1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/22/ETY,
annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992,
turvalaseista ja lasimateriaaleista moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa
(EYVL L 129, 14.5.1992, s. 11)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►A1Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/22/ETY,
annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992,
turvalaseista ja lasimateriaaleista moottoriajoneuvoissa ja niiden
perävaunuissa
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen jaerityisesti sen 100 a artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(
1),
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, ettäon tärkeää toteuttaa toimenpiteitä sisämarkkinoiden luomiseksi asteit-
tain 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä; sisämarkkinat käsittävät
alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palve-lujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan,
täydellinen yhdenmukaistamismenetelmä on olennainen sisämarkki-
noiden toteuttamiseksi kokonaisuudessaan,
tätä menetelmää on käytettävä koko ETY-tyyppihyväksyntämenettelyä
uudistettaessa ottaen huomioon 7 päivänä toukokuuta 1985 annetunneuvoston päätöslauselman teknistä yhdenmukaistamista ja standar-
dointia koskevasta uudesta lähestymistavasta,
turvalasien vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen,
että jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevienmääräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneu-vojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevanjäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta
1970 annetussa neuvoston direktiivissä 70/156/ETY(
4), sellaisena kuin
se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/403/ETY(5), säädetty ETY-
tyyppihyväksyntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvo-tyyppien osalta,
turvalaseja koskevissa säännöksissä on säädettävä rakennevaatimusten
ohella myös vaatimuksista niiden asentamisesta ajoneuvoihin,
yhdenmukaistettu turvalasien osien tyyppihyväksyntämenettely mahdol-
listaa sen, että kukin jäsenvaltio voi tarkastaa yhteisten rakenne- ja
testausvaatimusten noudattamisen ja ilmoittaa muille jäsenvaltioille
havainnoistaan lähettämällä näille jäljennökset kutakin turvalasityyppiävarten täytetystä osan tyyppihyväksyntätodistuksesta; osan ETY-tyyppi-hyväksyntämerkin kiinnittäminen kaikkiin hyväksytyn tyypinmukaisesti valmistettuihin turvalaseihin tekee tarpeettomaksi näiden
tekniset tarkastukset muissa jäsenvaltioissa, ja
tuulilasien turvallisuusnäkökohdat ovat erityisen tärkeitä muihin lasi-
tyyppeihin verrattuna, koska ne ovat alttiina rajuille iskuilletörmäyksissä ja ulkoisille iskuille ja ne voivat aiheuttaa vakaviaruumiinvammoja; jäsenvaltioiden kaupankäynnille esteitä aiheuttavanlainsäädännön lähentämiseksi tehtävissä ratkaisuissa on otettavahuomioon tieliikenteen turvallisuusvaatimukset ja tarve parantaa niitä,1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 2
(1) EYVL N:o C 95, 12.4.1990, s. 1
(2) EYVL N:o C 284, 12.11.1990, s. 80 ja päätös 12 päivänä helmikuuta 1992
(3) EYVL N:o 225, 10.9.1990, s. 9
(4) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1
(5) EYVL N:o L 220, 8.8.1987, s. 44
▼B
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1 Jäsenvaltioiden on annettava osan tyyppihyväksyntä kaikille liit-
teessä I olevassa 1 kohdassa määriteltyyn soveltamisalaan kuuluvilleturvalasityypeille, jos ne ovat rakenne- ja testausvaatimusten mukaiset.
2 Jäsenvaltioiden on annettava tyyppihyväksyntä kaikille ajoneuvo-
tyypeille, jotka ovat liitteessä III määrättyjen asennusvaatimustenmukaiset.
3 Osan tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on tarpeen mukaan
toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen tarkastamiseksi, että tuotanto-
mallit ovat osana hyväksytyn tyypin mukaiset, tarvittaessa yhteistyössämuiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa.
2 artikla
Valmistajan tai tämän valtuuttaman edustajan on toimitettava osan
ETY-tyyppihyväksyntää koskeva hakemus jäsenvaltiolle. Jäsenvaltionon annettava liitteessä II olevassa 4.4—4.7 kohdassa esitetyn mallinmukainen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki valmistajalle tai tämänvaltuuttamalle edustajalle jokaisesta turvalasityypistä, jolle on annettu1 artiklan mukainen osan hyväksyntä.
Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet estääkseen sell-
aisten merkkien käytön, jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta 1
artiklassa tarkoitettujen, osana tyyppihyväksyttyjen turvalasien välillä.
3 artikla
Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa
lähetettävä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille
jäljennös jokaisesta turvalasityypistä laaditusta osan tyyppihyväksyntä-todistuksesta ja sen asennuksen osalta kullekin ajoneuvotyypilleannetusta hyväksynnästä.
4 artikla
Jäsenvaltio ei saa kieltää turvalasien markkinoille saattamista tai
käyttöä sen rakenteeseen tai toimintaan liittyvistä syistä, jos niissä onosan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.
5 artikla
1 Jos osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio toteaa, että
useat samalla osan tyyppihyväksyntämerkillä varustetut turvalasit eivätole hyväksytyn tyypin mukaisia, jäsenvaltion on toteutettava aiheellisettoimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn
tyypin mukaisia. Tämän jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on
ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisilletoteutetuista toimenpiteistä, jotka voivat johtaa osan ETY-tyyppihyväk-synnän peruuttamiseen. Saatuaan toisen jäsenvaltion toimivaltaisiltaviranomaisilta tiedon vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnistä jäsen-valtion toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava aiheelliset
toimenpiteet.
2 Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava
kuukauden kuluessa toisilleen osan ETY-tyyppihyväksynnän peruutta-misesta ja tämän toimenpiteen perusteista.
3 Jos osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio kiistää sille
ilmoitetun vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnin, kyseisten jäsenval-tioiden on yritettävä ratkaista erimielisyys. Tästä on ilmoitettavakomissiolle, joka tarvittaessa järjestää aiheelliset neuvottelut asian
ratkaisemiseksi.
6 artikla
Kaikkien tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen
säännösten nojalla tehdyt päätökset, jotka koskevat osan tyyppihyväk-1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
synnän epäämistä tai peruuttamista taikka sen markkinoille saattamisen
tai käytön kieltämistä, on perusteltava yksityiskohtaisesti. Päätöksestäon ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisesti annettava tieto
jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaan käytettävissä
olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.
7 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppi-
hyväksyntää ajoneuvolta eikä kieltää tai estää senmyyntiä, liikkeellelaskemista tai käyttöä sen turvalaseihin liittyvistä syistä, jos niissä onosan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja jos ne on asennettu liitteen IIIvaatimusten mukaisesti.
8 artikla
Tässä direktiivissä ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen
tarkoitettuja nelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteel-
linen nopeus on yli 25km/h, sekä niiden perävaunuja, lukuun
ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maatalous- ja metsätraktoreitatai -koneita sekä rakennustyökoneita.
Näiden ajoneuvojen kansainvälinen luokitus on vahvistettu direktiivin
70/156/ETY liitteessä I olevassa b huomautuksessa.
9 artikla
Tarvittavat muutokset liitteiden vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan
kehitykseen annetaan direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
10 artikla
1 Jäsenvaltioiden on 1 päivään heinäkuuta 1992 mennessä annettava
ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset.
Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähändirektiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittauksettehdään.
Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä lokakuuta 1992
alkaen.
2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina
komissiolle.
11 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
LIITELUETTELO
LIITE I Soveltamisala ja määritelmät
LIITE II Lasit - rakenne- ja testivaatimukset, osan ETY-tyyppihyväk-
synnän hakeminen, merkinnät, osan ETY-tyyppihyväksyntä,
osan ETY-tyyppihyväksynnän muutos tai laajennus, tuotannon
vaatimustenmukaisuus ja seuraamukset tuotannon vaatimusten-
mukaisuuden laiminlyönnistä
LIITE II A Yleiset testausolosuhteet
LIITE II B Tavalliset laminoidut tuulilasitLIITE II C Käsitellyt laminoidut tuulilasit
LIITE II D Lasi-muovituulilasit
LIITE II E Tuulilasien luokittelu osan ETY-tyyppihyväksyntätestejä vartenLIITE II F Noudatettava menettely M
1-luokan ajoneuvojen tuulilasien
testivyöhykkeiden määrittelemiseksi suhteessa V-pisteisiin
LIITE II G Menettely moottoriajoneuvon istuimen H-pisteen ja rintaosan
todellisen kulman määrittämiseksi
LIITE II H Tasaisesti karkaistut lasitLIITE II I Laminoidut lasit, muut kuin tuulilasit
LIITE II J Lasi-muovilasit, muut kuin tuulilasit
LIITE II K Muovipinnoitetut turvalasit (pinnoitus sisäpinnalla)LIITE II L Kaksoislasit
LIITE II M Segmentin korkeuden ja iskukohtien paikan mittaus
LIITE II N Esimerkkejä osan ETY-tyyppihyväksyntämerkeistäLIITE II O Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastus
LIITE II P Ilmoitus osan ETY-tyyppihyväksynnästä, osan ETY-tyyppi-
hyväksynnän epäämisestä, laajennuksesta tai peruuttamisesta
tai tuotannon lopullisesta päättymisestä turvalasityypin osalta
Lisäys 1 Laminoidut tuulilasitLisäys 2 Lasi-muovituulilasit
Lisäys 3 Tasaisesti karkaistut lasit
Lisäys 4 Laminoidut lasit, muut kuin tuulilasitLisäys 5 Lasi-muovilasit, muut kuin tuulilasit
Lisäys 6 Kaksoislasit
Lisäys 7 Tuulilasiluettelon sisältöLIITE III Ajoneuvot — vaatimukset tuulilasien ja muiden lasien asenta-
misesta ajoneuvoon
Lisäys Liite ajoneuvotyypin ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen turva-
lasien asentamisesta1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
LIITE I
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 SOVELTAMISALA
Tätä direktiiviä sovelletaan turvalaseihin ja lasimateriaaleihin, jotka
on tarkoitettu asennettaviksi tuulilasin, muiden lasien tai väliseinien
muodossa moottoriajoneuvoihin ja niiden perävaunuihin sekä
niiden asentamiseen lukuun ottamatta valaisimia, merkkivalolait-
teita ja kojetauluun käytettävää lasia, hyökkäyksiltä suojelevaa
erikoislasia sekä kokonaan muovimateriaalista tehtyjä pintoja, jotka
on tarkoitettu käytettäviksi valmistettaessa O-luokan ajoneuvoja,
matkailuautoja, kattoluukkuja, avoajoneuvojen takaikkunoita ja
maastoajoneuvojen kylkiä, sekä tuulilaseja, jotka on tarkoitettu
asennettaviksi äärimmäisissä olosuhteissa käytettäviin ajoneuvoihin,
joiden suurin nopeus on 40 km/h.
2 MÄÄRITELMÄT
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
2.1 ”Lasilla” lasia, joka koostuu yhdestä lasikerroksesta, joka on
erikoiskäsitelty mekaanisen lujuuden lisäämiseksi ja sirpaloitumisen
vähentämiseksi sen rikkoutuessa.
2.2 ”Laminoidulla lasilla” lasia, joka koostuu vähintään kahdesta lasi-
kerroksesta, joita pitää yhdessä yksi tai useampi
muovimateriaalista koostuva välikerros; se voi olla:
2.2.1 ”tavallinen”, jos yhtäkään sen muodostavasta lasikerroksesta ei ole
käsitelty,
tai
2.2.2 ”käsitelty”, jos vähintään yksi sen muodostavasta lasikerroksesta on
erikoiskäsitelty mekaanisen lujuuden lisäämiseksi ja sirpaloitumisen
vähentämiseksi sen rikkoutuessa.
2.3 ”Muovipinnoitteisella turvalasilla” 2.1 tai 2.2 kohdassa määriteltyä
lasia, jonka sisäpinnalla on muovimateriaalikerros.
2.4 ”Lasi-muoviturvalasilla” laminoitua lasia, jossa on yksi kerros lasia
ja yksi tai useampi päällekkäinen kerros muovimateriaalia, joista
vähintään yksi toimii välikerroksena. Muovikerros (muovikerrokset)
on (ovat) sisäpinnalla, kun lasi asennetaan ajoneuvoon.
2.5 ”Kokonaan muovimateriaalista tehdyllä pinnalla” kokonaan orgaa-
nisesta polymeerisestä materiaalista tehtyä läpinäkyvää pintaa.
2.6 ”Tuulilasiryhmällä” ryhmää, joka koostuu eri muotoisista ja -kokoi-
sista tuulilaseista, joiden mekaaniset ominaisuudet, sirpaloituminen
ja ympäristön kulutuksen kestävyys tutkitaan testeillä:
2.6.1 ”tasaisella tuulilasilla” tuulilasia, jossa segmentin korkeuden ilmai-
sema nimelliskaarevuus on alle 10 mm juoksumetriä kohti;
2.6.2 ”kaarevalla tuulilasilla” tuulilasia, jossa segmentin korkeuden
ilmaisema nimelliskaarevuus on yli 10 mm juoksumetriä kohti.
2.7 ”Kaksoisikkunalla” kokonaisuutta, joka koostuu kahdesta erikseen
ajoneuvon samaan aukkoon asennetusta lasista.
2.8 ”Kaksoislasilla” kokonaisuutta, joka koostuu kahdesta tehtaalla
pysyvästi kootusta, yhtenäisen välin erottamasta lasista:
2.8.1 ”symmetrisellä kaksoislasilla” kaksoislasia, jonka muodostavat
kaksi lasia ovat samantyyppiset (karkaistu, laminoitu, jne.) ja pää-
ja sivuominaisuuksiltaan samanlaiset;
2.8.2 ”epäsymmetrisellä kaksoislasilla” kaksoislasia, jonka muodostavat
kaksi lasia ovat erityyppisiä (karkaistu, laminoitu, jne.) ja pää- ja
sivuominaisuuksiltaan samanlaiset.
2.9 ”Pääominaisuudella” ominaisuutta, joka merkittävästi muuttaa lasin
optisia ja/tai mekaanisia ominaisuuksia sille ajoneuvossa tarkoite-
tussa tehtävässä. Tämä termi sisältää myös kauppanimen tai
tavaramerkin.
2.10 ”Sivuominaisuudella” ominaisuutta, joka saattaa muuttaa lasin
optisia ja/tai mekaanisia ominaisuuksia sille ajoneuvossa tarkoite-1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
tussa tehtävässä. Muutoksen merkittävyyttä arvioitaessa otetaan
huomioon vaikeusindeksit.
2.11 ”Vaikeusindekseillä” kaksiportaista arviointijärjestelmää, jota
sovelletaan kussakin sivuominaisuudessa käytännössä havaittuihin
vaihteluihin. Siirtyminen indeksistä 1 indeksiin 2 on merkki lisätes-
tien tarpeesta.
2.12 ”Tuulilasin kehittyneellä alueella” lasin pienintä suorakulmion
muotoista aluetta, josta tuulilasi voidaan valmistaa.
2.13 ”Tuulilasin kallistuskulmalla” kulmaa, joka muodostuu pystysuoran
linjan ja tuulilasin ylä- ja alareunan yhdistävästä suorasta linjasta,
kun molemmat linjat sijaitsevat ajoneuvon pituusakselia sivuavalla
pystytasolla:
2.13.1 kallistuskulma mitataan ajoneuvon ollessa maassa, ja jos ajoneuvo
on tarkoitettu matkustajien kuljettamiseen, sen on oltava ajokun-
nossa, ja siinä on oltava täysi määrä polttoainetta,
jäähdytysnestettä ja voiteluainetta sekä työkalut ja varapyörä
paikoillaan (jos ajoneuvon valmistaja katsoo näiden muodostavan
osan vakiovarustuksesta); kuljettajan paino otetaan huomioon, ja
jos ajoneuvo on tarkoitettu kuljettamaan lisämatkustajia, etuistui-
mella istuvan matkustajan paino, jolloin sekä kuljettajan että
matkustajan painoksi lasketaan 75 ± 1 kg;
2.13.2 kaasuneste-, neste- tai ilmajousituksella tai kuormituksen mukaan
automaattisesti maavaran säätävällä laitteella varustetut ajoneuvot
testataan valmistajan niille määrittelemissä tavanomaisissa olosuh-
teissa;
2.14 ”Segmentin korkeudella h” suurinta etäisyyttä, joka erottaa lasin
sisäpinnan sen reunojen kautta kulkevasta tasosta. Tämä etäisyys
mitataan suuntaan, joka on käytännössä lasin normaali (ks. liite II
M, kuva 1).
2.15 ”Lasityypillä” 2.1—2.4 kohdassa määriteltyjä laseja, joissa ei ole
mitään olennaisia eroja varsinkaan liitteissä II B, II C, II D, II H,
II I, II J, II K ja II L tarkoitettujen pää- ja sivuominaisuuksien
suhteen:
2.15.1 vaikka pääominaisuuksien muutos viittaa uudentyyppiseen tuottee-
seen, tietyissä tapauksissa hyväksytään, että muodon ja mittojen
muutos ei välttämättä edellytä täyden testisarjan suorittamista.
Tiettyjä, erillisissä liitteissä määrättyjä testejä varten lasit voidaan
ryhmitellä yhteen, jos on ilmeistä, että niiden pääominaisuudet
ovat samat;
2.15.2 laseja, jotka poikkeavat toisistaan ainoastaan sivuominaisuuksiltaan,
voidaan pitää samantyyppisinä; tiettyjä testejä voidaan kuitenkin
suorittaa tällaisten lasien näytteillä, jos testien suorittamista erityi-
sesti vaaditaan testausedellytyksissä.
2.16 ”Ajoneuvotyypillä” turvalasin asennuksen kannalta ajoneuvoja,
joissa ei ole mitään olennaisia eroja, erityisesti kohdassa 2.15
tarkoitetun lasityypin ja sen ajoneuvoon asennuksen suhteen.
2.17 ”Kaarevuudella r” (säteen vastakohta) tuulilasin kaaren pienimmän
säteen arvoa mitattuna eniten sisäänkaartuvalta vyöhykkeeltä.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
LIITE II
LASIT - RAKENNE- JA TESTAUSVAATIMUKSET, OSAN ETY-TYYP-
PIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN, MERKINNÄT, OSAN ETY-
TYYPPIHYVÄKSYNTÄ, OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN
MUUTOS TAI LAAJENNUS, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAI-
SUUS JA SEURAAMUKSET TUOTANNON
VAATIMUSTENMUKAISUUDEN LAIMINLYÖNNISTÄ
1 RAKENNE- JA TESTAUSVAATIMUKSET
1.1 Yleiset vaatimukset
1.1.1 Kaikkien lasityyppien ja erityisesti tuulilasiksi tarkoitetun lasin on
oltava riittävän hyvälaatuisia, jotta ruumiillisen loukkaantumisen
vaara lasin särkyessä saataisiin mahdollisimman pieneksi. Lasin on
kestettävä riittävän hyvin kaikkia rasituksia, joita voi aiheutua tava-
nomaisissa liikenneolosuhteissa syntyvissä onnettomuuksissa, sekä
sää- ja lämpötekijöitä, kemiallisia aineita, palamista ja naarmuuntu-
mista.
1.1.2 Lisäksi turvalasin on oltava riittävän läpinäkyvä, se ei saa aiheuttaa
havaittavia muotojen vääristymiä tuulilasin läpi nähtävissä
kohteissa eikä sekaannusta liikennemerkeissä käytettävien värien
kesken. Tuulilasin rikkoutuessa kuljettajan on edelleen pystyttävä
näkemään tie riittävän selvästi voidakseen jarruttaa ja pysäyttää
ajoneuvonsa täysin turvallisesti.
1.2 Erityiset vaatimukset
Kaikkien lasityyppien on täytettävä, sen mukaan mihin ryhmään ne
kuuluvat, seuraavat erityiset vaatimukset:
1.2.1 tasaisesti karkaistut tuulilasit, liitteen II H vaatimukset;
1.2.2 tavalliset laminoidut tuulilasit, liitteen II B vaatimukset;
1.2.3 muut tavalliset laminoidut lasit kuin tuulilasit, liitteen II I vaati-
mukset;
1.2.4 käsitellyt laminoidut tuulilasit, liitteen II C vaatimukset;
1.2.5 muovipinnoitetut turvalasit, yllä lueteltujen vaatimusten lisäksi liit-
teen II K vaatimukset;
1.2.6 lasi-muovituulilasit, liitteen II D vaatimukset;
1.2.7 muut lasi-muovilasit kuin tuulilasit, liitteen II J vaatimukset;1.2.8 kaksoislasit, liitteen II L vaatimukset.
1.3 Testit
1.3.1 On suoritettava seuraavat testit.
1.3.1.1 Sirpaloitumistesti
Tämän testin tarkoituksena on:
1.3.1.1.1 tarkastaa, että lasin rikkoutumisen yhteydessä syntyvät sirpaleet
ovat sellaisia, että loukkaantumisvaara jää mahdollisimman
pieneksi;
1.3.1.1.2 tarkastaa käsitellyn laminoidun tuulilasin jäännösnäkyvyys pirstou-
tumisen jälkeen.
1.3.1.2 Mekaanisen lujuuden testit
1.3.1.2.1 Kuulaiskutesti
Suoritetaan kaksi testiä, joista ensimmäisessä käytetään 227 g:n
kuulaa ja toisessa 2260 g:n kuulaa.
1.3.1.2.1.1 Testissä käytetään 227 g:n kuulaa. Tämän testin tarkoituksena on
arvioida laminoidun lasin välikerroksen kiinnipysyvyyttä ja tasai-
sesti karkaistun lasin mekaanista lujuutta.
1.3.1.2.1.2 Testissä käytetään 2 260 g:n kuulaa. Tämän testin tarkoituksena on
arvioida laminoidun lasin kykyä estää kuulan läpitunkeutuminen.
1.3.1.2.2 Pääniskutesti1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼B
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että lasit täyttävät louk-
kaantumisen rajoittamiseen liittyvät vaatimukset pään iskeytyessä
tuulilasia, muuta laminoitua lasia tai lasi-muovilasia kuin tuulilasia
vasten ja myös sivuikkunoina käytettyjä kaksoislaseja vasten.
1.3.1.3 Ympäristönkulutuksensietotestit
1.3.1.3.1 Naarmuuntumistesti
Tämän testin tarkoituksena on määrittää, ylittääkö turvalasin naar-
muuntumiskestävyys määrätyn arvon.
1.3.1.3.2 Korkean lämpötilan testi
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, ettei laminoidun lasin tai
lasi-muovilasin välikerroksessa ilmaannu kuplia tai muita vikoja
pitkäaikaisen korkealle lämpötilalle altistumisen aikana.
1.3.1.3.3 Säteilynsietotesti
Tämän testin tarkoituksena on määrittää, vähentyykö laminoidun
lasin, lasi-muovilasin tai muovipinnoitteisen lasin valonläpäisykyky
merkittävästi tai muuttuuko lasin väri merkittävästi pitkäaikaisesta
altistumisesta säteilylle.
1.3.1.3.4 Kosteudensietotesti
Tämän testin tarkoituksena on määrittää, kestääkö laminoitu lasi,
lasi-muovilasi tai muovipinnoitteinen lasi merkittävästi heiken-
tymättä pitkäaikaista altistumista ilmankosteudelle.
1.3.1.3.5 Lämpötilamuutosten sietotesti
Tämän testin tarkoituksena on määrittää, kestääkö liitteessä I
olevassa 2.3 ja 2.4. kohdassa määritelty turvalasissa käytetty
muovimateriaali (käytetyt muovimateriaalit) merkittävästi heiken-
tymättä pitkäaikaista altistumista äärimmäisille lämpötiloille.
1.3.1.4 Optiset ominaisuudet
1.3.1.4.1 Valonläpäisytesti
Tämän testin tarkoituksena on määrittää, ylittääkö turvalasin tava-
nomainen valonläpäisykyky määrätyn arvon.
1.3.1.4.2 Optisen vääristymän testi
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että tuulilasin läpi
nähtävien esineiden vääristymä ei ole niin suuri, että se voisi
haitata kuljettajaa.
1.3.1.4.3 Heijastuskuvan erotustesti
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että heijastuskuvan ja
varsinaisen kuvan välinen kulma ei ylitä määrättyä arvoa.
1.3.1.4.4 Värien t unnistustesti
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, ettei tuulilasin läpi
nähtäviä värejä ole mahdollista sekoittaa keskenään.
1.3.1.4.5 Tulenkestävyystesti
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että liitteessä I olevassa
2.3 ja 2.4 kohdassa määritellyn turvalasin sisäpinnan palamisnopeus
on riittävän alhainen.
1.3.1.5 Kemiallistenain eidensietotesti
Tämän testin tarkoituksena on määrittää, kestääkö liitteessä I
olevassa 2.3 ja 2.4 kohdassa määritelty turvalasin sisäpinta heiken-
tymättä altistumista kemiallisille aineille, joita todennäköisesti on
tai joita käytetään ajoneuvossa (esimerkiksi puhdistusaineet).
1.3.2 Liitteessä I olevassa 2.1— 2.4 kohdassa tarkoitettujenluokkien
laseille suoritettavat testit
1.3.2.1 Turvalasille on suoritettava seuraavassa taulukossa luetellut testit.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 9
Tuulilasi Muu kuin tuulilasi
Tavallinen laminoitu lasi Käsitelty laminoitu lasi MuovilasiKarkaistu
lasiLaminoitu
lasiMuovilasi
II II P III III P IV
Sirpaloituminen — — II C/4 II C/4 — II H/2 — —
Mekaaninen lujuus
— 227 g:n kuula II B/4.3 II B/4.3 II B/4.3 II B/4.3 II B/4.3 II H/3.1 II I/4 II I/4
— 2 260 g:n kuula II B/4.2 II B/4.2 II B/4.2 II B/4.2 II B/4.2 — — —
Päänisku (1) II B/3 II B/3 II B/3 II B/3 II D/3 — II I/3 II B/3
Naarmuuntuminen
— ulkopinta II B/5.1 II B/5.1 II B/5.1 II B/5.1 II B/5.1 — II B/5.1 II B/5.1
— sisäpinta — II K/2 — II K/2 II K/2 II K/2(2) II K/2(2) II K/2
Korkea lämpötila II A/5 II A/5 II A/5 II A/5 II A/5 — II A/5 II A/5
Säteily II A/6 II A/6 II A/6 II A/6 II A/6 — II A/6 II A/6
Kosteus II A/7 II A/7 II A/7 II A/7 II A/7 II A/7(2) II A/7 II A/7
Valonläpäisy II A/9.1 II A/9.1 II A/9.1 II A/9.1 II A/9.1 II A/9.1 II A/9.1 II A/9.1
Optinen vääristymä II A/9.2 II A/9.2 II A/9.2 II A/9.2 II A/9.2 — —
Heijastuskuva II A/9.3 II A/9.3 II A/9.3 II A/9.3 II A/9.3 — —
Värien tunnistus II A/9.4 II A/9.4 II A/9.4 II A/9.4 II A/9.4 — — —
Lämpötilamuutosten sieto — II A/8 — II A/8 II A/8 II A/8(2) II A/8(2) II A/8
Tulenkestävyys — II A/10 — II A/10 II A/10 II A/10(2) II A/10(2) II A/10
Kemiallisten aineiden sieto — II A/11 — II A/11 II A/11 II A/11(2) II A/11(2) II A/11
(1) Tämä testi on suoritettava myös kaksoislaseille liitteessä II L olevan 3 kohdan (IIL/3) mukaisesti.
(2) Koskee ainoastaan sisäpinnaltaan muovimateriaalilla pinnoitettuja laseja.
HUOMAA: Merkintä II C/4 viittaa liitteessä II C olevaan 4 kohtaan, jossa kyseinen testi on kuvailtu ja sen hyväksymisvaatimukset eritelty.▼B1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
1.3.2.2 Turvalasille on annettava osan tyyppihyväksyntä, jos se on asiaa
koskevien määräysten mukainen, nämä määräykset esitetään edellä
olevassa taulukossa.
2 OSAN TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
2.1 Turvalasin valmistaja tai hänen asianmukaisesti valtuuttamansa
edustaja tekee lasityypin osan ETY-tyyppihyväksyntähakemuksen
kunkin turvalasityypin osalta.
2.2 Kunkin turvalasityypin osalta hakemuksen liitteenä on oltava
jäljempänä tarkoitetut asiakirjat kolmena kappaleena sekä seuraavat
tiedot:
2.2.1 tekninen kuvaus kaikista pää- ja sivuominaisuuksista;
ja
2.2.1.1 muiden lasien kuin tuulilasien osalta enintään A4-kokoiset tai
siihen kokoon taitetut piirustukset, joista ilmenee:
— enimmäispinta-ala,
— lasin kahden vierekkäisen sivun välinen pienin kulma,
— segmentin enimmäiskorkeus, jos sellainen on;
2.2.1.2 tuulilasien osalta:
2.2.1.2.1 luettelo tuulilasimalleista, joille osan tyyppihyväksyntää haetaan;
ajoneuvon valmistajien nimi sekä ajoneuvon tyyppi ja luokka on
mainittava;
2.2.1.2.2 piirustukset M1-luokasta mittakaavassa 1: 1 ja muissa luokista
mittakaavassa 1: 1 tai 1: 10, sekä tuulilaseja ja niiden paikkaa
ajoneuvossa koskevat riittävän yksityiskohtaiset kaaviot, joista käy
ilmi:
2.2.1.2.2.1 tuulilasin paikka suhteessa kuljettajan istuimen R-pisteeseen, jos on
tarpeen;
2.2.1.2.2.2 tuulilasin kallistuskulma;
2.2.1.2.2.3 istuimen selkänojan kallistuskulma;2.2.1.2.2.4 optisten ominaisuuksien toteamisvyöhykkeiden sijainti ja koko;
2.2.1.2.2.5 tuulilasin kehittynyt alue;
2.2.1.2.2.6 tuulilasin segmentin enimmäiskorkeus;2.2.1.2.2.7 tuulilasin kaarevuus (ainoastaan tuulilasin ryhmittelyä varten);
2.2.1.3 kaksoislasin osalta enintään A4-kokoiset tai siihen kokoon taitetut
piirustukset, joista käy ilmi 2.2.1.1 kohdassa tarkoitettujen tietojen
lisäksi:
— kunkin erillisen lasin tyyppi,
— tiivisteen tyyppi (orgaaninen, lasi-lasi tai lasi-metalli),
— kahden lasin välisen raon nimellispaksuus.
2.3 Lisäksi hakijan on jätettävä riittävä määrä testikappaleita ja
näytteitä kyseisten mallien valmiista laseista, joiden lukumäärä
vahvistetaan tarvittaessa testeistä vastaavan tutkimuslaitoksen
kanssa.
2.4 Toimivaltaisen viranomaisen on ennen osan tyyppihyväksymistä
varmistettava, että on olemassa tyydyttävät menettelyt tuotannon
vaatimustenmukaisuuden tehokkaaksi tarkastamiseksi.
3 MERKINNÄT
3.1 Kaikissa turvalaseissa, mukaan lukien osan tyyppihyväksyntää
varten jätetyt näytteet ja testikappaleet, on oltava valmistajan tavar-
amerkki tai kaupallinen merkki. Merkinnän on oltava helposti
luettava ja pysyvä.
4 OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ
4.1 Jos osan tyyppihyväksyntää varten jätetyt näytteet täyttävät
jäljempänä 1.1—1.3 kohdan määräykset, kyseiselle turvalasityypille
annetaan osan tyyppihyväksyntä.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼B
4.2 Osan tyyppihyväksyntänumero annetaan kullekin liitteissä II H, II I,
II J ja II L määritellylle tyypille tai tuulilasien osalta jokaiselle
hyväksytylle ryhmälle. Sen kaksi ensimmäistä numeroa (tällä
hetkellä 00 alkuperäismuodossaan olevaa direktiiviä varten) osoit-
tavat tyyppihyväksynnän antamispäivään mennessä tähän
direktiiviin tehtyjä tärkeimpiä teknisiä muutoksia vastaavalle
muutossarjalle annetun numeron.
4.3 Turvalasityypille annettavasta osan tyyppihyväksynnästä tai sen
laajennuksesta tai epäämisestä ilmoitetaan jäsenvaltioille tämän
direktiivin liitteessä II P ja sen lisäyksissä vahvistetun mallin
mukaisella ilmoituslomakkeella.
4.3.1 Tuulilasien osalta osan ETY-tyyppihyväksyntäilmoituksen liitteenä
on toimitettava asiakirja, jossa luetellaan kaikki hyväksytyn ryhmän
tuulilasimallit sekä ryhmän ominaisuudet liitteen II P lisäyksen 7
mukaisesti.
4.4 Edellä 3.1 kohdassa määrätyn merkinnän lisäksi kaikkiin tämän
direktiivin nojalla hyväksytyn tyypin mukaisiin turvalaseihin ja
kaksoislaseihin on näkyvästi kiinnitettävä osan ETY-tyyppihyväk-
syntämerkki. Kaksoislasin kullekin lasille voidaan lisäksi kiinnittää
erityiset osan tyyppihyväksyntämerkit.
Tämä osan tyyppihyväksyntämerkki muodostuu:
4.4.1 suorakulmiosta, jonka sisällä on pieni ”e”-kirjain ja sen jäljessä
osan tyyppihyväksynnän antaneen maan tunnusnumero tai -
kirjaimet(1);
4.4.2 osan tyyppihyväksyntänumerosta, joka on 4.4.1 kohdassa tarkoi-
tetun suorakulmion oikealla puolella.
4.5 Seuraavat lisätunnukset kiinnitetään lähelle edellä tarkoitettua osan
ETY-tyyppihyväksyntämerkkiä:
4.5.1 tuulilasien osalta:
II: tavalliselle laminoidulle lasille (II/P, jos se on pinnoitettu)(2),
III: käsitellylle laminoidulle lasille (III/P, jos se on pinnoi-
tettu) (2),
IV: lasi-muovilasille.
4.5.2 V: kun kyseessä on muu lasi kuin tuulilasi, johon sovelletaan
liitteessä II A olevaa 9.1.4.2 kohtaa.
4.5.3 VI: kun kyseessä on kaksoislasi.4.6 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin ja tunnuksen on oltava selvästi
luettavia ja pysyviä.
4.7 Liitteessä II N esitetään esimerkkejä osan tyyppihyväksyntämer-
keistä.
5 TURVALASIN TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MUUTOS TAI
LAAJENNUS
5.1 Kaikista turvalasityyppiin tehdyistä muutoksista tai tuulilasien
osalta kaikista ryhmään lisätyistä tuulilaseista on ilmoitettava turva-lasityypin hyväksyneelle hallintoviranomaiselle. Viranomainen voi
sen jälkeen joko:
5.1.1 katsoa, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole huomat-
tavaa kielteistä vaikutusta, ja tuulilasien osalta katsoa, että uusi
tyyppi kuuluu hyväksyttyyn tuulilasiryhmään turvalasin edelleen
täyttäessä vaatimukset, tai
5.1.2 vaatia testeistä vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselos-
teen.
5.2 Ilmoitus
5.2.1 Osan tyyppihyväksynnän vahvistamisesta, epäämisestä tai laajen-
nuksesta ilmoitetaan jäsenvaltioille 4.3 kohdassa vahvistetun
menettelyn mukaisesti.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 12
(1) 1 Saksan liittotasavalta, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alankomaat, 6 Belgia, 9 Espanja, 11
Yhdistynyt kuningaskunta, 13 Luxemburg, 18 Tanska, 21 Portugali, IRL Irlanti, ELKreikka ►
A1, 12 Itävalta, 17 Suomi ja 5 Ruotsi ◄
(2) Liitteessä I olevan 2.3 kohdan määritelmän mukaisesti.
▼B
5.2.1 Osan tyyppihyväksynnän laajennuksen antaneen toimivaltaisen
viranomaisen on merkittävä kuhunkin laajennukseen liittyvään
tiedonantoon sarjanumero.
6 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
6.1 Tämän direktiivin nojalla tyyppihyväksynnän saaneen turvalasin on
oltava hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistettu ja täytettävä edellä
1 kohdassa vahvistetut vaatimukset.
6.2 On suoritettava jatkuvia tarkastuksia sen varmistamiseksi, että 6.1
kohdan vaatimuksia noudatetaan.
6.3 Osan tyyppihyväksynnän haltijan on erityisesti:6.3.1 huolehdittava, että menettelyt tuotteen laadun tarkkailua varten ovat
olemassa;
6.3.2 voitava käyttää laitteita, jotka ovat tarpeen kunkin hyväksytyn
tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi;
6.3.3 kirjattava testituloksia koskevat tiedot ja lisäasiakirjat(
1), jotka on
pidettävä saatavilla niin kauan kuin hallintoviranomaisen kanssa
on määritelty;
6.3.4 analysoitava kunkin testityypin tulokset sen tarkastamiseksi ja
varmistamiseksi, että tuotteen ominaisuudet ovat pysyvät, lukuun
ottamatta teollisuustuotannossa sallittua vaihtelua;
6.3.5 huolehdittava, että kunkin tuotetyypin osalta suoritetaan vähintään
tämän direktiivin liitteessä II O vahvistetut testit;
6.3.6 huolehdittava, jos näytteet tai testikappaleet eivät ole kyseisen testi-
tyypin mukaisia, että niistä otetaan lisänäytteitä testattaviksi. On
toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet, jotta kyseinen tuotanto
saataisiin jälleen vaatimustenmukaiseksi.
6.4 Toimivaltainen viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa
kuhunkin tuotantoyksikköön sovellettavat vaatimustenmukaisuuden
tarkastusmenetelmät (ks. liitteessä II O oleva 1.3 kohta).
6.4.1 Tarkastajalle on jokaisella tarkastuskäynnillä esitettävä testitiedot ja
tuotantotiedot.
6.4.2 Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan
laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää
valmistajan omien tarkastusten tulosten mukaisesti.
6.4.3 Kun laatutaso vaikuttaa riittämättömältä tai kun vaikuttaa tarpeelli-
selta tarkastaa 6.4.2 kohdan mukaisesti suoritettujen testien
paikkansapitävyys, tarkastaja voi valita näytteitä lähetettäväksi
osan tyyppihyväksyntätestin suorittaneelle tutkimuslaitokselle.
6.4.4 Toimivaltainen viranomainen saa suorittaa minkä tahansa tässä
direktiivissä säädetyn testin.
6.4.5 Tavallisesti toimivaltaiset viranomaiset valtuuttavat kaksi tarkas-
tusta vuodessa. Jos jossakin tarkastuksessa saadaan kielteisiä
tuloksia, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki
tarvittavat toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden saavut-
tamiseksi uudelleen toteutetaan mahdollisimman pian.
7 SEURAAMUKSET TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAI-
SUUDEN LAIMINLYÖNNISTÄ
7.1 Turvalasityypille tämän direktiivin nojalla annettu osan tyyppi-
hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä 6.1 kohdassa
vahvistettuja vaatimuksia ei täytetä.
7.2 Jos jäsenvaltio peruuttaa aikaisemmin antamansa osan tyyppihyväk-
synnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille
liitteessä II P vahvistetun mallin mukaisella osan tyyppihyväksyntä-
todistuksen jäljennöksellä.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 13
(1) Sirpaloitumistestien tulokset on kirjattava, vaikka valokuvaa ei vaaditakaan.
▼B
LIITE II A
YLEISET TESTAUSOLOSUHTEET
1 SIRPALOITUMISTESTI
1.1 Testattava lasi ei saa olla tukevasti kiinnitetty; se voi kuitenkin olla
kiinnitetty samanlaiseen lasiin kaikkien reunojen ympärille kiinnite-
tyllä tarrateipillä.
1.2 Sirpaloitumisen aikaansaamiseksi käytetään noin 75 g:n painoista
vasaraa tai muuta välinettä, jolla saavutetaan vastaavat tulokset.
Pisteen kaarevuussäteen on oltava 0,2 ± 0,05 mm.
1.3 Jokaisessa määrätyssä iskukohdassa on suoritettava yksi testi.
1.4 Sirpaleita tutkitaan valokuvauspaperilla, jonka valotus alkaa
enintään 10 sekuntia ja päättyy enintään kolme minuuttia iskun
jälkeen. Vain alkuperäistä säröä edustavat tummimmat viivat
otetaan huomioon. Laboratorion on säilytettävä sirpaloitumisesta
otettuja kuvia.
2 KUULAISKUTESTI2.1 Testi 227 g:n kuulalla
2.1.1 Laitteet
2.1.1.1 Karkaistu teräskuula, jonka massa on 227 ± 2 g ja halkaisija noin
38 mm.
2.1.1.2 Laite, jolla kuula pudotetaan vapaasti myöhemmin määriteltävältä
korkeudelta, tai laite, joka antaa kuulalle vapaalla pudotuksella
saavutettavaa vastaavan nopeuden. Kun käytetään kuulan heittävää
laitetta, nopeustoleranssin on oltava ± 1 % vapaalla pudotuksella
saavutettavasta nopeudesta.
2.1.1.3 Kuvassa 1 esitetyn kaltainen teline, joka koostuu kahdesta teräske-
hyksestä, joiden työstetyt reunat ovat 15 mm leveät ja jotka sopivat
toistensa päälle ja on päällystetty noin 3 mm paksuilla ja 15 mm
leveillä, 50 IRHD:n kovuisilla kumitiivisteillä.
Alempi kehys on noin 150 mm korkean teräslaatikon päällä. Testa-
ttavaa lasia pitää paikallaan ylempi kehys, jonka massa on noin
3 kg. Teline hitsataan noin 12 mm paksuun lattialla olevaan teräsle-
vyyn, jonka alle jää noin 3 mm:n paksuinen ja 50 IRHD:n
kovuinen kumikerro.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 14
▼B
Kuva 1
Kuulaiskutestien teline
2.1.2 Testausolosuhteet
— lämpötila 20 ± 5 ºC.
— ilmanpaine: 860—1060 mbaaria.
— suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %.
2.1.3 Testikappale
Testikappaleen on oltava tasainen neliö, jonka sivun pituus on
300 ± 10/0 mm.
2.1.4 Menettely
Testikappaletta säilytetään määrätyssä lämpötilassa vähintään neljä
testiä edeltävää tuntia. Testikappale asetetaan telineeseen (2.1.1.3
kohta). Testikappaleen pinnan on oltava 3º:n tarkkuudella kohti-
suorassa kuulan tulosuuntaan nähden.
Iskukohdan on oltava 25 mm:n säteellä testikappaleen geometri-
sestä keskikohdasta pudotuskorkeuden ollessa 6 m tai vähemmän
ja 50 mm:n säteellä testikappaleen keskikohdasta pudotuskorkeuden
ollessa yli 6 m. Kuulan on osuttava siihen testikappaleen puoleen,
joka edustaa ajoneuvoon asennetun turvalasin ulkopintaa. Kuulan
annetaan iskeä vain kerran.
2.2 Testi 2 260 g:n kuulalla
2.2.1 Laitteet
2.2.1.1 Karkaistu teräskuula, jonka massa on 2 260 ± 20 g ja halkaisija
noin 82 mm.
2.2.1.2 Laite, jolla kuula pudotetaan vapaasti myöhemmin määriteltävältä
korkeudelta, tai laite, joka antaa kuulalle vapaalla pudotuksella
saavutettavaa vastaavan nopeuden. Jos käytetään kuulan heittävää
laitetta, nopeustoleranssin on oltava ± 1 % vapaalla pudotuksella
saavutettavasta nopeudesta.
2.2.1.3 Kuvassa 1 esitetyn kaltainen ja 2.1.1.3 kohdassa esitettyä vastaava
teline.
2.2.2 Testausolosuhteet
— lämpötila 20 ± 5 ºC.
— ilmanpaine: 860—1060 mbaaria.
— suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 15
▼B
2.2.3 Testikappale
Testikappaleen on oltava tasainen neliö, jonka sivun pituus on
300 ± 10/0 mm, tai sen on oltava leikattu tuulilasin tai muun turva-
lasin tasaisimmasta kohdasta.
2.2.4 Menettely
Testissä voidaan käyttää myös kokonaista tuulilasia tai muuta kaar-
evaa turvaikkunaa. Tällöin on varmistettava turvalasin ja telineen
välinen riittävä kosketus. Testikappaletta säilytetään määrätyssä
lämpötilassa vähintään neljä testiä edeltävää tuntia. Testikappale
asetetaan telineeseen (ks. 2.1.1.3 kohta). Testikappaleen pinnan on
oltava 3º:n tarkkuudella kohtisuorassa kuulan tulosuuntaan nähden.
Jos testikappaleena on lasi-muovilasi, se pidetään telineessä sopi-
villa puristimilla.
Iskukohdan on oltava 25 mm:n säteellä testikappaleen geometri-
sestä keskikohdasta. Kuulan on osuttava siihen testikappaleen
puoleen, joka on ajoneuvoon asennetun turvalasin sisäpinta. Kuulan
annetaan iskeä vain kerran.
3 PÄÄNISKUTESTI
3.1 Laitteet
3.1.1 Pallon tai puolipallon muotoinen laminoidusta kovapuusta valmis-
tettu ja vaihdettavalla huovalla varustettu tekopää, jossa voi olla
puinen poikkiorsi. Pyöreän osan ja poikkiorren välillä on niskaa
jäljittelevä välikappale, ja orren toisella puolella on kiinnitystanko.
Mitat ovat kuvan 2 mukaiset. Laitteiston kokonaispainon on oltava
10 ± 0,2 kg.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 16
▼B
Kuva 2
Tekopää
3.1.2 Laite, jolla tekopää pudotetaan vapaasti myöhemmin
määriteltävältä korkeudelta, tai laite, joka antaa tekopäälle vapaalla
pudotuksella saavutettavaa vastaavan nopeuden.
Kun käytetään tekopään heittävää laitetta, nopeustoleranssin on
oltava ± 1 % vapaalla pudotuksella saavutettavasta nopeudesta.
3.1.3 Kuvassa 3 esitetyn kaltainen teline tasaisten testikappaleiden testa-
usta varten. Teline koostuu kahdesta teräskehyksestä, joiden
työstetyt reunat ovat 50 mm leveät ja jotka sopivat toistensa päälle
ja on päällystetty noin 3 mm:n paksuisilla, 15 ± 1 mm leveillä,
70 IRDH:n kovuisilla kumitiivisteillä. Ylärunkoa painaa alarunkoa
vasten vähintään kahdeksan pulttia.
3.2 Testausolosuhteet
— lämpötila 20 ± 5 ºC.
— ilmanpaine: 860—1060 mbaaria.— suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 17
▼B
Kuva 3
Tekopään teline testejä varten
3.3 Menettely
3.3.1 Testi tasaisella testikappaleella
Tasaista testikappaletta, jonka pituus on 1100 + 5/−2 mm ja leveys
500 + 5 /−2 mm, säilytetään 20 ± 5 ºC:n tasaisessa lämpötilassa
vähintään neljä testiä edeltävää tuntia.
Testikappale kiinnitetään tukikehyksiin (3.1.3 kohta) ja pultit kiris-
tetään siten, että testikappale ei testin aikana liiku yli 2 mm:ä.
Testitason pinnan on oltava riittävän kohtisuorassa tekopään tulo-
suuntaan nähden. Pään on iskeydyttävä testikappaleeseen 40 mm:n
säteellä sen geometrisesta keskipisteestä sille puolelle, joka on
ajoneuvoon asennetun turvalasin sisäpinta. Pään on annettava iskeä
vain kerran.
Huopasuojuksen iskeytymispinta vaihdetaan joka 12 testin jälkeen.
3.3.2 Testi koko tuulilasilla (käytetäänvainputoamiskorkeudenollessa
enintään 1,5 m)
Tuulilasi asetetaan vapaasti alustalle, jonka päällä on 70 IRHD:n
kovuinen ja noin 3 mm:n paksuinen kumikaistale, ja kosketus-
pinnan leveys koko ympärysmitan alueella on noin 15 mm.
Alustan on koostuttava jäykästä kappaleesta, joka vastaa tuulilasin
muotoa siten, että tekopää iskeytyy sen sisäpintaan.
Tarvittaessa tuulilasia pidetään telineen päällä siihen soveltuvien
laitteiden avulla.
Telineen on oltava jäykällä alustalla, jonka päällä on 70 IRHD:n
kovuinen ja noin 3 mm:n paksuinen kumikerros. Tuulilasin pinnan
on oltava riittävän kohtisuorassa tekopään tulosuuntaan nähden.
Tekopään on iskeydyttävä tuulilasiin 40 mm:n säteellä sen geome-
trisesta keskipisteestä sille puolelle, joka on ajoneuvoon asennetun
turvalasin sisäpinta. Pään on annettava iskeä vain kerran.
Huopasuojuksen iskeytymispinta vaihdetaan aina 12 testin jälkeen.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 18
▼B
4 NAARMUUNTUMISTESTI
4.1 Laitteet
4.1.1 Kuvassa 4 esitettyyn naarmutuslaitteeseen(1) kuuluvat seuraavat
osat:
— vaakatasoinen pyörintätaso, jossa on keskuskiinnike ja joka
pyörii vastapäivään 65—75 rpm, ja
Kuva 4
Kuva naarmutuslaitteesta
— kaksi painotettua yhdensuuntaista vartta, joissa molemmissa on
erityinen naarmutusrengas, joka pyörii vapaasti kuulalaakeroi-
dussa vaakasuorassa akselissa, kukin rengas on
testikappaleella, johon on kohdistettu 500 g:n massan aiheut-
tama paine.
Naarmutuslaitteen pyörintätason on pyörittävä tasaisesti ja riittävän
samassa tasossa (poikkeama tästä tasosta ei saa olla yli ± 0,05 mm
1,6 mm:n eräisyydellä pyörivän tason ympärysmitasta). Pyörät on
asennettava siten, että kun ne koskettavat pyörivää testikappaletta,
ne pyörivät vastakkaisiin suuntiin niin, että ne aiheuttavat kunkin
testikappaleen kierroksen aikana kaksi kertaa puristavaa ja
hankaavaa vaikutusta kaarevia linjoja pitkin renkaan muotoisella,
noin 30 cm2kokoisella alueella.
4.1.2 Naarmutusrenkaat(2), joiden halkaisija on 45—50 mm ja paksuus
12,5 mm. Ne koostuvat keskikovaan kumiin istutetusta erityisestä
hienosiivilöidystä hankausaineesta. Renkaiden kovuuden on oltava
72 ± 5 IRHD; kovuus mitataan neljästä tasaisin välein sijaitsevasta
kohdasta hankauspinnan keskilinjalla, kun painetta kohdistetaan
pystysuorassa renkaan halkaisijan suuntaisesti; lukemat otetaan 10
sekuntia paineen täyden kohdistamisen jälkeen.
Naarmutusrenkaat on valmisteltava käyttöä varten pyörittämällä
niitä erittäin hitaasti tasaista lasia vasten, jotta varmistetaan, että
niiden pinta on täysin tasainen.
4.1.3 Valonlähde, joka koostuu hehkulampusta, jonka lanka on
1,5 mm × 1,5 mm × 3 mm kokoisessa suuntaissärmiössä. Lampun
hehkulangan jännitteen on oltava sellainen, että sen värilämpötila
on 2 856 ± 50 K. Jännite on vakautettava tarkkuudella 1/1 000.
Jännitteen tarkastukseen käytetyn mittauslaitteen on oltava riittävän
tarkka.
4.1.4 Optinen järjestelmä, joka koostuu värikorjatusta linssistä, jonka
polttoväli ƒ on vähintään 500 mm. Linssin täysi aukko ei saa olla
suurempi kuin ƒ/20. Linssin ja valonlähteen etäisyys on säädettävä
siten, että saadaan aikaan riittävän yhdensuuntainen valokeila.
Asetetaan kalvo, joka rajoittaa valonsäteen halkaisijan 7 ± 1 mm:iin.
Tämän kalvon on sijaittava 100 ± 50 mm:n etäisyydellä linssistä
valonlähteen vastakkaisella puolella.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 19
(1) Sopivaa naarmutuslaitetta valmistaa Teledyne Taber (Yhdysvallat).
(2) Sopivia naarmutusrenkaita valmistaa Teledyne Taber (Yhdysvallat).
▼B
4.1.5 Hajavalon mittauslaitteisto (ks. kuva 5) koostuu valokennosta,
jonka integrointipallon halkaisija on 200—250 mm; pallossa on
oltava valon tulo- ja poistumisaukot. Tuloaukon on oltava pyöreä
ja halkaisijaltaan vähintään kaksi kertaa valokeilan halkaisija.
Valon poistumisaukossa on oltava joko valonkerääjä tai heijastus-
taso jäljempänä 4.4.3 kohdassa esitetyn menetelmän mukaisesti.
Valon kerääjän on imettävä kaikki valo, kun testikappaletta ei ole
asetettu valokeilaan.
Valokeilan akselin on kuljettava tulo- ja poistumisaukkojen kesku-
stan kautta. Valon poistumisaukon halkaisijan bon oltava yhtä kuin
2a × tan 4º, kun aon pallon halkaisija.
Valokennon on oltava asennettu siten, että suoraan tuloaukosta tai
heijastustasolta tuleva valo ei osu siihen.
Integrointipallon ja heijastustason pintojen heijastuskyvyn on oltava
riittävän samanlainen, ja niiden on oltava mattapintaisia ja ei-selek-
tiivisiä.
Valokennon tehon on oltava lineaarinen ± 2 %:n sisällä käytettyjen
valotehojen alueella. Laitteen suunnittelun on oltava sellainen, että
galvanometrin neula ei liikahda pallon ollessa pimeä.
Koko laitteisto on tarkastettava säännöllisin välein hämärtymiskali-
brointistandardien avulla. Jos hämärtymismittaukset tehdään
laitteilla tai menetelmillä, jotka poikkeavat edellä määritellyistä,
tuloksia on tarvittaessa korjattava, jotta ne ovat yhteensopivia
edellä esitettyä laitteistoa käyttämällä saatujen kanssa.
Kuva 5
Hämärtymismittari
4.2 Testausolosuhteet
— lämpötila 20 ± 5 ºC.
— ilmanpaine: 860—1060 mbaaria.
— suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %.
4.3 Testikappaleet
Testikappaleiden on oltava tasaisia, sivuiltaan 100 mm pitkiä
neliöitä, joiden molemmat pinnat ovat riittävän tasaisia ja yhden-
suuntaisia ja joiden keskelle on tarvittaessa porattu halkaisijaltaan
6,4 + 0,2/−0 mm kokoinen kiinnitysreikä.
4.4 Menettely
Testi suoritetaan sillä testikappaleen pinnalla, joka on ajoneuvoon
asennetun laminoidun turvalasin ulkopinta, ja myös sisäpinnalla,
jos se on muovipinnoitteinen.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 20
▼B
4.4.1 Välittömästi ennen naarmuttamista ja sen jälkeen testikappaleet
puhdistetaan seuraavasti:
a) pyyhitään pellavaliinalla puhtaassa juoksevassa vedessä;
b) huuhdellaan tislatulla vedellä tai vedellä, josta on poistettu
mineraalit;
c) puhalletaan kuivaksi hapella tai typellä;
d) poistetaan mahdolliset vesijäämät taputtelemalla kevyesti
kostealla pellavaliinalla. Kuivataan tarvittaessa puristamalla
kevyesti kahden pellavaliinan väliin.
Kaikkea ultraäänilaitekäsittelyä on vältettävä. Puhdistuksen jälkeen
testikappaleita on käsiteltävä vain niiden reunoista ja säilytettävä
suojattuna pintojen vahingoittumiselta ja likaantumiselta.
4.4.2 Testikappaleita ilmastoidaan vähintään 48 tuntia 20 ± 5 ºC:n
lämpötilassa ja 60 ± 20 % suhteellisessa kosteudessa.
4.4.3 Testikappale asetetaan aivan integrointipallon tuloaukolle. Testikap-
paleen pinnan normaalin ja valokeilan akselin välinen kulma saa
olla enintään 8º.
Otetaan neljä lukemaa seuraavasti:
Lukema Testikappale Valonkerääjä Heijastustaso Määrä
T1Ei Ei Kyllä Pintavalo
T2Kyllä Ei Kyllä Testikappaleen läpi
päästämä kokonaisvalo
T3Ei Kyllä Ei Laitteen hajavalo
T4Kyllä Kyllä Ei Laitteen ja testikappaleen
hajavalo
Toistetaan testit T1,T2,T3ja T4muissa testikappaleelle määritel-
lyissä asennoissa yhdenmukaisuuden määrittämiseksi.
Lasketaan kokonaisläpäisevyys T1=T2/T1.
Lasketaan hajaläpäisevyys Tdseuraavasti:
Td¼T4/C0T3T2=T1 ðÞ
T1
Lasketaan hämärtymis- tai valoprosentti tai molemmat seuraavasti:
Td
T1/C2100 %
Mitataan testikappaleen alkuhämärtyminen vähintään neljästä
tasavälein sijaitsevasta naarmuttamattoman alueen kohdasta edellä
esitetyn kaavan mukaisesti. Lasketaan kunkin testikappaleen
tulosten keskiarvo. Neljän mittauksen sijasta keskiarvo voidaan
saada pyörittämällä testikappaletta tasaisesti 3 kierrosta sekunnissa
tai nopeammin.
Kullekin turvalasityypille on suoritettava kolme testiä samalla kuor-
mituksella. Käytetään hämärtymistä pinnan alapuolisen
naarmuuntumisen mittana, sen jälkeen kun testikappale on ollut
naarmuuntumistestissä.
Mitataan naarmuuntuneen kohdan hajottama valo vähintään neljästä
tasavälein sijaitsevasta naarmuuntuneen alueen kohdasta edellä
esitetyn kaavan mukaisesti. Lasketaan kunkin testikappaleen
tulosten keskiarvo. Neljän mittauksen sijasta keskiarvo voidaan
saada pyörittämällä kappaletta tasaisesti 3 kierrosta sekunnissa tai
nopeammin.
4.5 Naarmuuntumistesti suoritetaan vain testin suorittavan laboratorion
harkinnan mukaan jo sen hallussa olevien tietojen perusteella.
Ellei käytetä lasi-muovilasia, välikerroksen tai materiaalin
paksuuden muutokset eivät yleensä edellytä lisätestejä.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 21
▼B
4.6 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ilmene.
5 KORKEAN LÄMPÖTILAN TESTI5.1 Menettely
Kuumennetaankolmenäytettätaikolmevähintään300mm×300mm
kokoista testikappaletta, jotka laboratorio on ottanut kolmesta tuuli-
lasista tai muusta lasista kuin tuulilasista ja joiden yksi reuna vastaa
lasin yläreunaa, 100 ºC:n lämpötilaan. Pidetään tämä lämpötila
kahden tunnin ajan ja annetaan näytteiden sen jälkeen jäähtyä
huoneenlämpöön. Jos turvalasin molemmat ulkopinnat ovat epäor-
gaanista materiaalia, testit voidaan suorittaa upottamalla näyte
pystyasennossa tietyksi ajaksi kiehuvaan veteen varoen aiheutta-
masta tarpeetonta lämpöshokkia. Jos näytteet on leikattu
tuulilasista, yhden kunkin tällaisen näytteen reunan on oltava tuuli-
lasin reunan osa.
5.2 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
VäritönSävytetty
Välikerroksen värjäys: 1 2
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
5.3 Tulosten tulkinta
5.3.1 Korkean lämpötilan testin tuloksen katsotaan olevan positiivinen,
jos kuplia tai muita vikoja ei muodostu yli 15 mm:n päähän testi-
kappaleen tai näytteen leikkaamattomasta reunasta tai 25 mm:n
päähän leikatusta reunasta tai yli 10 mm:n päähän testin aikana
mahdollisesti muodostuvista halkeamista.
5.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappale- tai näytesarja
katsotaan korkean lämpötilan testin suhteen tyydyttäväksi, jos
toinen kahdesta seuraavasta edellytyksestä täyttyy:
5.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos;
5.3.2.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikap-
pale- tai näytesarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan
tyydyttävät tulokset.
6 SÄTEILYNSIETOTESTI6.1 Testausmenetelmä
6.1.1 Laitteet
6.1.1.1 Säteilyn lähde, joka koostuu keskipaineisesta elohopeahöyrylam-
pusta, jossa on putkimainen, otsoniton ja akseliltaan pystysuora
kvartsilamppu. Lampun nimellispituus on 360 mm ja halkaisija
9,5 mm. Kaaren pituus on 300 ± 4 mm. Lamppua on käytettävä
750 ± 50 W:illa. Kaikkia muita säteilyn lähteitä, joiden vaikutus
on sama kuin edellä määritellyn lampun, voidaan käyttää. Jotta
voidaan varmistaa, että toisen lähteen vaikutukset ovat samat, suor-
itetaan vertailu mittaamalla 300—450 nm:n aaltopituusalueella
annetun energian määrä, kun kaikki muut aaltopituudet on poistettu
sopivia suotimia käyttäen. Vaihtoehtoista lähdettä on käytettävä
näiden suotimien kanssa.
Kun kyseessä ovat turvalasit, joiden osalta tämä testi ja käyttöolo-
suhteet eivät tyydyttävästi vastaa toisiaan, on tarpeen tarkistaa
testausolosuhteita.
6.1.1.2 Voimanlähdemuuntaja ja kondensaattori, jotka pystyvät antamaan
lampulle (6.1.1.1 kohta) vähintään 1100 V:n lähtöhuippujännitteen
ja 500 ± 50 V:n käyttöjännitteen.
6.1.1.3 Laite, johon näytteet voidaan kiinnittää ja jossa niitä voidaan
pyörittää 1—5 kierrosta minuutissa keskellä sijaitsevan säteilyn
lähteen ympäri altistumisen tasaisuuden varmistamiseksi.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 22
▼B
6.1.2 Testikappaleet
6.1.2.1 Testikappaleiden koko on 76 mm × 300 mm.6.1.2.2 Laboratorio leikkaa testikappaleet lasien yläreunasta siten, että:
— muiden lasien kuin tuulilasien osalta testikappaleiden yläreuna
vastaa lasien yläreunaa,
— tuulilasien osalta testikappaleiden yläreuna vastaa sen
vyöhykkeen, jossa valonläpäisy tarkastetaan ja määritellään
tässä liitteessä olevan 9.1.2.2 kohdan mukaisesti, yläreunaa.
6.1.3 Menettely
Kolmen näytteen valonläpäisevyys tarkastetaan ennen altistusta
tämän liitteen 9.1.1—9.1.2 kohdassa määrätyn menettelyn mukai-
sesti.
Osa kustakin näytteestä suojataan säteilyltä, ja näytteet asetetaan
testilaitteeseen 230 mm:n etäisyydelle lampun akselista ja pituus-
suunnassa yhdensuuntaisesti sen kanssa. Näytteiden lämpötilana
pidetään koko testin ajan 45 ± 5 ºC. Kunkin näytteen sen puolen,
joka muodostaa ajoneuvon lasin ulkopuolen, on oltava lamppuun
päin. Edellä 6.1.1.1 kohdassa määritellylle lampputyypille altistu-
saika on 100 tuntia.
Altistuksen jälkeen mitataan kunkin näytteen altistetun alueen
valonläpäisevyys uudelleen.
6.1.4 Kukin testikappale tai näyte (kaikkiaan kolme) altistetaan edellä
esitetyn menettelyn mukaisesti säteilylle siten, että kunkin testikap-
paleen tai näytteen kohdan saama säteily vaikuttaa käytettyyn
välikerrokseen samalla tavalla kuin 1400 W/m
2:n auringonsäteily
100 tunnin aikana.
6.2 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
VäritönSävytetty
Lasin värjäys: 2 1
Välikerroksen värjäys: 1 2
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
6.3 Tulosten tulkinta
6.3.1 Säteilynsietotestin tuloksen katsotaan olevan positiivinen, jos seur-
aavat edellytykset täyttyvät:
6.3.1.1 tämän liitteen 9.1.1—9.1.2 kohdan mukaisesti mitattu valon koko-
naisläpäisevyys ei laske alle 95 %:iin säteilyttämistä edeltäneestä
alkuperäisarvosta eikä missään tapauksessa laske seuraavien
arvojen alle:
6.3.1.1.1 70 % muilla laseilla kuin tuulilaseilla, joiden on täytettävä joka
suunnassa kuljettajan näkökenttää koskevat vaatimukset;
6.3.1.1.2 75 % tuulilaseilla vyöhykkeillä, joiden tavanomainen läpäisevyys
on tarkastettava jäljempänä 9.1.2.2 kohdassa määritetyllä tavalla;
6.3.1.2 testikappaleessa tai näytteessä voi kuitenkin säteilytyksen jälkeen
olla havaittavissa lievää värjäytymistä valkoista taustaa vasten
tarkasteltaessa, mutta muita vikoja ei saa ilmetä.
6.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappale- tai näytesarja
katsotaan säteilynsietotestin kannalta tyydyttäväksi, jos toinen seur-
aavasta kahdesta edellytyksestä täyttyy:
6.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos;6.3.2.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikap-
pale- tai näytesarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan
tyydyttävät tulokset.
7 KOSTEUDENSIETOTESTI7.1 Menettely
Pidetään kolmea näytettä tai kolmea vähintään 300 mm × 300 mm:n
kokoista testikappaletta kaksi viikkoa pystyasennossa suljetussa1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 23
▼B
astiassa, jonka lämpötila pidetään 50 ± 2 ºC:ssa ja suhteellinen
kosteus 95 ± 4 %:ssa(1).
Testikappaleet valmistellaan siten, että:
— vähintään yksi testikappaleen reuna on osa tuulilasin alku-
peräistä reunaa,
— jos useita testikappaleita testataan samaan aikaan, niiden väliin
on jätettävä riittävästi tilaa.
On ryhdyttävä varotoimiin, joilla estetään tiivistyneen veden tippu-
minen testikammion seinistä tai katosta näytteiden päälle.
7.2 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
VäritönSävytetty
Välikerroksen värjäys: 1 2
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
7.3 Tulosten tulkinta
7.3.1 Turvalasien katsotaan olevan kosteudensiedon suhteen tyydyttäviä,
jos merkittäviä muutoksia ei havaita yli 10 mm:n päässä leikkaa-
mattomasta reunasta tai yli 15 mm:n päässä leikatusta reunasta,
kun tavallinen ja käsitelty laminoitulasi ovat olleet testiolosuhteissa
kaksi tuntia ja muovipäällysteinen lasi ja lasimuovilasi 48 tuntia.
7.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappale- tai näytesarja
katsotaan kosteudensietotestin kannalta tyydyttäväksi, jos toinen
seuraavasta kahdesta edellytyksestä täyttyy:
7.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos;
7.3.2.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikap-
pale- tai näytesarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan
tyydyttävät tulokset.
8 LÄMPÖTILAMUUTOSTEN SIETOTESTI
8.1 Testausmenetelmä
Kaksi 300 × 300 mm:n kokoista testikappaletta asetetaan kuudeksi
tunniksi suljettuun kammioon −40 ± 5 ºC:n lämpötilaan; sen
jälkeen 23 ± 2 ºC:n lämpötilaan tunniksi tai siihen asti kunnes testi-
kappaleet ovat saavuttaneet vakaan lämpötilan. Sen jälkeen ne
asetetaan ilmavirtaan 72 ± 2 ºC:n lämpötilaan kolmeksi tunniksi.
Testikappaleet palautetaan 23 ± 2 ºC:n lämpötilaan, ja kun ne ovat
jäähtyneet tuohon lämpötilaan, ne tutkitaan.
8.2 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
VäritönSävytetty
Muovisen välikerroksen tai
pinnoitteen värjäys:12
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
8.3 Tulosten tulkinta
Lämpötilamuutosten sietotestin tuloksen katsotaan olevan positii-
vinen, jos testikappaleissa ei ole murtumia, samentumia, hilseilyä
tai muita ilmeisiä vikoja.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 24
(1) Näissä testausolosuhteissa ei sallita tiivistymistä testikappaleiden pinnalle.
▼B
9 OPTISET OMINAISUUDET
9.1 Valonläpäisytesti
9.1.1 Laitteet
9.1.1.1 Valonlähde, joka koostuu hehkulampusta, jonka hehkulanka on
1,5 mm × 1,5 mm × 3 mm:n kokoisessa suuntaissärmiössä. Lampun
hehkulangan jännitteen on oltava sellainen, että sen värilämpötila
on 2 856 ± 50 K. Jännite vakautetaan tarkkuudella ± 1/1 000.
Jännitteen tarkastukseen käytetyn mittauslaitteen on oltava riittävän
tarkka.
9.1.1.2 Optinen järjestelmä, joka koostuu värikorjatusta linssistä, jonka
polttoväli fon vähintään 500 mm. Linssin täysi aukko ei saa olla
suurempi kuin f/20:tä. Linssin ja valonlähteen etäisyys on
säädettävä siten, että saadaan aikaan riittävän yhdensuuntainen
valokeila. Asetetaan kalvo, joka rajoittaa valonsäteen halkaisijan
7 ± 1 mm:iin. Tämä kalvo sijaitsee 100 ± 50 mm:n etäisyydellä
linssistä kauimpana valonlähteestä olevalla puolella. Mittauspiste
on otettava valokeilan keskustasta.
9.1.1.3 Mittauslaitteet
Vastaanottimen suhteellisen spektriherkkyyden on vastattava
ICI:n(1) valoteknisen tarkkailulaitteen suhteellista spektrivalo-
voimaa. Vastaanottimen valoherkkä pinta on päällystetty
hajottavalla aineella, ja sen poikkipinnan on oltava vähintään kaksi
kertaa optisen järjestelmän lähettämän samansuuntaisen valokeilan
poikkipinta. Jos käytetään integrointipalloa, pallon aukon poikki-
pinta-alan on oltava vähintään kaksi kertaa keilan yhdensuuntaisen
osuuden poikkipinta-ala.
Vastaanottimen mittalaitteen lineaarisuuden on oltava parempi kuin
2 % mitta-alueesta.
Vastaanottimen on sijaittava keskellä valokeilan akselia.
9.1.2 Menettely
Vastaanottimen näyttölaite on säädettävä siten, että se näyttää 100
mitta-astetta, kun valon kulkureitillä ei ole turvalasia.
Kun vastaanottimeen ei osu valoa, näyttölaitteen on näytettävä
nollaa.
Turvalasi asetetaan vastaanottimesta etäisyydelle, joka on noin viisi
kertaa vastaanottimen halkaisija. Turvalasi sijoitetaan kalvon ja
vastaanottimen väliin, ja sen asentoa säädetään siten, että valo-
keilan tulokulma on ± 5º. Läpäisevyys mitataan turvalasista ja
kussakin mitatussa kohdassa luetaan näyttölaitteen osoittama mitta-
asteiden määrä n. Valonläpäisykerroin τronn/100.
9.1.2.1 Tuulilaseihin voidaan soveltaa vaihtoehtoisia testausmenetelmiä
käyttäen joko tuulilasin tasaisimmasta osasta leikattua näytettä tai
erityisesti valmistettua tasaista neliötä, jonka materiaali- ja paksuu-
sominaisuudet ovat samat kuin tuulilasin, mittaukset suoritetaan
kohtisuorassa lasiin nähden.
9.1.2.2 M1-luokan ajoneuvoihin tarkoitetuille tuulilaseille testi suoritetaan
liitteessä II F määritellyllä B-vyöhykkeellä. Kaikkien muiden
ajoneuvojen osalta testi suoritetaan tämän liitteen 9.2.5.2.3
kohdassa tarkoitetulla I-vyöhykkeellä.
9.1.3 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
VäritönSävytetty
Lasin värjäys: 1 2
Välikerroksen värjäys: (lami-
noitujen tuulilasien osalta)121992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 25
(1) Kansainvälinen valaistustoimikunta
▼B
Ei ole On
Varjostus- tai tummennusnau-
hoja:12
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
9.1.4 Tulostentulkin ta
9.1.4.1 Tuulilasien osalta 9.1.2 kohdan mukaisesti mitattu läpäisevyys ei
saa olla alle 75 % ja muiden lasien kuin tuulilasien osalta alle 70 %.
9.1.4.2 Kun kyseessä ovat lasit, jotka sijaitsevat kuljettajan näkökentän
kannalta epäolennaisissa kohdissa (esimerkiksi lasikatto), lasin
valonläpäisykerroin saa olla alle 70 %. Lasimateriaaleissa, joiden
valonläpäisykerroin on alle 70 %, on oltava liitteessä II olevassa
4.5.2 kohdassa määrätty asianmukainen lisämerkki.
9.2 Optisen vääristymän testi
9.2.1 Soveltamisala
Määritelty menetelmä on projisointimenetelmä, jolla voidaan
arvioida turvalasin optinen vääristymä.
9.2.1.1 Määritelmät
9.2.1.1.1 Optinen poikkeama: turvalasin läpi nähdyn pisteen näennäisen ja
todellisen suunnan välinen kulma. Kulman suuruus on näkölinjan
tulokulman, lasin paksuuden ja kallistuksen sekä tulopisteen kaare-
vuussäteen funktio.
9.2.1.1.2 Optinen vääristymä suunnassa MM ′: kulmapoikkeaman ∆αalgeb-
rallinen ero turvalasin pinnan kahden pisteen M ja M ′välillä, kun
niiden välinen etäisyys on sellainen, että niiden katseen suunnassa
suorassa kulmassa olevalla tasolla olevat projektiot ovat etäisyyden
∆xpäässä toisistaan (ks. kuva 6).
Vastapäiväistä poikkeamaa pidetään positiivisena ja myötäpäiväistä
negatiivisena.
9.2.1.1.3 Optinen vääristymä pisteessä M: kaikkien suuntien MM ′optinen
enimmäisvääristymä pisteestä M.
9.2.1.2 Laitteet
Tämä menetelmä perustuu sopivan diakuvan (rasteri) heijastamisen
näyttötaustalle testattavana olevan turvalasin läpi. Muutos, jonka
valokeilaan asetettu turvalasi aiheuttaa projisoidun kuvan muotoon,
mahdollistaa vääristymän mittauksen. Laitteisto koostuu seuraavista
osista, jotka järjestetään kuvan 9 osoittamalla tavalla.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 26
▼B
Kuva 6
Optisen vääristymän kaaviomainen esitys
Kuva 7
Projektorin optinen järjestely
9.2.1.2.1 Hyvälaatuinen projektori, josa on tehokas pistevalonlähde ja
esimerkiksi seuraavat ominaisuudet:
— polttoväli vähintään 90 mm,
— aukko noin 1/2,5,— 150 W:n kvartsihalogeenilamppu (jos käytetään suodinta),— 250 W:n kvartsihalogeenilamppu (jos käytetään vihersuodinta).1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 27
▼B
Kuva 8
Diakuvan laajennettu poikkileikkaus
Projektori esitetään kaavamaisesti kuvassa 7. Halkaisijaltaan 8 mm
oleva kalvo sijoitetaan noin 10 mm:n päähän etulinssistä.
9.2.1.2.2 Diakuvat (rasterit), jotka koostuvat esimerkiksi tummalla taustalla
olevista kirkkaista ympyröistä (ks. kuva 8). Dian laadun ja
kontrastin on oltava riittävät mittausten suorittamiseksi alle 5 %:n
virheellä. Ympyröiden mittojen on oltava sellaiset, että kun ne
heijastetaan ilman turvalasia, ne muodostavat näyttötaustalle
ryhmän ympyröitä, joiden halkaisija on
R1þR2
Rt∆x;kun ∆on 4 mm (ks. kuvat 6 ja 9).
Kuva 9
Optisen vääristymän testilaitteiston järjestely
9.2.1.2.3 Teline, mieluiten sellainen, jolla turvalasia voidaan siirtää pysty- ja
vaakasuorassa ja pyörittää sitä.
9.2.1.2.4 Tarkastuskaavain, jolla mitataan mittojen muutokset, kun tarvitaan
nopeaa arviointia. Sopiva malli esitetään kuvassa 10.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 28
▼B
Kuva 10
Sopivan tarkastuskaavaimen malli
9.2.1.3 Menettely
9.2.1.3.1 Yleistä
Turvalasi kiinnitetään telineeseen (9.2.1.2.3 kohta) määrätyssä
kulmassa. Testikuva heijastetaan tutkittavan alueen läpi. Turvalasia
pyöritetään tai siirretään vaaka- tai pystysuunnassa koko
määritellyn alueen tutkimista varten.
9.2.1.3.2 Arviointi tarkastuskaavainta käyttämällä
Kun nopea arviointi 20 %:n virhemarginaalilla riittää, lasketaan A:n
arvo (ks. kuva 10) poikkeaman muutoksen raja-arvosta ∆αLja
arvostaR2, joka on etäisyys turvalasista näyttötaustalle:
A = 0,145 ∆αL×R2
Heijastetun kuvan ∆d halkaisijan muutoksen ja kulmapoikkeaman
∆a muutoksen välinen suhde saadaan kaavasta seuraavasti:
∆d = 0,29 ∆α×R2
jossa
∆d ilmoitetaan millimetreinä,
A ilmoitetaan millimetreinä,
∆αLilmoitetaan kaariminuutteina,
∆αilmoitetaan kaariminuutteina
R2ilmoitetaan metreinä.
9.2.1.3.3 Mittaus valosähköistä laitetta käyttämällä
Kun tarvitaan tarkka mittaus, jossa mahdollinen virhemarginaali on
alle 10 % raja-arvosta, ∆d mitataan heijastusakselilta, kun pisteen
leveyden arvo mitataan kohdassa, jossa luminanssi on 0,5-kertainen
enimmäisluminanssiarvoon verrattuna.
9.2.1.4 Tulosten ilmoittaminen
Turvalasin optinen vääristymä arvioidaan mittaamalla ∆d kaikissa
alueen osissa ja kaikissa suunnissa, jotta ∆d max löydetään.
9.2.1.5 Vaihtoehtoinen menetelmä
Lisäksi on sallittua käyttää projektiotekniikan sijasta strioskooppista
tekniikkaa, jos 9.2.1.3.2 ja 9.2.1.3.3 kohdassa tarkoitettu mittausten
tarkkuus säilyy.
9.2.1.6 Etäisyyden ∆x on oltava 4 mm.
9.2.1.7 Tuulilasin on oltava asennettu samaan kallistuskulmaan kuin
ajoneuvossa.
9.2.1.8 Vaakatasossa oleva heijastusakseli on pidettävä suunnilleen kohti-
suorassa tuossa tasossa olevaan tuulilasin ääriviivaan nähden.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 29
▼B
9.2.2 Mittaukset suoritetaan:
9.2.2.1 M1-luokan ajoneuvoilla toisaalta A-vyöhykkeellä jatkettuna
ajoneuvon keskitasoon asti sekä tuulilasin osalla, joka vastaa
symmetrisesti tuota vyöhykettä suhteessa ajoneuvon pituussuuntai-
seen keskitasoon nähden, ja toisaalta B vyöhykkeellä
9.2.2.2 M- ja N-luokkien ajoneuvoille, lukuun ottamatta M1-luokkaa, tämän
liitteen 9.2.5.2 kohdassa määritellyllä I-vyöhykkeellä.
9.2.2.3 Ajoneuvotyyppi
Testit on uusittava, jos tuulilasi asennetaan tyypiltään sellaiseen
ajoneuvoon, jossa on erilainen näkökenttä eteenpäin kuin siinä
ajoneuvotyypissä, jota varten tuulilasille on jo annettu osan tyyppi-
hyväksyntä.
9.2.3 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
9.2.3.1 Materiaalin laatu
Hiottu konelasi Float-lasi Konelasi
112
9.2.3.2 Muut sivuominaisuudet
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
9.2.4 Näytteidenlukumäärä
Testaus on tehtävä neljällä näytteellä.
9.2.5 Vyöhykkeidenmäärittely
9.2.5.1 M1-luokan ajoneuvoihin asennettujen tuulilasien A- ja B-vyöhyk-
keet määritellään liitteessä II F.
9.2.5.2 M- ja N-luokkiin kuuluvien muiden kuin M1-luokan ajoneuvojen
vyöhykkeet määritellään seuraavien seikkojen perusteella:
9.2.5.2.1 silmäpiste, joka on kohtisuorassa ajajan istuimen R-pisteeseen ja
625 mm tuon pisteen yläpuolella pystysuoralla akselilla, joka on
samansuuntainen sen ajoneuvon, johon tuulilasi on tarkoitettu,
pitkittäisen keskiakselin kanssa ja kulkee ohjauspyörän akselin
kautta. Tästä pisteestä käytetään jäljempänä tunnusta 0;
9.2.5.2.2 0Q-linja, joka on suora vaakasuora 0-silmäpisteen kautta kulkeva ja
kohtisuorassa ajoneuvon pitkittäiseen keskiviivaan nähden oleva
viiva;
9.2.5.2.3 I-vyöhyke: tuulilasin vyöhyke, jonka rajoina ovat tuulilasin ja
neljän alla määritettävän tason leikkauspisteet:
P1— pystysuuntainen taso, joka kulkee 0-pisteen kautta ja
muodostaa 15º:n kulman ajoneuvon pitkittäisen keski-
viivan vasemmalle puolelle,
P2— pystysuuntainen taso, joka on symmetrinen P1:n kanssa
ajoneuvon pitkittäisen keskiviivan suhteen.
Jos tämä ei ole mahdollista (jos esimerkiksi ei ole symmetristä
pitkittäistä keskitasoa), P2on taso, joka on symmetrinen P1:n
kanssa vertailupisteen kautta kulkevaan ajoneuvon pitkittäista-
soon nähden,
P3— taso, joka kulkee suoran viivan 0Q kautta ja muodostaa
10º:n kulman vaakatason yläpuolelle,
P4— taso, joka kulkee suoran viivan 0Q kautta ja muodostaa
8º:n kulman vaakatason alapuolelle,
9.2.6 Tulostentulkin ta
Tuulilasityyppi katsotaan optisen vääristymän suhteen
tyydyttäväksi, jos neljän testattavaksi annetun näytteen optinen
vääristymä ei ylitä millään vyöhykkeellä seuraavia enimmäisarvoja:
Ajoneuvon luokka VyöhykeSuurin sallittu optisen vääris-
tymän arvo
M1A — laajuus 9.2.2.1.
kohdan mukaan2 kaariminuuttia
B 6 kaariminuuttia1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 30
▼B
Ajoneuvon luokka VyöhykeSuurin sallittu optisen vääris-
tymän arvo
Muut M-luokat kuin M1sekä N-luokatI 2 kaariminuuttia
9.2.6.1 M- ja N-luokkien ajoneuvojen osalta mittauksia ei suoriteta 25 mm
leveällä reunavyöhykkeellä.
9.2.6.2 Jaetun tuulilasin osalta mittauksia ei suoriteta 35 mm leveällä
vyöhykkeellä lasin reunasta; tämä lasi voi olla ruudun jakajan
vieressä.
9.2.6.3 Sallitaan 6 kaariminuutin poikkeamat kaikissa I- tai A-vyöhykkeen
osissa enintään 100 mm:n etäisyydellä tuulilasin reunoista.
9.2.6.4 Vähäiset poikkeamat vaatimuksista sallitaan B-vyöhykkeellä, jos ne
on paikannettu ja mainitaan testausselosteessa.
9.3 Heijastuskuvan erotustesti
9.3.1 Soveltamisala
Kaksi testausmenetelmää hyväksytään:
— kohdetesti, ja
— kollimaatioteleskooppitesti.
Näitä testejä voidaan käyttää tarvittaessa osan tyyppihyväksyntään,
laadunvalvontaan tai tuotteen arviointiin.
9.3.1.1 Kohdetesti9.3.1.1.1 Laitteet
Tässä menetelmässä tarkastellaan valaistua kohdetta turvalasin läpi.
Kohde voidaan suunnitella siten, että testi voidaan suorittaa yksin-
kertaiselta kyllä/ei-pohjalta. Kohteeksi suositellaan jompaa kumpaa
seuraavista tyypeistä:
a) valaistu rengaskohde, jonka ulkohalkaisija Donηkaariminuutin
kulmassa xmetrin etäisyydellä olevassa pisteestä (kuva 11 a),
tai
b) valaistu rengas- ja pistekohde, jonka mitat ovat sellaiset, että
etäisyys D, joka mitataan pisteen reunassa olevasta kohdasta
ympyrän sisäpuolen lähimpään kohtaan, on n kaariminuutin
kulmassa xmetrin etäisyydellä olevassa pisteestä (kuva 11 b);
jossan on heijastuskuvan erotuksen raja-arvo,
x on etäisyys turvalasista kohteeseen (vähintään 7 m),
D saadaan kaavasta:
D = x. tan n
Valaistu kohde koostuu noin 300 mm × 300 mm × 150 mm kokoi-
sesta valolaatikosta, jonka etupuoli voidaan vaivattomimmin tehdä
valoaläpäisemättömällä mustalla paperilla mattamustalla maalilla
peitetystä lasista. Laatikko valaistaan sopivalla valonlähteellä.
Laatikon sisäpinta maalataan mattavalkoisella maalilla.
Tähän voidaan mahdollisesti käyttää muunkinlaisia kohteita, kuten
kuvassa 14 esitettävää kohdetta. On myös mahdollista korvata
kohdejärjestelmä projektiojärjestelmällä ja tarkastella valkokan-
kaalla olevia kuvia.
9.3.1.1.2 Menettely
Turvalasi asennetaan määritellyssä kallistuskulmassa sopivaan teli-
neeseen siten, että tarkastelu tapahtuu kohteen keskipisteen läpi
kulkevalla vaakatasolla.
Valolaatikkoa on katseltava pimeässä tai hämärässä huoneessa.
Kaikkien turvalasin osia on tarkastettava, jotta voidaan havaita
valaistun kohteen aiheuttamat heijastuskuvat. Turvalasia on
käännettävä tarpeen mukaan, jotta voidaan varmistaa, että oikea
katselukulma säilyy. Tarkasteluun voidaan käyttää monokulaaria.
9.3.1.1.3 Tulosten ilmoittaminen1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 31
▼B
Määritellään
— kohdetta a käytettäessä (ks. kuva 11 a), ovatko ympyrän varsi-
nainen ja heijastunut kuva erillään, eli ylittyykö n:n raja-arvo,
tai
— kohdetta b käytettäessä (ks. kuva 11 b), siirtyykö pisteen heijas-
tuskuva ympyrän sisäreunan sivuamispisteen ulkopuolelle, eli
ylittyykö n:n raja-arvo.
Kuva 11
Kohteiden mitat
Kuva 12
Laitteiston järjestely1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 32
▼B
Kuva 13
Kollimaatioteleskooppitestin laitteet
9.3.1.2 Kollimaatioteleskooppitesti
Tarvittaessa noudatetaan tässä kohdassa esitettyä menettelyä.
9.3.1.2.1 Laitteet
Laitteisto koostuu kollimaattorista ja teleskoopista, ja se voidaan
valmistaa kuvan 13 mukaisesti. Muitakin vastaavia optisia järjes-
telmiä voidaan kuitenkin käyttää.
9.2.1.2.2 Menettely
Kollimaatioteleskooppi muodostaa äärettömyyteen napakoordinaat-
tijärjestelmän kuvan, jonka keskustassa on kirkas piste (ks. kuva
14).
Tarkasteluteleskoopin polttotason optiselle akselille sijoitetaan pieni
valoaläpäisemätön piste, jonka halkaisija on hieman suurempi kuin
projisoidun kirkkaan pisteen halkaisija ja joka peittää kirkkaan
pisteen.
Kun heijastuskuvan aiheuttava testikappale asetetaan kaukoputken
ja kollimaattorin väliin, ilmestyy toinen himmeämpi piste tietylle
etäisyydelle napakoordinaattijärjestelmän keskipisteestä. Heijastus-
kuvan erottuminen voidaan lukea kaukoputken läpi nähtyjen
pisteiden välimatkana (ks. kuva 14). (Tumman pisteen ja napakoor-
dinaattijärjestelmän keskellä olevan vaalean pisteen välinen
etäisyys on optinen poikkeama.)
9.3.1.2.3 Tulosten esittäminen
Turvalasi tutkitaan ensin yksinkertaisella tekniikalla, jotta löydetään
vahvimman heijastuskuvan antava alue.
Sen jälkeen alue tutkitaan kollimaattoriteleskooppijärjestelmällä
sopivassa tulokulmassa. Tämän jälkeen suurin heijastuskuvan erot-
tuminen mitataan.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 33
▼B
Kuva 14
Esimerkki kollimaatioteleskooppimenetelmällä suoritettavasta
tarkastelusta
9.3.1.3 Vaakasuoran tason tarkastelusuunnan on pysyttävä suunnilleen
kohtisuorassa tuolla tasolla olevaan tuulilasin ääriviivaan nähden.
9.3.2 Mittaukset suoritetaan ajoneuvoluokan mukaan 9.2.2 kohdassa
määriteltävillä vyöhykkeillä.
9.3.2.1 Ajoneuvotyyppi
Testi on uusittava, jos tuulilasi asennetaan tyypiltään sellaiseen
ajoneuvoon, jonka näkökenttä eteenpäin on erilainen kuin siinä
ajoneuvotyypissä, jota varten tuulilasi on jo hyväksytty.
9.3.3 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
9.3.3.1 Materiaalin laatu
Hiottu konelasi Float-lasi Konelasi
112
9.3.3.2 Muut sivuominaisuudet
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
9.3.4 Näytteidenlukumäärä
Testi on tehtävä neljällä näytteellä.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 34
▼B
9.3.5 Tulostentulkin ta
Tuulilasityyppi katsotaan heijastuskuvan erotuksen suhteen
tyydyttäväksi, jos neljän testattavaksi annetun näytteen varsinaisen
ja heijastuneen kuvan erottuminen ei ylitä millään vyöhykkeellä
seuraavia enimmäisarvoja:
Ajoneuvon luokka VyöhykeVarsinaisen kuvan ja heijastus-
kuvan erottumisen
enimmäisarvo
M1A — laajuus 9.2.2.1
kohdan mukaisesti15 kaariminuuttia
B 25 kaariminuuttia
Muut M-luokat kuin M1sekä N-luokatI 15 kaariminuuttia
9.3.5.1 M- ja N-luokan ajoneuvojen osalta mittauksia ei suoriteta 25 mm
leveällä reunavyöhykkeellä.
9.3.5.2 Jaetun tuulilasin osalta mittauksia ei suoriteta 35 mm leveällä
vyöhykkeellä lasin siitä reunasta, joka voi olla ruudun jakajan
vieressä.
9.3.5.3 Sallitaan 25 kaariminuutin poikkeama kaikilla I- ja A-vyöhyk-
keiden alueilla, jotka sijaitsevat alle 100 min etäisyydellä
tuulilasin reunoista.
9.3.5.4 Vähäiset poikkeamat vaatimuksista sallitaan B-vyöhykkeellä, jos ne
ovat paikallisia ja ne mainitaan testausselosteessa.
9.4 Värien tunnistustesti
Kun tuulilasi on sävytetty 9.2.5.2 tai 9.2.5.3 kohdassa määriteltä-
viltä vyöhykkeiltä, neljä tuulilasia testataan seuraavien värien
tunnistettavuuden osalta:
— valkoinen,
— vaaleankeltainen,
— punainen,— vihreä,
— sininen,
— ruskeankeltainen.
10 TULENKESTÄVYYSTESTI10.1 Tarkoitus ja soveltamisala
Tällä menetelmällä määritellään moottoriajoneuvojen (henkilöau-
tojen, kuorma-autojen, pakettiautojen ja linja-autojen)
matkustamossa käytettyjen materiaalien horisontaalinen palamisno-
peus, kun ne altistetaan pienelle liekille.
Menetelmän avulla voidaan testata ajoneuvon sisätilojen materiaalit
ja verhoilut joko erikseen tai enintään 13 mm:n paksuisissa yhdis-
telmissä. Sitä käytetään arvioitaessa tällaisten materiaalien
tuotantoerien yhdenmukaisuutta niiden palokäyttäytymisen osalta.
Koska todellisuudessa esiintyvien tilanteiden (käyttö ja sijainti
ajoneuvossa, käyttöolosuhteet, sytytyslähteet jne.) ja tässä esitet-
tyjen tarkkojen testausolosuhteiden välillä on monia eroja, tätä
menetelmää ei voida pitää sopivana kaikkien ajoneuvon sisäosien
palo-ominaisuuksien arviointiin.
10.2 Määritelmät
10.2.1 Palamisnopeus: tämän menetelmän mukaisesti mitatun palaneen
välimatkan ja sen palamiseen kuluneen ajan suhde.
Se ilmoitetaan millimetreinä minuutissa.
10.2.2 Yhdistemateriaali: materiaali, joka koostuu useista samaa tai eri
materiaalia olevista kerroksista, jotka on pinnoiltaan kiinnitetty
toisiinsa liimalla, sideaineella, sulattamalla, hitsaamalla jne.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 35
▼B
Kun eri materiaaleja on yhdistetty katkonaisesti (esim. ompele-
malla, suurtaajuushitsauksella, niittaamalla jne.), jolloin
yksittäisten näytteiden otto 10.5 kohdan mukaisesti on mahdollista,
materiaaleja ei pidetä yhdistemateriaaleina.
10.2.3 Altistettava puoli: puoli, joka on matkustamoon päin, kun materi-
aali asennetaan ajoneuvoon.
10.3 Periaate
Näytettä pidetään vaakasuorassa U:n muotoisessa pitimessä ja altis-
tetaan polttokammiossa 15 sekunnin ajan määritellylle
matalaenergiselle liekille siten, että liekki kohdistuu näytteen
vapaaseen reunaan. Testissä todetaan liekin mahdollinen sammu-
minen ja sammumisaika, tai aika, jona liekki etenee mitatun
matkan.
10.4 Laitteet
10.4.1 Mieluiten ruostumattomasta teräksestä valmistettu polttokammio
(kuva 15), jonka mitat esitetään kuvassa 16.
Kammion etuseinä muodostuu tulenkestävästä tarkkailuikkunasta,
joka voi peittää koko etuseinän ja toimia työluukkuna.
Kammion pohjassa on tuuletusreiät ja yläosaa kiertää tuuletusrako.
Polttokammio sijoitetaan neljälle 10 mm:n korkuiselle jalalle.
Kammion toisessa päässä voi olla reikä näytettä sisältävän pitimen
sisään sijoittamista varten; vastakkaisessa päässä on reikä kaasu-
johtoa varten. Sulatettu materiaali jää kaukaloon (ks. kuva 17),
joka sijaitsee kammion pohjalla tuuletusreikien välissä peittämättä
niitä.
Kuva 15
Esimerkki polttokammiosta, jossa on näytteen pidin ja valumis-
kaukalo1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 36
▼B
Kuva 16
Esimerkki valumiskaukalosta
Kuva 17
Esimerkki valumiskaukalosta
10.4.2 Näytteen pidin, joka koostuu kahdesta U:n muotoisesta metallile-
vystä tai korroosionkestävästä kehyksestä. Mitat esitetään kuvassa
18.
Alalevy on varustettu tapeilla ja ylempi vastaavilla rei'illä, jotka
varmistavat, että näyte pysyy vakaasti paikallaan. Tapit toimivat
myös palamismatkan alkamisen ja päättymisen mittauskohtina.
Tulenkestävät, halkaisijaltaan 25 mm:n mittaiset langat pingotetaan
näytekappaleen alalevyn poikki 25 mm:n välein (ks. kuva 19).
Näytteen alapinta on 178 mm pohjalevyn yläpuolella, näytteen
pitimen etureunan etäisyys kammion päästä on 22 mm; näytteen
pitimen pitkien sivujen etäisyydet kammion seinistä ovat 50 mm
(kaikki sisämittoja) (ks. kuvat 15 ja 16).1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 37
▼B
Kuva 18
Esimerkki näytteen pitimestä
Kuva 19
Esimerkki alemman U-rungon poikkileikkauksesta lankatukia
varten
10.4.3 Kaasupoltin.
Pieni sytytyslähde on bunsenpoltin, jonka sisähalkaisija on 9,5 mm.
Se sijoitetaan testitilaan siten, että sen suuttimen keskipiste on
19 mm näytteen vapaan pään alareunan keskipisteen alapuolella
(ks. kuva 16).
10.4.4 Testikaasu.
Polttimen käyttämän kaasun lämpöarvon on oltava noin 38 MJ/m3
(esimerkiksi maakaasu).
10.4.5 Vähintään 110 mm pitkä metallikampa, jossa on seitsemän tai
kahdeksan sileää, pyöristettyä 25 millimetrin mittaista piikkiä.
10.4.6 Sekuntikello, tarkkuus 0,5 sekuntia.
10.4.7 Vetokaappi.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 38
▼B
Polttokammio voidaan sijoittaa vetokaappiin, jos viimeksi mainitun
sisätilavuus on vähintään 20 kertaa mutta ei yli 110 kertaa suur-
empi kuin polttokammion tilavuus, mikään vetokaapin korkeus-,
leveys- tai pituusmitta ei saa olla yli 2,5-kertainen kahteen muuhun
mittaan verrattuna.
Ennen testiä vetokaapin läpi kulkevan ilman pystynopeus mitataan
100 mm polttokammion sijaintipaikan etu- ja takapuolelta. Sen on
oltava 0,10—0,30 m/s, jotta vältytään palamisjäännösten kokeen
suorittajalle mahdollisesti aiheuttamilta haitoilta. On mahdollista
käyttää vetokaappia, jossa on luonnollinen tuuletus ja sopiva ilman
nopeus.
10.5 Näytteet
10.5.1 Muoto ja mitat
Näytteiden muoto ja mitat esitetään kuvassa 20. Näytteen paksuus
vastaa testattavan tuotteen paksuutta. Se ei kuitenkaan saa olla yli
13 mm. Jos näytteen otto sen mahdollistaa, näytteen poikkileik-
kauksen on oltava sama koko sen pituudelta. Kun tuotteen muoto
ja mitat eivät salli esitetyn mittaisen näytteen ottamista, on nouda-
tettava seuraavia vähimmäismittoja:
a) 3—60 mm leveiden näytteiden pituuden on oltava 356 mm.
Tässä tapauksessa materiaali testataan tuotteen leveyssuunnassa;
b) 60—100 mm leveiden näytteiden pituuden on oltava vähintään
138 mm. Tässä tapauksessa mahdollinen paloetäisyys vastaa
näytteen pituutta, kun mittaus aloitetaan ensimmäisestä mittaus-
pisteestä;
c) alle 60 mm leveitä ja 356 mm pitkiä näytteitä sekä 60—100 mm
leveitä ja alle 138 mm pitkiä näytteitä ei voida testata tämän
menetelmän mukaisesti, kuten ei myöskään alle 3 mm:n levyisiä
näytteitä.
10.5.2 Näytteenotto
Testattavasta materiaalista on otettava vähintään viisi näytettä.
Materiaaleista, joiden palamisnopeus vaihtelee materiaalin suunnan
mukaan (tämä todetaan alustavissa testeissä), otetaan viisi näytettä
(tai useampia) ja ne sijoitetaan testitilaan siten, että suurin palamis-
nopeus tulee mitatuksi. Kun materiaali toimitetaan tietyn levyisenä,
leikataan vähintään 500 mm pitkä, koko leveyden käsittävä
kappale. Näytteet otetaan näin leikatusta palasta vähintään
100 mm:n päästä materiaalin reunasta ja yhtä etäällä toisistaan
olevista kohdista.
Näytteet otetaan samalla tavalla valmiista tuotteista, jos tuotteen
muoto sen sallii. Jos tuotteen paksuus on yli 13 mm, se on ohennet-
tava 13 mm:iin mekaanisella prosessilla, joka kohdistetaan
ajoneuvon matkustamon vastakkaiseen puoleen.
Yhdistemateriaalit (ks. 10.2.2 kohta) on testattava niin kuin ne
olisivat yhtä kappaletta.
Jos materiaalissa on koostumukseltaan erilaisia päällekkäisiä
kerroksia, joita ei pidetä yhdistemateriaaleina, kaikki materiaaliker-
rokset, jotka ulottuvat 13 mm:n syvyyteen matkustamoa kohti
olevasta pinnasta, on testattava erikseen.
10.5.3 Ilmastointi1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 39
▼B
Kuva 20
Näyte
Näytteitä on säilytettävä vähintään 24 tuntia, mutta enintään 7
päivää 23 ± 2 ºC:n lämpötilassa ja 50 ± 5 % suhteellisessa kosteu-
dessa ja pidettävä näissä olosuhteissa aivan testaukseen asti.
10.6 Menettely
10.6.1 Näytteet, joissa on nukkaisia tai karvaisia pintoja, asetetaan tasai-
selle alustalle ja kammataan kahdesti nukkaa vasten kammalla
(10.4.5 kohta).
10.6.2 Näyte asetetaan näytteen pitimeen (10.4.2 kohta) siten, että altistet-
tava puoli on alaspäin kohti liekkiä.
10.6.3 Kaasuliekki säädetään 38 mm:n korkuiseksi kammion merkkiä
hyväksi käyttäen, kun polttimen ilmanotto on suljettu. Liekin täytyy
palaa vähintään minuutin ajan sen vakiinnuttamiseksi ennen testien
aloittamista.
10.6.4 Työnnetään näytteen pidin polttokammioon siten, että näytteen pää
altistuu liekille, ja katkaistaan kaasun virtaus 15 sekunnin kuluttua.
10.6.5 Paloajan mittaus alkaa siitä, kun liekin tyvi ohittaa ensimmäisen
mittauspisteen. Liekin etenemistä tarkkaillaan sillä puolella (ylempi
tai alempi), joka palaa nopeammin.
10.6.6 Palamisajan mittaus päättyy, kun liekki saavuttaa viimeisen
mittauspisteen tai kun liekki sammuu ennen tuon pisteen saavutta-
mista. Jos liekki ei saavuta viimeistä mittauspistettä, mitataan
palanut etäisyys siihen kohtaan, jossa liekki sammui. Palanut matka
on palossa tuhoutunut näytteen pinnan tai sisäpuolen osa.
10.6.7 Jos näyte ei syty tai ei jatka palamista, kun poltin on sammutettu,
tai jos liekki sammuu ennen ensimmäisen mittauspisteen saavutta-
mista, niin että palamisaikaa ei voi mitata, testausselosteeseen
merkitään, että palaminen on 0 mm/min.
10.6.8 Kun testisarjaa suoritetaan tai testejä toistetaan, ennen testin aloitta-
mista varmistetaan, että polttokammion ja näytteen pitimen
lämpötila on enintään 30 ºC.
10.7 Laskeminen
Palonopeus B, mm/min, saadaan kaavasta:
B¼s
t/C260
jossa
s on palanut matka millimetreinä,
t on matkan s palamiseen kulunut aika sekunteina.
10.8 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ilmene.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 40
▼B
10.9 Tulosten tulkinta
Muovipäällysteiset (liitteessä I oleva 2.3 kohta) ja lasi-muoviturva-
lasit (liitteessä I oleva 2.4 kohta) katsotaan tulenkestävyyden
suhteen tyydyttäviksi, jos niiden palamisnopeus ei ylitä 250 mm/
min.
11 KEMIALLISTEN AINEIDEN SIETOTESTI11.1 Käytettävät kemialliset aineet
11.1.1 Hankaamaton saippualiuos: 1 painoprosentti kaliumoleaattia deioni-
soidussa vedessä.
11.1.2 ikkunanpuhdistusaine: vesilious, jossa on isopropanolia ja dipropy-
leeniglykolimonometyylieetteriä, kumpaakin 5—10 painoprosenttia,
sekä 1—5 painoprosenttia ammoniumhydroksidia.
11.1.3 laimentamaton denaturoitu alkoholi: yksi tilavuusosa metyylialko-
holia 10 tilavuusosaan etyylialkoholia;
11.1.4 vertailupolttoaineseos, jossa 50 tilavuusprosenttia tolueenia, 30 tila-
vuusprosenttia 2,2,4-trimetyylipentaania, 15 tilavuusprosenttia
2,4,4-trimetyyli-1-pentaania ja 5 tilavuusprosenttia etyylialkoholia;
11.1.5 vertailukerosiini: seos, jossa 50 tilavuusprosenttia n-oktaania ja 50
tilavuusprosenttia n-dekaania.
11.2 Testausmenetelmä
Kullakin kemiallisella aineella testataan kaksi 180 × 25 mm:n
kokoista testikappaletta 11.1 kohdassa vahvistetuilla kemiallisilla
aineilla siten, että kuhunkin testiin ja tuotteeseen käytetään uutta
testikappaletta.
Kunkin testin jälkeen kappaleet puhdistetaan valmistajan ohjeiden
mukaan ja pidetään sen jälkeen 48 tuntia 23 ± 2 ºC:n lämpötilassa
ja 50 ± 5 % suhteellisessa kosteudessa. Nämä olosuhteet on säily-
tettävä testien aikana.
Testikappaleet on upotettava kokonaan testiliuokseen minuutin
ajaksi, nostettava pois ja kuivattava sitten välittömästi puhtaalla
imukykyisellä puuvillakankaalla.
11.3 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Kirkas Sävytetty
Muovisen välikerroksen tai
pinnoitteen värjäys:12
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
11.4 Tulosten tulkinta
11.4.1 Kemiallisten aineiden sietotesti katsotaan positiiviseksi, jos testi-
kappaleissa ei ilmene pehmenemistä, tahmeutta, pinnan halkeilua
tai ilmeistä läpinäkyvyyden heikkenemistä.
11.4.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan
kemiallisten aineiden siedon kannalta tyydyttäväksi, jos toinen
seuraavasta kahdesta edellytyksestä täyttyy:
11.4.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos;11.4.2.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappa-
lesarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan tyydyttävä tulos.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 41
▼B
LIITE II B
TAVALLISET LAMINOIDUT TUULILASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Tavallisten laminoitujen tuulilasien katsotaan kuuluvan eri tyyp-
peihin, jos ne eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan pää-
tai sivuominaisuuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 muoto ja mitat.
Tavallisten laminoitujen tuulilasien katsotaan kuuluvan yhteen
ryhmään mekaanisten ominaisuuksien ja ympäristönsiedon testa-
uksen kannalta,
1.1.3 lasikerrosten lukumäärä;1.1.4 tuulilasin nimellispaksuus ”e”, kun sallitaan 0,2 n mm:n valmistus-
toleranssi nimellisarvosta suuntaan tai toiseen, n on tuulilasin
lasikerrosten lukumäärä;
1.1.5 välikerroksen tai välikerrosten nimellispaksuus;
1.1.6 välikerroksen tai välikerrosten laatu ja tyyppi (esim. PVB:stä tai
muusta muovimateriaalista valmistettu välikerros).
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi);
1.2.2 välikerroksen tai välikerrosten värjäys (kirkas tai sävytetty) koko-
naan tai osittain;
1.2.3 lasin värjäys (kirkas tai sävytetty);
1.2.4 mahdolliset johtimet;1.2.5 mahdolliset tummennusnauhat.
2 YLEISTÄ
2.1 Tavallisten laminoitujen tuulilasien osalta muut testit kuin päänis-
kutestit (3.2 kohta) ja optisten ominaisuuksien testit suoritetaan
tasaisilla testikappaleilla, jotka on leikattu joko olemassa olevista
tuulilaseista tai erityisesti tätä tarkoitusta varten valmistetuista
tuulilaseista. Testikappaleiden on kuitenkin joka suhteessa täysin
vastattava sarjatuotettuja tuulilaseja, joille osan tyyppihyväksyntää
haetaan.
2.2 Ennen kutakin testiä testikappaleita on säilytettävä vähintään neljä
tuntia 23 ± 2 ºC:n lämpötilassa. Testit on suoritettava mahdolli-
simman pian sen jälkeen, kun testikappaleet on otettu ulos
säilytyspaikastaan.
3 PÄÄNISKUTESTI
3.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ilmene.
3.2 Pääniskutesti kokonaisella tuulilasilla
3.2.1 Näytteidenlukumäärä
Testataan neljä näytettä pienimmän kehittyneen alueen sarjasta ja
neljä näytettä suurimman kehittyneen alueen sarjasta, valinta suori-
tetaan liitteen II E mukaisesti.
3.2.2 Testausmenetelmä
3.2.2.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 3.3.2
kohdassa.
3.2.2.2 Pudotuskorkeus on 1,5 m + 0/ − 5 mm.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 42
▼B
3.2.3 Tulostentulkin ta
3.2.3.1 Tämän testin tulokset katsotaan tyydyttäviksi, jos seuraavat edelly-
tykset täyttyvät:
3.2.3.1.1 näyte antaa periksi ja rikkoutuu siten, että siinä on useita ympyrän-
muotoisia säröjä, joiden keskipisteenä on suunnilleen iskukohta
lähimmän särön etäisyyden iskukohdasta ollessa enintään 80 mm;
3.2.3.1.2 lasikerrosten on pysyttävä kiinni muovisessa välikerroksessa. Särön
molemmilla puolilla sallitaan yksi tai useampi alle 4 mm:n
levyinen irtoaminen, jos ne ovat halkaisijaltaan 60 mm:n mittaisen
ympyrän, jonka keskipisteenä on iskukohta, ulkopuolella.
3.2.3.1.3 Iskun puolella:
3.2.3.1.3.1 välikerros ei saa paljastua yli 20 cm2:n alueelta,
3.2.3.1.3.2 välikerrokseen saa tulla enintään 35 mm:n pituinen repeämä.
3.2.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty näytesarja katsotaan päänis-
kutestin kannalta tyydyttäväksi, jos toinen seuraavista kahdesta
edellytyksestä täyttyy:
3.2.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos,3.2.3.2.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella näytesar-
jalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät tulokset.
3.3 Pääniskutesti tasaisilla testikappaleilla
3.3.1 Testikappaleidenlukumäärä
Testataan kuusi tasaista testikappaletta, joiden koko on 1 100 + 5/ −
2 mm × 500 mm + 5/ − 2 mm.
3.3.2 Testausmenetelmä
3.3.2.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 3.3.1
kohdassa.
3.3.2.2 Pudotuskorkeus on 4 m + 25/0 mm.
3.3.3. Tulostentulkin ta
3.3.3.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edelly-
tykset täyttyvät:
3.3.3.1.1 testikappale antaa periksi ja rikkoutuu siten, että siinä on useita
ympyränmuotoisia säröjä, joiden keskipisteenä on suunnilleen isku-
kohta;
3.3.3.1.2 välikerroksen repeämät ovat sallittuja, jos testinuken pää ei mene
testikappaleen läpi;
3.3.3.1.3 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.3.3.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten luovutettu testikappalesarja katso-
taan pääniskutestin kannalta tyydyttäväksi, jos toinen seuraavasta
kahdesta edellytyksestä täyttyy:
3.3.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos,
3.3.3.2.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella näytesar-
jalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät tulokset.
4 MEKAANISEN LUJUUDEN TESTI
4.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ilmene.
4.2 Testi 2 260 g:n kuulalla
4.2.1 Testikappaleidenlukumäärä
Testataan kuusi tasaista neliskulmaista testikappaletta, joiden sivun
pituus on 300 mm + 10/ − 0 mm.
4.2.2. Testausmenetelmä
4.2.2.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 2.2
kohdassa.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 43
▼B
4.2.2.2 Pudotuskorkeus (kuulan alapinnasta testikappaleen yläpintaan) on
4 m + 25/ − 0 mm.
4.2.3 Tulostentulkin ta
4.2.3.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos kuula ei mene lasin
läpi iskuhetkestä viiden sekunnin kuluessa.
4.2.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan
2 260 g:n kuulalla suoritetun testin suhteen tyydyttäväksi, jos toinen
seuraavasta kahdesta edellytyksestä täyttyy:
4.2.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos,
4.2.3.2.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappa-
lesarjalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät tulokset.
4.3 Testi 227 g:n kuulalla
4.3.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksi
Sivuominaisuuksia ei ilmene.
4.3.2 Testikappaleidenmäärä
Testataan 20 neliskulmaista testikappaletta, joiden sivun pituus on
300 mm ± 0 mm.
4.3.3 Testausmenetelmä
4.3.3.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 2.1
kohdassa. Kymmenen näytettä testataan + 40 ± 2 ºC:n ja
kymmenen näytettä − 20 ± 2 ºC:n lämpötilassa.
4.3.3.2 Eri paksuusluokkien pudotuskorkeus ja irronneiden sirpaleiden
massa vahvistetaan alla olevassa taulukossa:
Testikappaleen
paksuus
mm+ 40 ºC − 20 ºC
Pudotuksen
korkeus
m (*)Sirpaleiden
suurin sallittu
massa
gPudotuksen
korkeus
m (*)Sirpaleiden
suurin sallittu
massa
g
e≤4,5 9 12 8,5 12
4,5 < e ≤5,5 10 15 9 15
5,5 < e ≤6,5 11 20 9,5 20
e 6,5 12 25 10 25
(*) Pudotuskorkeudessa sallitaan + 25/ − 0 mm:n toleranssi.
4.3.4 Tulostentulkin ta
4.3.4.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edelly-
tykset täyttyvät:
— kuula ei mene testikappaleen läpi,
— testikappale ei hajoa useaan osaan,
— jos välikerros ei repeydy, lasin iskukohdan vastaiselta puolelta
irronneiden sirpaleiden massa ei ylitä 4.3.3.2 kohdassa
määriteltyjä asianmukaisia arvoja.
4.3.4.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan
227 g:n kuulalla suoritetun testin suhteen tyydyttäväksi, jos toinen
seuraavista kahdesta edellytyksestä täyttyy:
4.3.4.2.1 vähintään kahdeksasta kussakin testilämpötilassa suoritetusta
testistä saadaan tyydyttävä tulos;
4.3.4.2.2 jos useammasta kuin kahdesta kussakin lämpötilassa suoritetusta
testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappalesarjalla
suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät tulokset.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 44
▼B
5 YMPÄRISTÖN KULUTUKSEN SIETOTESTI
5.1 Naarmuuntumistesti
5.1.1 Vaikeusindeksit ja testausmenetelmä
Sovelletaan liitteessä II A olevan 4 kohdan vaatimuksia, testiä
jatketaan 1 000 kierrosta.
5.1.2 Tulostentulkin ta
Turvalasi katsotaan naarmuuntumisensiedon suhteen tyydyttäväksi,
jos valon hajaantuminen testikappaleen naarmuttamisen tuloksena
ei ole yli 2 %.
5.2 Korkean lämpötilan testi
Sovelletaan liitteessä II A olevan 5 kohdan vaatimuksia.
5.3 Säteilynsietotesti
5.3.1 Yleiset vaatimukset
Tämä testi suoritetaan vain, jos laboratorio katsoo sen tarpeelliseksi
sen hallussa olevien välikerrosta koskevien tietojen perusteella.
5.3.2 Sovelletaan liitteessä II A olevan 6 kohdan vaatimuksia.
5.4 Kosteudensietotesti
Sovelletaan liitteessä II A olevan 7 kohdan vaatimuksia.
6 OPTISET OMINAISUUDET
Liitteessä II A olevassa 9 kohdassa vahvistettuja optisia ominai-
suuksia koskevia vaatimuksia sovelletaan kaikkiin
tuulilasityyppeihin.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 45
▼B
LIITE II C
KÄSITELLYT LAMINOIDUT TUULILASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Käsiteltyjen laminoitujen tuulilasien katsotaan kuuluvan eri tyyp-
peihin, jos ne eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan pää-
tai sivuominaisuuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;
1.1.2 muoto ja mitat.
Käsiteltyjen laminoitujen tuulilasien katsotaan kuuluvan yhteen
ryhmään sirpaloitumisen, mekaanisten ominaisuuksien ja
ympäristönsiedon testauksen kannalta;
1.1.3 lasikerrosten lukumäärä;
1.1.4 tuulilasin nimellispaksuus ”e”, kun sallitaan 0,2 n mm:n valmistus-
toleranssi nimellisarvosta suuntaan tai toiseen, n on tuulilasin
lasikerrosten lukumäärä;
1.1.5 erikoiskäsittely, joka yhdelle tai useammalle lasikerrokselle on
tehty;
1.1.6 välikerroksen tai välikerrosten nimellispaksuus;
1.1.7 välikerroksen tai välikerrosten laatu ja tyyppi (esim. PVB:stä tai
muusta muovimateriaalista valmistettu välikerros).
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi);
1.2.2 välikerroksen tai välikerrosten värjäys (kokonaan tai osittain)
(kirkas tai sävytetty);
1.2.3 lasin värjäys (kirkas tai sävytetty);
1.2.4 mahdolliset johtimet;1.2.5 mahdolliset tummennusnauhat.
2 YLEISTÄ
2.1 Käsiteltyjen laminoitujen tuulilasien osalta muut testit kuin päänis-
kutesti kokonaisella tuulilasilla ja optisten ominaisuuksien testit
suoritetaan näytteillä ja/ tai tasaisilla testikappaleilla, jotka on
erityisesti suunniteltu tätä tarkoitusta varten. Testikappaleiden on
kuitenkin joka suhteessa täysin vastattava sarjatuotettuja tuulilaseja,
joille osan tyyppihyväksyntää haetaan.
2.2 Ennen kutakin testiä testikappaleita tai näytteitä on säilytettävä
vähintään neljä tuntia 23 ± 2 ºC:n lämpötilassa. Testit on suoritet-
tava mahdollisimman pian sen jälkeen, kun testikappaleet on otettu
ulos säilytyspaikastaan.
3 MÄÄRÄTYT TESTIT
Käsitellyille laminoiduille tuulilaseille suoritetaan:
3.1 liitteessä II B tavallisille laminoiduille tuulilaseille vahvistetut
testit;
3.2 jäljempänä 4 kohdassa kuvattu sirpaloitumistesti.
4 SIRPALOITUMISTESTI4.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Materiaali Vaikeusindeksi
Hiottu konelasi 2
Float-lasi 11992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 46
▼B
Materiaali Vaikeusindeksi
Konelasi 1
4.2 Testikappaleiden tai näytteiden lukumäärä
Testataan kussakin iskukohdassa yksi näyte tai testikappale, jonka
mitat ovat 1 100 × 500 mm (+ 5/ − 2 mm).
4.3 Testausmenetelmä
Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 1 kohdassa.
4.4 Iskukohta tai -kohdat
Isku kohdistetaan lasinäytteen jokaisen käsitellyn ulkokerroksen
keskelle.
4.5 Tulosten tulkinta
4.5.1 Sirpaloitumistestin tuloksen katsotaan olevan kunkin iskukohdan
osalta tyydyttävä, jos vähintään 2 cm2:n sirpaleiden kokonaispinta-
ala on vähintään 15 % näkyvyyden suorakaiteen pinta-alasta, joka
on 20 cm korkea ja 50 cm leveä.
4.5.1.1 Näytteenosalta
4.5.1.1.1 M1-luokan ajoneuvojen osalta suorakulmion keskuksen on sijaittava
halkaisijaltaan 10 cm:n ympyrässä, jonka keskus on segmentin
keskuksen V1V2projektiossa;
4.5.1.1.2 M- tai N-luokan, muiden kuin M1-luokan, ajoneuvojen osalta suor-
akulmion keskuksen on sijaittava halkaisijaltaan 10 cm:n
ympyrässä, jonka keskus on 0-pisteen projektiossa;
4.5.1.1.3 yllä mainitun suorakulmion korkeutta voidaan pienentää 15 cm:iin
tuulilaseille, joiden korkeus on alle 44 cm ja asennuskulma alle 15º
pystysuoraan nähden, ja näkyvyyden on oltava 10 % vastaavan
suorakulmion pinta-alasta.
4.5.1.1.3 Näytteen osalta suorakulmion keskuksen on sijaittava näytteen
suurimmalla akselilla 450 mm:n etäisyydellä yhdestä reunasta.
4.5.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappale/jätetyt testikap-
paleet tai näyte/näytteet katsotaan sirpaloitumistesti suhteen
tyydyttäviksi, jos toinen seuraavista edellytyksistä täyttyy:
4.5.2.1 testeistä saadaan jokaisessa iskukohdassa tyydyttävä tulos;
4.5.2.2 kun testi on toistettu uudella neljän testikappaleen sarjalla kussakin
iskukohdassa, josta aiemmin on saatu epätyydyttävä tulos, samoissa
iskukohdissa suoritetuista neljästä uudesta testistä saadaan
tyydyttävä tulos.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 47
▼B
LIITE II D
LASI-MUOVITUULILASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Lasi-muovituulilasien katsotaan kuuluvan eri tyyppeihin, jos ne
eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan pää- tai sivuominai-
suuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 muoto ja mitat.
Lasi-muovituulilasien katsotaan kuuluvan yhteen ryhmään niiden
mekaanisten ominaisuuksien, ympäristönsiedon, lämpötilamuu-
tosten ja kemiallisten aineiden siedon testauksen suhteen;
1.1.3 muovikerrosten lukumäärä;1.1.4 tuulilasin nimellispaksuus ”e”, kun sallitaan ± 0,2 mm:n valmistus-
toleranssi;
1.1.5 lasikerroksen nimellispaksuus;1.1.6 välikerroksena toimivan muovikerroksen/ välikerroksina toimivien
muovikerrosten nimellispaksuus;
1.1.7 välikerroksena toimivan muovikerroksen/ välikerroksina toimivien
muovikerrosten (esim. PVB tai muu materiaali) ja sisäpinnalla
olevan muovikerroksen laatu ja tyyppi;
1.1.8 mahdollinen erikoiskäsittely, joka lasille on tehty.
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi);1.2.2 välikerroksen/välikerrosten värjäys (kirkas tai sävytetty) kokonaan
tai osittain;
1.2.3 lasin värjäys (kirkas tai sävytetty);
1.2.4 mahdolliset johtimet;
1.2.5 mahdolliset tummennusnauhat.
2 YLEISTÄ
2.1 Lasi-muovituulilasien osalta muut testit kuin pääniskutestit (3.2
kohta) ja optisten ominaisuuksien testit suoritetaan tasaisilla testi-
kappaleilla, jotka on leikattu joko varsinaisista laseista tai tätä
tarkoitusta varten valmistetuista laseista. Testikappaleiden on
kuitenkin joka suhteessa täysin vastattava sarjatuotettuja tuulilaseja,
joille osan tyyppihyväksyntää haetaan.
2.2 Ennen kutakin testiä testikappaleita on säilytettävä vähintään neljä
tuntia 23 ± 2 ºC:n lämpötilassa. Testit on suoritettava mahdolli-
simman pian sen jälkeen, kun testikappaleet on otettu ulos
säilytyspaikastaan.
3 PÄÄNISKUTESTI
3.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ilmene.
3.2 Pääniskutesti kokonaisella tuulilasilla
3.2.1 Näytteidenlukumäärä
Testataan neljä näytettä pienimmän kehittyneen alueen sarjasta ja
neljä näytettä suurimman kehittyneen alueen sarjasta, valinta suori-
tetaan liitteen II E mukaisesti.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 48
▼B
3.2.2 Testausmenetelmä
3.2.2.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 3.3.2
kohdassa.
3.2.2.2 Pudotuskorkeus on 1,50 m + 0/ − 5 mm.3.2.3 Tulostentulkin ta
3.2.3.1 Tämän testin tulokset katsotaan tyydyttäviksi, jos seuraavat edelly-
tykset täyttyvät:
3.2.3.1.1 lasikerros rikkoutuu siten, että siinä on useita ympyränmuotoisia
säröjä, joiden keskipisteenä on suunnilleen iskukohta lähimmän
särön etäisyyden iskupisteestä ollessa enintään 80 mm;
3.2.3.1.2 lasikerros pysyy kiinni muovisessa välikerroksessa. Särön molem-
milla puolilla sallitaan yksi tai useampi alle 4 mm:n levyinen
irtautuminen välikerroksesta, jos ne ovat sellaisen ympyrän, jonka
säde on 60 mm ja jonka keskipisteenä on iskukohta, ulkopuolella;
3.2.3.1.3 välikerrokseen saa iskun puolelle tulla enintään 35 mm:n pituinen
repeämä.
3.2.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan
pääniskutestin suhteen tyydyttäväksi, jos toinen seuraavasta
kahdesta edellytyksestä täyttyy:
3.2.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos;3.2.3.2.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappa-
lesarjalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät tulokset.
3.3 Pääniskutesti tasaisilla testikappaleilla
3.3.1 Testikappaleidenlukumäärä
Testataan kuusi tasaista testikappaletta, joiden koko on
1 100 × 500 mm (+ 5/ − 2 mm).
3.3.2 Testausmenetelmä
3.3.2.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 3.3.1
kohdassa.
3.3.2.2 Pudotuskorkeus on 4 m + 25/ − 0 mm.
3.3.3 Tulostentulkin ta
3.3.3.1 Testin tuloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edelly-
tykset täyttyvät:
3.3.3.1.1 lasikerros antaa periksi ja rikkoutuu siten, että siinä on useita
ympyränmuotoisia säröjä, joiden keskipisteenä on suunnilleen isku-
kohta;
3.3.3.1.2 välikerroksen repeämät ovat sallittuja, mutta testinuken pää ei saa
mennä testikappaleen läpi;
3.3.3.1.3 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.
3.3.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan
pääniskutestin kannalta tyydyttäväksi, jos toinen seuraavasta
kahdesta edellytyksestä täyttyy:
3.3.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos;3.3.3.2.2 jossa yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikap-
palesarjalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät
tulokset.
4 MEKAANISEN LUJUUDEN TESTI
4.1 Vaikeusindeksit, testausmenetelmä ja tulosten tulkinta
Sovelletaan liitteessä II B olevan 4 kohdan vaatimuksia.
4.2 Liitteessä II B olevan 4.3.4.1 kohdan kolmatta vaatimusta ei kuiten-
kaan sovelleta.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 49
▼B
5 YMPÄRISTÖN KULUTUKSEN SIETOTESTI
5.1 Naarmuuntumistesti
5.1.1 Ulkopinnan naarmuuntumistesti
5.1.1.1 Sovelletaan liitteessä II B olevan 5.1 kohdan vaatimuksia.
5.1.2 Sisäpinnan naarmuuntumistesti
5.1.2.1 Sovelletaan liitteessä II K olevan 2 kohdan vaatimuksia.
5.2 Korkean lämpötilan testi
Sovelletaan liitteessä II A olevan 5 kohdan vaatimuksia.
5.3 Säteilynsietotesti
Sovelletaan liitteessä II A olevan 6 kohdan vaatimuksia.
5.4 Kosteudensietotesti
Sovelletaan liitteessä II A olevan 7 kohdan vaatimuksia.
5.5 Lämpötilamuutosten sietotesti
Sovelletaan liitteessä II olevan 8 kohdan vaatimuksia.
6 OPTISET OMINAISUUDET
Liitteessä II A olevassa 9 kohdassa määrätyt optisia ominaisuuksia
koskevat vaatimukset koskevat kaikkia tuulilasityyppejä.
7 TULENKESTÄVYYSTESTI
Sovelletaan liitteessä II A olevan 10 kohdan vaatimuksia.
8 KEMIALLISTEN AINEIDEN SIETOTESTI
Sovelletaan liitteessä II A olevan 11 kohdan vaatimuksia.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 50
▼B
LIITE II E
TUULILASIEN LUOKITTELU OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ-
TESTEJÄ VARTEN
1 HUOMIOON OTETTAVAT OMINAISUUDET OVAT:
1.1 tuulilasin kehittynyt alue;1.2 segmentin korkeus;1.3 kaarevuus.
2 RYHMÄ KOOSTUU PAKSUUSLUOKASTA
3 LUOKITTELU SUORITETAAN KEHITTYNEEN ALUEEN
MUKAAN KASVAVASSA JÄRJESTYKSESSÄ
Viisi suurinta ja viisi pienintä kehittynyttä aluetta valitaan ja
numeroidaan seuraavasti:
1 suurin 1 pienin
2 1:n jälkeen seuraavaksi pienin 2 1:n jälkeen seuraavaksi suurin3 2:n jälkeen seuraavaksi pienin 3 2:n jälkeen seuraavaksi suurin
4 3:n jälkeen seuraavaksi pienin 4 3:n jälkeen seuraavaksi suurin
5 4:n jälkeen seuraavaksi pienin 5 4:n jälkeen seuraavaksi suurin
4 EDELLÄ 3 KOHDASSA MÄÄRITELLYISSÄ KAHDESSA
LUOKASSA SEGMENTTIEN KORKEUDET ILMOITETAAN
SEURAAVASTI:
1 suurin segmentin korkeus,
2 seuraavaksi pienin,3 seuraavaksi pienin jne.
5 EDELLÄ 3 KOHDASSA MÄÄRITELLYISSÄ KAHDESSA
LUOKASSA KAAREVUUSSÄTEET ILMOITETAAN SEURAA-
VASTI:
1 pienin kaarevuussäde,2 seuraavaksi suurin,3 seuraavaksi suurin jne.
6 KULLEKIN EDELLÄ 3 KOHDASSA MÄÄRITELLYN
KAHDEN LUOKAN TUULILASILLE ANNETUT NUMEROT
LASKETAAN YHTEEN
6.1 Viiden suurimman tuulilasin joukosta valitaan yhteissummaltaan
suurin ja viiden pienimmän tuulilasin joukosta yhteissummaltaan
pienin, liitteissä II B, II C, II D tai II K määriteltyjä täydellisiä
testejä varten.
6.2 Muut samojen sarjojen tuulilasit testataan liitteessä II A olevassa 9
kohdassa määriteltyjen optisten ominaisuuksien tarkastamiseksi.
7 Valitun ryhmän ääripäistä voidaan testata muutamia tuulilaseja,
joiden parametrit muodon ja/tai kaarevuuden suhteen ovat huomat-
tavan erilaiset, jos testejä suorittava tutkimuslaitos katsoo, että
kyseisillä parametreillä todennäköisesti on huomattavia kielteisiä
vaikutuksia.
8 Ryhmän rajat määrää tuulilasin kehittynyt alue. Kun osan tyyppi-
hyväksyntää varten jätetyn tuulilasin kehittynyt alue on
hyväksyttyjen rajojen ulkopuolella ja/tai sen segmentin korkeus on
huomattavasti suurempi tai kaarevuussäde huomattavasti pienempi,
se katsotaan uudeksi tyypiksi, jolloin sille tehdään lisätestejä, jos
tutkimuslaitos katsoo tällaiset testit teknisesti tarpeellisiksi ottaen1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 51
▼B
huomioon sen hallussa tuotteesta ja käytetystä materiaalista jo
olevat tiedot.
9 Jos osan tyyppihyväksynnän haltija valmistaa myöhemmin muita
tuulilasimalleja jo hyväksytyssä paksuusluokassa.
9.1 On varmistettava, voidaanko malli sisällyttää kyseisen ryhmän osan
tyyppihyväksyntää varten valittujen viiden suurimman tai viiden
pienimmän joukkoon.
9.2 Edellä 3, 4 ja 5 kohdassa määriteltyjä menettelyjä noudattamalla
tehtävä numerointi suoritetaan uudelleen.
9.3 Jos viiden suurimman tai viiden pienimmän tuulilasin joukkoon
viimeksi sisällytetylle tuulilasille annettujen numeroiden summan:
9.3.1 todetaan olevan pienin, suoritetaan seuraavat testit:9.3.1.1 tavallisesta laminoidusta lasista tai muovipinnoitteisesta lasista tai
lasi-muovilasista tehdyille tuulilaseille:
9.3.1.1.1 pääniskutesti;9.3.1.1.2 optinen vääristymä;
9.3.1.1.3 heijastuskuvan erotus;
9.3.1.1.4 valonläpäisy;9.3.1.2 käsitellyille laminoiduille tuulilaseille: edellä 9.3.1.1.1, 9.3.1.1.2,
9.3.1.1.3 ja 9.3.1.1.4 kohdassa määrätyt testit ja liitteessä II C
olevan 4 kohdan mukainen sirpaloitumistesti;
9.3.2 muussa tapauksessa on suoritettava ne testit, jotka on tarkoitettu
liitteessä II A olevassa 9 kohdassa määriteltyjen optisten ominai-
suuksien tarkastamiseksi.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 52
▼B
LIITE II F
NOUDATETTAVA MENETTELY M1-LUOKAN AJONEUVOJEN TUULI-
LASIEN TESTIVYÖHYKKEIDEN MÄÄRITTELEMISEKSI SUHTEESSA
V-PISTEISIIN
1 V-PISTEIDEN SIJAINTI
1.1 Taulukossa 1 ja 2 on esitetty V-pisteiden sijainti suhteessa R-
pisteeseen (ks. liite II G), sellaisena kuin ne ovat koordinaattiensa
määrittäminä XYZ kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä.
1.2 Taulukko 1 sisältää peruskoordinaatit tarkoitetulle selkänojan 25º:n
kallistuskulmalle. Koordinaattien positiivinen suunta on osoitettu
tämän liitteen kuvassa 3.
TAULUKKO 1
V-piste X Y Z
V168 mm − 5 mm 665 mm
V268 mm − 5 mm 589 mm
1.3 Korjaukset, kun tarkoitettu selkänojan kallistuskulma on muu
kuin 25º
1.3.1 Taulukko 2 osoittaa lisäkorjaukset, jotka on tehtävä jokaisen V-
pisteen X- ja Z-koordinaatteihin, jos tarkoitettu selkänojan kallis-
tuskulma poikkeaa 25º:sta. Koordinaattien positiivinen suunta on
osoitettu tämän liitteen kuvassa 3.
TAULUKKO 2
Selkänojan kallistus-
kulma
(astetta)Vaakasuorat koordi-
naatit
XPystysuorat koordi-
naatit
Z
5 − 186 mm 28mm
6 − 176 mm 27mm
7 − 167 mm 27mm
8 − 157 mm 26mm
9 − 147 mm 26mm
10 − 137 mm 25mm
11 − 128 mm 24mm
12 − 118 mm 23mm
13 − 109 mm 22mm
14 − 99 mm 21mm
15 − 90 mm 20mm
16 − 81 mm 18mm
17 − 71 mm 17mm
18 − 62 mm 15mm
19 − 53 mm 13mm
20 − 44 mm 11mm
21 − 35 mm 9mm
22 − 26 mm 7mm
23 − 17 mm 5 mm
24 − 9 mm 2 mm25 0 mm 0 mm
2 6 9m m −3m m
27 17 mm − 5 mm
28 26 mm − 8 mm1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 53
▼B
Selkänojan kallistus-
kulma
(astetta)Vaakasuorat koordi-
naatit
XPystysuorat koordi-
naatit
Z
29 34 mm − 11 mm
30 43 mm − 14 mm
31 51 mm − 17 mm
32 59 mm − 21 mm
33 67 mm − 24 mm
34 76 mm − 28 mm
35 84 mm − 31 mm
36 92 mm − 35 mm
37 100 mm − 39 mm
38 107 mm − 43 mm
39 115 mm − 47 mm
40 123 mm − 52 mm
2 TESTIVYÖHYKKEET
2.1 Kaksi testivyöhykettä määrätään lähtien V-pisteistä.
2.2 Testivyöhyke A on tuulilasin näennäisellä ulkopinnalla oleva
vyöhyke, jota rajoittavat seuraavat neljä V-pisteiden kautta
eteenpäin kulkevaa tasoa (kuva 1).
—V1:n ja V2:n kautta kulkeva pystysuora taso, joka muodostaa
13º:n kulman X-akselista vasemmalle vasemmalta ohjattavissa
ajoneuvoissa ja oikealle oikealta ohjattavissa ajoneuvoissa,
— Y-akselin kanssa yhdensuuntainen taso, joka kulkee V1:n kautta
ja muodostaa 3º:n kulman X-akselista ylöspäin,
— Y-akselin kanssa yhdensuuntainen taso, joka kulkee V2:n kautta
ja muodostaa 1º:n kulman X-akselista alaspäin,
—V1:n ja V2:n kautta kulkeva pystysuora taso, joka muodostaa
20º:n kulman X-akselista oikealle vasemmalta ohjattavissa
ajoneuvoissa ja vasemmalle oikealta ohjattavissa ajoneuvoissa.
2.3 Testivyöhyke B on tuulilasin ulkopinnalla oleva vyöhyke, joka
sijaitsee vähintään 25 mm läpinäkyvän pinnan sivureunalta ja jota
rajoittavat tuulilasin ulkopinnan ja seuraavien neljän tason leikkaus-
viivat (ks. kuva 2):
—V1:n kautta kulkeva, Y-akselin kanssa yhdensuuntainen taso,
joka muodostaa 7º:n kulman X-akselista ylöspäin,
—V2:n kautta kulkeva, Y-akselin kanssa yhdensuuntainen taso,
joka muodostaa 5º:n kulman X-akselista alaspäin,
—V1:n ja V2:n kautta kulkeva pystysuora taso, joka muodostaa
17º:n kulman X-akselista vasempaan vasemmalta ohjattavissa
ajoneuvoissa ja oikeaan oikealta ohjattavissa ajoneuvoissa,
— edellä määritellyn tason kanssa ajoneuvon pitkittäisen keski-
tason suhteen symmetrinen taso.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 54
▼B
Kuva 1
Testivyöhyke A (esimerkki vasemmalta ohjattavasta ajoneuvosta)1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 55
▼B
Kuva 2
Testivyöhyke B (esimerkki vasemmalta ohjattavasta ajoneuvosta)1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 56
▼B
Kuva 3
V-pisteiden määrittäminen selkänojan 25º kulmalle (esimerkki vasemmalta ohjattavasta ajoneuvosta)1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 57
▼B
LIITE II G
MENETTELY MOOTTORIAJONEUVON ISTUIMEN H-PISTEEN JA
RINTAOSAN TODELLISEN KULMAN MÄÄRITTÄMISEKSI
Katso direktiivin 77/649/ETY(1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
90/630/ETY(2), liite III.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 58
(1) EYVL N:o L 267, 19.10.1977, s. 1
(2) EYVL N:o L 341, 6.12.1990, s. 20
▼B
LIITE II H
TASAISESTI KARKAISTUT LASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Tasaisesti karkaistujen lasien katsotaan kuuluvan eri tyyppeihin, jos
ne eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan pää- tai sivuomi-
naisuuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 karkaisumenetelmä (lämpökarkaisu tai kemiallinen karkaisu);1.1.3 muotoluokka; erotetaan kaksi luokkaa:1.1.3.1 tasaiset lasit;1.1.3.2 tasaiset ja kaarevat lasit;1.1.4 paksuusluokka, jossa nimellispaksuus ”e”, valmistustoleranssi
± 0,2 mm sallitaan:
luokka I: e ≤3,5 mm
luokka II: 3,5 mm < e ≤4,5 mm
luokka III: 4,5 mm < e ≤6,5 mm
luokka IV: 6,5 mm < e.
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi);1.2.2 värjäys (kirkas tai sävytetty);1.2.3 mahdolliset johtimet.
2 SIRPALOITUMISTESTI
2.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Materiaali Vaikeusindeksi
Hiottu konelasi 2
Float-lasi 1
Konelasi 1
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
2.2 Näytteiden valinta
2.2.1 Testausta varten valitaan seuraavien vaatimusten mukaan näytteet
jokaisesta vaikeasti valmistettavasta muoto- ja paksuusluokasta:
2.2.1.1 tasaisten lasien osalta kaksi näytesarjaa, jotka vastaavat:
2.2.1.1.1 suurinta kehittynyttä aluetta;
2.2.1.1.2 pienintä kahden vierekkäisen puolen välistä kulmaa.2.2.1.2 Tasaisten ja kaarevien lasien tapauksessa kolme näytesarjaa, jotka
vastaavat:
2.2.1.2.1 suurinta kehittynyttä aluetta;2.2.1.2.2 pienintä kahden vierekkäisen puolen välistä kulmaa;2.2.1.2.3 suurinta segmentin korkeutta.
2.2.2 Suurinta aluetta S vastaavilla näyteillä suoritettujen testien katso-
taan koskevan kaikkia muita alueita, jotka ovat pienempiä kuin
S+5% .1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 59
▼B
2.2.3 Jos annetut näytteet ovat kulmassa γ,joka on pienempi kuin 30º,
testien katsotaan koskevan kaikkia valmistettuja laseja, joiden
kulma on suurempi kuin γ− 5º.
Jos annettujen näytteiden kulma γon suurempi tai yhtä suuri kuin
30º, testien katsotaan koskevan kaikkia valmistettuja laseja, joiden
kulma on suurempi tai yhtä suuri kuin 30º.
2.2.4 Jos annettujen näytteiden segmentin korkeus hon suurempi kuin
100 mm, testien katsotaan koskevan kaikkia valmistettuja laseja,
joiden segmentin korkeus on pienempi kuin h + 30 mm.
Jos annettujen näytteiden segmentin korkeus hon pienempi tai yhtä
suuri kuin 100 mm, testien katsotaan koskevan kaikkia valmistet-
tuja laseja, joiden segmentin korkeus on pienempi tai yhtä suuri
kuin 100 mm.
2.3 Näytteiden määrä sarjaa kohti
Kunkin ryhmän näytemäärän on oltava seuraava edellä 1.1.3
kohdassa määritellyn muotoluokan mukaan:
Lasin tyyppi Näytemäärä
Tasainen (kaksi sarjaa) 4
Tasainen ja kaareva (kolme
sarjaa)5
2.4 Testausmenetelmä
2.4.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 1 kohdassa.
2.5 Iskukohdat (ks. liite II M, kuva 2)
2.5.1 Tasaisten ja kaarevien lasien iskukohdat, jotka esitetään liitteen II
M kuvissa 2 a, b ja c, ovat seuraavat:
kohta 1: 3 cm lasin reunoista kohdassa, jossa reunan kaare-
vuussäde on pienin,
kohta 2: 3 cm jonkin keskilinjan reunasta, kun valitaan lasin se
puoli, jossa on mahdollinen nostosaksien jälki,
kohta 3: lasin geometrinen keskipiste,kohta 4: vain kaarevat lasit; tämä kohta valitaan pisimmältä keski-
linjalta siitä osasta lasia, jossa kaarevuussäde on pienin.
2.5.2 Kussakin määrätyssä iskukohdassa suoritetaan vain yksi testi.
2.6 Tulosten tulkinta
2.6.1 Testitulosten katsotaan olevan tyydyttävät, jos sirpaloituminen
täyttää seuraavat edellytykset:
2.6.1.1 sirpaleiden määrä ei missään 5 × 5 cm
2:n neliössä ole alle 40 tai yli
400; tai, enintään 3,5 mm paksun lasin osalta yli 450;
2.6.1.2 edellä tarkoitettua sääntöä varten sirpaletta, joka ulottuu neliön
reunan yli, pidetään sirpaleen puolikkaana;
2.6.1.3 sirpaloitumista ei tarkasteta näytteen reunaa kiertävältä 2 cm:n kais-
taleelta, koska tämä kaistale edustaa lasin kehystä, eikä 7,5 cm:n
säteellä iskukohdasta;
2.6.1.4 sirpaleita, joiden ala ylittää 3 cm2, ei hyväksytä, lukuun ottamatta
2.6.1.3 kohdassa määritellyissä osissa;
2.6.1.5 muutamia pitkänomaisia sirpaleita sallitaan, jos:
— niiden päät eivät ole teräväreunaisia,
— jos ne ulottuvat lasin reunaan, eivät muodostaa sen kanssa yli
45º kulmaa, ja lukuun ottamatta edellä 2.6.2.2 kohdan tarkoitta-
missa tapauksissa:
— niiden pituus ei ylitä 7,5 cm.
2.6.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty näytesarja katsotaan sirpaloi-
tumisen kannalta tyydyttäväksi, jos vähintään yksi seuraavista
edellytyksistä täyttyy:1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 60
▼B
2.6.2.1 kaikista 2.5.1 kohdassa määriteltyjä iskukohtia käyttämällä suorite-
tuista testeistä saadaan tyydyttävä tulos,
2.6.2.2 jos yhdestä kaikista 2.5.1 kohdassa määriteltyjä iskukohtia
käyttämällä suoritetuista testeistä on saatu epätyydyttävä tulos
ottaen huomioon poikkeamat, jotka eivät ylitä seuraavia raja-arvoja:
— enintään viisi 6—7,5 cm pitkää sirpaletta;
— enintään viisi 7,5—10 cm pitkää sirpaletta,
ja testi toistetaan uudella näytteellä, joka on joko 2.6.1 kohdan
vaatimusten mukainen tai poikkeamiltaan edellä määriteltyjen raja-
arvojen mukainen.
2.6.2.3 kun kahdesta kaikkia 2.5.1 kohdassa määriteltyjä iskukohtia
käyttämällä suoritetuista testeistä on saatu epätyydyttävä tulos
ottaen huomioon poikkeamat, jotka eivät ylitä 2.6.2.2 kohdassa
määriteltyjä raja-arvoja, uudella näytesarjalla suoritetut jatkotesti-
sarjat täyttävät 2.6.1 kohdan vaatimukset, tai kun enintään
kahdessa uuden sarjan näytteessä ilmenee edellä 2.6.2.2 kohdassa
annettujen raja-arvojen mukaisia poikkeamia.
2.6.3 Jos edellä tarkoitettuja poikkeamia havaitaan, ne on merkittävä
testausselosteeseen, johon on liitettävä valokuvat tuulilasin kysei-
sistä osista.
3 MEKAANISEN LUJUUDEN TESTI3.1 Testi 227 g:n kuulalla
3.1.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Materiaali Vaikeusindeksi Värjäys Vaikeusindeksi
Hiottu konelasi 2 kirkas 1
Float-lasi 1 sävytetty 2
Konelasi 1
Muita sivuominaisuuksia (mahdolliset johtimet) ei ilmene.
3.1.2 Testikappaleidenlukumäärä
Jokaisesta edellä 1.1.4 kohdassa määritellystä paksuusluokasta
testataan kuusi testikappaletta.
3.1.3 Testausmenetelmä
3.1.3.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 2.1
kohdassa.
3.1.3.2 Pudotuskorkeus (kuulan alapinnasta testikappaleen yläpintaan) osoi-
tetaan seuraavassa taulukossa lasin paksuuden mukaan:
Lasin nimellispaksuus (e) Pudotuskorkeus
e≤3,5 mm 2,0 m + 5/ − 0 mm
3,5 mm < e 2,5 m + 5/ − 0 mm
3.1.4 Tulostentulkin ta
3.1.4.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos testikappale ei
rikkoudu.
3.1.4.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan
mekaanisen lujuuden suhteen tyydyttäväksi, jos vähintään yksi
seuraavista edellytyksistä täyttyy:
3.1.4.2.1 jos enintään yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos,
3.1.4.2.2 jos kahdesta testistä on saatu epätyydyttävät tulokset, uudesta
kuuden testikappaleen sarjalla suoritetusta testisarjasta saadaan
tyydyttävät tulokset.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 61
▼B
4 OPTISET OMINAISUUDET
4.1 Sovelletaan liitteessä II A olevassa 9.1 kohdassa vahvistettuja tava-
nomaisen valonläpäisykertoimen vaatimuksia. Lasimateriaaleihin,
joiden tavanomainen valonläpäisykerroin on alle 70 %, on kiinni-
tettävä liitteen II olevassa 4.5.2 kohdassa määrätty lisämerkki.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 62
▼B
LIITE II I
LAMINOIDUT LASIT, MUUT KUIN TUULILASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Muiden laminoitujen lasien kuin tuulilasien katsotaan kuuluvan eri
tyyppeihin, jos ne eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan
pää- tai sivuominaisuuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;
1.1.2 lasin paksuusluokka, jossa nimellispaksuus ”e” on, kun sallitaan
± 0,2 mm:n valmistustoleranssi, non lasin lasikerrosten lukumäärä.
— luokka I: e ≤5,5 mm
— luokka II: 5,5 mm < e ≤6,5 mm
— luokka III: 6,5 mm < e
1.1.3 välikerroksen tai välikerrosten nimellispaksuus;
1.1.4 välikerroksen tai välikerrosten (esim. PVB:stä tai muusta muovima-
teriaalista valmistettu) laatu ja tyyppi;
1.1.5 erikoiskäsittely, joka jollekin lasikerrokselle on mahdollisesti tehty.
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi);
1.2.2 välikerroksen tai välikerrosten värjäys (kokonaan tai osittain)
(kirkas tai sävytetty);
1.2.3 lasin värjäys (kirkas tai sävytetty).
2 YLEISTÄ
2.1 Muiden laminoitujen lasien kuin tuulilasien osalta testit suoritetaan
tasaisilla testikappaleilla, jotka on leikattu joko olemassa olevista
tuulilaseista tai erityisesti tätä tarkoitusta varten valmistetuista
tuulilaseista. Testikappaleiden on kuitenkin joka suhteessa täysin
vastattava laseja, joiden valmistukselle osan tyyppihyväksyntää
haetaan.
2.2 Ennen kutakin testiä laminoituja testikappaleita on säilytettävä
vähintään neljä tuntia 23 ± 2 ºC:n lämpötilassa. Testikappaleet
testataan mahdollisimman pian sen jälkeen, kun testikappaleet onotettu ulos säilytyspaikastaan.
2.3 Tämän liitteen vaatimusten katsotaan täyttyvän, jos osan a tyyppi-
hyväksyttävän lasin koostumus on sama kuin liitteen II B, II C tai
II K määräysten mukaisesti jo hyväksytyn tuulilasin.
3 PÄÄNISKUTESTI
3.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ilmene.
3.2 Testikappaleiden lukumäärä
Testataan kuusi tasaista testikappaletta, joiden mitat ovat
1 100 × 500 mm (+ 25/ − 0) mm.
3.3 Testausmenetelmä
3.3.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 3 kohdassa.
3.3.2 Pudotuskorkeus on 1,5 m + 0/ − 5 mm.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 63
▼B
3.4 Tulosten tulkinta
3.4.1 Tämän testin tuloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat
edellytykset täyttyvät:
3.4.1.1 testikappale antaa periksi ja rikkoutuu siten, että siinä on useita
ympyränmuotoisia säröjä, joiden keskipisteenä on suunnilleen isku-
kohta;
3.4.1.2 välikerroksen repeämät ovat sallittuja, mutta testinuken pää ei saa
mennä testikappaleen läpi;
3.4.1.3 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.
3.4.2 Osan tyyppihyväksyntätestiin toimitettu testikappalesarja katsotaan
pääniskutestin suhteen tyydyttäväksi, jos toinen seuraavasta
kahdesta edellytyksestä täyttyy:
3.4.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos;
3.4.2.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella näytesar-
jalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät tulokset.
4 MEKAANISEN LUJUUDEN TESTI — 227 G:N KUULATESTI
4.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksi
Sivuominaisuuksia ei ilmene.
4.2 Testikappaleiden määrä
Testataan neljä tasaista neliskulmaista testikappaletta, joiden sivun
pituus on 300 mm (+ 10/ − 0 mm).
4.3 Testausmenetelmä
4.3.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 2.1
kohdassa.
4.3.2 Pudotuskorkeus (kuulan alapinnasta testikappaleen yläpintaan)
ilmoitetaan seuraavassa taulukossa nimellispaksuuden funktiona:
Nimellispaksuus Pudotuskorkeus
e≤5,5 mm 5 m
5,5 mm ≤e≤6,5 mm 6 m + 25 mm/ − 0 mm
6,5 mm ≤e7 m
4.4 Tulosten tulkinta
4.4.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edelly-
tykset täyttyvät:
— kuula ei mene testikappaleen läpi,
— testikappale ei hajoa useaan sirpaleeseen,— iskukohdan vastaiselle puolelle mahdollisesti muodostuvien
harvojen sirpaleiden kokonaismassa ei ylitä 15 g:aa.
4.4.2 Osan tyyppihyväksyntätestiin toimitettu testikappalesarja katsotaan
mekaanisen lujuuden kannalta tyydyttäväksi, jos toinen seuraavasta
kahdesta edellytyksestä täyttyy:
4.4.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos;
4.4.2.2 jos enintään kahdesta testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella
testikappalesarjalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät
tulokset.
5 YMPÄRISTÖN KULUTUKSEN SIETOTESTI5.1 Naarmuuntumistesti
5.1.1 Vaikeusindeksit ja testausmenetelmä
Sovelletaan liitteessä II A olevan 4 kohdan vaatimuksia, testiä
jatketaan 1 000 kierrosta.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 64
▼B
5.1.2 Tulostentulkin ta
Turvalasi katsotaan naarmuuntumisenkeston suhteen tyydyttäväksi,
jos valon hajaantuminen testikappaleen naarmuttamisen tuloksena
ei ole yli 2 %.
5.2 Korkean lämpötilan testi
Sovelletaan liitteessä II A olevan 5 kohdan vaatimuksia.
5.3 Säteilynsietotesti
5.3.1 Yleiset vaatimukset
Tämä testi suoritetaan vain, jos laboratorio katsoo sen tarpeelliseksi
sen hallussa olevien välikerrosta koskevien tietojen perusteella.
5.3.2 Sovelletaan liitteessä II A olevan 6 kohdan vaatimuksia.
5.4 Kosteudensietotesti
Sovelletaan liitteessä II A olevan 7 kohdan vaatimuksia.
6 OPTISET OMINAISUUDET
Sovelletaan liitteessä II A olevassa 9.1 kohdassa vahvistettuja
valonläpäisevyyttä koskevia vaatimuksia. Lasimateriaaleihin, joiden
tavanomainen valonläpäisykerroin on alle 70 %, on merkittävä liit-
teen II olevassa 4.5.2 kohdassa määrätty lisämerkki.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 65
▼B
LIITE II J
LASI-MUOVILASIT, MUUT KUIN TUULILASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Muiden lasi-muovilasien kuin tuulilasien katsotaan kuuluvan eri
tyyppeihin, jos ne eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan
pää- tai sivuominaisuuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 lasin paksuusluokka, jossa nimellispaksuus ”e” on, kun sallitaan
± 0,2 mm:n valmistustoleranssi;
— luokka I: e ≤3,5 mm
— luokka II: 3,5 mm < e ≤4,5 mm
— luokka III: 4,5 mm < e
1.1.3 välikerroksena toimivan muovikerroksen/ välikerroksina toimivien
muovikerrosten nimellispaksuus;
1.1.4 lasin nimellispaksuus;
1.1.5 välikerroksena toimivan muovimateriaalikerroksen/ välikerroksina
toimivien muovimateriaalikerrosten (esim. PVB tai muu muovima-
teriaali) ja sisäpinnan muovikerroksen laatu ja tyyppi;
1.1.6 mahdollinen erikoiskäsittely, joka lasikerrokselle on tehty.
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi);
1.2.2 välikerroksen tai välikerrosten värjäys (kirkas tai sävytetty) koko-
naan tai osittain;
1.2.3 lasin värjäys (kirkas tai sävytetty),
2 YLEISTÄ
2.1 Muiden lasi-muovilasien kuin tuulilasien osalta testit suoritetaan
tasaisilla testikappaleilla, jotka on leikattu joko varsinaisista tai
erityisesti valmistetuista tuulilaseista. Testikappaleiden on kuitenkin
joka suhteessa täysin vastattava laseja, joiden valmistukselle osan
tyyppihyväksyntää haetaan.
2.2 Ennen kutakin testiä lasi-muovitestikappaleita on säilytettävä
vähintään neljä tuntia 23 ± 2 ºC:n lämpötilassa. Testit on suoritet-
tava mahdollisimman pian sen jälkeen, kun testikappaleet on otettu
ulos säilytyspaikastaan.
2.3 Tämän liitteen vaatimusten katsotaan täyttyvän, jos osan tyyppi-
hyväksyntään jätetyn lasin koostumus on sama kuin liitteen II D
määräysten mukaisesti jo hyväksytyn tuulilasin.
3 PÄÄNISKUTESTI
3.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ilmene.
3.2 Testikappaleiden lukumäärä
Testataan kuusi tasaista testikappaletta, joiden mitat ovat
1 100 × 500 mm (+ 5/ − 2) mm.
3.3 Testausmenetelmä
3.3.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä II A olevassa 3 kohdassa.
3.3.2 Pudotuskorkeus on 1,50 m + 0/ − 5 mm.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 66
▼B
3.4 Tulosten tulkinta
3.4.1 Tämän testin tuloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat
edellytykset täyttyvät:
3.4.1.1 lasikerros rikkoutuu siten, että siinä on useita säröjä;
3.4.1.2 välikerroksen repeämät ovat sallittuja, jos testinuken pää ei mene
testikappaleen läpi;
3.4.1.3 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.
3.4.2 Osan tyyppihyväksyntätestiin jätetty testikappalesarja katsotaan
pääniskutestin suhteen tyydyttäväksi, jos toinen seuraavasta
kahdesta edellytyksestä täyttyy:
3.4.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos;
3.4.2.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappa-
lesarjalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät tulokset.
4 MEKAANISEN LUJUUDEN TESTI — 227 G:N KUULATESTI
4.1 Liitteessä II I olevan 4 kohdan säännöksiä sovelletaan lukuun otta-
matta 4.3.2 kohdan taulukkoa, joka korvataan seuraavalla:
Nimellispaksuus Putouskorkeus
e≤3,5 mm 5 m/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150+ 25/ − 0 mm 3,5 mm ≤e≤4,5 mm 6 m
e 4,5 mm 7 m
4.2 Liitteessä II I olevassa 4.4.1.2 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia
ei kuitenkaan sovelleta.
5 YMPÄRISTÖN KULUTUKSEN SIETOTESTIT5.1 Naarmuuntumistesti
5.1.1 Ulkopinnan naarmuuntumistesti
Sovelletaan liitteessä II I olevan 5.1 kohdan vaatimuksia.
5.1.2 Sisäpinnan naarmuuntumistesti
Sovelletaan liitteessä II K olevan 2.1 kohdan vaatimuksia.
5.2 Korkean lämpötilan testi
Sovelletaan liitteessä II A olevan 5 kohdan vaatimuksia.
5.3 Säteilynsietotesti
Sovelletaan liitteessä II A olevan 6 kohdan vaatimuksia.
5.4 Kosteudensietotesti
Sovelletaan liitteessä II A olevan 7 kohdan vaatimuksia.
5.5 Lämpötilamuutosten sietotesti
Sovelletaan liitteessä II A olevan 8 kohdan vaatimuksia.
6 OPTISET OMINAISUUDET
Sovelletaan liitteessä II A olevassa 9.1 kohdassa vahvistettuja tava-
nomaiseen valonläpäisyyn liittyviä vaatimuksia. Lasimateriaaleihin,
joiden tavanomainen valonläpäisykerroin on alle 70 %, on kiinni-
tettävä liitteessä II olevassa 4.5.2. kohdassa määrätty lisämerkki.
7 TULENKESTÄVYYSTESTI
Sovelletaan liitteessä II A olevan 10 kohdan vaatimuksia.
8 KEMIALLISTEN AINEIDEN SIETOTESTI
Sovelletaan liitteessä II A olevan 11 kohdan vaatimuksia.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 67
▼B
LIITE II K
MUOVIPINNOITETUT TURVALASIT
(pinnoitus sisäpinnalla)
1 TYYPIN MÄÄRITTELY
Liitteessä II B, II C, II H ja II I määriteltyjen turvalasimateriaalien,
jos niiden sisäpinta on päällystetty muovimateriaalikerroksella, on
oltava seuraavien vaatimusten mukaisia asianomaisten liitteiden
määräysten lisäksi.
2 NAARMUUNTUMISTESTI
2.1 Vaikeusindeksit ja testausmenetelmät
Muovipinnoitukselle on tehtävä liitteen II A olevan 4 kohdan
mukainen, 100 kierrosta kestävä testi.
2.2 Tulosten tulkinta
Muovipinnoitteen naarmuuntumisen kestoa on pidettävä
tyydyttävänä, jos hajavalo hankauksen seurauksena ei ole suurempi
kuin 4 %.
3 KOSTEUDENSIETOTESTI
3.1 Muovipinnoitetun karkaistun turvalasin osalta on suoritettava
kosteudensietotesti.
3.2 Sovelletaan liitteessä II A olevan 7 kohdan vaatimuksia.
4 LÄMPÖTILAMUUTOSTEN SIETOTESTI
Sovelletaan liitteessä II A olevan 8 kohdan vaatimuksia.
5 TULENKESTÄVYYSTESTI
Sovelletaan liitteessä II A olevan 10 kohdan vaatimuksia.
6 KEMIALLISTEN AINEIDEN SIETOTESTI
Sovelletaan liitteessä II A olevan 11 kohdan vaatimuksia.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 68
▼B
LIITE II L
KAKSOISLASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Kaksoislasien katsotaan kuuluvan eri tyyppeihin, jos ne eroavat
toisistaan vähintään yhden seuraavan pää- tai sivuominaisuuden
osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;
1.1.2 kaksoislasin koostumus (symmetrinen, epäsymmetrinen);
1.1.3 kunkin osalasin tyyppi, sellaisena kuin se on määritelty liitteissä II
H, II I tai II J olevassa 1 kohdassa;
1.1.4 kahden lasin välisen välin nimellisleveys;
1.1.5 tiivistystyyppi (orgaaninen tai lasi/lasi, lasi/metalli).
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 Kunkin osalasin sivuominaisuudet, sellaisena kuin ne on määritelty
liitteissä II H, II I tai II J olevassa 1.2 kohdassa.
2 YLEISTÄ
2.1 Kunkin kaksoislasiin kuuluvan lasin on oltava joko osana tyyppi-
hyväksytty tai täytettävä siihen sovellettavat liitteen (II H, II I tai
II J) vaatimukset.
2.2 Kaksoislaseille, joilla on nimellisleveys ”e”, suoritettujen testien
katsotaan koskevan kaikkia ominaisuuksiltaan samanlaisia kaksoi-
slaseja, joiden välin nimellisleveys on ”e” ± 3 mm. Osan
tyyppihyväksynnän hakija voi kuitenkin jättää testeihin näytteen,
jonka väli on pienin ja näytteen, jonka väli on suurin.
2.3 Kun kyseessä on kaksoislasi, jossa on vähintään yksi laminoitu lasi
tai yksi lasi-muovilasi, testikappaleita säilytetään vähintään 4 testiä
edeltävää tuntia 23 ± 2 ºC:n lämpötilassa. Testit on suoritettava heti
kun testikappaleet on otettu ulos säilytyspaikastaan.
3 PÄÄNISKUTESTI3.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ilmene.
3.2 Testikappaleiden lukumäärä
Kunkin edellä 1.1.4 kohdassa määritellyn osalasien paksuusluokan
ja välin paksuuden mukaan testataan kuusi testikappaletta, joiden
mitat ovat 1 100 mm × 500 mm (+ 5/ − 2) mm.
3.3 Testausmenetelmä
3.3.1 Käytettävä menetelmä kuvataan liitteessä II A olevassa 3 kohdassa.
3.3.2 Pudotuskorkeus on 1,50 m (+ 0/ − 5 mm).
3.3.3 Epäsymmetrisen kaksoislasin osalta suoritetaan kolme testiä toisella
ja kolme testiä toisella puolella.
3.4 Tulosten tulkinta
3.4.1 Kahdesta tasaisesti karkaistusta lasista koostuva kaksoislasi:
Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos molemmat osat
rikkoutuvat.
3.4.2 Kahdesta laminoidusta ja/tai lasi-muovilasista koostuva kaksoislasi,
muut kuin tuulilasit:
Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edelly-
tykset täyttyvät:1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 69
▼B
3.4.2.1 testikappaleen molemmat osat antavat periksi ja rikkoutuvat siten,
että niissä on useita ympyränmuotoisia säröjä, joiden keskipiste on
suunnilleen iskukohta;
3.4.2.2 välikerrosten repeämät ovat sallittuja, mutta testinuken pää ei saa
mennä testikappaleen läpi;
3.4.2.3 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.
3.4.3 Tasaisesti karkaistusta lasista ja yhdestä laminoidusta tai lasi-
muovilasista koostuvat kaksoislasit, muut kuin tuulilasit:
3.4.3.1 karkaistu lasi rikkoutuu;
3.4.3.2 laminoitu lasi tai lasi-muovilasi antaa periksi ja rikkoutuu siten, että
siinä on useita ympyränmuotoisia säröjä, joiden keskipiste on suun-
nilleen iskukohta;
3.4.3.3 välikerroksen/välikerrosten repeämät ovat sallittuja, jos testinuken
pää ei mene testikappaleen läpi;
3.4.3.4 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.3.4.4 Osan tyyppihyväksyntätestiin toimitettu testikappalesarja katsotaan
siihen kohdistuvan pään iskun osalta tyydyttäväksi, jos toinen seur-
aavasta kahdesta edellytyksestä täyttyy:
3.4.4.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos;
3.4.4.2 jos yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappa-
lesarjalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät tulokset.
4 OPTISET OMINAISUUDET
Sovelletaan liitteessä II A olevassa 9.1 kohdassa vahvistettuja tava-
nomaista valonläpäisevyyttä koskevia vaatimuksia.
Lasimateriaaleihin, joiden tavanomainen valonläpäisykerroin on
alle 70 %, on kiinnitettävä liitteen II olevassa 4.5.2 kohdassa
määrätty lisämerkki.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 70
▼B
LIITE II M
SEGMENTIN KORKEUDEN JA ISKUKOHTIEN PAIKAN MITTAUS
Kuva 1
Segmentin korkeuden h määrittäminen
— Lasissa, jossa on yksi kaarre, segmentin korkeus on enintään h1.
— Lasissa, jossa on kaksoiskaarre, segmentin korkeus on enintään h1+h2.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 71
▼B
Kuva 2 a, b ja c
Tasaisesti karkaistulle lasille määrätyt iskukohdat
Kuvissa 2 a, 2 b ja 2 c esitetyt kohdat ”2” ovat esimerkkejä liitteessä II H
olevassa 2.5 kohdassa vahvistetuista kohtien ”2” sijainnista.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 72
▼B
LIITE II N
ESIMERKKEJÄ OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ
(ks. liitteessä II oleva 4.7 kohta)
Tavalliset laminoidut tuulilasit
Edellä oleva laminoituun tuulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki
osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän direktiivin
mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001241.
Laminoidut muovipinnoitteiset tuulilasit
Edellä oleva laminoituun muovipinnoitteiseen tuulilasiin kiinnitetty osan tyyppi-
hyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2)
tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001242.
Käsitellyt laminoidut tuulilasit
Edellä oleva käsiteltyyn laminoituun lasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntä-
merkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän
direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001243.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 73
▼B
Lasi-muovituulilasit
Edellä oleva lasi-muovituulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki
osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän direktiivin
mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001244.
Muut lasit kuin tuulilasit ja joiden tavanomainen valonläpäisevyys on alle
70 %:
Edellä oleva osan tyyppihyväksyntämerkki, joka on kiinnitetty muuhun lasiin
kuin tuulilasiin ja jota koskevat liitteessä II A olevan 9.1.4.2 kohdan vaati-
mukset, osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän
direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001245.
Kaksoislasit, joiden tavanomainen valonläpäisevyys on alle 70 %
Edellä oleva kaksoislasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että
kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän direktiivin mukaisesti osan
tyyppihyväksyntänumerolla 001246.
Muut lasit kuin tuulilasit ja joiden tavanomainen valonläpäisevyys on 70 %
tai enemmän1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 74
▼B
Edellä oleva osan tyyppihyväksyntämerkki, joka on kiinnitetty lasiin, joka ei ole
tuulilasi, ja jota koskevat liitteessä II A olevan 9.1.4.1 kohdan vaatimukset,
osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän direktiivin
mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 75
▼B
LIITE II O
TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUS
1 MÄÄRITELMÄT
Tässä liitteessä tarkoitetaan:
1.1 ”Tuotetyypillä” kaikkia pääominaisuuksiltaan samanlaisia laseja.1.2 ”Paksuusluokalla” kaikkia laseja, joiden osien paksuus on salli-
tuissa rajoissa.
1.3 ”Tuotantoyksiköllä” kaikkia samassa paikassa toimivia yhden tai
useamman tyyppisen lasin tuotantovälineitä; siihen voi kuulua
useita tuotantolinjoja.
1.4 ”Vuorolla” tuotantojaksoa, joka suoritetaan samalla tuotantolinjalla
päivittäisenä työaikana.
1.5 ”Tuotantoajolla” samalla tuotantolinjalla suoritettua saman tuote-
tyypin jatkuvaa tuotantojaksoa.
1.6 ”Ps:llä” samassa vuorossa tuotettujen samaa tuotetyyppiä edusta-
vien lasien määrää.
1.7 ”Pr:llä” tuotantoajon aikana tuotettujen samaa tuotetyyppiä edusta-
vien lasien määrää.
2 TESTIT
Laseille suoritetaan seuraavat testit:
2.1 Tasaisesti karkaistut lasit
2.1.1 Sirpaloitumistesti liitteessä II H olevan 2 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.1.2 Valonläpäisymittaus liitteessä II A olevan 9.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.2 Tavalliset laminoidut tuulilasit ja lasi-muovituulilasit
2.2.1 Pääniskutesti liitteessä II B olevan 3 kohdan vaatimusten mukai-
sesti.
2.2.2 Testi 2260 g:n kuulalla liitteessä II B olevan 4.2 kohdan ja liit-
teessä II A olevan 2.2 kohdan vaatimusten mukaisesti.
2.2.3 Korkean lämpötilan sietotesti liitteessä II a olevan 5 kohdan vaati-
musten mukaisesti.
2.2.4 Valonläpäisymittaus liitteessä II A olevan 9.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.2.5 Optisen vääristymän testi liitteessä II A olevan 9.2 kohdan vaati-
musten mukaisesti.
2.2.6 Heijastuskuvan erotustesti liitteessä II A olevan 9.3 kohdan vaati-
musten mukaisesti.
2.2.7 Vain lasi-muovituulilasien osalta:
2.2.7.1 Naarmuuntumistesti liitteessä II K olevan 2.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.2.7.2 Kosteudensietotesti liitteessä II K olevan 3 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.2.7.3 Kemiallisten aineiden sietotesti liitteessä II A olevan 11 kohdan
vaatimusten mukaisesti.
2.3 Tavalliset laminoidut lasit ja lasi-muovilasit, muut kuin tuuli-
lasit
2.3.1 Testi 227 g:n kuulalla liitteessä II I olevan 4 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.3.2 Korkean lämpötilan testi liitteessä II A olevan 5 kohdan vaati-
musten mukaisesti.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 76
▼B
2.3.3 Valonläpäisymittaus liitteessä II A olevan 9.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.3.4 Vain lasi-muovilasien osalta:
2.3.4.1 Naarmuuntumistesti liitteessä II K olevan 2.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.3.4.2 Kosteudensietotesti liitteessä II K olevan 3 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.3.4.3 Kemiallisten aineiden sietotesti liitteessä II A olevan 11 kohdan
vaatimusten mukaisesti.
2.3.5 Edellä olevat edellytykset katsotaan täytetyiksi, jos vastaavat testit
on suoritettu koostumukseltaan samanlaiselle tuulilasille.
2.4 Käsitellyt laminoidut tuulilasit
2.4.1 Tämän liitteen 2.2 kohdassa määrättyjen testien lisäksi on suoritet-
tava sirpaloitumistesti liitteessä II C olevan 4 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.5 Muovipinnoitteiset lasit
Tämän liitteen eri kohdissa esitettyjen testien lisäksi on suoritettava
seuraavat testit:
2.5.1 naarmuuntumistesti liitteessä II K olevan 2.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.5.2 kosteudensietotesti liitteessä II K olevan 3 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.5.3 kemiallisten aineiden sietotesti liitteessä II A olevan 11 kohdan
vaatimusten mukaisesti.
2.6 Kaksoislasit
Tässä liitteessä esitetyt testit suoritetaan yhtä usein ja samoja vaati-
muksia noudattaen kullekin kaksoislasin osan muodostavalle lasille.
3 TESTITIHEYS JA TULOKSET
3.1 Sirpaloitumistesti
3.1.1 Testit
3.1.1.1 Ensimmäinen testisarja, jolla aiheutetaan murtuma kuhunkin tällä
direktiivillä määriteltyyn iskukohtaan, suoritetaan ja valokuvataan
kunkin uuden tyyppisen lasin tuotannon alkaessa pahimman murtu-
makohdan määrittämiseksi.
3.1.1.2 Tuotantoajon aikana suoritetaan vertailutesti 3.1.1.1 kohdassa
määriteltyä murtumakohtaa käyttämällä.
3.1.1.3 Tarkastus suoritetaan kunkin tuotantoajon alussa tai värinvaihdon
jälkeen.
3.1.1.4 Tuotantoajon aikana vertailutestit suoritetaan seuraavaa vähimmäis-
tiheyttä noudattamalla:
Karkaistut tuulilasit Käsitellyt laminoidut tuulilasit
Pr≤500: yksi rikkoutuminen
työvuoroa kohden0,1 % tyyppiä kohden
Pr 500: yksi rikkoutuminen
työvuoroa kohden
3.1.1.5 Vertailutesti suoritetaan tuotantoajon päättyessä yhdellä valmiste-
tuista laseista.
3.1.1.6 Jos Pr < 20, suoritetaan vain yksi sirpaloitumistesti tuotantoajoa
kohden.
3.1.2 Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin, mukaan lukien valokuvaamat-
tomat tulokset.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 77
▼B
Lisäksi kunkin vuoron aikana otetaan valokuva, paitsi tapauksessa,
jossa Pr ≤500, jolloin otetaan vain yksi valokuva tuotantoajoa
kohden.
3.2 Pääniskutesti
3.2.1 Testit
Tarkastus suoritetaan näytteillä, jotka vastaavat vähintään 0,5 %
yhden tuotantolinjan päivittäisestä laminoitujen tuulilasien tuotan-
nosta, enintään 15 tuulilasia päivässä.
Näytteiden valinnan on edustettava eri tuulilasityyppien valmis-
tusta.
Hallintoviranomaisen suostumuksella nämä testit voidaan korvata
2 260 g:n kuulatestillä (ks. 3.3 kohta jäljempänä). Pään iskeyty-
misen vaikutus on joka tapauksessa testattava vähintään kahdella
kunkin paksuusluokan näytteellä vuosittain.
3.2.2 Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.3 Testi 2 260 g:n kuulalla
3.3.1 Testit
Vähimmäistarkastustiheys on yksi täydellinen testi kuukaudessa
jokaista paksuusluokkaa kohden.
3.3.2 Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.4 Testi 227 g:n kuulalla
3.4.1 Testit
Testikappaleet leikataan näytteistä. Käytännön syistä testit voidaan
kuitenkin suorittaa valmiilla tuotteilla tai niiden osilla.
Tarkastus suoritetaan näytteillä, jotka vastaavat vähintään 0,5 %
yhden vuoron tuotannosta, enintään 10 näytettä päivässä.
3.4.2 Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.5 Korkean lämpötilan testi
3.5.1 Testit
Testikappaleet leikataan näytteistä. Käytännön syistä testit voidaan
kuitenkin suorittaa valmiilla tuotteilla tai niiden osilla. Ne valitaan
siten, että kaikki välikerrokset testataan suhteessa niiden käyttöön.
Tarkastus suoritetaan vähintään kolmella näytteellä välikerroksen
väriä kohden päivittäisessä tuotannossa.
3.5.2 Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.6 Valonläpäisy
3.6.1 Testit
Tässä testissä käytetään näytteitä, jotka edustavat sävytettyjä
valmiita tuotteita.
Tarkastus suoritetaan vähintään kunkin tuotantoajon alussa, jos
lasin ominaisuuksissa on tapahtunut muutoksia, jotka voivat
vaikuttaa testin tuloksiin.
Lasit, joiden tavanomaiseksi valonläpäisevyydeksi on osan tyyppi-
hyväksynnässä tuulilasien osalta mitattu 80 % tai yli, ja muiden
lasien kuin tuulilasien ja V-luokan lasien osalta (ks. liitteessä II
oleva 4.5.2 kohta) vähintään 75 %, vapautetaan tästä testistä.
Karkaistujen lasien osalta lasin valmistaja voi vaihtoehtoisesti jättää
todistuksen edellä tarkoitettujen vaatimusten mukaisuudesta.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 78
▼B
3.6.2 Tulokset
Valonläpäisevyysarvo on merkittävä muistiin. Varjostus- tai
tummennusnauhoilla varustettujen tuulilasien osalta on lisäksi
tarkastettava liitteessä II olevassa 2.2.1.2.2.4 kohdassa tarkoitetuista
piirustuksista, että tällaiset nauhat ovat I-vyöhykkeen ulkopuolella,
sen ajoneuvoluokan mukaan, johon tuulilasi on tarkoitettu.
3.7 Optinen vääristymä ja heijastuskuvan erotus
3.7.1 Testit
Kaikki tuulilasit on tarkastettava näkyvien vikojen varalta. Lisäksi
eri näkyvyysalueilla suoritetaan mittauksia tässä direktiivissä
määrättyjä menettelyjä tai jotakin vastaavat tulokset antavaa mene-
telmää käyttämällä seuraavia vähimmäistiheyksiä noudattaen:
— joko Ps ≤200, yksi näyte vuoroa kohden,
— tai Ps 200, kaksi näytettä vuoroa kohden,— tai 1 % koko tuotannosta, kun näytteet valitaan siten, että ne
edustavat koko tuotantoa.
3.7.2 Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.8 Naarmuuntumistesti
3.8.1 Testit
Tämä testi suoritetaan ainoastaan muovipinnoitteisille laseille ja
lasi-muovilaseille. Kuukautta ja muovisen pinnoitteen tai väliker-
roksen tyyppiä kohti on suoritettava vähintään yksi tarkastus.
3.8.2 Tulokset
Valon hajaantumisen mittaus merkitään muistiin.
3.9 Kosteudensietotesti
3.9.1 Testit
Tämä testi suoritetaan ainoastaan muovipinnoitteisilla laseilla ja
lasi-muovilaseilla. Kuukautta ja muovisen pinnoitteen tai väliker-
roksen tyyppiä kohti on suoritettava vähintään yksi tarkastus.
3.9.2 Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.10 Kemiallisten aineiden sietotesti
3.10.1 Testit
Tämä testi suoritetaan ainoastaan muovipinnoitteisilla laseilla ja
lasi-muovilaseilla. Kuukautta ja muovisen pinnoitteen tai väliker-
roksen tyyppiä kohti on suoritettava vähintään yksi tarkastus.
3.10.2 Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 79
▼B
LIITE II P
ILMOITUS OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄSTÄ, OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN
EPÄÄMISESTÄ, LAAJENNUKSESTA TAI PERUUTTAMISESTA TAI TUOTANNON
LOPULLISESTA PÄÄTTYMISESTÄ TURVALASITYYPIN OSALTA
1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 80
▼B
Lisäys 1
LAMINOIDUT TUULILASIT
(tavalliset, käsitellyt tai muovipinnoitteiset)
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen II B, II C tai II K mukaisesti)
1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 81
▼B
Lisäys 2
LASI-MUOVITUULILASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen II D mukaisesti)
1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 82
▼B
Lisäys 3
TASAISESTI KARKAISTUT LASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen II H tai II K mukaisesti)
1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 83
▼B
Lisäys 4
LAMINOIDUT LASIT, MUUT KUIN TUULILASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen II I tai II K mukaisesti)
1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 84
▼B
Lisäys 5
LASI-MUOVILASIT, MUUT KUIN TUULILASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen II J mukaisesti)
1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 85
▼B
Lisäys 6
KAKSOISLASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen II L mukaisesti)
1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 86
▼B
Lisäys 7
1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 87
▼B
LIITE III
AJONEUVOT — VAATIMUKSET TUULILASIEN JA MUIDEN LASIEN
ASENTAMISESTA AJONEUVOON
1 Tuulilasit ja muut lasit asennetaan siten, että huolimatta ajoneuvoon
tavanomaisissa käyttöolosuhteissa kohdistuvista rasituksista, ne
pysyvät paikallaan ja turvaavat näkyvyyden ja turvallisuuden
ajoneuvossa oleville.
2 Kaikkien M- ja N-luokan moottoriajoneuvojen osalta on tehtävä
seuraavat tarkastukset:
2.1 tuulilasissa on liitteessä II olevassa 4.4 kohdassa määrätty asianmu-
kainen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja lisäksi yksi liitteessä
II olevassa 4.5.1 kohdassa määrätty lisämerkki.
2.1.1 tuulilasi on tyyppihyväksytty ajoneuvotyypille, johon se on asen-
nettu;
2.1.2 tuulilasi on asennettu oikein suhteessa ajoneuvon R-pisteeseen.
Tämä voidaan varmistaa ajoneuvon valmistajan valinnan mukaan
joko ajoneuvosta tai piirustuksista;
2.2 Sivu- ja takaikkunoissa on asianmukainen liitteessä II olevassa 4.4
kohdassa määrätty osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki. Sivu- ja
takaikkunoissa, joiden läpi joko kuljettajan suora näkökenttä on
180º tai joiden läpi kuljettajan epäsuora näkökenttä saavutetaan
sisä- tai ulkopuolisilla taustapeileillä, jotka vastaavat direktiivin
71/127/ETY vaatimuksia, ei saa olla liitteessä II olevassa 4.5.2
kohdassa määrättyä lisämerkkiä.
2.3 Kattoluukun lasissa on liitteessä II olevassa 4.4 kohdassa määrätty
osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki. Kattoikkunoissa saa olla liit-
teessä II olevassa 4.5.2 kohdassa määrätty lisämerkki.
2.4 On suoritettava tarkastus, jotta muissa kuin edellä 2.1—2.3
kohdassa tarkoitetussa lasissa (esim. sisätilan seinät) on liitteessä
II olevassa 4.4 kohdassa määrätty osan ETY-tyyppihyväksyntä-
merkki, ja tarvittaessa lisäksi liitteessä II olevassa 4.5.2 kohdassa
määrätty lisämerkki.
3 Kaikkien O-luokan ajoneuvojen osalta on tarkastettava, että laseissa
on liitteessä II olevassa 4.4 kohdassa määrätty osan ETY-tyyppi-
hyväksyntämerkki, ja lisäksi tarvittaessa liitteessä II olevassa 4.5.2
kohdassa määrätty lisämerkki.1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 88
▼B
Lisäys
LIITE AJONEUVOTYYPIN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSEEN TURVALASIEN
ASENTAMISESTA
(Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun direktiivin 70/156/ETY 4
artiklan 2 kohta ja 10 artikla)
1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 89
▼B
1992L0022 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 90