1994R0520 — FI — 05.06.2003 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 520/94
annettu 7 päivänä maaliskuuta 1994,
yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta
(EYVL L 66, 10.3.1994, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Neuvoston asetus (EY) N:o 138/96, annettu 22 päivänä tammikuuta 1996 L 21 6 27.1.1996
►M2 Neuvoston asetus (EY) N:o 806/2003, annettu 14 päivänä huhtikuuta
2003L 122 1 16.5.2003
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 520/94
annettu 7 päivänä maaliskuuta 1994,
yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta
EUROOPAN YHTEISÖN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 113 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo, että
määrällisten kiintiöiden hallintoa koskevan yhteisen menettelyn
käyttöönotosta 25 päivänä toukokuuta 1970 annetulla asetuksella(ETY) N:o 1023/70 (
1) yhteisö otti käyttöön määrällisten kiintiöiden
hallintomenettelyn, joka perustuu periaatteeseen jakaa kiintiöt jäsenval-tioiden kesken ja joka voi johtaa yhteisön markkinoiden jakautumiseenosiin ja kyseisten tuotteiden tarkastuksiin sisäisillä rajoilla,
perustamissopimuksen 7 a artiklan mukaan sisämarkkinat käsittävät 1
päivästä tammikuuta 1993 alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jollatavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuustaataan,
näin ollen on tarkoituksenmukaista ottaa käyttöön uusi tämän tavoitteen
mukainen määrällisten kiintiöiden hallintomenettely, joka perustuuyhteisen kauppapolitiikan yhtenäisyyden periaatteeseen, Euroopanyhteisöjen tuomioistuimen asettamien suuntaviivojen mukaisesti,
olisi mahdollistettava valinta useiden jakomenetelmien välillä erityi-
sesti yhteisön markkinatilanteen, tuotteiden luonteen, toimittajamaidenerityispiirteiden ja yhteisön kansainvälisten velvoitteiden perusteella,ja erityisesti niiden velvoitteiden perusteella, joihin sisältyy perinteistenkauppavirtojen huomioon ottamisen periaate,
tuonti- tai vientikiintiöiden hallinnon on perustuttava jäsenvaltioiden
yhteisön tasolla määritetyin määrällisin perustein myöntämien lisens-sien järjestelmään,
käyttöön otettavan hallintomenettelyn on taattava kaikille hakijoille
tasapuoliset edellytykset käyttää kiintiöitä, ja kaikkia annettuja asiakir-
joja on voitava käyttää koko yhteisössä,
on perustettava komiteassa tiivis ja tehokas yhteistyö jäsenvaltioiden ja
komission välillä tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi,
tämän asetuksen säännökset ja sen täytäntöönpanoon liittyvät
säännökset eivät saa rajoittaa ammattisalaisuutta koskevien yhteisönsääntöjen tai kansallisten sääntöjen soveltamista,
on syytä jättää tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle perusta-
missopimuksen liitteessä II luetellut tuotteet sekä tekstiili- ja muut
tuotteet, jos niihin sovelletaan erityistä yhteistä tuontimenettelyä, johon
sisältyy kiintiöiden hallintoa koskevia erityismääräyksiä, ja
tällä asetuksella olisi korvattava asetus (ETY) N:o 1023/70 ja näin
ollen kumottava kyseinen asetus; asetuksella (ETY) N:o 1024/70 (
2)
yhteisö ulotti asetuksen (ETY) N:o 1023/70 koskemaan Ranskan
merentakaisia departementteja; enää ei ilmeisesti ole tarpeen ylläpitääerillistä asetusta, koska tässä asetuksessa olevia yhteisiä säännöksiäsovelletaan koko yhteisön alueella, sellaisena kuin se määritelläänperustamissopimuksen 227 artiklassa; näin ollen myös asetus (ETY)N:o 1024/70 olisi kumottava, ja1994R0520 — FI — 05.06.2003 — 002.001 — 2
(1) EYVL N:o L 124, 8.6.1970, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna vuoden 1985 liittymisasiakirjalla.
(2) EYVL N:o L 124, 8.6.1970, s. 5
▼B
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSA
HALLINNON YLEISET PERIAATTEET
1 artikla
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan määrällisten tuonti- tai vientikiin-
tiöiden, jäljempänä ’kiintiöiden’, hallintoa koskevat säännöt, jotka
kiintiöt yhteisö vahvistaa yksipuolisesti tai sopimuksin.
2. Tätä asetusta ei sovelleta perustamissopimuksen liitteessä II
lueteltuihin tuotteisiin eikä muihin tuotteisiin, jos niihin sovelletaanerityistä yhteistä tuonti- tai vientimenettelyä, johon sisältyy kiintiöidenhallintoa koskevia erityismääräyksiä.
2 artikla
1. Kiintiöt jaetaan viipymättä niiden avaamisen jälkeen hakijoiden
kesken. Niiden jakamisesta useaan osaan voidaan päättää 23 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Kiintiöiden hallinto voidaan toteuttaa erityisesti soveltamalla
jotakin seuraavista menetelmistä tai näiden menetelmien yhdistelmällä:
a) 6-11 artiklan mukainen perinteisten kauppavirtojen huomioon otta-
miseen perustuva menetelmä,
b) 12 artiklan mukainen hakemusten esittämisen aikajärjestykseen
perustuva menetelmä (”ensiksi tullutta palvellaan ensiksi” -periaat-
teen mukaisesti),
c) 13 artiklan mukainen jakomenetelmä suhteessa hakemuksia jätet-
täessä haettuihin määriin (niinsanottua samanaikaisen tutkimisen
menettelyä noudattaen),
3. Käytettävä jakomenetelmä on määritettävä 23 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
4. Jos todetaan, ettei mikään 2 kohdassa mainituista menetelmistä
sovellu avatun kiintiön erityisvaatimuksiin, komissio ottaa käyttöönmuun asianmukaisen menetelmän 23 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen.
5. Jakamattomat, myöntämättömät taikäyttämättömät määrät jaetaan
uudelleen 14 artiklan mukaisesti sellaisin määräajoin, että ne voidaankäyttää ennen kiintiökauden päättymistä.
Jos todetaan, että kyseisiä määriä ei ole ollut mahdollista jakaa näissä
määräajoissa, komissio päättää tapauksittain 23 artiklassa säädetynmenettelyn mukaisesti niiden mahdollisesta jakamisesta uudelleen seur-aavan kiintiökauden aikana.
6. Jollei erilaisista kiintiön vahvistamisen yhteydessä annetuista
määräyksistä muuta johdu, kiintiön alaisten tuotteiden luovutus vapaa-seen liikkeeseen tai vienti edellyttää jäsenvaltioiden tämän asetuksenmukaisesti antaman tuonti- tai vientilisenssin esittämistä.
7. Jäsenvaltioiden on nimettävä hallintoviranomaiset, jotka ovat
toimivaltaiset panemaan täytäntöön tässä asetuksessa niiden tehtäväksi
määrätyt soveltamistoimenpiteet. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava asiasta
komissiolle.
3 artikla
Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoi-
tuksen kiintiöiden avaamisesta mainiten valitun jakomenetelmän,lisenssihakemusten vastaanottamisen edellytykset, lisenssihakemustenesittämisen määräajat ja luettelon kansallisista toimivaltaisista virano-maisista, joille ne on osoitettava.1994R0520 — FI — 05.06.2003 — 002.001 — 3
▼M1
▼B
▼B
4 artikla
1. Riippumatta sijoittautumispaikastaan yhteisössä jokainen yhteisön
tuoja tai viejä, voi esittää valitsemansa jäsenvaltion toimivaltaisilleviranomaisille jokaisen kiintiön tai sen osien osalta yhden, kyseisenjäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä tehdyn lisenssiha-kemuksen.
Jos kiintiö on rajoitettu koskemaan yhtä tai useampaa yhteisön aluetta,
tämä hakemus on esitettävä kyseisen yhden tai useamman alueen yhdentai useamman jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
2. Lisenssihakemukset on esitettävä 23 artiklassa määrättyä menet-
telyä noudattaen vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
5 artikla
Komissio valvoo, että myönnettävät lisenssit kohdistuvat kiintiön
kohteena olevan tuotteen huomioon ottaen taloudellisesti merkittäväänmäärään.
II OSA
ERI HALLINTOMENETELMIEN ERITYISSÄÄNNÖT
Aj a k s o
Perinteisten kauppavirtojen huomioon ottamiseen perustuva mene-
telmä
6 artikla
1. Jos kiintiöt jaetaan perinteiset kauppavirrat huomioon ottaen, osa
kiintiöstä varataan perinteisille tuojille tai viejille toisen osan kuuluessamuille tuojille tai viejille.
2. Perinteisinä tuojina tai viejinä pidetään niitä, jotka voivat todistaa
suorittaneensa kiintiön kohteena olevan yhden tai useamman tuotteentuontia tai vientiä sekä yhteisöön että yhteisöstä aikaisemman, viitea-janjaksoksisanotun ajanjakson kuluessa.
3. Perinteisille tuojille tai viejille tarkoitettu osuus ja viiteajanjakso
sekä muille hakijoille kuuluva osuus määritetään 23 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
4. Komissio huolehtii 31 päivään joulukuuta 1996 siitä, että muille
hakijoille kuuluvassa osuudessa otetaan huomioon tasapuolisesti edus-tavalla tavalla tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä 5päivänä helmikuuta 1982 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 288/82 (
1) ja yhteisöön rajoitetusti tuotavien valtiojohtoisen kaupan maiden
alku- perätuotteiden tuontimenettelystä 14 päivänä marraskuuta 1983
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3420/83 (2) mukaisesti sovel-
lettavien kansallisten rajoitusten olemassaolosta johtuva tilanne.
5. Jako toimitetaan 7-11 artiklassa esitettyjen periaatteiden mukai-
sesti.
7 artikla
Päästäkseen käyttämään perinteisille tuojille tai viejille tarkoitettua
kiintiön osuutta perinteisten tuojien tai viejien on liitettävä lisenssiha-
kemukseensa todisteeksi viiteajanjakson aikaisesta tuonnista taiviennistä:1994R0520 — FI — 05.06.2003 — 002.001 — 4
(1) EYVL N:o L 35, 9.2.1982, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2875/92 (EYVL N:o L 287, 2.10.1992,
s. 1).
(2) EYVL N:o L 346, 8.12.1983, s. 6. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2456/92 (EYVL N:o L 252, 31.8.1992,
s. 1).
▼B
— oikeaksi todistettu jäljennös alkuperäisestä vapaaseen liikkeeseen
luovutusta koskevasta ilmoituksesta tai vienti-ilmoituksesta, jokaon tarkoitettu tuojalle tai viejälle ja joka on laadittu näiden nimissä
tai mahdollisesti sen toimijan nimissä, joiden toimintaa ne jatkavat,
— kaikki vastaavat todisteet, jotka komissio on ottanut käyttöön 23
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
8artikla
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle kiintiön avaamista koskevassa
ilmoituksessa määrätyssä määräajassa tuonti- tai vientihakemusten
lukumäärää ja niissä haettua kokonaismäärää koskevat tiedot, jotka oneritelty perinteisten tuojien tai viejien ja muiden tuojien tai viejienmukaan, sekä aikaisemman, hakijoiden viiteajanjakson kuluessa suorit-taman tuonnin tai viennin määrät.
9 artikla
Komissio tutkii samanaikaisesti jäsenvaltioiden toimittamat tiedot ja
määrittää seuraavasti määrälliset perusteet, joilla perinteisten tuojientai viejien hakemukset on hyväksyttävä:
— jos kaikki nämä hakemukset kohdistuvat perinteisille tuojille tai
viejille tarkoitetun määrän suuruiseen tai sitä pienempään määrään,
hakemukset on hyväksyttävä kokonaisuudessaan,
— jos kaikki nämä hakemukset kohdistuvat perinteisille tuojille tai
viejille tarkoitettua määrää suurempaan määrään, hakemukset
hyväksytään suhteessa kuhunkin osaan koko viiteajanjakson tuon-nista tai viennistä,
— jos tämän määrällisen perusteen soveltaminen johtaisi haettuja
määriä suurempien määrien myöntämiseen, ylimenevä osuus onjaettava uudelleen 14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
10 artikla
Muille kuin perinteisille tuojille tai viejille kuuluva osuus kiintiöstä
jaetaan 12 artiklan mukaisesti.
11 artikla
Jolleivät perinteiset tuojat tai viejät ole jättäneet hakemuksia, kaikki
hakemuksia jättäneet tuojat tai viejät pääsevät käyttämään kokokiintiötä tai kyseistä kiintiön osaa.
Tällöin jako suoritetaan 12 artiklassa säädettyjen yksityiskohtaisten
sääntöjen mukaisesti.
Bj a k s o
Hakemusten esittämisen aikajärjestykseen perustuva menetelmä
12 artikla
1. Jos kiintiö tai kiintiön osa jaetaan ”ensiksi tullutta palvellaan
ensiksi” -periaatteen mukaisesti, komissio määrää 23 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen määrän, jonka jokainen toimija voisaada kiintiön täyttymiseen asti.
Tämä määrä, joka on kaikille yhtä suuri, vahvistetaan ottaen huomioon
tarve myöntää taloudellisesti merkittäviä määriä kyseisen tuotteen luon-
teen perusteella.
2. Lisenssihakemukset hyväksytään toimivaltaisten viranomaisten
tarkastettua käytettävissä olevan yhteisön jäämän, kun 1 kohdassamäärätty määrä on myönnetty jokaiselle tuojalle tai viejälle.
3. Heti, kun lisenssin saaja voi todistaa tosiasiallisesti tuoneensa tai
vieneensä kaikki ne tuotteet, joita varten tälle on myönnetty lisenssi, tai23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määriteltävän osan,lisenssin saaja voi esittää uuden lisenssihakemuksen. Lisenssi1994R0520 — FI — 05.06.2003 — 002.001 — 5
▼B
myönnetään lisenssin saajalle samoin edellytyksin kuin edellinen
lisenssi. Samaa menettelyä voidaan toistaa kiintiön täyttymiseen asti.
4. Taatakseen kaikille hakijoille tasavertaisen pääsyn käyttämään
kiintiötä, komissio ilmoittaa kiintiön avaamista koskevassa ilmoituk-sessa ne päivät ja tunnit, jolloin käytettävissä olevaa yhteisön jäämäävoikäyttää.
Cj a k s o
Jakomenetelmä suhteessa haettuihin määriin
13 artikla
1. Jos kiintiöt jaetaan suhteessa haettuihin määriin, jäsenvaltioiden
toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle vastaanotta-miinsa lisenssihakemuksiin liittyvät tiedot 23 artiklassa määrättyämenettelyä noudattaen vahvistettujen määräajan ja edellytysten mukai-sesti.
Näihin tietoihin on sisällyttävä ilmoitus hakijoiden lukumäärästä ja
haettujen määrien kokonaismäärästä.
2. Jäljempänä 23 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen vahvis-
tetussa määräajassa komissio tutkii samanaikaisesti jäsenvaltioidentoimivaltaisten viranomaisten lähettämät tiedot ja määrää kiintiön taisen osien määrän, jolle näiden viranomaisten on myönnettävä tuonti-
tai vientilisenssit.
3. Jos lisenssihakemuksissa haettu kokonaismäärä kohdistuu kiin-
tiöiden suuruiseen tai niitä pienempään määrään, hakemukset onhyväksyttävä kokonaisuudessaan.
4. Jos hakemukset kohdistuvat kiintiön määrää suurempaan määrään,
hakemukset on hyväksyttävä suhteessa haettuihin määriin.
Dj a k s o
Uudelleen jaettavien määrien jakoperiaate
14 artikla
1. Komissio määrää uudelleen jaettavat määrät jäsenvaltioiden 20
artiklan mukaisesti toimittamien tietojen perusteella.
2. Jos kiintiön alkuperäinen jakomenetelmä on 12 artiklassa säädetty
menetelmä, komissio lisää välittömästi uudelleen jaettavat määrätmahdollisesti vielä käytettävissä oleviin määriin, tai uudelleen jaettavatmäärät palauttavat kiintiön ennalleen, jos kiintiö on täyttynyt.
3. Jos alkuperäinen jako on tapahtunut muulla menetelmällä, uudel-
leen jaettavat määrät myönnetään 23 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
Tällöin komissio julkaisee täydentävän avaamista koskevan ilmoituksen
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
III OSA
TUONTI- TAI VIENTILISENSSEJÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT
15 artikla
1. Jos sovelletaan 12 artiklassa säädettyä menetelmää, jäsenval-
tioiden on myönnettävä lisenssit viipymättä käytettävissä olevanyhteisön jäämän tarkastamisen jälkeen.
2. Muissa tapauksissa:
— komissio ilmoittaa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille 23
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määrättävässämääräajassa ne määrät, joille näiden viranomaisten on myönnettävälisenssit eri hakijoille. Komissio ilmoittaa asiasta muille jäsenval-tioille,1994R0520 — FI — 05.06.2003 — 002.001 — 6
▼B
— jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on myönnettävä
tuonti- tai vientilisenssit komission päätöstä koskevaa ilmoitustaseuraavien 10 työpäivän kuluessa tai komission asettamassa
määräajassa,
— näiden viranomaisten on annettava komissiolle tieto tuonti- tai vien-
tilisenssien myöntämisestä.
16 artikla
Edellytykseksi lisenssien myöntämiselle voidaan 23 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen asettaa vakuuden antaminen.
17 artikla
1. Tuonti- tai vientilisenssit oikeuttavat tuomaan tai viemään
kiintiön alaisia tuotteita, ja ne ovat voimassa koko yhteisössä, toimi-
joiden hakemuksissaan mainitsemista tuonti- tai vientipaikoistariippumatta.
Jos kiintiö on rajoitettu olemaan voimassa yhdellä tai useammalla
yhteisön alueella, tuonti- tai vientilisenssit ovat voimassa ainoastaankyseisen yhden tai useamman alueen kyseisessä yhdessä tai useam-massa jäsenvaltiossa.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten myöntämien tuonti-
tai vientilisenssien voimassaoloaika on neljä kuukautta. Eri voimassao-loaika voidaan kuitenkin asettaa 23 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
3. Tuonti- tai vientilisenssien haltijat voivat pyynnöstä saada otteita
lisensseistä sen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta, jotka ovat
myöntäneet lisenssit.
Otteilla on samat oikeudelliset vaikutukset kuin lisensseillä, joiden
otteita ne ovat, sen määrän rajoissa, jolle lisenssit on myönnetty.
4. Tuonti- ja vientilisenssihakemukset, lisenssit tai niiden otteet on
laadittava sellaisen mallin mukaisille lomakkeille, jonka ominaisuudet
määrätään 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18artikla
Tuonti- tai vientilisenssin haltija, jonka nimiin asiakirja on myönnetty,
ei saa lainata tai luovuttaa tuonti- tai vientilisenssejä tai niiden otteita
vastiketta vastaan tai vastikkeetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 23
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettavien erityismää-räysten soveltamista.
19 artikla
1.►
M1 ◄Tuonti- tai vientilisenssit sekä niiden
otteet on palautettava, paitsi ylivoimaisen esteen ollessa kyseessä, sen
jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa ne on myönnetty,
viimeistään lisenssien voimassaolon päättymispäivää seuraavien 10työpäivän kuluessa.
2. Jos tuonti- tai vientilisenssien myöntämisen edellytykseksi on
asetettu vakuuden antaminen, vakuus menetetään, paitsi ylivoimaisenesteen ollessa kyseessä, jollei 1 kohdassa ilmoitettua määräaikaanoudateta.
20 artikla
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komis-
siolle myönnettyjen ja käyttämättömien kiintiöiden määrät heti, kunviranomaisilla on niistä tieto, ja viimeistään lisenssien voimassaolonpäättymispäivää seuraavien 20 päivän kuluessa lisenssien jakamiseksimyöhemmin uudelleen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti.1994R0520 — FI — 05.06.2003 — 002.001 — 7
▼B
21 artikla
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komis-
siolle ennen kunkin kuukauden loppua edellisen kuukauden kuluessa
tuotujen tai vietyjen kiintiötuotteiden määrät.
IV OSA
LOPPUMÄÄRÄYKSET
22 artikla
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
23 artikla
Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY (1)4
ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.
24 artikla
Komissio antaa tämän asetuksen soveltamista koskevat yksityiskoh-
taiset säännöt 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Niissämäärätään erityisesti jakomenetelmien toteuttamisesta, tiedoista, jotka
jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava sekä
tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi tarkoitetuista toimen-piteistä.
25 artikla
1. Neuvoston, komission tai jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukai-
sesti saamia tietoja voidaan käyttää ainoastaan siihen tarkoitukseen,jota varten ne on pyydetty.
2. Neuvosto, komissio ja jäsenvaltiot sekä niiden edustajat eivät
ilman tietojen toimittajan nimenomaista lupaa saa ilmaista tietoja, joitaon asianmukaisin perustein pyydetty käsittelemään luottamuksellisina.
3. Tämä artikla ei estä yhteisön viranomaisia ilmaisemasta yleisiä
tietoja, erityisesti tämän asetuksen nojalla tehtyjen päätösten peruste-luja, eikä ilmaisemasta todisteita, joita yhteisön viranomaiset
tarvittaessa käyttävät väitteidensä perustelemiseksi oikeudenkäyntime-
nettelyssä. Tällaisessa ilmaisemisessa on otettava huomioon seasianomaisten laillinen etu, ettei näiden liikesalaisuuksia ilmaista.
26 artikla
Jäsenvaltioiden ja komission on toimitettava toisilleen vastavuoroisesti
tarvittavat tiedot ja toimittava yhteistyössä tämän asetuksen soveltami-
seksi. Näiden tietojen toimittamista ja levittämistä koskevat
yksityiskohtaiset säännöt annetaan tarvittaessa 23 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
27 artikla
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 1023/70 ja (ETY) N:o 1024/70. Viit-
tauksia kumottuihin asetuksiin on pidettävä viittauksina tähänasetukseen.1994R0520 — FI — 05.06.2003 — 002.001 — 8
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.▼M2
▼B
▼B
28artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.1994R0520 — FI — 05.06.2003 — 002.001 — 9