Tässä tiedonkeruussa lainat sisältävät tiedonantajien lainanottajille lainaamat varat, jotka eivät perustu velkakirjoihin tai joita edustaa vain yksi velkakirja (siitä huolimatta, että se olisi tullut jälkimarkkinakelpoiseksi). Lainat sisältävät erityisesti talletuksina olevat saamiset. Kansalliset keskuspankit voivat vaatia myös täydellistä sektorikohtaista erittelyä tämän erän osalta. Tähän erään kuuluu seuraavaa:

a) kotitalouksille ja kotitalouksia palveleville voittoa tavoittelemattomille yhteisöille myönnetyt lainat, eriteltyinä

— kulutusluottoihin (lainat joita myönnetään lähinnä yksityiseen tavaroiden ja palvelujen kulutukseen). Yksityisille elinkeinonharjoittajille/yhtiökumppanuuksille myönnetyt kulutusluotot kuuluvat tähän erään, jos ilmoittava rahalaitos tietää, että laina käytetään lähinnä yksityiseen kulutukseen,

— asuntolainoihin (luotot, jotka myönnetään omaan asumiskäyttöön tai vuokraustarkoitukseen tarkoitettuja asuntoja varten, mukaan lukien rakentaminen ja peruskorjaukset). Ne sisältävät lainat, joiden vakuutena on asuinkiinteistö tai -huoneisto ja joiden käyttötarkoituksena on asunnon hankkiminen, ja muut asunnon hankkimiseen tarkoitetut lainat, joissa annetaan henkilötakaus tai jonka vakuutena ovat muut varat. Yksityisille elinkeinonharjoittajille/yhtiökumppanuuksille myönnetyt asuntolainat kuuluvat tähän erään, paitsi jos ilmoittava rahalaitos tietää, että asuntoa käytetään lähinnä liiketoimintaan, missä tapauksessa se ilmoitetaan eränä ”muut lainat, joista: yksityiset elinkeinonharjoittajat/yhtiökumppanuudet”,

— muihin lainoihin (lainat, joita myönnetään muihin tarkoituksiin kuin kulutukseen tai asunnon hankintaan, kuten liiketoimintaan, velkajärjestelyihin, opiskeluun jne.). Tähän erään voivat sisältyä yksityisille elinkeinonharjoittajille/yhtiökumppanuuksille annetut kulutusluotot (ks. liite II, 3 osa), jos niitä ei ilmoiteta luokassa ”kulutusluotot”. Ellei sovelleta kevennetyn raportoinnin edellytyksiä, ilmoitetaan ”joista”-erä, jossa eritellään tämän luokan sisällä yksityisille elinkeinonharjoittajille myönnetyt lainat (ks. liite II, 3 osa);

b) luottokorttiluotto.

Tämä erä sisältää tätä asetusta sovellettaessa kotitalouksille ja yrityksille joko viivästetyn veloitustoiminnon sisältävillä korteilla (eli korteilla, jotka antavat jäljempänä määriteltyä luottokorttien maksuaikaluottoa) tai luottokorteilla (eli korteilla, jotka antavat maksuaikaluottoa ja pidennettyä luottokorttiluottoa) myönnetyn luoton. Luottokorttivelka kirjataan omille korttitileille, eikä se siten ilmene sekkitileissä eikä tilinylitysoikeustileissä. Luottokorttien maksuaikaluotto määritellään luotoksi, joka myönnetään 0 prosentin korolla yhden laskutuskauden aikana kortilla suoritetun/suoritettujen maksutapahtuman/maksutapahtumien ja tältä nimenomaiselta laskutuskaudelta kertyvien velkasaldojen erääntymisen väliseksi ajaksi. Pidennetty luotokorttiluotto määritellään luotoksi, joka myönnetään sen jälkeen, kun aikaisemman laskutuskauden / aikaisempien laskutuskausien eräpäivä/eräpäivät on/ovat ylittynyt/ylittyneet eli kyseessä ovat korttitililtä tehtävät veloitukset, joita ei ole suoritettu silloin, kun se oli ensi kertaa mahdollista, ja joista veloitetaan yleensä 0 prosenttia korkeampaa korkoa tai porrastettuja korkoja. Usein edellytetään kuukausittaisia vähimmäissuorituksia, joilla pidennettyä luottokorttiluottoa maksetaan ainakin osittain takaisin.

Näiden luottomuotojen vastapuoli on yksikkö, joka on viime kädessä velvollinen suorittamaan maksamattomat määrät sopimuksen mukaisesti; tämä on yksityiskorttien käytön osalta kortinhaltija mutta ei yrityskorttien osalta;

c) valmiusluottolimiitit ja sekkiluotot.

Valmiusluottolimiitit ovat lainoja, joilla on kaikki seuraavat ominaisuudet: 1) lainanottaja voi käyttää tai nostaa varoja tiettyyn ennalta hyväksyttyyn luottolimiittiin saakka ilmoittamatta siitä etukäteen lainanantajalle; 2) saatavilla olevan luoton määrä voi suurentua ja pienentyä, kun varoja lainataan ja maksetaan takasin; 3) luottoa voidaan käyttää yhä uudestaan; 4) velvoitetta varojen säännölliseen takaisinmaksuun ei ole.

Valmiusluottolimiitit sisältävät määrät, jotka on saatu luottolimiitillä ja joita ei ole vielä maksettu takaisin (maksamatta olevat määrät). Luottolimiitti on lainanantajan ja lainanottajan välinen sopimus, jonka perusteella lainanottaja voi nostaa lainoja tietyn määritellyn ajanjakson aikana ja tiettyyn limiittiin saakka, ja maksaa lainat takaisin haluamanaan ajankohtana ennen määriteltyä päivämäärää. Määrien, jotka ovat saatavilla luottolimiitin perusteella mutta joita ei ole nostettu tai jotka on jo maksettu takaisin, ei katsota kuuluvan mihinkään tase-eräluokkaan. Sekkiluotot ovat sekkitileillä olevia velkasaldoja. Luottokorteilla otetut luotot eivät kuulu valmiusluottolimiittiin eivätkä sekkiluottoihin. Lainanottajan velan kokonaismäärä ilmoitetaan riippumatta siitä, alittaako tai ylittääkö se lainanantajan ja lainanottajan välillä etukäteen sovitun rajan lainan määrän ja/tai enimmäisajan osalta;

d) syndikoidut lainat (yksittäiset lainasopimukset, joissa lainanantajina on useita laitoksia).

Syndikoidut lainat kattavat vain tapaukset, joissa lainanottaja tietää lainasopimuksen perusteella, että lainanantajia on useita. Tilastoitaessa pidetään ainoastaan lainanantajien todellisuudessa maksamia määriä (eikä luottolimiitin kokonaismäärää) syndikoituina lainoina. Syndikoidun lainan järjestää ja koordinoi yleensä yksi laitos (joka kutsutaan usein nimellä pääjärjestäjä (lead manager)), ja lainan antavat todellisuudessa syndikaatin eri osallistujat. Kaikki osallistujat, pääjärjestäjä mukaan lukien, ilmoittavat osuutensa lainanottajalle (ei siis pääjärjestäjälle) myönnetystä lainasta taseensa vastaavaa-puolella;

e) talletukset, siten kuin ne on määritelty velkaluokassa 9;

f) kolmansille osapuolille myönnetyt rahoitusleasingsopimukset.

Rahoitusleasingsopimukset ovat sopimuksia, joissa kulutushyödykkeen laillinen omistaja (vuokralleantaja) vuokraa tämän omaisuuden kolmannelle osapuolelle (vuokralleottaja) kyseisen omaisuuden koko taloudellisen eliniän ajaksi tai suurimmaksi osaksi sen taloudellista elinikää ja saa vastikkeeksi maksuerät, jotka kattavat hyödykkeestä aiheutuneet kulut sekä koron. Vuokralleottaja saa kaiken hyödyn hyödykkeen käytöstä ja vastaa omistajuuteen liittyvistä kustannuksista ja riskeistä. Tilastoinnin yhteydessä rahoitusleasingsopimuksia käsitellään vuokralleantajan vuokralleottajalle antamina lainoina (jonka ansiosta vuokralleottaja voi hankkia kulutushyödykkeen). Omaisuutta (kulutushyödykkeet), joka on vuokrattu vuokralleottajalle, ei pidä kirjata lainkaan rahalaitoksen taseeseen;

g) ongelmaluotot, joita ei ole vielä maksettu takaisin tai poistettu luottotappioina.

Niiden lainojen kokonaismäärä, joiden takaisinmaksu on viivästynyt tai joiden takaisinmaksumahdollisuuksia voidaan muuten pitää osittain tai kokonaan heikentyneinä direktiivissä 2006/48/EY olevan laiminlyönnin määritelmän mukaisesti;

h) hallussa olevat ei-jälkimarkkinakelpoiset arvopaperit

Hallussa olevat muut arvopaperit kuin osakkeet, jotka eivät ole jälkimarkkinakelpoisia ja joita ei vaihdeta jälkimarkkinoilla, ks. myös ”siirretyt lainat”;

i) siirretyt lainat.

Lainat, joista on tosiasiallisesti tullut siirtokelpoisia, kirjataan saamiserään ”lainat”, mikäli niitä edustaa vain yksi velkakirja ja niitä vaihdetaan yleensä vain satunnaisesti;

j) talletuksina tai lainoina olevat saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla.

Velkainstrumentit, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, ovat sellaisia velkapapereita liikkeeseen laskevan laitoksen vaateita, joita voidaan esittää vasta sen jälkeen kun kaikki etusijalla olevat vaatimukset (esim. talletukset/lainat) on tyydytetty, joten ne ovat joiltain ominaisuuksiltaan ”osakkeiden ja osuuksien” kaltaisia. Tilastoitaessa velkainstrumentit, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, on luokiteltava joko ”lainoiksi” tai ”muiksi arvopapereiksi kuin osakkeiksi” rahoitusinstrumentin luonteen mukaan. Mikäli rahalaitoksen hallussa olevat kaikenlaiset saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, esitetään tilastointia varten yleisesti yhtenä lukuna, tämä luku pitäisi sisällyttää erään ”muut arvopaperit kuin osakkeet” sillä perusteella, että saamiset, joilla on huonompi etuoikeus kuin muilla saamisilla, ovat useimmiten pikemminkin arvopapereiden kuin lainojen muodossa;

k) saamiset, jotka liittyvät takaisinmyyntisopimuksiin tai arvopaperilainaukseen käteisvakuutta vastaan.

Käteisen vastaerä, joka maksetaan vastineeksi tiedonantajien ostamista arvopapereista, tai jonka tiedonantaja maksaa lainatessaan arvopapereita käteisvakuutta vastaan, ks. velkaluokka 9.4

Näissä raportointivaatimuksissa lainojen erittely sen perusteella, onko niissä kiinteistövakuus, sisältää maksamatta olevien lainojen kokonaismäärän, jolla on direktiivin 2006/48/EY liitteessä VIII olevan 1 osan 13–19 jakson mukainen vakuus, jossa maksamatta olevan lainan/vakuuden suhde on 1 tai pienempi kuin 1. Jos tiedonantaja ei sovella näitä sääntöjä, niiden lainojen määrittely, jotka sisällytetään tähän erittelyyn, perustuu siihen tapaan, joka on valittu pääomavaatimusten noudattamiseksi.

Seuraavaa erää ei käsitellä lainana:

— notariaattilainat.

— Notariaattilainat ovat lainoja, jotka on otettu yhden osapuolen (omaisuudenhoitaja) nimissä kolmannen osapuolen (edunsaaja) puolesta. Notariaattilainoja ei pidä tilastoitaessa kirjata omaisuudenhoitajan taseeseen, mikäli varojen omistuksesta koituvat riskit ja palkkiot kuuluvat edunsaajalle. Riskit ja palkkiot kuuluvat edelleen edunsaajalle, mikäli a) edunsaaja kantaa luottoriskin lainan osalta (eli omaisuudenhoitaja vastaa ainoastaan lainan hallinnoinnista); tai b) edunsaajan sijoitus on vakuutettu tappioita vastaan, mikäli omaisuudenhoitaja joutuu selvitystilaan (eli notariaattilaina ei kuulu omaisuudenhoitajan sellaisiin saamisiin, jotka voidaan jakaa konkurssitilanteessa).