1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä tammikuuta 1980,
kätilön tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen
vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoa-
misen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi
(80/154/ETY)
(EYVL L 33, 11.2.1980, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Neuvoston direktiivi 80/1273/ETY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1980 L 375 74 31.12.1980
►M2 Neuvoston direktiivi 89/594/ETY, annettu 30 päivänä lokakuuta 1989 L 341 19 23.11.1989
►M3 Neuvoston direktiivi 90/658/ETY, annettu 4 päivänä joulukuuta 1990 L 353 73 17.12.1990
Muutettu:
►A1 Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirja L 302 23 15.11.1985
►A2 Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä tammikuuta 1980,
kätilön tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista
kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustami-sesta sekä toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen
tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi
(80/154/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 49, 57 ja 66 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1)
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2)
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen mukaisesti kaikenlainen kansalaisuuteen perus-
tuva syrjintä liikkeen perustamisen ja palvelujen tarjoamisenyhteydessä on kielletty siirtymäkauden päätyttyä; kyseistä kansalaisuu-teen perustuvaa kohtelua koskevaa periaatetta sovelletaan erityisestimyönnettäessä lupa kätilön ammatin harjoittamiseen sekä ammatillisten
järjestöjen tai toimielimien rekisteriin merkitsemiseen tai niiden
jäsenyyteen,
kuitenkin näyttää suotavalta saattaa voimaan tiettyjä säännöksiä sijoit-
tautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaankäyttämisen helpottamiseksi kätilön toiminnassa,
perustamissopimuksen mukaisesti jäsenvaltiot eivät saa myöntää
minkäänlaista tukea, joka saattaisi vääristää sijoittautumisen edelly-
tyksiä,
perustamissopimuksen 57 artiklan 1 kohdassa määrätään, että annetaan
direktiivit tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoi-suutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta,
vaikuttaa suotavalta, että kätilöiden koulutusta koskevien vaatimusten
yhteensovittamisesta säädettäisiin samanaikaisesti tutkintotodistustenvastavuoroisen tunnustamisen kanssa; tällaisesta yhteensovittamisesta
säädetään direktiivissä 80/155/ETY (
4),
jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaan kätilöntoimeen ryhtymiseksi ja
sen harjoittamiseksi asianomaiselta edellytetään kätilön tutkintotodis-tusta,
koska direktiivi tutkintotodistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta ei
välttämättä merkitse kyseisten tutkintotodistusten edellyttämän koulu-tuksen vastaavuutta, muodollisen koulutustodistuksen kyseessä ollessatulee näiden pätevyystodistusten käyttö sallia vain sen jäsenvaltion
kielellä, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee,
helpottaakseen kansallisten viranomaisten toimintaa tämän direktiivin
soveltamiseksi, jäsenvaltiot voivat määrätä, että tämän direktiivinkoulutusvaatimukset täyttävän henkilön on muodollisten koulutodis-tusten lisäksi esitettävä sen maan toimivaltaisen viranomaisen, jostahän on peräisin tai josta hän tulee, antama todistus siitä, että kyseiset
koulutustodistukset ovat sellaisia, joita tässä direktiivissä tarkoitetaan,
kun on kyse palvelujen tarjoamisesta, vaatimus ammatillisten
järjestöjen tai toimielinten rekisteriin merkitsemisestä tai jäsenyydestä,joka liittyy toiminnan kiinteään ja pysyvään harjoittamiseen, muodos-1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 2
(1) EYVL N:o C 18, 12.2.1970, s. 1
(2) EYVL N:o C 101, 4.8.1970, s. 26
(3) EYVL N:o C 146, 11.12.1970, s. 17
(4) EYVL N:o L 33, 11.2.1980, s. 8
▼B
taisi epäilemättä toiminnan väliaikaisen harjoittamisen yhteydessä
esteen henkilölle, joka aikoo tarjota palveluja; kyseinen vaatimus ontästä syystä poistettava; tällaisessa tapauksessa on kuitenkin taattava
ammatillinen valvonta, joka on mainittujen ammatillisten järjestöjen
tai toimielinten tehtävänä; tästä syystä olisi, jollei perustamissopi-muksen 62 artiklasta muuta johdu, säädettävä, että asianomainenvoidaan velvoittaa esittämään vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltai-selle viranomaiselle palvelujen tarjoamista koskevat yksityiskohtaiset
tiedot,
kun on kyse hyvän maineen ja nuhteettomuuden vaatimuksista, on
erotettava toisistaan vaatimukset, jotka on täytettävä ennen kuin
ryhdytään harjoittamaan ammattia, ja ne, jotka on täytettävä sitä harjoi-
tettaessa, ja
palkatussa työssä toimivien kätilöiden suhteen työntekijöiden vapaasta
liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annettu
neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68 (
1), ei sisällä erityisiä säännöksiä
nuhteettomuudesta tai hyvästä maineesta, ammatillisesta valvonnastaeikä ammattinimikkeiden käytöstä; jäsenvaltiosta riippuen tällaisiasäännöksiä sovelletaan tai voidaan soveltaa sekä palkatussa työssäoleviin että itsenäisinä ammatinharjoittajina toimiviin henkilöihin;
kätilöiden toiminta kaikissa jäsenvaltioissa edellyttää kätilön tutkintoto-
distusta, todistusta tai muuta muodollista kelpoisuutta osoittavaaasiakirjaa; mainittua toimintaa harjoitetaan sekä palkattuna työntekijänäettä itsenäisenä ammatinharjoittajana, tai samat henkilöt voivat uransaaikana harjoittaa ammattiaan molemmilla tavoilla; näiden ammattihen-
kilöiden vapaan liikkuvuuden edistämiseksi yhteisön alueella
mahdollisimman paljon näyttää tarpeelliselta ulottaa tämän direktiivinsoveltaminen koskemaan palkatussa työssä toimivia kätilöitä,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
SOVELTAMISALA
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan kätilöntoimeen, sellaisena kuin jäsen-
valtiot sen määrittelevät, rajoittamatta kuitenkaan direktiivin 80/155/ETY 4 artiklan soveltamista, ja jota harjoittavat henkilöt, joilla on jokin
seuraavista ammattinimikkeistä:
Saksassa:
—►
M2”Hebamme” tai”Entbindungspfleger” ◄
Belgiassa:— ”accoucheuse/vroedvrouw””Tanskassa:”— ”jordemoder”Ranskassa:— ”sage-femme”Irlannissa:— ”midwife”Italiassa:— ”osterica”Luxemburgissa:— ”sage-femme”Alankomaissa:— ”verloskundige”1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 3
(1) EYVL N:o L 257, 19.10.1968, s. 2
▼B
Yhdistyneessä kuningaskunnassa:
— ”midwife”
Kreikassa:
—►M2”µαία”tai”µαιευτής”◄
Espanjassa:
— ”matrona” tai ”assistente obstétrico”
Portugalissa:
— ”enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e
obstérica”
Itävallassa:
— ”Hebamme”
Suomessa:
— ”kätilö — barnmorska”
Ruotsissa:
— ”barnmorska”
II LUKU
KÄTILÖN TUTKINTOTODISTUKSET, TODISTUKSET JA
MUUT MUODOLLISTA PÄTEVYYTTÄ OSOITTAVAT ASIA-
KIRJAT
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on tunnustettava 3 artiklassa tarkoitetut tutkintoto-
distukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat
asiakirjat, jotka on myönnetty jäsenvaltioiden kansalaisille toisessa
jäsenvaltiossa direktiivin 80/155/ETY 1 artiklan mukaisesti ja jotkaovat 3 ja 4 kohdassa mainitun koulutusohjelman vähimmäisvaatimustenmukaisia ja täyttävät ainakin yhden seuraavista edellytyksistä:
— vähintään kolme vuotta kestävä täysipäiväinen kätilökoulutus:
— jonka pääsyvaatimuksena on tutkintotodistus, todistus tai muu
muodollista pätevyyttä osoittava asiakirja, joka antaa oikeudenaloittaa opinnot yliopistossa tai korkeakoulussa, tai jollei näinole, osoittaa, että hänellä on vastaavat tiedot, tai
— johon liittyy ammatin harjoittaminen, josta myönnetään tämän
direktiivin 4 artiklassa tarkoitettu todistus;
— vähintään kaksi vuotta kestävä tai 3 600 tuntia käsittävä täysipäi-
väinen kätilökoulutus, jonka edellytyksenä on direktiivin 77/452/
ETY (
1) 3 artiklassa mainittu yleissairaanhoidosta vastaavan sairaan-
hoitajan tutkintotodistus, todistus tai muu muodollista pätevyyttäosoittava asiakirja;
— vähintään 18 kuukautta kestävä tai 3 000 tuntia käsittävä täysipäi-
väinen kätilökoulutus, jonka edellytyksenä on direktiivin 77/452/ETY 3 artiklassa mainittu yleissairaanhoidosta vastaavan sairaan-hoitajan tutkintotodistus, todistus tai muu muodollista pätevyyttäosoittava asiakirja ja jota seuraa kätilöntoimen harjoittaminen, josta
annetaan tämän direktiivin 4 artiklassa tarkoitettu todistus.
2. Jäsenvaltioiden on pidettävä tunnustamiaan tutkintotodistuksia,
todistuksia ja muita muodollista pätevyyttä osoittavia asiakirjoja alueel-laan samanarvoisina kuin niitä, joita se itse myöntää, siltä osin kun onkyse kätilöntoimen aloittamisesta ja sen harjoittamisesta itsenäisenäammatinharjoittajana.1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 4
(1) EYVL N:o L 176, 15.7.1977, s. 1▼M1
▼A1
▼A2
▼B
▼B
3 artikla
Edellä 2 artiklassa tarkoitetut tutkintotodistukset, todistukset ja muut
muodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat ovat seuraavat:
a)Saksassa:
►M3 ◄”Zeugnis über die staatliche Prüfung für
Hebammen und Entbindungspfleger” , jonka valtion tutkintolau-
takunta antaa;
b)Belgiassa:
”diplôme d'accoucheuse/vroedvrouwdiploma”, jonka valtion perus-
tamat tai hyväksymät koulut tai ”jury central” antaa;
c) Tanskassa:
”bevis for bestået jordemodereksamen”, jonka ”Danmarks Jordemo-
derskole” antaa;
d) Ranskassa:
”diplôme de sage-femme”, jonka valtio antaa;
e)Irlannissa:
”certificate in midwifery”, jonka ”An Bord Altranais” antaa:
f)Italiassa:
”diploma d'ostetrica”, jonka valtion hyväksymät koulut antavat;
g)Luxemburgissa:
”diplôme de sage-femme”, jonka terveysministeri antaa tutkintolau-
takunnan päätöksestä;
h)Alankomaissa:
”►M2diploma van verloskundige ◄”, jonka valtion nimittämä
tutkintolautakunta antaa;
i)Yhdistyneessä kuningaskunnassa:
— todistus merkitsemisestä 10 osaan rekisterissä, jota ylläpitää
”United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and
Health Visiting” ;
j)Kreikassa:
—”Πτυχίο Μαίας ή Μαιευτή ”, jonka todistaa oikeaksi terveys- ja
sosiaaliministeriö,
—”Πτυχίο Ανωτέρας Σχολής Στελεχών Υγείας και Κοινωνικής
Πρόνοιας, Τµήµατος Μαιευτικής ”, jonka antavat teknisen ja
ammattikoulutuksen ylempien oppilaitosten terveyden- ja
sosiaalihuollon työntekijöiden osaston synnytysopin jaosto taiopetus- ja uskontoasiain ministeriön valvomat teknilliset oppi-laitokset;
k)Espanjassa:
”matrona” tai”asistente obstétrico (matrona)” tai”enfermería
obstétrica-ginecológica” — tutkintotodistus, jonka opetus- ja tiede-
ministeriö antaa;
l)Portugalissa:
tutkintotodistus ”enfermeiro especialista em enfermagem de saúde
materna e obstérica;”
m)Itävallassa:
kätilöopiston tai liittovaltion kätilöoppilaitoksen antama
”Hebammen-Diplom” — tutkintotodistus;1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 5
▼M2
▼M3
▼B
▼M2
▼A1
▼A2
▼A2
n)Suomessa:
terveydenhoito-oppilaitoksen antama ”kätilö — barnmorska” — tai
”erikoissairaanhoitaja, naistentaudit ja äitiyshuolto — specials-jukskötare, kvinnosjukdomar och mödravård”-tutkintotodistus;
o)Ruotsissa:
hoitoalan korkeakoulun antama ”barnmorskeexamen” -tutkintoto-
distus (sairaanhoitajan/kätilön tutkinto).
4 artikla
Edellä 2 artiklassa tarkoitetun todistuksen antavat sen jäsenvaltion
toimivaltaiset viranomaiset, josta ulkomaan kansalainen on peräisin taijosta hän tulee. Sen tulee osoittaa, että sen haltija on kätilönpätevyyden saatuaan harjoittanut tyydyttävästi kätilöntointa tätä tarkoi-
tusta varten hyväksytyssä sairaalassa tai muussa terveydenhuollon
laitoksessa seuraavan ajan:
— kaksi vuotta 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan
toisessa alaluetelmakohdassa tarkoitetussa tapauksessa,
— yhden vuoden 2 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa
tarkoitetussa tapauksessa.
III LUKU
NYKYINEN TILANNE
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on tunnustettava riittäväksi todisteeksi, jos jäsen-
valtioiden kansalaisten tutkintotodistukset, todistukset ja muutmuodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat eivät täytä kaikkia direk-tiivin 80/155/ETY 1 artiklassa säädettyjä koulutuksenvähimmäisvaatimuksia, sellaiset kyseisissä jäsenvaltioissa ennen tämän
direktiivin tiedoksi antamista tai enintään kuusi vuotta sen tiedoksi
antamisen jälkeen annetut kätilön tutkintotodistukset, todistukset jamuut muodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat, joiden liitteenä ontodistus, joka osoittaa kyseisten kansalaisten hoitaneen kysymyksessäolevia tehtäviä tosiasiallisesti ja luvallisesti vähintään kolme vuottatodistuksen antamista edeltäneiden viiden vuoden aikana.
2. Jäsenvaltioiden tulee tunnustaa riittäväksi todisteeksi, jos jäsen-
valtioiden kansalaisten tutkintotodistukset, todistukset ja muutmuodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat täyttävät kaikki direktiivin
80/155/ETY 1 artiklassa säädetyt koulutuksen vähimmäisvaatimukset,
mutta ne tulee tämän direktiivin 2 artiklan mukaan tunnustaa vain, josniiden liitteenä on todistus 4 artiklassa tarkoitetusta ammatin harjoitta-misesta, sellaiset kyseisissä jäsenvaltioissa ennen tämän direktiivinvoimaantuloa annetut kätilön tutkintotodistukset, todistukset ja muutmuodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat, joiden liitteenä on todistus,
joka osoittaa kyseisten kansalaisten hoitaneen kysymyksessä olevia
tehtäviä tosiasiallisesti ja luvallisesti vähintään kaksi vuotta todistuksenmyöntämistä edeltäneiden viiden vuoden aikana.
3. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi jäsenval-
tioiden kansalaisilta, jos jäsenvaltioiden kansalaisten kätilön
tutkintotodistukset, todistukset tai muut muodollista kelpoisuutta osoit-
tavat asiakirjat eivät vastaa 3 artiklassa säädettyjä pätevyystodistuksiatai nimikkeitä, näiden jäsenvaltioiden antamat tutkintotodistukset, todis-tukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat, joihinliittyy toimivaltaisten viranomaisten tai toimielinten antama todistus,
edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan soveltamista. Todis-
tuksesta tulee käydä ilmi, että kätilön tutkintotodistukset, todistukset jamuut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat on annettu sellaisenkoulutuksen perusteella, joka on direktiivin 155/80/ETY niidensäännösten mukaista, joita tarkoitetaan tämän direktiivin 2 artiklassa,ja että jäsenvaltio, joka on ne antanut, pitää niitä samanarvoisina kuin1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 6
▼B
▼M2
▼M2
pätevyystodistuksia ja nimikkeitä, joista säädetään tämän direktiivin 3
artiklassa.
5 a artikla
1. Jos jäsenvaltioiden kansalaisten kätilön tutkintotodistukset, todis-
tukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat todistavat,että koulutus on hankittu entisen Saksan demokraattisen tasavallan
alueella ja kyseinen koulutus ei vastaa kaikkia direktiivin 80/155/ETY
1 artiklassa säädettyjä koulutuksen vähimmäisvaatimuksia, muidenjäsenvaltioiden kuin Saksan on tunnustettava kyseiset tutkintotodis-tukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavatasiakirjat riittäväksi todisteeksi, jos
— ne koskevat koulutusta, joka on alkanut ennen Saksan yhdistymistä,
— ne antavat haltijalleen oikeuden harjoittaa kätilöntointa koko Saksan
alueella samoin edellytyksin kuin Saksan toimivaltaisten virano-
maisten antamat ja 3 artiklan a alakohdassa tarkoitetut asiakirjat, ja
— niiden liitteenä on Saksan toimivaltaisen viranomaisen antama
todistus, jonka mukaan kyseiset kansalaiset ovat tosiasiallisesti ja
luvallisesti harjoittaneet kyseistä toimintaa Saksassa vähintäänkolme vuotta todistuksen antamista edeltäneiden viiden vuodenaikana.
2. Jos jäsenvaltioiden kansalaisten kätilön tutkintotodistukset, todis-
tukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat todistavat,että koulutus on hankittu entisen Saksan demokraattisen tasavallan
alueella ja kyseinen koulutus vastaa kaikkia direktiivin 80/155/ETY 1
artiklassa säädettyjä koulutuksen vähimmäisvaatimuksia, mutta joka 2artiklan mukaisesti on tunnustettava vain, jos sitä täydennetään 4 artik-lassa tarkoitetulla ammatillisella harjoittelulla, muiden jäsenvaltioidenkuin Saksan on tunnustettava kyseiset tutkintotodistukset, todistuksetja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat riittäviksi, jos
— ne koskevat koulutusta, joka on alkanut ennen Saksan yhdistymistä
ja
— niiden liitteenä on todistus, jonka mukaan kyseiset kansalaiset ovat
tosiasiallisesti ja luvallisesti harjoittaneet kyseistä toimintaaSaksassa vähintään kaksi vuotta todistuksen antamista edeltäneidenviiden vuoden aikana.
IV LUKU
TUTKINTONIMIKKEEN KÄYTTÖ
6 artikla
1. Vastaanottavien jäsenvaltioiden on huolehdittava, että 2 ja 5
artiklan edellytykset täyttävillä jäsenvaltioiden kansalaisilla on oikeuskäyttää säädettyä tutkintonimikettä, jos se ei ole sama kuin ammattini-mike, tai tarvittaessa sen lyhennettä, joka on käytössä siinä
jäsenvaltiossa, josta ovat he peräisin tai josta he tulevat, tämän valtion
kielellä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklan sovelta-mista. Vastaanottavat jäsenvaltiot voivat vaatia, että nimikkeen jäljessäon mainittava sen antaneen laitoksen tai tutkintolautakunnan nimi jasijaintipaikka.
2. Jos siinä jäsenvaltiossa, josta ulkomaan kansalainen on peräisin
tai josta hän tulee, käytetty tutkintonimike saattaa vastaanottavassa
jäsenvaltiossa aiheuttaa sekaannuksen nimikkeeseen, joka tässä
valtiossa edellyttää asianomaiselta lisäkoulutusta, jota kyseinen henkilöei ole suorittanut, vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia häntä käyttämäänsiinä jäsenvaltiossa, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee,hankittua tutkintonimikettä sopivassa muodossa, jonka vastaanottavajäsenvaltio määrää.1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 7
▼M3
▼B
▼B
V LUKU
SÄÄNNÖKSET SIJOITTAUTUMISVAPAUDEN JA PALVE-
LUJEN TARJOAMISEN VAPAUDEN TEHOK KAANKÄYTTÄMISEN HELPOTTAMISEKSI KÄTILÖIDEN TOIMIN-
NASSA
A.Erityissäännöksiä sijoittautumisoikeudesta
7 artikla
1. Vastaanottavan jäsenvaltion, joka vaatii 1 artiklassa tarkoitettua
toimintaa ensi kertaa aloittavilta kansalaisiltaan todistetta hyvästä main-
eesta tai nuhteettomuudesta, on muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta
hyväksyttävä tästä riittäväksi todisteeksi sellaiset todistukset, jotkaosoittavat, että vaatimukset hyvästä maineesta ja nuhteettomuudestatäyttyvät ja jotka on antanut sen jäsenvaltion toimivaltainen virano-mainen, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee.
2. Jos jäsenvaltio, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta
hän tulee, ei vaadi tässä tarkoitettua toimintaa ensi kertaa aloittaviltahenkilöiltä todistusta hyvästä maineesta tai nuhteettomuudesta, vastaa-nottava jäsenvaltio voi vaatia otteen sen jäsenvaltion rikosrekisteristä,josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, tai jollei
tällaista ole, vastaavan asiakirjan, jonka on antanut sen jäsenvaltion
toimivaltainen oikeus- tai hallintoviranomainen, josta ulkomaan kansa-lainen on peräisin tai josta hän tulee.
3. Jos vastaanottavalla jäsenvaltiolla on yksityiskohtaisia tietoja
vakavasta seikasta, joka on tapahtunut sen alueen ulkopuolella ennen
kuin asianomainen kyseinen henkilö sijoittautui tähän valtioon ja jokatodennäköisesti vaikuttaisi kyseisen toiminnan aloittamiseen senalueella, se voi ilmoittaa asiasta jäsenvaltiolle, josta ulkomaan kansa-lainen on peräisin tai josta hän tulee.
Sen jäsenvaltion, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, on tarkistettava tietojen todenperäisyys, jos ne todennäköisestivaikuttaisivat kyseisen toiminnan aloittamiseen tässä jäsenvaltiossa.Kyseisen valtion viranomaisten on päätettävä tarvittavien tutkimustenlaadusta ja laajuudesta sekä ilmoitettava vastaanottavalle jäsenvaltiolle
kaikista toimenpiteistä, joihin ne tämän johdosta ryhtyvät antamiensa
todistusten tai asiakirjojen suhteen.
4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että annettuja tietoja
käsitellään luottamuksellisina.
8 artikla
1. Jos vastaanottavassa jäsenvaltiossa on voimassa lain, asetuksen tai
hallinnollisen määräyksen säännöksiä hyvän maineen tai nuhteetto-muuden vaatimuksista, mukaan lukien säännökset kurinpitotoimista
vakavan ammatillisen väärinkäytöksen tai rikostuomion varalta, jotka
liittyvät 1 artiklassa tarkoitetun toiminnan harjoittamiseen, sen jäsen-valtion, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, ontoimitettava vastaanottavalle jäsenvaltiolle kaikki tarpeelliset tiedotammatillisista tai hallinnollisista kurinpitotoimista, joihin asianomaisen
suhteen on ryhdytty, tai rangaistuksista, joihin asianomainen on
tuomittu ammattiaan harjoittaessaan siinä jäsenvaltiossa, josta hän onperäisin tai tullut.
2. Jos vastaanottavalla jäsenvaltiolla on yksityiskohtaisia tietoja
vakavasta seikasta, joka on tapahtunut sen alueen ulkopuolella ennen
kuin asianomainen henkilö sijoittautui tähän valtioon ja joka todennä-köisesti vaikuttaisi tässä tarkoitetun toiminnan harjoittamiseen senalueella, se voi ilmoittaa asiasta jäsenvaltiolle, josta ulkomaan kansa-lainen on peräisin tai josta hän tulee.
Sen jäsenvaltion, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, on tarkistettava tietojen todenperäisyys, jos ne todennäköisestivaikuttaisivat kyseisen toiminnan aloittamiseen tässä jäsenvaltiossa.Kyseisen valtion viranomaisten on päätettävä tarvittavien tutkimustenlaadusta ja laajuudesta sekä ilmoitettava vastaanottavalle jäsenvaltiolle1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 8
▼B
kaikista toimenpiteistä, joihin ne tämän johdosta ryhtyvät 1 kohdan
mukaisesti annettujen tietojen suhteen.
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että annettuja tietoja
käsitellään salassa pidettävinä.
9 artikla
Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka
ryhtyvät harjoittamaan 1 artiklassa tarkoitettua toimintaa tai harjoittavatsitä, todistusta fyysisestä ja henkisestä terveydestä, tuon valtion tuleehyväksyä siitä riittäväksi todisteeksi sellaisen asiakirjan esittäminen,joka vaaditaan siinä jäsenvaltiossa, josta ulkomaan kansalainen on pe-
räisin tai josta hän tulee.
Jos jäsenvaltio, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, ei aseta tällaisia vaatimuksia niille, jotka ryhtyvät harjoittamaan
tai harjoittavat kyseistä toimintaa, vastaanottavan jäsenvaltion tulee
hyväksyä tällaiselta kansalaiselta kyseisen valtion toimivaltaisen vira-nomaisen antama todistus, joka vastaa vastaanottavassa jäsenvaltiossaannettuja todistuksia.
10 artikla
Edellä 7, 8 ja 9 artiklassa tarkoitetut asiakirjat eivät niitä esitettäessä
saa olla kolmea kuukautta vanhempia.
11 artikla
1. Edellä 7, 8 ja 9 artiklan mukainen menettely, jossa käsitellään
asianomaisen oikeutta ryhtyä harjoittamaan 1 artiklassa tarkoitettuatoimintaa, on saatettava päätökseen mahdollisimman nopeasti ja
viimeistään kolmen kuukauden kuluessa kaikkien asianomaista koske-
vien asiakirjojen esittämisestä; tämä ei koske viivytystä, joka johtuumenettelyn päätyttyä tehdystä muutoksenhausta.
2. Edellä 7 artiklan 3 kohdassa ja 8 artiklan 2 kohdassa tarkoite-
tuissa tapauksissa pyyntö tutkia asia uudelleen siirtää 1 kohdassatarkoitettua määräaikaa.
Jäsenvaltion, jonka puoleen asiassa käännytään, on annettava vastauk-
sensa kolmen kuukauden kuluessa.
Vastauksen saatuaan tai määräajan päätyttyä vastaanottavan jäsenval-
tion on jatkettava 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
12 artikla
Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka
ryhtyvät harjoittamaan 1 artiklassa tarkoitettua toimintaa tai harjoittavat
sitä, valan vannomista tai juhlallisen vakuutuksen antamista, jakyseisen valan tai vakuutuksen kaava ei sovellu muiden jäsenvaltioidenkansalaisten käytettäväksi, kyseisen jäsenvaltion on huolehdittava siitä,että asianomaiselle on tarjottavissa sopiva ja vastaava valan tai vakuu-tuksen kaava.
B.Erityissäännöksiä palvelujen tarjoamisesta
13 artikla
1. Jos jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka ryhtyvät harjoit-
tamaan tai harjoittavat 1 artiklassa tarkoitettua toimintaa, ammatillisen
järjestön tai toimielimen antamaa toimilupaa, jäsenyyttä tai rekisteriinmerkitsemistä, kyseisen jäsenvaltion on vapautettava palveluja tarjoavatmuiden jäsenvaltioiden kansalaiset tästä vaatimuksesta.
Asianomaisen on tarjottava palveluja samoin oikeuksin ja velvolli-
suuksin kuin vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisten; häneen onerityisesti sovellettava tässä jäsenvaltiossa voimassa olevia ammatillisiatai hallinnollisia menettelytapasääntöjä.1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 9
▼B
Jos vastaanottava jäsenvaltio ryhtyy toisessa alakohdassa tarkoitettuihin
toimenpiteisiin tai saa tietoonsa seikkoja, jotka ovat näiden säännöstenvastaisia, sen on ilmoitettava asiasta viipymättä sille jäsenvaltiolle,
johon asianomainen henkilö on sijoittautunut.
2. Vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia asianomaista antamaan toimi-
valtaisille viranomaisille ennakolta ilmoituksen palvelujentarjoamisesta, jos siihen liittyy väliaikainen oleskelu kyseisen valtion
alueella.
Kiireellisissä tapauksissa tämä ilmoitus voidaan antaa mahdollisimman
pian palvelujen tarjoamisen jälkeen.
3. Vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia 1 ja 2 kohdan mukaisesti
asianomaiselta asiakirjat, jotka sisältävät seuraavat tiedot:
— ilmoituksen, jota tarkoitetaan 2 kohdassa;
— todistuksen siitä, että asianomainen harjoittaa laillisesti tässä tarkoi-
tettua toimintaa siinä jäsenvaltiossa, johon hän on sijoittautunut;
sekä
— todistuksen siitä, että asianomaisella on jokin tai jotkut niistä tutkin-
totodistuksista, todistuksista tai muista muodollista kelpoisuuttaosoittavista asiakirjoista, jotka tarvitaan kyseisten palvelujen tarjoa-miseen ja joita tarkoitetaan tässä direktiivissä.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat eivät niitä esitettäessä saa
olla kahtatoista kuukautta vanhempia.
5. Jos jäsenvaltio kokonaan tai osittain kieltää väliaikaisesti tai
pysyvästi kansalaiseltaan tai toisen jäsenvaltion kansalaiselta, joka onsijoittautunut sen alueelle, 1 artiklassa tarkoitetun toiminnan harjoitta-misen, sen on tarvittaessa huolehdittava siitä, että 3 kohdan toisessa
luetelmakohdassa tarkoitettu todistus peruutetaan väliaikaisesti tai
pysyvästi.
14 artikla
Jos vakuutuslaitosten välillä tehtävän sosiaaliturvajärjestelmien perus-
teella vakuutetuille henkilöille annettuja palveluja koskevan
tiliselvityksen vuoksi vastaanottava jäsenvaltio vaatii julkisen sosiaali-
turvalaitoksen rekisteriin merkitsemistä, tämän jäsenvaltion tuleevapauttaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet jäsenvaltioiden kansa-laiset tästä vaatimuksesta, jos palvelujen tarjoamiseen liittyyasianomaisen henkilön matkustamista.
Asianomaisen henkilön tulee kuitenkin tehdä tälle laitokselle ilmoitus
tarjotuista palveluista etukäteen tai kiireellisissä tapauksissa niidentarjoamisen jälkeen.
C.Säännökset, jotka koskevat sekä sijoittautumisvapautta että
palvelujen tarjoamisen vapautta
15 artikla
Jos 1 artiklassa tarkoitettuun toimintaan liittyvän ammattinimikkeen
käyttö on vastaanottavassa jäsenvaltiossa säännelty, toisten jäsenval-tioiden kansalaisten, jotka täyttävät 2 ja 5 artiklassa säädetytedellytykset, tulee käyttää vastaanottavan jäsenvaltion ammattinimi-kettä, joka siinä valtiossa vastaa mainittuja kelpoisuusvaatimuksia, ja
sen lyhennettä.
16 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että asianomaiset voivat saada tietoa vastaanottavanjäsenvaltion terveydenhuoltoa ja sosiaaliturvaa koskevasta
lainsäädännöstä ja tarvittaessa siellä noudatettavasta ammattietiikasta.
Tätä varten jäsenvaltiot voivat perustaa tiedotuskeskuksia, joista asia-
nomaiset voivat saada tarvitsemansa tiedot. Vastaanottavat jäsenvaltiotvoivat edellyttää, että kun on kysymys sijoittautumisesta, edunsaajatottavat yhteyttä näihin keskuksiin.1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 10
▼B
2. Jäsenvaltiot voivat perustaa 1 kohdassa tarkoitettuja keskuksia
niiden toimivaltaisten viranomaisten tai toimielimien yhteyteen, jotkane ovat nimenneet 20 artiklan 1 kohdassa asetetun määräajan kuluessa.
3. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa huolehdittava, että asianomaiset
sekä oman etunsa että potilaidensa edun vuoksi hankkivat sellaisenkielitaidon kuin heidän ammattinsa harjoittaminen vastaanottavassajäsenvaltiossa edellyttää.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
17 artikla
Jos on perusteltua aihetta epäillä, vastaanottava jäsenvaltio voi vaatia
toisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista todistamaan oikeaksitoisessa jäsenvaltiossa annetut tutkintotodistukset, todistukset ja muut
muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat, joita tarkoitetaan II ja III
luvussa, sekä vahvistamaan sen, että asianomainen täyttää kaikki direk-tiivissä 80/155/ETY säädetyt koulutusvaatimukset.
18 artikla
Jäsenvaltioiden on 20 artiklan 1 kohdassa säädetyn määräajan kuluessa
nimettävä ne viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat toimivaltaisiaantamaan ja ottamaan vastaan tutkintotodistuksia, todistuksia ja muitamuodollista kelpoisuutta osoittavia asiakirjoja sekä tässä direktiivissä
tarkoitettuja asiakirjoja ja tietoja, sekä ilmoitettava siitä muille jäsen-
valtioille ja komissiolle viipymättä.
19 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan myös niihin jäsenvaltioiden kansalaisiin,
jotka asetuksen (ETY) N:o 1612/68 mukaisesti harjoittavat tai ryhtyvätharjoittamaan 1 artiklassa tarkoitettua toimintaa palkattuina työnte-kijöinä.
20 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät toimenpiteet kolmen vuoden kuluessa sen tiedoksi antami-sesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina
komissiolle.
21 artikla
Jos jäsenvaltiolla on huomattavia ongelmia tämän direktiivin sovelta-
misessa tietyillä aloilla, komissio tutkii nämä ongelmat yhdessäkyseisen valtion kanssa ja pyytää asiasta lausunnon terveydenhuollonjohtavien virkamiesten komitealta, joka on asetettu päätöksellä 75/365/ETY (
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 80/157/
ETY (2).
Komissio tekee tarvittaessa neuvostolle asianmukaiset ehdotukset.
22 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1980L0154 — FI — 01.01.1995 — 005.001 — 11
(1) EYVL N:o L 167, 30.6.1975, s. 19
(2) EYVL N:o L 33, 11.2.1980, s. 15