1992R2082 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2082/92,
annettu 14 päivänä heinäkuuta 1992,
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden erityisluonnetta koskevista todistuksista
(EYVL L 208, 24.7.1992, s. 9)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Neuvoston asetus (EY) N:o 806/2003, annettu 14 päivänä huhtikuuta
2003L 122 1 16.5.2003
Muutettu:
►A1 Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
►A2 Asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan,
Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasa-vallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan
liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan
unioni perustuuL 236 33 23.9.2003
▼B
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2082/92,
annettu 14 päivänä heinäkuuta 1992,
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden erityisluonnetta koskevista
todistuksista
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen jaerityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (
1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden tuotannolla, valmistuksella ja
jakelulla on tärkeä asema yhteisön taloudessa,
maataloustuotteiden monipuolistumista olisi suosittava osana yhteisen
maatalouspolitiikan uudelleensuuntaamista; erityistuotteiden edistämi-
sestä olisi huomattavaa etua maaseudulle, erityisesti epäsuotuisillaalueilla ja syrjäalueilla, sillä se varmistaisi toisaalta paremmat tulotmaanviljelijöille ja toisaalta sen, että maatalousväestö pysyy näilläalueilla,
sisämarkkinoiden toteuttamiseksi elintarvikealalla olisi taloudellisille
toimijoille annettava keinot, joiden avulla ne voisivat nostaa tuottei-
densa arvoa, samalla kun kuluttajia suojellaan vilpillisiltä käytännöiltä
ja taataan liiketoiminnan rehellisyys,
tulevista painopisteistä kuluttajansuojapolitiikan edistämiseksi 9
päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston päätöslauselman (
4)
mukaisesti olisi otettava huomioon se, että kuluttajat pitävät yhätärkeämpänä laatua ja tietoa, mitä tulee elintarvikkeiden laatuun,tuotantomenetelmään ja jalostamiseen sekä elintarvikkeiden erityisomi-naisuuksiin; koska markkinoille saatettuja tuotteita on laaja valikoima
ja tietoa niistä annetaan hyvin paljon, kuluttajille on annettava selkeää
ja tiivistä tietoa elintarvikkeiden erityisestä laadusta, jotta kuluttajatvoisivat paremmin tehdä valintoja,
vapaaehtoinen järjestelmä, joka perustuu säännöstenmukaisiin perustei-
siin auttaa toteuttamaan edellä esitetyt tavoitteet; vapaaehtoisenjärjestelmän, joka auttaa toimijoita saamaan elintarvikkeiden laaduntunnetuksi yhteisön tasolla, on tarjottava takeet siitä, että kaikki viit-
taukset, jotka siihen elinkeinotoiminnassa tehdään, ovat perusteltuja,
tietyt tuottajat haluaisivat nostaa tuotteidensa arvoa maataloustuotteiden
ja elintarvikkeiden erityisluonteen perusteella, koska niiden luontaiset
ominaisuudet erottavat ne selvästi muista samankaltaisista tuotteista taielintarvikkeista; kuluttajansuojan varmistamiseksi olisi todistettuaerityisluonnetta kuitenkin valvottava,
edellä tarkoitettujen tuotteiden ja elintarvikkeiden erityisluonteen
vuoksi olisi annettava erityissäännöksiä täydentämään elintarvikkeidenmerkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978 annetussa
neuvoston direktiivissä 79/112/ETY (
5) säädettyjä merkintäsääntöjä
sekä olisi erityisesti säädettävä tällaisten tuotteiden ja elintarvikkeidennimeen liitettävästä maininnasta ja tarvittaessa yhteisön tunnuksesta,josta kuluttajalle käy ilmi, että kyseessä on tuote, jolla on tarkastetuterityiset ominaisuudet,1992R2082 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 2
(1) EYVL N:o C 30, 6.2.1991, s. 4
EYVL N:o C 71, 20.3.1992, s. 14
(2) EYVL N:o C 326, 16.12.1991, s. 40
(3) EYVL N:o C 40, 17.2.1992, s. 3
(4) EYVL N:o C 294, 22.11.1989, s. 1
(5) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 1. Direktiiviä on viimeksi muutettu direktii-
villä 91/72/ETY (EYVL N:o L 42, 15.2.1991, s. 27)
▼B
sen varmistamiseksi, että todistettuja erityisiä ominaisuuksia noudate-
taan ja että ne ovat pysyviä, on tarpeen, että ryhmittymiksiyhdistyneet tuottajat itse määrittelevät maataloustuotteen tai elintar-
vikkeen erityiset ominaisuudet eritelmässä, mutta eritelmän
noudattamisen tarkastamisesta vastuussa olevien tarkastuslaitostenhyväksymistä koskevien sääntöjen on oltava yhdenmukaiset yhteisöntasolla,
kohtuuttomien kilpailunedellytysten syntymisen estämiseksi tuottajalla
on oltava mahdollisuus käyttää joko mainintaan liittyvää rekisteröityänimeä ja tarvittaessa yhteisön tunnusta tai rekisteröityä nimeä sellaise-
naan, silloin kun hänen tuottamansa tai jalostamansa maataloustuote tai
elintarvike täyttää vastaavan eritelmän vaatimukset ja hänen valitse-mansa tarkastuslaitos on hyväksytty,
olisi sallittava kauppa niiden kolmansien maiden kanssa, jotka voivat
antaa vastaavat takeet erityisluonnetta koskevien todistusten antami-sesta ja tarkastamisesta alueellaan,
maataloustuotteen tai elintarvikkeen erityisluonteeseen liittyville main-
innoille on, jotta ne olisivat tuottajien kannalta houkuttelevia jakuluttajien kannalta luotettavia, annettava oikeudellinen suoja ja niiden
olisi oltava virallisten valvonnan alaisia, ja
olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komis-
sion tiivis yhteistyö sitä varten perustetussa sääntelykomiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tässä asetuksessa annetaan säännöt, joita noudattaen erityisluon-
netta koskeva yhteisön todistus voidaan antaa:
— perustamissopimuksen liitteessä II mainituille elintarvikkeeksi
tarkoitetuille maataloustuotteille,
— tämän asetuksen liitteessä mainituille elintarvikkeille.
Liitettä voidaan muuttaa 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.2. Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta muiden yhteisön
erityissäännösten soveltamista.
3. Teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittami-
sessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1989
annettua neuvoston direktiiviä 83/189/ETY (
1) ei sovelleta erityisluon-
netta koskeviin todistuksiin, joita tämä asetus koskee.
2 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:1. ”erityisluonteella” tekijää tai tekijöitä, jotka erottavat maataloustuot-
teen tai elintarvikkeen selvästi muista samaan ryhmään kuuluvista
samanlaisista tuotteista tai elintarvikkeista.
Maataloustuotteen tai elintarvikkeen esillepanoa ei pidetä 1 alakoh-
dassa tarkoitettuna tekijänä.
Erityisluonnetta ei saa rajoittaa laadulliseen tai määrälliseen koostu-
mukseen tai tuotantotapaan, jotka määritellään vapaaehtoisilla
standardeilla yhteisön säännöksissä tai kansallisissa säännöksissä;
tätä sääntöä ei kuitenkaan sovelleta, jos mainittu säännös on annettutai standardi vahvistettu tuotteen erityisluonteen määrittelemistävarten;
2. ”ryhmittymällä” saman maataloustuotteen tai elintarvikkeen tuotta-
jista ja/tai jalostajista muodostuvaa yhteisöä sen oikeudellisesta
muodosta tai kokoonpanosta riippumatta. Muut, joita asia koskee,voivat olla osallisena ryhmittymässä.1992R2082 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 3
(1) EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktiiviä on viimeksi muutettu
päätöksellä 90/230/ETY (EYVL N:o L 128, 18.5.1990, s. 15)
▼B
3. ”erityisluonnetta koskevalla todistuksella” sitä, että yhteisö
tunnustaa tuotteen erityisluonteen rekisteröimällä tuotteen tämänasetuksen mukaisesti.
3 artikla
Komissio perustaa ja hoitaa erityisluonnetta koskevien todistusten
rekisterin, jossa luetellaan niiden maataloustuotteiden ja elintarvik-keiden nimet, joiden erityisluonne on tämän asetuksen mukaisestitunnustettu yhteisön tasolla.
Rekisterissä on eroteltava 13 artiklan 1 kohdassa ja 13 artiklan 2
kohdassa tarkoitetut nimet.
4 artikla
1. Päästäkseen 3 kohdassa tarkoitettuun rekisteriin maataloustuotteen
tai elintarvikkeen on oltava tuotettu perinteisistä raaka-aineista tai sillä
on oltava perinteinen koostumus tai sen tuotantotavan ja/tai jalostus-tavan on perustuttava perinteiseen tuotanto- ja/tai jalostustapaan.
2. Rekisteröintiä ei saa sallia, jos maataloustuotteen tai elintar-
vikkeen erityisluonne johtuu:
a) sen lähtöpaikasta tai maantieteellisestä alkuperästä;
b) ainoastaan teknologisen keksinnön soveltamisesta.
5 artikla
1. Tullakseen rekisteröidyksi nimen on:
— oltava itsessään erityinen; tai
— ilmaistava maataloustuotteen tai elintarvikkeen erityisluonne.
2. Edellä 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua erityisluonnetta
ilmaisevaa nimeä ei saa rekisteröidä, jos:
— se viittaa ainoastaan tietyistä maataloustuotteista tai elintarvikkeista
käytettyihin yleisiin väitteisiin tai yhteisön erityisissä säännöksissäsäädettyihin väitteisiin;
— se on harhaanjohtava, kuten erityisesti, jos se viittaa tuotteen ilmei-
siin ominaisuuksiin tai jos tuote ei ominaisuuksiltaan vastaa
eritelmää tai kuluttajan odotuksia.
3. Tullakseen rekisteröidyksi 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitetun erityisen nimen on oltava perinteinen ja kansallistensäännösten mukainen tai käytössä vakiinnutettu.
4. Maantieteellisiä ilmaisuja saa käyttää nimessä, jota maataloustuot-
teiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja
alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annettu
neuvoston asetus (ETY) 2081/92 (
1) ei koske.
6 artikla
1. Maataloustuotteella tai elintarvikkeelle on mahdollista saada sen
erityisluonnetta koskeva todistus vain, jos maataloustuote tai elintarvikeon eritelmän mukainen.
2. Eritelmässä on oltava vähintään seuraavat tekijät:
— 5 artiklassa tarkoitettu nimi, yhdellä tai useammalla kielellä;
— kuvaus tuotantomenetelmästä, mukaan lukien käytettyjen raaka-
aineiden ja/tai ainesosien laji ja ominaisuudet ja/tai maataloustuot-teen tai elintarvikkeen valmistusmenetelmä, joka viittaa senerityisluonteeseen;
— tekijät, joiden perusteella voidaan todeta 4 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettu perinteinen luonne;1992R2082 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 4
(1) EYVL N:o L 208, 24.7.1992, s. 1
▼B
— kuvaus maataloustuotteen tai elintarvikkeen ominaisuuksista, josta
käy ilmi sen tärkeimmät fysikaaliset, kemialliset, mikrobiologisetja/tai aistinvaraiset ominaisuudet, jotka liittyvät erityisluonteeseen;
— erityisluonnetta koskevat vähimmäisvaatimukset ja tarkastusmenet-
telyt.
7 artikla
1. Ainoastaan ryhmittymällä on oikeus hakea maataloustuotteen tai
elintarvikkeen erityisluonteen rekisteröintiä.
2. Rekisteröintihakemus, mukaan lukien eritelmä on jätettävä sen
jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa ryhmittymä on perus-
tettu.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava hakemus komis-
siolle, jos se arvioi, että 4, 5 ja 6 artiklan vaatimukset on täytetty.
4. Jäsenvaltioiden on viimeistään päivänä, jona tämä asetus tulee
voimaan, julkaistava tiedot nimeämistään toimivaltaisista viranomai-
sista ja ilmoitettava ne komissiolle. Itävalta, Ruotsi ja Suomijulkaisevat kyseiset tiedot kuuden kuukauden määräajassa liittymi-sestään.►
A2 Tšekin tasavallan, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan,
Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian on julkaistavakyseiset tiedot kuuden kuukauden kuluessa liittymispäivästä. ◄
8 artikla
1. Komissio toimittaa rekisteröintihakemuksen käännettynä muille
jäsenvaltioille kuuden kuukauden kuluessa 7 artiklan 3 kohdassa tarkoi-tetun hakemuksen vastaanottamisesta.
Heti kun ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu toimitus on tapahtunut,
komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 7 artik-
lassa tarkoitetun toimivaltaisten viranomaisten toimittamanhakemuksen pääkohdat, ja erityisesti maataloustuotteen tai elintar-vikkeen nimen 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdanmukaisesti sekä tiedot hakijasta.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava,
että kaikki henkilöt, jotka voivat osoittaa, että heillä on asiassa laillinen
taloudellinen etu valvottavanaan, on mahdollista tutustua 1 kohdassatarkoitetun hakemuksen. Lisäksi jäsenvaltioissa voimassa oleviensäännösten mukaisesti edellä tarkoitetut toimivaltaiset viranomaisetvoivat huolehtia siitä, että muilla asianomaisilla, joilla on asiassa lail-
linen etu valvottavanaan, on mahdollisuus tutustua hakemukseen.
3. Viiden kuukauden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetusta julkaisu-
päivästä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jota asia laillisestikoskee, voi tehdä väitteen ehdotettua rekisteröintiä vastaan lähettämälläasianmukaisesti perustellun ilmoituksen sen jäsenvaltion toimivaltaisille
viranomaisille, jossa hän asuu tai johon hän on sijoittautunut.
4. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava tarvit-
tavat toimenpiteet ottaakseen asetetussa määräajassa huomioon 3kohdassa tarkoitetun ilmoituksen. Jäsenvaltiot voivat tehdä väitteitämyös omasta aloitteestaan.
9 artikla
1. Jos komissio ei kuuden kuukauden kuluessa ole saanut ilmoitusta
väitteestä, se vie 3 artiklassa tarkoitettuun rekisteriin 8 artiklan 1kohdassa tarkoitetut pääkohdat ja julkaisee ne Euroopan yhteisöjen
virallisessa lehdessä .
2. Jos väite on esitetty, komissio pyytää kolmen kuukauden kuluessa
asianomaisia jäsenvaltioita sopimaan asiasta keskenään sisäisten menet-
telyjensä mukaisesti kolmen kuukauden lisäajan kuluessa. Jos
a) sopimukseen päästään, kyseisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava
komissiolle kaikki ne tekijät, jotka mahdollistivat sopimukseenpääsemisen, sekä hakijan ja väitteen tekijän lausunnot. Jos 6 artiklan2 kohdan nojalla saadut tiedot eivät ole muuttuneet, komissio toimii1992R2082 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 5
▼B
tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jos muutoksia on tapahtunut,
komissio aloittaa uudelleen 8 artiklassa säädetyn menettelyn;
b) sopimukseen ei päästä, komissio päättää rekisteröinnistä 19 artik-
lassa säädettyä menettelyä noudattaen. Jos komissio päättäärekisteröidä erityisluonteen, se toimii tämän artiklan 1 kohdan
mukaisesti.
10 artikla
1. Jäsenvaltio voi todeta, että maataloustuotteen tai elintarvikkeen,
joka on saanut erityisluonnetta koskevan yhteisön todistuksen,eritelmässä vahvistettu edellytys ei enää täyty.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun jäsenvaltion on tehtävä huomautuk-
sensa asianomaiselle jäsenvaltiolle. Asianomaisen jäsenvaltion ontutkittava valitus ja ilmoitettava muille jäsenvaltiolle johtopäätöksensäja toteutetut toimenpiteet.
3. Jos sääntöjenvastaisuudet ovat toistuvia, eivätkä asianomaiset
jäsenvaltiot pääse sopimukseen asiasta, asianmukaisesti perusteltuhakemus on lähetettävä komissiolle.
4. Komissio tutkii hakemuksen ja kuulee asianomaisia jäsenvaltioita.
Tarvittaessa komissio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet 19 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen. Toimenpiteisiin voi kuulua rekisterö-innin peruuttaminen.
11 artikla
1. Jäsenvaltio voi sen alueelle perustetun ryhmittymän pyynnöstä
hakea muutosta eritelmään.
2. Komissio varmistaa, että muutoshakemus ja tiedot muutoksen
hakijasta julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä . Edellä
olevan 8 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa sovelletaan.
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että
kaikille tuottajille ja/tai jalostajille, jotka noudattavat eritelmää, jonkaosalta muutosta on pyydetty, ilmoitetaan julkaisemisesta.
3. Kolmen kuukauden kuluessa 2 kohdassa säädetystä julkaisemi-
sesta, jokainen tuottaja ja/tai jalostaja, joka noudattaa eritelmää, jonka
osalta muutosta on pyydetty, voi käyttää oikeuttaan säilyttää alkuperä-inen eritelmä ilmoittamalla tästä sen jäsenvaltion toimivaltaiselleviranomaiselle, johon hän on sijoittautunut, ja tämän viranomaisen ontoimitettava se tarvittaessa huomautuksin varustettuna komissiolle.
4. Jos 3 kohdassa tarkoitettua väitettä tai ilmoitusta ei ole toimitettu
komissiolle neljän kuukauden kuluessa 2 kohdassa säädetystä julkaisu-päivästä, komissio kirjaa pyydetyn muutoksen 3 artiklassa tarkoitettuunrekisteriin ja julkaisee sen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
5. Jos komissiolle tehdään 3 kohdassa tarkoitettu väite tai ilmoitus,
muutosta ei rekisteröidä. Tällöin 1 kohdassa tarkoitettu hakijaryh-mittymä voi hakea erityisluonnetta koskevaa uutta todistusta 7, 8 ja 9artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
12 artikla
Komissio voi 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määritellä
yhteisön tunnuksen, jota voidaan käyttää niiden maataloustuotteiden jaelintarvikkeiden merkinnöissä, esillepanossa ja mainonnassa, joilla ontämän asetuksen mukainen erityisluonnetta koskeva yhteisön todistus.
13 artikla
1. Edellä 9 artiklan 1 kohdassa säädetystä julkaisupäivästä alkaen 5
artiklassa tarkoitettu nimi, johon liittyy 15 artiklan 1 kohdassa tarkoi-tettu maininta ja tarvittaessa 12 artiklassa tarkoitettu yhteisön tunnus,on varattava maataloustuotteille ja elintarvikkeille, jotka vastaavat julk-aistua eritelmää.1992R2082 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 6
▼B
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, maataloustuotteelle tai
elintarvikkeelle, joka vastaa julkaistua eritelmää, varataan ainoastaannimi, jos:
a) ryhmittymä on sitä pyytänyt rekisteröintihakemuksessaan;
b) edellä 9 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa menettelyssä
ei osoiteta, että nimeä käytetään laillisella, tunnustetulla ja taloudel-lisesti merkittävällä tavalla samanlaisten maataloustuotteiden taielintarvikkeiden osalta.
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viimeistään kuuden
kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta tarkastamisenrakenteet on luotu, minkä rakenteiden tehtävänä on varmistaa, että
maataloustuotteet ja elintarvikkeet, joilla on erityisluonnetta koskeva
todistus, vastaavat eritelmissä esitettyjä vaatimuksia. Itävallan, Ruotsinja Suomen osalta edellä tarkoitettu määräaika lasketaan kyseistenvaltioiden liittymispäivästä. ►
A2 Tšekin tasavallan, Viron,
Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian jaSlovakian osalta kyseinen ajanjakso alkaa liittymispäivästä. ◄
2. Tarkastamisen rakenteeseen voi kuulua yksi nimetty tarkastusvir-
anomaisia ja/tai yksityinen laitos tai useampia sellaisia, jotka
jäsenvaltio on hyväksynyt tähän tarkoitukseen. Jäsenvaltioiden ontoimitettava komissiolle luettelot hyväksytyistä viranomaisista ja/tailaitoksista ja niiden toimivallasta. Komissio julkaisee nämä tiedot Eu-
roopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
3. Nimettyjen tarkastusviranomaisten ja/tai yksityisten laitosten on
annettava riittävät takeet puolueettomuudestaan ja riippumattomuudes-
taan suhteessa niiden tarkastusten kohteena oleviin tuottajiin ja
jalostajiin ja niillä on oltava vakituisesti käytettävissään asiantuntijoitaja tarvittavat voimavarat niiden maataloustuotteiden ja elintarvikkeidentarkastamiseksi, joilla on erityisluonnetta koskeva yhteisön todistus.
Jos tarkastuksen rakenteissa turvaudutaan tietyntyyppisten tarkastusten
osalta ulkopuoliseen laitokseen, tämän laitoksen on annettava samattakeet. Tällöin nimetyt tarkastusviranomaiset ja/tai hyväksytyt yksi-
tyiset laitokset ovat kuitenkin edelleen vastuussa tarkastuksista
suhteessa jäsenvaltioon.
Tullakseen jäsenvaltioiden hyväksymäksi tässä asetuksessa tarkoitetulla
tavalla laitosten on 1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen täytettävä 26päivänä kesäkuuta 1989 vahvistetussa standardissa EN 45011määritellyt edellytykset.
4. Jos jäsenvaltioon nimetyt tarkastusviranomaiset ja/tai yksityiset
laitokset toteavat, että maataloustuote tai elintarvike, jolla on sen jäsen-
valtion antama erityisluonnetta koskeva todistus, ei täytä eritelmän
vaatimuksia, niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmis-tamiseksi, että tätä asetusta noudatetaan. Niiden on ilmoitettavajäsenvaltiolle tarkastusta suoritettaessa toteutetut toimenpiteet. Kaikistapäätöksistä on ilmoitettava niille, joita asia koskee.
5. Jäsenvaltion on peruutettava hyväksyminen tarkastuslaitokselta,
jos 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä ei enää täytetä. Sen on
ilmoitettava tästä komissiolle, joka julkaisee Euroopan yhteisöjen viral-
lisessa lehdessä korjatun luettelon hyväksytyistä laitoksista.
6. Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmista-
miseksi, että tuottaja, joka noudattaa tätä asetusta, pääseetarkastusjärjestelmään.
7. Tämän asetuksen perusteella edellytettyjen tarkastusten kustan-
nuksista vastaavat ne, jotka käyttävät erityisluonnetta koskevaatodistusta.1992R2082 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 7
▼B
15 artikla
1. Ainostaan tuottajat, jotka noudattavat rekisteröityä eritelmää,
saavat käyttää:
— jäljempänä 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
määritettyä mainintaa,
— tarvittaessa yhteisön tunnusta,
— sekä
— jollei 13 artiklan 2 kohdasta muuta johdu, rekisteröityä nimeä.
2. Tuottajan, joka ensimmäistä kertaa rekisteröinnin jälkeen käyttää
13 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaan varattua nimeä, on sovittuna aikana
ilmoitettava tästä sen jäsenvaltion nimetylle tarkastusviranomaiselle tai-laitokselle, johon hän on sijoittautunut, vaikka hän kuuluisi ryhmit-tymään, joka teki alkuperäisen hakemuksen.
3. Nimetyn tarkastusviranomaisen tai -laitoksen on varmistettava,
että tuottaja noudattaa tuotteesta julkaistuja tietoja, ennen kuin tuotettaaletaan pitää kaupan.
16 artikla
Tätä asetusta sovelletaan kolmansista maista lähtöisin oleviin maata-
loustuotteisiin ja elintarvikkeisiin, jos:
— kolmas maa voi antaa samat takeet kuin 4 ja 6 artiklassa tai niissä
tarkoitettuja takeita vastaavat takeet;
— kyseisessä kolmannessa maassa on 14 artiklassa säädettyä tarkas-
tusjärjestelmää vastaava järjestelmä;
— kyseinen kolmas maa on valmis antamaan yhteisön suojaa
vastaavan suojan vastaaville yhteisöstä lähtöisin oleville maatalous-tuotteille tai elintarvikkeille, joilla on erityisluonnetta koskeva
yhteisön todistus,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansainvälisten sopimusten noudatta-
mista.
17 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla maininnallaja tarvittaessa 12 artiklassa tarkoitetulla yhteisön tunnuksella on oikeu-
dellinen suoja väärinkäytöksiä ja harhaanjohtavaa käyttöä vastaan sekä
kaikenlaista 13 artiklan mukaisesti rekisteröityjen ja varattujen nimienjäljittelyä vastaan.
2. Rekisteröityjä nimiä suojataan kaikenlaisia käytäntöjä vastaan,
jotka ovat omiaan johtamaan kuluttajia harhaan, erityisesti sellaisiakäytäntöjä vastaan, jotka antavat ymmärtää, että maataloustuotteellatai elintarvikkeella on yhteisön antama erityisluonnetta koskevatodistus.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenval-
tioille toteutetut toimenpiteet.
18 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että kansallisesti käytettävät myyntinimitykset eivätsekaannu 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti rekisteröityihin ja varattuihinnimiin.1992R2082 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 8
▼M1
19 artikla
1. Komissiota avustaa komitea.2. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/
EY (
1) 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
20 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta annetaan 19
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
21 artikla
Viiden vuoden kuluessa päivästä, jona tämä asetus tulee voimaan,
komissio antaa neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltami-sesta ja tekee tarvittaessa aiheelliset ehdotukset.
Kertomuksessa on käsiteltävä erityisesti 9 ja 13 artiklan soveltamisen
seurauksia.
22 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 12 kuukauden kuluttua siitä, kun se on julk-
aistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .1992R2082 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 9
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.▼B
▼B
LIITE
Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut elintarvikkeet
— Olut
— Suklaa ja muut kaakaota sisältävät elintarvikevalmisteet
— Makeis-, leipomo-, konditoria- ja keksituotteet
— Keitetty tai täytetty pasta— Esivalmistetut ateriat— Valmiit maustekastikkeet— Keitot tai liemet— Kasviuutteista valmistetut juomat— Jäätelö ja sorbetit1992R2082 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 10