1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 1017/68,
annettu 19 päivänä heinäkuuta 1968,
kilpailusääntöjen soveltamisesta rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen
(EYVL L 175, 23.7.1968, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►A1Tanskan, Irlannin ja Ison−Britannian ja Pohjois−Irlannin Yhdistyneen
kuningaskunnan liittymisasiakirja(*) L 73 14 27.3.1972
►A2Kreikan liittymisasiakirja(*) L 291 17 19.11.1979
►A3Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä
tammikuuta 1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1) janeuvoston asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 2
▼B
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 1017/68,
annettu 19 päivänä heinäkuuta 1968,
kilpailusääntöjen soveltamisesta rautatie-, maantie- ja sisävesilii-
kenteeseen
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen jaerityisesti sen 75 ja 87 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo, ettäliikenteen jättämisestä asetuksen N:o 17 soveltamisalan ulkopuolelle
annetussa neuvoston asetuksessa N:o 141 (
3)säädetään, että asetusta N:o
17 (4) ei sovelleta sellaisiin liikenteen alan sopimuksiin, päätöksiin eikä
yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, joiden vaikutuksena on kulje-tusmaksujen ja -ehtojen määrääminen, kuljetuspalvelujen tarjonnanrajoittaminen tai valvonta taikka kuljetusmarkkinoiden jakaminen, eikäperustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitettuun määräävään markkina-asemaan kuljetusmarkkinoilla,
asetuksessa N:o 1002/67/ETY (
5) säädetään, että mainittu poikkeus ei
koske rautatie-, maantie- ja sisävesiliikennettä 30 päivän kesäkuuta1968 jälkeen,
kilpailusääntöjen antaminen rautatie-, maantie- ja sisävesiliikennettä
varten on osa yhteistä liikennepolitiikkaa ja yleistä talouspolitiikkaa,
näiden osa-alueiden kilpailusäännöistä päätettäessä on otettava
huomioon liikenteen erityispiirteet,
liikennettä koskevat kilpailusäännöt poikkeavat yleisistä kilpailusään-
nöistä, ja sen vuoksi yrityksillä on oltava mahdollisuus varmistua siitä,mitä sääntöjä kuhunkin yksittäistapaukseen sovelletaan,
on suotavaa, että toteutettaessa liikennettä koskeva kilpailusääntöjärjes-
telmä kilpailusääntöjä sovelletaan yhtäläisesti kuljetuskaluston yhteisra-hoitukseen ja -hankintaan tiettyjen yritysryhmittymien yhteisesti järjes-tämiä palveluja varten sekä kuljetuksiin liittyvien palvelujen tarjoajientiettyihin rautatie-, maantie- tai sisävesiliikenteeseen liittyviin toimiin,
näissä kolmessa liikennemuodossa on, jotta estetään jäsenvaltioiden
väliseen kauppaan kohdistuvat vaikutukset ja kilpailun vääristyminenyhteismarkkinoilla, periaatteessa kiellettävä ennen kaikkea sellaisetyritysten väliset sopimukset, yritysten yhteenliittymien päätökset jayritysten väliset yhdenmukaistetut menettelytavat sekä sellainenmääräävän markkina-aseman väärinkäyttö yhteismarkkinoilla, joillavoisi olla tällaisia vaikutuksia,
sellaiset liikenteen alan sopimukset, päätökset ja yhdenmukaistetut
menettelytavat, joiden tarkoituksena tai seurauksena ovat ainoastaantekniset parannukset tai tekninen yhteistyö, voidaan vapauttaa kilpailun-rajoituskiellosta, koska ne osaltaan parantavat tuottavuutta; tämänasetuksen soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella neuvosto voikomission ehdotuksesta muuttaa tällaisten sopimusten luetteloa,
alan toisinaan liian hajanaisen rakenteen parantamiseksi kilpailunrajoi-
tuskiellosta pitäisi maantie- ja sisävesiliikenteessä vapauttaa myös nesopimukset, päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, joilla näille
(1) EYVL N:o 205, 11.12.1964, s. 3505/64
(2) EYVL N:o 103, 12.6.1965, s. 1792/65
(3) EYVL N:o 124, 28.11.1962, s. 2751/62
(4) EYVL N:o 13, 21.2.1962, s. 204/62
(5) EYVL N:o 306, 16.12.1967, s. 1
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
kahdelle kuljetusalalle muodoste- taan ja niillä toimii sellaisia yritysryh-mittymiä, joiden tarkoituksena on liikenteen harjoittaminen mukaanlukien kuljetuskaluston yhteisrahoitus ja -hankinta yhteisesti järjestettyjäpalveluja varten; tällainen yleinen vapautus voidaan myöntää vain, josryhmittymän kokonaiskuljetuskyky ei ole vahvistettua enimmäismäärääsuurempi ja jos ryhmittymään kuuluvien yksittäisten yritysten kuljetus-kyky ei ylitä rajoja, jotka määrätään niin, että millään yksittäiselläyrityksellä ei voi olla määräävää markkina-asemaa ryhmittymässä;komissiolla on kuitenkin oltava toimivalta puuttua asiaan, jos tällaisillasopimuksilla jossakin erityisessä tapauksessa olisi niiden edellytystenkannalta soveltumattomia vaikutuksia, joiden täyttyessä kilpailua rajoit-tava sopimus voidaan katsoa lailliseksi, ja jos niissä olisi kyse vapau-tuksen väärinkäytöstä; se, että ryhmittymän kokonaiskuljetuskyky onvahvistettua enimmäismäärää suurempi tai että ryhmittymä ei voi vaatiavapautusta siihen kuuluvien yksittäisten yritysten kuljetuskyvyn vuoksi,ei kuitenkaan sellaisenaan estä ryhmittymää perustumasta lailliseensopimukseen, pää tökseen tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan, josse täyttää sille tässä asetuksessa säädetyt edellytykset,
jos sopimus, päätös tai yhdenmukaistettu menettelytapa osaltaan
parantaa kuljetuspalveluja tai edistää kuljetustarpeiden tyydyttämistäjatkuvasti ja pysyvästi markkinoilla, joilla tarjonta ja kysyntä saattavatajoittain vaihdella huomattavasti, tai jos se on omiaan lisäämäänyritysten tuottavuutta tai edistämään teknistä tai taloudellista kehitystä,on oltava mahdollista julistaa, että kielto ei koske sitä, jos sopimuk-sessa, päätöksessä tai yhdenmukaistetussa menettelytavassa otetaanasianmukaisesti huomioon kuljetuspalvelujen käyttäjien tarpeet, jos silläei aseteta asianomaisille yrityksille rajoituksia, jotka eivät ole välttämät-tömiä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja jos tällaisille yrityk-sille ei anneta mahdollisuutta poistaa kilpailua kyseessä olevien markki-noiden merkittävältä osalta, ottaen huomioon niiden ja vaihtoehtoistenliikennemuotojen välisen kilpailun,
kunnes neuvosto yhteisen liikennepolitiikan mukaisesti toteuttaa tarvit-
tavat toimenpiteet vakaiden kuljetusmarkkinoiden varmistamiseksi,kuljetusmarkkinoilla on, jos neuvosto on todennut kriisitilan vallitsevan,suotavaa sallia sopimukset, jotka ovat tarpeen kuljetusmarkkinoidenrakenteesta johtuvien häiriöiden vähentämiseksi,
on toivottavaa, että jäsenvaltiot eivät toteuta eivätkä pidä voimassa
rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä tämän asetuksen kannaltasoveltumattomia toimenpiteitä, jotka koskevat julkisia yrityksiä taijäsenvaltiolta erityis- tai yksinoikeuksia saavia yrityksiä; lisäksi onsuotavaa, että tämän asetuksen säännökset koskevat yrityksiä, jotkahoitavat yleisesti taloudelle tärkeitä palveluja, jos säännösten sovelta-minen ei oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niilleuskottuja erityistehtäviä ja jos ne eivät vaikuta kaupan kehitykseen siinämäärin, että se olisi ristiriidassa yhteisön etujen kanssa; komissiolla onoltava toimivalta valvoa, että näitä periaatteita noudatetaan, ja antaatässä tarkoituksessa jäsenvaltioille osoitettuja tarvittavia direktiivejä jatehdä niille osoitettuja tarvittavia päätöksiä,
tämän asetuksen yksityiskohtaisesta täytäntöönpanosta annettavien sään-
nösten on oltava sellaisia, että niillä ei ainoastaan turvata tehokastavalvontaa samalla kun niillä yksinkertaistetaan hallintoa mahdolli-simman paljon, vaan että niillä myös täytetään yritysten tarpeet oikeus-varmuuden kannalta,
ensisijaisesti yritysten tehtävänä on arvioida, onko niiden sopimusten,
päätösten tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen pääasiallisenaseurauksena kilpailun rajoittuminen vai kilpailun rajoittumiseen oikeut-tavat taloudelliset edut, ja sen mukaisesti omalla vastuullaan päättäätällaisten sopimusten, päätösten tai yhdenmukaistettujen menettelyta-pojen laittomuudesta tai laillisuudesta,
yritysten olisi sen vuoksi sallittava tehdä ja noudattaa sopimuksia niistä
ilmoittamatta; tämän vuoksi on olemassa vaara, että sopimukset juliste-taan taannehtivasti mitättömiksi, jos ne tutkitaan valituksen johdosta taikomission omasta aloitteesta, mutta tämä ei estä niiden julistamistalaillisiksi niitä tällä tavoin myöhemmin tutkittaessa,
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
yritykset saattavat joissakin tapauksissa haluta apua toimivaltaisilta
viranomaisilta varmistaakseen, että niiden sopimukset, päätökset taiyhdenmukaistetut menettelytavat ovat sovellettavien sääntöjenmukaisia; tätä varten olisi oltava menettely, jossa yritykset voivat tehdäkomissiolle hakemuksia ja jossa hakemuksen tiivistelmä julkaistaanEuroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä , jotta ulkopuoliset henkilöt,
joita asia koskee, voivat esittää kyseistä sopimusta koskevat huomatuk-sensa; jollei jäsenvaltio taikka ulkopuolinen henkilö, jota asia koskee,tee valitusta asiassa eikä komissio määräajassa ilmoita hakijoille, ettäkyseisen sopimuksen laillisuudesta on vakavia epäilyjä, sopimusta olisipidettävä kiellosta vapautettuna jo kuluneena aikana ja kolmen vuodenajan sen jälkeen,
ottaen huomioon niiden sopimusten poikkeuksellisen luonteen, joita
tarvitaan kuljetusmarkkinoiden rakenteesta johtuvien häiriöiden vähen-tämiseksi, yritykset, jotka haluavat saada luvan tällaiseen sopimukseen,olisi velvoitettava ilmoittamaan sopimuksesta komissiolle heti, kunneuvosto on todennut kriisitilan vallitsevan; komission luvan olisitultava voimaan vasta sen myöntämispäivänä; luvan voimassaoloaikasaisi olla enintään kolme vuotta siitä, kun neuvosto on todennut kriisi-tilan vallitsevan; päätöksen uudistamisen edellytyksenä olisi oltava, ettäneuvosto uudelleen toteaa kriisitilan vallitsevan; joka tapauksessa luvanvoimassaoloajan tulisi päättyä viimeistään kuuden kuukauden kuluttuasiitä, kun neuvosto on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet varmistaak-seen niiden kuljetusmarkkinoiden vakauden, joita sopimus koskee,
sen varmistamiseksi, että liikennettä koskevia kilpailusääntöjä sovelle-
taan yhdenmukaisesti yhteismarkkinoilla, on annettava säännökset,joiden nojalla komissio voi läheisessä ja jatkuvassa yhteydessä jäsenval-tioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa toteuttaa näiden kilpailu-sääntöjen soveltamisen edellyttämät toimenpiteet,
tätä tarkoitusta varten komissio tarvitsee jäsenvaltioiden toimivaltaisten
viranomaisten yhteistoimintaa ja sillä on oltava koko yhteismarkkinoillatoimivalta pyytää tietoja ja suorittaa tutkimuksia, jotka ovat tarpeenkaikkien tämän asetuksen mukaan kiellettyjen sopimusten, päätösten jayhdenmukaistettujen menettelytapojen tai tämän asetuksen mukaan kiel-letyn määräävän markkina-aseman väärinkäytön selville saamiseksi,
jos jäsenvaltio tätä asetusta yksittäistapaukseen sovellettaessa katsoo,
että asiaan liittyy yhteistä liikennepolitiikkaa koskeva periaatteellinenkysymys, neuvoston olisi voitava selvittää tällainen kysymys; kaikkiyleiset kysymykset, jotka koskevat kilpailupolitiikan toteuttamista liike-nteen alalla, olisi voitava saattaa neuvoston käsiteltäviksi; on säädettävämenettelystä, jossa varmistetaan, että komissio päättää asetuksen sovel-tamisesta yksittäistapauksiin vasta neuvoston selvitettyä periaatteellisetkysymykset ja neuvoston käsittelyssä muotoutuneiden toimintapolitiikansuuntaviivojen mukaisesti,
voidakseen tehtävänsä mukaisesti valvoa tämän asetuksen säännösten
noudattamista komissiolla on oltava toimivalta antaa yrityksille taiyritysten yhteenliittymille osoitettuja suosituksia ja niille osoitettujapäätöksiä, joiden tarkoituksena on lopettaa tämän asetuksen mukaankiellettyjä sopimuksia, päätöksiä ja menettelytapoja koskevien sään-nösten rikkominen,
tässä asetuksessa säädettyjen kieltojen noudattamisen sekä yritysten ja
yritysten yhteenliittymien tämän asetuksen mukaisten velvoitteiden täyt-tämisen tehosteeksi on voitava määrätä sakkoja ja uhkasakkoja,
yrityksillä, joita asia koskee, on oltava oikeus siihen, että komissio
kuulee niitä; muilla, joiden etua päätös saattaa koskea, on oltava tilai-suus esittää huomautuksensa etukäteen, ja tehtyjen päätösten laajastajulkisuudesta on huolehdittava,
on suotavaa antaa yhteisön tuomioistuimelle 172 artiklassa tarkoitettu
täysi harkintavalta sellaisten päätösten osalta, joilla komissio määrääsakon tai uhkasakon,
niiden sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen
osalta, jotka ovat olemassa, kun tämä asetus julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä , on tarkoituksenmukaista lykätä tässä
asetuksessa säädetyn kiellon voimaantuloa kuusi kuukautta, jotta
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 5
▼B
yritysten olisi helpompi sopeuttaa toimintansa asetuksen säännösten
mukaiseksi,
sen jälkeen, kun on keskusteltu niiden kolmansien maiden kanssa, jotka
ovat allekirjoittaneet Reinin vesiliikenteestä tehdyn tarkistetun yleisso-pimuksen, ja aiheellisessa määräajassa näiden keskustelujen päättymisenjälkeen tätä asetusta olisi tarpeellisella tavalla kokonaisuudessaanmuutettava Reinin vesiliikenteestä tehdystä tarkistetusta yleissopimuk-sesta johtuvien velvoitteiden mukaisesti, ja
tätä asetusta olisi tarpeellisella tavalla muutettava kolmen vuoden
kuluessa saatujen kokemusten perusteella; erityisesti on suotavaa arvi-oida, olisiko tuona aikana tapahtuneen yhteisen liikennepolitiikan kehit-yksen mukaisesti tämä asetus ulotettava koskemaan sellaisia sopi-muksia, päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja sekä sellaistamääräävän markkinaaseman väärinkäyttöä, jotka eivät vaikuta jäsenval-tioiden väliseen kauppaan,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Perussäännös
Tätä asetusta sovelletaan rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteessä
yhtäältä kaikkiin sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihinmenettelytapoihin, joiden tarkoituksena tai seurauksena on kuljetusmak-sujen ja -ehtojen vahvistaminen, kuljetuspalvelujen tarjonnan rajoitta-minen tai valvonta, kuljetusmarkknoiden jakaminen, teknisten paran-nusten tai teknisen yhteistyön toteuttaminen taikka kuljetuskaluston tai-tarvikkeiden yhteisrahoitus tai -hankinta, jos nämä toimet välittömästiliittyvät kuljetuspalvelujen tarjoamiseen ja ovat tarpeen 4 artiklassatarkoitetun maantie- tai sisävesiliikenteen yritysryhmittymän yhteisestijärjestämien palvelujen kannalta, ja toisaalta määräävän markkina-aseman väärinkäyttöön kuljetusmarkkinoilla. Säännöksiä sovelletaanmyös kuljetuksiin liittyvien palvelujen tarjoajien toimiin, joilla on jokinedellä mainittu tarkoitus tai seuraus.
2 artikla
Kilpailunrajoituskielto
Jollei 3—6 artiklasta muuta johdu, yhteismarkkinoille soveltumattomia
ja kiellettyjä ovat ilman, että siitä täytyy etukäteen tehdä päätöstä,sellaiset yritysten väliset sopimukset, yritysten yhteenliittymienpäätökset sekä yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka voivat vaikuttaajäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää,rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla tai joista seuraa, ettäkilpailu yhteismarkkinoilla estyy, rajoittuu tai vääristyy, ja erityisestisellaiset sopimukset, päätökset ja menettelytavat:
a) joilla suoraan tai välillisesti vahvistetaan kuljetusmaksuja ja -ehtoja
tai muita kauppaehtoja;
b) joilla rajoitetaan tai valvotaan kuljetusten tarjontaa, markkinoita,
teknistä kehitystä tai investointeja;
c) joilla jaetaan kuljetusmarkkinoita;
d) joiden mukaan eri kauppakumppaneiden samankaltaisiin suorituksiin
sovelletaan erilaisia ehtoja kauppakumppaneita epäedulliseen kilpai-luasemaan asettavalla tavalla;
e) joiden mukaan sopimuksen tekemisen edellytykseksi asetetaan se,
että sopimuspuoli hyväksyy lisävelvoitteet, joilla niiden luonteenvuoksi tai kauppatavan mukaan ei ole yhteyttä kuljetuspalvelujentarjoamiseen.
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
3 artikla
Teknisiä sopimuksia koskeva poikkeus
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu kielto ei koske sopimuksia,
päätöksiä tai yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joiden tarkoituksenatai seurauksena ovat tekniset parannukset tai tekninen yhteistyö:
a) standardoimalla laitteita, kuljetustarvikkeita, kulkuneuvoja tai kiin-
teitä laitteita;
b) vaihtamalla tai käyttämällä yhdessä henkilöstöä, laitteita, kulkuneu-
voja tai kiinteitä laitteita kuljetuksia varten;
c) järjestämällä ja toteuttamalla peräkkäisiä, toisiaan täydentäviä,
korvaavia tai yhdistettyjä kuljetuksia sekä vahvistamalla tai noudat-tamalla niissä käytettäviä maksuja ja -ehtoja mukaan luettuinaerityiset kilpailukykyiset hinnat;
d) käyttämällä toiminnan kannalta tarkoituksenmukaisimpia reittejä
yhdellä kuljetusmuodolla tapahtuviin kuljetuksiin;
e) sovittamalla yhteen jatkoyhteyksien kuljetusaikatauluja;
f) yhdistämällä yksittäisiä lähetyksiä;
g) vahvistamalla yhdenmukaisia sääntöjä maksutaulukoiden rakenteesta
ja niiden käyttämistä koskevista ehdoista, jos näillä säännöillä eivahvisteta kuljetusmaksuja eikä -ehtoja.
2. Komissio tekee tarvittaessa neuvostolle ehdotuksia 1 kohdassa
olevan luettelon laajentamisesta tai supistamisesta.
4 artikla
Pienten ja keskisuurten yritysten ryhmiä koskeva poikkeus
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu kielto ei koske mainitussa artiklassa
tarkoitettuja sopimuksia, päätöksiä tai yhdenmukaistettuja menettelyta-poja, jos niiden tarkoituksena on
— maantie- tai sisävesiliikenteen yritysryhmittymien perustaminen ja
toiminta liikenteen harjoittamista varten,
— kuljetuskaluston tai -tarvikkeiden yhteisrahoitus tai -hankinta ja
nämä toimet liittyvät välittömästi kuljetuspalvelujen tarjoamiseen jaovat tarpeen edellä mainittujen ryhmittymien yhteisten toimienkannalta
ja jos minkään ryhmittymän kokonaiskuljetuskyky ei ole suurempi kuin
— 10 000 tonnia maantiekuljetuksissa,— 500 000 tonnia sisävesikuljetuksissa.
Minkään ryhmittymään kuuluvan yksittäisen yrityksen kuljetuskyky ei
saa olla suurempi kuin 1 000tonnia maantiekuljetuksissa eikä suurempikuin 50 000tonnia sisävesikuljetuksissa.
2. Jos jollakin 1 kohdassa tarkoitetulla sopimuksella, päätöksellä tai
yhdenmukaistetulla menettelytavalla tietyssä tapauksessa on sellaisia 5artiklan vaatimusten kanssa ristiriitaisia vaikutuksia, jotka merkitsevät 2artiklassa tarkoitetusta kiellosta tehdyn poikkeuksen väärinkäyttöä,yrityksiä tai yritysten yhteenliittymiä voidaan vaatia lopettamaankyseiset vaikutukset.
5 artikla
Kiellon soveltamatta jättäminen
Taannehtivin vaikutuksin voidaan julistaa, että 2 artiklassa tarkoitettu
kielto ei koske:
— yritysten välistä sopimusta tai yritysten välisten sopimusten ryhmää,— yritysten yhteenliittymän päätöstä tai yritysten yhteenliittymien
päätösten ryhmää taikka,
— yhdenmukaistettua menettelytapaa tai yhdenmukaistettujen menette-
lytapojen ryhmää,
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
joka osaltaan:
— parantaa kuljetuspalvelujen laatua,— edistää kuljetustarpeiden tyydyttämistä jatkuvasti ja pysyvästi
markkinoilla, joilla tarjonta ja kysyntä vaihtelevat ajoittain huomat-tavasti,
— lisää yritysten tuottavuutta taikka— edistää teknistä tai taloudellista kehitystä
ja samalla ottaa kohtuullisesti huomioon kuljetuspalvelujen käyttäjien
tarpeet:
a) asettamatta asianomaisille kuljetusyrityksille rajoituksia, jotka eivät
ole välttämättömiä mainittujen tavoitteiden toteuttamiseksi ja
b) antamatta näille yrityksille mahdollisuutta poistaa kilpailua
kyseisten kuljetusmarkkinoiden merkittävältä osalta.
6 artikla
Sopimukset kuljetusmarkkinoiden rakenteesta johtuvien häiriöiden
vähentämiseksi
1. Kunnes neuvosto yhteisen liikennepolitiikan mukaisesti toteuttaa
tarvittavat toimenpiteet vakaiden kuljetusmarkkinoiden varmistamiseksi,voidaan julistaa, että 2 artiklassa tarkoitettu kielto ei koske sopimusta,päätöstä tai yhdenmukaistettua menettelytapaa, joka on omiaan vähentä-mään häiriöitä kyseisillä markkinoilla.
2. Päätöstä, jolla 2 artiklassa tarkoitetusta kiellosta poiketaan 14
artiklan mukaisesti, ei saa tehdä, ellei neuvosto määräenemmistöllä tai,jos jokin jäsenvaltio katsoo, että perustamissopimuksen 75 artiklan 3kohdassa määrätyt edellytykset täyttyvät, yksimielisesti ole komissionkertomuksen perusteella todennut, että kuljetusmarkkinoilla tai niidenosalla vallitsee kriisitila.
3. Vain seuraavin edellytyksin, rajoittamatta 2 kohdan säännösten
soveltamista, voidaan julistaa, että 2 artiklassa tarkoitetusta kiellostapoiketaan:
a) kyseinen sopimus, päätös tai yhdenmukaistettu menettelytapa ei
aseta asianomaisille yrityksille rajoituksia, jotka eivät ole välttämät-tömiä häiriöiden vähentämiseksi; ja
b) se ei anna näille yrityksille mahdollisuutta poistaa kilpailua kyseisten
kuljetusmarkkinoiden merkittävältä osalta.
7 artikla
Sopimusten ja päätösten mitättömyys
Edellä olevien säännösten mukaan kielletyt sopimukset ja päätökset
ovat mitättömiä.
8 artikla
Määräävän markkina-aseman väärinkäytön kielto
Yhteismarkkinoille soveltumatonta ja kiellettyä on yhden tai useamman
yrityksen määräävän aseman väärinkäyttö yhteismarkkinoilla tai niidenmerkittävällä osalla, jos se voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kaup-paan.
Tällaista väärinkäyttöä voi olla erityisesti:
a) kohtuuttomien kuljetusmaksujen tai -ehtojen suora tai välillinen
määrääminen;
b) kuljetuspalvelujen, markkinoiden tai teknisen kehityksen rajoitta-
minen kuluttajien vahingoksi;
c) erilaisten ehtojen soveltaminen eri kauppakumppaneiden samankal-
taisiin suorituksiin kauppakumppaneita epäedulliseen kilpailuase-maan asettavalla tavalla;
1968R1017 —FI—01.01.1995 —001.001 —8
▼B
d) sen asettaminen sopimuksen syntymisen edellytykseksi, että sopi-
muspuoli hyväksyy lisävelvoitteet, joilla niiden luonteen vuoksi taikauppatavan mukaan ei ole yhteyttä kuljetuspalvelujen tarjoamiseen.
9 artikla
Julkiset yritykset
1. Jäsenvaltiot eivät toteuta eivätkä pidä voimassa mitään julkisia
yrityksiä taikka jäsenvaltioilta erityis- tai yksinoikeuksia saaviayrityksiä koskevia toimenpiteitä, jotka ovat ristiriidassa edellä olevienartiklojen kanssa.
2. Yrityksiin, jotka hoitavat yleisesti taloudelle tärkeitä palveluja,
sovelletaan edellä olevien artiklojen säännöksiä, jos niiden soveltaminenei oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niille uskot-tuja erityistehtäviä. Kaupan kehitykseen ei saa vaikuttaa tavalla, jokaolisi ristiriidassa yhteisön etujen kanssa.
3. Komissio valvoo, että tämän artiklan säännöksiä noudatetaan, ja
jos on tarpeen, antaa jäsenvaltioille osoitettuja tarvittavia direktiivejä jatekee niille osoitettuja tarvittavia päätöksiä.
10 artikla
Menettely valituksen johdosta tai komission omasta aloitteesta
Komissio aloittaa valituksen saatuaan tai omasta aloitteestaan menet-
telyn 2 tai 8 artiklan säännösten rikkomisen lopettamiseksi taikka 4artiklan 2 kohdan panemiseksi täytäntöön.
Valituksen voi tehdä:
a) jäsenvaltio;
b) luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka katsoo asian koskevan
oikeuttaan.
11 artikla
Valituksen johdosta tai komission omasta aloitteesta aloitetun
menettelyn tulos
1. Jos komissio toteaa, että 2 tai 8 artiklaa on rikottu, se voi päätök-
sellä vaatia, että kyseiset yritykset tai yritysten yhteenliittymät lopet-tavat rikkomisen.
Komissio voi ennen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua päätöstä
antaa asianomaisille yrityksille tai yritysten yhteenliittymille osoitettujasuosituksia rikkomisen lopettamiseksi, edellä sanotun kuitenkaan rajoit-tamatta tämän asetuksen muiden säännösten soveltamista.
2. Mitä 1 kohdassa säädetään, koskee myös 4 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuja tapauksia.
3. Jos komissio saamansa valituksen johdosta toteaa, että sillä olevan
aineiston perusteella ei 2 artiklan, 4 artiklan 2 kohdan tai 8 artiklannojalla ole aihetta puuttua sopimukseen, päätökseen tai menettelytapaan,se tekee päätöksen, jolla se hylkää valituksen perusteettomana.
4. Jos komissio saamansa valituksen johdosta tai omasta aloitteestaan
toteaa, että sopimus, päätös tai yhdenmukaistettu menettelytapa on 2 ja5 artiklan säännösten mukainen, komissio tekee 5 artiklassa tarkoitetunpäätöksen. Päätöksessä ilmoitetaan sen voimaantulopäivä. Tämä päivävoi olla päätöksentekopäivää aikaisempi.
12 artikla
Asetuksen 5 artiklan soveltaminen — vastaväitteet
1. Yritykset ja yritysten yhteenliittymät, jotka haluavat, että 5 artiklaa
sovelletaan 2 artiklassa tarkoitettuihin sopimuksiin, päätöksiin ja yhden-mukaistettuihin menettelytapoihin, joiden osapuolia ne ovat, voivattehdä hakemuksen komissiolle.
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼B
2. Jos komissio katsoo, että hakemukseen voidaan suostua, ja sillä onkaikki tarvittava aineisto, eikä kyseistä sopimusta, päätöstä tai yhden-mukaistettua menettelytapaa vastaan ole ryhdytty toimiin 10 artiklannojalla, se julkaisee mahdollisimman pian Euroopan yhteisöjen viralli-
sessa lehdessä tiivistelmän hakemuksesta ja kehottaa kaikkia niitä ulko-
puolisia henkilöitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensakomissiolle 30 päivän kuluessa. Julkaisemisessa on otettava huomioonyritysten oikeutetut edut sen suhteen, ettei niiden liikesalaisuuksiapaljasteta.
3. Jollei komissio 90 päivän kuluessa päivästä, jona julkaiseminen
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä on tapahtunut, ilmoita haki-
joille, että on vakavia epäilyjä siitä, voidaanko 5 artiklaa soveltaa,sopimusta, päätöstä tai yhdenmukaistettua menettelytapaa on, siltä osinkuin se vastaa hakemuksessa annettua kuvausta, pidettävä vapautettunakiellosta jo kuluneena aikana ja enintään kolmen vuoden ajan siitä, kunjulkaiseminen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä on tapahtunut.
Jos komissio 90 päivän määräajan jälkeen mutta ennen kolmen vuoden
määräajan päättymistä toteaa, että edellytyksiä 5 artiklan soveltamiselleei ole, se tekee päätöksen, jossa julistetaan, että 2 artiklassa tarkoitettuakieltoa on noudatettava. Tällainen päätös voi olla taannehtiva, jos asia-nosaiset ovat antaneet puutteellisia tietoja tai jos ne käyttävät väärin 2artiklasta tehtyä poikkeusta.
4. Jos komissio 90 päivän määräajan kuluessa tekee hakijoille 3
kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen, komissiotutkii, täyttyvätkö 2 ja 5 artiklassa säädetyt edellytykset.
Jos komissio toteaa, että 2 ja 5 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät,
se tekee 5 artiklassa tarkoitetun päätöksen. Päätöksessä ilmoitetaan senvoimaantulopäivä. Tämä päivä voi olla päätöksentekopäivää aikaisempi.
13 artikla
Asetuksen 5 artiklassa tarkoitettujen päätösten voimassaoloaika ja
peruuttaminen
1. Edellä 11 artiklan 4 kohdan tai 12 artiklan 4 kohdan toisen
alakohdan nojalla tehtävässä 5 artiklassa tarkoitetussa päätöksessä onilmoitettava päätöksen voimassaoloaika; tavallisesti voimassaoloaika eisaa olla kuutta vuotta lyhyempi. Päätökseen voidaan liittää ehtoja javelvoitteita.
2. Päätös voidaan uudistaa, jos 5 artiklassa säädetyt edellytykset
edelleen täyttyvät.
3. Komissio voi peruuttaa päätöksensä tai muuttaa sitä taikka kieltää
osapuolten tietyt toimet:
a) jos jokin päätöksen perusteena ollut seikka on muuttunut;
b) jos osapuolet rikkovat jotakin päätökseen liitettyä velvoitetta;
c) jos päätös on perustunut virheellisiin tietoihin tai se on saatu aikaan
vilpillisesti; taikka
d) jos osapuolet käyttävät väärin poikkeusta, joka päätöksellä on tehty
niiden osalta 2 artiklan säännöksistä.
Edellä b, c tai d alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa päätös voidaan
peruuttaa taannehtivasti.
14 artikla
Asetuksen 6 artiklassa tarkoitetut päätökset
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitetut sopimukset, päätökset tai yhdenmu-
kaistetut menettelytavat, joiden osalta osapuolet hakevat 6 artiklansoveltamista, on ilmoitettava komissiolle.
2. Komission 6 artiklassa tarkoitettu päätös tulee voimaan vasta
päivänä, jona päätös tehdään. Päätöksessä ilmoitetaan sen voimassaolo-aika. Voimassaoloaika ei saa olla pitempi kuin kolme vuotta siitä, kun
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
neuvosto 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti on todennut, että vallitsee
kriisitila.
3. Komissio voi uudistaa tällaisen päätöksen, jos neuvosto 6 artiklan
2 kohdan mukaisesti uudelleen toteaa, että vallitsee kriisitila, ja josmuut 6 artiklassa säädetyt edellytykset edelleen täyttyvät.
4. Päätökseen voidaan liittää ehtoja ja velvoitteita.5. Komission päätös lakkaa olemasta voimassa viimeistään kuuden
kuukauden kuluttua 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteidentoteuttamisesta.
6. Sovelletaan, mitä 13 artiklan 3 kohdassa säädetään.
15 artikla
Toimivalta
Jollei yhteisön tuomioistuimen oikeudesta tutkia komission päätöksiä
muuta johdu, ainoastaan komissiolla on toimivalta:
— määrätä velvoitteita 4 artiklan 2 kohdan nojalla;— tehdä 5 ja 6 artiklassa tarkoitettuja päätöksiä.
Kunnes komissio aloittaa menettelyn tehdäkseen tapausta koskevan
päätöksen tai lähettää 12 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassatarkoitetun ilmoituksen, jäsenvaltioiden viranomaisilla säilyy toimivaltapäättää, sovelletaanko tapaukseen 2 tai 8 artiklaa.
16 artikla
Yhteydet jäsenvaltioiden viranomaisiin
1. Komissio toimii tässä asetuksessa säädetyissä menettelyissä lähei-
sessä ja jatkuvassa yhteydessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viran-omaisten kanssa; näillä viranomaisilla on oikeus esittää kaikki huomau-tuksensa näissä menettelyissä.
2. Komission on välittömästi toimitettava jäsenvaltioiden toimivaltai-
sille viranomaisille jäljennökset valituksista ja hakemuksista sekätärkeimmistä asiakirjoista, jotka komissiolle on lähetetty tai jotka selähettää näiden menettelyjen kuluessa.
3. Liikenteen alan kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-
asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa on kuultava ennenpäätöksen tekemistä 10 artiklassa tarkoitetussa menettelyssä tai ennen12 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tai saman artiklan 4 kohdantoisessa alakohdassa taikka 14 artiklan 2 tai 3 kohdassa tarkoitetunpäätöksen tekemistä. Neuvoa-antavaa komiteaa on kuultava myös ennentäytäntöönpanosäännösten antamista 29 artiklan nojalla.
4. Neuvoa-antavassa komiteassa on virkamiehiä, joiden toimivaltaan
liikenteeseen sekä kilpailunrajoituksiin ja määräävään markkina-asemaan liittyvät kysymykset kuuluvat.
Kukin jäsenvaltio nimeää edustajikseen kaksi virkamiestä, joista
kummankin sijalla voi hänen estyneenä ollessaan toimia toinen virka-mies.
5. Kuuleminen tapahtuu komission koolle kutsumassa yhteisessä
kokouksessa; kokousta ei saa pitää ennen kuin kokouskutsun lähettämi-sestä on kulunut 14 päivää. Kokouskutsuun on jokaisen tutkittavantapauksen osalta liitettävä sen yhteenveto ja tieto tärkeimmistä asiakir-joista sekä alustava päätösluonnos.
6. Neuvoa-antava komitea voi antaa lausuntonsa, vaikka jotkut sen
jäsenistä tai heidän sijaisistaan eivät ole läsnä. Päätösluonnokseen liite-tään kertomus kuulemismenettelyn tuloksesta. Sitä ei saa julkistaa.
17 artikla
Yksittäistapauksiin liittyvien yhteistä liikennepolitiikkaa koskevien
periaatteellisten kysymysten käsittely neuvostossa
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼B
1. Komissio ei saa tehdä päätöstä, jonka yhteydessä 16 artiklassa
tarkoitettu kuuleminen on pakollinen, ennen kuin on kulunut 20 päivääpäivästä, jona neuvoa-antava komitea on antanut lausuntonsa.
2. Ennen 1 kohdassa mainitun määräajan päättymistä jäsenvaltio voi
pyytää, että neuvosto kutsutaan koolle selvittämään komission kanssasellaista yhteistä liikennepolitiikkaa koskevaa periaatteellista kysymystä,jonka jäsenvaltio katsoo liittyvän päätöksenteon kohteena olevaan yksit-täistapaukseen.
Neuvosto kokoontuu 30 päivän kuluessa siitä, kun jäsenvaltio on sitä
pyytänyt, käsittelemään yksinomaan tällaisia periaatteellisia kysy-myksiä.
Komissio tekee päätöksensä vasta neuvoston kokouksen jälkeen.3. Neuvosto voi lisäksi milloin tahansa jäsenvaltion tai komission
pyynnöstä käsitellä liikenteen alan kilpailupolitiikan toteuttamiseen liit-tyviä yleisiä kysymyksiä.
4. Tapauksissa, joissa neuvosto on pyydetty koolle käsittelemään
periaatteellista kysymystä 2 kohdan nojalla tai yleisiä kysymyksiä 3kohdan nojalla, komissio ottaa tätä asetusta sovellettaessa huomioonkokouksessa muotoutuneet toimintapolitiikan suuntaviivat.
18 artikla
Liikenteen osa-alueita koskeva tutkimus
1. Jos liikenteen alan kehitys, kuljetushintojen vaihtelut tai jouston
puuttuminen taikka muut seikat antavat aihetta epäillä, että kilpailuliikenteen alalla on rajoittunutta tai vääristynyttä yhteismarkkinoidenjollakin maantieteellisellä alueella taikka yhdellä tai useammalla kulje-tusyhteydellä taikka yhteen tai useampaan luokkaan kuuluvassa matkus-tajien tai tavaroiden kuljetuksessa, komissio voi päättää kyseistä osa-aluetta koskevan yleisen tutkimuksen suorittamisesta ja tällaisen tutki-muksen yhteydessä pyytää kyseisellä osa-alueella toimivia kuljetusyri-tyksiä antamaan ne tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen 2—8 artiklanperiaatteiden toteuttamiseksi.
2. Komission suorittaessa tutkimuksia 1 kohdan nojalla sen on myös
pyydettävä niitä yrityksiä tai yritysryhmiä, joiden koko antaa aihettaepäillä, että niillä on määräävä asema yhteismarkkinoilla tai yhteismark-kinoiden merkittävällä osalla, toimittamaan komissiolle ne yritystenrakennetta ja toimintatapoja koskevat yksityiskohtaiset tiedot, jotka ovattarpeen arvioitaessa niiden asemaa 8 artiklan säännösten perusteella.
3. Sovelletaan, mitä 16 artiklan 2—6 kohdassa sekä 17, 19, 20 ja 21
artiklassa säädetään.
19 artikla
Tietojensaantipyynnöt
1. Komissio voi tähän asetukseen perustuvien tehtäviensä suorittami-
seksi hankkia kaikki tarvittavat tiedot jäsenvaltioiden hallituksilta jatoimivaltaisilta viranomaisilta sekä yrityksiltä ja yritysten yhteenliittym-iltä.
2. Kun komissio lähettää yritykselle tai yritysten yhteenliittymälle
tietojensaantipyynnön, sen on samanaikaisesti lähetettävä jäljennöspyynnöstä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonkaalueella yritysten kotipaikka on.
3. Komission on pyynnössään mainittava sen oikeudellinen peruste ja
tarkoitus sekä 22 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyt seuraa-mukset virheellisten tietojen antamisesta.
4. Velvollisuus pyydettyjen tietojen antamiseen on yritysten omista-
jilla tai heidän edustajillaan sekä oikeushenkilöiden, yhtiöiden taioikeuskelpoisuutta vailla olevien yhteenliittymien osalta henkilöillä,joilla lain tai sääntöjen mukaan on kelpoisuus edustaa niitä.
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 12
▼B
5. Jos yritys tai yritysten yhteenliittymä ei anna pyydettyjä tietoja
komission asettamassa määräajassa tai se antaa puutteellisia tietoja,komission on päätöksellään vaadittava tietojen antamista. Päätöksessäon yksilöitävä vaaditut tiedot, asetettava aiheellinen määräaika tietojenantamista varten sekä ilmoitettava 22 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja23 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyistä seuraamuksista sekäoikeudesta hakea muutosta päätökseen yhteisön tuomioistuimelta.
6. Komission on samanaikaisesti toimitettava päätöksensä jäljennös
sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella yrityksentai yritysten yhteenliittymän kotipaikka on.
20 artikla
Jäsenvaltioiden viranomaisten suorittamat tutkimukset
1. Komission pyynnöstä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viran-
omaisten on suoritettava tutkimukset, joita komissio pitää tarpeellisina21 artiklan 1 kohdan nojalla tai joista se on määrännyt 21 artiklan 3kohdan mukaisella päätöksellään. Näiden tutkimusten suorittamisestavastuussa olevat jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset käyttävättoimivaltaansa esitettyään sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisenantaman kirjallisen valtuutuksen, jonka alueella tutkimus suoritetaan.Tällaisessa valtuutuksessa on mainittava tutkimuksen kohde ja tarkoitus.
2. Komission tai sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyyn-
nöstä, jonka alueella tutkimus on määrä suorittaa, komission virka-miehet voivat avustaa tämän viranomaisen virkamiehiä heidän tehtä-viensä suorittamisessa.
21 artikla
Komission tutkintavaltuudet
1. Komissio voi tähän asetukseen perustuvien tehtäviensä suorittami-
seksi ryhtyä kaikkiin tarpeellisiin yrityksiä ja yritysten yhteenliittymiäkoskeviin tutkimuksiin.
Tätä tarkoitusta varten komission valtuuttamilla virkamiehillä on
oikeus:
a) tutkia kirjanpitoa ja muita liikeasiakirjoja;
b) ottaa jäljennöksiä ja otteita kirjanpidosta ja muista liikeasiakirjoista;
c) vaatia suullisia selvityksiä paikalla;
d) päästä yrityksen kaikkiin tiloihin, sen kaikille alueille ja sen kaikkiin
kulkuneuvoihin.
2. Komission virkamiehillä, jotka on valtuutettu suorittamaan näitä
tutkimuksia, on oikeus käyttää toimivaltaansa esitettyään kirjallisenvaltuutuksen, jossa mainitaan tutkimuksen kohde ja tarkoitus sekä 22artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyt seuraamukset sen varalta, ettävaadittua kirjanpitoa tai muita vaadittuja liikeasiakirjoja ei esitetätäydellisinä. Hyvissä ajoin ennen tutkimusta komission on ilmoitettavatutkimuksesta ja sen suorittamiseen valtuutettujen virkamiesten henki-löllisyydestä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonkaalueella tutkimus on määrä suorittaa.
3. Yritysten ja yritysten yhteenliittymien on alistuttava komission
päätöksellään määräämiin tutkimuksiin. Päätöksessä on mainittava tutki-muksen kohde ja tarkoitus, määrättävä päivä, jona tutkimus alkaa, sekäilmoitettava 22 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 23 artiklan 1 kohdand alakohdassa säädetyistä seuraamuksista ja oikeudesta hakea muutostapäätökseen yhteisön tuomioistuimelta.
4. Komissio tekee 3 kohdassa tarkoitetut päätökset kuultuaan sen
jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista, jonka alueella tutkimus onmäärä suorittaa.
5. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen virkamiehet, jonka
alueella tutkimus on määrä suorittaa, voivat tämän viranomaisen taikomission pyynnöstä avustaa komission virkamiehiä näiden tehtäviensuorittamisessa.
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 13
▼B
6. Jos yritys vastustaa tämän artiklan nojalla määrättyä tutkimusta,asianomaisen jäsenvaltion on annettava komission valtuuttamille virka-miehille heidän tutkimuksen suorittamiseksi tarvitsemaansa apua. Jäsen-valtioiden on komissiota kuultuaan toteutettava tätä varten tarpeellisettoimenpiteet 1 päivään tammikuuta 1970 mennessä. ►
A1New
Member States shall, after consulting the Commission, take the neces-sary measures to this end within six months from the date of acces-sion.◄►
A2The Hellenic Republic shall, after consultation with the
Commission, take the necessary measures to this end within a period ofsix months following accession. ◄
22 artikla
Sakot
1. Komissio voi päätöksellään määrätä yrityksille tai yritysten
yhteenliittymille vähintään 100 ja enintään 5 000 laskentayksikönsakon, jos ne tahallaan tai tuottamuksesta:
a) antavat virheellisiä tai harhaanjohtavia tietoja 12 artiklassa tarkoite-
tussa hakemuksessa tai 14 artiklassa tarkoitetussa ilmoituksessa; tai
b) antavat virheellisiä tietoja vastatessaan 18 artiklassa taikka 19
artiklan 3 tai 5 kohdassa tarkoitettuun pyyntöön taikka eivät toimitatietoja 19 artiklan 5 kohdan nojalla tehdyssä päätöksessä asetetussamääräajassa; tai
c) esittävät vaaditun kirjanpitonsa tai muut vaaditut liikeasiakirjat puut-
teellisina 20 tai 21 artiklan nojalla suoritetun tutkimuksen yhteydessätaikka kieltäytyvät alistumasta 21 artiklan 3 kohdan nojalla tehdylläpäätöksellä määrättyyn tutkimukseen.
2. Komissio voi päätöksellään määrätä yrityksille tai yritysten
yhteenliittymille sakon, joka on vähintään 1 000 ja enintään 1 000 000laskentayksikköä taikka tätä suurempi mutta enintään 10 prosenttiakunkin rikkomukseen osallisen yrityksen edellisen tilikauden liikevaih-dosta, jos nämä tahallaan tai tuottamuksesta:
a) rikkovat 2 tai 8 artiklaa tai eivät noudata 4 artiklan 2 kohdan nojalla
määrättyä velvoitetta;
b) rikkovat jotakin 13 artiklan 1 kohdan tai 14 artiklan 4 kohdan nojalla
määrättyä velvoitetta.
Sakon suuruutta määrättäessä on otettava huomioon rikkomuksen vaka-
vuuden lisäksi sen kesto.
3. Sovelletaan, mitä 16 artiklan 3—6 kohdassa ja 17 artiklassa sääde-
tään.
4. Päätökset, jotka tehdään 1 ja 2 kohdan nojalla, eivät ole luonteel-
taan rikosoikeudellisia.
23 artikla
Uhkasakot
1. Komissio voi päätöksellään määrätä yrityksille tai yritysten
yhteenliittymille uhkasakon, joka on 50—1 000 laskentayksikköäpäivältä laskettuna päätöksessä määrätystä päivästä, pakottaakseen ne:
a) lopettamaan 2 tai 8 artiklan rikkomisen, jonka lopettamista on
vaadittu 11 artiklan nojalla tehdyllä päätöksellä, tai noudattamaan 4artiklan 2 kohdan nojalla määrättyä velvoitetta;
b) pidättymään 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti kielletyistä toimista;
c) antamaan täydellisinä ja virheettöminä tiedot, joita se on pyytänyt 19
artiklan 5 kohdan nojalla tehdyllä päätöksellä;
d) alistumaan tutkimukseen, jonka se on määrännyt 21 artiklan 3
kohdan nojalla tehdyllä päätöksellä.
2. Jos yritykset tai yritysten yhteenliittymät ovat täyttäneet velvoit-
teen, jonka tehosteeksi uhkasakko määrättiin, komissio voi tuomitauhkasakon kokonaismäärältään pienempänä kuin se olisi alkuperäisenpäätöksen perusteella.
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 14
▼B
3. Sovelletaan, mitä 16 artiklan 3—6 kohdassa ja 17 artiklassa sääde-
tään.
24 artikla
Muutoksen hakeminen yhteisön tuomioistuimelta
Yhteisön tuomioistuimella on perustamissopimuksen 172 artiklassa
tarkoitettu täysi harkintavalta tutkiessaan valitukset päätöksistä, joillakomissio on määrännyt sakon tai uhkasakon; se voi poistaa sakon taiuhkasakon taikka alentaa tai korottaa sitä.
25 artikla
Laskentayksikkö
Sovellettaessa 22—24 artiklaa laskentayksiköllä tarkoitetaan yhteisön
talousarvion laadinnassa perustamissopimuksen 207 ja 209 artiklanmukaan käytettävää laskentayksikköä.
26 artikla
Asianosaisten ja muiden kuuleminen
1. Ennen 11 artiklassa, 12 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa, 12
artiklan 4 kohdassa, 13 artiklan 3 kohdassa, 14 artiklan 2 tai 3 kohdassataikka 22 tai 23 artiklassa tarkoitetun päätöksen tekemistä komission onvarattava yrityksille tai yritysten yhteenliittymille, joita asia koskee,tilaisuus esittää huomautuksensa komission niitä vastaan esittämistäväitteistä.
2. Jos komissio tai jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset pitävät
sitä tarpeellisena, ne voivat kuulla myös muita luonnollisia henkilöitä jaoikeushenkilöitä. Hakemuksiin, joilla tällaiset henkilöt pyytävät tullakuulluiksi, on suostuttava, jos he osoittavat, että heillä on asiassa riittäväetu.
3. Jos komissio aikoo antaa 5 tai 6 artiklan nojalla puuttumattomuus-
todistuksen, sen on julkaistava tiivistelmä kyseisestä sopimuksesta,päätöksestä tai yhdenmukaistetusta menettelytavasta ja kehotettavakaikkia niitä ulkopuolisia henkilöitä, joita asia koskee, antamaan komis-sion tiedoksi vastineensa komission asettamassa määräajassa, joka ei saaolla yhtä kuukautta lyhyempi. Julkaisemisessa on otettava huomioonyritysten oikeutetut edut sen suhteen, ettei niiden liikesalaisuuksiapaljasteta.
27 artikla
Salassapitovelvollisuus
1. Tietoja, jotka on saatu sovellettaessa 18, 19, 20 tai 21 artiklaa, saa
käyttää vain asianomaisen pyynnön tai tutkimuksen tarkoituksiin.
2. Komissio ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset sekä
niiden virkamiehet ja muut niiden palveluksessa olevat eivät saailmaista tietoja, jotka on saatu tätä asetusta sovellettaessa ja jotka luon-teensa perusteella ovat salassa pidettäviä, edellä sanotun kuitenkaanrajoittamatta 26 ja 28 artiklan säännösten soveltamista.
3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, ei estä julkaisemasta yleisiä
selvityksiä tai katsauksia, jotka eivät sisällä yksittäisiä yrityksiä taiyritysten yhteenliittymiä koskevia tietoja.
28 artikla
Päätösten julkaiseminen
1. Komission on julkaistava päätökset, jotka se tekee 11 artiklan, 12
artiklan 3 kohdan toisen alakohdan, 12 artiklan 4 kohdan, 13 artiklan 3kohdan taikka 14 artiklan 2 tai 3 kohdan nojalla.
2. Julkaistaessa on mainittava asianosaisten nimet ja päätöksen
pääasiallinen sisältö; siinä on otettava huomioon yritysten oikeutetutedut sen suhteen, ettei niiden liikesalaisuuksia paljasteta.
1968R1017 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 15
▼B
29 artikla
Täytäntöönpanosäännökset
Komissiolla on toimivalta antaa täytäntöönpanosäännöksiä 10 artiklassa
tarkoitettujen valitusten, 12 artiklassa tarkoitettujen hakemusten, sekä14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten muodosta, sisällöstä jamuista yksityiskohdista sekä 26 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuistakuulemisista.
30 artikla
Voimaantulo, olemassa olevat sopimukset
1. Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1968.2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, 8 artiklan säännökset
tulevat voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun tämä asetus onjulkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
3. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu kielto koskee 1 päivästä tammikuuta
1969 alkaen kaikkia 2 artiklassa tarkoitettuja sopimuksia, päätöksiä jayhdenmukaistettuja menettelytapoja, jotka olivat olemassa tämänasetuksen tullessa voimaan tai jotka on saatu aikaan voimaantulopäivänja sen päivän välisenä aikana, jona tämä asetus on julkaistu Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
▼
A3
Perustamisasetuksen 85 artiklan 1 kohdassa määrättyä kieltoa ei sovel-leta sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin,jotka olivat olemassa Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymispäivänä jajotka kuuluvat liittymisen vuoksi perustamissopimuksen 85 artiklan 1kohdan soveltamisalaan, jos niitä muutetaan kuuden kuukaudenkuluessa liittymispäivästä siten, että ne täyttävät tämän asetuksen 4 ja 5artiklassa säädetyt edellytykset. Tätä alakohtaa ei sovelleta sopimuksiin,päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka liittymispäi-vänä kuuluvat jo ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan soveltamis-alaan.
▼
B
4. Siihen, mitä 3 kohdassa säädetään, ei saa vedota sellaisia yrityksiätai yritysten yhteenliittymiä vastaan, jotka ennen sitä päivää seuraavaapäivää, jona tämä asetus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa
lehdessä, ovat lopettaneet ne sopimukset, päätökset tai yhdenmukais-
tetut menettelytavat, joiden osapuolia ne ovat.
31 artikla
Asetuksen tarkasteleminen
1. Kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun keskustelut Reinin vesilii-
kenteestä tehdyn tarkistetun yleissopimuksen allekirjoittaneidenkolmansien maiden kanssa ovat päättyneet, neuvosto muuttaa tätäasetusta komission ehdotuksesta, jos Reinin vesiliikenteestä tehdystätarkistetusta yleissopimuksesta johtuvat velvoitteet antavat siihenaihetta.
2. Komissio antaa ennen 1 päivää tammikuuta 1971 neuvostolle
yleiskertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta ja ennen 1 päivääheinäkuuta 1971 ehdotuksen asetukseksi, jolla annetaan tarpeellisetmuutokset tähän asetukseen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.