2011D0275 — FI — 24.01.2013 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B KOMISSION PÄÄTÖS, annettu 26 päivänä huhtikuuta 2011, Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (tiedoksiannettu numerolla K(2011) 2741) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2011/275/EU) (EYV L 126, 14.5.2011, p.53)

Muutettu:









▼B

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 26 päivänä huhtikuuta 2011,

Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä

(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 2741)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2011/275/EU)







EUROOPAN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY ( 1 ) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan laajuinen tavanomainen rautatiejärjestelmä jaetaan direktiivin 2008/57/EY 2 artiklan e alakohdan ja liitteen II mukaan rakenteellisiin ja toiminnallisiin osajärjestelmiin, joista yksi on infrastruktuuriosajärjestelmä. (2) Komissio antoi 9 päivänä helmikuuta 2006 tehdyllä päätöksellä (K(2006) 124 lopullinen) Euroopan rautatievirastolle, jäljempänä ”virasto”, tehtäväksi laatia Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/16/EY ( 2 ) mukaiset yhteentoimivuuden tekniset eritelmät (YTE). Toimeksiannossa virastoa pyydettiin laatimaan tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän YTE:iä koskeva luonnos. (3) Yhteentoimivuuden tekniset eritelmät (YTE) ovat direktiivin 2008/57/EY mukaisesti hyväksyttyjä eritelmiä. Liitteenä olevalla YTE:llä, joka kattaa infrastruktuuriosajärjestelmän, mahdollistetaan olennaisten vaatimusten täyttyminen ja varmistetaan Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuus. (4) Liitteenä olevassa YTE:ssä ei käsitellä kaikilta osin kaikkia olennaisia vaatimuksia. Direktiivin 2008/57/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti tekniset seikat, joita ei käsitellä, esitetään tämän YTE:n liitteessä F ”avoimina kohtina”. (5) Liitteenä olevassa YTE:ssä olisi viitattava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY mukaisesti hyväksytyissä yhteentoimivuuden teknisissä eritelmissä käytettävistä vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyjen ja EY-tarkastusmenettelyn moduuleista 9 päivänä marraskuuta 2010 annettuun komission päätökseen 2010/713/EU ( 3 ). (6) Direktiivin 2008/57/EY 17 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tiedoksi erityistapauksissa käytettävät vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt sekä elimet, jotka vastaavat näiden menettelyjen suorittamisesta. (7) Liitteenä oleva YTE ei saisi rajoittaa muiden asiaankuuluvien YTE:ien mahdollista soveltamista infrastruktuuriosajärjestelmiin. (8) Liitteenä olevassa YTE:ssä ei pitäisi edellyttää erityisten tekniikoiden tai teknisten ratkaisujen käyttöä, ellei se ole EU:n rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden kannalta ehdottoman välttämätöntä. (9) Direktiivin 2008/57/EY 11 artiklan 5 kohdan mukaisesti liitteenä olevassa YTE:ssä olisi sallittava rajoitettuna aikana yhteentoimivuuden osatekijöiden sisällyttäminen osajärjestelmiin ilman tarkastustodistusta, jos tietyt edellytykset täyttyvät. (10) Liitteenä olevaa YTE:ää olisi innovoinnin edistämiseksi ja saatujen kokemusten huomioon ottamiseksi tarkistettava säännöllisesti. (11) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2008/57/EY 29 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustetun komitean lausunnon mukaiset, sekä katsoo seuraavaa: ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:







1 artikla

Komissio vahvistaa Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän yhteentoimivuuden teknisen eritelmän (YTE).

YTE on tämän päätöksen liitteenä.

2 artikla

Tätä YTE:ää sovelletaan kaikkeen uuteen, parannettavaan tai uusittavaan infrastruktuuriin Euroopan laajuisessa tavanomaisessa rautatiejärjestelmässä, joka määritellään direktiivin 2008/57/EY liitteessä I.

3 artikla

1. YTE:n liitteessä F ”avoimiksi kohdiksi” luokitelluissa kysymyksissä direktiivin 2008/57/EY 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa yhteentoimivuuden tarkastamisessa noudatettavia ehtoja ovat ne sovellettavat tekniset säännöt, jotka ovat käytössä tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluville osajärjestelmille käyttöönottoluvan myöntävässä jäsenvaltiossa.

2. Kunkin jäsenvaltion on annettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tiedoksi kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta

a) edellä 1 kohdassa tarkoitetut sovellettavat tekniset säännöt;

b) edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin teknisiin sääntöihin sovellettavat vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt;

c) elimet, jotka se nimeää suorittamaan 1 kohdassa tarkoitettujen avoimien kohtien vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt.

4 artikla

1. Jäsenvaltion on määriteltävä, mitkä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1692/96/EY ( 4 ) vahvistetun tavanomaisen Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-T) radat on tarkoitus luokitella keskeisiksi TEN-verkon radoiksi tai muiksi TEN-verkon radoiksi tämän YTE:n 4.2.1 kohdassa vahvistetun luokittelun mukaisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nämä tiedot komissiolle yhden vuoden kuluessa tämän päätöksen ensimmäisestä soveltamispäivästä.

2. Komissio koordinoi 1 kohdassa tarkoitettua luokittelua yhdessä viraston ja jäsenvaltioiden kanssa ja erityisesti siltä osin kuin kyseessä ovat rajojen ylitykset ja luokittelun johdonmukaisuus suhteessa komission päätöksessä 2009/561/EY ( 5 ) tarkoitettuun eurooppalaisen rautatieliikenteen hallintajärjestelmän käyttöönottosuunnitelmaan.

3. Neuvoston direktiivillä 96/48/EY ( 6 ) perustettu komitea tutkii koordinoinnista tuloksena olevan lopullisen luokittelun ja virasto julkistaa sen käsittelyn jälkeen.

4. Jäsenvaltion on otettava viraston julkaisema luokittelu huomioon määritellessään kansallista siirtymissuunnitelmaansa.

5 artikla

Liitteenä olevan YTE:n 6 luvussa vahvistettujen vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyjen ja EY-tarkastusmenettelyjen on perustuttava päätöksessä 2010/713/EU määriteltyihin moduuleihin.

6 artikla

1. Kymmenen vuoden siirtymäaikana on sallittua antaa EY-tarkastustodistus osajärjestelmälle, vaikka siihen sisältyisi yhteentoimivuuden osatekijöitä, joilla ei ole EY-vaatimustenmukaisuus- tai käyttöönsoveltuvuusvakuutusta, jos liitteen 6.6 kohdassa vahvistetut vaatimukset täyttyvät.

2. Jos osajärjestelmässä on yhteentoimivuuden osatekijöitä, joille ei ole annettu todistusta, sen toteuttaminen, parantaminen tai uusiminen, käyttöönotto mukaan luettuna, on saatettava päätökseen siirtymäkauden aikana.

3. Siirtymäkaudella jäsenvaltioiden on varmistettava, että

a) edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tarkastusmenettelyssä ilmoitetaan selvästi syyt sille, miksi yhteentoimivuuden osatekijällä ei ole todistusta;

b) kansalliset turvallisuusviranomaiset ilmoittavat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY ( 7 ) 18 artiklassa tarkoitetussa kertomuksessaan tiedot yhteentoimivuuden osatekijöistä, joilla ei ole todistusta, ja syyt todistuksen puuttumiselle, mukaan luettuna tieto direktiivin 2008/57/EY 17 artiklan mukaisesti ilmoitettujen kansallisten sääntöjen soveltamisesta.

4. Siirtymäkauden päätyttyä ja huoltoa koskevassa 6.6.3 kohdassa sallituin poikkeuksin yhteentoimivuuden osatekijöillä on oltava vaadittava EY-vaatimustenmukaisuus- ja/tai käyttöönsoveltuvuusvakuutus ennen niiden sisällyttämistä osajärjestelmään.

7 artikla

Liitteenä olevan YTE:n 7 luvussa vahvistetaan direktiivin 2008/57/EY 5 artiklan 3 kohdan f alakohdan mukaisesti strategia siirtymiseksi täysin yhteentoimivaan infrastruktuuriosajärjestelmään. Siirtymisessä on otettava huomioon kyseisen direktiivin 20 artikla, jossa täsmennetään periaatteet YTE:n soveltamiselle uudistus- ja parannushankkeisiin. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle kertomus direktiivin 2008/57/EY 20 artiklan täytäntöönpanosta kolmen vuoden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta. Kertomus käsitellään direktiivin 2008/57/EY 29 artiklalla perustetussa komiteassa, ja liitteenä olevaa YTE:ää muutetaan tarvittaessa.

8 artikla

1. YTE:n 7 luvussa erityistapauksiksi luokitelluissa kysymyksissä direktiivin 2008/57/EY 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa yhteentoimivuuden tarkastamisessa noudatettavia ehtoja ovat ne sovellettavat tekniset säännöt, jotka ovat käytössä tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluville osajärjestelmille käyttöönottoluvan myöntävässä jäsenvaltiossa.

2. Kunkin jäsenvaltion on annettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tiedoksi kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta

a) edellä 1 kohdassa tarkoitetut sovellettavat tekniset säännöt;

b) edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin teknisiin sääntöihin sovellettavat vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt;

c) elimet, jotka se nimeää suorittamaan vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt 1 kohdassa tarkoitetuissa erityistapauksissa.

9 artikla

Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2011.

10 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.









LIITE









DIREKTIIVI 2008/57/EY RAUTATIEJÄRJESTELMÄN YHTEENTOIMIVUUDESTA YHTEISÖSSÄ

YHTEENTOIMIVUUDEN TEKNINEN ERITELMÄ

Tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmä

1. JOHDANTO 1.1. Asiakirjan tekninen soveltamisala 1.2. Maantieteellinen soveltamisala 1.3. Tämän YTE:n sisältö 2. OSAJÄRJESTELMÄN MÄÄRITELMÄ JA SOVELTAMISALA 2.1. Infrastruktuuriosajärjestelmän määritelmä 2.2. Tämän YTE:n liitännät muihin YTE:iin 2.3. Tämän YTE:n liitännät liikuntarajoitteisia henkilöitä koskevaan YTE:ÄÄn 2.4. Tämän YTE:n liitännät rautatietunneleiden turvallisuutta koskevaan YTE:ÄÄn 2.5. Infrastruktuurin sisällyttäminen melua koskevan YTE:n soveltamisalaan 3. OLENNAISET VAATIMUKSET 4. INFRASTRUKTUURIOSAJÄRJESTELMÄN KUVAUS 4.1. Johdanto 4.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset eritelmät 4.2.1. YTE-rataluokat 4.2.2. Suorituskykyparametrit 4.2.3. Infrastruktuuriosajärjestelmää kuvaavat perusparametrit 4.2.3.1. Perusparametriluettelo 4.2.3.2 Perusparametrejä koskevat vaatimukset 4.2.4. Radan linjaus 4.2.4.1. Aukean tilan ulottuma 4.2.4.2. Raideväli 4.2.4.3. Suurimmat pituuskaltevuudet 4.2.4.4. Pienin kaarresäde 4.2.4.5. Pienin kaltevuustaitteen pyöristys 4.2.5. Radan parametrit 4.2.5.1. Nimellinen raideleveys 4.2.5.2. Kallistus 4.2.5.3. Kallistuksen muutosnopeus (ajan funktiona) 4.2.5.4. Kallistuksen vajaus 4.2.5.4.1. Normaalin raiteen sekä vaihteiden suoran raiteen kallistuksen vajaus 4.2.5.4.2. Kallistuksen vajauksen äkillinen muutos vaihteiden poikkeavalla raiteella 4.2.5.5. Ekvivalenttinen kartiokkuus 4.2.5.5.1. Ekvivalenttisen kartiokkuuden suunnitteluarvot 4.2.5.5.2. Käytönaikaisen ekvivalenttisen kartiokkuuden hallintaa koskevat vaatimukset 4.2.5.6. Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle 4.2.5.7. Kiskon kallistus 4.2.5.7.1. Normaali raide 4.2.5.7.2. Vaihteita koskevat vaatimukset 4.2.5.8. Radan jäykkyys 4.2.6. Vaihteet 4.2.6.1. Lukituslaitteet 4.2.6.2. Vaihteiden käytönaikainen geometria 4.2.6.3. Kiinteän kaksikärkisen risteyksen Pisin ohjaukseton osuus 4.2.7. Raiteen kuormitettavuus 4.2.7.1. Raiteen kantavuus 4.2.7.2. Raiteen pitkittäisvastus 4.2.7.3. Raiteen poikittaisvastus 4.2.8. Rakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan 4.2.8.1. Uusien siltojen kuormitettevuus liikenteen kuormitusta vastaan 4.2.8.1.1. Pystykuormat 4.2.8.1.2. Keskipakokuormat 4.2.8.1.3. Sivusysäyskuormat 4.2.8.1.4. Vedon ja jarrutuksen vaikutus (pitkittäissuuntaiset kuormat) 4.2.8.1.5. Rautatieliikenteen vaikutuksista johtuva suunniteltu raiteen kierous 4.2.8.2. Uusia maarakenteita ja maanpaineen vaikutuksia koskeva ekvivalentti pystykuormitus 4.2.8.3. Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestokyky 4.2.8.4. Vanhojen siltojen ja maarakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan 4.2.9. Radan geometrian laatu ja yksittäisiä virheitä koskevat rajat 4.2.9.1. Välittömän toiminnan rajan, toiminnan rajan ja huomiorajan määrittäminen 4.2.9.2. Välittömän toiminnan raja raiteen kieroudelle 4.2.9.3. Välittömän toiminnan raja raideleveyden vaihtelulle 4.2.9.4. Välittömän toiminnan raja kallistukselle 4.2.10. Laiturit 4.2.10.1. Laiturin hyötypituus 4.2.10.2. Laiturin leveys ja reuna 4.2.10.3. Laiturin pääty 4.2.10.4. Laiturin korkeus 4.2.10.5. Laiturin etäisyys raiteesta 4.2.11. Terveys, turvallisuus ja ympäristö 4.2.11.1. Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut 4.2.11.2. Melun ja tärinän raja-arvot ja vähentämistoimet 4.2.11.3. Suojaus sähköiskuilta 4.2.11.4. Rautatietunneleiden turvallisuus 4.2.11.5. Sivutuulten vaikutus 4.2.12. Käyttöä koskeva määräys 4.2.12.1. Etäisyysmerkit 4.2.13. Kiinteät laitteet junien kunnossapitoa varten 4.2.13.1. Yleistä 4.2.13.2. Käymälöiden tyhjennys 4.2.13.3. Laitteistot junien ulkopuoliseen puhdistukseen 4.2.13.4. Vedentäyttö 4.2.13.5. Polttoaineen lisääminen 4.2.13.6. Ulkoinen virran syöttö 4.3. Liitäntöjen toiminnalliset ja tekniset eritelmät 4.3.1. Liitännät liikkuvan kaluston osajärjestelmään 4.3.2. Liitännät energiaosajärjestelmään 4.3.3. Liitännät ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään 4.3.4. Liitännät käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan osajärjestelmään 4.4. Käyttöä koskevat säännöt 4.4.1. Ennakkoon suunniteltuihin töihin liittyvät erityisolosuhteet 4.4.2. Häiriö- ja vajaatoiminta 4.4.3. Työntekijöiden suojaaminen ilmavirran vaikutuksilta 4.5. Kunnossapitosuunnitelma 4.5.1. Ennen radan käyttöönottoa 4.5.2. Radan käyttöönoton jälkeen 4.6. Ammatillinen pätevyys 4.7. Terveyttä ja turvallisuutta koskevat vaatimukset 4.8. Infrastruktuurirekisteri ja hyväksyttyjen raideliikenteen kalustoyksikkötyyppien eurooppalainen rekisteri 5. YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÄT 5.1. Yhteentoimivuuden osatekijöiden valintaperusteet 5.2. Osatekijöiden luettelo 5.3. Osatekijöiden suoritustasot ja eritelmät 5.3.1. Kiskot 5.3.1.1. Kiskon hamaran profiili 5.3.1.2. Kiskojen poikkileikkauksen hitausmomentti 5.3.1.3. Kiskon kovuus 5.3.2. Kiskojen kiinnitysjärjestelmät 5.3.3. Ratapölkyt 6. YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÖIDEN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN ARVIOINTI JA OSAJÄRJESTELMIEN EY-TARKASTUS 6.1. Yhteentoimivuuden osatekijät 6.1.1. Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt 6.1.2. Moduulien soveltaminen 6.1.3. Yhteentoimivuuden osatekijöitä koskevat innovatiiviset ratkaisut 6.1.4. Yhteentoimivuuden osatekijöitä koskeva EY-Vaatimustenmukaisuusvakuutus 6.2. Infrastruktuuriosajärjestelmä 6.2.1. Yleiset säännökset 6.2.2. Moduulien soveltaminen 6.2.3. Innovatiiviset ratkaisut 6.2.4. Osajärjestelmää koskevat erityiset arviointimenettelyt 6.2.5. Teknisiä ratkaisuja, joiden perusteella voidaan olettaa suunnitteluvaiheessa, että osa on vaatimusten mukainen 6.3. EY-tarkastus, kun nopeutta käytetään siirtymäajan kriteerinä 6.4. Kunnossapitosuunnitelman arviointi 6.6. Osajärjestelmät, jotka sisältävät yhteentoimivuuden osatekijöitä, joille ei ole EY-vakuutusta 6.6.1. Ehdot 6.6.2. Asiakirjat 6.6.3. 6.6.1 kohdan mukaisen todistuksen saaneiden osajärjestelmien kunnossapito 7. INFRASTRUKTUURI-YTE:N TOTEUTTAMINEN 7.1. Tämän YTE:n soveltaminen tavanomaisen rautatiejärjestelmän ratoihin 7.2. Tämän YTE:n soveltaminen tavanomaisen rautatiejärjestelmän uusiin ratoihin 7.3. Tämän YTE:n soveltaminen tavanomaisen rautatiejärjestelmän vanhoihin ratoihin 7.3.1. Radan parantaminen 7.3.2. Radan uudistaminen 7.3.3. Kunnossapitoon liittyvä osien vaihto 7.3.4. Vanhat radat, joita koskevia uudistus- tai parannushankkeita ei ole meneillään 7.4. Nopeus siirtymäajan kriteerinä 7.5. Infrastruktuurin ja liikkuvan kaluston yhteensopivuus 7.6. Erityistapaukset 7.6.1. Viron rataverkon erityispiirteitä 7.6.2. Suomen rataverkon erityispiirteitä 7.6.3. Kreikan rataverkon erityispiirteitä 7.6.4. Irlannin rataverkon erityispiirteitä 7.6.5. Latvian rataverkon erityispiirteitä 7.6.6. Liettuan rataverkon erityispiirteitä 7.6.7. Puolan rataverkon erityispiirteitä 7.6.8. Portugalin rataverkon erityispiirteitä 7.6.9. Romanian rataverkon erityispiirteitä 7.6.10. Espanjan rataverkon erityispiirteitä 7.6.11. Ruotsin rataverkon erityispiirteitä 7.6.12. Yhdistyneen kuningaskunnan rataverkon erityispiirteitä Ison-Britannian osalta 7.6.13. Yhdistyneen kuningaskunnan rataverkon erityispiirteitä Pohjois-Irlannin osalta Liite A — Yhteentoimivuuden osatekijöiden arviointi Liite B — Infrastruktuuriosajärjestelmän arviointi Liite C — Rakenteiden kantokykyä koskevat vaatimukset YTE-rataluokittain IsoSSA-Britanniassa Liite E — Rakenteiden kantokykyä koskevat vaatimukset YTE-rataluokittain Liite F — Avointen kohtien luettelo Liite G — Sanasto Liite H — Luettelo standardeista, joihin on viitattu

1. JOHDANTO

1.1 Asiakirjan tekninen soveltamisala

Tämä YTE koskee Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmää sekä osaa sen kunnossapito-osajärjestelmästä. Ne sisältyvät direktiivin 2008/57/EY liitteessä II olevassa 1 kohdassa esitettyyn osajärjestelmäluetteloon.

1.2 Maantieteellinen soveltamisala

Tämän YTE:n maantieteellinen soveltamisala on direktiivin 2008/57/EY liitteessä I olevassa 1.1 kohdassa kuvattu Euroopan laajuinen tavanomainen rautatiejärjestelmä.

1.3 Tämän YTE:n sisältö

Direktiivin 2008/57/EY 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti tässä YTE:ssä

a) ilmoitetaan sen aiottu soveltamisala (2 luku)

b) täsmennetään infrastruktuuriosajärjestelmän olennaiset vaatimukset (3 luku)

c) määritellään toiminnalliset ja tekniset eritelmät, jotka osajärjestelmän ja sen muiden osajärjestelmien kanssa olevien liitäntöjen on täytettävä (4 luku)

d) määritetään yhteentoimivuuden osatekijät ja liitännät, joita varten on oltava olemassa eurooppalaiset eritelmät, mukaan lukien eurooppalaiset standardit, jotka ovat välttämättömiä Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden toteuttamiseksi (5 luku)

e) kerrotaan, mitä menettelyjä on kussakin käsiteltävässä tapauksessa käytettävä toisaalta yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimuksenmukaisuuden tai käyttöönsoveltuvuuden arvioimisessa ja toisaalta osajärjestelmien EY-tarkastuksessa (6 luku)

f) ilmoitetaan YTE:n käyttöönottostrategia (7 luku)

g) ilmoitetaan asianomaisen henkilöstön osalta ammattiosaamista sekä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat edellytykset, joita osajärjestelmän käyttö ja ylläpito sekä tämän YTE:n käyttöönotto edellyttävät (4 luku)

Direktiivin 2008/57/EY 5 artiklan 5 kohdan mukaisesti määrättävistä erityistapauksista kerrotaan 7 luvussa.

Tämän YTE:n 4 luku sisältää myös edellä 1.1 ja 1.2 kohdassa mainittua soveltamisalaa koskevat käyttö- ja kunnossapitosäännöt.

2. OSAJÄRJESTELMÄN MÄÄRITELMÄ JA SOVELTAMISALA

2.1 Infrastruktuuriosajärjestelmän määritelmä

Tässä YTE:ssä käsitellään:

a) infrastruktuurin rakenteellista osajärjestelmää

b) sitä osaa kunnossapidon toiminnallisesta osajärjestelmästä, joka liittyy infrastruktuuriosajärjestelmään (eli junien ulkopuoliseen puhdistukseen tarkoitettuja pesupaikkoja, vedentäyttöä, polttoainetäydennystä, kiinteitä käymälöiden tyhjennyslaitteita ja sähkönsyöttöä).

Infrastruktuuriosajärjestelmään kuuluvat osatekijät luetellaan direktiivin 2008/57/EY liitteessä II (2.1 Infrastruktuuri).

Tämän YTE:n soveltamisalaan kuuluvat näin ollen seuraavat infrastruktuuriosajärjestelmän näkökohdat:

a) radan linjaus

b) raiteen parametrit

c) vaihteet

d) radan kuormituskyky

e) rakenteiden kuormituskyky liikenteen kuormitusta vastaan

f) radan geometrian laatu ja yksittäisiä virheitä koskevat rajat

g) laiturit

h) terveys, turvallisuus ja ympäristö

i) käyttöä koskevat säännöt

j) kiinteät laitteet junien kunnossapitoa varten.

Lisätietoja asiasta on tämän YTE:n 4.2.3 kohdassa.

2.2 Tämän YTE:n liitännät muihin YTE:iin

Tämän YTE:n 4.3 kohdassa on toiminnallinen ja tekninen eritelmä, joka koskee liitäntöjä seuraavassa mainittuihin, eri YTE:issä määriteltyihin osajärjestelmiin:

a) liikkuvan kaluston osajärjestelmä

b) energiaosajärjestelmä

c) ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmä

d) käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan osajärjestelmä.

Liitännät liikuntarajoitteisia henkilöitä koskevaan YTE:ään käsitellään 2.3 kohdassa.

Liitännät rautatietunneleiden turvallisuutta koskevaan YTE:ään käsitellään 2.4 kohdassa.

2.3 Tämän YTE:n liitännät liikuntarajoitteisia henkilöitä koskevaan YTE:ÄÄn

Kaikki infrastruktuuriosajärjestelmään liittyvät vaatimukset, jotka koskevat liikuntarajoitteisten henkilöiden mahdollisuutta käyttää rautatiejärjestelmää, on esitetty liikuntarajoitteisia henkilöitä koskevassa YTE:ssä.

Näin ollen tässä YTE:ssä ei käsitellä infrastruktuuriosajärjestelmää tästä näkökulmasta.

2.4 Tämän YTE:n liitännät rautatietunneleiden turvallisuutta koskevaan YTE:ÄÄn

Kaikki infrastruktuuriosajärjestelmään liittyvät vaatimukset, jotka koskevat rautatietunneleiden turvallisuutta, on esitetty rautatietunneleiden turvallisuutta koskevassa YTE:ssä.

Näin ollen tässä YTE:ssä ei käsitellä infrastruktuuriosajärjestelmää tästä näkökulmasta.

2.5 Infrastruktuurin sisällyttäminen melua koskevan YTE:n soveltamisalaan

Tämän YTE:n soveltamisalaan ei kuulu melun vähentäminen osajärjestelmää ”liikkuva kalusto – melu” koskevassa yhteentoimivuuden teknisessä eritelmässä mainitun ehdotuksen vuoksi. Eritelmässä todetaan:

”Osajärjestelmää ’liikkuva kalusto – melu’ koskeva yhteentoimivuuden tekninen eritelmä

Komission päätös, tehty 23 päivänä joulukuuta 2005 (2006/66/EY).

Tämä päätös tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua siitä päivästä, jona se on annettu tiedoksi.

7.2. YTE:ien tarkistus

– – EY antaa viimeistään seitsemän vuoden kuluttua tämän YTE:n voimaantulosta edellisessä kappaleessa mainitun direktiivin 21 artiklassa tarkoitetulle komitealle raportin ja tarvittaessa ehdotuksen tämän YTE:n tarkistamiseksi seuraavien seikkojen osalta:– –

5. infrastruktuurin sisällyttäminen melua koskevan YTE:n soveltamisalaan infrastruktuuria koskevan YTE:n kanssa koordinoiden”

3. OLENNAISET VAATIMUKSET

Seuraavassa taulukossa viitataan direktiivin 2008/57/EY liitteessä III esitettyihin olennaisiin vaatimuksiin, jotka on merkitty taulukkoon 4 luvussa esitettyjen perusparametrivaatimusten mukaisesti.







Taulukko 1 Infrastruktuuriosajärjestelmän perusparametrit ja niitä vastaavat olennaiset vaatimukset Kohta Tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmän perusparametrit Turvallisuus Luotettavuus Käytettävyys Terveysvaikutus Ympäristönsuojelu Tekninen yhteensopivuus 4.2.4.1 Aukean tilan ulottuma 1.1.1 1.5-§1 4.2.4.2 Raideväli 1.1.1 1.5 4.2.4.3 Suurimmat pituuskaltevuudet 1.1.1 1.5-§1 4.2.4.4 Pienin kaarresäde 1.5-§1 4.2.4.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys 1.5-§1 4.2.5.1 Nimellinen raideleveys 1.5-§1 4.2.5.2 Kallistus 1.1.1 4.2.5.3 Raiteen kallistuksen muutosnopeus (ajan funktiona) 1.5-§1 4.2.5.4 Kallistuksen vajaus 1.1.1 1.5-§1 4.2.5.5 Ekvivalenttinen kartiokkuus 1.1.1, 1.1.2 1.5 4.2.5.6 Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle 1.1.1, 1.1.2 1.5-§1 4.2.5.7 Kiskon kallistus 1.1.1, 1.1.2 1.5-§1 4.2.5.8 Radan jäykkyys 1.5 4.2.6.1 Lukituslaitteet 1.1.1, 1.1.2 4.2.6.2 Vaihteiden käytönaikainen geometria 1.1.1, 1.1.2 1.2 1.5 4.2.6.3 Kiinteän kaksikärkisen risteyksen pisin ohjaukseton osuus 1.1.1, 1.1.2 1.5 4.2.7.1 Radan kantavuus 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 1.5-§1 4.2.7.2 Radan pitkittäisvastus 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 1.5-§1 4.2.7.3 Radan poikittaisvastus 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 1.5-§1 4.2.8.1 Uusien siltojen kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan 1.1.1, 1.1.3 1.5-§1 4.2.8.2 Uusia maarakenteita ja maanpaineen vaikutuksia koskeva ekvivalentti pystykuormitus 1.1.1, 1.1.3 1.5-§1 4.2.8.3 Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestokyky 1.1.1, 1.1.3 1.5-§1 4.2.8.4 Vanhojen siltojen ja maarakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan 1.1.1, 1.1.3 1.5-§1 4.2.9.1 Välittömän toiminnan rajan, toiminnan rajan ja huomiorajan määrittely 1.1.1, 1.1.2 1.2 1.5-§1 4.2.9.2 Välittömän toiminnan raja kiskojen kieroudelle 1.1.1, 1.1.2 1.2 1.5-§1 4.2.9.3 Välittömän toiminnan raja raideleveyden vaihtelulle 1.1.1, 1.1.2 1.2 1.5-§1 4.2.9.4 Välittömän toiminnan raja kallistukselle 1.1.1 1.2 1.5-§1 4.2.10.1 Laiturin hyötypituus 1.5 4.2.10.2 Laiturin leveys ja reuna 1.1.1 4.2.10.3 Laiturin pääty 1.1.1 4.2.10.4 Laiturin korkeus 1.1.1, 2.1.1-§3 1.5-§1 4.2.10.5 Laiturin etäisyys raiteesta 1.1.1, 2.1.1-§3 1.5-§1 4.2.11.1 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut 2.1.1-§ 2, 2.1.1-§ 4 4.2.11.2 Melun ja tärinän raja-arvot ja vähentämistoimet 1.4.1, 1.4.4, 1.4.5 4.2.11.3 Suojaus sähköiskuilta 2.1.1-§3 4.2.11.4 Rautatietunneleiden turvallisuus 1.1.1, 1.1.4,2.1.1-§1, 2.1.1-§4 1.3 1.4.2 4.2.11.5 Sivutuulten vaikutus 1.1.1 4.2.12.1 Etäisyysmerkit 1.2 4.2.13.2 Käymälöiden tyhjennys 1.2 1.3.1 1.5-§1 4.2.13.3 Laitteistot junien ulkopuoliseen puhdistukseen 1.2 1.5-§1 4.2.13.4 Vedentäyttö 1.2 1.3.1 1.5-§1 4.2.13.5 Polttoaineen lisääminen 1.2 1.3.1 1.5-§1 4.2.13.6 Ulkoinen virran syöttö 1.2 1.5-§1 4.4.1 Ennakkoon suunniteltuihin töihin liittyvät erityisolosuhteet 1.2 4.4.2 Häiriö- ja vajaatoiminta 1.2 4.4.3 Työntekijöiden suojaaminen ilmavirran vaikutuksilta 2.1.1-§2 4.5 Kunnossapitosuunnitelma 1.2 4.6 Ammatillinen pätevyys 1.1.5 1.2 4.7 Terveyttä ja turvallisuutta koskevat vaatimukset 2.1.1-§2, 2.1.1-§3, 2.1.1-§4 1.2 1.3 1.4.2 1.5

4. INFRASTRUKTUURIOSAJÄRJESTELMÄN KUVAUS

4.1 Johdanto

(1) Euroopan laajuinen tavanomainen rautatiejärjestelmä, johon sovelletaan direktiiviä 2008/57/EY ja jonka osia infrastruktuuri- ja kunnossapito-osajärjestelmät ovat, on integroitu järjestelmä, jonka yhtenäisyys on tarkastettava, jotta varmistettaisiin olennaisten vaatimusten mukainen järjestelmän yhteentoimivuus.

(2) Direktiivin 5 artiklan 7 kohdassa sanotaan: ”YTE:t eivät ole esteenä jäsenvaltioiden päätöksille, jotka koskevat rataverkon käyttöä muiden kuin YTE:issä tarkoitettujen kalustoyksikköjen liikennöintiin.” Uutta tai parannettua tavanomaista rataa suunniteltaessa olisi siis otettava huomioon kaikki junat, jotka voidaan hyväksyä käyttämään rataa.

(3) Tässä YTE:ssä annettuja raja-arvoja ei ole tarkoitus määrätä yleisiksi suunnitteluarvoiksi. Suunnitteluarvojen on kuitenkin oltava tässä YTE:ssä annettujen raja-arvojen mukaiset.

(4) Osajärjestelmän ja sen liitäntöjen toiminnalliset ja tekniset eritelmät, jotka on kuvattu kohdissa 4.2 ja 4.3, eivät edellytä tiettyjen tekniikoiden tai teknisten ratkaisujen käyttöä paitsi silloin, kun se on ehdottoman tarpeellista Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatieverkon yhteentoimivuuden kannalta. Yhteentoimivuuden innovatiiviset ratkaisut saattavat kuitenkin edellyttää uusia eritelmiä ja/tai uusia arviointimenetelmiä. Teknisen innovoinnin mahdollistamiseksi nämä eritelmät ja arviointimenetelmät on laadittava 6.2.3 kohdassa kuvaillulla tavalla.

4.2 Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset eritelmät

4.2.1 YTE-rataluokat

(1) Direktiivin liitteessä I olevassa 1.1 kohdassa todetaan, että tavanomainen rataverkko voidaan jakaa eri ryhmiin. Yhteentoimivuuden kustannustehokkuuden varmistamiseksi YTE:ssä määritellään rataluokat. YTE:n toiminnalliset ja tekniset eritelmät vaihtelevat sen mukaan, mikä rataluokka on kysymyksessä.

(2) Infrastruktuuriosajärjestelmältä vaadittavat ominaisuudet määritellään erikseen kunkin seuraavassa mainitun Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän rataluokan osalta. Näitä YTE-rataluokkia voidaan käyttää olemassa olevien ratojen luokitteluun, jos asiaa koskevat suorituskykyparametrit täyttyvät johdonmukaisesti suhteessa kansalliseen siirtymisstrategiaan.



Taulukko 2 Tavanomaisen rautatien infrastruktuuriosajärjestelmän mukaiset rataluokat YTE-rataluokat Liikennetyyppi Henkilöliikenne (P) Tavaraliikenne (F) Sekaliikenne (M) Rataluokka Uusi keskeinen TEN-verkon rata (IV) IV-P IV-F IV-M Parannettu keskeinen TEN-verkon rata (IV) V-P V-F V-M Muu uusi TEN-verkon rata (IV) VI-P VI-F VI-M Muu parannettu TEN-verkon rata (IV) VII-P VII-F VII-M

(3) Huomaa, että henkilö- ja tavaraliikenteen solmukohdat sekä yhdysradat on sisällytettävä tarvittaessa yllä oleviin rataluokkiin.

▼M1 —————

▼B

4.2.2 Suorituskykyparametrit

(1) 4.2.1 kohdassa määriteltyjen YTE-rataluokkien suoritustasoa kuvataan seuraavilla suorituskykyparametreilla: a) ulottuma b) akselipaino c) radan nopeus d) junan pituus.

(2) Taulukossa 3 esitetään kunkin YTE-rataluokan suoritustasot.



Taulukko 3 YTE-rataluokan suorituskykyparametrit ulottuma Akselipaino [t] radan nopeus [km/h] junan pituus [m] YTE-rataluokat IV-P GC 22,5 200 400 IV-F GC 25 140 750 IV-M GC 25 200 750 V-P GB 22,5 160 300 V-F GB 22,5 100 600 V-M GB 22,5 160 600 VI-P GB 22,5 140 300 VI-F GC 25 100 500 VI-M GC 25 140 500 VII-P GA 20 120 250 VII-F GA 20 100 500 VII-M GA 20 120 500 Huomautukset: (P) = henkilöliikenne, (F) = tavaraliikenne, (M) = sekaliikenne Ulottumat GA, GB, GCovat standardin EN 15273-3:2009 liitteessä C määritellyn mukaiset

(3) Direktiivin 2008/57/EY 5 artiklan 7 kohdassa sanotaan: ”YTE:t eivät ole esteenä jäsenvaltioiden päätöksille, jotka koskevat rataverkon käyttöä muiden kuin YTE:issä tarkoitettujen kalustoyksikköjen liikennöintiin.” Tämän vuoksi on sallittua suunnitella uusia ja parannettuja ratoja, jotka soveltuvat myös eritelmien mukaisia suuremmille ulottumille, akselipainoille ja nopeuksille sekä pidemmille junille.

(4) Tietyt radan kohdat on sallittua suunnitella taulukossa 3 ilmoitettuja arvoja pienemmälle radan nopeudelle ja/tai junan pituudelle, jos se on asianmukaisesti perustelua maantieteellisten tai kaupunkiympäristöön tai ympäristöön liittyvien vaatimusten vuoksi.

(5) Tämän YTE:n vähimmäisvaatimusten mukaisesti suunniteltu infrastruktuuri ei mahdollista suorituskykyä, joka täyttää samanaikaisesti sekä suurimman nopeuden että suurimman akselipainon vaatimukset. Infrastruktuuria voidaan käyttää suurimmalla nopeudella vain akselipainon ollessa alle taulukossa 3 määritellyn suurimman arvon. Vastaavasti jos käytössä on suurin akselipaino, infrastruktuurissa käytettyjen nopeuksien on oltava alle taulukossa 3 määritellyn suurimman nopeuden.

▼M1 —————

▼B

4.2.3 Infrastruktuuriosajärjestelmää kuvaavat perusparametrit

4.2.3.1 Perusparametriluettelo

(1) Seuraavassa luetellaan infrastruktuuriosajärjestelmää kuvaavat perusparametrit, jotka on ryhmitelty 2.1 kohdassa lueteltujen näkökohtien mukaisesti:

A. Radan linjaus:

a) Aukean tilan ulottuma (4.2.4.1)

b) Raideväli (4.2.4.2)

c) Suurimmat pituuskaltevuudet (4.2.4.3)

d) Pienin kaarresäde (4.2.4.4)

e) Pienin kaltevuustaitteen pyöristys (4.2.4.5)

B. Radan parametrit:

f) Nimellinen raideleveys (4.2.5.1)

g) Kallistus (4.2.5.2)

h) Raiteen kallistuksen muutosnopeus (ajan funktiona) (4.2.5.3)

i) Kallistuksen vajaus (4.2.5.4)

j) Ekvivalenttinen kartiokkuus (4.2.5.5)

k) Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle (4.2.5.6)

l) Kiskon kallistus (4.2.5.7)

m) Radan jäykkyys (4.2.5.8)

C. Vaihteet ja risteykset

n) Lukituslaitteet (4.2.6.1)

o) Vaihteiden käytönaikainen geometria (4.2.6.2)

p) Kaksikärkisten risteysten pisin ohjaukseton osuus (4.2.6.3)

D. Raiteen kuormitettavuus

q) Raiteen kantavuus (4.2.7.1)

r) Raiteen pitkittäisvastus(4.2.7.2)

s) Raiteen poikittaisvastus (4.2.7.3)

E. Rakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan

t) Uusien siltojen kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan (4.2.8.1)

u) Uusia maarakenteita ja maanpaineen vaikutuksia koskeva ekvivalentti pystykuormitus (4.2.8.2)

v) Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestokyky (4.2.8.3)

w) Vanhojen siltojen ja maarakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan (4.2.8.4)

F. Radan geometria ja yksittäisiä vikoja koskevat rajat

x) Välittömän toiminnan rajan, toiminnan rajan ja huomiorajan määrittely (4.2.9.1)

y) Välittömän toiminnan raja kiskojen kieroudelle (4.2.9.2)

z) Välittömän toiminnan raja raideleveyden vaihtelulle (4.2.9.3)

(aa) Välittömän toiminnan raja kallistukselle (4.2.9.4)

G. Laiturit

(bb) Laiturin hyötypituus (4.2.10.1)

(cc) Laiturin leveys ja reuna (4.2.10.2)

(dd) Laiturin pääty (4.2.10.3)

(ee) Laiturin korkeus (4.2.10.4)

(ff) Laiturin etäisyys raiteesta (4.2.10.5)

H. Terveys, turvallisuus ja ympäristö

(gg) Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut (4.2.11.1)

(hh) Melun ja tärinän raja-arvot ja vähentämistoimet (4.2.11.2)

(ii) Suojaus sähköiskuilta (4.2.11.3)

(jj) Rautatietunneleiden turvallisuus (4.2.11.4)

(kk) Sivutuulten vaikutus (4.2.11.5)

I. Käyttöä koskeva määräys

(ll) Etäisyysmerkit (4.2.12.1)

J. Kiinteät laitteet junien kunnossapitoa varten

(mm) Käymälöiden tyhjennys (4.2.13.2)

(nn) Laitteistot junien ulkopuoliseen puhdistukseen (4.2.13.3)

(oo) Vedentäyttö (4.2.13.4)

(pp) Polttoaineen lisääminen (4.2.13.5)

(qq) Ulkoinen virran syöttö (4.2.13.6)

4.2.3.2 Perusparametrejä koskevat vaatimukset

(1) Nämä vaatimukset on kuvattu seuraavissa kappaleissa. Niissä on myös kuvattu kyseisille parametreille ja liitännöille sallittavat erityisehdot.

(2) Kaikki tämän YTE:n 4 luvun vaatimukset on annettu radoille, jotka on rakennettu vastaamaan tämän YTE:n mukaisille radoille 4.2.5.1 kohdassa määriteltyä eurooppalaista standardiraideleveyttä.

(3) Kallistusta, raiteen kallistuksen muutosnopeutta, kallistuksen vajausta, kallistuksen vajauksen muuttumista ja raiteen kieroutta koskevia eritelmiä sovelletaan ratoihin, joiden nimellinen raideleveys on 1 435 mm. Jos nimellinen raideleveys on jokin muu, näiden parametrien rajat on määriteltävä kiskojen välisen nimellisetäisyyden perusteella.

(4) Jos kyseessä on monikiskoinen raide, tämän YTE:n vaatimuksia on sovellettava erikseen kuhunkin raiteeseen, joita on tarkoitus käyttää erillisinä raiteina.

(5) Kohdassa 7.6 käsitellään vaatimuksia, joita sovelletaan erityistapauksissa, esimerkiksi kun rata on rakennettu muulla raideleveydellä.

▼M1

(6) Radalla voi olla lyhyt osuus, jossa on laitteita raideleveyden vaihtamista varten.

▼B

(7) Vaatimukset kuvaavat osajärjestelmää normaalikäytössä. Töiden suorittamisesta johtuvat tilanteet, jotka voivat aiheuttaa tilapäisiä muutoksia osajärjestelmän suorituskykyyn, on käsitelty 4.4 kohdassa.

▼M1

(8) Tavanomaisten junien suoritustasoja voidaan nostaa erilaisilla järjestelmillä, kuten kallistuvakorisuudella. Tällaisten junien kululle voidaan sallia erikoisehtoja edellyttäen, etteivät ne aiheuta rajoituksia sellaisille junille, joissa tällaista järjestelmää ei ole.

▼B

4.2.4 Radan linjaus

4.2.4.1 Aukean tilan ulottuma

(1) Aukean tilan ulottuma on määriteltävä tämän YTE:n taulukossa 3 määritellyn ulottuman perusteella.

(2) Aukean tilan ulottumaa koskevat laskelmat on tehtävä käyttäen kinemaattista menetelmää, joka on standardin EN 15273–3:2009 luvuissa 5, 7 ja 10 sekä sen liitteessä C mainittujen vaatimusten mukainen.

(3) Ajojohdoin varustetun radan virroittimien ulottumat on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän energia-YTE:ssä.

4.2.4.2 Raideväli

(1) Raideväli on määriteltävä tämän YTE:n taulukossa 3 määritellyn ulottuman perusteella.

(2) Tarvittaessa raideväli on määriteltävä niin, että otetaan huomioon myös ilmavirran vaikutukset. Ilmavirran vaikutusten huomioon ottamista koskevat säännöt ja raideväli, joka vaatii ilmavirran vaikutusten huomioonottamista, ovat avoimia kohtia.

▼M1 —————

▼B

4.2.4.3 Suurimmat pituuskaltevuudet

(1) Suunnitteluvaiheessa voidaan pääraiteille sallia pituuskaltevuuksia aina 35 mm/m asti, kunhan noudatetaan seuraavia reunaehtoja: a) 10 km:n matkalta mitattu keskimääräinen pituuskaltevuus saa olla enintään 25 mm/m b) yhtäjaksoisen 35 mm/m kaltevan mäen pituus ei ylitä kuutta kilometriä.

(2) Matkustajalaiturien kautta kulkevien raiteiden pituuskaltevuus saa olla korkeintaan 2,5 mm/m paikoissa, joissa matkustajavaunuja kytketään tai irrotetaan säännöllisesti.

(3) Suunnitteluvaiheessa voidaan pääraiteille sallia suurimpia pituuskaltevuuksia aina 12,5 mm/m asti.

(4) Korkeintaan kolmen kilometrin rataosuuksilla sallitaan 20 mm/m suurin pituuskaltevuus.

(5) Korkeintaan 0,5 km:n osuuksilla sallitaan 35 mm/m suurin pituuskaltevuus, ellei junan ole tarkoitus normaalikäytössä pysähtyä tällä osuudella.

(6) Matkustajalaiturien vieressä olevien raiteiden pituuskaltevuus saa olla korkeintaan 2,5 mm/m paikoissa, joissa matkustajavaunuja kytketään tai irrotetaan säännöllisesti.

(7) Parannetuille radoille ei määritellä arvoja, koska pituuskaltevuusarvot on määritelty jo kyseistä rataa rakennettaessa.

(8) Liikkuvan kaluston pysäköimistä varten tarkoitettujen pysäköintiraiteiden pituuskaltevuus ei saa ylittää 2,5 mm/m, ellei ole toteutettu erityisiä varokeinoja liikkuvan kaluston liikkeellelähdön estämiseksi.

▼M1 —————

▼B

4.2.4.4 Pienin kaarresäde

(1) Suunniteltaessa pienintä kaarresädettä on otettava huomioon mitoitusnopeus kaarteessa kyseisellä alueella.

(2) Pysäköinti- ja muilla sivuraiteilla kaarresäteen on oltava vähintään 150 m.

(3) Laiturin vieressä olevan raiteen pienin kaarresäde määritellään liikuntarajoitteisia henkilöitä koskevassa YTE:ssä.

(4) Vastakaarteet (muualla kuin järjestelyratapihoilla, joilla vaunuja vaihdetaan yksitellen), joiden säteet ovat 150–300 m, on suunniteltava standardissa EN 13803–2:2006 olevan 8.4 kohdan mukaisesti puskimien ristiinmenon estämiseksi.

▼M1 —————

▼B

4.2.4.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys

(1) Pienimmän pyöristyssäteen on mäen huipulla oltava vähintään 600 m ja notkossa 900 m (poikkeuksena järjestelyratapihojen laskumäet).

(2) Järjestelyratapihojen laskumäkien pyöristyssäteen on mäen huipulla oltava vähintään 250 m ja notkossa 300 m.

4.2.5 Radan parametrit

4.2.5.1 Nimellinen raideleveys

(1) Eurooppalaisen nimellisen standardiraideleveyden on oltava 1 435 mm.

▼M1 —————

▼B

4.2.5.2 Kallistus

(1) Laiturin viereisten raiteiden suunniteltu kallistus saa olla enintään 110 mm.

▼M1 —————

▼B

(3) Suunniteltu kallistus saa olla enintään 180 mm.

(4) Suunniteltu kallistus saa olla enintään 160 mm.

(5) Kaarresäteen ollessa alle 290 m kallistus on rajoitettava seuraavan kaavan mukaiseksi D ≤(R-50)/1,5 jossa D on kallistus millimetreinä ja R on säde metreinä.

4.2.5.3 Kallistuksen muutosnopeus (ajan funktiona)

(1) Kallistuksen muutosnopeus siirtymäkaaressa saa olla enintään 70 mm/s laskettuna sellaisten junien suurimmalla sallitulla nopeudella, joissa ei ole kallistuksen vajauksen kompensointijärjestelmää.

(2) Kuitenkin, jos kallistuksen vajaus siirtymäkaaren lopussa on korkeintaan 150 mm ja kallistuksen vajauksen muutos siirtymäkaaren läpi ajettaessa on korkeintaan 70 mm/s, kallistuksen muutosnopeuden enimmäisarvo voidaan nostaa arvoon 85 mm/s.

4.2.5.4 Kallistuksen vajaus

(1) Seuraavassa esitetyt tiedot koskevat yhteentoimivia ratoja, joiden nimellinen raideleveys on tämän YTE:n 4.2.5.1 kohdan mukainen.

4.2.5.4.1 Normaalin raiteen sekä vaihteiden suoran raiteen kallistuksen vajaus

(1) Suurimman kallistuksen vajauksen, jolla junat saavat ajaa, on noudatettava kyseisen kaluston hyväksymiskriteerejä, jotka on määritelty suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä.

(2) Ilman kallistuksen vajauksen kompensointijärjestelmää ajavien junien kallistuksen vajaus ajettaessa radoilla, joiden suurin sallittu nopeus on 200 km/h, ei saa ilman lisäselvityksiä ylittää seuraavassa mainittuja arvoja: a) 130 mm (tai 0,85 m/s2 kompensoimaton poikittaiskiihtyvyys) tavaravaunuja koskevassa YTE:ssä hyväksytylle liikkuvalle kalustolle b) 150 mm (tai 1,0 m/s2 kompensoimaton poikittaiskiihtyvyys) vetureita ja matkustajakalustoa koskevassa liikkuvan kaluston YTE:ssä hyväksytylle liikkuvalle kalustolle.

(3) Junat, jotka on suunniteltu ajamaan suuremmalla kallistuksen vajauksella (akselipainoltaan pienemmät junayksiköt, kallistuksen vajauksen kompensointijärjestelmällä varustetut junat), saavat ajaa suuremmilla kallistuksen vajausarvoilla edellyttäen, että kulun turvallisuus voidaan osoittaa.

4.2.5.4.2 Kallistuksen vajauksen äkillinen muutos vaihteiden poikkeavalla raiteella

(1) Suurimmat suunnitteluarvot kallistuksen vajauksen muuttuessa äkillisesti vaihteiden poikkeavalla raiteella ovat seuraavat: a) 120 mm vaihteille, joista poikkeavan liikenteen nopeus voi olla 30 km/h ≤ v ≤ 70 km/h b) 105 mm vaihteille, joista poikkeavan liikenteen nopeus voi olla 70 km/h < v ≤ 170 km/h c) 85 mm vaihteille, joista poikkeavan liikenteen nopeus voi olla 170 km/h < v ≤ 200 km/h.

(2) Vanhoissa vaihdemalleissa voidaan hyväksyä 20 mm:n poikkeama näistä arvoista.

4.2.5.5 Ekvivalenttinen kartiokkuus

(1) Taulukossa 4 mainitut ekvivalenttisen kartiokkuuden raja-arvot on laskettava käyttäen seuraavia pyöräkerran sivuttaisliikkeen amplitudin (y) arvoja:



— y = 3 mm if (TG – SR) ≥ 7 mm — , if 5 mm ≤ (TG – SR) > 7 mm — y = 2 mm if (TG – SR) < 5 mm missä TG on raideleveys ja SR on pyöränlaippojen välinen etäisyys. Vaihteiden osalta ei vaadita ekvivalenttisen kartiokkuuden arviointia.

4.2.5.5.1 Ekvivalenttisen kartiokkuuden suunnitteluarvot

(1) Raideleveyden, kiskon hamaran profiilin ja kiskon kallistuksen suunnitteluarvot on tavallisella radalla valittava niin, ettei taulukossa 4 määriteltyjä ekvivalenttisen kartiokkuuden rajoja ylitetä.



Taulukko 4 Ekvivalenttisen kartiokkuuden suunnitteluarvot Nopeusalue [km/h] Ekvivalenttinen kartiokkuus S 1002, GV 1/40 EPS v ≤ 60 Arviointia ei vaadita Arviointia ei vaadita 60 < v ≤ 160 0,25 0,30 160 < v ≤ 200 0,25 0,30

(2) Seuraavat pyöräkerrat on mallinnettava kulkemaan suunnittelun mukaisissa rataolosuhteissa (simuloitu standardin EN 15302:2008 mukaisella laskelmalla): a) S 1002, standardin EN 13715:2006 liitteessä C määritelty SR:n arvo = 1 420 mm b) S 1002, standardin EN 13715:2006 liitteessä C määritelty SR:n arvo = 1 426 mm c) GV 1/40, standardin EN 13715:2006 liitteessä B määritelty SR:n arvo = 1 420 mm d) GV 1/40, standardin EN 13715:2006 liitteessä B määritelty SR:n arvo = 1 426 mm e) EPS, standardin EN 13715:2006 liitteessä D määritelty SR:n arvo = 1 420 mm.

4.2.5.5.2 Käytönaikaisen ekvivalenttisen kartiokkuuden hallintaa koskevat vaatimukset

(1) Käytönaikaisen ekvivalenttisen kartiokkuuden hallintaa koskevat vaatimukset ovat avoin kohta.

(2) Kun raiteen rakenteesta on tehty esisuunnittelu, tärkeänä parametrina kontrolloitaessa käytönaikaista ekvivalenttista kartiokkuutta on raideleveys. Avoimeksi jäävän kohdan sulkemista odotettaessa on noudatettava alla mainittuja keskimääräisen raideleveyden arvoja ja toimenpiteitä, joita tarvitaan tilanteessa, jossa junan kulku on epävakaata.

(3) Rataverkon haltijan on varmistettava, että keskimääräinen raideleveys suoralla radalla ja kaarteissa, joiden kaarresäde r > 10 000 m, pysyy seuraavassa taulukossa mainitun raja-arvon yläpuolella.



Taulukko 5 Käytönaikainen keskimääräinen raideleveys suoralla radalla sekä kaarteissa, joiden kaarresäde r > 10 000 m Nopeusalue [km/h] Keskimääräinen raideleveys (mm) mitattuna 100 metrin matkalta v ≤ 60 arviointia ei vaadita 60 < v ≤ 160 1 430 160 < v ≤ 200 1 430

(4) Jos on ilmoitettu junan kulun epävakaudesta radalla, joka on 4.2.5.5 kohdan vaatimuksen mukainen, ja jos liikkuvan kaluston pyöräkertojen ekvivalenttinen kartiokkuus noudattaa suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston YTE:issä annettuja vaatimuksia, rautatieyrityksen ja rataverkon haltijan on järjestettävä tutkinta, jossa selvitetään epävakauden syy.

4.2.5.6 Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle

(1) Kiskon hamaran profiilin, joka on tarkoitettu normaalille raiteelle, on oltava seuraavanlainen: a) kiskon hamaran sivussa on suora osuus, joka on hamaran pystyakselin suuntainen tai enintään 1/16 kulmassa siihen nähden; b) pystysuoran etäisyyden kyseisen suoran osuuden yläpään ja kiskon selän välillä on oltava alle 15 mm; c) kulkureunan pyöristyssäteen on oltava vähintään 12 mm; d) kiskon selän keskipisteen ja tangenttipisteen välisen vaakatasossa mitatun etäisyyden on oltava 31–37 mm.

1 kiskon selän keskipiste

2 tangenttipiste

3 suora osuus

4 kiskon hamaran pystyakseli

5 kulkureunan pyöristys

4.2.5.7 Kiskon kallistus

4.2.5.7.1 Normaali raide

(1) Kisko on kallistettava raiteen keskiviivaa kohti.

(2) Kiskon kallistus tietyllä reitillä on valittava väliltä 1/20–1/40.

▼M1 —————

▼B

4.2.5.7.2 Vaihteita koskevat vaatimukset

(1) Vaihteisiin suunniteltavien kiskojen on oltava joko pystysuoria tai kallistettuja.

(2) Jos kisko on kallistettu, suunnitellun kallistuksen on vaihteissa oltava sama kuin normaalilla raiteella.

(3) Kallistus voidaan ilmoittaa kiskon hamaran profiilin aktiivisen osan muodon perusteella.

(4) Kiskotus voidaan tehdä ilman kiskojen kallistusta lyhyillä tavallisilla raideosuuksilla, jotka ovat sellaisten vaihteiden välillä, joissa ei ole kallistusta.

(5) Kallistetulta raiteelta voidaan tehdä lyhyt siirtymäosuus pystysuoralle raiteelle.

4.2.5.8 Radan jäykkyys

(1) Koko järjestelmää koskevat radan jäykkyysvaatimukset ovat avoin kohta.

4.2.6 Vaihteet

4.2.6.1 Lukituslaitteet

(1) Kaikki vaihteiden liikkuvat osat on varustettava lukituslaittein. Tämä ei koske järjestelyratapihoja eikä muita vain vaihtotyöhön käytettäviä raiteita.

(2) Kaikki vaihteiden liikkuvat osat on varustettava lukituslaittein, jos suurin sallittu nopeus on yli 40 km/h, paitsi jos niitä käytetään yksinomaan myötäsuuntaan.

4.2.6.2 Vaihteiden käytönaikainen geometria

(1) Tässä YTE:n luvussa annetaan käytönaikaiset raja-arvot, jotka ovat yhteensopivia suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston YTE:issä määriteltyjen pyöräkertojen geometristen ominaisuuksien kanssa. Rataverkon haltijan tehtävänä on päättää suunnitteluarvoista ja varmistaa kunnossapitosuunnitelman avulla, että käytönaikaiset arvot eivät poikkea YTE:ssä annetuista arvoista. Nämä raja-arvot on määritelty välitöntä toimintaa vaativiksi raja-arvoiksi.

1 Risteyskärki (IP)

2 Teoreettinen kulkureuna

3 Todellinen kärki (RP)

(2) Vaihteiden teknisten ominaisuuksien on noudatettava seuraavia käytönaikaisia arvoja: a) Kulusta vapaan tilan enimmäisarvo vaihteissa: 1 380 mm. Arvoa voidaan muuttaa suuremmaksi, jos rataverkon haltija voi osoittaa, että vaihteen kääntö- ja lukitusjärjestelmä kestää pyöräkerran poikittaissuuntaiset törmäykset. b) Risteyksen ja vastakiskon kiinteän välin vähimmäisarvo tavallisissa risteyksissä: 1 392 mm. Arvo on mitattu 14 mm kulkupinnan alapuolelta ja teoreettisella kulkureunalla, sopivalla etäisyydellä kärjen todellisesta pisteestä (RP) kuvan 2 mukaan. Arvo voi olla pienempi risteyksissä, joiden kärki on lyhennetty. Tässä tapauksessa rataverkon haltijan on osoitettava, että kärjen lyhennys on riittävä sen varmistamiseksi, ettei pyörä osu todelliseen kärkeen (RP). c) Kulusta vapaan tilan enimmäisarvo risteyksen kärjessä: 1 356 mm. d) Kulusta vapaan tilan enimmäisarvo vasta-/siipikiskon alkupisteessä: 1 380 mm. e) Laippauran vähimmäisleveys: 38 mm. f) Laippauran vähimmäissyvyys: 40 mm. g) Vastakiskon enimmäiskorotus: 70 mm.

(3) Kaikkia vaihteita koskevia asiaankuuluvia vaatimuksia sovelletaan myös muihin teknisiin ratkaisuihin, joissa käytetään vaihteiden kiskoja, esimerkiksi monikiskoisilla radoilla käytettäviin sivuttaissiirtäjiin.

4.2.6.3 Kiinteän kaksikärkisen risteyksen Pisin ohjaukseton osuus

(1) Pisin ohjauksettoman osuuden suunnitteluarvo saa vastata 1:9 (tgα = 0,11, α = 6 20′) kaksikärkistä risteystä, jossa vastakiskon korotus on vähintään 45 mm ja pyörän vähimmäishalkaisija 330 mm suoralla raiteella.

4.2.7 Raiteen kuormitettavuus

4.2.7.1 Raiteen kantavuus

(1) Raide, mukaan luettuina vaihteet, on suunniteltava kestämään vähintään seuraavat voimat: a) Taulukossa 3 määriteltyjen YTE-rataluokkien suorituskykyparametrien mukainen akselipaino. b) Suurin pyöräkerran raiteeseen kohdistama dynaaminen pyörävoima. Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä määritetään suurimman dynaamisen pyörävoiman raja-arvo määritellyissä testiolosuhteissa. Raiteen kantavuuden on oltava näiden arvojen mukainen. c) Suurin pyöräkerran raiteeseen kohdistama kvasistaattinen pyörävoima. Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä määritetään suurimman kvasistaattisen pyörävoiman raja-arvo määritellyissä testiolosuhteissa. Raiteen kantavuuden on oltava näiden arvojen mukainen.

4.2.7.2 Raiteen pitkittäisvastus

4.2.7.2.1 Suunnittelussa huomioitavat voimat

(1) Raide, mukaan luettuina vaihteet, on suunniteltava kestämään jarrutuksesta johtuvat pituussuuntaiset voimat. Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä määritetään raja-arvot hidastuvuudelle. Näitä rajoja käytetään määriteltäessä jarrutuksesta johtuvia pituussuuntaisia voimia.

(2) Raide on suunniteltava siten, että kiskon lämpötilan muutoksista johtuvien pitkittäisten voimien aiheuttaman raiteen nurjahduksen vaara on mahdollisimman pieni.

4.2.7.2.2 Yhteensopivuus jarrujärjestelmien kanssa

(1) Raide on suunniteltava siten, että hätäjarrutuksissa voidaan käyttää magneettisia kiskojarruja.

▼M1 —————

▼B

(3) Jos rata on yhteensopiva käytettäväksi kitkasta riippumattomien jarrujärjestelmien kanssa, paikalliset sääolot ja toistuvien jarrutusten odotettavissa oleva määrä tietyssä paikassa on otettava huomioon. Pyörien ja kiskojen välisestä kitkasta riippumattomiin jarrujärjestelmiin kuuluvat magneettiset kiskojarrut ja pyörrevirtajarrut.

4.2.7.3 Raiteen poikittaisvastus

(1) Raide, mukaan luettuina vaihteet, on suunniteltava kestämään vähintään seuraavat voimat: a) Suurin pyöräkerran raiteeseen kohdistama dynaaminen poikittaisvoima. Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä määritetään raja-arvo pyöräkerran raiteeseen kohdistamille poikittaisvoimille. Raiteen kestokyvyn poikittaisvoimia vastaan on oltava näiden arvojen mukainen. b) Pyöräkerran raiteeseen kohdistama kvasistaattinen ohjausvoima. Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä määritetään kvasistaattisen ohjausvoiman Yqst raja-arvo, kun säteet ja testiolosuhteet on määritelty. Raiteen kestokyvyn poikittaisvoimia vastaan on oltava näiden arvojen mukainen.

4.2.8 Rakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan

(1) Tässä YTE:ssä eriteltyjä standardin EN 1991–2:2003 ja standardin EN 1990:2002 liitteen A2 (julkaistu standardina EN 1990:2002/A1:2005) vaatimuksia on sovellettava kansallisissa liitteissä mainittujen näitä standardeja koskevien vastaavien ehtojen mukaisesti, jos sellaisia on.

4.2.8.1 Uusien siltojen kuormitettevuus liikenteen kuormitusta vastaan

4.2.8.1.1 Pystykuormat

(1) Rakenteet on suunniteltava kestämään pystykuormia seuraavien standardissa EN 1991–2:2003 määriteltyjen kuormakaavioiden mukaisesti: a) Standardissa EN 1991–2:2003 olevan 6.3.2 (2)P kohdan mukaisesti määritelty kuormakaavio 71. b) Lisäksi jatkuvia siltoja varten on kuormakaavio SW/0, joka on määritelty standardissa EN 1991–2:2003 olevassa 6.3.3 (3)P kohdassa.

(2) Kuormakaaviot kerrotaan alfa-kertoimella (α), kuten standardissa EN 1991–2:2003 olevissa 6.3.2 (3)P ja 6.3.3 (5)P kohdissa on selostettu.

(3) Alfan arvo α voi olla taulukossa 6 mainittu luku tai sitä suurempi luku.



Taulukko 6 Alfa-kerroin (α) uusien rakenteiden suunnittelussa Rataluokka tai YTE-rataluokat Pienin alfa-tekijä (α) IV 1,1 V 1,0 VI 1,1 VII-P 0,83 VII-F, VII-M 0,91

(4) Kuormakaavioista saadut kuormitusvaikutukset korotetaan dynaamisella suurennuskertoimella fii (Φ), kuten standardissa EN 1991–2:2003 olevissa 6.4.3 (1)P ja 6.4.5.2 (2) kohdissa on selostettu.

4.2.8.1.2 Keskipakokuormat

(1) Jos sillalla oleva raide on kaareva sillan koko pituudelta tai sen osalta, keskipakokuorma tulee ottaa huomioon rakenteiden suunnittelussa standardissa EN 1991–2:2003 olevien 6.5.1 (2), (4)P ja (7) kohtien mukaisesti.

4.2.8.1.3 Sivusysäyskuormat

(1) Sivusysäyskuorma on otettava huomioon rakenteiden suunnittelussa standardissa EN 1991–2:2003 olevan 6.5.2 kohdan mukaisesti.

4.2.8.1.4 Vedon ja jarrutuksen vaikutus (pitkittäissuuntaiset kuormat)

(1) Veto- ja jarrukuormat on otettava huomioon rakenteiden suunnittelussa standardissa EN 1991–2:2003 olevien 6.5.3 (2)P, (4), (5) ja (6) kohtien mukaisesti. Veto- ja jarrukuormien suunnan suhteen tulee ottaa huomioon kunkin raiteen sallitut liikenteen suunnat.

4.2.8.1.5 Rautatieliikenteen vaikutuksista johtuva suunniteltu raiteen kierous

(1) Rautatieliikenteen vaikutuksista johtuva suurin raiteen suunniteltu kierous ei saa ylittää standardin EN 1990:2002 liitteessä A2 (julkaistu standardina EN 1990:2002/A1:2005) olevassa A2.4.4.2.2(3)P kohdassa esitettyjä ehtoja. Suurimpaan sallittuun suunniteltuun kierouteen kuuluvat kierous, jota radalla esiintyy, kun siltaan ei kohdistu rautatieliikenteen vaikutusta, ja kierous, joka johtuu rautatieliikenteestä aiheutuvasta sillan kokonaisvääntymisestä.

4.2.8.2 Uusia maarakenteita ja maanpaineen vaikutuksia koskeva ekvivalentti pystykuormitus

(1) Maarakenteet on suunniteltava kestämään pystysuoria kuormia standardissa EN 1991–2:2003 olevassa 6.3.6.4 kohdassa määritellyn kuormakaavion 71 mukaisesti.

(2) Kuormakaavio 71 kerrotaan alfa-kertoimella (α), kuten standardissa EN 1991–2:2003 olevassa 6.3.2 (3)P kohdassa on selostettu. Alfan arvo voi olla suurempi tai yhtä suuri kuin taulukon 6 mukainen luku.

4.2.8.3 Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestokyky

(1) Ohikulkevien junien aerodynaamiset vaikutukset on otettava huomioon standardin EN 1991–2:2003 kohdan 6.6 mukaisesti.

4.2.8.4 Vanhojen siltojen ja maarakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan

(1) Sillat ja maarakenteet on muutettava määritellylle yhteentoimivuuden tasolle 4.2.1 kohdassa määriteltyjen YTE-rataluokkien mukaisesti.

(2) Kunkin YTE-rataluokan rakenteiden kantavuutta koskevat vähimmäisvaatimukset on esitetty liitteessä E. Kukin arvo on vähimmäistavoite, joka rakenteen on täytettävä, jotta rata voidaan vakuuttaa yhteentoimivaksi.

(3) Seuraaviin tapauksiin on kiinnitettävä erityistä huomiota: a) Jos vanha rakenne korvataan uudella rakenteella, uuden rakenteen on oltava 4.2.8.1 tai 4.2.8.2 kohdan vaatimusten mukainen. b) Jos vanhojen rakenteiden vähimmäiskantavuus julkaistun EN-rataluokituksen mukaan täyttää liitteen E vaatimukset, kun suurin sallittu nopeus otetaan huomioon, vanhat rakenteet täyttävät asianomaiset yhteentoimivuuden vaatimukset. c) Jos vanhan rakenteen kantavuus ei täytä liitteen E vaatimuksia ja rakennetta korjataan, esimerkiksi vahvistetaan, jotta sen kantavuus vastaisi tämän YTE:n vaatimuksia (eikä rakennetta ole tarkoitus korvata uudella), rakenne on saatettava liitteen E vaatimusten mukaiseksi.

(4) Ison-Britannian rautatieverkon osalta edellä oleva 2 ja 3 kohta voidaan korvata Route Availability (RA) -numerolla (joka on annettu tätä tarkoitusta varten ilmoitetun kansallisen teknisen säännön mukaisesti), ja silloin viittaus liitteeseen E korvataan viittauksella liitteeseen C.

4.2.9 Radan geometrian laatu ja yksittäisiä virheitä koskevat rajat

4.2.9.1 Välittömän toiminnan rajan, toiminnan rajan ja huomiorajan määrittäminen

(1) Rataverkon haltijan on määritettävä seuraavien parametrien osalta, mikä on välittömän toiminnan raja, toiminnan raja ja huomioraja: a) nuolikorkeus – keskihajonta(vain huomioraja) b) korkeuspoikkeama – keskihajonta (vain huomioraja) c) nuolikorkeus – yksittäiset virheet – keskiarvosta huippuarvoon d) korkeuspoikkeama – yksittäiset virheet – keskiarvosta huippuarvoon e) raiteen kierous – yksittäiset virheet – nollasta huippuarvoon, riippuu 4.2.9.2 kohdassa annetuista välittömän toiminnan raja-arvoista f) raideleveyden vaihtelu – yksittäiset virheet – nimellisestä raideleveydestä huippuarvoon, riippuu 4.2.9.3 kohdassa annetuista välittömän toiminnan raja-arvoista g) keskimääräinen raideleveys 100 m:n matkalla – nimellisestä raideleveydestä keskiarvoon, riippuu 4.2.5.5.2 kohdassa annetuista välittömän toiminnan raja-arvoista h) kallistus – suunnittelun mukaisesta arvosta huippuarvoon, riippuu 4.2.9.4 kohdassa annetuista välittömän toiminnan raja-arvoista.

(2) Näiden parametrien mittausolosuhteet määritellään standardin EN 13848–1:2003 + A1:2008 luvussa 5.

(3) Määrittäessään näitä raja-arvoja rataverkon haltijan on otettava huomioon radan laatua koskevat raja-arvot, joihin kalustoyksikön hyväksyntä perustuu. Kalustoyksikön hyväksyntää koskevat vaatimukset esitetään tavanomaisen rautatiejärjestelmän ja suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä.

(4) Rataverkonhaltijan käyttöön ottamat välitöntä toimintaa, toimintaa ja huomioimista koskevat raja-arvot on merkittävä tämän YTE:n 4.5 kohdassa edellytettävään kunnossapitosuunnitelmaan.

4.2.9.2 Välittömän toiminnan raja raiteen kieroudelle

(1) Raiteen kierouden ollessa yksittäinen virhe välittömän toiminnan raja ilmoitetaan arvona nollasta huippuarvoon. Raiteen kierous määritellään kahden tietyllä etäisyydellä toisistaan olevan mitatun poikkitason algebrallisena erona ja ilmaistaan yleensä niiden kahden pisteen välisenä kaltevuutena, joista poikkitaso mitataan. Poikkitaso mitataan kiskojen selkien nimellisistä keskipisteistä.

(2) Raiteen kierouden raja-arvo perustuu käytettyyn mittakantaan (l) seuraavan kaavan mukaan: Kierouden raja-arvo = (20/l + 3) a) jossa l on mitattu matka (metreinä) ja 1,3 m ≤ l ≤ 20 m b) suurimman sallitun arvon ollessa 7 mm/m.

(3) Rataverkon haltijan on määriteltävä kunnossapitosuunnitelmassa perusteet, joita käytetään radan mittaukseen, jotta voidaan tarkistaa, ovatko ne tämän vaatimuksen mukaisia. Mittakannoissa on oltava vähintään yksi 2–5 metrin välillä oleva mittakanta.

(4) Jos kaarresäde on alle 420 m ja kallistus D > (R – 100)/2, raiteen kierous saa olla seuraavan kaavan mukainen: Kierouden raja-arvo = (20/l + 1,5), jossa suurin arvo on 6–3 mm/m mitatun matkan pituuden mukaan, kuten kuva 4 osoittaa.

4.2.9.3 Välittömän toiminnan raja raideleveyden vaihtelulle

Välittömän toiminnan rajat raideleveyden vaihtelulle on määritelty taulukossa 7.







Taulukko 7 Välittömän toiminnan rajat raideleveyden vaihtelulle Nopeus [km/h] Mitat [mm] Nimellisestä raideleveydestä huippuarvoon Vähimmäisraideleveys Enimmäisraideleveys V ≤ 80 -9 +35 80 < V ≤ 120 -9 +35 120 < V ≤ 160 -8 +35 160 < V ≤ 200 -7 +28

4.2.9.4 Välittömän toiminnan raja kallistukselle

(1) Kiskojen käytönaikaisen kallistuksen on pysyttävä +/-20 mm:n rajoissa suunnitellusta kallistuksesta, mutta suurin sallittu käytönaikainen kallistus on 190 mm.

(2) Kiskojen käytönaikaisen kallistuksen on pysyttävä +/-20 mm:n rajoissa suunnitellusta kallistuksesta, mutta suurin sallittu käytönaikainen kallistus on 170 mm.

4.2.10 Laiturit

(1) Tässä kohdassa esitettyjä vaatimuksia sovelletaan vain laitureihin, joilla suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston YTE:ien mukaisten junien on tarkoitus pysähtyä normaalissa liikenteessä.

4.2.10.1 Laiturin hyötypituus

(1) Laiturin on oltava niin pitkä, että siihen mahtuu pisin yhteentoimiva juna, jonka on tarkoitus pysähtyä laituriin normaalissa liikenteessä. Määriteltäessä laituriin pysähtyvien junien pituuksia on otettava huomioon sekä nykyiset palveluvaatimukset että laiturin käyttöönottoa seuraavan vähintään kymmenen vuoden kohtuullisen helposti ennakoitavissa olevat palveluvaatimukset.

(2) Laituri voidaan rakentaa nykyisten vaatimusten mukaisesti edellyttäen, että kohtuullisen helposti ennakoitavissa oleviin tulevaisuuden palveluvaatimuksiin on passiivisesti varauduttu.

▼M1 —————

▼B

4.2.10.2 Laiturin leveys ja reuna

(1) Liikuntarajoitteisia henkilöitä koskevassa YTE:ssä määritellään laiturin leveyttä ja reunaa koskevat vaatimukset.

4.2.10.3 Laiturin pääty

(1) Liikuntarajoitteisia henkilöitä koskevassa YTE:ssä määritellään laiturin päätyä koskevat vaatimukset.

4.2.10.4 Laiturin korkeus

(1) Liikuntarajoitteisia henkilöitä koskevassa YTE:ssä määritellään laiturin korkeutta koskevat vaatimukset.

4.2.10.5 Laiturin etäisyys raiteesta

(1) Liikuntarajoitteisia henkilöitä koskevassa YTE:ssä määritellään vaatimukset, jotka koskevat laiturin etäisyyttä raiteesta.

4.2.11 Terveys, turvallisuus ja ympäristö

4.2.11.1 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut

(1) Paineenvaihtelu tunneleissa ja maanalaisissa rakenteissa, kun juna on suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän tai tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevien YTE:ien mukainen ja tarkoitettu kulkemaan tietyssä tunnelissa yli 190 km:n tuntinopeudella, ei saa junan ulkopinnalla ylittää arvoa 10 kPa sinä aikana, kun juna kulkee tunnelin läpi suurimmalla sallitulla nopeudella.

4.2.11.2 Melun ja tärinän raja-arvot ja vähentämistoimet

(1) Melun raja-arvot ja vähentämistoimet ovat avoin kohta.

(2) Tärinän raja-arvot ja vähentämistoimet ovat avoin kohta.

4.2.11.3 Suojaus sähköiskuilta

(1) Sähköradan jännitteen aiheuttamilta sähköiskuilta suojaamista koskevat vaatimukset esitetään tavanomaisen rautatiejärjestelmän energia-YTE:n ajojohdinjärjestelmää koskevissa turvamääräyksissä.

4.2.11.4 Rautatietunneleiden turvallisuus

(1) Rautatietunneleiden turvallisuutta koskevat vaatimukset esitetään rautatietunneleiden turvallisuutta koskevassa YTE:ssä.

4.2.11.5 Sivutuulten vaikutus

(1) Sivutuulten vaikutuksen vähentämistä koskevat vaatimukset ovat avoin kohta.

4.2.12 Käyttöä koskeva määräys

4.2.12.1 Etäisyysmerkit

(1) Etäisyyttä osoittavia merkkejä on oltava määrävälein radan varrella.

▼M1 —————

▼B

4.2.13 Kiinteät laitteet junien kunnossapitoa varten

4.2.13.1 Yleistä

(1) Tässä 4.2.13 kohdassa määritellään kunnossapito-osajärjestelmään sisältyvät infrastruktuurin osa-alueet, jotka liittyvät junien kunnossapitoon.

▼M1 —————

▼B

4.2.13.2 Käymälöiden tyhjennys

(1) Käymälöiden kiinteiden tyhjennyslaitteiden on oltava yhteensopivia suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä määritellyn säiliökäymälän ominaisuuksien kanssa.

4.2.13.3 Laitteistot junien ulkopuoliseen puhdistukseen

(1) Jos käytössä on pesulaite, sen on kyettävä puhdistamaan ulkopuolelta yksi- tai kaksikerroksiset junat seuraavilta korkeuksilta: a) yksikerroksiset junat 1 000–3 500 mm:n korkeudelta b) kaksikerroksiset junat 500–4 300 mm:n korkeudelta.

(2) Pesulaite on suunniteltava niin, että junat voivat kulkea sen läpi nopeudella 2–5 km/h.

4.2.13.4 Vedentäyttö

(1) Kiinteiden vedentäyttölaitteiden on oltava yhteensopivia suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä määritellyn vesijärjestelmän ominaisuuksien kanssa.

(2) Uusiin yhteentoimivassa rataverkossa oleviin vedentoimituslaitteistoihin on toimitettava juomavettä neuvoston direktiivin 98/83/EY ( 8 ) mukaisesti.

(3) Laitteiston toimintatavan on oltava sellainen, että liikkuvaan kalustoon toimitettavan veden laatu on direktiivissä 98/83/EY määritellyn mukainen.

4.2.13.5 Polttoaineen lisääminen

(1) Polttoaineen täyttölaitteiden on oltava suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä määritellyn polttoainejärjestelmän ominaisuuksien mukaisia.

4.2.13.6 Ulkoinen virran syöttö

(1) Jos virran syöttöä käytetään, sen on tapahduttava yhden tai useamman sellaisen virransyöttöjärjestelmän avulla, jotka on määritelty suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevissa YTE:issä.

4.3 Liitäntöjen toiminnalliset ja tekniset eritelmät

Infrastruktuuriosajärjestelmän liitännät muihin osajärjestelmiin ovat teknisen yhteensopivuuden kannalta seuraavissa kohdissa kuvattujen mukaisia.

4.3.1 Liitännät liikkuvan kaluston osajärjestelmään







Taulukko 8 Liitännät liikkuvan kaluston osajärjestelmään, ”vetureita ja matkustajakalustoa koskeva liikkuvan kaluston YTE” Liitäntä Tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuri-YTE:n viite Tavanomaisen rautatiejärjestelmän vetureita ja matkustajakalustoa koskevan liikkuvan kaluston YTE:n viite Raideleveys 4.2.5.1 Nimellinen raideleveys 4.2.5.6 Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle 4.2.6.2 Vaihteiden käytönaikainen geometria 4.2.3.5.2.1 Pyöräkerran mekaaniset ja geometriset ominaisuudet 4.2.3.5.2.2 Pyörien mekaaniset ja geometriset ominaisuudet Ulottumat 4.2.4.1 Aukean tilan ulottuma 4.2.4.2 Raideväli 4.2.4.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys 4.2.3.1. Kinemaattinen ulottuma Akselipaino ja akseliväli 4.2.7. Raiteen kantavuus 4.2.8.1 Uusien siltojen kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan 4.2.8.2 Uusia maarakenteita ja maanpaineen vaikutuksia koskeva ekvivalentti pystykuormitus 4.2.8.4 Vanhojen siltojen ja maarakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan 4.2.3.2 Akselipaino ja pyöräkuorma Kulkuominaisuudet 4.2.7.1 Raiteen kantavuus 4.2.7.3 Raiteen pitkittäisvastus 4.2.8.1.3 Sivusysäyskuormat 4.2.3.4.2.1 Turvallisen kulun edellyttämät raja-arvot 4.2.3.4.2.2 Radan kuormituksen raja-arvot Ekvivalenttinen kartiokkuus 4.2.5.5 Ekvivalenttinen kartiokkuus 4.2.3.4.3 Ekvivalenttinen kartiokkuus Pitkittäissuuntaiset vaikutukset 4.2.7.2 Raiteen pitkittäisvastus 4.2.8.1.4 Vedon ja jarrutuksen vaikutus (pitkittäissuuntaiset kuormat) 4.2.4.5 Jarrutuskyky Pienin sallittu kaarresäde 4.2.4.4 Pienin kaarresäde 4.2.3.6 Pienin sallittu kaarresäde Vaakasuora kaarresäde 4.2.5.4 Kallistuksen vajaus 4.2.3.4.2.1 Turvallisen kulun edellyttämät raja-arvot Pystysuuntaisen kaarteen kiihtyvyys 4.2.4.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys 4.2.3.1 Kinemaattinen ulottuma Ilmavirran vaikutus 4.2.4.2 Raideväli 4.2.8.3 Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestokyky 4.2.11.1 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut 4.2.6.2.1 Junien aiheuttamien ilmavirtojen vaikutus laiturilla oleviin matkustajiin 4.2.6.2.2 Junien aiheuttamien ilmavirtojen vaikutus radan vieressä oleviin työntekijöihin 4.2.6.2.3 Junan keulan aiheuttama paineisku 4.2.6.2.4 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut Sivutuuli 4.2.11.5 Sivutuulten vaikutus 4.2.6.2.5 Sivutuuli Junien kunnossapitoon tarvittavat laitteet 4.2.13.2 Käymälöiden tyhjennys 4.2.13.3 Laitteistot junien ulkopuolisen puhdistukseen 4.2.13.4 Vedentäyttö 4.2.13.5 Polttoaineen lisääminen 4.2.13.6 Ulkoinen virran syöttö 4.2.11.3 Käymälöiden tyhjennysjärjestelmä 4.2.11.2.2 Ulkopuolinen puhdistus ajamalla pesulaitoksen läpi 4.2.11.4 Vedentäyttölaitteet 4.2.11.2.2 Ulkopuolinen puhdistus ajamalla pesulaitoksen läpi 4.2.11.4 Vedentäyttölaitteet 4.2.11.5 Liitäntä vedentäyttöön 4.2.11.7 Polttoaineen täyttölaitteet 4.2.11.6 Junien seisottamiseen liittyvät erityisvaatimukset







Taulukko 9 Liitännät liikkuvan kaluston osajärjestelmään, ”tavaravaunu-YTE” Liitäntä Tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuri-YTE:n viite Tavanomaisen rautatiejärjestelmän tavaravaunu-YTE:n viite Raideleveys 4.2.5.1 Nimellinen raideleveys 4.2.5.6 Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle 4.2.6.2 Vaihteiden käytönaikainen geometria 4.2.3.4 Vaunun dynaaminen käyttäytyminen Ulottumat 4.2.4.1 Aukean tilan ulottuma 4.2.4.2 Raideväli 4.2.4.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys 4.2.3.1 Kinemaattinen ulottuma Akselipaino ja akseliväli 4.2.7.1 Raiteen kantavuus 4.2.7.3 Raiteen poikittaisvastus 4.2.8.1 Uusien siltojen kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan 4.2.8.2 Uusia maarakenteita ja maanpaineen vaikutuksia koskeva ekvivalentti pystykuormitus 4.2.8.4 Vanhojen siltojen ja maarakenteiden kuormitettavuus liikenteen kuormitusta vastaan 4.2.3.2 Staattinen akselipaino ja pitkittäissuuntainen kuormitus Kulkuominaisuudet 4.2.7.1 Raiteen kantavuus 4.2.7.3 Raiteen poikittaisvastus (b) 4.2.3.4 Vaunun dynaaminen käyttäytyminen Pitkittäissuuntaiset vaikutukset 4.2.7.2 Raiteen pitkittäisvastus 4.2.8.1.4 Vedon ja jarrutuksen vaikutus (pitkittäissuuntaiset kuormat) 4.2.4.1 Jarrutuskyky Kaarteen vähimmäissäde 4.2.4.4 Pienin kaarresäde 4.2.2.1. Vaunujen, vaunuyhdistelmien ja junien välinen liitäntä (esim. kytkin) Vaakasuora kaarevuussäde 4.2.5.4 Kallistuksen vajaus 4.2.3.5. Pitkittäissuuntaiset puristusvoimat Pystysuuntaisen kaarteen kiihtyvyys 4.2.4.5 Pienin kaltevuustaitteen pyöristys 4.2.3.1 Kinemaattinen ulottuma Ilmavirran vaikutus 4.2.4.2 Raideväli 4.2.8.3 Raiteiden päällä tai vieressä olevien uusien rakenteiden kestokyky 4.2.11.1 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut 4.2.6.2 Ilmavirran vaikutukset Sivutuuli 4.2.11.5 Sivutuulten vaikutus 4.2.6.3 Sivutuulet

4.3.2 Liitännät energiaosajärjestelmään







Taulukko 10 Liitännät energiaosajärjestelmään Liitäntä Tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuri-YTE:n viite Tavanomaisen rautatiejärjestelmän energia-YTE:n viite Ulottumat 4.2.4.1 Aukean tilan ulottuma 4.2.14 Virroittimen ulottuma Suojaus sähköiskuilta 4.2.11.3 Suojaus sähköiskuilta 4.7.3 Ajojohdinjärjestelmää koskevat turvamääräykset 4.7.4 Paluuvirtapiiriä koskevat turvamääräykset

4.3.3 Liitännät ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään







Taulukko 11 Liitännät ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään Liitäntä Tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuri-YTE:n viite Tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n viite Ohjaus-, hallinta- ja merkinantolaitteille määritelty aukean tilan ulottuma 4.2.4.1 Aukean tilan ulottuma 4.2.5 ETCS:n ja EIRENE:n ilmavälin liitännät 4.2.16 Radanvarren ohjaus- ja hallintalaitteiden näkyvyys Pyörrevirtajarrujen käyttö 4.2.7.2 Raiteen pitkittäisvastus Liite A, lisäys 1, 5.2 kohta: Sähköisten/magneettijarrujen käyttö

4.3.4 Liitännät käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan osajärjestelmään







Taulukko 12 Liitännät käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan osajärjestelmään Liitäntä Tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuri-YTE:n viite Tavanomaisen rautatiejärjestelmän käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan YTE:n viite Pyörrevirtajarrujen käyttö 4.2.7.2 Raiteen pitkittäisvastus 4.2.2.6.2 Jarrutuskyky Käyttöä koskevat säännöt 4.4 Käyttöä koskevat säännöt 4.2.1.2.2.2 Muutetut elementit 4.2.3.6 Häiriö- ja vajaatoiminta

4.4 Käyttöä koskevat säännöt

4.4.1 Ennakkoon suunniteltuihin töihin liittyvät erityisolosuhteet

(1) Etukäteen suunnitelluissa töissä saattaa olla tarpeen tilapäisesti katkaista tämän YTE:n 4 ja 5 luvussa määriteltyjen infrastruktuuriosajärjestelmän eritelmien ja sen yhteentoimivuuden osatekijöiden käyttö. Erityisiä käyttöön liittyviä määräyksiä esitetään tavanomaisen rautatieliikenteen käyttötoimintaa ja liikenteen hallintaa koskevassa YTE:ssä.

4.4.2 Häiriö- ja vajaatoiminta

(1) On mahdollista, että sattuu jotakin, joka vaikuttaa radan normaaliin käyttöön. Tällaisten tapahtumien käsittelyä koskevat säännöt on esitetty tavanomaisen rautatieliikenteen käyttötoimintaa ja liikenteen hallintaa koskevassa YTE:ssä.

4.4.3 Työntekijöiden suojaaminen ilmavirran vaikutuksilta

(1) Rataverkon haltijan on määriteltävä keinot, joilla työntekijöitä suojellaan ilmavirran vaikutuksilta.

(2) Rataverkon haltijan on otettava huomioon suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston YTE:ien mukaisten junien todellinen nopeus ja samoissa YTE:issä annettu ilmavirran vaikutusten yläraja.

4.5 Kunnossapitosuunnitelma

4.5.1 Ennen radan käyttöönottoa

(1) Ennen radan käyttöönottoa on laadittava kunnossapitokansio, jossa on oltava vähintään seuraavat tiedot: a) välittömän toiminnan raja-arvot b) toimenpiteet (nopeusrajoitus, korjausaika), kun sallitut arvot ylitetään, sekä niihin liittyvät tekijät: i. käytönaikaisen ekvivalenttisen kartiokkuuden hallintaa koskevat vaatimukset ii. vaihteiden käytönaikainen geometria iii. radan geometrian laatua ja yksittäisiä virheitä koskevat rajat iv. liikuntarajoitteisia henkilöitä koskevan YTE:n mukainen laiturin reuna.

4.5.2 Radan käyttöönoton jälkeen

(1) Rataverkon haltijalla on oltava kunnossapitosuunnitelma, joka sisältää 4.5.1 kohdassa luetellut asiat sekä vähintään seuraavat samoihin tekijöihin liittyvät asiat: a) raja-arvot toiminnalle ja huomioinnille b) selvitys menetelmistä, henkilöstön ammatillisesta pätevyydestä ja henkilökohtaisista suojalaitteista, joita on käytettävä c) raiteilla tai niiden läheisyydessä työskentelevien henkilöiden suojaamista koskevat säännöt d) keinot, joita käytetään tarkistettaessa, että käytönaikaisia arvoja noudatetaan.

4.6 Ammatillinen pätevyys

(1) Infrastruktuuriosajärjestelmää kunnossapitävältä henkilöstöltä vaadittava ammattipätevyys on selvitettävä kunnossapitosuunnitelmassa (ks. 4.5.2 kohta).

4.7 Terveyttä ja turvallisuutta koskevat vaatimukset

(1) Terveyttä ja turvallisuutta käsitellään siltä osin, täyttyvätkö seuraavissa kohdissa esitetyt vaatimukset: 4.2.11.1 (Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut paineenvaihtelut), 4.2.11.2 (Melun ja tärinän raja-arvot ja vähentämistoimet), 4.2.11.3 (Suojaus sähköiskuilta), 4.2.10 (Laiturit), 4.2.11.4 (Rautatietunneleiden turvallisuus), 4.2.13 (Kiinteät laitteet junien kunnossapitoa varten) ja 4.4 (Käyttöä koskevat säännöt).

▼M1

4.8 Infrastruktuurirekisteri ja hyväksyttyjen raideliikenteen kalustoyksikkötyyppien eurooppalainen rekisteri

Direktiivin 2008/57/EY 35 artiklan mukaiseen rekisteriin annettavat tiedot on ilmoitettu rautatieinfrastruktuurirekisteriä koskevista yhteisistä eritelmistä 15 päivänä syyskuuta 2011 annetussa komission täytäntöönpanopäätöksessä 2011/633/EU ( 9 )

▼B

5. YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÄT

5.1 Yhteentoimivuuden osatekijöiden valintaperusteet

(1) Seuraavan 5.3 kohdan vaatimukset perustuvat sepelikerrosten päälle rakennetun radan perinteiseen rakenteeseen, jossa Vignole-kisko (tasapohjainen kisko) on betonisten ratapölkkyjen päällä ja pituussuuntainen siirtyminen estetään kiskon alle tuetulla kiinnityksellä.

(2) Muun mallisten ratojen rakentamisessa käytettäviä osia ja osakokoonpanoja ei katsota yhteentoimivuuden osatekijöiksi.

5.2 Osatekijöiden luettelo

(1) Tässä yhteentoimivuuden teknisessä eritelmässä pidetään yhteentoimivuuden osatekijöinä vain seuraavia elementtejä, jotka voivat olla radan erillisiä osia tai osakokonaisuuksia: a) kiskot (5.3.1) b) kiskojen kiinnitysjärjestelmät (kohta 5.3.2) c) ratapölkyt (5.3.3).

(2) Seuraavissa kohdissa on kutakin mainittua osatekijää koskevat tekniset eritelmät.

(3) Kiskoja, kiskojen kiinnittimiä ja ratapölkkyjä, joita käytetään lyhyillä rataosuuksilla erityiskohteissa, esimerkiksi vaihteissa, kiskojen laajenemisen sallivissa laitteissa, siirtymälaatoissa ja erikoisrakenteissa, ei katsota yhteentoimivuuden osatekijöiksi.

5.3 Osatekijöiden suoritustasot ja eritelmät

5.3.1 Kiskot

(1) Yhteentoimivuuden osatekijää ”kiskot” koskevat eritelmät ovat seuraavat: a) kiskon hamaran profiili b) kiskojen poikkileikkauksen hitausmomentti c) kiskon kovuus.

5.3.1.1 Kiskon hamaran profiili

(1) Kiskon hamaran profiilin on täytettävä vaatimukset, jotka on esitetty 4.2.5.6 kohdassa ”Kiskon hamaran profiili normaalille raiteelle”.

▼M1 —————

▼B

5.3.1.2 Kiskojen poikkileikkauksen hitausmomentti

(1) Hitausmomentti liittyy vaatimuksiin, jotka on esitetty 4.2.7 kohdassa ”Raiteen kuormitettavuus”.

(2) Suunnitellun rataosuuden hitausmomentin (I) keskipisteen kautta kulkevan pääasiallisen vaaka-akselin suhteen on oltava vähintään 1 600 cm4.

5.3.1.3 Kiskon kovuus

(1) Kiskon kovuus liittyy vaatimuksiin, jotka on esitetty 4.2.5.6 kohdassa ”Kiskon yläpään profiili normaalille raiteelle”.

(2) Kiskon kovuuden on oltava kiskon kruunusta mitattuna vähintään 200 HBW.

5.3.2 Kiskojen kiinnitysjärjestelmät

(1) Kiskojen kiinnitysjärjestelmät liittyvät vaatimuksiin, jotka on esitetty 4.2.7.2 kohdassa ”Raiteen pitkittäisvastus”, 4.2.7.3 kohdassa ”Raiteen poikittaisvastus” ja 4.2.7.1 kohdassa ”Raiteen kantavuus”.

(2) Kiskojen kiinnitysjärjestelmien on laboratorio-olosuhteissa täytettävä seuraavat vaatimukset: a) pituussuuntaisen voiman, joka tarvitaan, jotta kisko alkaa liukua (siirtyä epäelastisesti) yksittäisessä kiinnityksessä, on oltava vähintään 7 kN b) kiskon kiinnityksen on kestettävä jyrkkään mutkaan kohdistuvan tyypillisen kuormituksen jaksoja 3 000 000 niin, että kiinnityksen suorituskyky, kun otetaan huomioon sulkuvoima ja pituussuuntaista siirtymistä vastustava voima, alenee korkeintaan 20 prosenttia ja pystysuora jäykkyys alenee korkeintaan 25 prosenttia. Tyypillisen kuormituksen on sovelluttava i. suurimpaan akselipainoon, jota kiskon kiinnitys suunnittelun mukaisesti kestää ii. kiskojen, kiskon kallistuksen, välilevyn ja ratapölkkytyypin yhdistelmiin, joiden kanssa kiinnitysjärjestelmää voi käyttää.

5.3.3 Ratapölkyt

(1) Ratapölkyt on suunniteltava niin, että niiden ominaisuudet tietyn kiskon ja kiskonkiinnityksen kanssa käytettäessä vastaavat vaatimuksia, jotka on esitetty 4.2.5.1 kohdassa ”Nimellinen raideleveys”, 4.2.5.5.2 kohdassa ”Käytönaikaisen ekvivalenttisen kartiokkuuden hallintaa koskevat vaatimukset (taulukko 5: Käytönaikainen keskimääräinen raideleveys suoralla radalla sekä kaarteissa, joiden kaarresäde r > 10 000 m)”, 4.2.5.7 kohdassa ”Kiskon kallistus” ja 4.2.7 kohdassa ”Raiteen kuormitettavuus”.

6. YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÖIDEN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN ARVIOINTI JA OSAJÄRJESTELMIEN EY-TARKASTUS

6.1 Yhteentoimivuuden osatekijät

6.1.1 Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt

(1) Tämän YTE:n 5 luvussa määriteltyjen yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arviointi on tehtävä käyttäen asiaan kuuluvia moduuleja.

6.1.2 Moduulien soveltaminen

(1) Käytössä ovat seuraavat yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevat moduulit: a) CA”Sisäinen tuotannonvalvonta” b) CB”EY-tyyppitarkastus” c) CD”Tuotantovaiheen laatujärjestelmään perustuva tyypinmukaisuus” d) CF”Tuotteen tarkastukseen perustuva tyypinmukaisuus” e) CH”Täydelliseen laadunvarmistukseen perustuva vaatimustenmukaisuus”

(2) Yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa käytettävät moduulit on valittava taulukossa 13 esitetyistä vaihtoehdoista.



Taulukko 13 Yhteentoimivuuden osatekijöihin sovellettavat vaatimustenmukaisuuden arviointimoduulit Menettelyt Kisko Kiskojen kiinnitysjärjestelmät Ratapölkyt Tuotu EU:n markkinoille ennen tämän YTE:n voimaantuloa CA tai CH CA tai CH Tuotu EU:n markkinoille tämän YTE:n voimaantulon jälkeen CB + CD tai CB + CF tai CH

(3) Jos tuote on saatettu markkinoille ennen tämän YTE:n julkaisemista, tyyppi katsotaan hyväksytyksi, ja tämän vuoksi EY-tyyppitarkastus (moduuli CB) ei ole välttämätön. Tällöin valmistajan on kuitenkin osoitettava, että yhteentoimivuuden osatekijät ovat läpäisseet testit ja tarkastukset aiempien hakemusten yhteydessä vastaavissa olosuhteissa ja että ne ovat tämän YTE:n vaatimusten mukaisia. Tällöin nämä arvioinnit jäävät voimaan uuden hakemuksen osalta. Jos ei voida osoittaa, että ratkaisu on aiemmin hyväksytysti tarkastettu, osatekijään sovelletaan menettelyä, joka koskee tämän YTE:n julkaisemisen jälkeen EU:n markkinoille saatettuja yhteentoimivuuden osatekijöitä.

(4) Yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arvioinnin on käsitettävä tämän YTE:n liitteen A taulukossa 20 esitetyt vaiheet ja ominaisuudet.

6.1.3 Yhteentoimivuuden osatekijöitä koskevat innovatiiviset ratkaisut

(1) Jos yhteentoimivuuden osatekijää varten ehdotetaan 5.2 kohdan mukaista innovatiivista ratkaisua, valmistajan tai tämän yhteisöön sijoittautuneen edustajan on ilmoitettava poikkeamat YTE:n asianmukaisista kohdista ja esitettävä ne Euroopan komissiolle analyysiä varten.

(2) Jos analyysi johtaa myönteiseen lausuntoon, osatekijästä laaditaan asianmukaiset toiminnalliset ja liitäntää koskevat eritelmät ja arviointimenettelyt komission toimeksiannosta.

(3) Tällä tavalla tuotetut asianmukaiset toiminnalliset ja liitäntää koskevat eritelmät ja arviointimenettelyt on sisällytettävä YTE:ään tarkistusprosessin yhteydessä.

(4) Direktiivin 29 artiklan mukaisesti tehtyä komission päätöstä koskevalla ilmoituksella innovatiivisen ratkaisun käyttöön ottaminen voidaan sallia ennen kuin se on sisällytetty YTE:ään tarkistusprosessin yhteydessä

6.1.4 Yhteentoimivuuden osatekijöitä koskeva EY-Vaatimustenmukaisuusvakuutus

6.1.4.1 Yhteentoimivuuden osatekijät, joista on annettu muita yhteisön direktiivejä

(1) Direktiivin 2008/57/EY 13 artiklan 3 kohdassa sanotaan seuraavaa: ”Jos yhteentoimivuuden osatekijöistä on annettu muita näkökohtia koskevia yhteisön direktiivejä, EY-vaatimustenmukaisuus- tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutuksessa tulee ilmaista tällöin, että yhteentoimivuuden osatekijä täyttää myös näiden muiden direktiivien vaatimukset.”

(2) Direktiivin 2008/57/EY liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti EY-vaatimustenmukaisuusvakuutukseen on liitettävä lausuma, jossa määritellään käyttöedellytykset.

▼M1 —————

▼B

6.1.4.3 Kiskojen kiinnitystä koskeva EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus

(1) EY-vaatimustenmukaisuusvakuutukseen on liitettävä lausuma, jossa määritellään a) kiskojen, kiskon kallistuksen, välilevyn ja ratapölkkytyyppien yhdistelmät, joiden kanssa kiinnitysjärjestelmää voi käyttää b) suurin akselipaino, jota kiskon kiinnitys suunnittelun mukaisesti kestää

6.1.4.4 Ratapölkkyjä koskeva EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus

(1) EY-vaatimustenmukaisuusvakuutukseen on liitettävä lausuma, jossa määritellään kiskojen, kiskon kallistuksen ja kiskojen kiinnitysjärjestelmän yhdistelmä, joiden kanssa ratapölkkyä voi käyttää.

6.2 Infrastruktuuriosajärjestelmä

6.2.1 Yleiset säännökset

(1) Ilmoitettu laitos suorittaa hakijan pyynnöstä infrastruktuuriosajärjestelmän EY-tarkastuksen direktiivin 2008/57/EY 18 artiklan ja liitteen VI mukaisesti sekä noudattaen asiaa koskevien moduulien määräyksiä.

(2) Jos hakija osoittaa, että infrastruktuuriosajärjestelmän testit tai tarkastukset ovat antaneet hyväksyttävän tuloksen edellisten hakemusten yhteydessä vastaavissa olosuhteissa, ilmoitetun laitoksen on otettava kyseiset testit ja tarkastukset huomioon EY-tarkastuksessa.

(3) Infrastruktuuriosajärjestelmän vaatimustenmukaisuuden arvioinnin on käsitettävä tämän YTE:n liitteen B taulukossa 21 esitetyt vaiheet ja ominaisuudet. Infrastruktuuriosajärjestelmän perusparametrien erityiset arviointimenettelyt esitetään 6.2.4 kohdassa.

(4) Hakijan on laadittava infrastruktuuriosajärjestelmän EY-tarkastusvakuutus direktiivin 2008/57/EY 18 artiklan liitteen V mukaisesti.

6.2.2 Moduulien soveltaminen

(1) Hakija voi valita infrastruktuuriosajärjestelmän tarkastusmenettelyksi toisen seuraavista: a) Moduulin SG: yksikkötarkastukseen perustuva EY-tarkastus b) Moduulin SH1: täydelliseen laatujärjestelmään ja suunnittelutarkastukseen perustuva EY-tarkastus.

6.2.2.1 Moduulin sg soveltaminen

(1) Jos vaatimustenmukaisuuden arviointi voidaan tehdä tehokkaimmin käyttämällä hyväksi rataverkon haltijan, hankintayksikön tai pääurakoitsijoiden keräämiä tietoja (esimerkiksi radan mittausvaunusta tai muista mittauslaitteista saadut tiedot), ilmoitetun laitoksen on otettava kyseiset tiedot huomioon vaatimustenmukaisuuden arviointia tehdessään.

6.2.2.2 Moduulin sh1 soveltaminen

(1) Moduuli SH1 voidaan valita vain, jos käytössä on tarkastettavaksi esitettävään osajärjestelmään vaikuttavat toiminnot (suunnittelu, valmistus, kokoonpano, asennus) kattava ilmoitetun laitoksen hyväksymä ja valvoma laadunvarmistus, joka kattaa suunnittelun, tuotannon, tuotteen lopullisen tarkastuksen ja testauksen.

6.2.3 Innovatiiviset ratkaisut

(1) Jos osajärjestelmään sisältyy 4.1 kohdassa tarkoitettu innovatiivinen ratkaisu, hakijan on ilmoitettava poikkeamat YTE:n asianmukaisista kohdista ja esitettävä ne komissiolle.

(2) Jos suhtautuminen on myönteistä, ratkaisusta laaditaan asianmukaiset toiminnalliset ja liitäntää koskevat eritelmät ja arviointimenettelyt.

(3) Tällä tavalla tuotetut asianmukaiset toiminnalliset ja liitäntää koskevat eritelmät ja arviointimenettelyt on sen jälkeen sisällytettävä YTE:ään tarkistusprosessin yhteydessä.

(4) Direktiivin 29 artiklan mukaisesti tehtyä komission päätöstä koskevalla ilmoituksella innovatiivisen ratkaisun käyttöön ottaminen voidaan sallia ennen kuin se on sisällytetty YTE:ään tarkistusprosessin yhteydessä

6.2.4 Osajärjestelmää koskevat erityiset arviointimenettelyt

6.2.4.1 Aukean tilan ulottuman arviointi

(1) Aukean tilan arvioinnissa on käytettävä rataverkon haltijan tai hankintayksikön tekemien, standardissa EN 15273–3:2009 oleviin 5, 7, 10 lukuihin ja liitteeseen C perustuvien laskelmien tuloksia.

6.2.4.2 Raidevälin arviointi

(1) Raidevälin arvioinnissa on käytettävä rataverkon haltijan tai hankintayksikön tekemien, standardissa EN 15273–3:2009 olevaan 9 lukuun perustuvien laskelmien tuloksia.

6.2.4.3 Kallistuksen vajauksen arviointi

(1) Edellä olevassa 4.2.5.4.1 kohdassa sanotaan: ”Junat, jotka on suunniteltu ajamaan suuremmalla kallistuksen vajauksella (akselipainoltaan pienemmät junayksiköt, kallistuksen vajauksen kompensointijärjestelmällä varustetut junat), saavat ajaa suuremmilla kallistuksen vajauksen arvoilla edellyttäen, että ajamisen turvallisuus voidaan osoittaa.”

(2) Turvallisuuden osoittaminen ei edellytä ilmoitetun laitoksen tarkastusta.

6.2.4.4 Ekvivalenttisen kartiokkuuden teoreettisten arvojen arviointi

(1) Ekvivalenttisen kartiokkuuden teoreettisten arvojen arvioinnissa on käytettävä rataverkon haltijan tai hankintayksikön tekemien, standardiin EN 15302:2008 perustuvien laskelmien tuloksia.

6.2.4.5 Keskimääräisen raideleveyden vähimmäisarvon arviointi

(1) Raideleveyden mittausmenetelmä on esitetty standardissa EN 13848–1:2003 + A1:2008, 4.2.1 kohta.

6.2.4.6 Tunneleissa syntyvien suurimpien sallittujen painevaihteluiden arviointi

(1) Tunneleissa syntyvän paineen enimmäisvaihtelua (enimmäisarvo 10 kPa) on arvioitava käyttäen rataverkon haltijan tai hankintayksikön laskelmia, jotka perustuvat mittauksiin kaikissa toimintaolosuhteissa kaikilla junilla, jotka ovat suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän tai tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston YTE:n mukaisia ja tarkoitettuja kulkemaan arvioitavassa tunnelissa yli 190 km:n tuntinopeudella.

(2) Syöttöparametreina on käytettävä arvoja, jotka noudattavat suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston YTE:ssä määriteltyä junien viitteellistä painekäyrää.

(3) Yhteentoimivien junien huomioon otettavan viitteellisen poikkipinnan, kullekin vetävälle tai vedettävälle vaunulle erikseen, on oltava a) 12 m2 kalustoyksiköille, jotka on suunniteltu GC-profiilin mukaisesti b) 11 m2 kalustoyksiköille, jotka on suunniteltu GB-profiilin mukaisesti c) 10 m2 kalustoyksiköille, jotka on suunniteltu pienempien profiilien mukaisesti.

(4) Arvioinnissa voidaan ottaa huomioon mahdolliset rakenteelliset yksityiskohdat, jotka vähentävät painevaihteluja (kuten tunnelin suun muoto, apukuilut tms.), sekä tunnelin pituus.

6.2.4.7 Vaihteiden geometrian arviointi

(1) Vaihteet ja risteykset on arvioitava suunnitteluvaiheessa, jotta voidaan varmistaa, että suunnitteluarvot vastaavat 4.2.6.2 kohdassa määriteltyjä käytönaikaisia raja-arvoja.

(2) Kaksikärkiset risteykset on myös arvioitava suunnitteluvaiheessa, jotta voidaan varmistaa, että täytetään 4.2.6.3 kohdan vaatimukset, jotka koskevat ohjauksetonta osuutta.

6.2.4.8 Uusien rakenteiden arviointi

(1) Rakenteet on arvioitava tarkistamalla vain, vastaako suunnittelussa käytetty liikenteen kuormitus 4.2.8.1, 4.2.8.2 ja 4.2.8.3 kohdan vähimmäisvaatimuksia. Ilmoitetun laitoksen ei tarvitse suorittaa suunnittelun katselmusta eikä tehdä laskelmia. Suunnittelussa 4.2.8.1 ja 4.2.8.2 kohdan mukaisesti käytetyn alfan arvoa tarkistettaessa riittää, että todetaan alfan arvon vastaavan taulukkoa 6.

6.2.4.9 Vanhojen rakenteiden arviointi

(1) Vanhat rakenteet on arvioitava tarkistamalla, että EN-rataluokituksen (ja tarvittaessa veturiluokkien) arvot täyttävät tämän YTE:n liitteen E vaatimukset, kun otetaan huomioon rataverkon haltijan julkaisema suurin sallittu nopeus kyseisiä rakenteita sisältävillä radoilla.

6.2.4.10 Junien kunnossapitoon tarvittavien kiinteiden laitteiden arviointi

(1) Junien kunnossapitoon tarvittavien kiinteiden laitteiden arvioinnista vastaa kyseessä oleva jäsenvaltio.

6.2.5 Teknisiä ratkaisuja, joiden perusteella voidaan olettaa suunnitteluvaiheessa, että osa on vaatimusten mukainen

6.2.5.1 Normaalin raiteen kuormitettavuuden arviointi

(1) Seuraavassa esitettyjen vaatimusten mukaisen sepelikerrosten päälle rakennetun kiskotuksen katsotaan täyttävän 4.2.7 kohdassa asetetut vaatimukset raiteen kantavuudelle ja pitkittäis- ja poikittaisvastuksille: a) kiskotuksen on täytettävä vaatimukset, jotka 5 luvussa ”Yhteentoimivuuden osatekijät” annetaan radan osille: kiskot (5.3.1), kiskojen kiinnitysjärjestelmät (5.3.2) ja ratapölkyt (5.3.3) b) radalla on oltava vähintään 1 500 kiinnitintä kiskoa ja kilometriä kohden.

6.2.5.2 Radan kuormitettavuuden arviointi vaihteiden osalta

(1) Seuraavassa esitettyjen vaatimusten mukaisen sepelikerrosten päälle rakennetun radan vaihteiden katsotaan täyttävän 4.2.7 kohdassa asetetut vaatimukset raiteen kantavuudelle ja pitkittäis- ja poikittaisvastuksille: a) vaihteiden normaali kiskotus täyttää radalle 5 luvussa ”Yhteentoimivuuden osatekijät” annetut vaatimukset (5.3.1) ja muuten käytetään vastaavia vaihteiden kiskoja b) kiskojen kiinnitysjärjestelmät täyttävät kiskojen kiinnitysjärjestelmille 5 luvussa ”Yhteentoimivuuden osatekijät” annetut vaatimukset (5.3.2) muuten paitsi vaihteiden liikkuvissa osissa käytettävien kiinnitysten osalta c) radalla on oltava vähintään 1 500 kiinnitintä kiskoa ja kilometriä kohden, kun pituus lasketaan vaihteiden pituuden keskiarvona.

6.3 EY-tarkastus, kun nopeutta käytetään siirtymäajan kriteerinä

(1) Tämän YTE:n 7.4 kohdassa hyväksytään, että otettaessa rata käyttöön ajetaan alhaisemmalla nopeudella kuin mikä on lopullinen tarkoitettu ajonopeus. Tässä kohdassa kerrotaan, mitä vaatimuksia EY-tarkastukselle tällöin asetetaan.

(2) Jotkin 4 luvussa esitetyt raja-arvot riippuvat siitä, mikä on reitille tarkoitettu nopeus. Vaatimustenmukaisuus on arvioitava lopullisessa tarkoitetussa nopeudessa. Ajonopeudesta riippuvia ominaisuuksia voidaan kuitenkin arvioida alhaisemmassa nopeudessa, kun rata otetaan käyttöön.

(3) Muiden ominaisuuksien vaatimustenmukaisuus reitille tarkoitetussa nopeudessa pysyy voimassa.

(4) Yhteentoimivuuden toteaminen tässä tarkoitetussa nopeudessa edellyttää vain niiden ominaisuuksien vaatimustenmukaisuuden arviointia, jotka eivät tilapäisesti ole vaatimusten mukaisia, sen jälkeen, kun ne on saatettu vaaditulle tasolle.

6.4 Kunnossapitosuunnitelman arviointi

(1) Tämän YTE:n 4.5 kohdassa edellytetään, että rataverkon haltijalla on infrastruktuuriosajärjestelmän kunnossapitosuunnitelma kullekin tavanomaiselle radalle.

(2) Ilmoitetun laitoksen on vahvistettava kunnossapitokansion olemassaolo ja se, että siinä on 4.5.1 kohdassa luetellut asiat. Ilmoitettu laitos ei vastaa kunnossapitokansiossa esitettyjen yksityiskohtaisten vaatimusten käyttöönsoveltuvuuden arvioinnista.

(3) Ilmoitetun laitoksen on liitettävä kopio tämän YTE:n 4.5.1 kohdassa edellytetystä kunnossapitokansiosta direktiivin 2008/57/EY 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin teknisiin asiakirjoihin.

▼M1 —————

▼B

6.6 Osajärjestelmät, jotka sisältävät yhteentoimivuuden osatekijöitä, joille ei ole EY-vakuutusta

6.6.1 Ehdot

(1) Ilmoitettu laitos voi tämän päätöksen 6 artiklassa tarkoitetun siirtymäkauden aikana antaa EY-tarkastustodistuksen osajärjestelmälle, vaikka joillekin osajärjestelmään sisältyville yhteentoimivuuden osatekijöille ei olisikaan tämän YTE:n mukaista EY-vaatimustenmukaisuus- ja/tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutusta, jos seuraavat ehdot täyttyvät: a) ilmoitettu laitos on tarkastanut osajärjestelmän vaatimustenmukaisuuden tämän YTE:n 4 luvun vaatimukset huomioon ottaen ja suhteessa YTE:n 6.2–7 kohtiin (lukuun ottamatta 7.6 kohtaa ”Erityistapaukset”); yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuutta 5 luvun ja 6.1 kohdan vaatimusten kanssa ei sovelleta b) yhteentoimivuuden osatekijöitä, joille ei ole asianmukaista EY-vaatimustenmukaisuus- ja/tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutusta, on käytetty osajärjestelmässä, joka on jo hyväksytty ja otettu käyttöön vähintään yhdessä jäsenvaltiossa ennen tämän YTE:n voimaantuloa.

(2) Tällä tavalla arvioiduille yhteentoimivuuden osatekijöille ei laadita EY-vaatimustenmukaisuus- tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutusta.

6.6.2 Asiakirjat

(1) Osajärjestelmän EY-tarkastustodistuksessa on ilmoitettava selvästi, mitkä yhteentoimivuuden osatekijät ilmoitettu laitos on arvioinut osana osajärjestelmän tarkastusta.

(2) Osajärjestelmän EY-tarkastusvakuutuksessa on ilmoitettava selvästi a) mitkä yhteentoimivuuden osatekijät on arvioitu osana osajärjestelmää b) vahvistus siitä, että osajärjestelmä sisältää samanlaiset yhteentoimivuuden osatekijät kuin ne, jotka on tarkastettu osana osajärjestelmää c) syy(t), miksi valmistaja ei laatinut EY-vaatimustenmukaisuus- ja/tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutusta ennen kyseisten yhteentoimivuuden osatekijöiden sisällyttämistä osajärjestelmään, mukaan luettuna tieto direktiivin 2008/57/EY 17 artiklan mukaisesti ilmoitettujen kansallisten sääntöjen soveltamisesta.

6.6.3 6.6.1 kohdan mukaisen todistuksen saaneiden osajärjestelmien kunnossapito

(1) Siirtymäkauden aikana ja siirtymäkauden jälkeen siihen saakka, kun osajärjestelmää parannetaan tai uudistetaan (ottaen huomioon YTE:ien soveltamista koskeva jäsenvaltion päätös), yhteentoimivuuden osatekijöitä, joilla ei ole EY-vaatimustenmukaisuus- ja/tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutusta ja jotka ovat samantyyppiset, voidaan käyttää osajärjestelmän kunnossapitoon liittyvissä töissä (varaosina) kunnossapidosta vastaavan elimen vastuulla.

(2) Kunnossapidosta vastaavan elimen on kaikissa tapauksissa varmistettava, että osat soveltuvat kunnossapitotöissä käytettäviksi varaosiksi ja että niitä käytetään oikeissa paikoissa. Myös rautatiejärjestelmän yhteentoimivuus on taattava ja täytettävä samanaikaisesti olennaiset vaatimukset. Kyseiset osat on voitava jäljittää ja niiden on oltava tarkastettu kansallisten tai kansainvälisten säännösten tai rautatiealalla laajasti tunnustetun käytännön mukaisesti.

7. INFRASTRUKTUURI-YTE:N TOTEUTTAMINEN

7.1 Tämän YTE:n soveltaminen tavanomaisen rautatiejärjestelmän ratoihin

(1) Tämän YTE:n 4–6 lukua ja jäljempänä olevien 7.2–7.6 kohtien mahdollisia erityismääräyksiä sovelletaan kokonaisuudessaan tämän YTE:n maantieteelliseen soveltamisalaan kuuluviin ratoihin, jotka otetaan käyttöön yhteentoimivina ratoina tämän YTE:n voimaantulon jälkeen.

(2) Jäsenvaltioiden on kehitettävä kansallinen siirtymästrategia, jossa määritetään Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän ratojen osalta ne infrastruktuuriosajärjestelmän tekijät, joita tarvitaan yhteentoimivien palveluiden toteuttamiseen (esimerkiksi radat, sivuraiteet, asemat, järjestelyratapihat) ja joiden on tämän vuoksi täytettävä tämän YTE:n vaatimukset. Tähän siirtymästrategiaan on sisällyttävä parantamista ja uudistamista koskevia suunnitelmia. Jäsenvaltioiden on näitä tekijöitä määrittäessään otettava huomioon koko järjestelmän yhdenmukaisuus.

7.2 Tämän YTE:n soveltaminen tavanomaisen rautatiejärjestelmän uusiin ratoihin

(1) Uusien keskeisten TEN-verkon ratojen (luokka IV) on täytettävä YTE-rataluokan IV-P, IV-F tai IV-M vaatimukset.

(2) Muiden uusien TEN-verkon ratojen (luokka VI) on täytettävä YTE-rataluokan VI-P, VI-F tai VI-M vaatimukset. Rata voi olla myös YTE-rataluokkien IV-P, IV-F tai IV-M mukainen.

(3) Tässä YTE:ssä ”uudella radalla” tarkoitetaan rataa, jonka avulla syntyy junareitti paikkaan, jossa ei sellaista ole ennestään.

(4) Seuraavat esimerkit, joissa tavoitteena on nopeuden lisääminen tai suorituskyvyn parantaminen, voidaan siis katsoa radan parantamiseksi eikä uuden radan rakentamiseksi: a) vanhan radan osan oikaisu b) ohitusradan rakentaminen c) yhden tai useamman raiteen lisärakentaminen vanhalle reitille riippumatta siitä, mikä on alkuperäisten raiteiden ja lisäraiteiden välinen etäisyys.

7.3 Tämän YTE:n soveltaminen tavanomaisen rautatiejärjestelmän vanhoihin ratoihin

Tämä YTE:n soveltaminen voi tulla kyseeseen neljässä eri tapauksessa.

7.3.1 Radan parantaminen

(1) Direktiivin 2008/57/EY 2 artiklan m alakohdan mukaan ”parantamisella” tarkoitetaan osajärjestelmän tai osajärjestelmän osan muuttamiseen liittyviä merkittäviä töitä, joilla parannetaan osajärjestelmän yleistä suoritustasoa.

(2) Infrastruktuuriosajärjestelmä katsotaan parannetuksi, kun vähintään suorituskykyparametrit akselipaino ja ulottuma ovat 4.2.2. kohdassa määriteltyjen mukaiset. Näissä tapauksissa jäsenvaltion on tarkistettava, että direktiivin 2008/57/EY 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu suunnitelma täyttää seuraavat ehdot: (2.1) Vanhojen keskeisten TEN-verkon ratojen parantamisen on täytettävä YTE-rataluokkien V-P, V-F ja V-M vaatimukset. (Rataluokan IV vaatimusten mukainen parantaminen on sallittua.) (2.2) Muiden vanhojen TEN-verkon ratojen parantamisen on täytettävä YTE-rataluokan VII-P, VII-F tai VII-M vaatimukset. (Rataluokan VI vaatimusten mukainen parantaminen on sallittua.) (2.3) Kun kyse on muista YTE-parametreista, jäsenvaltio päättää direktiivin 2008/57/EY 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti, miten laajasti YTE:ää on sovellettava hankkeeseen.

(3) Jos parannus vaatii käyttöönottoluvan ja siihen sovelletaan direktiivin 2008/57/EY 20 artiklan 2 kohtaa, jäsenvaltio päättää, mitä YTE:n vaatimuksia on sovellettava ottaen huomioon 7.1 kohdassa mainittu siirtymästrategia.

(4) Jos parannus ei vaadi käyttöönottolupaa eikä direktiivin 2008/57/EY 20 artiklan 2 kohtaa sovelleta, yhdenmukaisuus tämän YTE:n kanssa on suositeltavaa. Ellei yhdenmukaistaminen ole mahdollista, hankintayksikön on ilmoitettava jäsenvaltiolle syyt siihen.

(5) Jos kyseessä on hanke, jonka kaikki osatekijät eivät ole YTE:n mukaisia, vaatimustenmukaisuuden arviointiin ja EY-tarkastukseen liittyvistä menettelyistä on sovittava jäsenvaltion kanssa.

7.3.2 Radan uudistaminen

(1) Direktiivin 2008/57/EY 2 artiklan n alakohdan mukaan ”uudistamisella” tarkoitetaan osajärjestelmän tai osajärjestelmän osan korvaamiseen liittyviä merkittäviä töitä, joilla ei muuteta osajärjestelmän yleistä suoritustasoa.

(2) Tässä yhteydessä korvaamiseen liittyvät merkittävät työt olisi ymmärrettävä hankkeeksi, jossa radan tai rataosuuden tekijöitä vaihdetaan uusiin järjestelmällisesti sekä johdonmukaisesti suhteessa kansalliseen siirtymissuunnitelmaan. Uudistaminen eroaa 7.3.3 kohdassa käsiteltävästä kunnossapitoon liittyvästä osien vaihdosta siinä, että uudistamisen tuloksena reitistä voi tulla YTE:n mukainen. Käytännössä uudistaminen tarkoittaa samaa kuin parantaminen muuten, paitsi että se ei muuta suorituskykyparametreja.

(3) Jos uudistus vaatii käyttöönottoluvan ja sovelletaan direktiivin 2008/57/EY 20 artiklan 2 kohtaa, jäsenvaltio päättää, mitä YTE:n vaatimuksia on sovellettava ottaen huomioon 7.1 kohdassa mainittu siirtymästrategia.

(4) Jos uudistus ei vaadi käyttöönottolupaa eikä direktiivin 2008/57/EY 20 artiklan 2 kohtaa sovelleta, yhdenmukaisuus tämän YTE:n kanssa on suositeltavaa. Ellei yhdenmukaistaminen ole mahdollista, hankintayksikön on ilmoitettava jäsenvaltiolle syyt siihen.

(5) Jos kyseessä on hanke, jonka kaikki osatekijät eivät ole YTE:n mukaisia, vaatimustenmukaisuuden arviointiin ja EY-tarkastukseen liittyvistä menettelyistä on sovittava jäsenvaltion kanssa.

7.3.3 Kunnossapitoon liittyvä osien vaihto

(1) Kun on kyse osajärjestelmän osien kunnossapidosta jollakin radalla, tämän YTE:n mukaista virallista käyttöönottotarkastusta ja -lupaa ei vaadita. Kunnossapitoon liittyvä varaosien vaihto tulisi kuitenkin suorittaa tämän YTE:n vaatimusten mukaisesti, milloin se vain on kohtuudella mahdollista.

(2) Tavoitteena olisi oltava, että vaihto-osia käyttämällä rata muuttuisi vähitellen yhteentoimivaksi radaksi.

(3) Jotta riittävän s