Sosiaalivakuutus voidaanjakaa edelleenseuraavasti:
a) julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät,
b) yksityisesti rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät ja
c) työnantajien ylläpitämät rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät.
Muu vakuutus voidaanjakaa:
a) henkivakuutukseen ja
b) muuhun vahinkovakuutukseen.
Jälleenvakuutusta ja vakuutuksen välitystä avustavia laitoksia käsitellään
tässä liitteessä erillisinä kappaleina. Nämä toiminnot liittyvät etupäässä
muuhun vakuutukseen, mutta voivat liittyä myös sosiaalivakuutukseen.
MÄÄRITELMÄT
Sosiaalivakuutus
2. Sosiaalivakuutusjärjestelmät ovat järjestelmiä, joissa järjestelmäänkuuluvat
työntekijät tai muut yksityiset henkilöt maksavat sosiaaliturvamaksuja, tai
vaihtoehtoisesti työnantajat maksavat sosiaaliturvamaksuja työntekijöidensä
puolesta, ja näin varmistavat työntekijöiden tai muiden sosiaaliturvamaksuja
maksaneiden tai heidän huollettaviensa tai perillistensä oikeuden sosiaalie-
tuuksiin. Sosiaalivakuutusjärjestelmät kattavat sosiaalisia riskejä ja
tarpeita(1). Sosiaalivakuutusetuudet eroavat sosiaaliavustuksista siinä
suhteessa, että niiden saaminen edellyttää kuulumista etuutta maksavaan
vakuutusjärjestelmään.
3. Sosiaalivakuutusjärjestelmät ovat useinryhmävakuutuksia, eli järjestelmän
piirissä olevienyksittäistenhen kilöidenei tarvitse ottaa vakuutusta omalle
nimelleen. Eräät sosiaalivakuutusjärjestelmät kuitenkin sallivat tai jopa
edellyttävät, että järjestelmänpiirissä olevat ottavat vakuutuksenomallenimelleen. Yksittäisten henkilöiden ottamia vakuutuksia pidetään sosiaali-
vakuutusjärjestelmänosan a, mikäli vakuutus kattaa sosiaalisia riskejä ja
tarpeita ja ainakin yksi seuraavista kolmesta ehdosta täyttyy:
a) järjestelmänpiiriinkuulumin enonpakollista joko laintai työehtojen
nojalla,
b) järjestelmä ontietynryhmänylläpitämä ja rajoittuu ryhmänjäsen iintai
c) työnantaja maksaa järjestelmään kuuluvia vakuutusmaksuja työntekijän
puolesta.
Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät
4. Nämä järjestelmät ovat julkishallinnon yksiköiden voimaan saattamia,
valvomia ja rahoittamia, ja ne kattavat koko yhteiskunnan tai suuria osia
siitä. Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät voivat olla rahastoituja tai
rahastoimattomia. Mikäli järjestelmissä voidaanerottaa erillisiä rahastoja,
nämä säilytetään julkishallinnon eikä järjestelmien etuuksiensaajien omai-
suutena. Sosiaaliturvajärjestelmien saamat maksut koostuvat etupäässä
yksityisten henkilöiden itsensä ja työnantajien työntekijöidensä hyväksi
suorittamista sosiaaliturvamaksuista, mutta järjestelmiensaamiinmaksuihin
voi sisältyä myös tulonsiirtoja muista julkishallinnon yksiköistä. Sosiaali-
turvajärjestelmiin kuuluminen on yleensä, vaikkakaan ei aina, pakollista.
Yksittäisille henkilöille maksetut etuudet eivät ole välttämättä riippuvaisia
etuudensaajan aiemmin suorittamista sosiaaliturvamaksuista.
Todettakoon, että julkishallinnon yksiköiden omia työntekijöitään varten
perustamia sosiaalivakuutusjärjestelmiä ei luokitella sosiaaliturvajärjestel-
miksi, vaanyksityisesti rahastoiduiksi tai rahastoimattomiksi
sosiaalivakuutusjärjestelmiksi.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 347
(1) Katso sosiaalistenriskienja tarpeidenmääritelmä luvusta 4, kohta 4.83.—4.86.
▼B
Yksityisesti rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät
5. Nämä järjestelmät jaetaan kahteen kategoriaan. Ensimmäinen kategoria
käsittää järjestelmät, joissa sosiaaliturvamaksut suoritetaanvakuutusyh-
tiöille tai itsenäisiin eläkerahastoihin, jotka ovat sekä työnantajista että
työntekijöistä erillisiä institutionaalisia yksikköjä. Vakuutusyhtiöt tai
itsenäiset eläkerahastot vastaavat kertyneiden varojen hoidosta ja sosiaalie-
tuuksienmaksamisesta. Toin enkategoria käsittää järjestelmät, joissa
työnantajat pitävät yllä erityisrahastoja, joista sosiaalietuudet maksetaan.
Nämä rahastot erotetaan työnantajan muista varoista, mutta ne eivät
muodosta työnantajasta erillisiä institutionaalisia yksikköjä ja niitä kutsu-
taanepäitsen äisiksi eläkerahastoiksi.
Työnantajien ylläpitämät rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät
6. Nämä ovat järjestelmiä, joissa työnantajat maksavat omista varoistaan
sosiaalietuuksia suoraan nykyisille tai entisille työntekijöilleen tai heidän
huollettavilleenmuodostamatta n iitä vartenerityisrahastoja.
Muu vakuutus
7. Muu vakuutus antaa tietyille riskeille altistuville yksittäisille institutionaa-
lisille yksiköille taloudellista suojaa erikseenmääriteltyjentapahtumien
seurauksia vastaan. Se on myös yksi rahoituksen välityksen muoto, missä
varat kerätäänvakuutuksen ottajilta ja sijoitetaanrahoitus-tai muihin
varoihin, jotka ovat vakuutusteknistä vastuuvelkaa vakuutussopimuksessa
eriteltyjenvahin kotapaustensattuessa jätettävienkorvausvaatimusten
varalta.
Kotitalouksienottamat muut vakuutukset voivat kattaa samat riskit ja
tarpeet kuinsosiaalivakuutusjärjestelmät. Kotitalouksienottamat muut
vakuutukset eroavat kuitenkin sosiaalivakuutuksista siinä, että yksittäiset
kotitaloudet ottavat niitä omasta aloitteestaan ja omaksi edukseen
työnantajasta tai julishallinnosta riippumatta.
Henkivakuutus
8. Henkivakuutuksen vakuutuksenottajana ovat yksinomaan kotimaiset tai
ulkomaiset kotitaloudet. Vakuutuksenottaja suorittaa vakuutuksenantajalle
säännöllistä vakuutusmaksua, jonka vastineeksi vakuutuksenantaja takaa
etuuden maksun sovittuna päivänä tai aikaisemmin, mikäli vakuutuksenot-
taja kuolee ennenaikaisesti. Mikäli vakuutuksenottaja lopettaa vakuutuksen
ennen sen sovittua päättymispäivää, hän on oikeutettu saamaan vakuutuk-
senantajalta osittaisen korvauksen. Vakuutuksenottajalle tai hänen
perillisilleenmaksetaansiis ain a korvaus. Vakuutuksia, joista maksetaan
korvausta ainoastaan siinä tapauksessa että kuolemantapaus sattuu vakuu-
tusajan kuluessa, ja joita kutsutaan yleensä kuolemanvaravakuutuksiksi, ei
pidetä henkivakuutuksena vaan vahinkovakuutuksena. Vakuutusyhtiöiden
kirjanpitokäytännön johdosta ei käytännössä aina ole mahdollista erottaa
kuolemanvaravakuutusta muusta henkivakuutuksesta. Tällaisissa tapauk-
sissa kuolemanvaravakuutusta voidaan käsitellä kuten henkivakuutusta
puhtaasti käytännöllisistä syistä.
Henkivakuutuksesta maksettava vakuutuskorvaus voidaan maksaa joko
kertakorvauksena tai vuosittaisena korvauksena. Korvaussumma voi olla
kiinteä tai suhteutettu vakuutusmaksujen sijoittamisesta vakuutuksen
voimassaoloaikana kertyneeseen tuottoon (säästöhenkivakuutus tai
vastaava). Sijoitussidonnainen vakuutus on säästöhenkivakuutuksen erikois-
muoto, jossa korvaussumma vaihtelee erillisenrahastonarvonmukaan .
Vahinkovakuutus
9. Kaikenlaiset institutionaaliset yksiköt voivat olla vahinkovakuutuksen
vakuutuksenottajana. Vahinkovakuutukseen kuuluu kuolemanvaravakuutus
ja vakuutus kaikkien muiden vahinkojen kuin kuolemantapauksen, esim.
tapaturman, sairauden tai tulipalon varalta. Vakuutuskorvaukset maksetaan
yleensä kertakorvauksena, mutta voidaan maksaa myös vuosittaisena
korvauksena. Vahinkovakuutuksesta ei aina makseta korvausta. Tyypillistä
onettä korvausta hakevia onpaljonvähemmänkuinvakuutuksen ottajia.
Yksittäisen vakuutuksenottajan saamat korvaukset eivät pitkällä ajanjaksol-
lakaan ole missään suhteessa hänen maksamiinsa vakuutusmaksuihin.
Jälleenvakuutus
10. Vakuutuksenottajia vakuuttava vakuutusyhtiö siirtää usein osan syntyneistä
riskeistä muille vakuutusyhtiöille. Näitä vakuutusyhtiöidenvälisiä talous-
toimia kutsutaanjälleen vakuutukseksi.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 348
▼B
Sekä henki- että vahinkovakuutuksenantajat suorittavat jälleenvakuutusta-
loustoimia. Jälleenvakuutuksia hyväksyvät vakuutusyhtiöt voivat harjoittaa
sekä jälleenvakuutusta että ensivakuutusta tai ne voivat olla erikoistuneita
jälleenvakuutukseen.
Vakuutuksen välitystä avustavat laitokset
11. Vakuutuksenvälitystä avustavat laitokset ovat yksiköitä, jotka harjoittavat
etupäässä vakuutukseen läheisesti liittyvää toimintaa kantamatta itse riskiä.
Niihinluetaanerityisesti:
a) vakuutusmeklarit,
b) vakuutusyhtiöitä ja eläkerahastoja palvelevat yksityiset voittoa tavoitte-
lemattomat yhteisöt,
c) yksiköt, joiden pääasiallisena tehtävänä on toimia vakuutusyhtiöitä,
eläkerahastoja ja vakuutusmarkkinoita valvovana viranomaisena.
KÄSITTELY TILEILLÄ
12. Esityksenhelpottamiseksi seuraavassa erityyppistenvakuutustenkuvauk-
sessa keskitytääntarkastelemaanvainkotimaisia yksiköitä. Ulkomaisiin
yksiköihinliittyviä erityispiirteitä käsitelläänkun kinalakohdanlopussa.
SosiaalivakuutusJulkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät
13. Näiden järjestelmien ylläpitoon palkatun henkilöstön aikaansaama tuotos on
osa julkishallinnon tuotosta mitattuna tuotantokustannuksina. Palvelu-
maksua ei näin ollen lasketa julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmien
osalta.
Työnantajien julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmiin suorittamia sosiaali-
turvamaksuja (D.121) käsitellään osana palkansaajakorvauksia, ja ne
näkyvät tulonmuodostustilillä työnantajasektorin maksettavana ja ensitulon
jakotilillä kotitaloussektorin saatavana. Työnantajien sosiaaliturvamaksut
näkyvät uudestaan tulojen uudellenjaon tilillä osana työnantajien todellisia
sosiaaliturvamaksuja (D.6111) kotitaloussektorinmaksettavan a ja julkishal-
linnon saatavana. Palkansaajan sosiaaliturvamaksut (D.6112) sekä
itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien sosiaaliturvamaksut
(D.6113) kirjataanmyös tulojenuudelleen jaontilille kotitaloussektorin
maksettavaksi ja julkishallinnon saatavaksi. Rahamääräiset sosiaaliturvae-
tuudet (D.621) näkyvät tulojen uudelleenjaon tilillä julkishallinnon
maksettavana ja kotitalouksien saatavana, kun taas luontoismuotoiset
sosiaaliturvaetuudet näkyvät erien D.6311 ja D.6312 tavoin luontoismuo-
toisten tulojen uudelleenjaon tilillä julkishallinnon maksettavana jakotitalouksiensaatavan a.
14. Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmiä ylläpitävät yksiköt luokitellaan
alasektoriinS.1314 ”Sosiaaliturvarahastot”. Niidentoimin ta luokitellaan
NACE Rev. 1:nmukaantoimialaluokkaan75.30 ”Pakollin ensosiaaliva-
kuutustoiminta”.
Maassa vakinaisesti asuvan työskennellessä ulkomaiselle työnantajalle
työnantajan sosiaaliturvamaksut näkyvät ensitulojen ja tulonsiirtojen
ulkomaisella tilillä ulkomaiden maksettavana. Mikäli työntekijä kuuluu
samalla ulkomaisen julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, kaikki
julkishallinnon sektoria normaalisti koskevat saatavat ja maksettavat ovat
ulkomaiden saatavia ja maksettavia, ja ne kirjataan ensitulojen jatulonsiirtojen ulkomaiselle tilille. EKT:ssä luontoismuotoisia sosiaalisiatu-
lonsiirtoja tapahtuu kuitenkin vain kotimaisten yksiköiden välillä. Kaikki
ulkomaisista sosiaaliturvajärjestelmistä maassa vakinaisesti asuville makset-
tavat etuudet ovat näin ollen määritelmällisesti rahamääräisiä
sosiaalietuuksia (D.62).
Ulkomaalaisen työskennellessä kotimaiselle työnantajalle työnantajan
sosiaaliturvamaksut näkyvät ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaisella tilillä
ulkomaiden saatavana. Mikäli ulkomainen työntekijä on kotimaisen
sosiaaliturvajärjestelmän piirissä, työntekijän ja julkishallinnon sektorin
väliset taloustoimet kirjataan ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaiselle
tilille. Kaikki ulkomaisille työntekijöille maksettavat etuudet ovat
määritelmällisesti rahamääräisiä sosiaalietuuksia (D.62).
Taulukossa A.III.1 on annettu esimerkki julkishallinnon sosiaaliturvajärjes-
telmäänliittyvistä virroista.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 349
▼B
Yksityisesti rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät
15. Itsenäisten rahastojen rahoittamien järjestelmien käsittely poikkeaa epäitse-
näisten rahastojen rahoittamien järjestelmien käsittelystä. Itsenäisten
rahastojenpalvelumaksu lasketaanseuraavasti:
todellistensosiaalivakuutusmaksujenkokon aismäärä
plus sosiaalivakuutusmaksutäydennysten kokonaismäärä
miinus korvaukset etuuksista
miinus eläkerahastojen lisäys (minus vähennys)
16. Kaikki neljä erää kirjataan poislukien hallussapitovoitot tai -tappiot.
Sosiaalivakuutusmaksutäydennysten kokonaismäärä on yhtä suuri kuin
vakuutuksenottajien omaisuustulo, joka on yksityisten sosiaalivakuutusra-
hastojen vakuutusteknisten varantojensa ja eläkerahastojensa sijoittamisesta
ansaitsemaa tuloa. EKT:ssä näitä rahastoja pidetään vakuutuksenottajien
omistamana ja he saavat näin ollen rahastoista syntyneen tulon. Palvelu-
maksu kirjataanitsen äistenrahastojentuotokseksi (P.1) ja kotitaloussektorin
kulutusmenoksi (P.3).
Epäitsenäisille rahastoille ei lasketa palvelumaksua. Näiden rahastojen
ylläpitokustannukset sisällytetään työnantajien tuotantotilin muihin kustan-
nustekijöihin.
17. Muut taloustoimet kirjataan sekä itsenäisille että epäitsenäisille rahastoille.
Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) näkyvät osana palk-
ansaajakorvauksia tulonmuodostustilillä työnantajasektorin maksettavana ja
ensitulon jakotilillä palkansaajakotitalouksien saatavana. Työnantajien
sektori voi olla mikä tahansa institutionaalinen sektori, julkishallinto ja
(työnantaja)kotitaloudet mukaan lukien. Vakuutuksenottajien omaisuustulo
(osa D.4:ää) näkyy ensitulon jakotilillä rahaston sektorin maksettavana ja
kotitaloussektorin saatavana. Kotimaiset itsenäiset rahastot sijoitetaan
vakuutuslaitostenja eläkerahastojenalasektoriin(S.125). Epäitsen äiset
rahastot kuuluvat luonnollisesti samaan sektoriin kuin kyseessä oleva
työnantaja. NACE Rev. 1 luokittelee eläkerahastojen toiminnan toimiala-
luokkaan66.02 ”Eläkevakuutus”.
18. Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut kirjataan uudestaan tulojen
uudelleenjaon tilille erän D.6111 osaksi, joka on kotitalouksien maksettavaa
ja rahastonsektorinsaatavaa. Palkan saajansosiaaliturvamaksut (D.6112)
sekä itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien sosiaaliturvamaksut
(D.6113) kirjataanmyös tulojenuudelleen jaontilille kotitalouksien
maksettavaksi ja rahaston sektorin saatavaksi. Palkansaajien, yrittäjien ja
työllisiinkuulumattomientodelliset sosiaaliturvamaksut ovat yhtä kuin
suoritetut maksut plus vakuutuksenottajien omaisuustulo miinus palvelu-
maksu (tämän ollessa nolla epäitsenäisten rahastojen osalta). Yksityisesti
rahastoidut sosiaalietuudet, eläkkeet mukaan lukien, näkyvät tulojen
uudelleenjaon tilillä rahastojen maksettavana ja kotitalouksien saatavana.
Määritelmällisesti kaikki yksityisesti rahastoidut sosiaaliturvaetuudet ovat
osa rahamääräisiä sosiaalietuuksia, D.62.
19. Rahoitustilille kirjattava erä sisältää kaksi komponenttia:
a) Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu (F.62), joka muodostuu sosiaaliva-
kuutusmaksutulonja sosiaalivakuutusmaksujenja toisaalta etuuksien
korvaustenja maksettavienetuuksienerotuksesta(1). Tämä komponentti
näytetään sovitun käytännön mukaan rahastojen velkojen ja kotitalouk-
sien varojen muutoksena (tarvittaessa negatiivisena).
b) Kotitalouksienosuus eläkevakuutusrahastoista (F.612), joka myös
näytetään (tarvittaessa negatiivisena) rahastojen velkojen ja kotitalouk-
sien rahastojen muutoksena. Tämä komponentti on yhtä kuin tulojen
uudelleenjaon tilille kirjatut työnantajien ja palkansaajien elkäkevakuu-
tusmaksut miinus maksettavat eläkkeet.
20. Koska erät F.612 ja F.62 kirjataan rahoitustiliin, ne näkyvät (varana)
kotitaloussektorinja (velkan a) rahastonsektorinvarallisuustaseissa.
Korjaus kotitalouksienosuudenmuutokseeneläkevakuutusrahastoista (D.8)
kirjataankäytettävissä olevantulonkäyttötilille kotitalouksiensaatavaksi ja1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 350
(1) Todelliset sosiaalivakuutusmaksut, jotka kattavat kuluvalla tilinpitojaksolla aiheutuvia
riskejä, poikkeavat yleensä todellisista sosiaalivakuutusmaksutuloista. Viimeksi mainittukattaa useinsekä kuluvalla että myöhemmillä jaksoilla aiheutuvia riskejä. Samoinkorvaukset etuuksista voivat määrällisesti poiketa maksettavista etuuksista. Tietyllätilinpitojaksolla sattuneesta tapahtumasta aiheutuvat etuudet voivat tulla maksettaviksi
vasta myöhemmällä jaksolla.
▼B
rahastojenmaksettavaksi. Tämä erä onyhtä kuinrahoitustilille kirjattavan
erän toinen komponentti.
Työnantajat ja julkisyhteisöt suorittavat joskus ylimääräisiä maksuja
yksityisiinsosiaalivakuutusrahastoihinlisätäkseenn äidenrahastojenvaroja.
Nämä maksut kirjataan pääomatilille työnantajan tai julkishallinnon
sektorinmaksamaksi ja rahastonsektorinsaamaksi muuksi pääoman siir-
roksi (D.99). Koska sosiaalivakuutusrahastojenvaroja pidetään
kotitaloussektorinomistaman a, rahastonsektorinja kotitaloussektorin
välille ontarpeentehdä korjaus. Tämä korjauserä kirjataanrahaston
sektorinmaksamaksi ja kotitaloussektorinsaamaksi muuksi pääoman siir-
roksi (D.99).
21. Kotimaisen työntekijän työskennellessä ulkomaiselle työnantajalle työnan-
tajantodelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) kirjataanosaksi ulkomaiden
maksamia ja kotitalouksien saamia palkansaajakorvauksia. Työnantajan
ollessa ulkomainen epäitsenäinen sosiaalivakuutusrahasto on myös ulko-
mainen, mutta itsenäinen rahasto voi olla joko kotimainen tai ulkomainen.
Mikäli palkan saaja kuuluu ulkomaisenrahastonvakuutusturvanpiiriin ,
kaikki kotitaloussektorinja rahastonsektorinväliset virrat n äytetään
kotitaloussektorin ja ulkomaiden välisinä taloustoimina. (Rahaston ollessa
itsenäinen ulkomainen rahasto) palvelumaksu näkyy palvelujen tuontina
(P.72). Osuuden muutos vakuutusteknisestä vastuuvelasta (F.6) näkyy
ulkomaiden rahoitustilillä ja muut virrat näkyvät ensitulojen ja tulonsiirtojen
ulkomaisella tilillä.
22. Ulkomaalaisen työskennellessä kotimaiselle työnantajalle työnantajan
todelliset sosiaaliturvamaksut (D.121) kirjataan osaksi työnantajan sektorin
maksamia ja ulkomaiden saamia palkansaajakorvauksia. Mikäli ulkomainen
palkansaaja kuuluu kotimaisen sosiaalivakuutusrahaston vakuutusturvan
piiriin, palvelumaksu kirjataan palvelujen vienniksi (P.62). Kaikki muut
rahaston ja palkansaajan väliset virrat näkyvät rahaston sektorin ja
ulkomaiden välisinä virtoina.
Tarvittavaa tietoa varsinkaan ulkomaalaisten talousyksiköiden osalta ei ole
aina saatavana. Joitain kirjattavia eriä voidaan siis joutua laskemaan
arvioidenperusteella.
Taulukossa A.III.2 on annettu esimerkki yksityisesti rahastoituihin sosiaa-
livakuutusjärjestelmiinliittyvistä virroista.
Työnantajien ylläpitämät rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät
23. Rahastoimattomiensosiaalivakuutusjärjestelmienylläpitokulut sisällytetään
työnantajan tuotantotilin muihin kustannuskomponentteihin samoin kuin
epäitsenäisten rahastojen rahoittamissa järjestelmissä. Palvelumaksua ei siis
lasketa.
Koska rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät eivät muodosta niitä
ylläpitävistä työnantajista erillisiä institutionaalisia yksiköitä, kaikki talous-
toimet katsotaan työnantajan sektorin ja kotitaloussektorin välisiksi.
24. EKT:nmukaanrahastoimaton ta sosiaalivakuutusjärjestelmää ylläpitävä
työnantaja maksaa järjestelmään laskennallista sosiaaliturvamaksua työnte-
kijöiden puolesta. Tätä laskennallista sosiaaliturvamaksua (D.122)
käsitellään osana palkansaajakorvauksia, ja se näkyy tulonmuodostustilillä
työnantajan maksettavana ja ensitulon jakotilillä kotitalouksien saatavana.
Työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksut näkyvät uudestaan tulojen
uudelleenjaon tilillä eränä D.612, joka on kotitalouksien maksettava ja
työnantajan saatava erä. Tämän sosiaaliturvamaksun määrä tulisi määrittää
työnantajan tulevien etuudenmaksuvelvoitteiden mukaan. Käytännössä tämä
erä kuitenkin määritetään yhtä suureksi kuin kuluvalla tilinpitojaksolla
maksettavat sosiaalietuudet (miinus työntekijän sosiaaliturvamaksut).
25. Mahdolliset palkansaajan todelliset sosiaaliturvamaksut näkyvät erän
D.6112 osana, ja ne kuuluvat kotitalouksien maksettaviin ja työnantajan
sektorin saataviin. Myös eläkkeet ja muut etuudet näkyvät tulojen
uudelleenjaon tilillä erän D.62osana kotitalouksien saatavana ja työnantajan
maksettavana.
Rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät kuuluvat luonnollisesti
samaan institutionaaliseen sektoriin kuin järjestelmää ylläpitävä työnantaja.NACE Rev. 1 luokittelee nämä järjestelmät aputoiminnoiksi.
26. Mikäli kotimainen työntekijä työskentelee rahastoimatonta sosiaalivakuu-
tusjärjestelmää ylläpitävälle ulkomaiselle työnantajalle, kaikkia
taloustoimia pidetään kotitaloussektorin ja ulkomaiden välisinä ja ne
kirjataan ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaiselle tilille. Mikäli ulkomainen
työntekijä työskentelee tällaista järjestelmää ylläpitävälle kotimaiselle
työnantajalle, kaikkia taloustoimia pidetään ulkomaiden ja työnantajan1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 351
▼B
sektorin välisinä ja ne kirjataan ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaiselle
tilille.
Taulukossa A.III.3 on annettu esimerkki työnantajan ylläpitämiin rahastoi-
mattomiinsosiaalivakuutusjärjestelmiinliittyvistä virroista.
Muu vakuutus
27. Muiden vakuutuspalvelujen, sekä henki- että vahinkovakuutuksen, tuotos
lasketaanseuraavasti:
todelliset vakuutusmaksut
plus vakuutusmaksutäydennykset
miinus vakuutuskorvaukset
miinus korvausvastuurahastojensekä säästöhen kivakuutuksentai
vastaavanjärjestelmäntuottoihinliittyvienrahastojen
lisäys (plus vähennys).
28. Todelliset vakuutusmaksut koostuvat niistä todellisista vakuutusmaksuista,
jotka kattavat kuluvalla tilinpitojaksolla aiheutuvia riskejä. Todelliset
vakuutusmaksutuotot eivät ole yleensä määrällisesti yhtä suuria kuin
todelliset vakuutusmaksutulot, sillä viimeksi mainitut kattavat usein sekä
kuluvalla että myöhemmillä tilinpitojaksoilla aiheutuvia riskejä.
Vakuutusmaksutäydennykset ovat yhtä kuin vakuutuksenottajien omaisuus-
tulo, joka on vakuutusyhtiöiden vakuutusteknisen vastuuvelkansa
sijoitustoiminnasta ansaitsemaa tuloa, poislukien vakuutusyhtiöiden omista
varoistaan ansaitsema tulo. Vakuutustekninen vastuuvelka koostuu kahdesta
komponentista: a) vakuutusmaksu- ja korvausvastuusta, joka on vakuutus-
maksujenja vakuutusmaksutulojenja toisaalta maksettavienkorvaustenja
vakuutuskorvaustenerotus, ja b) korvausvastuurahastoista sekä rahastoista,
jotka liittyvät säästöhenkivakuutuksen tai vastaavan järjestelmän tuottoon.
Viimeksi mainittu komponentti liittyy ainoastaan henkivakuutukseen.
Vakuutustekniset varannot sijoitetaan tavallisesti rahoitusvaroihin, joista
kertyvä tulo on korko- tai osinkotuloa. Vakuutustekniset varannot voidaan
sijoittaa myös esimerkiksi kiinteistöihin, missä tapauksessa kertyvä tulo on
toimintaylijäämää.
29. Vakuutuskorvaukset aiheutuvat kuluvalla tilinpitojaksolla sattuvista vakuu-
tustapauksista. Useinkorvaukset eivät kuiten kaantule maksettaviksi
samalla tilinpitojaksolla kuin korvauksen aiheuttanuttapahtuma, vaan vasta
myöhemmin. Vakuutuskorvaukset eivät siis ole yhtä suuri erä kuin
maksettavat korvaukset.
Korvausvastuurahastojensekä säästöhen kivakuutuksentai vastaavanjärjes-
telmän rahastojen muutokset koostuvat summista, joita kohdennetaan näihin
vastuueriinvakuutussopimuksissa taattujenpääomienkokoamiseksi. Nämä
vastuuvelat liittyvät ainoastaan henkivakuutukseen.
Yhtälön(B) kaikkia n eljää erää tulisi mitata poislukienhallussapitovoitot ja
-tappiot.
Henkivakuutus
30. Henkivakuutuksen kokonaistuotos lasketaan yhtälön (B) mukaisesti ja
näytetään eränä P.1 vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen alasektorin
tuotantotilillä. Mikäli ulkomaiset kotitaloudet eivät osallistu henkivakuu-
tuksen tuotoksen kuluttamiseen, tuotos käytetään kokonaisuudessaan
kotimaisten kotitalouksien loppukulutukseen. Henkivakuutuspalvelujen
tuotos tulisi jakaa kotitaloussektorinja ulkomaidenkeskenkotimaistenja
ulkomaistenkotitalouksienmaksettavienvakuutusmaksujensuhteessa.
Kotimaisten kotitalouksien kuluttamat henkivakuutuspalvelut näytetään
osana kotitalouksien kulutusmenoja (P.3) ja ulkomaisten kotitalouksien
kuluttamat palvelut luetaanosaksi palvelujenvien tiä (P.62).
31. Henkivakuutuksen osalta kirjataan lisäksi kaksi muuta taloustointa.
Vakuutuksenottajien omaisuustulo (osa erää D.4) näytetään ensitulon
jakotilillä vakuutusyhtiöiden maksettavana ja kotitalouksien saatavana.
Kotitalouksien osuus henkivakuutusrahastoista -erä näytetään rahoitustilillä
kotitalouksienvarojenja hen kivakuutusyhtiöidenvelkojen(tarvittaessa
negatiivisena) muutoksena. Henkivakuutuksen vastuuvelan muutokset, siis
korvausvastuurahastojensekä säästöhen kivakuutuksentai vastaavanjärjes-
telmänrahastojenmuutokset (F.611) muuttavat kotitalouksienosuutta
henkivakuutusrahastoista. Osuuden muutos on siis yhtä kuin todellinen
vakuutusmaksutulo (ei vakuutusmaksutuotot) plus vakuutusmaksutäyden-1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 352
▼B
nykset miinus maksettavat korvaukset (ei vakuutusmaksut) ja miinus
palvelumaksu.
32. Rahoitustilin tämän kirjauksen vuoksi F.611 näkyy myös (varana)
kotitaloussektorin ja (velkana) vakuutuksenantajan sektorin varallisuusta-
seissa.
Vakuutuksenottajien omaisuustulo (= vakuutusmaksutäydennykset) tulisi
jakaa palvelumaksuntavoinkotitaloussektorinja ulkomaidenkesken
vakuutusmaksujensuhteessa.
Henkivakuutusyhtiöt luokitellaan institutionaaliseen sektoriin S.125
”Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot”. Niidentoimin ta luokitellaanNACE
Rev. 1:nmukaantoimialaluokkaan66.01 ”Hen kivakuutus”.
33. Mikäli kotimainen henkivakuutusyhtiö palvelee ulkomaisia kotitalouksia,
palvelumaksu kirjataan palvelujen vienniksi (P.62). Vakuutuksenottajien
omaisuustulo näytetään ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaisella tilillä
vakuutussektorin maksettavana ja ulkomaiden saatavana. Kotitalouksien
osuuden muutos henkivakuutusrahastoista näytetään ulkomaiden rahoitus-
tilillä ulkomaidenvarojenja vakuutussektorinvelkojenmuutoksen a.
Kotimaistenkotitalouksienostaessa vakuutusturvaa ulkomaisilta hen kiva-
kuuttajilta tilanne on periaatteessa edellisen kaltainen, mutta päinvastainen:
palvelumaksu kirjataan palvelujen tuonniksi (P.72), vakuutuksenottajien
omaisuustulo näytetään ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaisella tilillä
ulkomaiden maksettavana ja kotitalouksien saatavana, ja osuuden muutos
henkivakuutusrahastoista näytetään kotitalouksien varojen ja ulkomaiden
velkojen muutoksena. Yleensä näiden erien laskemiseen tarvittavia tietoja ei
kuitenkaan ole saatavana; tavallisesti vain vakuutusmaksutulo tiedetään.
Laskennassa on näin ollen tarpeen tehdä olettamia esim. siten, että
palvelumaksunja vakuutuksen ottajienomaisuustulonsuhteellista osuutta
kotimaistenhen kivakuuttajiensaamista vakuutusmaksuista sovelletaan
kotimaistenkotitalouksienulkomaisille hen kivakuuttajille maksamiin
vakuutusmaksuihin.
Taulukossa A.III.4 on annettu esimerkki henkivakuutukseen liittyvistä
virroista.
Vahinkovakuutus
34. Vahinkovakuutusta harjoittavien yhtiöiden tuotos (P.1) lasketaan yhtälön
(B) mukaisesti ja näytetään vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen alasektorin
tuotantotilillä. Vahinkovakuutuspalvelujen käyttö voi olla minkä tahansa
kotimaisensektorinvälituotekäyttöä (P.2), kotitalouksienloppukulutusta,
missä tapauksessa se onosa kotitalouksienkulutusmen oja (P.3), tai se voi
olla vientiä (P.62). Välituotekäyttönä käytetyt vahinkovakuutuspalvelut
tulisi jaotella toimialoittain.
Vahinkovakuutuksen kokonaistuotoksen arvo mitataan yhtälön (B) avulla.
Tuotos jaetaanedelleenkäyttäjiensektoreihinja toimialoihinkun kin
sektorinmaksettavientodellistenvakuutusmaksujensuhteessa. Vainkotita-
loussektori käyttää vahinkovakuutuspalveluja sekä loppukulutukseen että
välituotekäyttöön. Kaikki muut kotimaiset sektorit käyttävät näitä palveluja
yksinomaan välituotekäyttöön. Kotitalouksien vahinkovakuutuspalvelujen
käyttö jaetaanvälituotekäyttöönja loppukulutukseenmaksettavientodel-
listenvakuutusmaksujensuhteessa. Selvästi ei-yhteisöyritystentuotantotoimialaan liittyvät vakuutusmaksut luetaan välituotekäyttöön, ja
muut kotitalouksienmaksamat vakuutusmaksut luetaanloppukulutukseen .
35. Vakuutuksenottajien omaisuustulo näytetään ensitulon jakotilillä erän D.4
osana vakuutussektorin maksettavana ja vakuutuksen ottajasektoreiden
saatavana. Tilinpidon kannalta olisi paras, jos vakuutuksenottajien omai-
suustulo olisi jaettu sektoreihinvakuutuksenottajasektoreihinkohdistuvan
vastuuvelan suhteessa. Tällainen jaottelu on kuitenkin melko mahdotonta
toteuttaa käytännössä. Vakuutuksenottajien omaisuustulo jaetaan siis kunkin
vakuutuksenottajasektorin maksamien todellisten vakuutusmaksujen
suhteessa.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 353
▼B
36. Erä vahinkovakuutusmaksutuotot, netto näytetään tulojen uudelleenjaon
tilillä kaikkien vakuutuksenottajien maksettavana ja vakuutussektorin
saatavana. Vahinkovakuutusmaksut, netto saadaan laskemalla yhteen
todelliset vakuutusmaksut ja vakuutuksenottajien omaisuustulo, ja
summasta vähennetään käytettyjen palvelujen arvo. Vahinkovakuutus-
maksut, netto ovat yhtälön (B) mukaan yhtä suuret kuin
vahinkovakuutuskorvaukset(1). Vahinkovakuutuskorvaukset näkyvät
tulojen uudelleenjaon tilillä myös vakuutussektorin maksettavana ja
kaikkien vakuutuksenottajasektorien saatavana. Sekä vahinkovakuutus-
maksut, netto että korvauskulut ovat osa erää D.7, Muut tulonsiirrot.
Osa korvauksista johtuu vakuutuksenottajan kolmannelle osapuolelle
aiheuttamista aineellisista tai henkilövahingoista. Näissä tapauksissa
korvaukset kirjataanvakuutusyhtiönmaksettavaksi suoraanvahin gon
kärsineelle kolmannelle osapuolelle eikä epäsuoraan vakuutuksenottajan
kautta.
37. Vakuutuksenottajien osuus vahinkovakuutusrahastoista näytetään rahoitus-
tilillä vakuutuksenottajien varojen ja vakuutussektorin velkojen
muutoksena. Osuuden muutos, joka luokitellaan eräksi F.62, johtuu
vakuutusyhtiöiden vakuutusmaksu- ja korvausvastuusta. F.62 näkyy vahin-
kovakuuttajan varallisuustaseessa velkana ja vakuutuksenottajien
varallisuustaseissa varana.
Vahinkovakuutusyhtiöiden toiminta luokitellaan NACE Rev. 1:n mukaan
toimialaluokkaan 66.03 ”Vahinkovakuutus”. Institutionaalinen sektori on
S.125 ”Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot”.
38. Ulkomaistenyksikköjenostaessa vakuutusturvaa kotimaisilta vahin kova-
kuuttajilta palvelumaksu kirjataan palvelujen vienniksi (P.62).
Vakuutuksenottajien omaisuustulo, vakuutusmaksutuotot, netto ja korvaus-
kulut näytetään kaikki ensitulojen ja tulonsiirtojen ulkomaisella tilillä.
Kotitalouksien osuuden muutos vahinkovakuutusrahastoista näytetään
vastaavasti ulkomaidenrahoitustilillä. Ulkomaihinliittyvät laskutoimitukset
eivät tässä tapauksessa ole senvaikeampia kuinkotimaisiinvakuutukse-
nottajasektoreihin liittyvät laskut.
Ulkomaisten vahinkovakuuttajien vakuuttaessa kotimaisia yksiköitä tilinpi-
toon tarvittavien tietojen saanti on paljon hankalampaa; yleensä tiedetään
vainvakuutusmaksutulo ja maksettavat korvaukset.
Laskennan yksinkertaistamiseksi käytetään näin ollen menetelmää, joka
jättää vahinkovakuutuksen rahastot ja niistä syntyvät omaisuustulot
huomioimatta. Palvelumaksu, joka kirjataan palvelujen tuonniksi (P.72)
lasketaanvähen tämällä maksettavat korvaukset(2) vakuutusmaksutulosta.
Vakuutusmaksutulo, netto, joka lasketaan vähentämällä vakuutusmaksutu-
losta palvelumaksu, onsiis yhtä suuri kuinmaksettavat korvaukset. Sekä
vakuutusmaksutulo, netto että korvaussaatavat näytetään ensitulojen ja
tulonsiirtojen ulkomaisella tilillä.
Taulukossa A.III.5 on annettu esimerkki vahinkovakuutukseen liittyvistä
virroista.
Jälleenvakuutus
39. EKT:ssä jälleenvakuutuksen taloustoimet kirjataan yksinkertaisemmin kuin
ensivakuutuksen taloustoimet (viimeksi mainitun tarkoittaessa vakuutusyh-
tiöidenja tavallistenvakuutuksen ottajienvälisiä taloustoimia).
Jälleenvakuutusta ei esitetä erillisinä taloustoimivirtoina (vakuutusmaksu-
tuotot, korvauskulut, provisiot jne.), vaan yksinkertaisesti palveluna, joka
kohdistuu jälleenvakuuttajalta ensivakuuttajalle. Tämän palvelun arvoa
mitataan kaikkien jälleenvakuuttajan ja ensivakuuttajan välisten virtojen
taseella.
Kotimaisten henki- ja vahinkovakuutusyhtiöiden tuottamat jälleenvakuu-
tuspalvelut näytetään tuotoksena (P.1) ja vastaanottamat
jälleenvakuutuspalvelut välituotekäyttönä (P.2). Kotimaisten jälleenvakuut-
tajienulkomaisille vakuuttajille kohdistamat jälleen vakuutuspalvelut
näytetään palvelujen vientinä (P.62) ja ulkomaisten jälleenvakuuttajien
kotimaisille vakuuttajille kohdistamat jälleenvakuutuspalvelut palvelujen
tuontina (P.72).1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 354
(1) Vahinkovakuutuskorvaukset tarkoittaa korvauksensaajalle siirrettäviä summia. Vahinko-
vakuutuskorvaukset ei siis ole sama kuinvakuutusyhtiöidenyrityskirjan pidossa esiin tyvä
”vahinkomeno”, sillä viimeksi mainittu käsittää myös korvausasian hoitamisestaaiheutuneet kustannukset, jotka kansantalouden tilinpidossa kirjataan joko välituote-käytöntai palkan saajakorvauksenosaksi.
(
2) Mikäli vahinkovakuutusmaksutuottoja ja -korvauksia koskevat tiedot ovat saatavana,
niitä tulisi käyttää vakuutusmaksutulon ja maksettavien korvausten sijasta.
▼B
40. Jälleenvakuutuspalvelujen tuotosta ja välituotekäyttöä koskevia tietoja saa
kotimaistenvakuutusyhtiöidenosalta vakuutustilastoista. Jälleen vakuutus-
palvelujen viennin ja tuonnin arvon laskeminen, mikä riippuu lähinnä
maksutasetilastojensaatavuudesta ja laadusta, voi olla han kalampaa.
Ulkomaistenjälleen vakuutuspalvelujentase ontosinhelposti laadittavissa
vakuutustilastojenavulla.
Varsinuseinkotimaistenvakuutusyhtiöidenväliset jälleen vakuutuksen
taloustoimet sulautetaan. EKT pyrkii kuitenkin olemaan EY:n vakuutusdir-
ektiivien mukainen, joten se suosittaa jälleenvakuutuspalvelujen kirjaamista
ilmansulauttamista. Kotimaistenvakuutusyhtiöidenvälistenjälleen va-
kuutus-taloustoimiensulauttamin envaikuttaa vakuutuspalvelujen
tuotoksen tasoon, mutta ei vaikuta tasapainoeriin kuten arvonlisäykseen,
toimintaylijäämään ja säästöön.
Vakuutuksen välitystä avustavat laitokset
41. Vakuutuksenvälitystä avustavienlaitostentuottamienpalvelujentuotoksen
arvotusperusteena käytetään niistä perittyjä maksuja tai provisioita. Voittoa
tavoittelemattomienyhteisöjentoimiessa vakuutusyhtiöidenja eläkerahas-
tojen yhteistoimintajärjestönä niiden tuotos arvotetaan järjestöjen jäsenten
maksamien jäsenmaksujen perusteella. Tämä tuotos menee järjestöjen
jäsenten välituotekäyttöön.
Etupäässä vakuutuksen välitystä avustavat institutionaaliset yksiköt luoki-
tellaan institutionaaliseen sektoriin S.124 ”Rahoituksen ja vakuutuksen
välitystä avustavat laitokset”. Niidentoimin ta luokitellaanNACE Rev. 1:n
mukaantoimialaluokkaan67.20 ”Vakuutusta palveleva toimin ta”.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 355
VAKUUTUS: NUMEERINEN ESIMERKKI
A.III.1 — Julkishallinnon sosiaaliturvajärjestelmät
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Yhteensä Tavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tilillä
Tulonmuodostus-
tili
155 0 155 8 0 45 4 98 D.121 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut
Ensitulon jakotili
D.121 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut 155 155 0 155
Tulojen uudel-
leenjaon tili
155 0 155 155 D.6111 Työnantajan
sosiaaliturva-
maksut 155 155 0 155
76 0 76 76 D.6112 Palkansaajan
sosiaaliturva-
maksut 76 76 0 76
32 32 32 D.6113 Yrittäjienja
työllisiinkuulu-
mattomien
sosiaaliturva-
maksut 32 32 0 32
232 0 232 232 D.621 Rahamääräiset
sosiaaliturvae-
tuudet 232 232 0 232▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 356
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Yhteensä Tavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tilillä
Luontoismuo-
toisten tulojen
uudelleenjaon tili
78 78 78 D.6311 Sosiaaliturvae-
tuudet, hyvi-
tykset 78 78 78
65 65 65 D.6312 Muut luontois-
muotoiset sosiaa-
liturvaetuudet 65 65 65▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 357
A.III.2 — Yksityiset rahastoidut sosiaalivakuutusjärjestelmät
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYhteen-
säTavara-
ja palve-
lutilillä
Ulkomaiden tili
0 0 P.6 Tavaroidenja
palvelujenvien ti 0 0
0 0 P.7 Tavaroidenja
palvelujentuon ti 0 0
Tuotantotili
3 3 P.1 Tuotos 3 3 3
Tulonmuodostus-
tili
19 0 19 2 0 3 0 14 D.121 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksutyksityisesti
rahastoituihin
järjestelmiin
Ensitulon jakotili
D.121 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksut
yksityisesti
rahastoituihin
järjestelmiin19 19 0 19
12 0 12 12 D.44 Vakuutuksenot-
tajienomaisuus-
tulo 12 12 0 12▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 358
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYhteen-
säTavara-
ja palve-
lutilillä
Tulojen uudel-
leenjaon tili
19 0 19 19 D.121 Työnantajan
todelliset sosiaa-
liturvamaksut
yksityisesti
rahastoituihin
järjestelmiin1 18 0 0 0 19 0 19
21 0 21 21 D.6112 Palkansaajien
sosiaaliturva-
maksut, netto 1 20 0 0 0 21 0 21
29 0 29 0 0 0 28 1 D.622 Yksityisesti
rahastoidut
sosiaalietuudet 29 29 0 29
Käytettävissä
olevan tulon
käyttötili 0
3 3 3 P.3 Kulutusmenot 3 3
11 0 11 0 0 10 1 D.8 Kotitalouksien
eläkerahasto-
osuudenoikaisu 11 11 0 11
Rahoitustili
11 11 11 F.612 Kotitalouksien
osuus eläkeva-
kuutusrahastoista 1 10 0 0 11 0 11
1 1 1 F.62 Vakuutusmaksu-
ja korvausvastuu 1 1 1▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 359
A.III.3 — Työnantaijien rahastoimattomat sosiaalivakuutusjärjestelmät
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYhteen-
säTavara-
ja palve-
lutilillä
Tulonmuodostus-
tili
19 0 19 1 0 5 1 12 D.122 Työnantajan
laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut
Ensitulon jakotili
D.122 Työnantajan
laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut 19 19 0 19
Tulojen uudel-
leenjaon tili
19 0 19 19 D.612 Laskennalliset
sosiaaliturva-
maksut 12 1 5 0 1 19 0 19
19 0 19 1 0 5 1 12 D.623 Rahastoimat-
tomat palkan-
saajansosiaalie-
tuudet 19 19 0 19▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 360
A.III.4 — Henkivakuutus
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYhteen-
säTavara-
ja palve-
lutilillä
Ulkomaiden tili
0 0 P.6 Tavaroidenja
palvelujenvien ti 0 0
0 0 P.7 Tavaroidenja
palvelujentuon ti 0 0
Tuotantotili
4 4 P.1 Tuotos 4 4 4
Ensitulon jakotili
7 7 7 D.44 Vakuutuksenot-
tajienomaisuus-
tulo 7 7 0 7
Käytettävissä
olevan tulon
käyttötili
4 0 4 4 P.3 Kulutusmenot 4 4
Rahoitustili
22 0 22 22 F.611 Kotitalouksien
osuus henkiva-
kuutusrahastoista 22 22 0 22▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 361
A.III.5 — Vahinkovakuutus
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYhteen-
säTavara-
ja palve-
lutilillä
Ulkomaiden tili
0 0 P.6 Tavaroidenja
palvelujenvien ti 0 0
0 0 P.7 Tavaroidenja
palvelujentuon ti 0 0
Tuotantotili
6 6 P.1 Tuotos 6 6 6
4 0 4 0 3 0 0 1 P.2 Välituotekäyttö 4 4
Ensitulon jakotili
6 6 6 D.44 Vakuutuksenot-
tajienomaisuus-
tulo 5 0 0 1 0 6 0 6
Tulojen uudel-
leenjaon tili
45 2 43 0 31 4 0 8 D.71 Vahinkovakuu-
tusmaksut, netto 45 45 45
45 0 45 45 D.72 Vahinkovakuu-
tuskorvaukset 6 0 1 35 0 42 3 45
Käytettävissä
olevan tulon
käyttötili
2 2 2 P.3 Kulutusmenot 2 2▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 362
Käyttö Resurssit
Yhteen-
säVastaavat erät S.1
Koko
kansan-
talousS.15
KPVTYS.14
Kotita-
loudetS.13
Julkisyh-
teisötS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.11
Yrityks-
etTaloustoimet ja tasapainoerätS.11
Yrityks-
etS.12
Rahoi-
tuslai-
toksetS.13
Julkisyh-
teisötS.14
Kotita-
loudetS.15
KPVTYS.1
Koko
kansan-
talousVastaavat erät
Ulko-
maiden
tililläTavara-
ja palve-
lutililläUlko-
maiden
tililläYhteen-
säTavara-
ja palve-
lutilillä
Rahoitustili
2 0 2 0 2 0 0 0 F.62 Vakuutusmaksu-
ja korvausvastuu 2 2 2▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 363
▼B
LIITE IV
LUOKITUKSET JA TILIT
LUOKITUKSET
INSTITUTIONAALINEN SEKTORILUOKITUS (S)
S.1 Koko kansantalous
S.11 Yritykset
S.11001 Julkiset yritykset
S.11002 Yksityiset kotimaiset yrityksetS.11003 Ulkomaalaisomisteiset yritykset
S.12 Rahoituslaitokset
S.121 KeskuspankkiS.122 Muut rahalaitokset
S.12201 Julkiset
S.12202 Yksityiset kotimaisetS.12203 Ulkomaalaisomisteiset
S.123 Muut rahoituslaitokset kuinvakuutuslaitokset ja eläkerahastot
S.12301 JulkisetS.12302 Yksityiset kotimaiset
S.12303 Ulkomaalaisomisteiset
S.124 Rahoituksenja vakuutuksenvälitystä avustavat laitoksetS.12401 Julkiset
S.12402 Yksityiset kotimaiset
S.12403 UlkomaalaisomisteisetS.125 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot
S.12501 Julkiset
S.12502 Yksityiset kotimaisetS.12503 Ulkomaalaisomisteiset
S.13 Julkisyhteisöt
S.1311 ValtionhallintoS.1312 Osavaltiohallinto
S.1313 Paikallishallinto
S.1314 SosiaaliturvarahastotS.14 Kotitaloudet
S.141 + S.142 Työnantajat ja muut elinkeinonharjoittajat
S.143 PalkansaajatS.1441 Omaisuustulojensaajat
S.1442 Eläkkeensaajat
S.1443 Muidentulon siirtojensaajatS.145 Muut kotitaloudet
S.15 Kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt
S.2UlkomaatS.21 Euroopan unioni
S.211 EU:njäsen maat
S.212 EU:nlaitoksetS.22 Kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 364
▼B
TALOUSTOIMIEN JA MUIDEN VIRTOJEN LUOKITUS
Tuotteisiin (tavaroihin ja palveluihin) kohdistuvat taloustoimet (P)
P.1 Tuotos
P.11 MarkkinatuotosP.119 Välilliset rahoituspalvelut (FISIM)
P.12 Tuotos omaanloppukäyttöön
P.13 Muu markkinaton tuotosP.2Välituotekäyttö
P.3 Kulutusmenot
P.31 Yksilölliset kulutusmenotP.32 Kollektiiviset kulutusmenot
P.4 Todellinen kulutus
P.41 Todellinen yksilöllinen kulutusP.42 Todellinen kollektiivinen kulutusP.5 Pääoman bruttomuodostus
P.51 Kiinteän pääoman bruttomuodostus
P.511 Aineellisten kiinteiden varojen hankinnat miinus vähennyksetP.5111 Uusien aineellisten kiinteiden varojen hankinnat
P.5112 Olemassa olevien aineellisten kiinteiden varojen hankinnat
P.5113 Olemassa olevien aineellisten kiinteiden varojen vähennyksetP.512 Aineettomien kiinteiden varojen hankinnat miinus vähennykset
P.5121 Uusien aineettomien kiinteiden varojen hankinnat
P.5122 Olemassa olevien aineettomien kiinteiden varojen hankinnatP.5123 Olemassa olevien aineettomien kiinteiden varojen vähennykset
P.513 Valmistamattomienmuidenkuinrahoitusvarojenarvonlisäys
P.5131 Valmistamattomienmuidenkuinrahoitusvarojenperusparan -
nukset
P.5132 Valmistamattomienmuidenkuinrahoitusvarojenomistusoi-
keudensiirtokulut
P.52 Varastojenmuutokset
P.53 Arvoesineiden hankinnat miinus vähennyksetP.6 Tavaroiden ja palvelujen vienti
P.61 Tavaroidenvien ti
P.62 Palvelujenvien tiP.7 Tavaroiden ja palvelujen tuonti
P.71 Tavaroidentuon ti
P.72 Palvelujentuon ti
Jakotaloustoimet (D)
D.1 Palkansaajakorvaukset
D.11 Palkat ja palkkiotD.12 Työnantajan sosiaaliturvamaksut
D.121 Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksut
D.122 Työnantajan laskennalliset sosiaaliturvamaksutD.2Tuotannon ja tuonnin verot
D.21 Tuoteverot
D.211 Arvonlisäverot (ALV)1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 365
▼B
D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman ALV:a
D.2121 TuontitullitD.2122 Muut tuontiverot kuin ALV ja tuontitullitD.214 Muut tuoteverot kuinALV ja tuon tiverotD.29 Muut tuotantoverotD.3 TukipalkkiotD.31 TuotetukipalkkiotD.311 TuontitukipalkkiotD.319 Muut tuotetukipalkkiotD.39 Muut tuotantotukipalkkiotD.4 OmaisuustulotD.41 Korot
D.42 Yritystenjakamat tulot
D.421 OsingotD.422 Yrittäjätulonotot yritysmäisistä yhteisöistäD.43 Suorienulkomaistensijoitustenuudelleen sijoitetut voitotD.44 Vakuutuksenottajien omaisuustuloD.45 MaanvuokratD.5 Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verotD.51 TuloverotD.59 Muut juoksevat verotD.6 Sosiaaliturvamaksut ja -etuudetD.61 SosiaaliturvamaksutD.611 Todelliset sosiaaliturvamaksutD.6111 Työnantajan todelliset sosiaaliturvamaksutD.61111 Työnantajan pakolliset todelliset sosiaaliturvamaksutD.61112 Työnantajan vapaaehtoiset todelliset sosiaaliturvamaksutD.6112 Palkansaajan sosiaaliturvamaksut
D.61121 Palkansaajan pakolliset sosiaaliturvamaksut
D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset sosiaaliturvamaksutD.6113 Itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien sosiaalitur-
vamaksut
D.61131 Itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien pakolliset
sosiaaliturvamaksut
D.61132 Itsenäisten yrittäjien ja työllisiin kuulumattomien vapaaeh-
toiset sosiaaliturvamaksut
D.612 Laskennalliset sosiaaliturvamaksutD.62 Rahamääräiset sosiaalietuudet
D.621 Rahamääräiset sosiaaliturvaetuudet
D.622 Yksityisesti rahastoidut sosiaalietuudetD.623 Rahastoimattomat palkansaajan sosiaalietuudetD.624 Rahamääräiset sosiaaliavustuksetD.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset tulonsiirrotD.631 Luontoismuotoiset sosiaalietuudetD.6311 Sosiaaliturvaetuudet, hyvityksetD.6312 Muut luontoismuotoiset sosiaaliturvaetuudetD.6313 Luontoismuotoiset sosiaaliavustukset1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 366
▼B
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia tavaroita ja palveluita vastaavat
tulonsiirrot
D.7 Muut tulonsiirrotD.71 Vahinkovakuutusmaksut, nettoD.72 Vahinkovakuutuskorvaukset
D.73 Julkisyhteisöjensisäiset tulon siirrot
D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen yhteistyöhönD.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot
D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-osuuden oikaisu
D.9 PääomansiirrotD.91 Pääomaverot
D.92 Investointiavustukset
D.99 Muut pääomansiirrot
Rahoitustaloustoimet (F) (Rahoitusvarojen ja -velkojen nettohankinta)
F.1 Monetaarinen kulta ja erityiset nosto-oikeudet
F.11 Monetaarinen kultaF.12 Erityiset nosto-oikeudet (SDR:t)
F.2Käteisraha ja talletukset
F.21 KäteisrahaF.22 Siirtokelpoiset talletukset
F.29 Muut talletukset
F.3 Muut arvopaperit kuin osakkeetF.33 Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
F.331 Muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
F.332 Muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaisetF.34 Johdannaiset
F.4 Lainat
a)
F.41 Lyhytaikaiset lainatF.42 Pitkäaikaiset lainat
F.5 Osakkeet ja osuudet
a)
F.51 Osakkeet ja muut osuudet kuinrahasto-osuudetF.511 Noteeratut osakkeet
F.512 Noteeraamattomat osakkeet
F.513 Muut osuudetF.52 Rahasto-osuudetF.6 Vakuutustekninen vastuuvelka
F.61 Kotitalouksienosuus hen ki- ja eläkevakuutusrahastoista
F.611 Kotitalouksienosuus hen kivakuutusrahastoistaF.612 Kotitalouksienosuus eläkevakuutusrahastoista
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvausvastuu
F.7 Muut saamiset ja velat
a)
F.71 Kauppaluotot ja ennakot
F.79 Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot
a) Lisätietoerä F.m: Suorat ulkomaiset sijoitukset.1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 367
▼B
Muut varallisuuden muodostuserät (K)
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen
K.2Valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen
hankinnat miinus vähennykset
K.21 Maanja muidenain eellistenvalmistamattomienvarojen
hankinnat miinus vähennykset
K.211 Maanja muidenain eellistenvalmistamattomienvarojen
hankinnat
K.212 Maanja muidenain eellistenvalmistamattomienvarojen
vähennykset
K.22 Aineettomien valmistamattomien varojen hankinnat miinus
vähennykset
K.221 Aineettomien valmistamattomien varojen hankinnatK.222 Aineettomien valmistamattomien varojen vähennykset
K.3 Valmistamattomien varojen muuttuminen taloudellisesti
merkittäviksi
K.4 Valmistettujen varojen muuttuminen taloudellisesti
merkittäviksi
K.5 Luonnonvaraisten biologisten varojen kasvu
K.6 Valmistamattomien varojen taloudellisen arvon
häviäminen
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen
K.62 Muu valmistamattomienvarojentaloudellisenarvon
häviäminen
K.7 Katastrofien aiheuttamat menetykset
K.8 Korvauksettomat haltuunototK.9 Muualla luokittelemattomat muiden kuin rahoitusvarojen
muut volyymin muutokset
K.10 Muualla luokittelemattomat rahoitusvarojen ja -velkojen
muut volyymin muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot ja -tappiotK.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot ja -tappiot
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot ja -tappiot
K.12 Luokitus- ja rakennemuutoksetK.12.1 Sektoriluokituksenja raken teenmuutokset
K.12.2 Varojenja velkojenluokitusmuutokset
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen peruuttaminenK.12.22 Muut varojenja velkojenluokitusmuutokset
TASAPAINOERIEN LUOKITUS(a) (B)
B.1 Arvonlisäys / B.1* KansantuoteB.2ToimintaylijäämäB.3 Sekatulo
B.4 Yrittäjätulo
B.5 Sektorin ensitulo / B.5* KansantuloB.6 Käytettävissä oleva tulo1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 368
(a) Kaikki tasapainoerät voidaan mitata mukaan lukien kiinteän pääoman kuluminen tai
ilman sitä. Bruttomääräisen tasapainoerän tunnus koostuu ko. erän tunnuksesta ja
kirjaimesta ”g”. Vastaavasti kirjain ”n” tunnuksen yhteydessä merkitsee nettoarvoa.
▼B
B.7 Oikaistu käytettävissä oleva tulo
B.8 Säästö
B.9 Nettoluotonanto/nettoluotonotto
B.10 Nettovarallisuuden muutoksetB.10.1 Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvat nettovarallisuuden
muutokset
c)d)
B.10.2 Varojenvolyyminmuista muutoksista johtuvat n ettovaralli-
suudenmuutokset
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoitoista ja -tappioista johtuvat netto-
varallisuudenmuutokset
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoitoista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoitoista ja -tappioista johtuvat netto-
varallisuudenmuutokset
B.11 Tavaroiden ja palveluiden tase
B.12 Vaihtotase
B.90 NettovarallisuusBF.90 Nettorahoitusvarat
c) ”Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvat nettovarallisuuden muutokset” ei ole tasapai-
noerä järjestelmän rakenteen kannalta. Se on pääomatilin oikean puolen summa. Seliitetään kuitenkin muiden nettovarallisuuden muutoserien yhteyteen, koska se on
merkittävä osa nettovarallisuuden muutosta.
d) Ulkomaat-sektorin ”Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvat nettovarallisuuden
muutokset” tarkoittaa vaihtotaseesta ja pääomansiirroista johtuvia nettovarallisuudenmuutoksia.
VAROJEN LUOKITUS (A)
Muut kuin rahoitusvarat (AN)
AN.1 Valmistetut varat
AN.11 Kiinteät varat
AN.111 Aineelliset kiinteät varat
AN.1111 AsunnotAN.1112 Muut rakennukset ja rakennelmat
AN.11121 Muut talorakennukset
AN.11122 Muut rakennelmatAN.1113 Koneet, laitteet ja kuljetusvälineet
AN.11131 Kuljetusvälineet
AN.11132 Muut koneet ja laitteetAN.1114 Kasvatettavat varat
AN.11141 Jalostus- ja lypsykarja, työeläimet jne.
AN.11142 Viini- ja hedelmätarhat, toistuvasti satoa tuottavat istutuksetAN.112 Aineettomat kiinteät varat
AN.1121 Mineraalien etsintä
AN.1122 TietokoneohjelmistotAN.1123 Viihteen, kirjallisuuden ja taiteen alkuperäisteokset
AN.1129 Muut aineettomat kiinteät varat
AN.12 VarastotAN.121 Aineet ja tarvikkeet
AN.122 Keskeneräiset työt
AN.1221 Keskenkasvuiset kasvatettavat varat1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 369
▼B
AN.1222 Muut keskeneräiset työt
AN.123 Valmisteet
AN.124 Kauppatavarat
AN.13 ArvoesineetAN.131 Jalometallit ja -kivet
AN.132 Antiikki ja muut taide-esineet
AN.139 Muut arvoesineetAN.2Valmistamattomat varat
AN.21 Aineelliset valmistamattomat varat
AN.211 MaaAN.2111 Rakennusmaa
AN.2112 Viljelysmaa
AN.2113 Virkistyskäyttööntarkoitettu maa vesialuein eenAN.2119 Muut maa-alueet vesialueineen
AN.212 Maaperävarat
AN.2121 Hiili-, öljy- ja maakaasuvarannotAN.2122 Metallimineraalivarannot
AN.2123 Epämetalliset mineraalivarannot
AN.213 Luonnonvaraiset biologiset varatAN.214 Vesivarat
AN.22 Aineettomat valmistamattomat varat
AN.221 PatentoinnitAN.222 Vuokra- ja muut siirrettävät sopimukset
AN.223 Ostettu liikearvo (goodwill)
AN.229 Muut aineettomat valmistamattomat varat
Rahoitusvarat ja velat (AF)
AF.1 Monetaarinen kulta ja erityiset nosto-oikeudet
AF.11 Monetaarinen kulta
AF.12 Erityiset nosto-oikeudet (SDR:t)
AF.2Käteisraha ja talletuksetAF.21 Käteisraha
AF.22 Siirtokelpoiset talletukset
AF.29 Muut talletuksetAF.3 Muut arvopaperit kuin osakkeet
AF.33 Muut arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
AF.331 Muut lyhytaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaisetAF.332 Muut pitkäaikaiset arvopaperit kuin osakkeet ja johdannaiset
AF.34 Johdannaiset
AF.4 Lainat
e)
AF.41 Lyhytaikaiset lainat
AF.42 Pitkäaikaiset lainat
AF.5 Osakkeet ja osuudete)
AF.51 Osakkeet ja muut osuudet kuinrahasto-osuudet
AF.511 Noteeratut osakkeet
AF.512 Noteeraamattomat osakkeet1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 370
▼B
AF.513 Muut osuudet
AF.52 Rahasto-osuudet
AF.6 Vakuutustekninen vastuuvelka
AF.61 Kotitalouksienosuus hen ki- ja eläkevakuutusrahastoistaAF.611 Kotitalouksienosuus hen kivakuutusrahastoista
AF.612 Kotitalouksienosuus eläkevakuutusrahastoista
AF.62 Vakuutusmaksu- ja korvausvastuuAF.7 Muut saamiset ja velat
AF.71 Kauppaluotot ja ennakot
AF.79 Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot
e) Lisätietoerä AF.m: Suorat ulkomaiset sijoitukset.
TOIMIALOJEN (A), TUOTTEIDEN (P) JA INVESTOINTIEN
(KIINTEÄN PÄÄOMAN MUODOSTUKSEN) (Pi) RYHMITTELY
JA TUNNUKSET
A60
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
01 Maatalous, riistatalous ja niihin liittyvät
palvelut01
02 Metsätalous ja siihenliittyvät palvelut 02
05 Kalastus, kalanviljely ja niihin liittyvät palvelut 05
10 Kivi- ja ruskohiilenkaivu; turpeenn osto 10
11 Raakaöljyn ja luonnonkaasun tuotanto sekä
siihenliittyvät palvelut11
12 Uraani- ja toriummalmien louhinta 12
13 Metallimalmienlouhin ta 13
14 Muu mineraalien kaivu 14
15 Elintarvikkeiden ja juomien valmistus 15
16 Tupakkatuotteidenvalmistus 16
17 Tekstiilienvalmistus 17
18 Vaatteidenvalmistus; turkistenmuokkaus 18
19 Parkitseminen ja muu nahan valmistus; lauk-
kujenja jalkin eidenvalmistus19
20 Puutavaran, puutuotteiden sekä korkki- ja
punontatuotteiden valmistus poislukien huone-
kalut20
21 Massan, paperin ja paperituotteiden valmistus 21
22 Kustantaminen, painaminen sekä ääni-, kuva- ja
atk-tallenteiden jäljentäminen22
23 Koksin, öljytuotteiden ja ydinpolttoaineen
valmistus23
24 Kemikaalien, kemiallisten tuotteiden ja teko-
kuitujenvalmistus24
25 Kumi- ja muovituotteidenvalmistus 25
26 Ei-metallistenmin eraalituotteidenvalmistus 26
27 Perusmetallienvalmistus 27
28 Metallituotteidenvalmistus poislukienkon eet ja
laitteet28
29 Koneiden ja laitteiden valmistus 291996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 371
▼B
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
30 Konttori- ja tietokoneiden valmistus 30
31 Muu sähkökoneiden ja -laitteiden valmistus 31
32 Radio-, televisio- ja tietoliikennevälineiden
valmistus32
33 Lääkintäkojeiden, hienomekaanisten kojeiden ja
optisten instrumenttien sekä kellojen valmistus33
34 Autojenja perävaun ujenvalmistus 34
35 Muu kulkuneuvojen valmistus 35
36 Huonekalujen valmistus; muu valmistus 36
37 Kierrätys 37
40 Sähkö-, kaasu- ja lämpöhuolto 40
41 Vedenpuhdistus ja jakelu 41
45 Rakentaminen 45
50 Moottoriajoneuvojen kauppa, korjaus ja huolto
sekä polttoaineen vähittäismyynti50
51 Agentuuritoiminta ja tukkukauppa poislukien
moottoriajoneuvojen kauppa51
52 Vähittäiskauppa poislukienmoottoriajon euvot;
kotitaloustavaroidenkorjaus52
55 Majoitus- ja ravitsemistoiminta 55
60 Maaliikenne; putkijohtokuljetus 60
61 Vesiliikenne 61
62 Ilmaliikenne 62
63 Liikennettä palveleva toiminta ja matkatoi-
mistot63
64 Posti- ja teleliikenne 64
65 Rahoituksenvälitys poislukienvakuutus 65
66 Vakuutustoiminta poislukien pakollinen sosiaa-
livakuutus66
67 Rahoitusta palveleva toiminta 67
70 Kiinteistöalan palvelut 70
71 Kulkuneuvojen, koneiden ja laitteiden vuokraus
ilmankäyttäjää sekä kotitaloustavaroidenvuok-
raus71
72 Tietojenkäsittelypalvelu 72
73 Tutkimus ja kehittäminen 73
74 Muu liike-elämää palveleva toiminta 74
75 Julkinen hallinto ja maanpuolustus; pakollinen
sosiaalivakuutus75
80 Koulutus 80
85 Terveydenhuolto-ja sosiaalipalvelut 85
90 Ympäristönhuolto 90
91 Järjestötoiminta 91
92 Virkistys-, kulttuuri- ja urheilutoiminta 92
93 Muut palvelut 93
95 Työnantajakotitaloudet 9599 Kansainväliset järjestöt ja ulkomaiset edustustot 991996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 372
▼B
A31
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
AA Maatalous, riistatalous ja metsätalous A
BB Kalatalous B
CA Energiamineraalien kaivu CA
CB Malmien ja mineraalien kaivu poislukien ener-
giamineraalitCB
DA Elintarvikkeiden, juomien ja tupakan valmistus DA
DB Tekstiilienja vaatteidenvalmistus DB
DC Nahanja n ahkatuotteidenvalmistus DC
DD Puutavaranja puutuotteidenvalmistus DD
DE Massan, paperin ja paperituotteiden valmistus;
kustantaminen ja painaminenDE
DF Koksin, öljytuotteiden ja ydinpolttoaineen
valmistusDF
DG Kemikaalien, kemiallisten tuotteiden ja teko-
kuitujenvalmistusDG
DH Kumi- ja muovituotteidenvalmistus DH
DI Ei-metallistenmin eraalituotteidenvalmistus DI
DJ Perusmetallienja metallituotteidenvalmistus DJ
DK Koneiden ja laitteiden valmistus DK
DL Sähköteknisten tuotteiden ja optisten laitteiden
valmistusDL
DM Kulkuneuvojen valmistus DM
DN Muu valmistus DN
EE Sähkö-, kaasu- ja vesihuolto E
FF Rakentaminen F
GG Tukku- ja vähittäiskauppa; moottoriajoneuvojen
sekä henkilökohtaisten esineiden ja kotitalouse-
sineiden korjausG
HH Majoitus- ja ravitsemistoiminta H
II Kuljetus, varastointi ja tietoliikenne I
JJ Rahoitustoiminta J
KK Kiinteistö-, vuokraus- ja tutkimuspalvelut; liike-
elämänpalvelutK
LL Julkinen hallinto ja maanpuolustus; pakollinen
sosiaalivakuutusL
MM Koulutus M
NN Terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut N
OO Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset
palvelutO
PP Työnantajakotitaloudet P
QQ Kansainväliset järjestöt ja ulkomaiset edustustot Q
A17
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
A Maatalous, riistatalous ja metsätalous A
B Kalatalous B
C Mineraalien kaivu C1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 373
▼B
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
D Teollisuus D
E Sähkö-, kaasu- ja vesihuolto E
F Rakentaminen F
G Tukku- ja vähittäiskauppa; moottoriajoneuvojen
sekä henkilökohtaisten esineiden ja kotitalouse-
sineiden korjausG
H Majoitus- ja ravitsemistoiminta H
I Kuljetus, varastointi ja tietoliikenne I
J Rahoitustoiminta J
K Kiinteistö-, vuokraus- ja tutkimuspalvelut; liike-
elämänpalvelutK
L Julkinen hallinto ja maanpuolustus; pakollinen
sosiaalivakuutusL
M Koulutus M
N Terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut N
O Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset
palvelutO
P Työnantajakotitaloudet P
Q Kansainväliset järjestöt ja ulkomaiset edustustot Q
P60
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
01 Maa- ja riistataloustuotteet sekä niihin liittyvät
palvelut01
02 Metsätaloustuotteet sekä niihin liittyvät palvelut 02
05 Kala- ja muut kalastustuotteet sekä niihin
liittyvät palvelut05
10 Kivi- ja ruskohiili; turve 10
11 Raakaöljy ja luonnonkaasu sekä niiden tuotan-
toonliittyvät palvelut ilmanöljyn - ja
kaasunetsintää11
12 Uraani- ja toriummalmit 12
13 Metallimalmit 13
14 Mineraalien kaivun ja louhinnan muut tuotteet 14
15 Elintarvikkeet ja juomat 15
16 Tupakkatuotteet 16
17 Tekstiilit 17
18 Vaatteet; turkikset 18
19 Nahka ja nahkatuotteet 19
20 Puutavara ja puutuotteet sekä korkki- ja punon-
tatuotteet (poislukienhuon ekalut)20
21 Massa, paperi ja paperituotteet 21
22 Painotuotteet sekä ääni-, kuva- ja atk-tallenteet 22
23 Koksi, öljytuotteet ja ydinpolttoaine 23
24 Kemikaalit, kemialliset tuotteet ja tekokuidut 2425 Kumi- ja muovituotteet 25
26 Muut ei-metalliset mineraalituotteet 26
27 Perusmetallit 27
28 Metallituotteet poislukienkon eet ja laitteet 281996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 374
▼B
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
29 Muualla luokittelemattomat koneet ja laitteet 29
30 Konttori- ja tietokoneet 30
31 Muut sähkökoneet ja -laitteet 31
32 Radio-, televisio- ja tietoliikennevälineet 32
33 Lääkintäkojeet, hienomekaaniset kojeet ja
optiset instrumentit sekä kellot33
34 Autot ja perävaunut 34
35 Muut kulkuneuvot 35
36 Huonekalut; muualla luokittelemattomat teolli-
suustuotteet36
37 Kierrätysraaka-aineet 37
40 Sähkö, kaasu ja lämpö 40
41 Talousvesi ja vedenjakelupalvelut 41
45 Rakennustyöt 45
50 Moottoriajoneuvojen kauppa, korjaus- ja huol-
topalvelut sekä polttoaineen
vähittäismyyntipalvelut50
51 Agentuuritoiminnan ja tukkukaupan palvelut,
poislukienmoottoriajon euvojenkauppa51
52 Vähittäiskaupanpalvelut poislukienmoottoria-
joneuvojen kauppa; henkilökohtaisten ja
kotitalousesineiden korjaus palvelut52
55 Majoitus- ja ravitsemispalvelut 55
60 Maaliikenne- ja putkijohtokuljetuspalvelut 60
61 Vesiliikennepalvelut 61
62 Ilmaliikennepalvelut 62
63 Liikennettä tukevat palvelut; matkatoimistopal-
velut63
64 Posti- ja teleliikennepalvelut 64
65 Rahoituksenvälityspalvelut poislukienvakuu-
tuspalvelut65
66 Vakuutuspalvelut poislukienpakollin ensosiaa-
livakuutus66
67 Rahoitusta tukevat palvelut 67
70 Kiinteistöalan palvelut 70
71 Kotitaloustavaroidenvuokrauspalvelut 71
72 Tietojenkäsittelypalvelut 72
73 Tutkimus- ja kehittämispalvelut 7374 Muut liike-elämänpalvelut 74
75 Julkisen hallinnon ja maanpuolustuksen
palvelut, pakolliset sosiaalivakuutuspalvelut75
80 Koulutuspalvelut 80
85 Terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut 85
90 Ympäristönhuoltopalvelut 90
91 Muualla luokittelemattomat järjestötoiminnan
palvelut91
92 Virkistys-, kulttuuri- ja urheilupalvelut 92
93 Muut palvelut 93
95 Työnantajakotitaloudet 95
99 Kansainvälisten järjestöjen ja ulkomaisten edus-
tustojenpalvelut991996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 375
▼B
P31
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
AA Maa-, riista- ja metsätaloustuotteet A
BB Kalataloustuotteet B
CA Kivi-ja ruskohiili; turve; raakaöljy ja luonnon-
kaasu; uraani ja toriumCA
CB Metallimalmit ja mineraalien kaivun ja
louhinnan muut tuotteetCB
DA Elintarvikkeet, juomat ja tupakka DA
DB Tekstiilit ja vaatteet DB
DC Nahka ja nahkatuotteet DC
DD Puutavara ja puutuotteet DD
DE Massa, paperi ja paperituotteet ääni-, kuva- ja
atk-tallenteet; painatuspalvelutDE
DF Koksi, öljytuotteet ja ydinpolttoaine DF
DG Kemikaalit, kemialliset tuotteet ja tekokuidut DG
DH Kumi- ja muovituotteet DH
DI Muut ei-metalliset mineraalituotteet DI
DJ Perusmetallit ja metallituotteet DJ
DK Muualla luokittelemattomat koneet ja laitteet DK
DL Sähkötekniset tuotteet ja optiset laitteet DL
DM Kulkuneuvot DM
DN Muualla luokittelemattomat teollisuustuotteet DN
EE Sähkö, kaasu ja vesi E
FF Rakennustyöt F
GG Tukku- ja vähittäiskaupanpalvelut; moottoria-
joneuvojen sekä henkilökohtaisten esineiden ja
kotitalousesineiden korjauspalvelutG
HH Majoitus- ja ravitsemispalvelut H
II Kuljetus-, varastointi- ja tietoliikennepalvelut I
JJ Rahoituspalvelut J
KK Kiinteistö-, vuokraus- ja tutkimuspalvelut; liike-
elämänpalvelutK
LL Julkisen hallinnon ja maanpuolustuksen
palvelut; pakolliset sosiaalivakuutuspalvelutL
MM Koulutuspalvelut M
NN Terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut N
OO Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset
palvelutO
PP Työnantajakotitaloudet P
QQ Kansainvälistenjärjestöjen ja ulkomaisten edus-
tustojenpalvelutQ
P17
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
A Maa-, riista- ja metsätaloustuotteet A
B Kalataloustuotteet B
C Mineraalien kaivutuotteet C
D Teollisuustuotteet D
E Sähkö, kaasu ja vesi E1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 376
▼B
Tunnus KuvausViittaus
CPA:han
F Rakennustyöt F
G Tukku- ja vähittäiskaupanpalvelut; moottoria-
joneuvojen sekä henkilökohtaisten esineiden ja
kotitalousesineiden korjauspalvelutG
H Majoitus- ja ravitsemispalvelut H
I Kuljetus-, varastointi- ja tietoliikennepalvelut I
J Rahoituspalvelut J
K Kiinteistö-, vuokraus- ja tutkimuspalvelut; liike-
elämänpalvelutK
L Julkisen hallinnon ja maanpuolustuksen
palvelut; pakolliset sosiaalivakuutuspalvelutL
M Koulutuspalvelut M
N Terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut N
O Muut yhteiskunnalliset ja henkilökohtaiset
palvelutO
P Työnantajakotitaloudet P
Q Kansainvälisten järjestöjen ja ulkomaisten edus-
tustojenpalvelutQ
A6—A3
A6
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
1 Maatalous, riistatalous ja metsätalous; kalastus
ja kalanviljelyA+B
2 Teollisuus, mukaan luettuna energia C + D + E
3 Rakentaminen F
4 Tukku- ja vähittäiskauppa, moottoriajoneuvojen
ja kotitalousesineiden korjaus, majoitus- ja
ravitsemistoiminta; liikenneG+H+I
5 Rahoitus-, kiinteistö-, vuokraus- ja liike-elämää
palveleva toimintaJ+K
6 Muut palvelut L—P
A3
Tunnus KuvausViittaus
NACE
Rev.1:een
1 Maa-, riista- ja metsätalous; kalastus ja kalan-
viljelyA+B
2 Teollisuus, mukaan luettuna energia, ja raken-
taminenC+D+E+F
3 Palvelut G—P
P6—P3
P6
Tunnus KuvausVastaa
CPA:ssa
1 Maa-, riista-, metsä- ja kalataloustuotteet A + B
2 Mineraalien kaivu-, teollisuus- ja energiatuot-
teetC+D+E1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 377
▼B
P6
Tunnus KuvausVastaa
CPA:ssa
3 Rakennustyöt F
4 Tukku- ja vähittäiskaupanpalvelut, korjauspal-
velut, majoitus- ja ravitsemispalvelut sekä
liikenne- ja tietoliikennepalvelutG+H+I
5 Rahoitus-, kiinteistö-, vuokraus- ja tutkimuspal-
velut sekä liike-elämänpalvelutJ+K
6 Muut palvelut L—P
P3
Tunnus KuvausVastaa
CPA:ssa
1 Maa-,riista-, metsä- ja kalataloustuotteet A + B
2 Mineraalien kaivu-, teollisuus- ja energiatuot-
teet, rakennustyötC+D+E+F
3 Palvelut G—P
Pi6—Pi3
Pi6
Tunnus KuvausVastaa
CPA:ssa
1 Maa-, metsä- ja kalataloustuotteet 01 + 02 + 05
Laitteet: —
2 Metallituotteet sekä koneet ja laitteet 28—33 + 36
3 Kuljetusvälineet 34 + 35
Rakennukset ja rakennelmat: 45
4 josta talorakennukset —
5 Muut rakennelmat —
6 Muut tuotteet Loput luokat
Pi3
Tunnus KuvausVastaa
CPA:ssa
1 Metallituotteet, koneet ja laitteet sekä kulje-
tusvälineet28—36
2 Rakennukset ja rakennelmat 45
3 Muut tuotteet Loput luokat
YKSILÖLLISEN KULUTUKSEN LUOKITUS KÄYTTÖTARKOI-
TUKSEN MUKAAN (COICOP)(*)
(Yksi- ja kaksinumerotasot)
1.Elintarvikkeet, juomat ja tupakka
1.1 Elintarvikkeet1.2 Juomat1.3 Tupakka1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 378
(*) Tätä luokitusta uudistetaanparhaillaan .
▼B
2.Vaatetus ja jalkineet
2.1 Vaatetus
2.2 Jalkineet
3.Asuminen, vesi, sähkö, kaasu ja muut polttoaineet
3.1 Bruttovuokrat3.2 Tavanmukainen asunnon ylläpito ja korjaus3.3 Muut asumiseenliittyvät palvelut3.4 Sähkö, kaasu ja muut polttoaineet
4.Sisustus, kotitalousvälineistö ja tavanomainen kodinhoito
4.1 Huonekalut, sisusteet ja koriste-esineet, matot ja muut lattiapäällysteet ja
niiden korjaukset
4.2 Kotitaloustekstiilit4.3 Lämmitys- ja keittolaitteet; jääkaapit, pesukoneet ja vastaavat suurehkot
kodinkoneet, ml. asennukset ja korjaukset
4.4 Lasiesineet, ruokailuvälineet ja kotitalouden käyttöesineet4.5 Työkalut ja laitteet kodin- ja puutarhanhoitoon4.6 Tavarat ja palvelut tavanomaiseen kodinhoitoon
5.Terveys
5.1 Lääkkeet ja farmaseuttiset tuotteet sekä terapeuttiset laitteet ja välineet5.2 Lääkintä- ja hoitopalvelut muualla kuin sairaaloissa
5.3 Sairaalapalvelut
5.4 Sairaus- ja tapaturmavakuutuspalvelut
6.Kuljetus
6.1 Kulkuvälineiden hankinnat6.2 Yksityistenkulkuvälin eidenkäyttö6.3 Kuljetuspalvelut
7.Vapaa-aika, viihde ja kulttuuri
7.1 Laitteet ja tarvikkeet, ml. korjaukset
7.2 Virkistys- ja kulttuuripalvelut
7.3 Sanomalehdet, kirjat ja paperitarvikkeet
8.Koulutus
8.1 Koulutuspalvelut8.2 Oppimateriaalit8.3 Koulutusta tukevat palvelut
9.Hotellit, kahvilat ja ravintolat
9.1 Ravitsemispalvelut9.2 Majoituspalvelut
10.Sekalaiset tavarat ja palvelut
10.1 Henkilökohtaisen puhtauden ja kauneuden hoito
10.2 Muualla luokittelemattomat henkilökohtaiset tavarat10.3 Tietoliikenne10.4 Sosiaalipalvelut10.5 Muualla luokittelemattomat rahoituspalvelut10.6 Muut muualla luokittelemattomat palvelut1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 379
▼B
JULKISYHTEISÖJEN TEHTÄVÄLUOKITUS (COFOG)(*)
01.Yleishallinto
01.1 Toimeenpano- ja lainsäädäntöelimet, rahoitus- ja verohallinto, ulkoasiain-
hallinto ilman kansainvälistä kehitysapua
01.2 Kansainvälinen kehitysapu
01.3 Perustutkimus01.4 Yleiset hallintopalvelut
01.5 Muu yleishallinto
02.Maanpuolustus
02.1 Maanpuolustuslaitoksen hallinto ja toiminta
02.2 Ulkomainen sotilasapu
02.3 Maanpuolustuksen soveltava tutkimus ja koetoiminta
02.4 Muu maanpuolustus
03.Yleinen järjestys ja turvallisuus
03.1 Poliisitoimi ja palosuojelu03.2 Tuomioistuimet
03.3 Vankeinhoitolaitoksen hallinto ja toiminta
03.4 Muu yleinen järjestys ja turvallisuus
04.Koulutus
04.1 Esi- ja ala-asteenkoulutus (ISCED tasot 0 ja 1)
04.2 Keskiasteenkoulutus (ISCED tasot 2 ja 3)
04.3 Korkeakoulutus (ISCED tasot 5, 6 ja 7)04.4 Tasoryhmittäinmäärittelemätönkoulutus (ISCED taso 9)
04.5 Koulutusta avustavat palvelut
04.6 Muu koulutus
05.Terveydenhuolto
05.1 Sairaalapalvelut
05.2 Lääkäripalvelut sekä lääkintä-, hammaslääkintä- ja hoitopalvelut
05.3 Kansanterveystyö05.4 Lääkkeet, proteesit, lääkinnälliset apuvälineet ja laitteet tai muut
terveydenhoitoon liittyvät tuotteet
05.5 Terveyden- ja lääkintähuollon soveltava tutkimus ja koetoiminta
05.6 Muu terveydenhuolto
06.Sosiaaliturva ja sosiaalipalvelut
06.1 Sosiaaliturva
06.2 Sosiaalipalvelut
06.3 Muut sosiaaliturva- ja sosiaalipalvelut
07.Asumis- ja yhdyskuntapalvelut
07.1 Asuminen ja yhdyskuntien kehittäminen
07.2 Vesihuolto07.3 Jätehuolto mukaan lukien saastumisen torjunta ja valvonta
07.4 Katuvalaistus1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 380
(*) Tätä luokitusta uudistetaanparhaillaan .
▼B
07.5 Muut asumis- ja yhdyskuntapalvelut
08.Virkistys-, kulttuuri- ja uskonnolliset palvelut
08.0 Virkistys-, kulttuuri- ja uskonnolliset palvelut
09.Polttoaine- ja energiahuolto
09.1 Polttoainehuolto
09.2 Sähkö ja muut energialähteet
09.3 Muu polttoaine- ja energiahuolto
10.Maa- ja metsätalouden, kalastuksen ja metsästyksen hallinto ja
palvelut
10.1 Maataloudenhallin to ja palvelut10.2 Metsätaloudenhallin to ja palvelut
10.3 Kalastuksenja metsästyksenhallin to ja palvelut
10.4 Maataloudentutkimus ja koetoimin ta10.5 Muu maa- ja metsätalouden, kalastuksen ja metsästyksen hallinto ja
palvelut
11.Kaivannaistoiminnan ja mineraalivarojen hallinto ja palvelut ilman
polttoainehuoltoa; teollisuuden ja rakentamisen hallinto ja palvelut
11.1 Kaivannaistoiminnan ja mineraalivarojen hallinto ja palvelut ilman
polttoainehuoltoa
11.2 Teollisuudenhallin to ja palvelut
11.3 Rakentamisen hallinto ja palvelut11.4 Muu kaivannaistoiminnan ja mineraalivarojen, teollisuuden ja rakenta-
misenhallin to ja palvelut
12.Kuljettamisen ja tietoliikenteen hallinto ja palvelut
12.1 Tieliikenteen hallinto ja palvelut
12.2 Vesiliikenteen hallinto ja palvelut
12.3 Rautateidenhallin to ja palvelut12.4 Ilmaliikenteen hallinto ja palvelut
12.5 Putkijohto- ja muunkuljetuksenhallin to ja palvelut
12.6 Muualla luokittelemattomankuljettamisenhallin to ja palvelut12.7 Tietoliikenteen hallinto ja palvelut
12.8 Muu kuljettamisen ja tietoliikenteen hallinto ja palvelut
13.Muut elinkeinoasiat ja -palvelut
13.1 Kaupan ja varastoinnin hallinto ja palvelut; ravitsemis- ja majoitustoi-
minnan hallinto ja palvelut
13.2 Matkailunhallin to ja palvelut13.3 Monialaisten kehittämisprojektien hallinto ja palvelut
13.4 Yleinen elinkeinohallinto ilman työvoima-asioita
13.5 Työvoima-asioidenhallin to ja palvelut13.6 Muut elinkeinoasiat ja palvelut
14.Muualla luokittelemattomat menot
14.0 Muualla luokittelemattomat menot1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 381
▼B
Tilit
Taulukko A.IV.1 — Tili 0: Tavara- ja palvelutili
Resurssit Käyttö
P.1 Tuotos 3 595 P.2 Välituotekäyttö 1 904
P.11 Markkinatuotos 3 048
P.12 Tuotos omaan loppukäyttöön 171 P.3/P.4 Kulutusmenot/Todellinen
kulutus 1 371
P.31/
P.41Yksilölliset kulutusmenot/
Todellinen yksilöllinen
kulutus 1 215
P.13 Muu markkinaton tuotos 376 P.32/
P.42Kollektiiviset kulutusmenot/
Todellinen kollektiivinen
kulutus 156
D.21 Tuoteverot 141D.31 Tuotetukipalkkiot − 8 P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus 376
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 303
P.7 Tavaroidenja palvelujen
tuonti 497P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 305
P.71 Tavaroiden tuonti 392 P.5112 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen hankinnat 11
P.72 Palvelujen tuonti 105 P.5113 Olemassa olevien aineellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 13
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 51
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 53
P.5122 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
hankinnat 6
P.5123 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
vähennykset − 8
P.513 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenarvon
lisäys 22
P.5131 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenperus-
parannukset 5
P.5132 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenomistu-
soikeudensiirtokulut 17
P.52 Varastojenmuutokset 281996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 382
▼B
Resurssit Käyttö
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 10
P.6 Tavaroidenja palvelujen
vienti 536
P.61 Tavaroidenvien ti 462
P.62 Palvelujenvien ti 74
Taulukko A.IV.2 — Koko kansantalouden tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 1 904 P.1 Tuotos 3 595
P.11 Markkinatuotos 3 048P.12 Tuotos omaanloppukäyttöön 171P.13 Muu markkinaton tuotos 376
D.21-
D.31Tuoteverot miinus tuotetuki-
palkkiot133
B.1 * g Bruttokansantuote 1 824
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 222
B.1 * n Nettokansantuote 1 602
II:Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1:Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 762 B.1 * Kansantuote 1 602
D.11 Palkat ja palkkiot 569D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 193
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 19
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 235
D.21 Tuoteverot 141D.211 Arvonlisäverot (ALV) 1211996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 383
▼B
Käyttö Resurssit
D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 17
D.2121 Tuontitullit 17
D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.214 Muut tuoteverot kuinALV ja
tuontiverot 3
D.29 Muut tuotantoverot 94
D.3 Tukipalkkiot − 44
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8D.311 Tuontitukipalkkiot 0D.319 Muut tuotetukipalkkiot − 8
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 36
B.2 Toimintaylijäämä 217
B.3 Sekatulo 432
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 380 B.2 Toimintaylijäämä 217
D.41 Korot 206 B.3 Sekatulo 432
D.42 Yritystenjakamat tulot 84
D.421 Osingot 60 D.1 Palkansaajakorvaukset 766D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 24D.11 Palkat ja palkkiot 573
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 193
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 25D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174
D.45 Maanvuokrat 65 D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 19
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 235
D.21 Tuoteverot 141D.211 Arvonlisäverot (ALV) 121
D.212 Tuontiverot ja - tullit ilman
ALV:a 171996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 384
▼B
Käyttö Resurssit
D.2121 Tuontitullit 17
D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.214 Muut tuoteverot kuinALV ja
tuontiverot 3
D.29 Muut tuotantoverot 94
D.3 Tukipalkkiot − 44
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8
D.311 Tuontitukipalkkiot 0
D.319 Muut tuotetukipalkkiot − 8D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 36
D.4 Omaisuustulot 407
D.41 Korot 200
P.119 Välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) 0
D.42 Yritystenjakamat tulot 103
D.421 Osingot 46D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 57
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 14
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 25
D.45 Maanvuokrat 65
B.5 * Kansantulo 1 633
II.1.2.1: Yrittäjätulontili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 217 B.2 Toimintaylijäämä 217
D.41 Korot 147 B.3 Sekatulo 432
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 25
D.45 Maanvuokrat 45 D.4 Omaisuustulot 247
D.41 Korot 150
P.119 Välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 385
▼B
Käyttö Resurssit
D.42 Yritystenjakamat tulot 37
D.421 Osingot 37D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 11
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 5
D.45 Maanvuokrat 44
B.4 Yrittäjätulo 679
II.1.2.2: Muunen situlonjakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 163 B.4 Yrittäjätulo 679
D.41 Korot 59
D.42 Yritystenjakamat tulot 84 D.1 Palkan saajakorvaukset 766
D.421 Osingot 60 D.11 Palkat ja palkkiot 573D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 24D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 193
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174
D.45 Maanvuokrat 20 D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 19
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 235
D.21 Tuoteverot 141D.211 Arvonlisäverot (ALV) 121
D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 17
D.2121 Tuontitullit 17
D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.214 Muut tuoteverot kuinALV ja
tuontiverot 3
D.29 Muut tuotantoverot 94
D.3 Tukipalkkiot − 44
D.31 Tuotetukipalkkiot − 81996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 386
▼B
Käyttö Resurssit
D.311 Tuontitukipalkkiot 0
D.319 Muut tuotetukipalkkiot − 8D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 36
D.4 Omaisuustulot 160
D.41 Korot 50D.42 Yritystenjakamat tulot 66
D.421 Osingot 9
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 57
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 3
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 20
D.45 Maanvuokrat 21
B.5 * Kansantulo 1 633
II.2:Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot 212B.5 * Kansantulo 1 633
D.51 Tuloverot 203
D.59 Muut juoksevat verot 9 D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot 213
D.51 Tuloverot 204
D.61 Sosiaaliturvamaksut 322 D.59 Muut juoksevat verot 9
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 303D.61 Sosiaaliturvamaksut 322
D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 303
D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 160D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksutmaksut 174
D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturvamaksut 14D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 160
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 97D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturvamaksut 14
D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 85D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 97
D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 12D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 851996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 387
▼B
Käyttö Resurssit
D.6113 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siinkuulumattomien
sosiaaliturvamaksut 32D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 12
D.61131 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siinkuulumattomien
pakolliset sosiaaliturva-
maksut 22D.6113 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siinkuulumattomien
sosiaaliturvamaksut 32
D.61132 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siinkuulumattomien
vapaaehtoiset sosiaaliturva-
maksut 10D.61131 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siinkuulumattomien
pakolliset sosiaaliturva-
maksut 22
D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 19D.61132 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siinkuulumattomien
vapaaehtoiset sosiaaliturva-
maksut 10
D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 19
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 332
D.621 Rahamääräiset sosiaalitur-
vaetuudet 232D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 332
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 29D.621 Rahamääräiset sosiaalitur-
vaetuudet 232
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajansosiaalietuudet 19D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 29
D.624 Rahamääräiset sosiaaliavus-
tukset 52D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajansosiaalietuudet 19
D.624 Rahamääräiset sosiaaliavus-
tukset 52
D.7 Muut tulonsiirrot 269
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 43D.7 Muut tulonsiirrot 269
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 45 D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 45
D.73 Julkisyhteisöjensisäiset
tulonsiirrot 96D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 42
D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön31D.73 Julkisyhteisöjensisäiset
tulonsiirrot 96
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 54 D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön1
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 55
B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 604
II.3:Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset
tulonsiirrot 219B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 6041996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 388
▼B
Käyttö Resurssit
D.631 Luontoismuotoiset sosiaalie-
tuudet 162
D.6311 Sosiaaliturvaetuudet, hyvi-
tykset 78D.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset
tulonsiirrot 219
D.6312 Muut luontoismuotoiset
sosiaaliturvaetuudet 65D.631 Luontoismuotoiset sosiaalie-
tuudet 162
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaalia-
vustukset 19D.6311 Sosiaaliturvaetuudet, hyvi-
tykset 78
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia
tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot 57D.6312 Muut luontoismuotoiset
sosiaaliturvaetuudet 65
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaalia-
vustukset 19
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia
tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot 57
B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 1 604
II.4:Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
P.3 Kulutusmenot 1 371 B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 604
P.31 Yksilölliset kulutusmenot 1 215
P.32 Kollektiiviset kulutusmenot 156 D.8 Kotitalouksien eläkerahasto-
osuudenoikaisu 11
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 11
B.8 Säästö 233
II.4.2: Oikaistunkäytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
P.4 Todellinen kulutus 1 371 B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 1 604
P.41 Todellinen yksilöllinen
kulutus 1 215
P.42 Todellinen kollektiivinen
kulutus 156D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 11
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 111996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 389
▼B
Käyttö Resurssit
B.8 Säästö 233
III:Varallisuuden muodostustilit
III.1:Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 230B.8n Säästö, netto 233
D.9 Pääomansiirrot, saadut 62
D.91 Pääomaverot 2D.92 Investointiavustukset 23D.99 Muut pääomansiirrot 37
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 65
D.91 Pääomaverot − 2D.92 Investointiavustukset − 27
D.99 Muut pääomansiirrot − 36
III.1.2: Muidenkuinrahoitusvarojenhan kin tatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus 376B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 230
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 303
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 305
P.5112 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen hankinnat 11
P.5113 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 13
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 511996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 390
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 53
P.5122 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
hankinnat 6
P.5123 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
vähennykset − 8
P.513 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenarvon
lisäys 22
P.5131 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenperus-
parannukset 5
P.5132 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenomistu-
soikeudensiirtokulut 17
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 222
P.52 Varastojenmuutokset 28
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 10
K.2 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0
K.21 Maanja muidenain eellisten
valmistamattomienvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 381996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 391
▼B
III.2:Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta 641F Velkojen nettohankinta 603
F.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet − 1
F.2 Käteisraha ja talletukset 119 F.2 Käteisraha ja talletukset 132
F.21 Käteisraha 34 F.21 Käteisraha 35F.22 Siirtokelpoiset talletukset 62 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 65F.29 Muut talletukset 23 F.29 Muut talletukset 32
F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 138F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 123
F.4 Lainat 244 F.4 Lainat 217
F.41 Lyhytaikaiset 83 F.41 Lyhytaikaiset 76
F.42 Pitkäaikaiset 161 F.42 Pitkäaikaiset 141
F.5 Osakkeet ja osuudet 44 F.5 Osakkeet ja osuudet 43F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 36F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 36
F.61 Kotitalouksienosuus hen ki-
ja eläkevakuutusrahastoista 33F.61 Kotitalouksienosuus hen ki-
ja eläkevakuutusrahastoista 33
F.611 Kotitalouksienosuus hen ki-
vakuutusrahastoista 22F.611 Kotitalouksienosuus hen ki-
vakuutusrahastoista 22
F.612 Kotitalouksienosuus eläke-
vakuutusrahastoista 11F.612 Kotitalouksienosuus ekäke-
vakuutusrahastoista 11
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 3F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 3
F.7 Muut saamiset 61 F.7 Muut velat 52
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 18 F.71 Kauppaluotot ja ennakot 18F.79 Muut saamiset kuinkauppa-
luotot ja ennakot 43F.79 Muut velat kuinkauppaluotot
ja ennakot 341996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 392
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 38
III.3:Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojenvolyyminmuidenmuutostentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuinrahoitusvarat 10 AF Velat − 2
AN.1 Valmistetut varat − 7 K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujenvarojenmuut-
tuminen taloudellisesti
merkittäväksi 3K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset − 9K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja velkojen
muut volyyminmuutokset − 2
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 K.12 Luokitus- ja rekennemuu-
tokset 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 1K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 2K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset − 2
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen − 2siitä
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat − 4AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
siitä:
AN.11Kiinteät varat − 4
AN.12 Varastot − 1 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 2
AN.13 Arvoesineet − 2 AF.7 Muut velat 0AN.2 Valmistamattomat varat 17K.3 Valmistamattomienvarojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 24
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojenkasvu 41996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 393
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.6 Valmistamattomienvarojen
taloudellisenarvon
häviäminen − 9
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen − 8K.62 Muu valmistamattomien
varojentaloudellisenarvon
häviäminen − 1
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset − 2
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 17
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 5
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja velkojen
muut volyyminmuutokset 3
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 2
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 2
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen 2
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.1Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 71996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 394
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat − 4AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 2
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 17
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuinrahoitusvarat 280 AF Velat 76
AN.1 Valmistetut varat 126 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 111 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 42
AN.12 Varastot 7 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 8 AF.5 Osakkeet ja osuudet 34
AN.2 Valmistamattomat varat 154 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 152AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 2
AF Rahoitusvarat 84
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 12
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 40
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 31
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 395
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 288
III.3.2.1: Neutraalienhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuinrahoitusvarat 198 AF Velat 126
AN.1 Valmistetut varat 121 AF.2 Käteisraha ja talletukset 29
AN.11 Kiinteät varat 111 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 26
AN.12 Varastot 5 AF.4 Lainat 29
AN.13 Arvoesineet 5 AF.5 Osakkeet ja osuudet 28
AN.2 Valmistamattomat varat 78 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 7
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 76AF.7 Muut velat 6
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat 136
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 15
AF.2 Käteisraha ja talletukset 30
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 25
AF.4 Lainat 28
AF.5 Osakkeet ja osuudet 26
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 7
AF.7 Muut saamiset 5
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 2081996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 396
▼B
III.3.2.2: Reaalistenhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuinrahoitusvarat 81 AF Velat − 50
AN.1 Valmistetut varat 5 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 29AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 16
AN.12 Varastot 3 AF.4 Lainat − 29AN.13 Arvoesineet 2 AF.5 Osakkeet ja osuudet 6
AN.2 Valmistamattomat varat 77 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 7
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 76AF.7 Muut velat − 6
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat − 52
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet − 3
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 30AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 15
AF.4 Lainat − 28AF.5 Osakkeet ja osuudet 5AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 7
AF.7 Muut saamiset − 5
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 80
IV:Varallisuustaseet
IV.1:Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 9 922 AF Velat 6 298
AN.1 Valmistetut varat 6 047 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 471AN.11 Kiinteät varat 5 544 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 311
AN.12 Varastot 231 AF.4 Lainat 1 4371996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 397
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.13 Arvoesineet 272 AF.5 Osakkeet ja osuudet 1 406
AN.2 Valmistamattomat varat 3 875 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 371
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 3 809AF.7 Muut velat 302
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 66
AF Rahoitusvarat 6 792
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 770
AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 482
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 1 263
AF.4 Lainat 1 384
AF.5 Osakkeet ja osuudet 1 296AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 370
AF.7 Muut saamiset 227
B.90 Nettovarallisuus 10416
IV.2:Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä Velkojen muutokset yhteensä
AN Muut kuinrahoitusvarat 482 AF Velat 677
AN.1 Valmistetut varat 289 AF.2 Käteisraha ja talletukset 132AN.11 Kiinteät varat 239 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 165
AN.12 Varastot 34 AF.4 Lainat 213AN.13 Arvoesineet 16 AF.5 Osakkeet ja osuudet 77
AN.2 Valmistamattomat varat 193 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 38
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 191AF.7 Muut velat 52
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 2
AF Rahoitusvarat 7301996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 398
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 18
AF.2 Käteisraha ja talletukset 119
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 178
AF.4 Lainat 240
AF.5 Osakkeet ja osuudet 75AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 38
AF.7 Muut saamiset 61
B.10 Nettovarallisuudenmuutokset 535
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 230
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 17
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 288
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 208
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 80
IV.3:Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 10404 AF Velat 6 975
AN.1 Valmistetut varat 6 336 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 603AN.11 Kiinteät varat 5 783 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 476
AN.12 Varastot 265 AF.4 Lainat 1 650AN.13 Arvoesineet 288 AF.5 Osakkeet ja osuudet 1 483
AN.2 Valmistamattomat varat 4 068 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 409
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 4 000AF.7 Muut velat 354
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 68
AF Rahoitusvarat 7 5221996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 399
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 788
AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 601
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 1 441
AF.4 Lainat 1 624
AF.5 Osakkeet ja osuudet 1 371AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 408
AF.7 Muut saamiset 288
B.90 Nettovarallisuus 10951
Taulukko A.IV.3 — Yritysten tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 881 P.1 Tuotos 1 753
P.11 Markkinatuotos 1 722P.12 Tuotos omaanloppukäyttöön 31
B.1g Arvonlisäys, brutto 872
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 137
B.1n Arvonlisäys, netto 735
II:Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1:Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 545 B.1n Arvonlisäys, netto 735
D.11 Palkat ja palkkiot 421
D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 124
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 112
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 12
D.29 Muut tuotantoverot 86
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 351996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 400
▼B
Käyttö Resurssit
B.2 Toimintaylijäämä 139
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 145 B.2 Toimintaylijäämä 139
D.41 Korot 66
D.42 Yritystenjakamat tulot 48 D.4 Omaisuustulot 78D.421 Osingot 24 D.41 Korot 25D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 24D.42 Yritystenjakamat tulot 3
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0D.421 Osingot 3
D.45 Maanvuokrat 31 D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 4
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 5
D.45 Maanvuokrat 41
B.5 Sektorin ensitulo 72
II.1.2.1: Yrittäjätulontili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 97 B.2 Toimintaylijäämä 139
D.41 Korot 66D.45 Maanvuokrat 31 D.4 Omaisuustulot 78
D.41 Korot 25
D.42 Yritystenjakamat tulot 3
D.421 Osingot 3D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 4
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 5
D.45 Maanvuokrat 41
B.4 Yrittäjätulo 1201996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 401
▼B
II.1.2.2: Muunen situlonjakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 48 B.4 Yrittäjätulo 120
D.42 Yritystenjakamat tulot 48D.421 Osingot 24D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 24
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0
B.5 Sektorin ensitulo 72
II.2:Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot24 B.5 Sektorin ensitulo 72
D.51 Tuloverot 20
D.59 Muut juoksevat verot 4 D.61 Sosiaaliturvamaksut 14
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 2
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 13D.6111 Työnantajan todelliset
sosiaaliturvamaksut 1
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 1D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 1
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajansosiaalietuudet 12D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 1
D.7 Muut tulonsiirrot 11 D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 1
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 8D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 0
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 3 D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 12
D.7 Muut tulonsiirrot 10
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 6D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 4
B.6 Käytettävissä oleva tulo 481996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 402
▼B
II.4:Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
D.8 Kotitalouksienelälerahasto-
osuudenoikaisu 0B.6 Käytettävissä oleva tulo 48
B.8 Säästö 48
III:Varallisuudenmuodostustilit
III.1:Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 65B.8n Säästö, netto 48
D.9 Pääomansiirrot, saadut 33
D.92 Investointiavustukset 23
D.99 Muut pääomansiirrot 10
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 16
D.91 Pääomaverot 0
D.99 Muut pääomansiirrot − 16
III.1.2: Muidenkuinrahoitusvarojenhan kin tatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus250 B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset65
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 209
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 211
P.5112 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen hankinnat 4
P.5113 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 6
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 211996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 403
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 21
P.5122 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
hankinnat 1
P.5123 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
vähennykset − 1
P.513 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenarvon -
lisäys 20
P.5131 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenperus-
parannukset 3
P.5132 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenomistu-
soikeudensiirtokulut 17
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 137
P.52 Varastojenmuutokset 26
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 2
K.2 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset − 7
K.21 Maanja muidenain eellisten
valmistamattomienvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset − 6
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset − 1
B.9 Nettoluotonanto (+)/-netto-
luotonotto (−) −6 9
III.2:Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta71 F Velkojen nettohankinta 140
F.2 Käteisraha ja talletukset 17 F.2 Käteisraha ja talletukset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 404
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F.21 Käteisraha 5 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 0
F.22 Siirtokelpoiset talletukset 10 F.29 Muut talletukset 0F.29 Muut talletukset 2
F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 6
F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 18
F.4 Lainat 71
F.4 Lainat 27 F.41 Lyhytaikaiset lainat 16
F.41 Lyhytaikaiset lainat 16 F.42 Pitkäaikaiset lainat 55
F.42 Pitkäaikaiset lainat 11
F.5 Osakkeet ja osuudet 26
F.5 Osakkeet ja osuudet 2
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0F.61 Kotitalouksienosuus hen ki-
ja eläkevakuutusrahastoista 0
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 0F.612 Kotitalouksienosuus ekäke-
vakuutusrahastoista 0
F.7 Muut saamiset 7 F.7 Muut velat 37
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 6 F.71 Kauppaluotot ja ennakot 8F.79 Muut saamiset kuinkauppa-
luotot ja ennakot 1F.79 Muut velat kuinkauppaluotot
ja ennakot 29
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) −6 9
III.3:Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojenvolyyminmuidenmuutostentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuinrahoitusvarat 12 AF Velat − 3
AN.1 Valmistetut varat − 2 K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujenvarojenmuut-
tuminen taloudellisesti
merkittäviksi 0K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset − 5K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja velkojen
muut volyyminmuutokset − 41996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 405
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.8 Korvauksettomat haltuunotot − 1 K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 1
K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 1K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 1
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 3K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 3K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojenja velkojen
luokitusmuutokset 0siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat − 3
siitä:
AN.11Kiinteät varat − 1
AN.12 Varastot − 1 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.13 Arvoesineet 0 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.2 Valmistamattomat varat 14 AF.7 Muut velat 0K.3 Valmistamattomienvarojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 24
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojenkasvu 0
K.6 Valmistamattomienvarojen
taloudellisenarvon
häviäminen − 7
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen − 6K.62 Muu valmistamattomien
varojentaloudellisenarvon
häviäminen − 1
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot − 4K.9 Muualla luokittelemattmat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 1
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 1
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 406
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 14
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 2
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja -velkojen
muut volyyminmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 2
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 2
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 2
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 17
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuinrahoitusvarat 144 AF Velat 18
AN.1 Valmistetut varat 63 AF.2 Käteisraha ja talletukset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 407
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.11 Kiinteät varat 58 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AN.12 Varastot 4 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 1 AF.5 Osakkeet ja osuudet 16AN.2 Valmistamattomat varat 81 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 80AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat 8
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 3
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 5AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 134
III.3.2.1: Neutraalienhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuinrahoitusvarat 101 AF Velat 36
AN.1 Valmistetut varat 60 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1AN.11 Kiinteät varat 58 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AN.12 Varastot 2 AF.4 Lainat 18AN.13 Arvoesineet 1 AF.5 Osakkeet ja osuudet 14
AN.2 Valmistamattomat varat 41 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 40AF.7 Muut velat 3
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 11996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 408
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF Rahoitusvarat 18
AF.2 Käteisraha ja talletukset 8
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 2
AF.4 Lainat 1
AF.5 Osakkeet ja osuudet 4
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 1
AF.7 Muut saamiset 3
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 82
III.3.2.2: Reaalistenhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(−)/-tappiot (+):
AN Muut kuinrahoitusvarat 43 AF Velat − 18
AN.1 Valmistetut varat 3 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 1AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1
AN.12 Varastot 3 AF.4 Lainat − 18AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 3AN.2 Valmistamattomat varat 40 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 40AF.7 Muut velat − 3
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat − 10
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 8AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 1
AF.4 Lainat − 1AF.5 Osakkeet ja osuudet 11996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 409
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 1
AF.7 Muut saamiset − 3
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 51
IV:Varallisuustaseet
IV.1:Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 5 041 AF Rahoitusvarat 1 817
AN.1 Valmistetut varat 3 001 AF.2 Käteisraha ja talletukset 40AN.11 Kiinteät varat 2 878 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 44
AN.12 Varastot 85 AF.4 Lainat 897AN.13 Arvoesineet 38 AF.5 Osakkeet ja osuudet 687AN.2 Valmistamattomat varat 2 040 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 12
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1 989AF.7 Muut saamiset ja velat 137
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 51
AF Rahoitusvarat 897
AF.2 Käteisraha ja talletukset 382AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 90
AF.4 Lainat 50AF.5 Osakkeet ja osuudet 200AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 25
AF.7 Muut saamiset 150
B.90 Nettovarallisuus 4 121
IV.2:Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä Velkojen muutokset yhteensä
AN Muut kuinrahoitusvarat 290 AF Velat 1551996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 410
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.1 Valmistetut varat 182 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 150 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 7
AN.12 Varastot 29 AF.4 Lainat 68AN.13 Arvoesineet 3 AF.5 Osakkeet ja osuudet 42AN.2 Valmistamattomat varat 108 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 108AF.7 Muut velat 37
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 81
AF.2 Käteisraha ja talletukset 17AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 21
AF.4 Lainat 27AF.5 Osakkeet ja osuudet 9AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 7
B.10 Nettovarallisuudenmuutokset 216
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
rosta johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 65
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 17
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 134
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 82
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 51
IV.3:Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 5 331 AF Velat 1 972
AF.2 Käteisraha ja talletukset 401996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 411
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.1 Valmistetut varat 3 183 AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 51
AN.11 Kiinteät varat 3 028 AF.4 Lainat 965
AN.12 Varastot 114 AF.5 Osakkeet ja osuudet 729AN.13 Arvoesineet 41 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 12
AN.2 Valmistamattomat varat 2 148 AF.7 Muut velat 174AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 2 097
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 51
AF Rahoitusvarat 978
AF.2 Käteisraha ja talletukset 399AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 111
AF.4 Lainat 77AF.5 Osakkeet ja osuudet 209AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 25
AF.7 Muut saamiset 157
B.90 Nettovarallisuus 4 337
Taulukko A.IV.4 — Rahoituslaitosten tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 29 P.1 Tuotos 102
P.11 Markkinatuotos 102P.12 Tuotos omaanloppukäyttöön 0
B.1g Arvonlisäys, brutto 73
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 10B.1n Arvonlisäys, netto 631996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 412
▼B
II:Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1:Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 15 B.1n Arvonlisäys, netto 63
D.11 Palkat ja palkkiot 10D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 5
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 4
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 1
D.29 Muut tuotantoverot 3
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot 0
B.2 Toimintaylijäämä 45
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 138 B.2 Toimintaylijäämä 45
D.41 Korot 77D.42 Yritystenjakamat tulot 36 D.4 Omaisuustulot 160D.421 Osingot 36 D.41 Korot 125
P.119 Välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) − 48
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0D.42 Yritystenjakamat tulot 25
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0D.421 Osingot 25
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 25D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.45 Maanvuokrat 0 D.43 Suorien ulkomaisten sijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 7
D.44 Vakuutuksenottajan omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 3
B.5 Sektorin ensitulo 191996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 413
▼B
II.1.2.1: Yrittäjätulontili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 102 B.2 Toimintaylijäämä 45
D.41 Korot 77
D.44 Vakuutuksenottajan omai-
suustulo 25D.4 Omaisuustulot 160
D.45 Maanvuokrat 0 D.41 Korot 125
P.119 Välilliset rahoituspalvelut
(FISIM) − 48
D.42 Yritystenjakamat tulot 25
D.421 Osingot 25D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 7
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 3
B.4 Yrittäjätulo 55
II.1.2.2: Muunen situlonjakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 36 B.4 Yrittäjätulo 55
D.42 Yritystenjakamat tulot 36D.421 Osingot 36D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0
B.5 Sektorin ensitulo 19
II.2:Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot10 B.5 Sektorin ensitulo 19
D.51 Tuloverot 7
D.59 Muut juoksevat verot 3 D.61 Sosiaaliturvamaksut 39
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 381996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 414
▼B
Käyttö Resurssit
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 29D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 18
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 28D.61111 Työnantajan todelliset pakol-
liset sosiaaliturvamaksut 15
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajansosiaalietuudet 1D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturvamaksut 3
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 20
D.7 Muut tulonsiirrot 46 D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 15
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 0D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 5
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 45 D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 1
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 1
D.7 Muut tulonsiirrot 49
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 45
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 0D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 4
B.6 Käytettävissä oleva tulo 22
II.4:Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu11 B.6 Käytettävissä oleva tulo 22
B.8 Säästö 11
III:Varallisuuden muodostustilit
III.1:Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 4B.8n Säästö, netto 11
D.9 Pääomansiirrot, saadut 0
D.92 Investointiavustukset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 415
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
D.99 Muut pääomansiirrot 0
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 7
D.91 Pääomaverot 0
D.99 Muut pääomansiirrot − 7
III.1.2: Muidenkuinrahoitusvarojenhan kin tatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus 9B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 4
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 8
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 7
P.5112 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen hankinnat 1
P.5113 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset 0
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 1
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 1
P.5122 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
hankinnat 0
P.5123 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
vähennykset 0
P.513 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenarvon
lisäys 0
P.5131 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenperus-
parannukset 0
P.5132 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenomistu-
soikeudensiirtokulut 0
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 10
P.52 Varastojenmuutokset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 416
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 0
K.2 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0
K.21 Maanja muidenain eellisten
valmistamattomienvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 0
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 5
III.2:Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta 237F Velkojen nettohankinta 232
F.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet − 1
F.2 Käteisraha ja talletukset 15 F.2 Käteisraha ja talletukset 130
F.21 Käteisraha 15 F.21 Käteisraha 35
F.22 Siirtokelpoiset talletukset 0 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 63F.29 Muut talletukset 0 F.29 Muut talletukset 32
F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 53F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 53
F.4 Lainat 167 F.4 Lainat 0
F.41 Lyhytaikaiset 63 F.41 Lyhytaikaiset 0
F.42 Pitkäaikaiset 104 F.42 Pitkäaikaiset 0
F.5 Osakkeet ja osuudet 3 F.5 Osakkeet ja osuudet 131996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 417
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 36
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 0F.61 Kotitalouksienosuus hen ki-
ja eläkevakuutusrahastoista 33
F.611 Kotitalouksienosuus hen ki-
vakuutusrahastoista 22
F.7 Muut saamiset 0 F.612 Kotitalouksienosuus eläke-
vakuutusrahastoista 11
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 0 F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 3
F.79 Muut saamiset kuinkauppa-
luotot ja ennakot 0
F.7 Muu velat 0
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 0
F.79 Muut velat kuinkauppaluotot
ja ennakot 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 5
III.3:Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojenvolyyminmuidenmuutostentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuinrahoitusvarat − 2 AF Velat 2
AN.1 Valmistetut varat − 2 K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujenvarojenmuut-
tuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja -velkojen
muut volyyminmuutokset 2
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 0K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 2K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset − 2
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen − 2siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 418
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
siitä:
AN.11Kiinteät varat 0
AN.12 Varastot 0 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 2
AN.13 Arvoesineet − 2 AF.7 Muut velat 0
AN.2 Valmistamattomat varat 0K.3 Valmistamattomienvarojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojenkasvu 0
K.6 Valmistamattomienvarojen
taloudellisenarvon
häviäminen 0
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen 0K.62 Muu valmistamattomien
varojentaloudellisenarvon
häviäminen 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 419
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.8 Korvauksettomat haltuunotot − 3
K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja velkojen
muut volyyminmuutokset 1
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 2
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 2
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen 2
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.1Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 7
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet − 3
AF.4 Lainat − 4AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset −4
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitto
(+)/-tappiot ():K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuinrahoitusvarat 4 AF Velat 51
AN.1 Valmistetut varat 2 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AN.11 Kiinteät varat 2 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 34
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 17
AN.2 Valmistamattomat varat 2 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1AF.7 Muut velat 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 420
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 57
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 11
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 30
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 16AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 10
III.3.2.1: Neutraalienhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+(/-tappiot ():K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuinrahoitusvarat 3 AF Velat 68
AN.1 Valmistetut varat 2 AF.2 Käteisraha ja talletukset 26AN.11 Kiinteät varat 2 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 21
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 14
AN.2 Valmistamattomat varat 1 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 7
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 70
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 14
AF.2 Käteisraha ja talletukset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 421
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 19
AF.4 Lainat 24
AF.5 Osakkeet ja osuudet 13AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 1
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 5
III.3.2.2: Reaalistenhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoito
(+)/-tappiot ():K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuinrahoitusvarat 1 AF Velat − 17
AN.1 Valmistetut varat 0 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 26
AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 13
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 3AN.2 Valmistamattomat varat 1 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 7
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat − 13
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet − 3
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 11
AF.4 Lainat − 24
AF.5 Osakkeet ja osuudet 3
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 1
AF.7 Muut saamiset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 422
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 5
IV:Varallisuustaseet
IV.1:Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 144 AF Velat 3 384
AN.1 Valmistetut varat 104 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 281AN.11 Kiinteät varat 99 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 053
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0AN.13 Arvoesineet 5 AF.5 Osakkeet ja osuudet 715AN.2 Valmistamattomat varat 40 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 335
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 37AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 3
AF Rahoitusvarat 3 508
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 690
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 950
AF.4 Lainat 1 187AF.5 Osakkeet ja osuudet 651AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 30
AF.7 Muut saamiset 0
B.90 Nettovarallisuus 268
IV.2:Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä Velkojen muutokset yhteensä
AN Muut kuinrahoitusvarat 1 AF Velat 285
AN.1 Valmistetut varat − 1 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1301996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 423
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.11 Kiinteät varat 1 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 87
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet − 2 AF.5 Osakkeet ja osuudet 30AN.2 Valmistamattomat varat 2 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 38
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 294
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 17
AF.2 Käteisraha ja talletukset 15
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 80
AF.4 Lainat 163
AF.5 Osakkeet ja osuudet 19
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10 Nettovarallisuudenmuutokset
siitä: 10
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 4
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset −4
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 10
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 5
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 5
IV.3:Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 145 AF Velat 3 669
AN.1 Valmistetut varat 103 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1 4111996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 424
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.11 Kiinteät varat 100 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 1 140
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 3 AF.5 Osakkeet ja osuudet 745AN.2 Valmistamattomat varat 42 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 373
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 38AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 3
AF Rahoitusvarat 3 802
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 707
AF.2 Käteisraha ja talletukset 15
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 1 030
AF.4 Lainat 1 350
AF.5 Osakkeet ja osuudet 670
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 30
AF.7 Muut saamiset 0
B.90 Nettovarallisuus 278
Taulukko A.IV.5 — Julkisyhteisöjen tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 246 P.1 Tuotos 434
P.11 Markkinatuotos 74P.12 Tuotos omaanloppukäyttöön 0
P.13 Muu markkinaton tuotos 360
B.1g Arvonlisäys, brutto 188
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 30B.1n Arvonlisäys, netto 1581996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 425
▼B
II:Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1:Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 140 B.1n Arvonlisäys, netto 158
D.11 Palkat ja palkkiot 87D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 53
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 48
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 5
D.29 Muut tuotantoverot 2
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot 0
B.2 Toimintaylijäämä 16
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 46 B.2 Toimintaylijäämä 16
D.41 Korot 39
D.42 Yritysten jakamat tulot 0 D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 235D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0D.21 Tuoteverot 141
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0D.211 Arvonlisäverot (ALV) 121
D.45 Maanvuokrat 7 D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 17
D.2121 Tuontitullit 17D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.214 Muut tuoteverot kuinALV ja
tuontiverot 3
D.29 Muut tuotantoverot 94
D.3 Tukipalkkiot − 44
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8
D.311 Tuontitukipalkkiot 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 426
▼B
Käyttö Resurssit
D.319 Muut tuotetukipalkkiot − 8
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 36
D.4 Omaisuustulot 30
D.41 Korot 12D.42 Yritystenjakamat tulot 18D.421 Osingot 5
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 13
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 0
B.5 Sektorin ensitulo 191
II.1.2.1: Yrittäjätulontili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 9 B.2 Toimintaylijäämä 16
D.41 Korot 2
D.45 Maanvuokrat 7 D.4 Omaisuustulot 4
D.41 Korot 0D.42 Yritystenjakamat tulot 4D.421 Osingot 4
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 0
B.4 Yrittäjätulo 11
II.1.2.2: Muunen situlonjakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 37 B.4 Yrittäjätulo 11
D.41 Korot 371996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 427
▼B
Käyttö Resurssit
D.2 Tuotannon ja tuonnin verot 235
D.21 Tuoteverot 141D.211 Arvonlisäverot (ALV) 121
D.212 Tuontiverot ja -tullit ilman
ALV:a 17
D.2121 Tuontitullit 17
D.2122 Muut tuontiverot kuin ALV
ja tuontitullit 0
D.214 Muut tuoteverot kuinALV ja
tuontiverot 3
D.29 Muut tuotantoverot 94
D.3 Tukipalkkiot − 44
D.31 Tuotetukipalkkiot − 8
D.311 Tuontitukipalkkiot 0D.319 Muut tuotetukipalkkiot − 8D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 36
D.4 Omaisuustulot 26
D.41 Korot 12D.42 Yritystenjakamat tulot 14
D.421 Osingot 1
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 13
B.5 Sektorin ensitulo 191
II.2:Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot0 B.5 Sektorin ensitulo 191
D.59 Muut juoksevat verot 0
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot 213
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 289D.51 Tuloverot 204
D.621 Rahamääräiset sosiaalitur-
vaetuudet 232D.59 Muut juoksevat verot 9
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 428
▼B
Käyttö Resurssit
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajansosiaalietuudet 5D.61 Sosiaaliturvamaksut 268
D.624 Rahamääräiset sosiaaliavus-
tukset 52D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 263
D.6111 Työnantajan todelliset
sosiaaliturvamaksut 155
D.7 Muut tulonsiirrot 139 D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 144
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 4D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturva-
maksut 11
D.73 Julkisyhteisöjensisäiset
tulonsiirrot 96D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 76
D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön31D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 69
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 8 D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 7
D.6113 Itsenäisten yrittäjien ja
työllisiinkuulumattomien
sosiaaliturvamaksut 32
D.61131 Itsenäisten yrittäjien ja
työllisiinkuulumattomien
pakolliset sosiaaliturva-
maksut 22
D.61132 Itsenäisten yrittäjien ja
työllisiinkuulumattomien
vapaaehtoiset sosiaaliturva-
maksut 10
D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 5
D.7 Muut tulonsiirrot 108D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 1D.73 Julkisyhteisöjensisäiset
tulonsiirrot 96
D.74 Tulonsiirrot kansainväliseen
yhteistyöhön1
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 10
B.6 Käytettävissä oleva tulo 352
II.3:Luontoismuotoistentulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset
tulonsiirrot206 B.6 Käytettävissä oleva tulo 352
D.631 Luontoismuotoiset sosiaalie-
tuudet 1621996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 429
▼B
Käyttö Resurssit
D.6311 Sosiaaliturvaetuudet, hyvi-
tykset 78
D.6312 Muut luontoismuotoiset
sosiaaliturvaetuudet 65
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaalia-
vustukset 19
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia
tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot 44
B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 146
II.4:Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
P.3 Kulutusmenot 362 B.6 Käytettävissä oleva tulo 352
P.31 Yksilölliset kulutusmenot 206
P.32 Kollektiiviset kulutusmenot 156
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 0
B.8 Säästö −1 0
II.4.2: Oikaistunkäytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
P.4 Todellinen kulutus 156 B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo146
P.42 Todellinen kollektiivinen
kulutus 156
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 0
B.8 Säästö −1 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 430
▼B
III:Varallisuuden muodostustilit
III.1:Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset− 38 B.8n Säästö, netto −1 0
D.9 Pääomansiirrot, saadut 6
D.91 Pääomaverot 2D.92 Investointiavustukset 0D.99 Muut pääomansiirrot 4
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 34
D.91 Pääomaverot 0D.92 Investointiavustukset − 27
D.99 Muut pääomansiirrot − 7
III.1.2: Muidenkuinrahoitusvarojenhan kin tatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus37 B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset−3 8
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 23
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 24
P.5112 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen hankinnat 1
P.5113 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 2
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 12
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 12
P.5122 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
hankinnat 21996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 431
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.5123 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
vähennykset − 2
P.513 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenarvon
lisäys 2
P.5131 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenperus-
parannukset 2
P.5132 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojanomistu-
soikeudensiirtokulut 0
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 30
P.52 Varastojenmuutokset 0
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 3
K.2 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojan
hankinnat miinus vähen-
nykset 2
K.21 Maanja muidenain eellisten
valmistamattomienvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 2
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnatmiinus vähennykset 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/nettoluo-
tonotto () − 50
III.2:Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta120 F Velkojen nettohankinta 170
F.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0
F.2 Käteisraha ja talletukset 7 F.2 Käteisraha ja talletukset 2
F.21 Käteisraha 2 F.21 Käteisraha 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 432
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F.22 Siirtokelpoiset talletukset 4 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 2
F.29 Muut talletukset 1 F.29 Muut talletukset 0
F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 26F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 64
F.4 Lainat 45 F.4 Lainat 94
F.41 Lyhytaikaiset 1 F.41 Lyhytaikaiset 32F.42 Pitkäaikaiset 44 F.42 Pitkäaikaiset 62
F.5 Osakkeet ja osuudet 36 F.5 Osakkeet ja osuudet 0
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 0F.61 Kotitalouksienosuus hen ki-
ja eläkevakuutusrahastoista 0
F.612 Kotitalouksienosuus eläke-
vakuutusrahastoista 0
F.7 Muut saamiset 6F.71 Kauppaluotot ja ennakot 1 F.7 Muut velat 10
F.79 Muut saamiset kuinkauppa-
luotot ja ennakot 5F.71 Kauppaluotot ja ennakot 6
F.79 Muut velat kuinkauppaluotot
ja ennakot 4
B.9 Nettoluotonanto ()/nettoluo-
tonotto () −5 0
III.3:Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojenvolyyminmuidenmuutostentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuinrahoitusvarat 0 AF Velat − 1
AN.1 Valmistetut varat − 3 K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujenvarojenmuut-
tuminen taloudellisesti
merkittäväksi 3K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset − 4K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja velkojen
muut volyyminmuutokset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 433
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 1 K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 1
K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 0K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset − 1
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 3K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset − 3K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen 0siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
K.12.22 Muut varojenja velkojen
luokitusmuutokset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat − 1AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
siitä:
AN.11Kiinteät varat − 3
AN.12 Varastot 0 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.13 Arvoesineet 0 AF.7 Muut velat 0AN.2 Valmistamattomat varat 3
K.3 Valmistamattomienvarojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojenkasvu 4
K.6 Valmistamattomienvarojen
taloudellisenarvon
häviäminen − 2
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen − 2K.62 Muu valmistamattomien
varojentaloudellisenarvon
häviäminen 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset − 2
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 4
K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojenmuut volyyminmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 1
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset − 11996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 434
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 3
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 1
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 3K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja velkojen
muut volyyminmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset − 2
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset − 2
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
sittä:
AF.1Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 3
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet − 2AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 2
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/tappiot ()K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ()1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 435
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuinrahoitusvarat 44 AF Velat 7
AN.1 Valmistetut varat 20 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 18 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 7
AN.12 Varastot 1 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 1 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.2 Valmistamattomat varat 23 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 23AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 2
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 1
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 38
III.3.2.1: Neutraalienhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/tappiot ():
AN Muut kuinrahoitusvarat 32 AF Velat 14
AN.1 Valmistetut varat 20 AF.2 Käteisraha ja talletukset 2
AN.11 Kiinteät varat 18 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 4
AN.12 Varastot 1 AF.4 Lainat 7
AN.13 Arvoesineet 1 AF.5 Osakkeet ja osuudet 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 436
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.2 Valmistamattomat varat 12 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 12AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 8
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 2
AF.2 Käteisraha ja talletukset 3
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat 2
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 26
III.3.2.2: Reaalistenhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuinrahoitusvarat 12 AF Velat − 7
AN.1 Valmistetut varat 0 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 2
AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 3
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat − 7
AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.2 Valmistamattomat varat 12 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 12AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 437
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF Rahoitusvarat − 6
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 0
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 3AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat − 2AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 12
IV:Varallisuustaseet
IV.1:Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 1 591 AF Rahoitusvarat 687
AN.1 Valmistetut varat 1 001 AF.2 Käteisraha ja talletukset 102AN.11 Kiinteät varat 913 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 212
AN.12 Varastot 47 AF.4 Lainat 328AN.13 Arvoesineet 41 AF.5 Osakkeet ja osuudet 4AN.2 Valmistamattomat varat 590 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 19
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 578AF.7 Muut saamiset ja velat 22
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 12
AF Rahoitusvarat 396
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 80
AF.2 Käteisraha ja talletukset 150AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat 115AF.5 Osakkeet ja osuudet 121996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 438
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 20
AF.7 Muut saamiset 19
B.90 Nettovarallisuus 1 300
IV.2:Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 56 AF Velat 176
AN.1 Valmistetut varat 25 AF.2 Käteisraha ja talletukset 2
AN.11 Kiinteät varat 20 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 71
AN.12 Varastot 1 AF.4 Lainat 93
AN.13 Arvoesineet 4 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.2 Valmistamattomat varat 30 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 30AF.7 Muut velat 10
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 123
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 1
AF.2 Käteisraha ja talletukset 7AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 29
AF.4 Lainat 45AF.5 Osakkeet ja osuudet 34
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 6
B.10 Nettovarallisuudenmuutokset 2
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset −3 8
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 21996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 439
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 38
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 26
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 12
IV.3:Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 1 647 AF Velat 863
AN.1 Valmistetut varat 1 026 AF.2 äteisraha ja talletukset 104
AN.11 Kiinteät varat 933 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 283
AN.12 Varastot 48 AF.4 Lainat 421
AN.13 Arvoesineet 45 AF.5 Osakkeet ja osuudet 4
AN.2 Valmistamattomat varat 620 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 19
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 608AF.7 Muut velat 32
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 12
AF Rahoitusvarat 519
AF.1 Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet 81
AF.2 Käteisraha ja talletukset 157
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 29
AF.4 Lainat 160AF.5 Osakkeet ja osuudet 46
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 20
AF.7 Muut saamiset 25
B.90 Nettovarallisuus 1 3021996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 440
▼B
Taulukko A.IV.6 — Kotitalouksien tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 694 P.1 Tuotos 1 269
P.11 Markkinatuotos 1 129
P.12 Tuotos omaanloppukäyttöön 140
B.1g Arvonlisäys, brutto 575
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 42B.1n Arvonlisäys, netto 533
II:Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1:Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 39 B.1n Arvonlisäys, netto 533
D.11 Palkat ja palkkiot 39D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 0
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.29 Muut tuotantoverot 3
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot − 1
B.2 Toimintaylijäämä 60
B.3 Sekatulo 432
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 44 B.2 Toimintaylijäämä 60
D.41 Korot 17 B.3 Sekatulo 432
D.45 Maanvuokrat 27
D.1 Palkansaajakorvaukset 766D.11 Palkat ja palkkiot 573
D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 1931996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 441
▼B
Käyttö Resurssit
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 19
D.4 Omaisuustulot 134
D.41 Korot 33D.42 Yritystenjakamat tulot 57D.421 Osingot 13
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 44
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 3
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 20
D.45 Maanvuokrat 21
B.5 Sektorin ensitulo 1 348
II.1.2.1: Yrittäjätulontili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 7 B.2 Toimintaylijäämä 60
D.41 Korot 0 B.3 Sekatulo 432
D.45 Maanvuokrat 7
D.4 Omaisuustulot 5D.41 Korot 0D.42 Yritystenjakamat tulot 5
D.421 Osingot 5
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
B.4 Yrittäjätulo 490
II.1.2.2: Muunen situlonjakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 37 B.4 Yrittäjätulo 490
D.41 Korot 17
D.45 Maanvuokrat 20 D.1 Palkansaajakorvaukset 7661996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 442
▼B
Käyttö Resurssit
D.11 Palkat ja palkkiot 573
D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 193
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 19
D.4 Omaisuustulot 129
D.41 Korot 33D.42 Yritystenjakamat tulot 52D.421 Osingot 8D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 44
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 3
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 20
D.45 Maanvuokrat 21
B.5 Sektorin ensitulo 1 348
II.2:Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot178 B.5 Sektorin ensitulo 1 348
D.51 Tuloverot 176
D.59 Muut juoksevat verot 2 D.61 Sosiaaliturvamaksut 0
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.61 Sosiaaliturvamaksut 322 D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 0
D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 303D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 0
D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 174D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturvamaksut 0
D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 160D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.61112 Työnantajan vapaaehtoiset
todelliset sosiaaliturvamaksut 14D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 97D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 443
▼B
Käyttö Resurssit
D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 85
D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 12D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 332
D.6113 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siinkuulumattomien
sosiaaliturvamaksut 32D.621 Rahamääräiset sosiaalitur-
vaetuudet 232
D.61131 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siinkuulumattomien
pakolliset sosiaaliturva-
maksut 22D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 29
D.61132 Itsenäisten yrittäjien ja työlli-
siinkuulumattomien
vapaaehtoiset sosiaaliturva-
maksut 10D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajansosiaalietuudet 19
D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 19D.624 Rahamääräiset sosiaaliavus-
tukset 52
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 0D.7 Muut tulonsiirrot 36
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 0D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 35
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 1
D.7 Muut tulonsiirrot 71D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 31
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 40
B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 145
II.3:Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 145
D.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset
tulonsiirrot 219
D.631 Luontoismuotoiset sosiaalie-
tuudet 162
D.6311 Sosiaaliturvaetuudet, hyvi-
tykset 78
D.6312 Muut luontoismuotoiset
sosiaaliturvaetuudet 65
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaalia-
vustukset 191996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 444
▼B
Käyttö Resurssit
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia
tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot 57
B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 1 364
II.4:Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
P.3 Kulutusmenot 996 B.6 Käytettävissä oleva tulo 1 145
P.31 Yksilölliset kulutusmenot 996
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 11
B.8 Säästö 160
II.4.2: Oikaistunkäytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
P.4 Todellinen kulutus 1 215 B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo1 364
P.41 Todellinen yksilöllinen
kulutus 1 215
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 11
B.8 Säästö 160
III:Varallisuuden muodostustilit
III.1:Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset178 B.8n Säästö, netto 160
D.9 Pääomansiirrot, saadut 23
D.92 Investointiavustukset 0D.99 Muut pääomansiirrot 23
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 5
D.91 Pääomaverot − 21996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 445
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
D.99 Muut pääomansiirrot − 3
III.1.2: Muidenkuinrahoitusvarojenhan kin tatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus61 B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvan
nettovarallisuuden muutokset178
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 49
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 50
P.5112 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen hankinnat 4
P.5113 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset − 5
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 12
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 9
P.5122 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
hankinnat 3
P.5123 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
vähennykset 0
P.513 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenarvon
lisäys 0
P.5131 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenperus-
parannukset 0
P.5132 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenomistu-
soikeudensiirtokulut 0
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 42
P.52 Varastojenmuutokset 2
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 51996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 446
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.2 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 4
K.21 Maanja muidenain eellisten
valmistamattomienvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 3
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 1
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto () 148
III.2:Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta181 F Velkojen nettohankinta 33
F.2 Käteisraha ja talletukset 68 F.2 Käteisraha ja talletukset 0
F.21 Käteisraha 10 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 0F.22 Siirtokelpoiset talletukset 41 F.29 Muut talletukset 0F.29 Muut talletukset 17
F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 29
F.4 Lainat 28
F.4 Lainat 5 F.41 Lyhytaikaiset lainat 11F.41 Lyhytaikaiset lainat 3 F.42 Pitkäaikaiset lainat 17
F.42 Pitkäaikaiset lainat 2
F.7 Muut velat 5
F.5 Osakkeet ja osuudet 3 F.71 Kauppaluotot ja ennakot 4
F.79 Muut velat kuinkauppaluotot
ja ennakot 1
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 36
F.61 Kotitalouksienosuus hen ki-
ja eläkevakuutusrahastoista 33
F.611 Kotitalouksienosuus hen ki-
vakuutusrahastoista 221996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 447
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F.612 Kotitalouksienosuus eläke-
vakuutusrahastoista 11
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 3
F.7 Muut saamiset 40
F.71 Kauppaluotot ja ennakot 11F.79 Muut saamiset kuinkauppa-
luotot ja ennakot 29
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto () 148
III.3:Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojenvolyyminmuidenmuutostentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuinrahoitusvarat 0 AF Velat 0
AN.1 Valmistetut varat 0 K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujenvarojenmuut-
tuminen taloudellisesti
merkittäviksi 0K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojanja velkojen
muut volyyminmuutokset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 0K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.21 Kullan monetarisointi tai sen
peruuttaminen 0siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat 0AF.7 Muut velat 0
siitä:
AN.11Kiinteät varat 0
AN.12 Varastot 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 448
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.13 Arvoesineet 0
AN.2 Valmistamattomat varat 0
K.3 Valmistamattomienvarojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojenkasvu 0
K.6 Valmistamattomienvarojen
taloudellisenarvon
häviäminen 0
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen 0
K.62 Muu valmistamattomien
varojentaloudellisenarvon
häviäminen 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 2
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja velkojen
muut volyyminmuutokset 2
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 449
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 2
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 2
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():K.11 Nimelliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuinrahoitusvarat 80 AF Velat 0
AN.1 Valmistetut varat 35 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 28 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 2 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 5 AF.7 Muut velat 0
AN.2 Valmistamattomat varat 45AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 45
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 16
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 6
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 101996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 450
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 96
III.3.2.1: Neutraalienhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():
AN Muut kuinrahoitusvarat 56 AF Velat 6
AN.1 Valmistetut varat 34 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 28 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 2 AF.4 Lainat 3
AN.13 Arvoesineet 4 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AN.2 Valmistamattomat varat 22 AF.7 Muut velat 2AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 22
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 36
AF.2 Käteisraha ja talletukset 17
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 4
AF.4 Lainat 0
AF.5 Osakkeet ja osuudet 8
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 6
AF.7 Muut saamiset 1
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 871996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 451
▼B
III.3.2.2: Reaalistenhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot ():K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
()/-tappiot (+):
AN Muut kuinrahoitusvarat 24 AF Velat − 6
AN.1 Valmistetut varat 1 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat − 3
AN.13 Arvoesineet 1 AF.7 Muut velat − 2AN.2 Valmistamattomat varat 22AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 22
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat − 20
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 17AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 2
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet y
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 6
AF.7 Muut saamiset − 1
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 9
IV:Varallisuustaseet
IV.1:Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 2 822 AF Velat 289
AN.1 Valmistetut varat 1 698 AF.2 Käteisraha ja talletukset 10
AN.11 Kiinteät varat 1 423 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 2
AN.12 Varastot 97 AF.4 Lainat 169
AN.13 Arvoesineet 178 AF.7 Muut velat 108
AN.2 Valmistamattomat varat 1 1241996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 452
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1 124
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 1 819
AF.2 Käteisraha ja talletukset 840AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 198
AF.4 Lainat 24AF.5 Osakkeet ja osuudet 411AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 291
AF.7 Muut saamiset 55
B.90 Nettovarallisuus 4 352
IV.2:Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojen muutokset yhteensä Velkojen muutokset yhteensä
AN Muut kuinrahoitusvarat 110 AF Velat 33
AN.1 Valmistetut varat 61 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 47 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 4 AF.4 Lainat 28
AN.13 Arvoesineet 10 AF.7 Muut velat 5
AN.2 Valmistamattomat varat 49AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 48
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat 199
AF.2 Käteisraha ja talletukset 68AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 35
AF.4 Lainat 5AF.5 Osakkeet ja osuudet 131996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 453
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 38
AF.7 Muut saamiset 40
B.10 Nettovarallisuudenmuutokset 276
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
rosta johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 178
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 2
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 96
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 87
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 9
IV.3:Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 2 932 AF Velat 322
AN.1 Valmistetut varat 1 759 AF.2 Käteisraha ja talletukset 10AN.11 Kiinteät varat 1 470 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 2
AN.12 Varastot 101 AF.4 Lainat 197AN.13 Arvoesineet 188 AF.7 Muut velat 113
AN.2 Valmistamattomat varat 1 173
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 1 172
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 1
AF Rahoitusvarat 2 018
AF.2 Käteisraha ja talletukset 908AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 233
AF.4 Lainat 29
AF.5 Osakkeet ja osuudet 424AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 329
AF.7 Muut saamiset 951996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 454
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
B.90 Nettovarallisuus 4 628
Taulukko A.IV.7 — Kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien
yhteisöjen tilikokonaisuus
I:Tuotantotili
Käyttö Resurssit
P.2 Välituotekäyttö 6 P.1 Tuotos 37
P.11 Markkinatuotos 21P.12 Tuotos omaanloppukäyttöön 0P.13 Muu markkinaton tuotos 16
B.1g Arvonlisäys, brutto 31
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen 3B.1n Arvonlisäys, netto 28
II:Tulonjako- ja tulonkäyttötili
II.1:Tulojen ensijaon tili
II.1.1: Tulonmuodostustili
Käyttö Resurssit
D.1 Palkansaajakorvaukset 23 B.1n Arvonlisäys, netto 28
D.11 Palkat ja palkkiot 12D.12 Työnantajan sosiaaliturva-
maksut 11
D.121 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 10
D.122 Työnantajan laskennalliset
sosiaaliturvamaksut 1
D.29 Muut tuotantoverot 0
D.39 Muut tuotantotukipalkkiot 0
B.2 Toimintaylijäämä 5
II.1.2: Ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 7 B.2 Toimintaylijäämä 5
D.41 Korot 7D.42 Yritystenjakamat tulot 0 D.4 Omaisuustulot 51996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 455
▼B
Käyttö Resurssit
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0D.41 Korot 5
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0D.42 Yritystenjakamat tulot 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0D.421 Osingot 0
D.45 Maanvuokrat 0 D.422 Yrittäjätulon otot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 0
B.5 Sektorien ensitulo 3
II.1.2.1: Yrittäjätulontili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 2 B.2 Toimintaylijäämä 5
D.41 Korot 2
D.45 Maanvuokrat 0 D.4 Omaisuustulot 0
D.41 Korot 0D.42 Yritystenjakamat tulot 0D.421 Osingot 0
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 0
B.4 Yrittäjätulo 3
II.1.2.2: Muunen situlonjakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot 5 B.4 Yrittäjätulo 3
D.41 Korot 5
D.45 Maanvuokrat 0 D.4 Omaisuustulot 5
D.41 Korot 5D.42 Yritystenjakamat tulot 0D.421 Osingot 0
D.422 Yrittäjätulonotot yritysmäi-
sistä yhteisöistä 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 456
▼B
Käyttö Resurssit
D.43 Suorienulkomaistensijoi-
tustenuudelleen sijoitetut
voitot 0
D.44 Vakuutuksenottajien omai-
suustulo 0
D.45 Maanvuokrat 0
B.5 Sektorin ensitulo 3
II.2:Tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym. juok-
sevat verot0 B.5 Sektorin ensitulo 3
D.59 Muut juoksevat verot 0
D.61 Sosiaaliturvamaksut 1
D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet 1D.611 Todelliset sosiaaliturva-
maksut 0
D.622 Yksityisesti rahastoidut
sosiaalietuudet 0D.6111 Työnantajan todelliset sosiaa-
liturvamaksut 0
D.623 Rahastoimattomat palkan-
saajansosiaalietuudet 1D.61111 Työnantajan pakolliset todel-
liset sosiaaliturvamaksut 0
D.6112 Palkansaajan sosiaaliturva-
maksut 0
D.7 Muut tulonsiirrot 2 D.61121 Palkansaajan pakolliset
sosiaaliturvamaksut 0
D.71 Vahinkovakuutusmaksut,
netto 0D.61122 Palkansaajan vapaaehtoiset
sosiaaliturvamaksut 0
D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 2 D.612 Laskennalliset sosiaaliturva-
maksut 1
D.7 Muut tulonsiirrot 36
D.72 Vahinkovakuutuskorvaukset 0D.75 Muut sekalaiset tulonsiirrot 36
B.6 Käytettävissä oleva tulo 37
II.3:Luontoismuotoisten tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.63 Luontoismuotoiset sosiaaliset
tulonsiirrot13 B.6 Käytettävissä oleva tulo 37
D.631 Luontoismuotoiset sosiaalie-
tuudet 0
D.6313 Luontoismuotoiset sosiaalia-
vustukset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 457
▼B
Käyttö Resurssit
D.632 Yksilöllisiä markkinattomia
tavaroita ja palveluita
vastaavat tulonsiirrot 13
B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 24
II.4:Tulonkäyttötili
II.4.1: Käytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
P.3 Kulutusmenot 13 B.6 Käytettävissä oleva tulo 37
P.31 Yksilölliset kulutusmenot 13
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 0
B.8 Säästö 24
II.4.2: Oikaistunkäytettävissä olevantulonkäyttötili
Käyttö Resurssit
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-
osuudenoikaisu 0B.7 Oikaistu käytettävissä oleva
tulo 24
B.8 Säästö 24
III:Varallisuuden muodostustilit
III.1:Pääomatili
III.1.1: Säästöstä ja pääomansiirroista johtuvan nettovarallisuuden
muutoksentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvatnettovarallisuuden muutokset21 B.8n Säästö, netto 24
D.9 Pääomansiirrot, saadut 0
D.92 Investointiavustukset 0D.99 Muut pääomansiirrot 0
D.9 Pääomansiirrot, maksetut − 3
D.91 Pääomaverot 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 458
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
D.99 Muut pääomansiirrot − 3
III.1.2: Muidenkuinrahoitusvarojenhan kin tatili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
P.51 Kiinteän pääoman brutto-
muodostus19 B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset21
P.511 Aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 14
P.5111 Uusien aineellisten kiinteiden
varojen hankinnat 13
P.5112 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen hankinnat 1
P.5113 Olemassa olevienain eellisten
kiinteiden varojen vähen-
nykset 0
P.512 Aineettomien kiinteiden
varojen hankinnat miinus
vähennykset 5
P.5121 Uusien aineettomien kiin-
teiden varojen hankinnat 10
P.5122 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
hankinnat 0
P.5123 Olemassa olevienain eetto-
mienkiin teidenvarojen
vähennykset − 5
P.513 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenarvon
lisäys 0
P.5131 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenperus-
parannukset 0
P.5132 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojenomistu-
soikeudensiirtokulut 0
K.1 Kiinteän pääoman kuluminen − 3
P.52 Varatojenmuutokset 0
P.53 Arvoesineiden hankinnat
miinus vähennykset 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 459
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.2 Valmistamattomienmuiden
kuinrahoitusvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 1
K.21 Maanja muidenain eellisten
valmistamattomienvarojen
hankinnat miinus vähen-
nykset 1
K.22 Aineettomien valmistamatto-
mien varojen hankinnat
miinus vähennykset 0
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 4
III.2:Rahoitustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
F Rahoitusvarojen nettohan-
kinta32 F Velkojen nettohankinta 28
F.2 Käteisraha ja talletukset 12 F.2 Käteisraha ja talletukset 0
F.21 Käteisraha 2 F.22 Siirtokelpoiset talletukset 0
F.22 Siirtokelpoiset talletukset 7 F.29 Muut talletukset 0
F.29 Muut talletukset 3
F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
F.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 12
F.4 Lainat 24
F.4 Lainat 0 F.41 Lyhytaikaiset lainat 17F.41 Lyhytaikaiset lainat 0 F.42 Pitkäaikaiset lainat 7F.42 Pitkäaikaiset lainat 0
F.5 Osakkeet ja osuudet 4
F.5 Osakkeet ja osuudet 0 F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
F.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0F.61 Kotitalouksienosuus hen ki-
ja eläkevakuutusrahastoista 0
F.62 Vakuutusmaksu- ja korvaus-
vastuu 0F.612 Kotitalouksienosuus eläke-
vakuutusrahastoista 0
F.7 Muut saamiset 8 F.7 Muut velat 0F.71 Kauppaluotot ja ennakot 0 F.71 Kauppaluotot ja ennakot 0F.79 Muut saamiset kuinkauppa-
luotot ja ennakot 8F.79 Muut velat kuinkauppaluotot
ja ennakot 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 460
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
B.9 Nettoluotonanto (+)/netto-
luotonotto (−) 4
III.3:Varojen muiden muutosten tilit
III.3.1: Varojenvolyyminmuidenmuutostentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN Muut kuinrahoitusvarat 0 AF Velat 0
AN.1 Valmistetut varat 0 K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.4 Valmistettujenvarojenmuut-
tuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja velkojen
muut volyyminmuutokset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0 K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 0K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat 0
siitä:
AN.11Kiinteät varat 0
AN.12 Varastot 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.13 Arvoesineet 0 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.2 Valmistamattomat varat 0 AF.7 Muut velat 0K.3 Valmistamattomienvarojen
muuttuminen taloudellisesti
merkittäväksi 0
K.5 Luonnonvaraisten biologisten
varojenkasvu 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 461
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.6 Valmistamattomienvarojen
taloudellisenarvon
häviäminen 0
K.61 Luonnonvarojen ehtyminen 0K.62 Muu valmistamattomien
varojentaloudellisenarvon
häviäminen 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0
K.9 Muualla luokittelemattomat
muidenkuinrahoitusvarojen
muut volyyminmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AN.21Aineelliset valmistamattomat
varat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 0
K.7 Katastrofienaiheuttamat
menetykset 0
K.8 Korvauksettomat haltuunotot 0K.10 Muualla luokittelemattomat
rahoitusvarojenja -velkojen
muut volyyminmuutokset 0
K.12 Luokitus- ja rakennemuu-
tokset 0
K.12.1 Sektoriluokituksenja raken -
teenmuutokset 0
K.12.2 Varojenja velkojenluokitus-
muutokset 0
K.12.22 Muut varojentai velkojen
luokitusmuutokset 0
siitä:
AF.2Käteisraha ja talletukset 0
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 01996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 462
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AF.4 Lainat 0
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 0
III.3.2: Uudelleenarvotustili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11 Nimelliset hallussapito-
voitot(+)/-tappiot(−):K.11 Nimelliset hallussapito-
voitot(+)/-tappiot(−):
AN Muut kuinrahoitusvarat 8 AF Velat 0
AN.1 Valmistetut varat 5 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0
AN.11 Kiinteät varat 5 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 0
AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AN.2 Valmistamattomat varat 3 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 3AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 1
AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 1
AF.4 Lainat 0AF.5 Osaakeet ja osuudet 1AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 101996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 463
▼B
III.3.2.1: Neutraalienhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.1 Neutraalit hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuinrahoitusvarat 6 AF Velat 2
AN.1 Valmistetut varat 5 AF.2 Käteisraha ja talletukset 1
AN.11 Kiinteät varat 5 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 1
AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AN.2 Valmistamattomat varat 2 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 2AF.7 Muut velat 1
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 3
AF.2 Käteisraha ja talletukset 2
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 1
AF.4 Lainat 0
AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 0
B.10.31 Neutraaleista hallussapito-
voitoista ja -tappioista
johtuvat nettovarallisuuden
muutokset 8
III.3.2.2: Reaalistenhallussapitovoittojen /-tappioidentili
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):K.11.2 Reaaliset hallussapitovoitot
(+)/-tappiot (−):
AN Muut kuinrahoitusvarat 2 AF Rahoitusvarat − 2
AN.1 Valmistetut varat 0 AF.2 Käteisraha ja talletukset − 1
AN.11 Kiinteät varat 0 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat − 11996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 464
▼B
Varojen muutokset Velkojen ja nettovarallisuuden muutokset
AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0
AN.2 Valmistamattomat varat 2 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 2AF.7 Muut velat − 1
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat − 2
AF.2 Käteisraha ja talletukset − 2AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 0
AF.4 Lainat − 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka − 0
AF.7 Muut saamiset ja velat − 0
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 2
IV:Varallisuustaseet
IV.1:Varallisuuden avaustase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 324 AF Velat 121
AN.1 Valmistetut varat 243 AF.2 Käteisraha ja talletukset 38AN.11 Kiinteät varat 231 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 2 AF.4 Lainat 43AN.13 Arvoesineet 10 AF.5 Osakkeet ja osuudet 0AN.2 Valmistamattomat varat 81 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 5
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 81AF.7 Muut velat 35
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 172
AF.2 Käteisraha ja talletukset 1101996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 465
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 25
AF.4 Lainat 8
AF.5 Osakkeet ja osuudet 22AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 4
AF.7 Muut saamiset 3
B.90 Nettovarallisuus 375
IV.2:Varallisuustaseen muutokset
Varat Velat ja nettovarallisuus
Varojenmuutokset yhteen sä: Velkojen muutokset
yhteensä:
AN Muut kuinrahoitusvarat 25 AF Velat 28
AN.1 Valmistetut varat 21 AF.2 Käteisraha ja talletukset 0AN.11 Kiinteät varat 21 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 0 AF.4 Lainat 24AN.13 Arvoesineet 0 AF.5 Osakkeet ja osuudet 4
AN.2 Valmistamattomat varat 4 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 4AF.7 Muut velat 0
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 33
AF.2 Käteisraha ja talletukset 12AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 13
AF.4 Lainat 0AF.5 Osakkeet ja osuudet 1
AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 0
AF.7 Muut saamiset 8
B.10 Nettovarallisuudenmuutokset 31
B.10.1 Säästöstä ja pääomansiir-
roista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 211996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 466
▼B
Varat Velat ja nettovarallisuus
B.10.2 Varojen volyymin muista
muutoksista johtuvat netto-
varallisuuden muutokset 0
B.10.3 Nimellisistä hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 10
B.10.31 Neutraaleista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 8
B.10.32 Reaalisista hallussapitovoi-
toista ja -tappioista johtuvat
nettovarallisuuden muutokset 2
IV.3:Varallisuuden päätöstase
Varat Velat ja nettovarallisuus
AN Muut kuinrahoitusvarat 349 AF Velat 149
AN.1 Valmistetut varat 264 AF.2 Käteisraha ja talletukset 38
AN.11 Kiinteät varat 252 AF.3 Muut arvopaperit kuin osak-
keet 0
AN.12 Varastot 2 AF.4 Lainat 67
AN.13 Arvoesineet 10 AF.5 Osakkeet ja osuudet 4AN.2 Valmistamattomat varat 85 AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 5
AN.21 Aineelliset valmistamattomat
varat 85AF.7 Muut velat 35
AN.22 Aineettomat valmistamat-
tomat varat 0
AF Rahoitusvarat 205
AF.2 Käteisraha ja talletukset 122AF.3 Muut arvopaperit kuinosak-
keet 38
AF.4 Lainat 8AF.5 Osakkeet ja osuudet 23AF.6 Vakuutustekninen vastuu-
velka 4
AF.7 Muut saamiset 11
B.90 Nettovarallisuus 4061996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 467
▼B
LIITE B
KANSANTALOUDEN TILINPIDON TIETOJEN LÄHETTÄMISOHJELMA
Yhteenveto taulukoista
Ensimmäinen
toimitusViive
t + kuukausiVuodet TaulukonaiheTaulukon
numero
1999 4 95—98 Pääaggregaatit, vuosittaiset 1
1999 4 95—98 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset 11999 8 95—98 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit 22000 9 95—99 Toimialoittaiset taulukot 3
2000 9 95—99 Vienti ja tuonti EU-maihin / kolmansiin
maihin4
2000 9 95—99 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttötar-
koituksenmukaan5
2000 9 95—99 Rahoitustilit sektoreittain(virrat) 6
2000 9 95—99 Rahoitusvarojenja -velkojentaseet 7
2000 12 95—99 Sektoreittaiset muut kuinrahoitustilit 8
2000 12 95—99 Verotulojenerittelyt saajasektoreittain 92000 24 95—98 Alueittaiset toimialoittaiset taulukot,
NUTS II, A1710
2001 12 95—00 Julkiset menot tehtävittäin 11
2001 24 95—99 Alueittaiset taulukot, NUTS III, A3 122001 24 95—99 Kotitalouksienalueittaiset tilit, NUTS II 132001 24 95—99 Kiinteät varat koko taloudelle sekä
tuotteittain, Pi314
2002 36 95—99 Tarjontataulukko perushintaan mukaan
lukien muunnos ostajanhintaiseksi,
A60 * P6015
2002 36 95—99 Käyttötaulukko ostajan hintaan,
A60 * P6016
2002 36 95(*) Symmetrinen panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 * P60, 5-vuosittain17
2002 36 95(*) Kotimaisentuotoksensymmetrin en
panos-tuotostaulukko perushintaan,
P60 * P60, 5-vuosittain18
2002 36 95(*) Tuonnin symmetrinen panos-tuotostau-
lukko perushintaan, P60 * P60, 5-
vuosittain19
2003 36 00 Kiinteiden varojen ristiintaulukointi
toimialoittainja tuotteittain , A31 * Pi3,
5-vuosittain20
2003 36 00 Tuotantotilin ristiintaulukointi toimia-
loittainja sektoreittain , A60 * 5
sektoria (S11, S12, S13, S14, S15), 5-
vuosittain211996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 468
▼B
Ensimmäinen
toimitusViive
t + kuukausiVuodet TaulukonaiheTaulukon
numero
2003 36 00 Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen
ristiintaulukointi toimialoittain ja tuot-
teittain, A31 * P60, 5-vuosittain22
Katso
taulukkoKatso
taulukkoKatso
taulukkoTaaksepäintehtävät laskelmat 23
t tilastovuosi.
(*) viisivuosittainen taulukko vuodelle 2000 on toimitettava vuonna 2003.
Taulukko 1 — Pääaggregaatit — neljännesvuosi- ja vuosikysely
Tunnus Muuttujat Jako +Käyvin
hinnoinKiintein
hinnoin
Arvonlisäys ja bruttokansantuote
B.1g 1. Bruttoarvonlisäys perushintaan A6 x x
D.21—D.31 2. Tuoteverot miinus tuotetukipalkkiot x x
P.119 3. Välilliset rahoituspalvelut (FISIM) x x
B.1 * g 4. Bruttokansantuote markkinahintaan x x
Bruttokansantuotteen käyttö
P.3 5. Kulutusmenot yhteensä x x
P.3 6. a) Kotitalouksienkulutusmen ot (kotimaan
käsite)xx
P.3 6. b) Kotitalouksien kulutusmenot (kansallinen
käsite)xx
P.3 7. Voittoa tavoittelemattomienyhteisöjenkulu-
tusmenotxx
P.3 8. Julkiset kulutusmenot x x
P.31 a) Yksilölliset kulutusmenot x xP.32 b) Kollektiiviset kulutusmenot x x
P.4 9. Kotitalouksientodellin enkulutus x x
P.41 a) Todellinen yksilöllinen kulutus x xP.5 10. Pääomanbruttomuodostus x xP.51 a) Kiinteän pääoman bruttomuodostus Pi6 x xP.52 b) Varastojenmuutokset x x
P.53 c) Arvoesineiden hankinnat miinus vähen-
nyksetxx
P.6 11. Tavaroiden(fob) ja palvelujenvien ti x x
P.7 12. Tavaroiden(fob) ja palvelujentuon ti x x
Tulot, säästö ja nettoluotonanto
B.5 13. Ensitulo ulkomaille/ulkomailta x x1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 469
▼B
Tunnus Muuttujat Jako +Käyvin
hinnoinKiintein
hinnoin
B.5 * g 14. Bruttokansantulo markkinahintaan x (x)
K.1 15. Kiinteän pääoman kuluminen x x
B.5 * n 16. Nettokansantulo markkinahintaan x x
D.5, D.6,
D.717. Tulonsiirrot ulkomaille/ulkomailta x
B.6n18. Käytettävissä oleva tulo, n etto x (x)
B.8n 19. Kansantalouden säästö, netto xD.9 20. Pääomansiirrot ulkomaille/ulkomailta x
B.9 21. Vaihtotase x
Väestö, työllisyys, palkansaajakorvaukset
22. Väestö- ja työllisyystiedot
a) Kokonaisväkiluku (1 000)
b) Työttömät (1 000)
c) Työlliset, kansallinen ja kotimaan käsite
(1 000)
— yrittäjät A6 **
— palkansaajat A6 **
D.1 23. Palkansaajakorvaukset, kansallinen ja koti-
maankäsiteA6 ** x
D.11 a) Bruttopalkat ja -palkkiot A6 ** x
+ Tarkoittaa koko kansantaloutta ellei toisin merkitty.
** A6 vainkotimaankäsite.
(x) reaalisesti.
Taulukko 2 — Julkisyhteisöjen pääaggregaatit
P.1 TuotosP.11 + P.12 — Markkinatuotos ja tuotos omaan loppukäyttöön
P.13 — Muu markkinaton tuotos
P.2 VälituotekäyttöB.1g Arvonlisäys, bruttoK.1 Kiinteän pääoman kuluminen
B.1n Arvonlisäys, netto
D.1 Palkansaajakorvaukset, maksetutD.29—D.39 Maksetut muut tuotantoverot miinus saadut muut tuotantotukipalkkiotB.2n Toimintaylijäämä, nettoD.2 Tuotannon ja tuonnin verot, saadut1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 470
▼B
P.1 Tuotos
D.4 Omaisuustulot, saadut
D.3 Tukipalkkiot, maksetutD.4 Omaisuustulot, maksetutD.41 — Korot
D.42+D.43+D.44+D.45 — Muut omaisuustulot
B.5n Sektorin ensitulo, nettoD.5 Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verot, saadutD.61 Sosiaaliturvamaksut, saadut
D.611 — Todelliset sosiaaliturvamaksut
D.612 — Laskennalliset sosiaaliturvamaksutD.7 Muut tulonsiirrot, saadutD.5 Tulo-, varallisuus- ym. juoksevat verot, maksetutD.62 Rahamääräiset sosiaalietuudet, maksetut
D.7 Muut tulonsiirrot, maksetut
B.6n Käytettävissä oleva tulo, nettoP.3 KulutusmenotP.31 — Yksilölliset kulutusmenot
P.32 — Kollektiiviset kulutusmenot
D.8 Kotitalouksieneläkerahasto-osuudenoikaisuB.8 Säästö, nettoK.1 Kiinteän pääoman kuluminen
D.9 Pääomansiirrot, saadut
D.91 — PääomaverotD.92 + D.99 — Muut pääomansiirrotD.9 Pääomansiirrot, maksetut
P.5 Pääomanbruttomuodostus
P.51 — Kiinteän pääoman bruttomuodostusP.52 + P.53 + K.2 — Varastojen muutokset sekä arvoesineiden hankinnat miinus vähennykset
sekä valmistamattomien muiden kuin rahoitusvarojen hankinnat
B.9 Nettoluotonanto (+)/Nettoluotonotto (−)1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 471
▼B
Taulukko 3 — Toimialoittaiset taulukot — vuosikysely
Tunnus Muuttujat JakoKäyvin
hinnoinKiintein
hinnoin
Arvonlisäys
P.1 1. Tuotos perushintaan toimialoittain A31 x
P.2 2. Välituotekäyttö ostajanhin taantoimialoit-
tainA31 x
B.1g 3. Bruttoarvonlisäys perushintaan toimialoittain A31 x x
K.1 4. Kiinteän pääoman kuluminen toimialoittain A31 x x
Pääomanmuodostus
P.5 5. Pääomanbruttomuodostus toimialoittain
P.51 a) Kiinteän pääoman bruttomuodostus
toimialoittainA31 x x
P.52 b) Varastojenmuutokset toimialoittain(*) A31 x x
P.53 c) Arvoesineiden hankinnat miinus vähen-
nykset toimialoittainA31 x x
Työllisyys ja palkansaajakorvaukset, kotimaan käsite
6. Työllisyys toimialoittain(1 000)
a) yrittäjät A31
b) palkansaajat A31
c) tehdyt työtunnit toimialoittain (*) A31
D.1 7. Palkansaajakorvaukset toimialoittain A31 x
D.11 a) Palkat ja palkkiot toimialoittainA31 x
(*) Vapaaehtoinen ennen vuotta 2003.
Taulukko 4 — Vienti ja tuonti EU-maiden/kolmansien maiden kanssa
Tunnus Muuttujat JakoKäyvin
hinnoinKiintein
hinnoin
P.6 1. Tavaroidenja palvelujenvien ti koko
kansanta-
lousxx
a) EU-maihinx x
b) kolmansiin maihin x x
P.7 2. Tavaroidenja palvelujentuon ti x x
a) EU-maista x x
b) kolmansista maista x x1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 472
▼B
Taulukko 5 — Kotitalouksien kulutusmenot käyttötarkoituksen mukaan
Tunnus Muuttujat JakoKäyvin
hinnoinKiintein
hinnoin
P.3 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttötarkoituksen
mukaanCOICOP
2-taso x x1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 473
Taulukko 6 — Rahoitustilit sektoreittain (virrat), sulautettuina ja sulauttamattomina
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 474
Taulukko 7 — Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet, sulautettuina ja sulauttamattomina
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 475
Taulukko 8 — Sektoreittaiset muut kuin rahoitustilit
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 476
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 477
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 478
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 479
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 480
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 481
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 482
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 483
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 484
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 485
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 486
▼B
Taulukko 9 — Verotulojen erittelyt saajasektoreittain
SNA-tunnusJulki-
syhtei-
sötValtio-
nhal-
lintoOsava-
ltiohal-
lintoPaikal-
lishal-
lintoSosiaa-
litur-
vara-
hastotEU:n
laitok-
setYhtee-
nsä
Verotulojenerittelyt
saajasektoreittain
D.5 Tulo-, varallisuus- ym.
juoksevat verot—
D.51 Tuloverot —
D.51a Henkilöiden tai kotita-
louksientuloverot—
…—
D.51b Yhteisöjentuloverot —
…—
D.51c Pääomatuottojenverot —
…—
D.51d Arpajais- ja pelivoit-
tojenverot—
…—
D.59 Muut juoksevat verot —
D.59.1 Juoksevat pääomaverot —
D.59.1a Juoksevat maanja
rakennusten verot—
…—
D.59.1b Juoksevat nettovaralli-
suudenverot—
…—
D.59.1c Juoksevat muiden
varojenverot—
…—
D.59.2 Sekalaiset juoksevat
verot—
D.59.2a Henkiverot —
…—
D.59.2b Kulutusverot —
…—
D.59.2c Kotitalouksienlupa-
maksut—
…—
D.59.2d Kansainvälisten talous-
toimienverot—
…—
D.2 Tuotannon ja tuonnin
verot
D.21 Tuoteverot
D.211 Arvonlisäverot (ALV)
…
D.212 Tuontiverot ja -tullit
ilmanALV:a
D.2121 Tuontitullit
…
D.2122 Muut tuontiverot kuin
ALV ja tuontitullit1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 487
▼B
SNA-tunnusJulki-
syhtei-
sötValtio-
nhal-
lintoOsava-
ltiohal-
lintoPaikal-
lishal-
lintoSosiaa-
litur-
vara-
hastotEU:n
laitok-
setYhtee-
nsä
D.2122a Yleiset myynti- tai
liikevaihtoverot
…
D.2122b Valmisteverot
…
D.2122c Tiettyjenpalvelujen
verot
…
D.2122d Tuontimonopolien
voitot
…
D.2122e Rinnakkaisista valuut-
takursseista johtuvat
verot
…
D.214 Muut tuoteverot kuin
ALV ja tuontiverot
D.214a Yleiset myynti- tai
liikevaihtoverot
…
D.214b Valmisteverot
…
D.214c Tiettyjenpalvelujen
verot
…
D.214d Rahoitus- ja pääomata-
loustoimienverot
…
D.214e Fiskaalistenmon opo-
lienvoitot
…
D.29 Muut tuotantoverotD.29a Palkka- ja työvoima-
verot
…
D.29b Toistuvat maan, raken-
nusten tai muiden
rakenteiden verot
…
D.29c Liikkeen- ja ammatin-
harjoittamisluvat
…
D.29d Kiinteiden varojen
käytöntai muun
toiminnan verot
…
D.29e Leimaverot
…
D.29f Saastuttamisenverot
…1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 488
▼B
SNA-tunnusJulki-
syhtei-
sötValtio-
nhal-
lintoOsava-
ltiohal-
lintoPaikal-
lishal-
lintoSosiaa-
litur-
vara-
hastotEU:n
laitok-
setYhtee-
nsä
D.29g Kansainvälisten talous-
toimienverot
…
D.91 Pääomaverot —
D.91a Pääomamaksut —
…—
D.91b Pääomansiirtojen verot —
…—
Verot yhteensä
D.611 Todelliset sosiaalitur-
vamaksut—
D.6111 — Työnantajan todel-
liset sosiaaliturva-
maksut—
D.6112 — Palkansaajan
sosiaaliturvamaksut—
D.6113 — Yrittäjienja työvoi-
maankuulumatto-
miensosiaaliturva-
maksut—
Verot ja sosiaaliturva-
maksut yhteensä
Taulukko 10 — Toimialoittaiset aluetaulukot (NUTS II), käyvin hinnoin
Tunnus Muuttujat Jakot+kuuka-
usi
B1.g 1. Bruttoarvonlisäys perushintaan A17 24
B1.g 2. Bruttoarvonlisäys perushintaan — 18
D.1 3. Palkansaajakorvaukset A17 24
P.51 4. Kiinteän pääoman bruttomuodostus A17 24
5. Työllisyys
— yhteensä A17 24
— palkansaajat A17 241996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 489
Taulukko 11 — Julkiset menot tehtävittäin
▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 490
▼B
Taulukko 12 — Toimialoittaiset aluetaulukot (NUTS III), käyvin hinnoin
Tunnus Muuttujat Jakot+kuuka-
usi
B1.g 1. Bruttoarvonlisäys perushintaan A3 24
2. Työllisyys
— yhteensä A3 18
— palkansaajat A3 18
Taulukko 13 — Kotitalouksien alueittaiset tilit (NUTS II), käyvin hinnoin
Kotitalouksien ensitulon jakotili
Käyttö Resurssit
D.4 Omaisuustulot B.2/B.3 Toimintaylijäämä/sekatulo
D.1 Palkansaajakorvaukset
B.5 Ensitulo D.4 Omaisuustulot
Kotitalouksien tulojen uudelleenjaon tili
Käyttö Resurssit
D.5 Tulo-, varallisuus- ym.
juoksevat verotB.5 Ensitulo
D.61 Sosiaaliturvamaksut D.62 Rahamääräiset sosiaalie-
tuudet
D.7 Muut tulonsiirrot D.7 Muut tulonsiirrot
B.6 Käytettävissä oleva tulo
Taulukko 14 — Kiinteät varat koko taloudelle sekä tuotteittain, Pi3
Tunnus Muuttujat Jako
AN.11 Kiinteät varat Pi31996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 491
Taulukko 15 — Tarjontataulukko perushintaan mukaan luettuna muunnos ostajanhintaiseksi
hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin
n = 60, m = 60
Toimialat (NACE)
1234……nΣ(1) Tuonti cifTarjonta yhteensä
perushintaanKaupanja kulje-
tuksenlisätTuoteverot miinus
tuotetukipalkkiotTarjonta yhteensä
ostajanhin taan
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7)
Tuotteet
(CPA)1
(1) Tuotos tuotteittainja toimialoittainperushin taan a) EU:sta
b) EU:nulko-
puolelta2
3
4
.
.
.
.
.
m
(Oikaisuerät)
Σ(1) (2) Tuotos yhteensä toimialoittain 0
Yhteensä, josta:
Markkinatuotos
(3)Tuotos omaanloppukäyttöön 00
Muu markkinaton tuotos 00▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 492
Taulukko 16 — Käyttötaulukko ostajan hintaan
hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin
n = 60, m = 60
Toimialat (NACE)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Välituotekäyttö ostajanhin taan
tuotteittainja toimialoittainLoppukäyttö ostajan hintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevienvoittoa
tavoittelemattomienyhteisöjen
(t+12 yhdessä a:nkan ssa)
c) julkisyhteisöjen
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuo-
dostus
e) varastojenmuutokset ja arvoesi-
neet
f) vienti
— EU:hun
— EU:nulkopuolelle2
3
.
.
.
.
.
m
(Oikaisuerät)
Σ(1) (2) Välituotekäyttö yhteensä toimialoit-
tainLoppukäyttö yhteensä ryhmittäin Käyttö yhteensä
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto (3) Arvonlisäyksen komponentit
toimialoittain Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, nettoΣ(3) (4) Arvonlisäys toimialoittain
Σ(1) + Σ(3) (5) Tuotos perushintaan toimialoittain▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 493
Taulukko 17 — Symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote)
hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin
n=6 0
Tuote (CPA)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Välituotekäyttö perushintaan (tuote kertaa
tuote)Loppukäyttö perushintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittele-
mattomienyhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
e) varastojenmuutokset ja arvoesin eet
f) vienti
— EU:hun
— EU:nulkopuolelle2
3
.
.
.
..
.
n
Σ(1) (2) Välituotekäyttö yhteensä perushintaan tuotteit-
tainLoppukäyttö ryhmittäin perushintaan Käyttö yhteensä
perushintaan
Tuoteverot
Tuotetukipalkkiot (−)(3) Tuoteverot, netto tuotteittain Tuoteverot, netto loppukäyttöryhmittäin Tuoteverot, netto
yhteensä
Σ(1) + (3) (4) Välituotekäyttö yhteensä ostajan hintaan tuot-
teittainLoppukäyttö ryhmittäinyhteen sä ostajan
hintaanKäyttö yhteensä
ostajanhin taan
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto
Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto(5) Arvonlisäyksen komponentit tuotteittain
Σ(5) (6) Arvonlisäys tuotteittain
Σ(1) + (3)+ Σ(5) (7) Tuotos perushintaan tuotteittain
Tuonti (8) Tuonti cif tuotteittain▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 494
Tuote (CPA)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
(7) + (8) (9) Tarjonta perushintaan tuotteittain
Kiinteän pääoman muodostus
Kiinteä pääomakanta
Työpanokset(10)▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 495
Taulukko 18 — Kotimaisen tuotoksen symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote)
hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin
n=6 0
Tuotteet (CPA)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Kotimaisentuotoksenosalta: Välituotekäyttö
perushintaan (tuote kertaa tuote)Kotimaisentuotoksenosalta: Loppukäyttö
perushintaan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevienvoittoa tavoittele-
mattomienyhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
e) varastojenja arvoesin eidenmuutokset
f) vienti
— EU:hun
— EU:nulkopuolelle2
3
.
.
.
..
.
n
Σ(1) (2) Kotimaisentuotoksenvälituotekäyttö yhteen sä
tuotteittainperushin taanKotimaisen tuotoksen loppukäyttö perushintaan Kotimainen tuotos
yhteensä
Tuontituotteiden käyttö (3) Tuontituotteiden välituotekäyttö yhteensä tuot-
teittain, cifTuontituotteiden loppukäyttö, cif Tuonti yhteensä
Tuoteverot, netto (4) Välituotekäytön tuoteverot, netto tuotteittain Loppukäytön tuoteverot, netto Tuoteverot, netto
yhteensä
Σ(1) + (3) + (4) (5) Välituotekäyttö yhteensä ostajan hintaan tuot-
teittainLoppukäyttö yhteensä ryhmittäin ostajan
hintaanKäyttö yhteensä
Palkansaajakorvaukset
Muut tuotantoverot, netto
Kiinteän pääoman kuluminen
Toimintaylijäämä, netto(6) Arvonlisäyksen komponentit tuotteittain
Σ(6) (7) Arvonlisäys tuotteittain▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 496
Tuotteet (CPA)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Σ(1) + (3) + (4) + Σ(6) (8) Tuotos perushintaan tuotteittain
Kiinteän pääoman muodostus
Kiinteä pääomakanta
Työpanokset(9)▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 497
Taulukko 19 — Tuonnin symmetrinen panos-tuotostaulukko perushintaan (tuote kertaa tuote), cif
hinnat: käyvin ja kiintein hinnoin
n=6 0
Tuotteet (CPA)
123……nΣ(1) Loppukäyttö a) b) c) d) e) f) Σ(3) Σ(1) + Σ(3)
(1) (2) (3) (4) (5)
Tuotteet
(CPA)1
(1)Tuonnin osalta: Välituotekäyttö perush-
intaan (tuote * tuote)Tuonnin osalta: Loppukäyttö perushin-
taan:
Kulutusmenot:
a) kotitalouksien
b) kotitalouksia palvelevienvoittoa
tavoittelemattomienyhteisöjen
c) julkisyhteisöjen
Pääomanbruttomuodostus:
d) kiinteän pääoman bruttomuodostus
e) varastojenja arvoesin eiden
muutokset
f) vienti
— EU:hun
— EU:nulkopuolelle2
3
.
.
.
..
n
Σ(1) (2) Tuontituotteiden välituotekäyttö
yhteensä tuotteittain perushintaanTuonnin loppukäyttö perushintaan Tuonti yhteensä▼B1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 498
▼B
Taulukko 20 — Kiinteiden varojen ristiintaulukointi toimialoittain ja
tuotteittain
Toimialat: A31 NACE Rev. 1
Tuotteet: Pi3 CPA
Muuttujat: kiinteät varat, brutto
kiinteät varat, netto
Hinnat: käyvin jälleenhankintahinnoin
alkuperäisin hankintahinnoin
kiintein jälleenhankintahinnoin
Taulukko 21 — Tuotantotilin ristiintaulukointi toimialoittain ja sektoreittain
Toimialat: A60 NACE Rev. 1
Sektorit: S11
S12S13S14
S15
Muuttujat: Tuotos
— markkina
— omaanloppukäyttöön
— muu markkinaton
Välituotekäyttö
Arvonlisäys— palkansaajakorvaukset
— muut tuotantoverot miinus muut
tuotantotukipalkkiot
— toimintaylijäämä, netto
— kiinteän pääoman kuluminen
Hinnat: käyvin hinnoin
Taulukko 22 — Kiinteän pääoman bruttomuodostuksen ristiintaulukointi
toimialoittain ja tuotteittain
Toimialat: A31 NACE Rev. 1
Tuotteet: P60 CPA
Muuttujat: kiinteän pääoman bruttomuodostusHinnat: käyvin ja kiintein hinnoin1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 499
▼B
Taulukko 23 — Taaksepäin tehtävät laskelmat
Taaksepäinlaskettavat taulukotvuosittaiset neljännesvuosittaiset
vuodet toimitus vuodet toimitus
88—94 huhti 99 88—94 huhti 99
Taulukko 1: Pääaggregaatit 70—87 joulu 99 80—87 joulu 99Taulukko 2: Julkisyhteisöjenpääaggregaatit 70—94 joulu 99
Taulukko 3: Toimialoittaiset taulukot 70—94 joulu 00
Taulukko 5: Kotitalouksienkulutusmen ot käyttö-
tarkoituksenmukaan80—94 joulu 00
Taulukko 8: Sektoreittaiset muut kuinrahoitus-
tilit90—94 joulu 99
80—89 joulu 00
Taulukko
11:Julkiset menot tehtävittäin 90—94 joulu 01
ESA 95 -KYSELYLOMAKKEEN TAULUKOIDEN TOIMITTAMISEEN LIIT-
TYVÄT POIKKEUKSET MAITTAIN
1 ITÄVALTA
1.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Viive: t+9 kuukautta 1999
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
88—94 toimitettava joulukuussa 002000
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Taaksepäintehtävät laskelmat: vuosia
70—87 ei tarvitse laskea uudelleen2005
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Viive: t+12 kuukautta 1999
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuodet
88—94 toimitettava joulukussa 002000
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuosia
80—87 ei tarvitse laskea uudelleen2005
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Viive: t+9 kuukautta 1999
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 88—942005
3 Toimialoittaiset taulukot Viive: t+12 kuukautta 1999
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 88—942005
5 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttö-
tarkoituksenmukaanTaaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 88—9420051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 500
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
11 Julkiset menot tehtävittäin Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuosia
90—94 ei tarvitse laskea uudelleen2005
12 Alueittaiset taulukot, NUTS III, A3 Ensimmäinen toimitus 2002 2002
13 Kotitalouksienalueittaiset tilit, NUTS
IIEnsimmäinen toimitus 2005 2005
15 Tarjontataulukko perushintaan
mukaan lukien muunnos ostajanhin-
taiseksi, A60 * P60Ensimmäinen toimitus 2003 ja vain
joka 2. vuosi2003
16 Käyttötaulukko ostajan hintaan,
A60 * P60Ensimmäinen toimitus 2003 ja vain
joka 2. vuosi2003
17 Symmetrinen panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 * P60, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2003 2003
18 Kotimaisentuotoksensymmetrin en
panos-tuotostaulukko perushintaan,
P60 * P60, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2003 2003
19 Tuonnin symmetrinen panos-tuotos-
taulukko perushintaan, P60 * P60, 5-
vuosittainEnsimmäinen toimitus 2003 2003
1.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetYksilölliset kulutus-
menotEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKollektiiviset kulutus-
menotEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetTodellinen yksilöllinen
kulutusEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKokonaisväkiluku Viive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetYksilölliset kulutus-
menotViive: t+12 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetKollektiiviset kulutus-
menotViive: t+12 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetTodellinen yksilöllinen
kulutusViive: t+12 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20032003
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetKokonaisväkiluku Viive: t+9 kuukautta 2005
8 Toimialoittaiset taulukot
Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitKiinteän pääoman kulu-
minen toimialoittain tai
sektoreittainEnsimmäinen toimitus
200220021996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 501
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitKorporaatioidenjako
omistajasuhteenmukaanEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitKotitalouksienjako
ryhmittäinEnsimmäinen toimitus
20052005
16 Käyttötaulukko ostajan
hintaan, A60 * P60Kiinteän pääoman kulu-
minen toimialoittainEnsimmäinen toimitus
20032003
18 Kotimaisentuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittain
2 TANSKA
2.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
6 Rahoitustilit sektoreittain(virrat) Viive: t+13 kuukautta 2005
7 Rahoitusvarojenja -velkojentaseet Viive: t+13 kuukautta 2005
20 Kiinteiden varojen ristiintaulukointi
toimialoittainjatuotteittain,A31*Pi3,
5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
2.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taiset
Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetTyölliset Vainkotimaa-käsite 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Palkat ja palkkiot
toimialoittainEi lasketa 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Kiinteän pääoman kulu-
minen toimialoittainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Kiinteän pääoman brut-
tomuodostus toimialoit-
tainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Varastojenmuutokset
toimialoittainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset toimialoit-
tainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Yrittäjät toimialoittainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Palkansaajat toimialoit-
tainViive: t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Tehdyt työtunnit
toimialoittainViive: t+36 kuukautta 20051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 502
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset taulukot Palkansaajakorvaukset
toimialoittainViive: t+36 kuukautta 2005
9 Verotulojenerittelyt
saajasektoreittainYleiset myynti- tai
liikevaihtoverot (tuonti-
verot)
Yleiset myynti- tai
liikevaihtoverot (hyödy-
keverot)Molemmat muuttujat
yhdessä2005
9 Verotulojenerittelyt
saajasektoreittainValmisteverot (tuonti-
verot)
Valmisteverot (hyödy-
keverot)Molemmat muuttujat
yhdessä2005
9 Verotulojenerittelyt
saajasektoreittainTiettyjenpalvelujen
verot (tuontiverot)
Tiettyjenpalvelujen
verot (hyödykeverot)Molemmat muuttujat
yhdessä2005
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittainKiinteän pääoman kulu-
minen
Toimintaylijäämä, nettoMolemmat muuttujat
yhdessä P60:ssa2005
18 Kotimaisentuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittain
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60*P60,
5-vuosittain
21 Tuotantotilin ristiintau-
lukointi toimialoittain ja
sektoreittain, A60 * 5
sektoria (S11, S12, S13,
S14, S15), 5-vuosittain
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittainKiinteän pääoman
muodostusVainP31 2005
18 Kotimaisentuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittain
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60*P60,
5-vuosittain
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittainKiinteä pääomakanta Ei lasketa 2005
18 Kotimaisentuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittain
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60*P60,
5-vuosittain1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 503
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
21 Tuotantotilin ristiintau-
lukointi toimialoittain ja
sektoreittain, A60 * 5
sektoria (S11, S12, S13,
S14, S15), 5-vuosittainYksityistenkotitalouk-
siensektori
Voittoa tavoittelemat-
tomat laitoskotitaloudetMolemmat sektorit
yhdessä2005
3 SAKSA
3.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 91—942005
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 91—942005
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 91—942005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 91—942005
3 Toimialoittaiset taulukot t+9 kuukautta vainA17, A31 vain
t+21 kuukaudenviiveellä2005
5 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttö-
tarkoituksenmukaanTaaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 91—942005
5 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttö-
tarkoituksenmukaanOsittainvain1-n umerotasolla 2005
8 Sektoreittaiset muut kuinrahoitustilit Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 91—942005
9 Verotulojen erittelyt saajasektoreittain Ei kirjaintunnustasoilla 2005
10 Alueittaiset toimialoittaiset taulukot,
NUTS II, A17VainNUTS I ja A6 2005
11 Julkiset menot tehtävittäin Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 91—942005
12 Alueittaiset taulukot, NUTS III, A3 Viive: t+30 kuukautta, vainjoka 2.
vuosi2005
13 Kotitalouksienalueittaiset tilit, NUTS
IIViive: t+30 kuukautta, vainNUTS I 2005
15 Tarjontataulukko perushintaan
mukaan lukien muunnos ostajanhin-
taiseksi, A60 * P60Vainjoka 2. vuosi 2005
16 Käyttötaulukko ostajan hintaan,
A60 * P60Vainjoka 2. vuosi 2005
21 Tuotantotilin ristiintaulukointi
toimialoittainja sektoreittain , A60 * 5
sektoria (S11, S12, S13, S14, S15), 5-
vuosittainEi kiintein hinnoin 20051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 504
▼B
3.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taiset ja
neljännesvuosittaisetKiinteän pääoman brut-
tomuodostusPi6: ei neljännesvuosit-
taista tietoa, vuositiedot
t+12 kuukauden
viiveellä2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taiset ja
neljännesvuosittaisetKokonaisväkiluku Viive: t+12 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset toimialoit-
tain,
Varastojenmuutokset
toimialoittainMolemmat muuttujat
yhdessä, ei toimialoit-
tain2005
6 Rahoitustilit sektoreit-
tain(virrat)Julkisyhteisösektori S.1311/S.1312 ja S.1313
vainyhdessä2005
7 Rahoitusvarojenja -
velkojentaseet
10 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTSII,
A17Kiinteän pääoman brut-
tomuodostusViive: t+30 kuukautta 2005
4 KREIKKA
4.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Ensimmäinen toimitus 2000 2000
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuodet
88—94 toimitettava joulukuussa 002000
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuosia
80—87 ei tarvitse laskea uudelleen2005
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Viive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset ja neljän-
nesvuosittaisetEnsimmäinen toimitus 2000 2000
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Viive t+9 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 88—942005
5 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttö-
tarkoituksenmukaanTaaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 88—942005
6 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) Ensimmäinen toimitus: vastaus tällä
hetkellä epäselvä2005
6 Rahoitustilit sektoreittain(virrat) Viive: vastaus tällä hetkellä epäselvä 2005
7 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet Ensimmäinen toimitus 2005 2005
8 Sektoreittaiset muut kuinrahoitustilit Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 88—9420051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 505
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
8 Sektoreittaiset muut kuinrahoitustilit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuosia
80—89 ei tarvitse laskea uudelleen2005
11 Julkiset menot tehtävittäin Taaksepäin tehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 88—942005
20 Kiinteiden varojen ristiintaulukointi
toimialoittainjatuotteittain,A31*Pi3,
5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
4.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset taulukot Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset taulukot Tehdyt työtunnit
toimialoittainEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitKorporaatioidenjako
omistajasuhteenmukaanEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitKotitalouksienjako
ryhmittäinEnsimmäinen toimitus
20052005
5 ESPANJA
5.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
11 Julkiset menot tehtävittäin Viive: t+21 kuukautta 2005
5.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetJulkisyhteisökulutuksen
jako yksilölliseenja
kollektiiviseenEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKotitalouksientodel-
linen kulutusEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetTodellinen yksilöllinen
kulutusEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetYhdessä varastojen
muutostenkan ssa2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetViive: t+9 kuukautta 20051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 506
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetJulkisyhteisökulutuksen
jako yksilölliseenja
kollektiiviseenViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetKotitalouksientodel-
linen kulutusViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetTodellinen yksilöllinen
kulutusViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset taulukot Kiinteän pääoman kulu-
minen toimialoittainEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset taulukot Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset toimialoit-
tainEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset taulukot Tehdyt työtunnit
toimialoittainEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
9 Verotulojenerittelyt
saajasektoreittainOlemassa olevientulo-,
omaisuus- jne. verojen
jako, tuontiverot ja
maksut poislukienALV
sekä muut valtionhal-
linnon (S.1312) ja
paikallishallinnon
(S.1313) sektoreiden
tuotantoon liittyvät
verotViive: t+21 kuukautta 2005
16 Käyttötaulukko ostajan
hintaan, A60 * P60Kiinteän pääoman kulu-
minen toimialoittain
(A60)Ensimmäinen toimitus
20052005
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittainKiinteän pääoman kulu-
minen (P60)Ensimmäinen toimitus
20052005
18 Kotimaisentuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittain
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60*P60,
5-vuosittain
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittainKiinteä pääomakanta
(P60)Ensimmäinen toimitus
20052005
18 Kotimaisentuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittain1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 507
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60*P60,
5-vuosittain
6 RANSKA
6.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
10 Alueittaiset toimialoittaiset taulukot,
NUTS II, A17Viive: t+36 kuukautta 2005
12 Alueittaiset taulukot, NUTS III, A3 Viive: t+36 kuukautta 2005
13 Kotitalouksienalueittaiset tilit, NUTS
IIViive: t+42 kuukautta 2005
6.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoreen
3 Toimialoittaiset taulukot Kaikki Toimialaerittely lasket-
tuna homogeenisten
tuotannonhaarojen
mukaan2005
10 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTSII,
A17
12 Alueittaiset taulukot,
NUTS III, A3
15 Tarjontataulukko
perushintaan mukaan
lukien muunnos osta-
janhintaiseksi,A60*P60
16 Käyttötaulukko ostajan
hintaan, A60 * P60
20 Kiinteiden varojen
ristiintaulukointi toimia-
loittainja tuotteittain ,
A31 * Pi3, 5-vuosittain
21 Tuotantotilin ristiintau-
lukointi toimialoittain jasektoreittain, A60 * 5
sektoria (S11, S12, S13,
S14, S15), 5-vuosittain
22 Kiinteän pääoman brut-
tomuodostuksenristiin -
taulukointi toimialoit-tainja tuotteittain ,
A31 * P60, 5-vuosittain1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 508
▼B
7 IRLANTI
7.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Ensimmäinen toimitus 2002 2002
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuosia
88—94 ei tarvitse laskea uudelleen2005
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuosia
80—87 ei tarvitse laskea uudelleen2005
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Viive: t+6 kuukautta 2002
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 85—942005
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 85—942005
3 Toimialoittaiset taulukot Ensimmäinen toimitus 2005 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäintehtävät laskelmat: vuosia
70—94 ei tarvitse laskea uudelleen2005
5 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttö-
tarkoituksenmukaanTaaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 85—942005
6 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) Ensimmäinen toimitus 2005 2005
7 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet Ensimmäinen toimitus 2005 20058 Sektoreittaiset muut kuin rahoitustilit Ensimmäinen toimitus 2005 2005
8 Sektoreittaiset muut kuinrahoitustilit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuosia
90—94 ei tarvitse laskea uudelleen2005
8 Sektoreittaiset muut kuinrahoitustilit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuosia
80—89 ei tarvitse laskea uudelleen2005
15 Tarjontataulukko perushintaan
mukaan lukien muunnos ostajanhin-
taiseksi, A60 * P60Ensimmäinen toimitus 2005 2005
16 Käyttötaulukko ostajan hintaan,
A60 * P60Ensimmäinen toimitus 2005 2005
17 Symmetrinen panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60 * P60, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
18 Kotimaisentuotoksensymmetrin en
panos-tuotostaulukko perushintaan,
P60 * P60, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
19 Tuonnin symmetrinen panos-tuotos-
taulukko perushintaan, P60 * P60, 5-
vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
20 Kiinteiden varojen ristiintaulukointi
toimialoittainjatuotteittain,A31*Pi3,
5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
21 Tuotantotilin ristiintaulukointi
toimialoittainja sektoreittain , A60 * 5
sektoria (S11, S12, S13, S14, S15), 5-
vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 20051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 509
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
22 Kiinteän pääoman bruttomuodos-
tuksen ristiintaulukointi toimialoittain
ja tuotteittain, A31 * P60, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
7.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taiset ja
neljännesvuosittaisetVoittoa tavoittelematto-
mienyhteisöjen
kulutusmenotEi lasketa 2005
2 Julkisyhteisöjen
pääaggregaatitP52+P53+K2 Ei lasketa 2003
8 ITALIA
8.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Viive: t+6 kuukautta 1999
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuodet
80—87 toimitettava joulukuussa 002000
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
70—87 toimitettava joulukuussa 002000
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuosia
70—94 ei tarvitse laskea uudelleen2005
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
80—94 toimitettava joulukuussa 012001
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Viive: t+9 kuukautta 2005
20 Kiinteiden varojen ristiintaulukointi
toimialoittainjatuotteittain,A31*Pi3,
5-vuosittainEi lasketa 2005
22 Kiinteän pääoman bruttomuodos-
tuksen ristiintaulukointi toimialoittain
ja tuotteittain, A31 * P60, 5-vuosittainEnsimmäinen toimitus 2005 2005
8.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetYksilölliset kulutus-
menotViive: t+16 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKollektiiviset kulutus-
menotViive: t+16 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKotitalouksientodel-
linen kulutusViive: t+16 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetTodellinen yksilöllinen
kulutusViive: t+16 kuukautta 20051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 510
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetYhdessä varastojen
muutostenkan ssa2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKiinteän pääoman kulu-
minenEnsimmäinen toimitus
joulukuussa 012001
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetNettokansantulo mark-
kinahintaanEnsimmäinen toimitus
joulukuussa 012001
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetYksilölliset kulutus-
menotViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetKollektiiviset kulutus-
menotViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetKotitalouksientodel-
linen kulutusViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetTodellinen yksilöllinen
kulutusViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetYhdessä varastojen
muutostenkan ssa2005
3 Toimialoittaiset taulukot Kiinteän pääoman kulu-
minen toimialoittainJako A17, ensimmäinen
toimitus 20022002
3 Toimialoittaiset taulukot Kiinteän pääoman kulu-
minen toimialoittainJako A31, ensimmäinen
toimitus 20052005
3 Toimialoittaiset taulukot Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset toimialoit-
tainYhdessä varastojen
muutostenkan ssa2005
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset toimialoit-
tainYhdessä varastojen
muutostenkan ssa2005
9 LUXEMBURG
9.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuosia
95—98 ei tarvitse laskea uudelleen2005
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuosia
88—94 ei tarvitse laskea uudelleen2005
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuosia
80—87 ei tarvitse laskea uudelleen2005
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 80—872005
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 90—942005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 80—9420051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 511
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
6 Rahoitustilit sektoreittain (virrat) Ensimmäinen toimitus 2005 2005
7 Rahoitusvarojen ja -velkojen taseet Ensimmäinen toimitus 2005 2005
8 Sektoreittaiset muut kuinrahoitustilit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuosia
90—94 ei tarvitse laskea uudelleen2005
8 Sektoreittaiset muut kuinrahoitustilit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuosia
80—89 ei tarvitse laskea uudelleen2005
10 Alueittaiset toimialoittaiset taulukot,
NUTS II, A17Ei lasketa 2005
11 Julkiset menot tehtävittäin Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuosia
90—94 ei tarvitse laskea uudelleen2005
12 Alueittaiset taulukot, NUTS III, A3 Ei lasketa 2005
13 Kotitalouksienalueittaiset tilit, NUTS
IIEi lasketa 2005
9.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetKiinteän pääoman brut-
tomuodostusJako Pi3 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetEnsitulo ulkomaille/
ulkomailtaViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetBruttokansantulo mark-
kinahintaanViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetKiinteän pääoman kulu-
minenViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetNettokansantulo mark-
kinahintaanViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetTulonsiirrot ulkomaille/
ulkomailtaViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetKäytettävissä oleva tulo,
nettoViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetKansantalouden säästö,
nettoViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetPääomansiirrot ulko-
maille/ulkomailtaViive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetVaihtotase Viive: t+9 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKiinteän pääoman brut-
tomuodostusEi jakoa Pi3 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKiinteän pääoman kulu-
minenEnsimmäinen toimitus
200520051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 512
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetNettokansantulo mark-
kinahintaanEnsimmäinen toimitus
20052005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetTulonsiirrot ulkomaille/
ulkomailtaEnsimmäinen toimitus
20052005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKäytettävissä oleva tulo,
nettoEnsimmäinen toimitus
20052005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKansantalouden säästö,
nettoEnsimmäinen toimitus
20052005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetPääomansiirrot ulko-
maille/ulkomailtaEnsimmäinen toimitus
20052005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetVaihtotase Ensimmäinen toimitus
20052005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset taulukot Kiinteän pääoman brut-
tomuodostus toimialoit-
tainViive t+36 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitS11, S12, S14+45,
S211, S212Ensimmäinen toimitus
20052005
20 Kiinteiden varojen
ristiintaulukointi toimia-
loittainja tuotteittain ,
A31 * Pi3, 5-vuosittainAlkuperäisiin hankinta-
hintoihinEnsimmäinen toimitus
20052005
10 ALANKOMAAT
10.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuodet
86—94 toimitettava lokakuussa 012001
1 Pääaggregaatit, neljännesvuosittaiset Taaksepäin tehtävät laskelmat: vuodet
80—85 toimitettava maaliskuussa 022002
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
86—94 toimitettava heinäkuussa 012001
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
70—85 toimitettava joulukuussa 012001
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
86—94 toimitettava heinäkuussa 012001
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
70—85 toimitettava joulukuussa 012001
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
86—94 toimitettava heinäkuussa 0120011996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 513
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
70—85 toimitettava joulukuussa 012001
5 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttö-
tarkoituksenmukaanTaaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
86—94 toimitettava heinäkuussa 012001
5 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttö-
tarkoituksenmukaanTaaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
80—85 toimitettava joulukuussa 012001
7 Rahoitusvarojenja -velkojentaseet Viive: t+19 kuukautta 2003
8 Sektoreittaiset muut kuinrahoitustilit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
86—94 toimitettava heinäkuussa 01,
vuodet 80—85 toimitettava joulu-
kuussa 012001
10 Alueittaiset toimialoittaiset taulukot,
NUTS II, A17Viive: t+30 kuukautta 2005
13 Kotitalouksienalueittaiset tilit, NUTS
IIViive: t+36 kuukautta 2005
10.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
10 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTSII,
A17Kiinteän pääoman brut-
tomuodostus alueittainEi lasketa 2005
10 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTSII,
A17Työlliset alueittainEi lasketa 2005
12 Alueittaiset taulukot,
NUTS III, A3
11 PORTUGALI
11.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
88—94 toimitettava joulukuussa 991999
1 Pääaggregaatit, vuosittaiset Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 77—87, toimi-
tettava joulukuussa 002005/2000
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 77—94, toimi-
tettava joulukuussa 002005/2000
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 77—942005
5 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttö-
tarkoituksenmukaanViive: t+12 kuukautta 2005
5 Kotitalouksienkulutusmen ot käyttö-
tarkoituksenmukaanTaaksepäintehtävät laskelmat: ei
tarvitse laskea uudelleen2005
6 Rahoitustilit sektoreittain(virrat) Viive: t+12 kuukautta 20051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 514
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
7 Rahoitusvarojenja -velkojentaseet Viive: t+12 kuukautta 2005
8 Sektoreittaiset muut kuinrahoitustilit Taaksepäintehtävät laskelmat: vuodet
90—94 toimitettava joulukuussa 991999
11 Julkiset menot tehtävittäin Taaksepäin tehtävät laskelmat: ei
tarvitse laskea uudelleen2005
12 SUOMI
12.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 75—942005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 75—942005
12.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetYksilölliset kulutus-
menotEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetKollektiiviset kulutus-
menotEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetTodellinen yksilöllinen
kulutusEi lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetTodellinen loppukulutus Ei lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, neljän-
nesvuosittaisetVarastojenmuutokset Ei lasketa 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taiset, neljännesvuosit-
taisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEi lasketa 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEi lasketa 2005
15 Tarjontataulukko
perushintaan mukaan
lukien muunnos osta-
janhintaiseksi,A60*P60Kaikki A31 ja P31 jako vain
käyvin hinnoin2005
16 Käyttötaulukko ostajan
hintaan, A60 * P60Kaikki
17 Symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittainKaikki
18 Kotimaisentuotoksen
symmetrinen panos-
tuotostaulukko perush-
intaan, P60 * P60, 5-
vuosittainKaikki1996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 515
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
19 Tuonnin symmetrinen
panos-tuotostaulukko
perushintaan, P60*P60,
5-vuosittainKaikki
21 Tuotantotilin ristiintau-
lukointi toimialoittain ja
sektoreittain, A60 * 5
sektoria (S11, S12, S13,
S14, S15), 5-vuosittainKaikki Jako A31 2005
13 RUOTSI
13.1 Poikkeukset taulukoille
Taulukko
n:oTaulukko Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjenpääaggregaatit Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 80—942005
3 Toimialoittaiset taulukot Viive: t+12 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Taaksepäintehtävät laskelmat:
päivitys vainvuosille 80—942005
6 Rahoitustilit sektoreittain(virrat) Viive: t+12 kuukautta 2005
7 Rahoitusvarojenja -velkojentaseet Viive: t+12 kuukautta 2005
11 Julkiset menot tehtävittäin Viive: t+16 kuukautta 2005
13.2 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taiset ja
neljännesvuosittaisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taiset ja
neljännesvuosittaisetJulkisyhteisökulutuksen
jako yksilölliseenja
kollektiiviseenViive: t+16 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taiset ja
neljännesvuosittaisetKotitalouksientodel-
linen kulutusViive: t+16 kuukautta 2005
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taiset ja
neljännesvuosittaisetTodellinen yksilöllinen
kulutusViive: t+16 kuukautta 2005
2 Julkisyhteisöjen
pääaggregaatitArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
2 Julkisyhteisöjen
pääaggregaatitJulkisyhteisökulutuksen
jako yksilölliseenja
kollektiiviseenViive: t+16 kuukautta 2005
2 Julkisyhteisöjen
pääaggregaatitKotitalouksientodel-
linen kulutusViive: t+16 kuukautta 20051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 516
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
2 Julkisyhteisöjen
pääaggregaatitTodellinen yksilöllinen
kulutusViive: t+16 kuukautta 2005
3 Toimialoittaiset taulukot Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
3 Toimialoittaiset taulukot Jako A31 Viive: t+12 kuukautta 2005
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetEnsimmäinen toimitus
20052005
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitJulkisyhteisökulutuksen
jako yksilölliseenja
kollektiiviseenViive: t+16 kuukautta 2005
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitKotitalouksientodel-
linen kulutusViive: t+16 kuukautta 2005
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitTodellinen yksilöllinen
kulutusViive: t+16 kuukautta 2005
14 YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
14.1 Taulukoissa olevat poikkeukset yksittäisille muuttujille/sektoreille
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
1 Pääaggregaatit, vuosit-
taiset ja
neljännesvuosittaisetArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset sekä tavar-
oidenja palvelusten
tuonti ja vientiPois lukienrahalaitosten
kultaanliittyvät talous-
toimet arvonsäilyttäjänä2005
3 Toimialoittaiset taulukot Arvoesineiden
hankinnat miinus
vähennyksetPois lukienrahalaitosten
kultaanliittyvät talous-
toimet arvonsäilyttäjänä2005
4 Vienti ja tuonti EU-
maihin/kolmansiin
maihinVienti ja tuonti EU-
maihin/kolmansiin
maihinPois lukienrahalaitosten
kultaanliittyvät talous-
toimet arvonsäilyttäjänä2005
6 Rahoitustilit sektoreit-
tain(virrat)Monetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet
(SDR)Mukaanlukienrahalai-
tostenkultaanliittyvät
taloustoimet arvonsäi-
lyttäjänä2005
6 Rahoitustilit sektoreit-
tain(virrat)Rahoituksenvälitystä
avustavat laitoksetSisällytetäänyrityksiin 2002
7 Rahoitusvarojenja -
velkojentaseetMonetaarinen kulta ja
erityiset nosto-oikeudet
(SDR)Mukaanlukienrahalai-
tostenkultaanliittyvät
taloustoimet arvonsäi-
lyttäjänä2005
7 Rahoitusvarojenja -
velkojentaseetRahoituksenvälitystä
avustavat laitoksetSisällytetäänyrityksiin 2002
8 Sektoreittaiset muut
kuinrahoitustilitArvoesineiden
hankinnat miinus
vähennykset sekä tavar-
oidenja palvelusten
tuonti ja vientiPois lukienrahalaitosten
kultaanliittyvät talous-
toimet arvonsäilyttäjänä20051996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 517
▼B
Taulukko
n:oTaulukko Muuttuja/sektori Poikkeukset Vuoteen
10 Alueittaiset toimialoit-
taiset taulukot, NUTSII,
A17Bruttokansantuote
markkinahintaanNUTS II:lle vainA17 20011996R2223 — FI — 27.02.1998 — 001.001 — 518