1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 24 päivänä heinäkuuta 1986,
viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä
(86/362/ETY)
(EYVL L 221, 7.8.1986, s. 37)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 88/298/ETY, annettu 16 päivänä toukokuuta 1988 L 126 53 20.5.1988
►M2Neuvoston direktiivi 90/654/ETY, annettu 4 päivänä joulukuuta 1990 L 353 48 17.12.1990
►M3Neuvoston direktiivi 93/57/ETY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1993 L 211 1 23.8.1993
►M4Neuvoston direktiivi 94/29/EY, annettu 23 päivänä kesäkuuta 1994 L 189 67 23.7.1994
►M5Neuvoston direktiivi 95/39/EY, annettu 17 päivänä heinäkuuta 1995 L 197 29 22.8.1995
►M6Neuvoston direktiivi 96/33/EY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1996 L 144 35 18.6.1996
►M7Neuvoston direktiivi 97/41/EY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 1997 L 184 33 12.7.1997
►M8Komission direktiivi 97/71/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997 L 347 42 18.12.1997
Muutettu:
►A1Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 24 päivänä heinäkuuta 1986,
viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä
(86/362/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, ettäsadon tuottamisella on erittäin tärkeä sija yhteisössä,sadon saamiseen vaikuttavat jatkuvasti tuhoeläimet ja rikkaruohot,on erittäin tärkeää suojella kasveja ja kasvikunnan tuotteita näiltä orga-
nismeilta sekä sadon vähenemisen estämiseksi tai korjatun sadonvahingoittumisen estämiseksi että maataloustuotannon lisäämiseksi,
kemiallisten torjunta-aineiden käyttö on tärkeimpiä menetelmiä kasvien
ja kasvikunnan tuotteiden suojelemisessa näiden vahingollisten organis-mien vaikutuksilta,
näillä torjunta-aineilla ei ole kuitenkaan vain suotuisia vaikutuksia
kasvien tuotantoon, sillä ne ovat yleensä myrkyllisiä aineita tai valmis-teita, joilla on vaarallisia sivuvaikutuksia,
suurella määrällä näistä torjunta-aineista ja niiden metaboliiteista tai
hajoamistuotteista voi olla kasvikunnan tuotteiden kuluttajille vahingol-lisia vaikutuksia,
nämä torjunta-aineet ja niistä mahdollisesti johtuva pilaantuminen saat-
tavat vahingoittaa ympäristöä,
näiden vaarojen välttämiseksi useat jäsenvaltiot ovat jo säätäneet enim-
mäismäärät tietyille viljoissa esiintyville jäämille,
erot, joita on jäsenvaltioiden välillä niissä sallittujen torjuntaainejää-
mien enimmäismäärien osalta, voivat johtaa kaupan esteiden
muodostumiseen ja siten estää tavaroiden vapaata liikkuvuutta
yhteisössä,
näistä syistä ensimmäisessä vaiheessa tulee säätää enimmäismäärät
viljoissa olevia tiettyjä aineita varten siten, että niitä on noudatettavasaatettaessa näitä tuotteita markkinoille,
enimmäismäärien noudattamisella voidaan lisäksi varmistua viljan
vapaasta liikkuvuudesta sekä kuluttajien terveyden asianmukaisestasuojelemisesta,
samalla jäsenvaltioiden tulisi alueillaan saada tarkkailla tuotettavan ja
kulutettavan viljan torjunta-ainejäämiä valvontajärjestelmän ja siihenliittyvien muiden toimenpiteiden avulla säädettyjä enimmäismääriä
vastaavan suojan järjestämiseksi,
erityistapauksissa, varsinkin kun on kysymys haihtuvien nestemäisten
tai kaasumaisten fumiganttien käytöstä, jäsenvaltioille tulisi antaa
mahdollisuus sallia säädettyjä korkeampia enimmäismääriä viljoissa,joita ei ole tarkoitettu välittömästi kulutettaviksi, jos sopivalla tarkas-tuksella varmistutaan siitä, että niitä ei saateta loppukäyttäjälle taikuluttajalle ennen kuin niiden jäämäpitoisuudet eivät enää ylitä enim-mäismääriä,1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 2
(1) EYVL N:o C 56, 6.3.1980, s. 14
(2) EYVL N:o C 28, 9.2.1981, s. 64
(3) EYVL N:o C 300, 18.11.1980, s. 29
▼B
ei ole tarpeen soveltaa tätä direktiiviä kolmansiin maihin vietäviin
muihin tuotteisiin kuin elintarvikkeiden tuottamiseen tarkoitettuihintuotteisiin tai siemenviljaan,
jäsenvaltioiden tulisi voida väliaikaisesti alentaa vahvistettuja pitoi-
suuksia, jos ne odottamatta osoittautuvat ihmisten tai eläintenterveydelle vaarallisiksi,
kyseisiä tapauksia varten on aiheellista luoda jäsenvaltioiden ja komis-
sion välille tiivis yhteistyö pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa,
tämän direktiivin noudattamisen varmistamiseksi tulee jäsenvaltioiden
säätää asianmukaisista tarkastustoimenpiteistä näitä tuotteita liikkee-
seen laskettaessa,
tulisi vahvistaa yhteisön näytteenotto- ja analyysimenetelmät käytettä-
viksi ainakin viittausmenetelminä,
näytteenotto- ja analyysimenetelmät ovat tekniikan ja tieteen alaan
kuuluvia kysymyksiä, ne tulisi vahvistaa noudattaen menettelyä, jossajäsenvaltiot ja komissio toimivat tiiviissä yhteistyössä pysyvässäkasvinsuojelukomiteassa,
on aiheellista, että jäsenvaltiot toimittavat komissiolle vuosittain kerto-
muksen tarkastustoimenpiteiden tuloksista koko yhteisön torjunta-ainejäämien määriä koskevien tietojen kokoamiseksi, ja
neuvoston tulisi tarkastella tätä direktiiviä uudelleen viimeistään 30
päivänä kesäkuuta 1991 silmällä pitäen yhtenäisen yhteisön järjes-telmän aikaansaamista,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan liitteessä I lueteltuihin tuotteisiin,
niistä saatuihin tuotteisiin sen jälkeen, kun niitä on kuivattu tai jalos-tettu ja useista valmistusaineista koostuviin elintarvikkeisiin, joihinniitä on käytetty, sikäli kuin ne voivat sisältää torjunta-aineiden jäämiä.
2. Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta seuraavien säännösten
noudattamista:
a) haitallisten aineiden ja tuotteiden suurimmista sallituista pitoisuuk-
sista rehuissa 17 päivänä joulukuuta 1973 annettu neuvoston
direktiivi 74/63/ETY(
1)
b) hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enimmäismäärien
vahvistamisesta 23 päivänä marraskuuta 1976 annettu neuvostondirektiivi 76/895/ETY(
2)
c) torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille
kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmätja vihannekset 27 päivänä marraskuuta 1990 annettu neuvostondirektiivi 90/642/ETY(
3)
d) äidinmaidonkorvikkeista ja vieroitusvalmisteista 14 päivänä touko-
kuuta 1991 annettu komission direktiivi 91/321/EY(4)sekä
imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuista viljapohjaisista valmis-
ruoista ja muista lastenruoista 16 päivänä helmikuuta 1996 annettukomission direktiivi 96/5/EY(
5). Tämän direktiivin 5 a artiklan 11986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 3
(1) EVYL N:o L 38, 11.2.1974, s. 31, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 96/25/EY (EVYL N:o L 125, 23.5.1996, s. 35).
(2) EVYL N:o L 340, 9.12.1976, s. 26, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 96/32/EY (EVYL N:o L 144, 18.6.1996, s.12).
(3) EVYL N:o L 350, 14.12.1960, s. 71, direktiivi sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna direktiivillä 96/32/EY (EVYL N:o L 144, 18.6.1996,
s. 12).
(4) EVYL N:o 175, 4.7.1991, s. 35, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 96/4/EY (EVYL N:o L 49, 28.2.1996, s. 12).
(5) EVYL N:o L 49, 28.2.1996, s. 17).▼M7
▼M7
kohdan ja 5 b artiklan 3—6 kohdan säännöksiä sovelletaan
kuitenkin kyseisiin tuotteisiin, kunnes enimmäismäärät on vahvis-tettu direktiivin 91/321/EY 6 artiklan tai direktiivin 96/5/EY 6
artiklan määräysten mukaisesti.
3. Tätä direktiiviä sovelletaan myös sellaisiin 1 kohdassa tarkoitet-
tuihin tuotteisiin, jotka on tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin.Tämän direktiivin mukaisesti vahvistettuja torjunta-ainejäämien enim-mäismääriä ei kuitenkaan sovelleta niihin tuotteisiin, jotka on käsitelty
ennen vientiä, josvoidaan riittävällä tavalla os oittaa, että:
a) määränpäänä oleva kolmas maa edellyttää erityistä käsittelyä estääk-
seen haitallisten organismien kulkeutumisen alueelleen, tai että
b) käsittely on välttämätöntä tuotteiden suojelemiseksi haitallisilta
organismeilta kolmanteen maahan tapahtuvan kuljetuksen ja siellätapahtuvan varastoinnin aikana.
4. Tätä direktiiviä ei sovelleta 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin,
josvoidaan riittävällä tavalla os oittaa, että ne on tarkoitettu:
a) muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tai rehujen valmistukseen
tai
b) siemeniksi tai istutettavaksi.
2 artikla
1. Tässä direktiivissä ’torjunta-aineiden jäämillä’ tarkoitetaan sell-
aisia torjunta-aineiden, niiden metaboliittien hajoamistuotteiden jareaktiotuotteiden jäämiä, ►
M7 ◄joita esiintyy 1 artik-
lassa tarkoitetuissa tuotteissa.
2. Tässä direktiivissä ”liikkeelle laskemisella”tarkoitetaan 1 artik-
lassa tarkoitettujen tuotteiden luovuttamista vastiketta vastaan taivastikkeetta.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että 1 artiklassa tarkoitetut tuot-
teet eivät aiheuta niitä liikkeelle laskettaessa vaaraa ihmisten
terveydelle sisältämiensä jäämien takia.
2. Jäsenvaltiot eivät alueellaan saa kieltää tai estää 1 artiklassa
tarkoitettujen tuotteiden laskemista liikkeelle sen takia, että nesisältävät torjunta-aineiden jäämiä, jos sellaisten jäämien määrä ei
ylitä liitteessä II vahvistettuja enimmäismääriä.
4 artikla
1. Sen estämättä, mitä 6 artiklassa säädetään, 1 artiklassa tarkoitetut
tuotteet eivät saa liikkeeseen laskettaessa sisältää liitteessä II tarkoite-
tussa luettelossa ilmoitettua suurempia torjunta-ainejäämien määriä.
Liitteessä II oleva luettelo torjunta-ainejäämistä ja niiden enim-
mäismääristä vahvistetaan 12 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen ottaen huomioon tieteen ja tekniikan kehitys.
2. Niiden kuivattujen ja jalostettujen tuotteiden osalta, joille ei liit-
teessä II ole nimenomaisesti vahvistettu enimmäismääriä, sovelletaan
liitteessä II olevia määriä ottaen huomioon kuivauksen ja jalostuksenaiheuttama pitoisuuden lisääntyminen tai väheneminen. Tietyille kuiva-tuille tai jalostetuille tuotteille voidaan 12 artiklassa säädetynmenettelyn mukaisesti määritellä pitoisuuden lisääntymis- tai vähene-miskerroin kuivaus- tai jalostusprosessien vaikutuksen huomioon
ottamiseksi.
3. Jäämien enimmäismäärät useista valmistusaineista koostuvissa
elintarvikkeissa, joille ei ole vahvistettu jäämien enimmäismääriä,eivät saa ylittää liitteessä II annettuja määriä ottaen huomioon valmis-tusaineiden suhteet elintarvikkeissa sekä 2 kohdan säännökset.1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 4
▼B
▼M7
▼M7
4. Jäsenvaltioiden on ainakin pistokokein varmistettava, että 1
kohdassa tarkoitettuja enimmäismääriä noudatetaan. Tarvittavat tarkas-tukset ja valvonta suoritetaan virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta
14 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/397/
ETY(
1) mukaisesti sen 14 artiklaa lukuun ottamatta, sekä virallista
elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänälokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/99/ETY(
2) mukaisesti
sen 5, 6 ja 8 artiklaa lukuun ottamatta.
5 artikla
Kun komissio on asettanut väliaikaisen jäämän enimmäismäärän liit-
teessä I tarkoitettuun ryhmään kuuluvalle tuotteelle sovellettavaksikoko yhteisön laajuisesti kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattami-sesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY(
3) 4 artiklan 1 kohdan f alakohdan säännösten mukaisesti,
tämä määrä esitetään liitteessä II varustettuna viittauksella kyseiseen
menettelyyn.
5 a artikla
1. Tässä artiklassa ”alkuperäjäsenvaltio”tarkoittaa jäsenvaltiota,
jonka alueella 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuote on joko laillisesti
tuotettu ja saatettu markkinoille tai laskettu vapaaseen liikkeeseen, ja
”määräjäsenvaltio” tarkoittaa jäsenvaltiota, jonka alueelle kyseinentuote on tuotu ja laskettu liikkeeseen muussa tarkoituksessa kuin senkuljettamiseksi toiseen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan.
2. Jäsenvaltioiden on tehtävä järjestelyjä pysyvien tai väliaikaisten
jäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi sellaisille alkuperäjäsenval-tiosta tuleville 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille tuotteille, joille eiole vahvistettu jäämien enimmäismääriä 4 artiklan 1 kohdan tai 5
artiklan säännösten mukaisesti, ottaen huomioon alkuperäjäsenvaltion
hyvä maanviljelystapa ja sanotun rajoittamatta kuluttajien terveydensuojelun edellyttämiä ehtoja.
3. Jos
— 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle tuotteelle ei ole vahvistettu
jäämien enimmäismäärää 4 artiklan 1 kohdan tai 5 artiklan mukai-sesti, ja
— tuote, joka täyttää alkuperäjäsenvaltion soveltamat jäämien enim-
mäismääriä koskevat ehdot, joutuu määräjäsenvaltiossa liikkeeseenlaskemiseen kohdistuvien kieltojen tai rajoitusten kohteeksi senperusteella, että tuotteessa on torjunta-ainejäämiä enemmän kuin
määräjäsenvaltiossa on sallittua, ja
— määräjäsenvaltio on joko ottanut käyttöön uudet jäämien enim-
mäismäärät tai muuttanut lainsäädännössään säädettyjä määriä taitehnyt muutoksia tarkastuksiinsa, jotka ovat suhteettomia ja/tai
syrjiviä verrattuna sen kotimaiseen tuotantoon kohdistuviin tarkas-
tuksiin, tai määräjäsenvaltiossa sovellettavat jäämienenimmäismäärät eroavat huomattavasti muiden jäsenvaltioidenmääräämistä vastaavista määristä tai määräjäsenvaltion soveltamatjäämien enimmäismäärät edustavat suhteetonta suojelun tasoa
verrattuna jäsenvaltioiden soveltamaan suojelun tasoon, joka
kohdistuu torjunta-aineisiin, joihin liittyy sama riski tai samanlaisiinmaataloustuotteisiin tai elintarvikkeisiin,
sovelletaan seuraavia poikkeusmääräyksiä:
a) Määräjäsenvaltion on ilmoitettava muille asianomaisille jäsenval-
tioille ja komissiolle hyväksytyistä toimenpiteistä 20 vuorokauden
kuluessa niiden hyväksymisestä. Ilmoituksen on sisällettävä asiaanliittyvät tiedot.1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 5
(1) EVYL N:o L 186, 30.6.1989, s. 23.
(2) EVYL N:o L 290, 24.11.1993, s. 14.
(3) EVYL N:o L 230, 19.8.1991, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 96/32/EY (EVYL N:o L 144, 18.6.1996, s. 12).
▼M7
b) Edellä a kohdassa tarkoitetun ilmoituksen perusteella kaksi asiano-
maista jäsenvaltiota ottavat viipymättä yhteyden toisiinsapoistaakseen aina kun mahdollista määräjäsenvaltion hyväksymien
toimenpiteiden estävät tai rajoittavat vaikutukset niiden keskenään
sopimien toimenpiteiden avulla; jäsenvaltiot toimittavat toisilleenkaikki tarvittavat tiedot.
Kolmen kuukauden kuluessa a kohdassa tarkoitetun ilmoituksen
antamisesta asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittavat komissiollekyseisen yhteydenoton tuloksista ja erityisesti toimenpiteistä, joitane aikovat mahdollisesti toteuttaa, mukaan lukien niiden sopimat
jäämien enimmäismäärät. Alkuperäjäsenvaltio ilmoittaa muille
jäsenvaltioille kyseisten yhteydenottojen tuloksista.
c) Komissio toimittaa asian välittömästi pysyvän kasvinsuojelukomi-
tean käsiteltäväksi, samoin jos mahdollista, ehdotuksen, jolla onmäärä vahvistaa liitteessä II väliaikainen jäämien enimmäismäärä,joka vahvistetaan 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Komissio ottaa ehdotuksessaan huomioon olemassa olevan teknisen
ja tieteellisen tiedon asiasta ja erityisesti niiden jäsenvaltioidentoimittamat tiedot, joiden etu on kyseessä, erityisesti toksikologisenarvioinnin ja arvioidun hyväksyttävän päivittäisen annoksen (ADI),
hyvän maanviljelystavan ja koetulokset, joita alkuperäjäsenvaltio
käytti vahvistaessaan jäämien enimmäismäärää sekä määräjäsenval-tion antamat syyt sen päättäessä kyseisistä toimenpiteistä.
Säädöksessä on määriteltävä väliaikaisen enimmäismäärän voimas-
saoloaika, joka ei saa ylittää neljää vuotta. Kyseinen aika voiliittyä alkuperäjäsenvaltion ja/tai muiden jäsenvaltioiden, joiden etuon kyseessä, tarjontaan, komission vaatimiin koetuloksiin jäämien
enimmäismäärän määrittelemiseksi 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Niiden pyynnöstä komissiolle ja jäsenvaltioille ilmoitetaansäännöllisesti perustetusta koeohjelmasta.
4. Edellä 2 ja 3 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä toteuttaessaan
jäsenvaltion on otettava huomioon perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 30—36 artiklan velvoitteet.
5. Se, mitä säädetään teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien
tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänämaaliskuuta 1983 annetussa neuvoston direktiivissä 83/189/ETY(
1), ei
koske jäsenvaltioiden tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti toteuttamia
ja ilmoittamia toimenpiteitä.
6. Tässä artiklassa esitetyn menettelyn täytäntöön panemiseksi
voidaan toteuttaa yksityiskohtaisia toimenpiteitä 11 a artiklassa
säädetyn menettelyn mukaisesti.
6 artikla
Jäsenvaltiot voivat sallia sellaisten liitteessä II olevassa B osassa tarkoi-
tettujen torjunta-aineiden jäämien esiintymisen 1 artiklassatarkoitetuissa tuotteissa pitoisuuksina, jotka ovat suurempia kuin onvahvistettu, jos näitä tuotteita ei ole tarkoitettu välittömään kulutukseen
ja sopivin tarkastuksin varmistuttu, jos ne toimitetaan suoraan loppu-
käyttäjille tai kuluttajille, että ne saatetaan näiden käyttöön vasta, kunB osassa vahvistetut enimmäismäärät eivät enää ylity. Jäsenvaltioidenon toimitettava tieto muille jäsenvaltioille ja komissiolle toteutetuistatoimenpiteistä. Nämä toimenpiteet koskevat kaikkia kyseisiä tuotteita,
eikä tuotteiden alkuperää tällöin oteta huomioon.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä viranomainen varmistamaan, että 4
artiklan 4 kohdassa säädetty valvonta suoritetaan.1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 6
(1) EVYL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna päätöksellä 96/139/EY (EVYL N:o L 32, 10.2.1996, s. 31).▼B
▼M7
▼M7
2. a) Jäsenvaltioiden on kunakin vuonna kesäkuun 30 päivään
mennessä toimitettava komissiolle seuraavan kalenterivuodenaikana toteutettavat kansalliset valvontaohjelmansa. Ohjelmissa
on yksilöitävä ainakin:
— tarkastettavat tuotteet ja suoritettavien tarkastusten määrä,
— torjunta-ainejäämät, joita tarkastetaan,
— perusteet, joiden mukaan ohjelma on laadittu.
b) Komissio antaa kunakin vuonna syyskuun 30 päivään mennessä
pysyvän kasvinsuojelukomitean käsiteltäväksi koordinoituayhteisön valvontaohjelmaa koskevan ehdotuksen suositukseksi,jossa esitetään, että yksittäisten näytteiden ottaminen sisällytetään
kansallisiin valvontaohjelmiin. Suositus annetaan 11 b artiklassa
säädetyn menettelyn mukaisesti. Koordinoidun yhteisön valvon-taohjelman perustavoitteena on saada aikaan liitteessä Ilueteltuihin ryhmiin kuuluvien ja yhteisön alueella tuotettujen taisinne tuotujen viljojen optimaalinen tarkastaminen, kun ongelmat
on tunnistettu, sen varmistamiseksi, että ne täyttävät torjunta-
ainejäämien enimmäismääristä liitteessä II annetut arvot.
3. Jäsenvaltioiden on kunakin vuonna elokuun 31 päivään mennessä
toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kansallisten valvon-
taohjelmien ja koordinoidun yhteisön valvontaohjelman yhteydessätutkittujen näytteiden analyysien tulokset edellisen vuoden ajalta.Komissio kokoaa ja yhdistää nämä tiedot yhdessä direktiivien 86/363/ETY(
1)ja 90/642/ETY mukaisesti suoritettujen tarkastusten tulosten
kanssa ja erittelee:
— jäämien enimmäismäärien ylitykset ja
— keskimääräiset todelliset jäämien määrät ja niiden suhteelliset arvot
vahvistettuihin jäämien enimmäismääriin verrattuna.
Valmistellessaan koordinoitua valvontaohjelmaa komissio työskentelee
jatkuvasti luodakseen järjestelmän, jonka ansiosta olisi mahdollistaarvioida todellinen altistuminen ruokavalion torjunta-aineille.
Komissio toimittaa nämä tiedot jäsenvaltioille pysyvän kasvinsuojelu-
komitean puitteissa joka vuosi ennen 30 päivää syyskuuta
arvioitavaksi ja sellaisten tarvittavien toimenpiteiden hyväksymiseksi
kuten:
— yhteisön tasolla toteutettavat toimenpiteet silloin, kun enim-
mäismäärät on todettu ylitetyiksi,
— koottujen ja yhdistettyjen tietojen julkaistavuus.
4. Jäljempänä 11 a artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti
voidaan antaa:
a) muutoksia tämän artiklan 2 ja 3 kohtaan sikäli kuin muutokset
koskevat ilmoituspäivämääriä,
b) 2 ja 3 kohdan säännösten toteutumiseksi tarvittavia yksityiskohtaisia
täytäntöönpanosääntöjä.
5. Komission on 31 päivään joulukuuta 1999 mennessä esitettävä
neuvostolle selvitys tämän artiklan soveltamisesta ja mahdolliset asian-
mukaiset ehdotuksensa.
8 artikla
1. Sellaiset näytteenottomenettelyt ja analyysimenetelmät, jotka ovat
tarpeen 4 artiklassa ja mahdollisesti 5 artiklassa säädettyjä tarkastuksia,valvontaa ja muita toimenpiteitä varten, vahvistetaan ►
M711 a
artiklassa ◄säädettyä menettelyä noudattaen. Yhteisön analyysimene-
telmien olemassaolo ei estä jäsenvaltioita käyttämästä muitatieteellisesti päteviä menetelmiä, joilla saadaan vastaavat tulokset.1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 7
(1) EVYL N:o L 221, 7.8.1986, s. 43, direktiivi sellaisena kuin se viimeksi
muutettuna direktiivillä 96/33/EY (EVYL N:o L 144, 18.6.1996, s. 35).▼B
▼B
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komis-
siolle muista 1 kohdan mukaisesti käytetyistä menetelmistä.
9 artikla
1. Jos jäsenvaltio uuden tiedon perusteella tai olemassa olevaa tietoa
uudelleen arvioituaan katsoo, että liitteessä II esitetty enimmäismäärä
on vaaraksi ihmisten tai eläinten terveydelle ja vaatii siksi toteutetta-
vaksi kiireellisiä toimenpiteitä, jäsenvaltio voi alentaa omallaalueellaan enimmäismäärää väliaikaisesti. Tällaisissa tapauksissa senon viipymättä tehtävä muille jäsenvaltioille ja komissiolle ilmoitustoimenpiteistä perusteluineen.
2. Komissio tutkii kiireellisesti 1 kohdassa tarkoitetun jäsenvaltion
esittämät perusteet ja kuulee jäsenvaltioita pysyvässä kasvinsuojeluko-
miteassa, jäljempänä ’komitea’; sen jälkeen komissio antaa viipymättälausuntonsa ja toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet. Komissio ilmoittaaviipymättä neuvostolle ja jäsenvaltioille toteutetuista toimenpiteistä.Jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttamat toimenpiteet neuvostonkäsiteltäväksi 15 päivän kuluessa ilmoituksesta. Neuvosto voi
määräenemmistöllä päättää asiasta toisin 15 päivän kuluessa siitä, kun
asia saatettiin sen käsiteltäväksi.
3. Jos komissio katsoo, että liitteessä II esitettyjä enimmäismääriä on
muutettava 1 kohdassa tarkoitettujen ongelmien poistamiseksi jakansanterveyden suojelun takaamiseksi se aloittaa 13 artiklassa tarkoi-tetun menettelyn näiden muutosten hyväksymiseksi. Tällaisessa
tapauksessa jäsenvaltio, joka on toteuttanut 1 kohdassa tarkoitetut
toimenpiteet, voi pitää ne edelleen voimassa, kunnes neuvosto taikomissio on mainittua menettelyä noudattaen tehnyt päätöksen.
10 artikla
Muutokset liitteisiin hyväksytään 12 artiklassa vahvistetun menettelyn
mukaisesti ottaen huomioon tieteen ja tekniikan kehitys sanotun rajoit-tamatta 5 artiklan, 5 a artiklan 3 kohdan ja 9 artiklan mukaisestiliitteisiin tehtyjen muutosten soveltamista. Torjunta-ainejäämien enim-mäismääriä vahvistettaessa on erityisesti otettava huomioon
asianmukainen ruokavalioannoksen vaarojen arviointi ja käytettävissä
olevien tietojen määrä ja laatu.
11 a artikla
Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edusta-
jista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpi-
teistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonkapuheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto anne-
taan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten
edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komissionehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänetpainotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja eiosallistu äänestykseen.
Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean
lausunnon mukaiset.
Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai
lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdo-tuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asianmääräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä,
kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdo-tetuista toimenpiteistä.1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 8
▼M7
▼M7
11 b artikla
Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edusta-
jista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpi-
teistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonkapuheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto anne-
taan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten
edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komissionehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänetpainotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja eiosallistu äänestykseen.
Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean
lausunnon mukaiset.
Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai
lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdo-
tuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian
määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa 15 päivän kuluessa siitä, kun asia
on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista
toimenpiteistä.
12 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa pysyvän kasvinsuojelukomitean, jäljempänä ’komitea’,käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenval-tion pyynnöstä viipymättä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,
jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiirellisyyden mukaan. Lausunto
annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niidenpäätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekeekomission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edusta-jien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla.Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komi-
tean lausunnon mukaiset.
4. Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon
mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä
neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaiseeasian määräenemmistöllä.
5. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa 15 päivän kuluessa siitä, kun
asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdote-
tuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllähylännyt mainittuja toimenpiteitä.
13 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja joko omastaaloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä viipymättä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta kahden päivän
määräajassa. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä,jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvienjäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassamäärätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 9
▼B
▼M7
▼B
▼A1
▼B
►A13.◄Jos toimenpiteet ovat komitean lausunnon mukaiset,
komissio päättää niistä, ja niitä noudatetaan viipymättä. Jos toimenpi-teet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole
annettu, komissio tekee välittömästi neuvostolle ehdotuksen tarvitta-
vista toimenpiteistä. Neuvosto päättää toimenpiteistämääräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä 15 päivän kuluessa siitä,
kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio päättää ehdotetuistatoimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä
hylännyt mainittuja toimenpiteitä.
14 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tarvittavat lait, asetukset ja
hallinnolliset määräykset varmistaakseen, että 4 artiklan 1 ja 2kohdassa, 5 artiklassa, 5 a artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 3 kohdassaja 10 artiklassa tarkoitetuista päätöksistä johtuvat muutokset liitteessäII voidaan panna täytäntöön niiden alueella viimeistään 8 kuukauden
kuluttua niiden antamisesta tai aiemmin silloin, kun ihmisten terveyden
suojeleminen sitä vaatii.
Luottamuksensuojan varmistamiseksi yhteisön oikeudelliset täytäntöön-
panotoimet voivat edellyttää siirtymäaikoja tiettyjen jäämienenimmäismäärien täytäntöönpanossa satona korjattujen tuotteiden tava-nomaisen markkinoinnin vuoksi.
15 artikla
Tämän direktiivin mukaisten yhteisön järjestelyjen täydentämiseksi
neuvosto tarkastelee tätä direktiiviä uudelleen komission kertomuksen
ja tarvittaessa aiheellisten ehdotusten perusteella viimeistään 30
päivänä kesäkuuta 1991.
16 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edel-
lyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaanviimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1988. Niiden on ilmoitettava tästäkomissiolle viipymättä.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä direktiivissä tarkoite-
tuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset
kirjallisina komissiolle.
Saksalle annetaan kuitenkin oikeus enintään 31 päivään joulukuuta
1992 asti pitää kaupan entisen Saksan demokraattisen tasavallanalueella liitteessä I lueteltuja tuotteita, joiden vetysyanidipitoisuusylittää liitteessä II vahvistetut pitoisuudet; kyseinen poikkeus koskee
ainoastaan tuotteita, jotka ovat peräisin entisen Saksan demokraattisen
tasavallan alueelta.
Sallitut pitoisuudet eivät missään tapauksessa saa ylittää entisen Saksan
demokraattisen tasavallan lainsäädännön mukaisesti sovellettuja enim-mäispitoisuuksia.
Saksan on huolehdittava siitä, että kyseisiä tuotteita ei tuoda yhteisön
muihin osiin, lukuun ottamatta entisen Saksan demokraattisen tasa-vallan aluetta.
17 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 10
▼M7
▼B
▼M2
▼B
▼B
LIITE I
CN-koodi Tavarankuvaus
ex 1001 Vehnä
1002 00 00 Ruis
1003 00 Ohra
1004 00 Kaura
1005 Maissi
1006 Riisi
1007 00 Durra
ex 1008 Tattari, hirssi ja muut viljat1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 11
▼M3
▼B
LIITE II
A OSA
Torjunta-ainejäämä Enimmäismäärä mg/kg (ppm)
1. aldriini/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C150yksinään tai yhdessä dieldrii-
niksi (HEOD) laskettuna 2. dieldriini (HEOD) 0,01
3. epäorgaaninen bromi, ilmoitettuna Br ioneina 50
4. karbaryyli 1: risi
0,5: muut viljat
5. klorbaani (cis- ja trans-isomeerien summa) 0,02
6. DDT (DDT-, TDB- ja DDE-isomeerien summa, laskettuna
DDT:ksi)0,05
7. diatsinoni 0,05
8. 1,2-dibromonetaani (etyleenidibromidi) 0,01 (1)
9. diklorfossi 2
10. endosulfaani (alfa- ja beta-isomeerien ja endosulfaanisulfaatin
summa, laskettuna endosulfaaniksi)0,2: maissi
11. endriini 0,01: muut viljat
12. heptaklori (heptaklori ja heptakloriepoksidi, laskettuna
heptaklorina)0,01
13. heksaklooribentseeni (HCB) 0,01
14. heksakloorisykloheksaani (HCH)
14.1 alpha-isomeeri/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C150summa0,02
14.2 beta-isomeeri
14.3 gamma-isomeeri (lindaani) 0,1 (2)
15. malationi (malationin ja malaoksonin summa laskettuna
malationiksi)8
16. fosfamidoni 0,05
17. pyretriinit (pyretriinien I ja II, sineriinien I ja II, ja jasmolii-
nien I ja II summa)3
18. triklorfoni 0,01
19. kaptafoli 0,05
20 Asefaatti 0,02 (*)
21 Benomyyli/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150summa karbendatsimina
ilmaistuna(a): Ohra
0,1 (*): muut viljat
22 Karbendatsimi23 Tiofanaattimetyyli
24 Kloropyrifossi (b): Ohra
0,05 (*): muut viljat
25 Kloropyrifossi-metyyli 0,05 (*): Riisi
26 Klorotaloniili 0,1: Vehnä, ruis, ohra, kaura ja
ruisvehnä
0,01 (*): muut viljat
27 Kypermetriini, mukaan lukien muut isomeerien soekset
(isomeerien summa)(b): Vehnä, ohra, kaura ja ruis
0,05 (*): muut viljat
28 Deltametriini 1
29 Fenvaleraatti, mukaan lukien muut isomeerien seokset
(isomeerien summa)(b): Ohra, kaura, ruisja ruis -
vehnä
0,05 (*): muut viljat1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 12
▼M1
▼M3
▼M3
Torjunta-ainejäämä Enimmäismäärä mg/kg (ppm)
30 Glyfosaatti 5: Vehnä, ruis ja ruisvehnä
20: Ohra ja kaura0,1 (*): muut viljat
31 Imatsaliili 0,02 (*)32 Iprodioni 0,5: Vehnä
(c): Ohra ja riisi
0,02 (*): muut viljat
33 Mankotsebi/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150summa CS
2: na ilmaistuna0,05 (*): maissi ja riisi
(b): muut viljat 34 Manebi
35 Metirami36 Propinebi37 Zinebi38 Metamidofossi 0,01 (*)39 Permetriini
(isomeerien summa)0,2: Maissi
2: muut viljat
40 Prokymidoni 0,02 (*)41 Vinlotsoliini
(vinlotsoliinin ja kaikkien sen 3,5-dikloorianiliinia sisältävien
aineenvaihduntatuotteiden summa)0,05 (*)
42 SYFLUTRIINI mukaan lukien muut isomeeriyhdisteiden
seokset (isomeerien summa)0,05 (**): maissi
0,02 (**): muut viljat
43 METALAKSYYLI 0,05 (**)44 BENALAKSYYLI 0,05 (**)45 FENARIMOLI (d): vehnä, ohra
0,02 (**): muut viljat
46 PROPIKONATSOLI 0,05 (**)47 DAMINOTSIDI (daminotsidin ja 1,1-dimetyylihydratsiini
summa daminotsidina ilmaistuna)0,02 (**)
48 LAMBDA-SYHALOTRIINI 0,05: ohra
0,02 (**): muut viljat
49 ETEFONI (e): maissi
0,2: vehnä ja ruisvehnä0,5: ohra ja ruis
0,05 (**): muut viljat
50 KARBOFURAANI (karbofuraanin ja 3-hydroksikarbofur-
aanin summa karbofuraanina ilmaistuna)(f): riisi ja kaura
0,1 (**): muut viljat
51 KARBOSULFAANI 0,05 (**)52 BENFURAKARBI (e): maissi
0,05 (**): muut viljat
53 FURATIOKARBI 0,05 (**)
54 METIDATIONI 0,02 (***)
55 METOMYYLITIODIKARBI
Jäämä: metomyyli ja tiodikarbi yhteensä laskettuna metomyy-
liksi0,05 (***)
56 AMITRATSI
Jäämä: amitratsi sekä kaikki metaboliitit, jotka sisältävät 2,4
demetylaniliinirakenteen laskettuna amitratsiksi0,02 (***)
57 PIRIMIFOSI-METYYLI 51986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 13
▼M4
▼M5
▼M5
Torjunta-ainejäämä Enimmäismäärä mg/kg (ppm)
58 ALDIKARBI
Jäämä: aldikarbi, sen sulfoksidi ja sen sulfoni yhteensä
laskettuna aldikarbiksi0,05 (***)
59 TIABENDATSOLI (g): vehnä, riisi
0,05 (***)muut
60 TRIFORIINI 0,1 vehnä, ruis, ruis-
vehnä, ohra, kaura
0,05 (****) muut viljalajit
61 ENDOSULFAANI
Jäämä: alfa- ja beta-endosulfaanin ja endosulfaanisulfaatin
summa laskettuna endosulfaaniksi0,1 (h) vehnä, ruis, ruis-
vehnä, ohra, kaura
0,2 (h) maissi
0,05 (****) muut
62 FENBUTATINAOKSIDI 0,05 (****)
63 TRIATSOFOSSI (i) vehnä, ruis, ruis-
vehnä, ohra,
kaura, maissi
0,02 (****) muut
64 DIATSINONI 0,02 (****) tattari, hirssi
0,05 (b) muut
65 MEKARBAAMI 0,05 (****) viljalajit
66 FENTINA 0,05 (****) Jäämä: fentina
laskettuna trifeny-
litinan kationiksi
67 FORAATTI
Jäämä: foraatin, sen happianalogian ja niiden sulfoksidien ja
sulfonien summa laskettuna foraatiksi(h) maissi
0,05 (****) muut
68 DIKOFOLI
Jäämä: p, p ′ja o p′-isomeerien summa0,02 (****)
69 KLORMEKVATTI 5 kaura
2 vehnä, ruis, ruis-
vehnä, ohra
(h) maissi
0,05 (****) muut
70 PROPYTSAMIDI 0,02 (****)
71 PROPOKSUURI 0,05 (****)
72 DISULFOTONI
Jäämä: disulfotonin, disulfotonisulfoksidin ja disulfotonisul-
fonin summa laskettuna disulfotoniksi0,1 vehnä
0,2 ohra, durra
0,02 (****) muut
(1) Siirtymäaikana, joka päättyy viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1991, jäsenvaltiot, joiden tarkastuksia suorit-
tavat viranomaiset eivät vielä pysty rutiinivalvonnassa määrittämään jäämiä tarkkuustasolla 0,01 mg/kg,voivat käyttää menetelmää, jonka erotusraja on enintään 0,05 mg/kg.
(
2) Tammikuun 1 päivästä 1990 alkaen.
►M3(*) Ilmaisee määrityksen alarajan
(a)(b)(c) Merkittyjä enimmäismääriä sovelletaan ►M831 päivästä lokakuuta 1998 ◄, jollei muita määriä
ole vahvistettu ennen tätä määräpäivää
(a): 0,1 (*)(b): 0,05 (*)
(c): 0,02 (*) ◄
►
M4(**) Osoittaa analyyttisen määrityksen rajaa.
(d) (e) (f) Seuraavia enimmäisrajoja sovelletaan ►M8viimeistään 1 päivästä heinäkuuta 2000 ◄alkaen,
jollei muita määriä vahvisteta.
(d): 0,02 (**),(e): 0,05 (**),
(f): 0,1 (**). ◄
►
M5(***) Osoittaa analyysiherkkyysrajan.
(g) Sovellettava enimmäismäärä, jollei muuta määrää ole vahvistettu, 1 päivänä heinäkuuta 2000:
0,05 (***). ◄1986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 14
▼M6
▼B
▼B
►M6(****) Ilmaisee analyysiherkkyyden alarajan
(h) (i) Josenimmäis määriä ei ole annettu ►M8viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2000 ◄, ovat sovellet-
tavat enimmäismäärät seuraavat:
(h) 0,05 (****)(i) 0,02 (****) ◄
B OSA
Torjunta-ainejäämäEnimmäismäärä mg/kg
(ppm)
1. bromimetaani (metyylibromidi) 0,1
2. rikkihiili 0,1
3. hiilitetrakloridi 0,1
4. syaanivety, syanidit laskettuna syaanivedyksi 15
5. fosforivety, fosfidit laskettuna fosforivetynä 0,11986L0362 — FI — 07.01.1998 — 009.001 — 15