1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1254/1999,
annettu 17 päivänä toukokuuta 1999,
naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä
(EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston asetus (EY) N:o 1455/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta
2001 L 198 58 21.7.2001
►M2Neuvoston asetus (EY) N:o 1512/2001, annettu 23 päivänä heinäkuuta
2001 L 201 1 26.7.2001
Oikaistu:
►C1Oikaisu, EYVL L 263, 18.10.2000, s. 34 (1254/1999)
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1254/1999,
annettu 17 päivänä toukokuuta 1999,
naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioonEuroopanyhteisönperustamissopimuksenja erityisesti
sen36 ja 37 artiklan ,
ottaa huomioonkomissionehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon(4),
ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon(5),
sekä katsoo, että
(1)maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehityk-
seen olisi liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen, jasiihenolisi erityisesti sisällyttävä maataloudenyhtein enmarkki-najärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan,
(2)yhteisenmaatalouspolitiikantavoitteen a ontoteuttaa perustamis-sopimuksen 33 artiklan tavoitteet; erityisesti naudanliha-alalla on
tarpeenmarkkin oidenvakauttamiseksi ja alanmaatalousväestön
kohtuullisen elintason turvaamiseksi säätää sisämarkkinoitakoskevista toimenpiteistä, joihin sisältyy eriyisesti suoria tukianaudanlihantuottajille, yksityisen ja julkisen varastoinnin tukijär-jestelmä,
(3)markkinoiden tukemista olisi vähennettävä asteittain, jottasaataisiin palautetuksi yhteisön lihankulutuksen tasapaino, mikä
hyödyttäisi naudanliha-alaa, ja jotta näiden tuotteiden kilpailu-
kyky kansainvälisillä markkinoilla paranisi; tuottajille aiheutuvatvaikutukset huomioonottaenolisi muutettava ja mukautettavayhteisenmarkkin ajärjestelynmukaisesti säädetyntulotuentasoa;tässä tarkoituksessa onaiheellista vahvistaa kattava järjestelmä
tuottajille maksettavia suoria tukia varten; näiden tukien määrän
kehityksen olisi seurattava markkinatuen asteittaista vähenemistä,
(4)karjataloudenmon imuotoisuus huomioonottaensuoriintukiinolisi sisällyttävä erityispalkkio sonnien ja härkien kasvattajille,emolehmäkarjojenpitämisestä maksettava palkkio ja kaiken lai-sista nautaeläimistä, myös lypsylehmistä ja vasikoista saatavateurastuspalkkio; palkkioiden myöntäminen ei saisi aiheuttaa
kokonaistuotannon kasvua; tätä varten olisi rajoitettava erityis-
palkkio- ja emolehmäpalkkiokelpoistenurospuolistennautaeläinten ja emolehmien lukumäärää soveltamalla edellisiinalueellisia ja jälkimmäisiintuottajakohtaisia en immäismääriäsekä erityispalkkionosalta tilakohtaista pääluvunrajoitusta, jotajäsenvaltioiden pitäisi voida mukauttaa oman erityistilanteensa
perusteella; teurastuspalkkion osalta kansalliset enimmäismäärät
olisi määritettävä aikaisempientuotan tolukujenpohjalta,
(5)härkien kasvatuksen edellytykset poikkeavat tavallisesti sonnienkasvatuksenedellytyksistä; senvuoksi onperusteltua asettaahärkiä koskevaneläin kohtaisenerityispalkkionmäärä eri tasollekuin sonneista myönnettävä palkkio; tiettyjen ikäryhmien osaltahärkienerityispalkkio olisi kuiten kinmaksettava kahdessa erässä,
(6)jos liian suuri määrä härkiä teurastetaan niiden jäsenvaltioidenteurastuskaudella, joissa tällä tuotantosuunnalla on erityistä1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 2
(1) EYVL C 170, 4.6.1998, s. 13.
(2) Lausunto annettu 6. toukokuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(3) EYVL C 407, 28.12.1998, s. 196.
(4) EYVL C 93, 6.4.1999, s. 1.
(5) EYVL C 401, 22.12.1998, s. 3.
▼B
merkitystä, seurauksena voi olla markkinoiden häiriintyminen ja
erityisesti markkinahintojen lasku; teurastuskauden ulkopuolellavuoden 23 ensimmäisen viikon aikana teurastettavista eläimistä
olisi myönnettävä tietyin edellytyksin erityispalkkion lisäpalk-
kiota, jolla kannustetaan härkien teurastukseen vuotuisenlaidunkauden päättymiseen ajoittuvan jakson ulkopuolella,
(7)tuottajienkäytettävissä olevanjoustonlisäämiseksi kelpoisuusemolehmäpalkkioonolisi ulotettava koskemaanemolehmienkanssa samat jalostusvaatimukset täyttäviin hiehoihin; emolehmä-karjojenpalkkiokelpoistenhiehojenlukumäärä olisi rajoitettava
korvautumisen tavanomaiseen määrään, jäsenvaltioilla, joissa
enemmän kuin 60 prosenttia emolehmäpalkkioon kelpuutettavistaeläimistä pidetään vuoristoalueilla, pitäisi olla oikeus hallinnoidapalkkiota erottamalla toisistaanemolehmät ja hiehot, ja hiehojenosalta soveltaa erillistä kansallista palkkion enimmäismäärää
edellä mainitun määrän puitteissa,
(8)emolehmäpalkkio olisi periaatteessa rajoitettava tuottajiin, jotkaeivät toimita maitoa meijereihinmaito- ja maitotuotealan
lisämaksuista 28 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvostonasetuksessa (ETY) N:o 3950/92(
1)säädetynlisämaksujärjestelmän
mukaisesti; tulotukea saatetaantarvita kuiten kinmyös tiloille,joilla onlypsylehmä- tai emolehmäkarjaa; senvuoksi emolehmä-
palkkiota olisi myönnettävä myös niille pienille ja keskisuurille
sekatuotantotiloille, joiden tuottajakohtainen maidon viitemääräon yhteensä enintään 120 000 kilogrammaa, ottaen huomioonyhteisön monipuoliset tuotantorakenteet, jäsenvaltioiden pitäisivoida muuttaa tätä määrällistä rajoitusta tai luopua siitäobjektiivisinperustein ,
(9)emolehmäpalkkionosalta onaiheellista säilyttää tuottajakohtaiset
enimmäismäärät; joitakin tuottajakohtaisten enimmäismäärien
mukaisista palkkio-oikeuksista ei ole käytetty; nämäkäyttämättömät palkkio-oikeudet ovat omiaanlisäämääntuotantoa ja kasvattamaan menoja erityisesti seurauksena siitä,että hiehot saavuttavat täydenkelpoisuudenemolehmäpalkkioon ;tällaisen vaikutuksen välttämiseksi kunkin jäsenvaltion
emolehmäpalkkio-oikeuksienkokon aismäärä olisi vahvistettava
viitevuosina tosiasiallisesti maksettujen palkkioiden perusteella,joihin lisätään tietty liikkumavara kansallisen varannon säilyttä-miseksi; jäsenvaltioiden olisi toteutettava kansallistenenimmäismäärien noudattamisen turvaamiseksi tarvittavat
toimenpiteet; niiden olisi tarvittaessa mukautettava tuottajakoh-
taisia enimmäismääriään objektiivisin perustein ja ilmankorvausta; näillä perusteilla olisi varmistettava erityisesti asiano-maistentuottajientasapuolin enkohtelu ja heidänoikeutettujenodotustensa suojelu,
(10)tuotannon taso voi vaihdella tuottajakohtaisesti karjan taituotantokyvyn muutosten takia; sen vuoksi on aiheellista säätää,
että tuottajakohtaistenen immäismäärienrajoissa saadut
emolehmäpalkkio-oikeudet voi tietyinedellytyksinsiirtää toiselletuottajalle joko tilansiirronyhteydessä tai ilmanpalkkio-oikeuksienyhteyttä viljelyaloihin ,
(11)uusia tuottajia ja vanhoja tuottajia, joiden tuottajakohtainenenimmäismäärä syystä tai toisesta ei ole emolehmäkarjanmuuttuneen tilanteen mukainen, ei saisi jättää palkkio-oikeuden
ulkopuolelle; sen vuoksi olisi säädettävä kansallisten varantojen
hoidosta siten, että niitä täydennetään ja hallinnoidaan yhteisönperusteidenmukaisesti; samasta syystä onaiheellista edellyttää,että ilmantilansiirtoa tehtäväänpalkkio-oikeuksiensiirtoonsovelletaansään töjä, joidenmukaanosa siirretyistä oikeuksistapidätetään ilman korvausta ja siirretään kansalliseen varantoon,1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 3
(1) EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1256/1999 (katso tämän virallisen lehden s.
73).
▼B
(12)jäsenvaltioiden olisi saatava luoda yhteys herkkien vyöhykkeiden
tai paikallisalueiden ja emolehmätuotannon välille tämän
tuotannon säilyttämiseksi erityisesti alueilla, joilla ei ole muitavaihtoehtoja,
(13)naudanlihatuotannon voimaperäistämissuuntaus huomioon ottaenkarjataloudenpalkkioita olisi rajoitettava ottaenhuomioonkun kinmaatilan rehuntuotantomahdollisuudet suhteessa tilalla pidettyjeneläinten lukumääriin ja lajeihin; liian voimaperäisen tuotannonvälttämiseksi näiden palkkioiden myöntämisen edellytyksenä olisi
oltava tilalla pidettävien eläinten enimmäistiheyden noudatta-
minen; pientuottajien tilanne olisi kuitenkin otettava huomioon,
(14)tuotannon laajaperäistämiseen tähtääviä aloitteita olisi tuettava janiiden tehokkuutta olisi parannettava ympäristötavoitteidensaavuttamiseksi myöntämällä lisätukea tuottajille, jotka noudat-tavat tiukkoja ja todellisia eläintiheyden vaatimuksia; tuen yleistätasoa koskeviensuurtenmuutostenvälttämiseksi ja men ojen
järkevän valvonnan turvaamiseksi olisi säädettävä lisätuen
tarkistamisesta tarvittaessa,
(15)naudanlihatuotannon edellytykset ja tuottajien tulotaso vaihtelevathuomattavasti yhteisöneri tuotan toalueilla; kaikkientuottajiensamanlaiseen tukeen perustuva yhteisön laajuinen järjestelmä olisiliianjäykkä, jotta sillä pystyttäisiinvastaamaanriittävällä tavallarakenteellisiin ja luonnonolosuhteista johtuviin eroihin sekä näistä
aiheutuviinerilaisiintarpeisiin ; senvuoksi onaiheellista säätää
joustavasta kehyksestä yhteisön lisätuelle, jonka jäsenvaltiotmäärittelevät ja myöntävät kiinteiden yleisten määrien rajoissaja tiettyjenyhteistenperusteidenmukaisesti; jäsen valtioidenyleiset määrät olisi jaettava sen mukaan, mikä on niiden osuusyhteisön naudanlihatuotannosta; yhteisten perusteiden tarkoituk-
sena on erityisesti estää lisätukia aiheuttamasta syrjiviä
vaikutuksia ja mahdollistaa yhteisön asiaa koskevien monenvä-listen sitoumusten täydellinen huomioon ottaminen; on erityisentärkeää varmistaa, että jäsenvaltiot käyttävät harkintavaltaansayksinomaan puolueettomin perustein, ottavat täysin huomioon
yhdenvertaisen kohtelun periaatteen sekä välttävät markkinoiden
ja kilpailunvääristymiä; onaiheellista säätää muodoista, joissalisätukea voi myöntää; näiden tukimuotojen olisi oltava tiettyjänautaeläinten luokkia koskevia eläinkohtaisia tukia sekä pinta-alatukia,
(16)eläinkohtaisten lisätukien osalta tarvitaan tiettyjä määrällisiärajoituksia, joilla varmistetaan tarpeellinen tuotannon valvonta;
lisäksi jäsenvaltioiden olisi valvottava eläintiheyden vaatimuksen
noudattamista,
(17)pinta-alaperusteista lisätukea olisi myönnettävä ainoastaan moni-vuotisista laitumista, joihinei sovelleta muita yhteisönmarkkinatukitoimenpiteitä; pinta-alatukia olisi sovellettava moni-vuotistenlaitumienalueellistenperusalojenrajoissa, jotkajäsenvaltioiden olisi vahvistettava pitkän aikavälin viitetietojenperusteella; hehtaaria kohti myönnettävän pinta-alatuen koko-
naismäärän, mukaan lukien naudanliha-alan yhteisen
markkinajärjestelyn mukaiset pinta-alaperusteiset lisätuet, olisioltava verrattavissa tiettyjenpeltokasvienviljelijöitä koskevantukijärjestelmänmukaiseenkeskimääräiseenhehtaaritukeen ,
(18)suorien tukien edellytyksenä olisi oltava, että kyseisten eläintenpitäjät noudattavat nautaeläinten tunnistamista ja rekisteröintiäkoskevia yhteisönsään töjä; toivotuntaloudellisenvaikutuksen
saavuttamiseksi suorat tuet olisi myönnettävä tiettyjen määräai-
kojenkuluessa,
(19)yhteisön lainsäädännössä kielletään tiettyjen aineiden käyttönaudanlihatuotannossa; olisi sovellettava asianmukaisia seuraa-muksia, jos näitä säännöksiä ei noudateta,
(20)tässä asetuksessa säädettyjenhin ta- ja tulotukijärjestelyjenmukaan interventioelinten tekemien ostojen ja yksityisen varas-toinnin muodossa toteutuva nykyinen julkinen interventio ei oleenää välttämätöntä markkinoiden tasapainottamiseksi, vaan siitä1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 4
▼B
aiheutuisi huomattavia menoja; tämän vuoksi interventiosta olisi
luovuttava asteittain; olisi kuitenkin säädettävä yksityisen varas-toinnin tuesta, jolla edistetään markkinahintojen asettumista
lähelle perushintaa, joka edustaa markkinatuen toivottua tasoa;
tässä tarkoituksessa komissionolisi voitava päättää yksityisenvarastoinnin tuen myöntämisestä, jos markkinahinta putoaa alle103 prosenttiin perushinnasta; lisäksi olisi laadittava ”turva-verkko”-interventiojärjestelmä naudanlihan ja vasikanlihan
markkinoiden tukemiseksi jäsenvaltioissa tai jäsenvaltioiden
alueilla, joissa markkinahinnat eivät vastaa kriittistä hintatasoa;olisi säädettävä yksityisen varastoinnin tukijärjestelmän sekäinterventiojärjestelmän soveltamisesta yhteisön täysikasvuistennautaeläinten ruhojen luokitteluasteikosta 28 päivänä huhtikuuta1981 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1208/81(
1)
vahvistetunluokitteluasteikonperusteella,
(21)naudanliha-alan yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen yhteisössä
edellyttää yhtenäisen kauppajärjestelmän toteuttamista yhteisönulkorajoilla; kauppajärjestelmän, johon kuuluu interventiojärjes-telmän lisäksi tuontitulleja ja vientitukia, pitäisi periaatteessa
tasapainottaa yhteisön markkinat; kauppajärjestelmän olisi perus-
tuttava Uruguayn kierroksen monenvälisissäkauppaneuvotteluissa tehtyihin sitoumuksiin,
(22)kolmansien maiden kanssa käytävän naudanlihan kaupan määrienseuraamiseksi olisi säädettävä tiettyjä tuotteita koskevientuon ti-ja vientitodistusten järjestelmästä; järjestelmään olisi sisällyttävä
vakuus, jolla taataansellaistentoimientoteutumin en , joille
kyseisiä todistuksia on myönnetty,
(23)tiettyjen maataloustuotteiden tuonnista yhteisön markkinoilleaiheutuvienepäsuotuistenvaikutustenehkäisemiseksi ja torjumi-seksi yhden tai useamman tällaisen tuotteen tuonnilta olisiedellytettävä lisätuontitullia, jos tietyt edellytykset täyttyvät,
(24)on aiheellista antaa komissiolle valta avata ja hallinnoidaperustamissopimuksen tai muiden neuvoston antamien säädöstenmukaisesti tehdyistä kansainvälisistä sopimuksista johtuvia tarif-fikiintiöitä,
(25)yhteisön osallistuminen naudanlihan kansainväliseen kauppaanvoidaan varmistaa mahdollisuudella myöntää yhteisön hintojen ja
maailmanmarkkinahintojen väliseen erotukseen perustuvaa ja
Maailmankauppajärjestönmaataloussopimuksen (
2) mukaista
tukea viennille kolmansiin maihin; näihin tukiin olisi sovellettavamäärällisiä ja arvoonperustuvia rajoituksia,
(26)vientitukia vahvistettaessa olisi varmistettava arvoon perustuvienrajoitusten noudattaminen seuraamalla Euroopan maatalouden
ohjaus- ja tukirahastoonliittyvänsään telynmukaistentukien
maksamista; seurantaa voi helpottaa tukien pakollisella ennakko-vahvistuksella; eriytetyntuenosalta olisi kuiten kinsallittavaennalta vahvistetun määräpaikan muuttaminen maantieteelliselläalueella, jolla sovelletaanyhten äistä tuenmäärää; jos
määräpaikkaa muutetaan, olisi maksettava todelliseen määräpaik-
kaan sovellettavaa tukea siten, että enimmäismäärä on ennaltavahvistettuunmääräpaikkaansovellettavantuenmäärä,
(27)määrällisten rajoitusten noudattamisen varmistaminen edellyttääluotettavan ja tehokkaan seurantajärjestelmän käyttöönottoa; tätävarten vientitukien myöntämisen edellytyksenä olisi oltava
vientitodistus; tukia olisi myönnettävä käytettävissä olevien
rajoitusten mukaisesti kunkin kyseisen tuotteen erityistilanteenmukaan; tästä säännöstä ei saisi poiketa muutoin kuin elintarvi-keaputoimienyhteydessä, jotka vapautetaanrajoituksista;Maailmankauppajärjestönmaataloussopimuksessa tarkoitettuin amarkkinointivuosina vientituen turvin vietyjen määrien seurannan1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 5
(1) EYVL L 123, 7.5.1981, s. 3, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (ETY) N:o 1026/91 (EYVL L 106, 26.4.1991, s. 2).
(2) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 22.
▼B
olisi perustuttava kunakin markkinointivuonna annettuihin vienti-
todistuksiin,
(28)edellä esitetyn järjestelmän täydentämiseksi siinä määrin kuin ontarpeen sen moitteettoman toiminnan kannalta, olisi säädettävämahdollisuudesta säädellä sisäistä jalostusmenettelyä tai markki-natilanteen vaatiessa kieltää sen käyttö,
(29)tullijärjestelmä mahdollistaa luopumisenkaikista muista suoja-toimenpiteistä yhteisön ulkorajoilla; sisämarkkinoiden ja tullienmuodostama mekanismi voi poikkeuksellisissa olosuhteissakuitenkin osoittautua riittämättömäksi; tällaisissa tapauksissayhteisönolisi voitava toteuttaa viipymättä kaikki tarvittavat
toimenpiteet, jotta yhteisön markkinat eivät jäisi ilman suojaa
mahdollisesti aiheutuvia häiriöitä vastaan; näiden toimenpiteidenolisi oltava asiaa koskevista WTO-sopimuksista johtuviensitou-mustenmukaisia,
(30)tässä asetuksessa säädettyjen välineiden asianmukaisen sovelta-misenturvaamiseksi komissionolisi saatava kaikki tiedot hin tojenkehityksestä naudanlihan yhteismarkkinoilla; sen vuoksi olisisäädettävä nautaeläinten ja niiden lihan hintojen toteamistakoskevasta järjestelmästä,
(31)on aiheellista säätää toteutettavista toimenpiteistä, jos hintojenhuomattava nousu tai lasku häiritsee tai uhkaa häiritä yhteisönmarkkinoita; tällaisena toimenpiteenä voi tulla kysymykseenmyös tilanteen vaatima interventio-osto,
(32)eläintautien leviämistä ehkäisevien toimenpiteiden soveltamisestaaiheutuvat vapaanliikkuvuudenrajoitukset voivat aiheuttaahankaluuksia yhden tai useamman jäsenvaltion markkinoille;olisi säädettävä mahdollisuudesta toteuttaa poikkeuksellisia
markkinoiden tukitoimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi,
(33)tiettyjen tukien myöntäminen voisi vaarantaa yhteisten hintojen
järjestelmään perustuvien yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen;tämän vuoksi naudanliha-alalla olisi voitava soveltaa niitä
perustamissopimuksenmääräyksiä, jotka mahdollistavat jäsen val-
tioiden myöntämien tukien arvioimisen ja yhteismarkkinoidenkanssa ristiriidassa olevien tukien kieltämisen,
(34)naudanliha-alan yhteismarkkinoiden kehittyessä jäsenvaltioiden ja
komissionontarpeentoimittaa toisilleentämänasetuksen
soveltamiseksi tarvittavat tiedot,
(35)ehdotettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksiolisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja
komissiontiivis yhteistyö hallin tokomiteassa,
(36)yhteisönolisi rahoitettava jäsen valtioille tämänasetuksensovel-
tamisesta seuraavista velvoitteista aiheutuvat menot yhteisenmaatalouspolitiikanrahoituksesta 17 päivän ä toukokuuta 1999
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999(
1) mukaisesti,
(37)naudanliha-alan yhteisessä markkinajärjestelyssä olisi otettava
huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla perustamis-sopimuksen33 ja 131 artiklassa määrätyt tavoitteet,
(38)neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 805/68(2) säädettyä naudan-
liha-alan yhteistä markkinajärjestelyä on muutettu monta kertaa;näitä tekstejä on hankala käyttää niiden monilukuisuuden javaikeaselkoisuudensekä sentakia, että n e ovat Euroopan
yhteisöjen virallisen lehden eri numeroina, ja näin ollen ne
eivät täytä lainsäädännöltä edellytettävää selkeysvaatimusta;tämänvuoksi n ämä tekstit olisi kodifioitava uuteenasetukseenja kumottava edellä mainittu asetus (ETY) N:o 805/68; inter-ventioelinten ostaman jäädytetyn naudanlihan myyntiä koskevistayleisistä säännöistä 16 päivänä tammikuuta 1969 annettu asetus1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 6
(1) Katso tämänvirallisenlehdens. 103.
(2) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 24, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1633/98 (EYVL L 210, 28.7.1998, s. 17).
▼B
(ETY) N:o 98/69(1), naudanliha-alan yksityisen varastoinnin
tukien myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 15 päivänäheinäkuuta 1968 annettu asetus 989/68(
2) sekä naudanliha-alan
markkinahintojen toteamisesta 2 päivänä heinäkuuta 1987 annettu
neuvoston asetus (ETY) N:o 1892/87(3), joidenoikeusperusta
asetus (ETY) N:o 805/68 oli, korvataantässä asetuksessaannettavilla uusilla järjestelyillä, ja ne olisi sen vuoksi kumottava,ja
(39)siirryttäessä asetuksen(ETY) N:o 805/68 järjestelyistä tässäasetuksessa vahvistettuihinjärjestelyihinvoi ilmetä vaikeuksia,joita ei käsitellä tässä asetuksessa; tällaisenmahdollisuuden
vuoksi olisi säädettävä, että komissio hyväksyy tarvittavat
siirtymätoimenpiteet; komissiolla olisi myös oltava valtuudetratkaista erityiset käytännön ongelmat,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Naudanliha-alan yhteinen markkinajärjestely kattaa sisämarkkinat
ja kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan ja se koskee seuraaviatuotteita:
CN-koodi Tavarankuvaus
a) 0102 9005
- 0102 9079Elävät, kotieläiminä pidettävät nautaeläimet, muut kuin
puhdasrotuiset siitoseläimet
0201 Naudanliha, tuore tai jäähdytetty
0202 Naudanliha, jäädytetty
0206 1095 Pallealiha ja kuveliha, tuore tai jäähdytetty
0206 2991 Pallealiha ja kuveliha, jäädytetty
0210 20 Naudanliha, suolattu, suolavedessä, kuivattu tai savus-
tettu
0210 9041 Pallealiha ja kuveliha, suolattu, suolavedessä, kuivattu tai
savustettu
0210 9090 Lihasta ja muista eläimenosista valmistettu syötävä jauho
ja jauhe
1602 5010 Muut valmisteet ja säilykkeet, jotka onvalmistettu
naudanlihasta tai nautaa olevista muista eläimenosista,kypsentämättömät; kypsennetystä lihasta tai kypsenne-
tyistä muista eläimenosista sekä kypsentämättömästä
lihasta tai kypsentämättömistä muista eläimenosista
tehdyt sekavalmisteet
1602 9061 Muut valmisteet ja säilykkeet, joissa on naudanlihaa tai
nautaa olevia muita eläimenosia, kypsentämättömät;kypsennetystä lihasta tai kypsennetyistä muista eläim-
enosista sekä kypsentämättömästä lihasta tai
kypsentämättömistä muista eläimenosista tehdyt sekaval-
misteet
b) 0102 10 Elävät nautaeläimet, puhdasrotuiset siitoseläimet
0206 1091 Muut nautaeläimen syötävät osat kuin pallealiha ja
kuveliha, tuoreet ja jäähdytetyt, muuhunkuinfarm-
aseuttistentuotteidenvalmistukseen0206 1099
0206 2100 Muut nautaeläimen syötävät osat kuin pallealiha ja
kuveliha, jäädytetyt muuhunkuinfarmaseuttistentuot-
teidenvalmistukseen0206 2290
0206 29991999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 7
(1) EYVL L 14, 21.1.1969, s. 2.
(2) EYVL L 169, 18.7.1968, s. 10, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
asetuksella (ETY) N:o 428/77 (EYVL L 61, 5.3.1977, s. 17).
(3) EYVL L 182, 3.7.1987, s. 29.
▼B
CN-koodi Tavarankuvaus
0210 9049 Muut suolatut, suolavedessä olevat, kuivatut tai savus-
tetut nautaeläimen syötävät osat kuin pallealiha tai
kuveliha
ex 15020090 Nautaeläinten rasva, raaka tai sulatettu, myös puristettu
tai liuottimilla uutettu
1602 5031
- 1602 5080Muut valmisteet ja säilykkeet, jotka onvalmistettu
naudanlihasta tai nautaa olevista muista eläimenosista,
muu kuin kypsentämätön liha tai kypsentämättömät muut
eläimenosat ja kypsennetystä lihasta tai kypsennetyistä
muista eläimenosista sekä kypsentämättömästä lihasta tai
kypsentämättömistä muista eläimenosista tehdyt sekaval-
misteet
1602 9069 Muut kuinkypsen tämättömät muut valmisteet tai säilyk-
keet, jotka on valmistettu naudanlihasta tai nautaa
olevista muista eläimenosista, ja kypsennetystä lihasta
tai kypsennetyistä muista eläimenosista sekä
kypsentämättömästä lihasta tai kypsentämättömistä
muista eläimenosista tehdyt sekavalmisteet
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) ”nautaeläimillä” CN-koodeihin ex 010210, 0102 90 05-010290 79
kuuluvia kotieläiminä pidettävä nautoja;
b) ”täysikasvuisilla nautaeläimillä” nautaeläimiä, joiden elopaino on yli
300 kilogrammaa.
I OSASTO
SISÄMARKKINAT
2 artikla
Ammatillistenjärjestöjenja ammattialojenyhteistenjärjestöjenteke-
mien tarjonnan mukauttamista markkinoiden vaatimuksiin helpottavien
aloitteidenrohkaisemiseksi voidaantoteuttaa seuraavat 1 artiklassatarkoitettuja tuotteita koskevat yhteisöntoimen piteet:
a) toimenpiteet, joilla pyritään karjanjalostuksen kehittämiseen;
b) toimenpiteet, joilla pyritään edistämään tuotannon, jalostuksen ja
kaupanpitämisenjärjestäytymistä;
c) toimenpiteet, joilla pyritään parantamaan laatua;
d) toimenpiteet, joilla pyritään käytettävien tuotantokeinojen tunte-
muksenperusteella mahdollistamaanlyhyenja pitkänaikavälin
ennusteiden laatiminen,
e) toimenpiteet, joilla pyritään helpottamaan markkinahintojen kehi-
tyksenseuran taa.
Neuvosto antaa näitä toimenpiteitä koskevat yleiset säännöt perusta-
missopimuksen 37 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen.
I LUKU
SUORAT TUET
3 artikla
Tässä luvussa tarkoitetaan:
a) ”tuottajalla” yksittäistä maatalousyrittäjää, luonnollista henkilöä tai
oikeushenkilöä tai luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöidenryhmittymää, jonka yritys sijaitsee yhteisön alueella ja joka kasvattaanautaeläimiä, riippumatta siitä, mikä on ryhmittymän tai sen jäsentenoikeudellinen asema kansallisessa lainsäädännössä;
b) ”tilalla” kaikkia tuottajanjohtamia tuotan toyksiköitä, jotka sijaitsevat
yhdenjäsen valtionalueella;1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 8
▼B
c) ”alueella” asianomaisen jäsenvaltion valinnan mukaan joko jäsen-
valtiota tai senosaa;
d) ”sonnilla” kuohitsematonta urospuolista nautaeläintä;
e) ”härällä” kuohittua urospuolista nautaeläintä;
f) ”emolehmällä” lihakarjarotuunkuuluvaa lehmää tai tällaisenrodun
kanssa tehdystä risteytyksestä saatua lehmää, joka kuuluu samaan
karjaan lihantuotantotarkoituksessa pidettävien vasikoiden kanssa,
g) ”hieholla” vähintään kahdeksan kuukauden ikäistä poikimatonta
naaraspuolista nautaeläintä.
1 JAKSO
Palkkiot
1A l a j a k s o
Erityispalkkio
4 artikla
1. Tuottaja, joka pitää tilallaanurospuolisia n autaeläimiä, voi
hakemuksesta saada erityispalkkiota. Palkkio myönnetään alueellistenenimmäismäärien rajoissa enintään 90:stä kuhunkin 2 kohdassa tarkoi-
tettuun ikäryhmään kuuluvasta eläimestä kalenterivuotta ja tilaa kohden.
2. Erityispalkkio voidaan myöntää enintään:
a) yhden kerran kunkin vähintään 9 kuukauden ikäisen sonnin
elinaikana; tai
b) kaksi kertaa kunkin härän elinaikana:
— ensimmäisen kerran, kun eläin on 9 kuukauden ikäinen,
— toisen kerran sen jälkeen, kun eläin on tullut 21 kuukauden ikään.
Kuitenkin voidaan b kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu toisen
kerran myönnettävä palkkio vuodeksi 2001 myöntää myös sellaisistanautaeläimistä, joista on maksettu yhden kerran a kohdassa tarkoitettupalkkio.
3. Erityispalkkionsaamiseksi:
a) tuottajanonerikseenmääriteltävänajantäytyn yt pitää lihotuksessa
kutakin hakemuksen kohteena olevaa eläintä;
b) jokaisella eläimellä onoltava teurastukseentai vien tiinasti
nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän sekä naudanlihanja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöönottamisesta21 päivänä huhtikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY)N:o 820/97(
1) 6 artiklassa tarkoitettu passi, joka sisältää kaikki
asianomaiset tiedot eläimen palkkiotilanteesta, tai jos passia ei ole,
vastaava hallinnollinen asiakirja.
4. Jos hakemuksen kohteena olevien, erityispalkkion myötämisen
edellytykset täyttävien, vähintään 9 kuukauden ikäisten sonnien ja 9-20
kuukaudenikäistenhärkienkokon aismäärä jollakinalueella ylittää
liitteessä I tarkoitetun alueellisen enimmäismäärän, kaikkien 2 kohdan aja b alakohdanmukaisesti palkkiokelpoisteneläin tenmäärää tuottajaakohden vähennetään kyseisenä kalenterivuonna suhteessa ylityksenmäärään.
Tässä artiklassa ’alueellisella enimmäismäärällä’ tarkoitetaan erityis-
palkkioonoikeutettujeneläin tenlukumäärää yhdellä alueella yhdenkalenterivuoden aikana.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 9
(1) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 1.▼M2
▼B
▼B
5. Edellä 1 ja 4 kohdasta poiketenjäsen valtiot voivat:
— määritteleminsä objektiivisin perustein muuttaa 90 eläimen tilakoh-
taista päälukua ja ikäryhmää koskevaa rajoitusta tai luopua siitä, ja
— käyttäessääntätä valtaa, päättää soveltaa 4 kohtaa siten , että
saavutetaan sovellettavan alueellisen enimmäismäärän noudattami-
seen vaadittu vähennystaso ilman, että kyseisiä vähennyksiäsovelletaan pientuottajiin, jotka eivät ole jättäneet erityispalkkioha-kemuksia kyseiseltä vuodelta enemmästä kuin kyseisen jäsenvaltionmäärittämästä vähimmäiseläinmäärästä.
6. Jäsenvaltiot voivat päättää erityispalkkion myöntämisestä nautae-
läinten teurastuksen yhteydessä. Tässä tapauksessa 2 kohdanaalakohdassa tarkoitettu ikävaatimus korvataan sonnien osalta 185 kilo-grammanvähimmäisteuraspain olla.
Palkkio onmaksettava tai siirrettävä tuottajille.
Yhdistyneellä kuningaskunnalla on oikeus soveltaa erityispalkkion
myöntämiseen Pohjois-Irlannissa erilaista järjestelmää kuin muilla
alueillaan.
7. Palkkionmääräksi vahvistetaan :
a) palkkiokelpoista sonnia kohti:
— 160 euroa kalenterivuonna 2000,
— 185 euroa kalenterivuonna 2001,
— 210 euroa kalenterivuonna 2002 ja sitä seuraavina kalenterivuo-
sina;
b) palkkiokelpoista härkää ja ikäryhmää kohti:
— 122 euroa kalenterivuonna 2000,
— 136 euroa kalenterivuonna 2001,— 150 euroa kalenterivuonna 2002 ja sitä seuraavina kaleanter-
ivuosina.
Kuitenkin 2 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettujen nautaeläinten osalta
palkkionmääräksi vahvistetaankuiten kin98 euroa.
8. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2A l a j a k s o
Kausiporrastuspalkkio
5 artikla
1. Jos jossakinjäsen valtiossa härkiä:
a) teurastetaan tiettynä vuonna yli 60 prosenttia urospuolisten nautae-
läinten vuotuisista teurastuksista; ja
b) teurastetaan1 päivästä syyskuuta 30 päiväänmarraskuuta yli
35 prosenttia vuosittain teurastettujen kuohittujen urospuolisten
nautaeläinten kokonaismäärästä;
tuottajat voivat hakemuksesta saada erityispalkkionlisäpalkkiota
(kausiporrastuspalkkiota). Jos molemmat edellä mainitut kynnykset
kuitenkin saavutetaan joko Irlannissa tai Pohjois-Irlannissa, palkkiota
sovelletaan sekä Irlantiin että Pohjois-Irlantiin.
Tätä artiklaa sovelletaessa Yhdistyneen kuningaskunnan Pohjois-Irlantia
pidetään erillisenä kokonaisuutena.
2. Palkkionmääräksi vahvistetaan :
— 72,45 euroa vuoden 15 ensimmäisen viikon aikana teurastettua
eläintä kohden,
— 54,34 euroa vuoden 16 ja 17 viikolla teurastettua eläintä kohden,— 36,23 euroa vuoden 18-21 viikolla teurastettua eläintä kohden, ja1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 10
▼M2
▼B
▼B
— 18,11 euroa vuoden 22 ja 23 viikolla teurastettua eläintä kohden.
3. Jos 1 kohdanb alakohdassa tarkoitettua määrää ei saavuteta ja
ottaen huomioon mainitun kohdan toiseksi viimeisen virkkeen, jäsen-valtiot joidentuottajat ovat aiemminsaan eet kausiporrastuspalkkiota,
voivat päättää myöntää tämän palkkion 60 prosentin suuruisena
2 kodassa vahvistetuista määristä.
Tässä tapauksessa asianomainen jäsenvaltio:
a) voi päättää, että myöntäminen rajoitetaan koskemaan kahta tai
kolmea ensimmäiseksi mainittua kautta;
b) varmistaa, että toimenpide ei aiheuta taloudellisia muutoksia
kyseisen varainhoitovuoden osalta, vähentämällä vastaavasti:
— kyseisessä jäsenvaltiossa härkiä koskevaa erityispalkkiota toisen
ikäryhmänosalta, ja/tai
— 2 jaksonmukaisesti maksettua lisätukea;
ja ilmoitettava komissiolle vähennyksestä.
Tämän toimenpiteen soveltamiseksi Irlantia ja Pohjois-Irlantia pidetään
1 kohdana alakohdassa tarkoitettua määrää laskettaessa ja siitäseuraavaa palkkio-oikeutta määritettäessä yhtenä alueena.
4. Sen määrittelemiseksi, onko tässä artiklassa tarkoitetut prosent-
timäärät ylitetty, otetaanhuomioonteurastukset, jotka ontehty kaksivuotta ennen palkkiokelpoisen eläimen teurastusvuotta.
5. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3A l a j a k s o
Emolehmäpalkkio
6 artikla
1. Tuottaja, joka pitää tilallaanemolehmiä, voi hakemuksesta saada
palkkiota emolehmäkarjanpitämisestä (emolehmäpalkkiota). Palkkiomyönnetään tuottajakohtaisten enimmäismäärien rajoissa vuotta jatuottajaa kohden.
2. Emolehmäpalkkio myönnetään tuottajalle, joka:
a) ei toimita tilaltaanmaitoa tai maitotuotteita hakemuksenjättöpäivää
seuraavien kahdentoista kuukauden aikana.
Maidontai maitotuotteidenluovuttamin entilalta suoraankuluttajalle
ei kuitenkaan estä palkkion myöntämistä;
b) joka toimittaa maitoa tai maitotuotteita ja jonka asetuksen (ETY)
N:o 3950/92 4 artiklassa tarkoitettu tuottajakohtainen viitemäärä onenintään 120000 kilogrammaa. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrit-teleminsä objektiivisin perustein päättää muuttaa tätä määrällistärajoitusta tai luopua siitä;
jos tämä pitää emolehmiä vähintään 80 prosenttia ja hiehoja enintään
20 prosenttia palkkiohakemuksessa olevasta määrästä yhtäjaksoisestivähintään hakemuksen jättöpäivää seuraavien kuuden kuukauden ajan.
Se, ovatko lehmät emolehmäkarjaa vai lypsykarjaa, todetaanen sim-
mäisenalakohdana ja b alakohdanmukaistenpalkkiokelpoisteneläin ten
määränlaskemiseksi erityisesti edun saajantuottajakohtaisesta
viitemäärästä, joka määritelläänmaito- ja maitotuotealanyhteisestämarkkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvostonasetuksen(EY) N:o 1255/1999(
1) 16 artiklan3 kohdassa, sekä
keskimääräisestä maitotuotoksesta.
3. Tuottajakohtaista palkkio-oikeutta rajoitetaan7 artiklassa määritel-
lyillä tuottajakohtaisilla enimmäismäärillä.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 11
(1) Katso tämänvirallisenlehdens. 48.
▼B
4. Palkkion määräksi palkkiokelpoista eläintä kohden vahvistetaan:
— 163 euroa kalenterivuonna 2000,
— 182 euroa kalenterivuonna 2001,
— 200 euroa kalenterivuonna 2002 ja sitä seuraavina kalenterivuosina.
5. Jäsenvaltiot voivat myöntää ylimääräisen kansallisen emolehmä-
palkkion, joka on enintään 50 euroa eläintä kohden, edellyttäen, että
asianomaisen jäsenvaltion karjankasvattajien kesken ei aiheudusyrjintää.
Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä
kesäkuuta 1999 annetun ►
C1neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/
1999(1)◄3 ja 6 artiklassa määritetyllä alueella sijaitsevientilojen
osalta tämän lisäpalkkion ensimmäiset 24,15 euroa eläintä kohdenrahoitetaanEuroopanmaataloudenohjaus- ja tukirahaston(EMOTR)tukiosastosta.
Jäsenvaltion koko alueella sijaitsevien tilojen osalta rahoitetaan
lisäpalkkio kokonaisuudessaan EMOTR:n tukiosastosta, jos asiano-maisen jäsenvaltion nautakarjassa on suuri, vähintään 30 prosenttia
lehmien kokonaismäärästä edustava emolehmäosuus, ja jos vähintään
30 prosenttia teurastetuista urospuolisista nautaeläimistä kuuluu lihak-kuusluokkiin S ja E. Näiden prosenttilukujen ylittäminen määräytyy sitävuotta edeltävienkahdenvuodenkeskiarvosta, jolle palkkiomyönnetään.
6. Tässä artiklassa tarkoitetaanain oastaanhiehoja, jotka kuuluvat
lihakarjarotuun tai jotka ovat syntyneet tällaisen rodun kanssa tehdystäristeytyksestä ja jotka kuuluvat samaan karjaan lihantuotantotarkoituk-sessa pidettävienvasikoidenkan ssa.
7. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta ja erityisesti 3 artiklassa tarkoitetusta emolehmänmäärittelystäja vahvistaa keskimääräisenmaitotuotoksen43 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
7 artikla
1. Tammikuun 1 päivänä 2000 tuottajakohtaisten enimmäismäärien
on oltava samansuuruiset kuin tuottajalla yhteisön sääntöjen mukaisesti
31 päivänä joulukuuta 1999 olevien emolehmäpalkkio-oikeuksien(palkkio-oikeudet) lukumäärä; enimmäismääriä tarkistetaan tarvittaessa3 kohdanmukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaak-
seen, että palkkio-oikeuksien määrä ei niiden alueella ylitä 1 päivästätammikuuta 2000 alkaen liitteessä II vahvistettuja kansallisia enim-mäismääriä, ja että 9 artiklassa tarkoitetut kansalliset varannot voidaanperustaa.
3. Jos tämä 2 kohdassa tarkoitettu tarkistus edellyttää tuottajakoh-
taisten kiintiöiden alennusta, se on tehtävä ilman korvauksia jatarkistuksesta onpäätettävä objektiivisinperustein , joissa otetaan
huomioonerityisesti:
— missä määrin tuottajat ovat käyttäneet tuottajakohtaisia enim-
mäismääriäänjäsen valtioidenvuotta 2000 edeltävienkolmenviitevuodenaikan a,
— investointi- tai laajaperäistämisohjelman täytäntöönpano naudanliha-
alalla,
— erityiset luonnonolot tai seuraamukset, joiden vuoksi palkkiota ei ole
maksettu tai sitä on alennettu vähintään yhden viitevuoden aikana,
— muut poikkeukselliset olosuhteet, joidenvuoksi vähin täänyhden
viitevuodenaikan a maksetut tuet eivät vastaa edellistenvuosien
todellista tilannetta.
4. Edellä olevan2 kohdanmukaisesti toteutetuntoimen piteen
perusteella pidätetyt palkkio-oikeudet onpoistettava.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 12
(1) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1.
▼B
5. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
8artikla
1. Jos tuottaja myy tilansa tai siirtää sen toisen haltuun muulla tavoin,
hän voi siirtää kaikki oikeutensa emolehmäpalkkioon henkilölle, joka
ottaa haltuunsa hänen tilansa. Hän voi myös siirtää oikeutensa kokonaan
tai osittaintoiselle tuottajalle siirtämättä tilaan sa.
Jos palkkio-oikeuksia siirretäänilmantilansiirtoa, osa siirretyistä
oikeuksista, enintään 15 prosenttia, palautetaan ilman kovausta senjäsenvaltion kansalliseen varantoon, jonka alueella tila sijaitsee,jaettavaksi ilmaiseksi.
2. Jäsenvaltioiden:
a) ontoteutettava tarvittavat toimen piteet senehkäisemiseksi, että
palkkio-oikeuksia siirrettäisiinpois herkiltä vyöhykkeiltä tai alueilta,joilla naudanlihantuotannon merkitys paikalliselle talouselämälle onerityisensuuri;
b) onmahdollista säätää, että oikeudet voi siirtää ilmantilansiirtoa
suoraan tuottajalta toiselle tai kansallisen varannon kautta.
3. Jäsenvaltiot voivat sallia ennen erikseen vahvistettavaa
päivämäärää sellaisenpalkkio-oikeuksienosanväliaikaisensiirtämisen ,jota oikeuksia hallussaanpitävä tuottaja ei aio käyttää.
4. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Nämä yksityiskohtaiset säännöt voivat koskea erityisesti:
— säännöksiä, joiden mukaan jäsenvaltiot voivat ratkaista niiden
tuottajienoikeuksiensiirtoonliittyvät on gelmat, jotka eivät omistatilaansa kuuluvia maita, ja
— erityisiä sääntöjä, jotka liittyvät osittaisen siirron kohteena olevien
oikeuksienvähimmäismäärään .
9 artikla
1. Jokaisen jäsenvaltion on ylläpidettävä kansallista varantoa emoleh-
mäoikeuksia varten.
2. Kansalliseen varantoon liitetään 8 artiklan 1 kohdan tai muiden
yhteisön säännösten mukaisesti palautetut palkkio-oikeudet, sanotunkuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan 4 kohdan säännösten soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden on käytettävä kansallisia varantojaan niiden
rajoissa palkkio-oikeuksien myöntämiseen erityisesti uusille tai nuorilleviljelijöille tai muille ensisijaisessa asemassa oleville tuottajille.
4. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja erityisesti
seuraavilta osin:
— toimenpiteet, joita sovelletaan, jos jossakin jäsenvaltiossa ei käytetä
kansallista varantoa,
— käyttämättömiä, kansalliseen varantoon palautettuja palkkio-
oikeuksia koskevat toimenpiteet.
10 artikla
1. Edellä 6 artiklan 3 kohdasta poiketen jäsenvaltiot, joissa enemmän
kuin60 prosen ttia emolehmistä ja hiehoista pidetäänvuoristoalueilla
Euroopanmaataloudenohjaus- ja tukirahaston(EMOTR) tuestamaaseudunkehittämiseenja tiettyjenasetustenmuuttamisesta jakumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen(EY) N:o 1257/1999(
1) 18 artiklantarkoittamassa merkityksessä, voivat
päättää hallinnoida palkkiota siten, että erotetaan toisistaan hiehoista ja1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 13
(1) Katso tämänvirallisenlehdensivu 80.
▼B
toisaalta emolehmistä myönnettävä emolehmäpalkkio asianomaisen
jäsenvaltion vahvistaman erillisen kansallisen enimmäismäärän rajoissa.
Tällainen erillinen kansallinen enimmäismäärä ei saa ylittää 20:tä
prosenttia asianomaisen jäsenvaltion tämän asetuksen liitteessä II
olevasta kansallisesta enimmäismäärästä. Kyseistä kansallista enim-
mäismäärää vähennetään erillisen kansallisen enimmäismäärän verran.
Mikäli 1 kohdanmukaista valtaa käyttävässä jäsen valtiossa hakemuksen
kohteena olevien, emolehmäpalkkion myöntämisen edellytykset täyttä-vien hiehojen kokonaismäärä ylittää erillisen kansallisenenimmäismäärän, palkkiokelpoisten hiehojen määrää tuottajaa kohdenvähennetään kyseisenä vuonna asteittain.
2. Tässä artiklassa tarkoitetaanain oastaanhiehoja, jotka kuuluvat
lihakarjarotuun tai jotka ovat syntyneet tällaisen rodun kanssa tehdystä
risteytyksestä.
3. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4A l a j a k s o
Teurastuspalkkio
11 artikla
1. Tuottaja, joka pitää tilallaann autaeläimiä, voi hakemuksesta saada
teurastuspalkkion. Se myönnetään palkkiokelpoisten eläinten teurastuk-sesta tai niiden viennistä kolmanteen maahan ja vahvistettavienkansallisten enimmäismäärien rajoissa.
Teurastuspalkkiokelpoisia ovat:
a) vähintään 8 kuukauden ikäiset sonnit, härät, lehmät ja hiehot;
b) yli kuukaudenja alle 7 kuukaudenikäiset vasikat, joidenteurastus-
paino on alle 160 kilogrammaa,
edellyttäen, että ne ovat olleet tuottajalla määrätyn ajan.2. Palkkionmääräksi vahvistetaan :
a) edellä 1 kohdan a alakohdassa mainittujen palkkiokelpoisten eläinten
osalta:
— 27 euroa kalenterivuonna 2000,
— 53 euroa kalenterivuonna 2001,
— 80 euroa kalenterivuonna 2002 ja sitä seuraavina kalenterivuo-
sina;
b) edellä 1 kohdan b alakohdassa mainittujen palkkiokelpoisten eläinten
osalta:
— 17 euroa kalenterivuonna 2000,
— 33 euroa kalenterivuonna 2001,
— 50 euroa kalenterivuonna 2002 ja sitä seuraavina kalenterivuo-
sina.
3. Edellä 1 kohdassa mainitut kansalliset enimmäismäärät vahviste-
taanjäsen valtiokohtaisesti ja erikseenkummallekina ja b alakohdassamainitulle eläinryhmälle. Kunkin enimmäismäärän on vastattava
asianomaisessa jäsenvaltiossa vuonna 1995 teurastettujen kummankin
ryhmän eläinten määrää, johon lisätään kolmansiin maihin vietyjeneläinten määrä Eurostatin tietojen tai komission hyväksymien minkätahansa muiden kyseistä vuotta koskevien julkaistujen virallistentilastotietojenmukaisesti.
4. Mikäli kyseisessä jäsenvaltiossa sellaisten eläinten kokonaismäärä,
joista ontehty hakemus jommankumman1 kohdana tai b alakohdassa
mainitun eläinryhmän osalta, ja jotka täyttävät teurastuspalkkion
myöntämisen edellytykset, ylittää kyseiselle ryhmälle vahvistetunkansallisen enimmäismäärän, kaikkien kyseiseen ryhmään kuuluvienpalkkiokelpoisten eläinten määrää tuottajaa kohden vähennetäänkyseisenä vuonna asteittain.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 14
▼B
5. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5A l a j a k s o
Eläintiheys
12 artikla
1. Niiden eläinten kokonaismäärä, joista erityispalkkio ja emolehmä-
palkkio myönnetään, rajoitetaan soveltamalla kullakin tilallaeläintiheyttä, joka on 2 nautayksikköä hehtaaria ja kalenterivuottakohden. Eläintiheys ilmaistaan nautayksikköinä (NY) suhteessa kysei-
sellä tilalla pidettävien eläinten ruokintaan käytettävään rehulaan.
Eläintiheyden vaatimusta ei kuitenkaan sovelleta tuottajaan, jonka tilallapidettävienja eläin tiheydenmäärittämisessä huomioonotettavieneläinten määrä on enintään 15 NY.
2. Tilan eläintiheyden määrittämisessä on otettava huomioon:
a) urospuoliset nautaeläimet, emolehmät ja hiehot sekä lampaat ja/tai
vuohet, joidenosalta palkkiohakemukset onjätetty, sekä lypsy-lehmät, jotka ovat tarpeentuottajalle määrätynkokon aisviitemääräntuottamiseksi. Näin saatu eläinmäärä muunnetaan nautayksiköiksi
käyttäenliitteessä III olevaa muun totaulukkoa;
b) rehuala, jolla tarkoitetaanalaa, joka onkoko kalen terivuoden
nautakarjan-, lampaiden- ja/tai vuohienkasvatuksen käytössä. Rehua-
laanei lasketa mukaan :
— rakennuksia, metsiä, lammikoita, teitä,
— yhteisöntukijärjestelmäänkuuluvaanmuuhuntuotan toontai
monivuotisten pelto- tai puutarhakasvien tuotantoon käytettäviäviljelyaloja, lukuun ottamatta monivuotisia laitumia, joille pinta-alatukea myönnetään tämän asetuksen 17 artiklan ja asetuksen(EY) N:o 1255/1999 19 artiklanmukaisesti,
— aloja, jotka kuuluvat tiettyjenpeltokasvienviljelijöille säädettyyn
tukijärjestelmään, joita käytetään kuivattujen rehujen tukijärjes-
telmänmukaisesti tai joihinsovelletaanviljelykäytöstäpoistamista koskevaa kansallista tai yhteisön järjestelmää.
Rehualaankuuluvat sekakäyttöalat ja sekaviljelyalat.
3. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä säännötkoskevat erityisesti:
— sekakäyttöaloja ja sekaviljelyaloja koskevia säännöksiä,
— eläintiheyden väärän soveltamisen ehkäisemistä koskevia
säännöksiä.
6A l a j a k s o
Laajaperäistämispalkkio
13 artikla
1. Tuottajat, jotka saavat erityispalkkiota ja/tai emolehmäpalkkiota,
voivat saada laajaperäistämispalkkion.
2. Laajaperäistämispalkkion suuruus on 100 euroa myönnettyä
erityispalkkiota ja emolehmäpalkkiota kohden, jos kyseisenä kalenter-ivuonna tilan eläintiheys on pienempi tai yhtä suuri kuin 1,4 NYhehtaaria kohden.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää myöntää laajaperäistämispalkkion
seuraavasti:
a) kalenterivuosina 2000 ja 2001 33 euroa, kun tilan eläintiheys on
1,6 NY tai suurempi hehtaaria kohden, mutta pienempi tai yhtä suurikuin 2,0 NY, ja 66 euroa, kun eläintiheys on pienempi kuin 1,6 NY
hehtaaria kohden;
b) kalenterivuonna 2002 ja sitä seuraavina vuosina 40 euroa, kun
eläintiheys on 1,4 NY tai suurempi hehtaaria kohden, mutta pienempi1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 15
▼B
kuin 1,8 NY,sekä 80euroa, kuneläintiheys on pienempi kuin 1,4 NY
hehtaaria kohden.
3. Sovellettaessa 2 kohtaa:
a) otetaan12 artiklan2 kohdana alakohdasta poiketentilaneläin ti-
heyden määrittelyssä huomioon tilalla kyseisenä kalenterivuonna
olevat urospuoliset nautaeläimet, lehmät ja hiehot sekä ne lampaat ja/tai vuohet, joista palkkiohakemuksia on jätetty kyseisenä kalenter-ivuotena. Eläinten lukumäärä muutetaan nautayksiköiksi liitteessä IIIolevanmuun totaulukonavulla;
b) rajoittamatta kuitenkaan 12 artiklan 2 kohdan b alakohdan
kolmannen luetelmakohdan soveltamista tukijärjestelmästä tiettyjenpeltokasvien viljelijöille 17 päivänä toukokuuta 1999 annetunneuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999(
1) liitteessä I määriteltyjen
peltokasvien tuotantoon käytettyjä alueita ei voi pitää ”rehualana”;
c) eläintiheyden laskemisessa huomioon otettavaan rehualaan kuuluu
vähintään 50 prosenttia laidunmaata. Jäsenvaltiot määrittelevät”laidunmaan”. Määritelmään on sisällyttävä ainakin peruste, jonkamukaanlaidun maanonoltava ruohoaluetta, joka paikallisenmaanviljelyskäytännön mukaan on tarkoitettu laiduntaville nautae-
läimille ja/tai lampaille. Se ei saa kuitenkaan sulkea pois samana
vuonna tapahtuvaa laidunmaan sekakäyttöä (laidun, heinä, nurmi-säilörehu).
4. Sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdassa esitettyjen eläinti-
heyttä koskevienvaatimustensoveltamista sellaistenjäsen valtioidentuottajat, joissa yli 50 prosenttia maidontuotannosta tapahtuu asetuksen
(EY) N:o 1257/1999 18 artiklantarkoittamilla vuoristoalueilla, ja joiden
tilat sijaitsevat tällaisilla alueilla, voivat saada laajaperäistämispalkkiota2 kohdanmukaisesti kyseisillä alueilla pidettävienlypsylehmienosalta.
5. Asetuksen 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen komissio:
— antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta,
— tarkistaa tarvittaessa 1 kohdassa vahvistetunmääränottaenerityisesti
huomioon lisäpalkkiokelpoisten eläinten määrän edellisenä kalenter-
ivuonna.
2 JAKSO
Lisätuet
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on maksettava vuosittain alueensa tuottajille
lisätukea, jonka yleinen määrä koostuu liitteessä IV vahvistetuistayleisistä määristä. Tämä tuki on myönnettävä objektiivisin perustein,joihin on sisällyttävä erityisesti asian kannalta merkitykselliset tuotan-
torakenteet ja -edellytykset, sekä siten, että varmistetaan tuottajien
tasapuolinen kohtelu ja vältetään markkinoiden ja kilpailun vääristymät.Lisätukea ei saa liittää markkinahintojen vaihteluun.
2. Lisätuki voi olla eläinkohtaista (15 artikla) ja/tai pinta-alaperus-
teista tukea (17 artikla).
15 artikla
1. Eläinkohtaista tukea voidaan myöntää:
a) urospuolisista nautaeläimistä;
b) emolehmistä;
c) lypsylehmistä;
d) hiehoista.
2. Eläinkohtaista tukea voidaan myöntää 11 artiklan mukaisesti
teurastuspalkkioyksikköä kohti suoritettavana lisätukena vasikoita1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 16
(1) Katso tämänvirallisenlehdensivu 1.
▼B
lukuun ottamatta. Muussa tapauksessa eläinkohtaisen tuen myöntämi-
sessä onn oudatettava:
a) 16 artiklassa vahvistettuja erityisedellytyksiä;
b) erityisiä eläintiheyteen liittyviä vaatimuksia, jotka jäsenvaltioiden on
vahvistettava.
3. Erityiset eläintiheyteen liittyvät vaatimukset vahvistetaan:
— 12 artiklan2 kohdanb alakohdassa tarkoitetunrehualanperusteella,
lukuunottamatta kuiten kaanaloja, joista maksu tapahtuu 17 artiklansäännösten nojalla,
— ottaenhuomioonerityisesti kyseisentuotan totyypinympäristövaiku-
tukset, nautaeläintuotantoon käytetyn maan herkkyys ympäristön
kannalta ja toimenpiteet, jotka on toteutettu tarkoituksena vakauttaa
tai parantaa maan ympäristöllistä tilannetta.
16 artikla
1. Eläinkohtaisia tukia saa yhden kalenterivuoden aikana myöntää
urospuolisista nautaeläimistä enintään kunkin jäsenvaltion eläintenlukumäärästä, joka on:
— samansuuruinen kuin kyseiselle jäsenvaltiolle liitteessä I vahvistettu
alueellinen enimmäismäärä tai
— samansuuruinen kuin se urospuolisten eläinten lukumäärä, josta on
maksettu palkkiota vuonna 1997, tai
— samansuuruinen kuin urospuolisten nautaeläinten teurastusten
keskimääräinen lukumäärä vuosina 1997, 1998 ja 1999 kyseisiä
vuosia koskevienEurostatintilastojentai muidenn äidenvuosien
osalta julkaistujenkomissionhyväksymienvirallistentilastotietojenmukaan.
Jäsenvaltiot voivat myös säätää urospuolisten nautaeläinten määrän
eläinten tilakohtaisesta rajoituksesta, jonka jäsenvaltio määritteleekansallisesti tai alueellisesti.
Tukikelpoisia ovat ainoastaan vähintään 8 kuukauden ikäiset urospuo-
liset nautaeläimet. Jos nämä maksut suoritetaan teurastuksen yhteydessä,
jäsenvaltiot voivat päättää kyseisen edellytyksen korvaamisesta vähim-mäisteurastuspainolla, jonka on oltava vähintään 180 kilogrammaa.
2. Edellä 6 artiklan4 kohdanja 10 artiklanmukaisia emolehmäpalk-
kiokelpoisia emolehmiä ja hiehoja koskevia eläinkohtaisia tukia voidaanmyöntää ainoastaan emolehmäpalkkioyksikköä kohti suorittettavanalisätukena 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
3. Lypsylehmiä koskevia eläinkohtaisia tukia voidaan myöntää
ainoastaan tilan käytettävissä olevan tukikelpoisen viitemäärän tonni-kohtaisena tukena, joka määritetään asetuksen (EY) N:o 1255/199916 artiklan3 kohdanmukaisesti.
Edellä 15 artiklan2 kohdanb alakohtaa ei sovelleta.
4. Muista kuin 2 kohdassa mainituista hiehoista maksettavia eläin-
kohtaisia tukia voidaan yhdessä jäsenvaltiossa yhtenä kalenterivuonna
myöntää enintään saman verran kuin hiehojen teurastusten keskimää-räinen lukumäärä vuosina 1997, 1998 ja 1999 kyseisiä vuosia koskevienEurostatintilastojentai muidenn äidenvuosienosalta julkaistujenkomissionhyväksymienvirallistentilastotietojenmukaan .
17 artikla
1. Pinta-alatukea myönnetään hehtaaria kohti sellaisesta monivuoti-
sesta laitumesta:
a) joka on tuottajan käytössä kyseisenä kalenterivuonna;
b) jota ei käytetä 15 artiklan3 kohdassa tarkoitettujenerityisten
eläintiheyteen liittyvien vaatimusten noudattamiseksi;
c) jonka osalta samana vuonna ei haeta tukea tiettyjen peltokasvien
viljelijöidentukijärjestelmän , kuivattujenrehujentukijärjestelmäntai1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 17
▼B
muidenmon ivuotistenpelto- tai puutarhakasvienyhteisöntukijärjes-
telmänperusteella.
2. Monivuotinen laidunala ei saa ylittää asianomaista alueellista
perusviljelyalaa alueella, jolla pinta-alatukea voidaan myötää.
Jäsenvaltioiden on määriteltävä alueelliset perusviljelyalat keskimää-
räisenä hehtaarimääränä monivuotista laidunta, jota käytettiinnautaeläinten kasvatukseen vuosina 1995, 1996 ja 1997.
3. Asetuksen(EY) N:o 1255/1999 19 artiklanmukaiset pin ta-alatuet
mukaan lukien tukea saa yhtä hehtaaria kohden myöntää enintään:
— 210 euroa kalenterivuonna 2000,
— 280 euroa kalenterivuonna 2001,
— 350 euroa kalenterivuonna 2002 ja sitä seuraavina vuosina.
18artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen 1 päivää tammikuuta
2000 yksityiskohtaiset tiedot lisätukienmyötämistä koskevista kan salli-
sista järjestelyistään. Kaikista näiden järjestelyjen muutoksista onilmoitettava komissiolle viimeistäänkuukaudenkuluttua n iidenhyväk-symisestä.
19 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta
2004 yksityiskohtaiset kertomukset tämän jakson täytäntöönpanosta.
Komissio arvioi ennen 1 päivää tammikuuta 2005 tämän jakson
täytäntöönpanon ja tutkii yhteisön varojen jakamisen jäsenvaltioiden
keskenliitteenIV mukaisesti ottaenerityisesti huomioonjäsen valtioiden
osuuden kehityksen yhteisön naudanlihan tuotannosta. Komissio tekeetarvittaessa aiheellisia ehdotuksia neuvostolle.
20 artikla
Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän jakson soveltamisesta
43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3 JAKSO
Yhteiset säännökset
21 artikla
Oikeus tämänluvunmukaisiinsuoriintukiinedellyttää, että eläin
tunnistetaan ja rekisteröidään asetuksen (EY) N:o 820/97 mukaisesti.
22 artikla
1. Kausiporrastuspalkkiota lukuunottamatta tämänluvunmukaiset
suorat tuet onmaksettava, kuntarkastukset ontehty, mutta aikaisin taansen kalenterivuoden 16 päivänä lokakuuta, jonka osalta niitä on haettu.
2. Asianmukaisesti perusteltuja poikkeustapauksia lukuun ottamatta
— tämänluvunmukaiset suorat tuet onmaksettava viimeistäänsitä
kalenterivuotta seuraavan vuoden 30 päivänä kesäkuuta, jonka osaltatukea onhaettu,
— kausiporrastuspalkkio onkuiten kinmaksettava, kuntarkastukset on
tehty, ja viimeistään sen kalenterivuoden 15 päivänä lokakuuta,jonka osalta sitä on haettu.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 18
▼B
23 artikla
1. Jos neuvoston direktiivin 96/22/EY(1) perusteella kiellettyjen
aineiden jäämiä tai edellä mainitun säädöksen perusteella sallittujen,mutta laittomasti käytettyjen aineiden jäämiä havaitaan neuvostondirektiivin96/23/EY(
2) asiaa koskevien säännösten mukaisesti jonkun
tuottajan nautakarjaan kuuluvassa eläimessä tai jos kiellettyä ainetta tai
tuotetta tai direktiivin96/22/EY perusteella sallittua, mutta laittomastihallussa pidettyä ainetta tai tuotetta löydetään kyseisen tuottajan tilaltamissä muodossa tahansa, kyseinen tuottaja ei sinä kalenterivuonna, jonahavainto tehtiin, voi saada tämän jakson säännöksissä tarkoitettuja
maksuja.
Rikkomuksen toistuessa ajanjakso, jona tuottaja ei voi saada näitä
maksuja, voidaanrikkomuksenvakavuusasteenmukaanpiden tää viiteen
vuoteen laskettuna siitä vuodesta, jonka kuluessa uusintarikkomustodetaan.
2. Jos eläinten omistaja tai haltija yrittää estää tarkastusten toteutta-
misenja jäämienseuraamista vartenperustettujenkan sallistenohjelmiensoveltamiseksi suoritettavienja n äytteidenottamisentai direktiivin96/23/EY mukaistentutkimustenja tarkastustentoteuttamisen , sovelletaan1 kohdassa tarkoitettuja seuraamuksia.
3. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
24 artikla
Edellä 1 ja 2 jaksossa vahvistettuja suorientukienmääriä voidaan
perustamissopimuksen37 artiklan2 kohdassa määrättyä men ettelyänoudattaen muuttaa tuotannon, tuottavuuden ja markkinoiden kehityksenperusteella.
25 artikla
Tässä luvussa säädettyjensuorientukienmyön tämisestä aiheutuvia
menoja pidetään asetuksen (EY) N:o 1258/1999 2 artiklan 2 kohdassatarkoitettuina interventiotoimenpiteinä.
II LUKU
YKSITYINEN JA JULKINEN VARASTOINTI
26 artikla
1. Heinäkuun 1 päivästä 2002 alkaen on mahdollista päättää tuen
myöntämisestä yksityiselle varastoinnille, kun asetuksessa (ETY)N:o 1208/81 säädetynyhteisönluokitteluasteikon(jäljempän ä ’yhteisönasteikko’) mukaan noteerattu yhteisön markkinoiden keskihinta on alle103 prosenttia perushinnasta ja tulee todennäköisesti pysymään tällä
tasolla.
2. Laatuluokkaan R3 kuuluvien urospuolisten nautaeläinten perush-
innaksi yhteisön asteikolla vahvistetaan 2 224 euroa tonnilta.
3. Yksityisen varastoinnin tukea voidaan myöntää yhteisön asteikolla
luokiteltujen täysikasvuisten nautaeläinten tuoreesta tai jäähdytetystä
lihasta, joka varastoidaan ruhoina, puoliruhoina, saman ruhon neljän-neksinä, etuneljänneksinä tai takaneljänneksinä.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 19
(1) Neuvoston direktiivi 96/22/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996, tiettyjen
hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-
agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa ja direktiivien 81/602/
ETY, 88/146/ETY, ja 88/299/ETY kumoamisesta (EYVL L 125, 23.5.1996,
s. 3).
(2) Neuvoston direktiivi 96/23/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996, elävissä
eläimissä ja niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden
jäämienosalta suoritettavista tarkastustoimen piteistä ja direktiivien85/358/
ETY ja 86/469/ETY sekä päätösten89/187/ETY ja 91/664/ETY kumoami-
sesta (EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10).
▼B
4. Neuvosto voi perustamissopimuksen37 artiklan2 kohdassa
säädettyä menettelyä noudattaen:
— muuttaa perushintaa ottaen huomioon erityisesti tarpeen vahvistaa
tämä hinta tasolle, joka edistää markkinahintojen vakauttamistajohtamatta kuitenkaan rakenteelliseen ylijäämään yhteisössä,
— muuttaa 3 kohdassa olevaa luetteloa tuotteista, joita yksityisen
varastoinnin tuki voi koskea.
5. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta ja päättää yksityisen varastoinnin tuen myöntämisestä
43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
27 artikla
1. Julkinen interventio aloitetaan 1 päivästä heinäkuuta 2002, jos
kahdenperäkkäisenviikonajanasetuksessa (ETY) N:o 1208/81
säädetyn yhteisön asteikon pohjalta noteerattu markkinoiden keskihinta
jäsenvaltiossa tai jäsenvaltion jollakin alueella on alle 1 560 euroatonnilta; tässä tapauksessa interventioelimet voivat ostaa yhteisöstäperäisinolevaa CN-koodeihin0201 10 00 ja 020120 20- 02102050
kuuluvaa yhteentai useampaanerikseenmääritettäväänlaatuluokkaan ,
laatuuntai laaturyhmäänkuuluvaa tuoretta tai jäähdytettyä lihaa.
2. Edellä 1 kohdassa mainittua ostoa varten voidaan hyväksyä vain
tukikelpoiset tarjoukset, jotka ovat yhtä suuret tai pienemmät kuinjäsenvaltiossa tai jollakin jäsenvaltion alueella noteerattu markkinoiden
keskihinta ja lisättynä objektiivisin perustein vahvistettavalla määrällä.
3. Ostohinnat ja interventioon hyväksytyt määrät vahvistetaan
tarjouskilpailuilla ja voidaanerityistapauksissa vahvistaa jäsen valtiotatai jotakin sen aluetta kohden suhteessa markkinoilla noteerattuihinkeskihintoihin. Tarjouskilpailun on taattava kaikille asianosaisille
yhtäläinen osallistumismahdollisuus. Sopimusehdot, joiden perusteella
tarjouskilpailu avataan, määritetään ottaen tarpeellisessa määrinhuomioonkaupanraken teet.
4. 43 artiklassa säädetynmen ettelynmukaisesti:
— määritetääntuotekohtaiset laatuluokat, laadut ja laaturyhmät in ter-
ventiokelpoisten tuotteiden osalta,
— vahvistetaan ostohinnat sekä interventioon hyväksytyt määrät,
— määritetään2 kohdassa tarkoitetunlisänsuuruus,— vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamiseksi,— annetaan näiden järjestelyjen soveltamiseksi tarvittavat siir-
tymäsäännökset.
Komissio päättää:
— ostojenaloittamisesta, kunkahdenperäkkäisenviikonajan
1 kohdassa mainittu edellytys on täyttynyt,
— ostojenkeskeyttämisestä, kunvähin täänyhdenviikonajan
1 kohdassa mainittu edellytys ei enää täyty.
28artikla
1. Interventioelinten tämän asetuksen 27 ja 47 artiklan ja asetuksen
(ETY) N:o 805/68 5 ja 6 artiklan säännösten mukaisesti ostamat tuotteeton myytävä siten, että markkinoille ei aiheudu häiröitä ja että kaikilleostajille taataan yhdenvertainen kohtelu ja yhtäläinen mahdollisuussaada tuotteita.
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, erityisesti
myyntihinnasta, tuotteiden varastosta ottamisen edellytyksistä ja inter-ventioelinten ostamien tuotteiden mahdollisesta jalostamisesta, annetaan43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 20
▼B
II OSASTO
KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA KÄYTÄVÄ KAUPPA
29 artikla
1. Kaikkia 1 artiklan1 kohdana alakohdassa tarkoitettuja tuotteita
yhteisööntuotaessa onesitettävä tuon titodistus.
Kaikkia 1 artiklan1 kohdanb alakohdassa tarkoitettuja tuotteita
yhteisööntuotaessa voidaanvaatia esitettäväksi tuon titodistus, ja1 artiklan1 kohdana ja b alakohdassa tarkoitettuja tuotteita yhteisöstä
vietäessä voidaanvaatia esitettäväksi vien titodistus.
Jäsenvaltioiden on annettava todistus kaikille hakijoille riippumatta
näiden sijoittautumispaikasta yhteisössä ja tämän vaikuttamatta 32 ja
33 artiklan soveltamiseksi toteutettuihin toimenpiteisiin.
Tuonti- ja vientitodistukset ovat voimassa kaikkialla yhteisössä.
Todistusten antamisen edellytyksenä on vakuus, jolla taataan, ettätuotteet tuodaantai viedääntodistuksenvoimassaoloaikan a; pakottaviasyitä lukuun ottamatta vakuus tai osa siitä pidätetään, jos tuonti tai vienti
ei toteudu tässä määräajassa tai se toteutuu vainosittain .
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta vahviste-
taan 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näihin sääntöihin
voi sisältyä erityisesti:
a) todistustenvoimassaoloaika
b) luettelo tuotteista, joille tuonti- tai vientitodistuksia haetaan 1 kohdan
toisenalakohdanmukaisesti.
30 artikla
Jollei tässä asetuksessa toisinsäädetä, 1 artiklassa tarkoitettuihin
tuotteisiinsovelletaanyhteisentullitariffintulleja.
31 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tiettyjen tuotteiden tuonnista
johtuvienepäsuotuistenvaikutustenehkäisemiseksi ja torjumiseksiyhteisönmarkkin oilla yhdentai useammanvastaavan30 artiklassasäädetyn tullimaksun alaisen tuotteen tuonnille määrätään lisätuontitulli,
jos Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen yhteydessä
perustamissopimuksen300 artiklanmukaisesti tehdynmaataloussopi-muksen5 artiklassa asetetut ehdot ontäytetty, paitsi jos tuon ti eitodennäköisesti häiritse yhteisön markkinoita tai jos vaikutukset ovatepäsuhteessa asetettuihintavoitteisiin .
2. Yhteisö antaa Maailman kauppajärjestölle tiedoksi kynnyshinnat,
joita alhaisemmista hinnoista voidaan määrätä lisätuontitulli.
Kynnysmäärät, joita suuremmista määristä peritään lisätuontitulli,
määritetään niiden kolmen vuoden yhteisöön tapahtuneen tuonnin
perusteella, jotka edelsivät vuotta, jolloin1 kohdassa tarkoitettujahaitallisia vaikutuksia on ilmennyt tai todennäköisesti ilmenee.
3. Lisätuontitullia asetettaessa huomioon otettavat tuontihinnat
määritetään kyseisen lähetyksen cif-tuontihintojen perusteella.
Tätä varten cif-tuontihinnat tarkistetaan kyseisen tuotteen edustavan
maailmanmarkkinahinnan tai yhteisön tuontimarkkinoilla vallitsevanedustavan hinnan perusteella.
4. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näissä
yksityiskohtaisissa säännöissä täsmennetään erityisesti:
a) tuotteet, joihinlisätuon titulleja sovelletaanmaataloussopimuksen
5 artiklanmukaisesti;
b) muut tarvittavat edellytykset senvarmistamiseksi, että 1 kohtaa
sovelletaanmaataloussopimuksen5 artiklanmukaisesti.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 21
▼B
32 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuille tuotteille perustamissopimuksen
300 artiklanmukaisesti tehdyistä sopimuksista tai mistä tahan sa muusta
neuvoston säädöksestä johtuvat tariffikiintiöt otetaan käyttöön ja niitä
hallinnoidaan 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettujenyksityiskohtaistensään töjenmukaisesti.
CN-koodeihin0202 20 30, 0202 30 ja 0206 29 91 kuuluvanjalostetta-
vaksi tarkoitetun jäädytetyn lihan 50000 tonnin suuruisen tuontikiintiönosalta neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä
määrätä, että koko kiintiö tai osa siitä kattaa vastaavan määrän
laatulihaa muuntokurssilla 4,375.
2. Kiintiöitä hallinnoidaan soveltamalla yhtä seuraavista menetel-
mistä tai niiden yhdistelmää:
— hakemustensaapumisjärjestykseenperustuva men etelmä (periaate
”ensin tullutta palvellaan ensin”)
— jätetyissä hakemuksissa haettujenmäärienmukaiseenjakoonperus-
tuva menetelmä (”samanaikaisen tarkastelun” menetelmä)
— perinteisiin kaupan järjestelyihin perustuva menetelmä (menetelmä
”perinteiset tuojat/uudet toimijat”).
Myös muita sopivia menetelmiä voidaan käyttää.Niissä on vältettävä kaikenlaista toimijoiden välistä syrjintää.3. Käytettävässä hallinnointimentelmässä on tarvittaessa otettava
huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet ja tarve turvata näiden
markkinoiden tasapaino tukeutuen samalla menetelmiin, joita aiemmin
käytettiin 1 kohdassa tarkoitettuja kiintiöitä vastaaviin kiintiöihin,sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn kierroksen neuvotteluissatehdyistä sopimuksista johtuvia oikeuksia.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä on
säädettävä vuodenajalle tarvittaessa sopivasti jaettavista vuosittaisista
kiintiöistä ja määriteltävä sovellettava valvontamentelmä; sääntöihin on
myös tarvittaessa sisällyttävä:
a) takuut tuotteenluon teesta, lähtöpaikasta ja alkuperästä;
b) edellä a alakohdassa mainitut takuut todistavan asiakirjan hyväksy-
minen; ja
c) tuontitodistusten antamisedellytykset ja niiden voimassaoloaika.
33 artikla
1. Jotta 1 artiklassa tarkoitettuja tuotteita voisi viedä niiden
maailmanmarkkinahintojen tai -noteerausten perusteella ja perustamis-sopimuksen300 artiklanmukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvin
rajoituksin, näiden hintanoteerausten ja yhteisössä käytettävien hintojen
välinen erotus voidaan kattaa vientituella.
2. Vientitukeen oikeuttavien määrien jakamiseen on käytettävä
menetelmää, joka:
a) sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseiseen markkinatilantee-
seen ja jolla hyödynnetään käytettävissä olevia voimavaroja
mahdollisimman tehokkaasti ottaen huomioon yhteisön viennin
tehokkuus ja rakenne aiheuttamatta kuitenkaan syrjintää suurten japienten toimijoiden välillä;
b) tuottaa toimijoille vähiten hallinnollisia rasitteita, kun hallinnosta
aiheutuvat vaatimukset otetaanhuomioon ;
c) estää kaikenlaisen toimijoiden välisen syrjinnän.
3. Vientituki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä.Tuki voi vaihdella määräpaikan mukaan, jos tilanne maailmanmarkki-
noilla tai tiettyjen markkinoiden erityisvaatimukset niin edellyttävät.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 22
▼B
Vientituet vahvistetaan 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Tuet voidaanvahvistaa erityisesti:
a) säännöllisin väliajoin;
b) tämänlisäksi ja rajoitettujenmäärienosalta pyytämällä tarjouksia
tuotteista, joihin tällainen menettely sopii.
Tarjouksinvahvistettua tukea lukuunottamatta luettelo tuotteista, joille
myönnetään vientitukea, sekä tuen määrä on vahvistettava vähintäänkerran kolmessa kuukaudessa. Tuen määrä voi kuitenkin pysyä samanapidempäänkuinkolme kuukautta ja tarvittaessa komissio voi tarkistaasen jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan.
4. Tukia vahvistettaessa onotettava huomioon :
a) tilanne ja kehitysnäkymät:
— naudanliha-alan tuotteiden hintojen ja saatavuuden osalta
yhteisönmarkkin oilla,
— naudanliha-alan tuotteiden hintojen ja saatavuuden osalta maail-
manmarkkinoilla;
b) naudanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet, jotka ovat
hintojen ja kaupan tasapaino ja luonnollinen kehitys kyseisillämarkkinoilla;
c) perustamissopimuksen300 artiklanmukaisesti tehdyistä sopimuk-
sista johtuvat rajoitukset;
d) tarve välttää häiriöitä yhteisönmarkkin oilla;
e) ehdotetun viennin taloudelliset näkökohdat.
Onmyös otettava huomioonerityisesti tarve saada aikaantasapain o
kolmansiin maihin vietävien jalostettujen tuotteiden valmistuksessakäytettävien yhteisön perustuotteiden käytön ja näistä maista tulevien,sisäiseenjalostusmen ettelyynhyväksyttyjentuotteidenkäytönvälillä.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujenyhteisönhin tojenvahvistamisessa
onotettava huomioon :
— hinnat edustavilla yhteisön markkinoilla,
— vientihinnat.
Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen maailmanmarkkinahintojen vahvista-
misessa onotettava huomioon :
— hinnat kolmansien maiden markkinoilla,
— kolmansissa määrämaissa todetut, kolmansista maista tulevan
tuonnin edullisimmat tuontihinnat,
— kolmansissa viejämaissa todetut tuottajahinnat ottaen huomioon
tarvittaessa kyseistenmaidenmyön tämät tuet,
— tarjoushinnat vapaasti yhteisön rajalla.
6. Tukea voi saada ainoastaan hakemuksesta ja esittämällä asianmu-
kaisen vientitodistuksen.
7. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujentuotteidenvien tiinsovelletaan
vientitodistuksen hakemispäivänä sovellettavaa tukea ja eriytetyn tuen
osalta tukea, jota kyseisenä päivänä sovelletaan:
a) todistuksessa mainittuun määräpaikkaan, tai
b) tosiasialliseenmääräpaikkaan , jos se oneri kuintodistuksessa
mainittu määräpaikka. Tässä tapaukessa sovellettava määrä ei saa
olla suurempi kuinvien titodistuksessa ilmoitettuunmääräpaikkaansovellettava määrä.
Tähänkohtaanperustuvanjoustonväärin käytönestämiseksi voidaan
toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä.
8. Edellä olevasta 6 ja 7 kohdasta voidaanpoiketa elin tarvikeaputoi-
mienyhteydessä vien titukea saavien1 artiklassa tarkoitettujentuotteiden
osalta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
9. Vientituki maksetaan, kun esitetään todistus siitä, että:
— tuotteet ovat peräisinyhteisöstä,1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 23
▼B
— tuotteet onviety yhteisönulkopuolelle, ja
— eriytetyntuenosalta, että tuotteet ovat saapun eet todistuksessa
ilmoitettuunmääräpaikkaantai muuhunmääräpaikkaan , jolle onvahvistettu vientituki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan b
alakohdan soveltamista. Tästä säännöstä on mahdollista poiketa
43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, jos säädetäänedellytyksistä, jotka tarjoavat vastaavat takuut.
Eläviä eläimiä koskevien vientitukien maksaminen edellyttää eläinten
hyvinvointia ja erityisesti eläinten suojelua kuljetuksen aikana koske-vassa yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen säännösten noudattamista.
10. Jäljempänä 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
myönnetyn poikkeuksen puuttuessa vientitukea ei myönnetä tuotteille,
jotka tuodaanyhteisöönkolman sista maista ja viedäänedelleenkolmansiin maihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 kohdan ensim-mäisenluetelmakohdansoveltamista.
11. Perustamissopimuksen300 artiklanmukaisesti tehdyistä sopi-
muksista johtuvien määrällisten rajoitusten noudattaminen on taattava
kyseisiintuotteisiinsovellettavilla, n äissä sopimuksissa määrättyjen
viiteajanjaksojen mukaisesti myönnettävillä vientitodistuksilla.Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osanatehdyistä sopimuksista johtuvienvelvoitteidenn oudattamisenosaltaviiteajanjakson päättyminen ei saa vaikuttaa vientitodistusten voimas-
saoloon.
12. Yksityiskohtaiset säännöt tämän aritiklan soveltamisesta, mukaan
lukien myöntämättömien tai käyttämättömien, vientiin tarkoitettujenmäärien uudelleenjakamista koskevat säännökset, annetaan 43 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen.
Edellä olevan9 kohdanviimeisenalakohdanosalta soveltamista
koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin voi sisältyä myös kolmansiin
maihintapahtuvaa tuon tia koskevia edellytyksiä.
34 artikla
1. Siinä määrin kuin se on tarpeen naudanliha-alan yhteisen
markkinajärjestelyn moitteettoman toiminnan kannalta, neuvosto voierityistapauksissa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta kieltääsisäisen tai ulkoisen jalostusmenettelyn käytön osittain tai kokonaan1 artiklassa tarkoitettujentuotteidenosalta.
2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketenja jos 1 kohdassa tarkoitettu
tilanne on poikkeuksellisen kiireellinen ja jos yhteisön markkinathäiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä sisäisen tai ulkoisen jalostusmenet-telynvuoksi, komissio päättää tarvittavista toimen piteistä jokojäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan ja nämä toimenpiteetannetaan tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille; niiden voimassaoloaika
on enintään kuusi kuukautta ja niitä sovelletaan viipymättä. Jos komissio
saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viikonkuluessa tämän pyynnön vastaanottamisesta.
3. Kukin jäsenvaltio voi saattaa komission päätöksen neuvoston
käsiteltäväksi sentiedoksi an tamista seuraavanviikonkuluessa.Neuvosto voi määräenemmistöllä vahvistaa, muuttaa tai kumota
komission päätöksen. Jos neuvosto ei ole toiminut kolmen kuukauden
kuluessa, komissionpäätös katsotaankumotuksi.
35 artikla
1. Yhdistetyn nimikkeistön yleisiä tulkintasääntöjä ja sen sovelta-
mista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä sovelletaan tämän asetuksensoveltamisalaankuuluvientuotteidenluokitteluun ; tämänasetuksensoveltamisen tuloksena syntyvä tariffinimikkeistö sisällytetään yhteiseen
tullitariffiin.
2. Jollei tässä asetuksessa tai sen nojalla annetuissa säännöksissä
toisin säädetä, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa kiel-letään:
— tullien tai vaikutukseltaan vastaavien maksujen kantaminen,1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 24
▼B
— määrällistenrajoitustentai vaikutuksiltaanvastaavientoimen piteiden
soveltaminen.
36 artikla
1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman
1 artiklassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriintyvät taiuhkaavat häiriintyä siten, että perustamissopimuksen 33 artiklan tavoit-teiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä
kaupassa onmahdollista soveltaa aiheellisia toimen piteitä siihenasti,
kunnes tällainen häiriö tai häiriön uhka on poistunut.
Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset
säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat,joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, komissio päättää
jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpi-teistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaanviipymättä. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee
asiasta päätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottami-
sesta.
3. Kukin jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen
neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavien kolmenpäivän kuluessa. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenem-mistöllä muuttaa tai kumota kyseisentoimen piteenkuukaudenkuluessapäivästä, jona se saatettiin neuvoston käsiteltäväksi.
4. Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan perustamissopimuksen 300
artiklan 2 kohdan mukaisista kansainvälisistä sopimuksista aiheutuvia
velvoitteita noudattaen.
III OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
37 artikla
Jäsenvaltioiden on todettava nautaeläinten hinnat ja nautaeläinten lihan
hinnat 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettavien
yksityiskohtaistensään töjenmukaisesti.
38artikla
1. Jos yhteisön markkinoilla todetaan huomattavaa hintojen nousua
tai laskua, ja tällainen tilanne näyttää jatkuvan, ja jos tämän vuoksi
markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä, voidaan toteuttaa
tarvittavia toimenpiteitä.
2. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
39 artikla
Eläintautien leviämisen estämiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden sovel-
tamisesta mahdollisesti aiheutuvienvapaanliikkuvuudenrajoitusten
huomioonottamiseksi voidaankyseistenrajoitustenkohteen a olevienmarkkinoiden tukemiseksi toteuttaa poikkeustoimenpiteitä 43 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen. Nämä toimenpiteet voidaan toteuttaaainoastaan niin laajoina ja niin pitkäksi aikaa kuin on ehdottomastitarpeenkyseistenmarkkin oidentukemiseksi.
40 artikla
Jollei tässä asetuksessa toisinsäädetä, perustamissopimuksen87, 88 ja
89 artiklaa sovelletaan1 artiklassa tarkoitettujentuotteidentuotan toonjakauppaan.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 25
▼B
41 artikla
Jäsenvaltiot ja komissio antavat toisilleen tiedoksi tämän asetuksen
täytäntöönpanemiseksi tarvittavat tiedot. Annettavat tiedot vahvistetaan43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näiden tietojen antamistaja jakamista koskevat säännöt annetaan samaa menettelyä noudattaen.
42 artikla
Perustetaan naudanlihan hallintokomitea (jäljempänä ’komitea’) joka
muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana onkomissionedustaja.
43 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa komiteankäsiteltäväksi senpuheen johtaja joko omasta aloittees-taan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2. Komissionedustaja tekee komitealle ehdotuksentarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausuntoannetaan perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa niidenpäätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee
komissionehdotuksesta. Komiteaankuuluvienjäsen valtioidenedusta-
jien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla.Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. a) Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan viipymättä.
b) Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon
mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Tässätapauksessa:
— komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista
enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä,
— neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin edelli-
sessä luetelmakohdassa tarkoitetunmääräajankuluessa.
44 artikla
Komitea voi käsitellä myös muita kysymyksiä, jotka puheenjohtaja
saattaa senkäsiteltäviksi joko omasta aloitteestaantai jäsen valtionedustajan pyynnöstä.
45 artikla
Astusta (EY) N:o 1258/1999 ja sen täytäntöönpanemiseksi annettuja
säännöksiä sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin.
46 artikla
Tätä asetusta sovelletaansiten , että perustamissopimuksen33 ja
131 artiklassa määrätyt tavoitteet otetaanhuomioonsaman aikaisesti jaasianmukaisella tavalla.
IV OSASTO
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
47 artikla
1. Interventioelimet saavat huomattavan hinnanalenemisen estämi-
seksitailieventämiseksi ostaa30päiväänkesäkuuta2002asti2kohdassa
26 artiklan1 kohtaanliittyentarkoitettuja tuotteita tässä artiklassa
annettujen säännösten mukaisesti.
2. Jos 3 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, voidaanpäättää,
että interventioelimet ostavat yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai
jäsenvaltion osassa yhteisöstä peräisin olevaa CN-koodeihin 0201 10 00ja 0201 20 20- 02012050 kuuluvaa vähintään yhteen erikseen
määritettäväänlaatuluokkaan , laatuuntai laaturyhmäänkuuluvaatuoretta tai jäähdytettyä lihaa tarjouskilpailuilla, jotka onavattu1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 26
▼B
markkinoiden kohtuullisen tuen varmistamiseksi ottaen huomioon
teurastuksenkausivaihtelut.
Kyseisten ostojen määrä koko yhteisössä saa olla enintään 350000
tonnia vuodessa. Suurin sallittu ostojen määrä vuonna 2001 vahvistetaankuitenkin 500 000 tonniksi.
Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta päättää näiden
määrienmuuttamisesta.
3. Kutakin interventiokelpoista laatua tai laaturyhmää koskevat
tarjouskilpailut voidaan avata 8 kohdassa säädettyä menettelyä noudat-
taen, kun seuraavat kaksi edellytystä täyttyvät samanaikaisesti kahdenperäkkäisen viikon ajan yhdessä jäsenvaltiossa tai jäsenvaltion tietylläalueella:
— yhteisöntäysikasvuistenn autojenruhojenluokitteluasteikonmukaan
noteerattu yhteisön markkinoiden keskihinta on alle 84 prosettia
interventiohinnasta,
— kyseisen asteikon mukaan noteerattu markkinoiden keskihinta
jäsenvaltiossa, jäsenvaltioissa tai jäsenvaltion tietyillä alueilla onalle 80 prosenttia interventiohinnasta.
Interventiohinnaksi vahvistetaan:
— 3 475 euroa tonnilta 1 päivästä tammikuuta 30 päivään kesäkuuta
2000
— 3 242 euroa tonnilta 1 päivästä heinäkuuta 2000 30 päivään
kesäkuuta 2001
— 3 013 euroa tonnilta 1 päivästä heinäkuuta 2001 30 päivään
kesäkuuta 2002.
4. Tarjouskilpailujenkeskeyttämisestä yhdentai useammanlaadun
tai laaturyhmän osalta päätetään, jos jompikumpi seuraavista tilanteista
syntyy:
— edellä 3 kohdassa tarkoitetut kaksi edellytystä eivät enää toteudu
samanaikaisesti kahden peräkkäisen viikon ajan,
— interventio-ostot eivät enää osoittaudu tarkoituksenmukaisiksi ottaen
huomioon2 kohdassa tarkoitetut perusteet.
5. Interventiotoimenpiteitä voidaan myös toteuttaa, jos kahden
peräkkäisenviikonajann uortenalle kaksivuotiaidenkuohitsemattomieneläinten tai kuohittujen eläinten yhteisön täysikasvuisten nautojen
ruhojen luokitteluasteikon mukaan noteerattu keskihinta yhteisön
markkinoilla on alle 78 prosenttia interventiohinnasta, ja jos nuortenalle kaksivuotiaiden kuohitsemattomien eläinten tai kuohittujen eläintenyhteisöntäysikasvuistenn autojenruhojenluokitteluasteikonmukaannoteerattu markkinoiden keskihinta jossakin jäsenvaltiossa tai jäsenval-tion tietyillä alueilla on alle 60 prosenttia interventiohinnasta; tässä
tapauksessa kyseisiä laatuluokkia koskevat ostot suoritetaanjäsen val-
tioissa tai jäsenvaltion alueilla, joiden hintataso on tämän rajanalapuolella.
Näiden ostojen osalta hyväksytään kaikki tarjoukset, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 6 kohdansoveltamista.
Tämänkohdanmukaisesti ostettuja määriä ei oteta huomioonsovellet-
taessa 2 kohdassa tarkoitettuja ostojenen immäismääriä.
6. Edellä 2 ja 5 kohdassa tarkoitetuissa ostojärjestelmissä voidaan
hyväksyä ainoastaan sellaiset tarjoukset, jotka vastaavat enintään
jäsenvaltion tai sen alueen markkinoilla noteerattuja keskihintoja, joitaonkorotettu objektiivisilla perusteilla määritettävällä lisällä.
7. Jokaisen interventiokelpoisen laadun tai laaturyhmän ostohinta ja
interventioon hyväksytty määrä määritetään tarjouskilpailuilla, jaerityisissä olosuhteissa hinnat ja määrät voidaan vahvistaa jäsenvaltiotatai sen aluetta kohden suhteessa markkinoilla noteerattuihin keskihin-toihin. Tarjouskilpailun on taattava kaikille asianosaisille yhtäläinenmahdollisuus saada tuotteita. Sopimusehdot, joidenperusteella tarjous-1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 27
▼M2
▼B
▼B
kilpailu avataan, määritetään ottaen tarpeellisessa määrin huomioon
kaupanraken teet.
8. Edellä 43 artiklassa säädetynmen ettelynmukaisesti:
— määritetään interventiokelpoisten tuotteiden laatuluokat, laadut ja
laaturyhmät,
— päätetääntarjouskilpailujenavaamisesta ja avaamisesta uudelleen
sekä niiden keskeyttämisestä 4 kohdan viimeisessä luetelmakodassatarkoitetussa tapauksessa,
— vahvistetaan ostohinnat sekä interventioon hyväksytyt määrät,— määritetään6 kohdassa tarkoitetunlisänsuuruus,
— vahvistetaanmen ettelyt tämänartiklansoveltamiseksi ja erityisesti
säännöt markkinahintojen laskukierteen ehkäisemiseksi,
— annetaan näiden järjestelyjen soveltamiseksi tarvittavat siir-
tymäsäännökset.
Komissio päättää:
— edellä 5 kohdassa tarkoitetun intervention aloittamisesta ja sen
keskeyttämisestä, kunyksi tai useampi main itussa kohdassa säädettyedellytys ei enää täyty,
— ostojenkeskeyttämisestä 4 kohdanen simmäisenluetelmakohdan
perusteella.
48artikla
1. Tuenmyön tämisestä 26 artiklan3 kohdassa tarkoitettujen
tuotteiden yksityiselle varastoinnille voidaan päättää 30 päivään
kesäkuuta 2002 asti.
2. Yksityiskohtaiset säännöt yksityisen varastoinnin tuen soveltami-
sesta annetaan ja yksityisen varastoinnin tuen myöntämisestä päätetään43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
49 artikla
1. Kumotaanasetukset (ETY) N:o 805/68, (ETY) N:o 989/68, (ETY)
N:o 98/69 ja (ETY) N:o 1892/87.
2. Viittauksia asetukseen(ETY) N:o 805/68 onpidettävä viittauksin a
tähänasetukseenja n e luetaanliitteessä V olevanvastaavuustaulukonmukaisesti.
50 artikla
Komissio vahvistaa 43 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen:
— toimenpiteet, joilla helpotetaan siirtymistä asetuksen (ETY) N:o 805/
68 säännöksistä tämän asetuksen säännöksiin,
— erityisten käytännön ongelmien ratkaisemiseksi tarvittavat toimenpi-
teet. Tällaiset toimenpiteet voivat asianmukaisesti perustelluissatapauksissa poiketa tietyistä tämän asetuksen säännöksistä.
51 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan1 päivästä tammikuuta 2000, lukuunottamatta
18 artiklaa, jota sovelletaantämänasetuksenvoimaan tulosta.
Tämä asetus onkaikilta osiltaanvelvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 28
▼M1
LIITE I
ERITYISPALKKIO
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltio-
kohtaiset enimmäismäärät
Belgia 235149
Tanska 277110
Saksa 1 782700
Kreikka 143134
Espanja 713 999(1)
Ranska 1754 732(2)
Irlanti 1 077458
Italia 598746
Luxemburg 18962
Alankomaat 157932
Itävalta 423400
Portugali 175 075(3)
Suomi 250000
Ruotsi 250000
Yhdistynyt kuningaskunta 1419 811(4)
(1) Rajoittamatta tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Kanariansaarten
hyväksi ja asetuksen (ETY) N:o 1601/92 (Poseican) kumoamisesta annetussa neuvostonasetuksessa (EY) N:o 1454/2001 (ks. tämän virallisen lehden s. 45) annettujen
erityissäännösten soveltamista.
(
2) Rajoittamatta tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Ranskan
merentakaisten departementtien hyväksi, direktiivin 72/462/ETY muuttamisesta jaasetusten (ETY) N:o 525/77 ja ETY (N:o) 3763/91 (Poseidom) kumoamisesta annetussaneuvoston asetuksessa (EY) N:o 1452/2001 (ks. tämän virallisen lehden s. 11) annettujenerityissäännösten soveltamista.
(
3) Rajoittamatta tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Azorien ja
Madeiran hyväksi ja asetuksen (ETY) N:o 1600/92 (Poseima) kumoamisesta annetussaneuvoston asetuksessa (EY) N:o 1453/2001 (ks. tämän virallisen lehden s. 26) annettujenerityissäännösten soveltamista.
Lukuunottamatta n ykyisinpeltokasvienviljelyssä olevienmaidenkäyttötarkoituksen
muuttamisesta laajaperäiseen karjankasvatukseen Portugalissa 26 päivänä huhtikuuta1994 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1017/94 (EYVL L 112, 3.5.1994, s. 2)säädettyä laajaperäistämisohjelmaa. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1461/95 (EYVL L 144, 28.6.1995, s. 4).
(
4) Tätä enimmäismäärää korotetaan väliaikaisesti 100000 eläimellä, jolloin se on
1 519 811 eläintä kunnes alle kuuden kuukauden ikäisiä eläviä eläimiä saa viedä maasta.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 29
▼M1
LIITE II
EMOLEHMÄPALKKIO
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kansalliset
enimmäismäärät, joita sovelletaan 1päivästä tammikuuta 2000 alkaen
Belgia 394253
Tanska 112932
Saksa 639535
Kreikka 138005
Espanja (1) 1 441539
Ranska (2) 3 779866
Irlanti 1 102620
Italia 621611
Luxemburg 18537Alankomaat 63236
Itävalta 325000
Portugali (
3) 277539
Suomi 55000
Ruotsi 155000
Yhdistynyt kuningaskunta 1 699511
(1) Lukuunottamatta asetuksen(EY) N:o 1454/2001 5 artiklan3 kohdassa säädettyä
erityistä enimmäismäärää ja asetuksen (EY) N:o 1017/94 2 artiklassa säädettyäerityisvarantoa.
(
2) Lukuunottamatta asetuksen(EY) N:o 1452/2001 9 artiklan4 kohdanb alakohdassa
säädettyä erityistä enimmäismäärää.
(3) Lukuunottamatta asetuksen(EY) N:o 1453/2001 13 artiklan3 kohdassa ja 22 artiklan3
kohdassa säädettyä erityistä enimmäismäärää.1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 30
▼B
LIITE III
Asetuksen 12 ja 13 artiklassa tarkoitettu nautayksikköjen muuntotaulukko
Yli 24 kuukaudenikäiset urospuoliset n autaeläimet ja hiehot
sekä emolehmät ja lypsylehmät1,0 LU
6-24 kuukaudenikäiset urospuoliset n autaeläimet ja hiehot 0,6 LU
Lampaat 0,15 LU
Vuohet 0,15 LU1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 31
▼B
LIITE IV
LISÄTUET
Asetuksen 14 artiklassa tarkoitetut yleiset määrät
(miljoonaa euroa)
2000 20012002 ja sitä
seuraavat
vuodet
Belgia 13,1 26,3 39,4
Tanska 3,9 7,9 11,8
Saksa 29,5 58,9 88,4
Kreikka 1,3 2,5 3,8
Espanja 11,0 22,1 33,1
Ranska 31,1 62,3 93,4
Irlanti 10,5 20,9 31,4
Italia 21,9 43,7 65,6
Luxemburg 1,1 2,3 3,4
Alankomaat 8,4 16,9 25,3
Itävalta 4,0 8,0 12,0
Portugali 2,1 4,1 6,2Suomi 2,1 4,1 6,2
Ruotsi 3,1 6,1 9,2
Yhdistynyt kuningaskunta 21,3 42,5 63,81999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 32
▼B
LIITE V
VASTAAVUUSTAULUKKO
Asetus (ETY) N:o 805/68 Käsillä oleva asetus
1 artikla 1 artikla
2 artikla 2 artikla4 artikla —4a artiklana ja b kohdat 3 artiklana ja b kohdat4b artiklan1 kohta 4 artiklan1 kohta4b artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta 4 artiklan 2 kohta4b artiklan2 kohdantoin enalakohta 4 artiklan3 kohdana alakohta4b artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan a
alakohta3 artiklanc kohta
4b artiklan3a kohta —
4b artiklan4 kohta —4b artiklan5 kohta 4 artiklan6 kohta4b artiklan7a kohta —4b artiklan8 kohta 4 artiklan8 kohta4c artiklan1 kohdantoin enalakohta 5 artiklan4 kohta4c artiklan1 kohdankolmas alakohta 5 artiklan1 kohdantoin enalakohta4c artiklan2 kohdantoin enalakohta 5 artiklan2 kohta4c artiklan2 kohdankolmas alakohta 5 artiklan4 kohta4c artiklan3 kohdankolmas alakohta 5 artiklan3 kohdankolmas alakohta4c artiklan4 kohta 5 artiklan5 kohta4d artiklan 1 kohdan ensimmäinen lause 6 artiklan 1 kohdan ensimmäinen lause4d artiklan1a kohta —4d artiklan 2 kohdan ensimmäinen lause 6 artiklan 3 kohta4d artiklan3a kohta —4d artiklan5 kohta 6 artiklan2 kohdana alakohta4d artiklan 6 kohdan ensimmäinen alakohta 6 artiklan 2 kohdan b alakohdan ensimmäinen
lause
4d artiklan 6 kohdan toinen, kolmas ja neljäs
alakohta—
4d artiklan6 kohdanviides alakohta 6 artiklan2 kohdantoin enalakohta
4d artiklan8 kohdanb kohta 6 artiklan7 kohta4e artiklan1 kohdanen simmäisenalakohdan
ensimmäiren lause8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta
4e artiklan1 kohdanen simmäisenalakohdan
toinen lause8 artiklan4 kohdantoisenalakohdantoin en
luetelmakohta
4e artiklan1 kohdantoin enalakohta 8 artiklan1 kohdantoin enalakohta4e artiklan2 kohta 8 artiklan2 kohta4e artiklan3 kohta 8 artiklan3 kohta4e artiklan4 kohta —4e artiklan 5 kohta 8 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta ja
toisen alakohdan ensimmäinen luetelmakohta
4f artiklan4 kohdantoisenalakohdanen sim-
mäinen ja toinen luetelmakohta9 artiklan 4 kohdan ensimmäinen ja toinen
alakohta
4g artiklan3 kohta 12 artiklan2 kohta4g artiklan4a kohta —4g artiklan5 kohta 12 artiklan3 kohta4i artikla —1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 33
▼B
Asetus (ETY) N:o 805/68 Käsillä oleva asetus
4j artiklan1, 2 ja 3 kohta 23 artiklan1, 2 ja 3 kohta
4k artikla —
4l artikla 25 artikla
5 artikla —
6 artiklan1 kohta 47 artiklan2 kohta
6 artiklan2 kohta 47 artiklan3 kohta
6 artiklan3 kohta 47 artiklan4 kohta
6 artiklan4 kohta 47 artiklan5 kohta
6 artiklan5 kohta 47 artiklan6 kohta
6 artiklan6 kohta 47 artiklan7 kohta
6 artiklan7 kohta 47 artiklan8 kohta6a artikla —
7 artikla —
8 artikla 48 artikla
9 artikla 29 artikla
10 artikla 30 artikla
11 artikla 31 artikla
12 artiklan1 kohdantoin enalakohta 32 artiklan1 kohdantoin enalakohta
12 artiklan2, 3 ja 4 kohta 32 artiklan2, 3 ja 4 kohta
13 artiklan1, 2 ja 3 kohta 33 artiklan1, 2 ja 3 kohta
13 artiklan 4 kohdan ensimmäinen ja toinen
alakohta33 artiklan 4 kohdan ensimmäinen ja toinen
alakohta
13 artiklan5-12 kohta 33 artiklan5-12 kohta
14 artikla 34 artikla
15 artikla 35 artikla
16 artikla 36 artikla
22 artikla —
22a artiklan1 kohta 38 artiklan1 kohta
22a artiklan2 kohta —
22a artiklan3 kohta 38 artiklan2 kohta
23 artikla 39 artikla
24 artikla 40 artikla25 artikla 41 artikla
26 artiklan1 kohta 42 artikla
26 artiklan2 kohta —
27 artikla 43 artikla
28 artikla 44 artikla
29 artikla —
30 artikla 45 artikla
30a artikla —
31 artikla 46 artikla
32 artikla —
33 artikla —
Liite —
Liite II —1999R1254 — FI — 26.07.2001 — 002.001 — 34