2007L0046 — FI — 24.02.2011 — 005.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2007/46/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYV L 263, 9.10.2007, p.1)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2007/46/EY,

annettu 5 päivänä syyskuuta 2007,

puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle

(Puitedirektiivi)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 1 ), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä ( 2 ), sekä katsovat seuraavaa: (1) Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annettua neuvoston direktiiviä 70/156/ETY ( 3 ) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Nyt kun mainittua direktiiviä muutetaan vielä uudelleen, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. (2) Yhteisön sisämarkkinoiden luomisen ja niiden toiminnan vuoksi on syytä korvata jäsenvaltioiden hyväksyntäjärjestelmät yhteisön hyväksyntämenettelyllä, joka perustuu täydellisen yhdenmukaistamisen periaatteeseen. (3) Järjestelmiin, osiin, erillisiin teknisiin yksiköihin ja ajoneuvoihin sovellettavat tekniset vaatimukset olisi yhdenmukaistettava ja määritettävä säädöksissä. Näillä säädöksillä olisi ensisijaisesti pyrittävä varmistamaan liikenneturvallisuuden, terveyden suojelun, ympäristönsuojelun, energiatehokkuuden ja luvattoman käytön estämisen korkea taso. (4) Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/53/ETY ( 4 ) rajattiin koko ajoneuvoa koskeva eurooppalainen tyyppihyväksyntämenettely M1-ajoneuvoluokkaan. Sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ja niiden moitteettoman toiminnan takaamiseksi tämän direktiivin soveltamisalaan olisi kuitenkin sisällytettävä kaikki ajoneuvoluokat, jolloin valmistajat voivat eurooppalaisen tyyppihyväksynnän ansiosta hyötyä sisämarkkinoista. (5) Jotta valmistajat voisivat sopeutua uusiin yhdenmukaistettuihin menettelyihin, olisi annettava riittävä siirtymäaika, jonka jälkeen ajoneuvon eurooppalainen tyyppihyväksyntä tulee pakolliseksi muihin kuin M1-luokkaan kuuluville, yhdessä vaiheessa rakennetuille ajoneuvoille. Muihin kuin M1-luokkaan kuuluvat ajoneuvot, jotka edellyttävät monivaiheista hyväksyntää, tarvitsevat pidemmän siirtymäajan, koska menettelyyn osallistuu korinrakentajia, joiden on hankittava alalta riittävästi kokemusta, jotta tarvittavat menettelyt voidaan toteuttaa asianmukaisesti. Kun otetaan huomioon M2- ja M3-luokkaan kuuluvien ajoneuvojen turvallisuuden merkitys, näiden ajoneuvojen on vastattava yhdenmukaistettujen direktiivien teknisiä vaatimuksia siirtymäkauden aikana, jona kansallinen tyyppihyväksyntä on vielä voimassa, jotta valmistajat voivat saada kokemuksia ajoneuvojen EY-tyyppihyväksynnästä. (6) Valmistajat, jotka tuottavat ajoneuvoja pieninä sarjoina, ovat tähän asti jääneet osittain sisämarkkinoiden tuomien etujen ulkopuolelle. Kokemus on osoittanut, että liikenneturvallisuutta ja ympäristönsuojelua voitaisiin huomattavasti kohentaa, jos pienisarjaiset ajoneuvot liitettäisiin täysin ajoneuvon eurooppalaiseen tyyppihyväksyntäjärjestelmään M1-luokasta alkaen. (7) Väärinkäytösten estämiseksi pieninä sarjoina valmistettavia ajoneuvoja koskevat yksinkertaistetut menettelyt olisi rajattava tapauksiin, joissa tuotanto on hyvin vähäistä; käsite ”pieni sarja” onkin tämän vuoksi määriteltävä entistä tarkemmin valmistettujen ajoneuvojen lukumääränä. (8) Jotta monivaiheinen hyväksyntäjärjestelmä olisi riittävän joustava, on tärkeää antaa säännöksiä, jotka mahdollistavat yksittäisten ajoneuvojen hyväksynnän; jäsenvaltioiden olisi kuitenkin edelleen voitava myöntää yksittäisiä hyväksyntöjä kansallisten sääntöjensä mukaisesti siihen asti, kun yhdenmukaistetut ja yksityiskohtaiset yhteisön säännökset on annettu. (9) Jäsenvaltioiden olisi voitava myöntää ajoneuvojen kansallisia tyyppihyväksyntöjä siihen asti, kun ajoneuvon eurooppalaisia tyyppihyväksyntämenettelyjä aletaan soveltaa muihin kuin M1-luokan ajoneuvoihin, ja tätä varten olisi annettava siirtymäsäännöksiä. (10) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY ( 5 ) mukaisesti. (11) Yhteisö on neuvoston päätöksellä 97/836/EY ( 6 ) liittynyt Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti myönnettyjen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista, jäljempänä ”tarkistettu vuoden 1958 sopimus”. Näin ollen Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission UNECE-säännöt, joihin yhteisö kyseisen päätöksen mukaisesti liittyy, ja muutokset tällaisiin UNECE-sääntöihin, joihin yhteisö on jo liittynyt, olisi sisällytettävä yhteisön tyyppihyväksyntämenettelyyn joko ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntävaatimuksina tai vaihtoehtoina voimassa olevalle yhteisön oikeudelle. Erityisesti, jos yhteisö päättää neuvoston päätöksellä, että UNECE-sääntö otetaan osaksi ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntämenettelyä ja että se korvaa voimassa olevan yhteisön oikeuden, komissiolle olisi siirrettävä toimivalta tehdä tarvittavat mukautukset tähän direktiiviin. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia ja täydentää tätä direktiiviä lisäämällä siihen uusia muita kuin keskeisiä osia, niistä olisi päätettävä noudattaen päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä. (12) Sääntelyn parantamiseksi ja yksinkertaistamiseksi ja sen välttämiseksi, että yhteisön lainsäädäntöä joudutaan jatkuvasti päivittämään teknisten määräysten osalta, tässä direktiivissä tai erityisdirektiiveissä ja -asetuksissa olisi voitava viitata voimassa oleviin kansainvälisiin standardeihin ja säädöksiin toistamatta niitä yhteisön säädöksissä. (13) Jotta voidaan varmistaa, että eräs eurooppalaisen tyyppihyväksyntämenettelyn kulmakivi eli tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonta pannaan täytäntöön asianmukaisesti ja että se toimii moitteettomasti, toimivaltaisten viranomaisten tai tätä varten nimetyn tutkimuslaitoksen, jolla on alalla tarvittava tekninen pätevyys, olisi säännöllisesti tehtävä tarkastuksia valmistajien luona. (14) Ajoneuvojen hyväksyntää koskevan lainsäädännön päätarkoituksena on varmistaa, että markkinoille saatetut uudet ajoneuvot, osat ja erilliset tekniset yksiköt ovat turvallisuuden sekä ympäristönsuojelun kannalta korkeatasoisia. Tätä tavoitetta ei saisi vaarantaa tiettyjen osien tai varusteiden asentamisella sen jälkeen, kun ajoneuvot on saatettu markkinoille tai otettu käyttöön. Siten olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että hyväksyntäviranomainen tarkastaa ennen myyntiin saattamista osat ja varusteet, jotka on mahdollista asentaa ajoneuvoihin ja jotka voivat merkittävästi haitata turvallisuuden tai ympäristönsuojelun kannalta olennaisten järjestelmien toimintaa. Näiden toimenpiteiden olisi koostuttava teknisistä säännöksistä, jotka koskevat tällaisille osille ja varusteille asetettavia vaatimuksia. (15) Tällaisia toimenpiteitä olisi sovellettava vain rajoitettuun määrään osia tai varusteita. Tällaisten osien tai varusteiden ja niistä seuraavien vaatimusten luettelo olisi laadittava sen jälkeen, kun sidosryhmiä on kuultu. Luetteloa laatiessaan komission olisi kuultava sidosryhmiä raportin pohjalta ja pyrittävä hyvään tasapainoon tieturvallisuuden parantamiseen liittyvien vaatimusten ja ympäristösuojelun sekä kuluttajien, valmistajien ja jakelijoiden etujen välillä pitämällä yllä kilpailua jälkimarkkinoilla. (16) Osien ja varusteiden luettelot, kyseeseen tulevat keskeiset järjestelmät sekä testaus- ja täytäntöönpanotoimenpiteet olisi määritettävä päätöksen 1999/468/EY mukaisesti. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia ja täydennetään tätä direktiiviä lisäämällä siihen uusia muita kuin keskeisiä osia, niistä olisi päätettävä noudattaen päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä. (17) Tässä direktiivissä on joukko sellaisia erityisiä turvallisuusvaatimuksia, joita tarkoitetaan yleisestä tuoteturvallisuudesta 3 päivänä joulukuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY ( 7 ) 1 artiklan 2 kohdassa, jossa asetetaan erityisvaatimuksia kuluttajien terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi. Tästä syystä on tärkeää antaa säännökset sen varmistamiseksi, että jos ajoneuvo aiheuttaa kuluttajille tämän direktiivin tai liitteessä IV lueteltujen säädösten mukaisesti vakavana pidettävän vaaran, valmistaja on toteuttanut tehokkaita suojatoimenpiteitä, joihin voi kuulua ajoneuvon vetäminen pois markkinoilta. Hyväksyntäviranomaisten olisi siksi voitava arvioida, ovatko ehdotetut toimenpiteet riittäviä. (18) On tärkeää, että valmistajat toimittavat ajoneuvojen omistajille tiedot, joilla voidaan estää turvalaitteiden väärinkäyttö. Onkin syytä sisällyttää tähän direktiiviin tätä seikkaa koskevia säännöksiä. (19) On myös tärkeää, että laitteiden valmistajat saavat käyttöönsä sellaiset ainoastaan ajoneuvon valmistajalta saatavissa olevat tekniset tiedot, myös piirrokset, joita osien suunnittelu jälkimarkkinoille edellyttää. (20) On niin ikään tärkeää, että valmistajat saattavat tiedot helposti itsenäisten toimijoiden saataville, jotta varmistetaan ajoneuvojen korjaaminen ja huoltaminen täysin kilpailluilla markkinoilla. Nämä tiedottamista koskevat vaatimukset on tähän saakka sisällytetty yhteisön lainsäädäntöön ja erityisesti moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20 päivänä kesäkuuta 2007 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 715/2007 ( 8 ) siltä pohjalta, että komissio esittää viimeistään neljän vuoden mainitun asetuksen voimaantulosta kertomuksen ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevan järjestelmän toimivuudesta ja arvioi onko asianmukaista koota kaikki ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevat säännökset tyyppihyväksyntää koskevaan tarkistettuun puitedirektiiviin. (21) Jotta menettelyä voitaisiin yksinkertaistaa ja nopeuttaa, toimenpiteistä erityisdirektiivien tai -asetusten täytäntöönpanemiseksi sekä tämän direktiivin liitteiden ja erityisdirektiivien tai -asetusten mukauttamiseksi erityisesti tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehitykseen olisi päätettävä päätöksen 1999/468/EY mukaisesti. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin tai erityisdirektiivien tai -asetusten muita kuin keskeisiä osia tai täydentää niitä lisäämällä niihin uusia muita kuin keskeisiä osia, niistä olisi päätettävä noudattaen mainitun päätöksen 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä. Samaa menettelyä olisi sovellettava mukautuksiin, joita tarvitaan vammaisille tarkoitettujen ajoneuvojen tyyppihyväksyntää varten. (22) Kokemus on osoittanut, että kun voimassa olevassa lainsäädännössä havaitaan puutteita, asiaan kuuluvien toimenpiteiden toteuttaminen tienkäyttäjien suojan parantamiseksi saattaa olla tarpeen viipymättä. Tällaisissa kiireellisissä tapauksissa tarvittavat muutokset erityisdirektiiveihin tai -asetuksiin olisi tehtävä päätöksen 1999/468/EY mukaisesti. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa erityisdirektiivien tai -asetusten muita kuin keskeisiä osia tai täydentää niitä lisäämällä niihin uusia muita kuin keskeisiä osia, niistä olisi päätettävä noudattaen mainitun päätöksen 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä. (23) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on sisämarkkinoiden toteuttaminen ottamalla käyttöön kaikkia ajoneuvoluokkia koskeva pakollinen eurooppalainen tyyppihyväksyntäjärjestelmä, vaan se voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. (24) Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajattava niihin säännöksiin, jotka eroavat olennaisesti aiemmista direktiiveistä. Velvollisuus saattaa muuttumattomina säilyvät säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä johtuu jo aiemmista direktiiveistä. (25) Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen ( 9 ) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan omia tarpeitaan varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan direktiivien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne. (26) Tämän direktiivin säännökset eivät rajoita jäsenvaltioiden velvollisuuksia, jotka liittyvät liitteen XX osassa B tarkoitettujen direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja niiden soveltamista koskeviin määräaikoihin. (27) Tämän direktiivin vaatimukset ovat lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskevassa toimintasuunnitelmassa vahvistettujen periaatteiden mukaisia. (28) On erityisen tärkeää, että tämän direktiivin pohjalta ehdotetuissa tulevissa toimissa tai sitä sovellettaessa täytäntöönpantavissa menettelyissä olisi noudatettava näitä periaatteita, jotka sisältyvät komission tiedonantoon kilpailukykyisen autoteollisuuden sääntelykehyksestä 2000-lukua varten, sekä katsovat seuraavaa: OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:







I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Tässä direktiivissä luodaan yhdenmukaistetut puitteet, joihin kuuluvat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset, jotka koskevat kaikkien direktiivin soveltamisalaan kuuluvien uusien ajoneuvojen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksyntää, jolloin tavoitteena on helpottaa niiden rekisteröintiä, myyntiä ja käyttöönottoa yhteisössä.

Tässä direktiivissä vahvistetaan myös säännökset, jotka koskevat tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyihin ajoneuvoihin tarkoitettujen osien ja varusteiden myyntiä ja käyttöönottoa.

Ajoneuvojen rakentamista ja toimintaa koskevat erityiset tekniset vaatimukset hyväksytään tämän direktiivin mukaisesti säädöksissä, joiden tyhjentävä luettelo on liitteessä IV.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä direktiiviä sovelletaan yhdessä tai useammassa vaiheessa suunniteltujen ja rakennettujen, maantiekäyttöön tarkoitettujen ajoneuvojen ja tällaisia ajoneuvoja varten suunniteltujen ja rakennettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään.

Direktiiviä sovelletaan myös tällaisten ajoneuvojen yksittäiseen hyväksyntään.

Tätä direktiiviä sovelletaan myös tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin ajoneuvoihin tarkoitettuihin osiin ja varusteisiin.

2. Tätä direktiiviä ei sovelleta seuraavien ajoneuvojen tyyppihyväksyntään tai yksittäiseen hyväksyntään:

a) maatalous- tai metsätraktoreiden, niiden perävaunujen ja vedettävien, vaihdettavissa olevien koneiden ja näihin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnästä 26 päivänä toukokuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/37/EY ( 10 ) määritellyt maatalous- ja metsätraktorit sekä niiden hinattaviksi erityisesti suunnitellut ja rakennetut perävaunut;

b) kaksi- tai kolmipyöräisten ajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 18 päivänä maaliskuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/24/EY ( 11 ) määritellyt nelipyörät;

c) telaketjuin liikkuvat ajoneuvot.

3. Tämän direktiivin mukainen tyyppihyväksyntä tai yksittäinen hyväksyntä on valinnainen seuraavien ajoneuvojen osalta:

a) ajoneuvot, jotka on suunniteltu ja rakennettu käytettäväksi pääasiassa rakennustyömailla, louhimoissa, satamissa tai lentokentillä;

b) ajoneuvot, jotka on suunniteltu ja rakennettu asevoimien, väestönsuojelun, palolaitosten ja yleisestä järjestyksestä vastaavien voimien käyttöön; ja

c) liikkuvat työkoneet;

edellyttäen, että nämä ajoneuvot ovat tämän direktiivin vaatimusten mukaiset. Tällaiset valinnaiset hyväksynnät eivät vaikuta koneista 17 päivänä toukokuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/42/EY ( 12 ) soveltamiseen.

4. Tämän direktiivin mukainen yksittäinen hyväksyntä on valinnainen seuraavien ajoneuvojen osalta:

a) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu pelkästään maantiellä ajettaviin kilpailuihin;

b) ajoneuvojen prototyypit, joita käytetään maantiellä valmistajan vastuulla tietyn testausohjelman suorittamiseksi, edellyttäen että ne on erityisesti suunniteltu ja rakennettu tätä tarkoitusta varten.

3 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä ja liitteessä IV luetelluissa säädöksissä, ellei niissä toisin säädetä, tarkoitetaan:

1) ”säädöksellä” erityisdirektiiviä tai -asetusta taikka tarkistetun vuoden 1958 sopimuksen liitteenä olevaa UNECE-sääntöä;

2) ”erityisdirektiivillä tai -asetuksella” tämän direktiivin liitteessä IV olevassa I osassa lueteltua direktiiviä tai asetusta. Tähän käsitteeseen sisältyvät myös niiden täytäntöönpanosäädökset;

3) ”tyyppihyväksynnällä” menettelyä, jossa jäsenvaltio varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

4) ”kansallisella tyyppihyväksynnällä” jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä säädettyä tyyppihyväksyntämenettelyä; tällainen hyväksyntä on voimassa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion alueella;

5) ”EY-tyyppihyväksynnällä” tyyppihyväksyntämenettelyä, jossa jäsenvaltio varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyyppi on tämän direktiivin ja liitteessä IV tai XI lueteltujen säädösten sisältämien, sitä koskevien hallinnollisten säännösten ja teknisten vaatimusten mukainen;

6) ”yksittäishyväksynnällä” menettelyä, jossa jäsenvaltio varmentaa, että yksittäinen ajoneuvo, joka voi olla myös muu kuin ainoa kappale, on sitä koskevien hallinnollisten säännösten ja teknisten vaatimusten mukainen;

7) ”monivaiheisella tyyppihyväksynnällä” menettelyä, jossa yksi tai useampi jäsenvaltio varmentaa, että keskeneräinen tai valmistunut ajoneuvotyyppi, valmistusasteen mukaan, täyttää tämän direktiivin hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

8) ”asteittaisella tyyppihyväksynnällä” ajoneuvon hyväksyntämenettelyä, jossa asteittain kerätään kaikkien ajoneuvoon liittyvien järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden EY-tyyppihyväksyntätodistukset ja jonka lopullisen vaiheen tuloksena saadaan koko ajoneuvon hyväksyntä;

9) ”yksivaiheisella tyyppihyväksynnällä” menettelyä, jossa koko ajoneuvon hyväksyntä suoritetaan yhdellä kertaa;

10) ”yhdistetyllä tyyppihyväksynnällä” asteittaista tyyppihyväksyntämenettelyä, jossa koko ajoneuvon hyväksynnän lopullisessa vaiheessa saadaan yksi tai useampia järjestelmähyväksyntiä eikä kyseisille järjestelmille tarvitse antaa EY-todistusta;

11) ”moottoriajoneuvolla” moottorikäyttöistä ajoneuvoa, joka kulkee omalla käyttövoimallaan, on vähintään nelipyöräinen, on valmis, valmistunut tai keskeneräinen ja jonka suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h;

12) ”perävaunulla” pyörillä varustettua ajoneuvoa, joka ei kulje omalla käyttövoimallaan ja joka on suunniteltu ja rakennettu moottoriajoneuvon vedettäväksi;

13) ”ajoneuvolla” moottoriajoneuvoa tai sen perävaunua, sellaisina kuin ne määritellään 11 ja 12 alakohdassa;

14) ”hybridiajoneuvolla” ajoneuvoa, jonka käyttövoimana on (ajoneuvossa) vähintään kaksi erilaista energian muunninta ja kaksi erilaista energian varastointijärjestelmää;

15) ”sähkökäyttöisellä hybridiajoneuvolla” hybridiajoneuvoa, joka saa energian mekaaniseen käyttövoimaansa molemmista seuraavista ajoneuvossa olevista varastoidun energian/tehon lähteestä: — käyttöpolttoaine, — sähköinen energian/tehon varastointilaite (esim. akku, kondensaattori, vauhtipyörä/generaattori jne.);

16) ”liikkuvalla työkoneella” omalla käyttövoimallaan liikkuvaa ajoneuvoa, joka on nimenomaan suunniteltu ja rakennettu työkoneeksi ja joka ei rakenteensa takia sovellu matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen. Moottoriajoneuvon alustalle asennettua työkonetta ei pidetä liikkuvana työkoneena;

17) ”ajoneuvotyypillä” tietyn luokan, liitteessä II olevassa B osassa tarkoitettujen olennaisten piirteiden osalta samanlaisia ajoneuvoja. Ajoneuvotyyppi voi sisältää variantteja ja versioita liitteessä II olevan B osan määritelmien mukaisesti;

18) ”perusajoneuvolla” ajoneuvoa, jota käytetään monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn alkuvaiheen aikana;

19) ”keskeneräisellä ajoneuvolla” ajoneuvoa, jonka valmistuksessa tarvitaan vielä vähintään yksi lisävaihe tämän direktiivin sitä koskevien vaatimusten täyttämiseksi;

20) ”valmistuneella ajoneuvolla” monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn tuloksena saatavaa ajoneuvoa, joka täyttää tämän direktiivin sitä koskevat vaatimukset;

21) ”valmiilla ajoneuvolla” ajoneuvoa, jota ei tarvitse saattaa valmiiksi, jotta se täyttäisi tämän direktiivin sitä koskevat vaatimukset;

22) ”sarjan viimeisillä ajoneuvoilla” varastossa olevia ajoneuvoja, joita ei voida rekisteröidä tai myydä tai ottaa käyttöön, koska voimaan on tullut uusia teknisiä vaatimuksia, joiden osalta niitä ei ole hyväksytty;

23) ”järjestelmällä” yhden tai useamman erityistoiminnon suorittamiseksi ajoneuvossa yhdistettyjen laitteiden kokoonpanoa, jonka osalta on noudatettava säädösten vaatimuksia;

24) ”osalla” ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, jonka on täytettävä säädöksen vaatimukset ja joka voidaan tyyppihyväksyä erikseen, kun säädöksessä nimenomaisesti niin säädetään;

25) ”erillisellä teknisellä yksiköllä” ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, jonka on täytettävä säädöksen vaatimukset ja joka voidaan tyyppihyväksyä erikseen, mutta ainoastaan yhden tai useamman määrätyn ajoneuvotyypin yhteydessä, kun säädöksessä nimenomaisesti niin säädetään;

26) ”alkuperäisillä osilla tai varusteilla” osia tai varusteita, jotka valmistetaan ajoneuvon valmistajan kyseisen ajoneuvon kokoonpanoa varten tuotettaville osille ja varusteille laatimien eritelmien ja tuotantostandardien mukaisesti. Tämä käsittää myös osat ja varusteet, jotka valmistetaan samalla tuotantolinjalla kuin kyseiset osat ja varusteet. Jos toisin ei osoiteta, oletetaan, että osat ovat alkuperäisiä osia, kun valmistaja varmentaa, että osat täyttävät kyseisen ajoneuvon kokoonpanossa käytettyjen osien laatuvaatimukset ja ne on valmistettu ajoneuvon valmistajan eritelmien ja tuotantostandardien mukaisesti;

27) ”valmistajalla” hyväksyntäviranomaiselle tyyppihyväksynnästä, kaikista tyyppihyväksyntä- tai lupamenettelyn tekijöistä sekä tuotannon vaatimustenmukaisuudesta vastuussa olevaa henkilöä tai elintä. Ei ole välttämätöntä, että tämä henkilö tai elin on suoraan mukana hyväksyttäväksi haetun ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön kaikissa valmistusvaiheissa;

28) ”valmistajan edustajalla” luonnollista tai oikeushenkilöä, joka on sijoittautunut yhteisöön ja jonka valmistaja on asianmukaisesti nimennyt edustamaan itseään hyväksyntäviranomaisiin nähden ja toimimaan valmistajan puolesta tämän direktiivin soveltamisalalla; viittauksen termiin ”valmistaja” on käsitettävä tarkoittavan joko valmistajaa tai tämän edustajaa;

29) ”hyväksyntäviranomaisella” jäsenvaltion viranomaista, joka on toimivaltainen kaikissa ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyypin hyväksyntään liittyvissä kysymyksissä tai ajoneuvon yksittäishyväksynnässä; se on toimivaltainen lupamenettelyssä, antaa ja tarvittaessa peruuttaa hyväksyntätodistukset, toimii toisten jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten yhteyselimenä, nimeää tutkimuslaitokset ja huolehtii siitä, että valmistaja täyttää velvoitteensa tuotannon vaatimustenmukaisuuden osalta;

30) ”toimivaltaisella viranomaisella” 42 artiklassa joko hyväksyntäviranomaista tai nimettyä viranomaista tai niiden puolesta toimivaa akkreditointielintä;

31) ”tutkimuslaitoksella” organisaatiota tai elintä, jonka jäsenvaltion hyväksyntäviranomainen on nimennyt testauslaboratorioksi suorittamaan testejä tai vaatimustenmukaisuuden arviointielimeksi suorittamaan alkuarvioinnin ja muita testejä tai tarkastuksia hyväksyntäviranomaisen puolesta; näistä tehtävistä voi huolehtia myös hyväksyntäviranomainen itse;

32) ”virtuaalitestausmenetelmällä” tietokonesimulointia, johon sisältyy laskelmia, jotka osoittavat, täyttääkö ajoneuvo, järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö säädöksen tekniset vaatimukset. Testaustarkoituksessa virtuaalimenetelmä ei edellytä fyysisen ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön käyttöä;

33) ”tyyppihyväksyntätodistuksella” asiakirjaa, jolla hyväksyntäviranomainen virallisesti varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyyppi on hyväksytty;

34) ”EY-tyyppihyväksyntätodistuksella” todistusta, joka on esitetty liitteessä VI tai erityisdirektiivin tai -asetuksen vastaavassa liitteessä; tämän direktiivin liitteessä IV olevassa osassa I tai osassa II lueteltujen UNECE-sääntöjen vastaavissa liitteissä vahvistettuja ilmoituslomakkeita pidetään EY-tyyppihyväksyntätodistusta vastaavina;

35) ”yksittäishyväksyntätodistuksella” asiakirjaa, jolla hyväksyntäviranomainen virallisesti varmentaa, että yksittäinen ajoneuvo on hyväksytty;

36) ”vaatimustenmukaisuustodistuksella” tämän direktiivin liitteessä IX esitettyä asiakirjaa, jonka valmistaja toimittaa todistuksena siitä, että ajoneuvo, joka kuuluu tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin sarjaan, on tuotantohetkellä kaikkien säädösten mukainen;

37) ”ilmoituslomakkeella” liitteessä I tai liitteessä III tai erityisdirektiivin tai -asetuksen vastaavassa liitteessä esitettyä lomaketta, jossa ilmoitetaan hakijalta vaadittavat tiedot; ilmoituslomakkeet voidaan toimittaa sähköisessä muodossa;

38) ”valmistusasiakirjoilla” ilmoituslomakkeesta, tiedostosta, tiedoista, piirustuksista, valokuvista ja niin edelleen koostuvaa asiakirjakokonaisuutta, jonka hakija toimittaa; kaikki nämä asiakirjat voidaan toimittaa sähköisessä muodossa;

39) ”hyväksyntäasiakirjoilla” valmistusasiakirjojen lisäksi testausselosteita ja kaikkia muita asiakirjoja, jotka tutkimuslaitos tai hyväksyntäviranomainen on liittänyt valmistusasiakirjoihin suorittaessaan tehtäviään; kaikki nämä asiakirjat voidaan toimittaa sähköisessä muodossa;

40) ”hyväksyntäasiakirjojen hakemistolla” asiakirjaa, jossa esitetään hyväksyntäasiakirjojen sisältö numeroituna tai merkittynä siten, että jokainen sivu on helposti löydettävissä; tämä asiakirja on laadittava siten, että siitä käyvät ilmi EY-tyyppihyväksynnän eri hallinnolliset vaiheet, varsinkin tarkistusten ja päivitysten päivämäärät.







II LUKU

YLEISET VELVOITTEET

4 artikla

Jäsenvaltioita koskevat velvoitteet

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hyväksyntää hakevat valmistajat täyttävät tämän direktiivin mukaiset velvoitteensa.

2. Jäsenvaltiot saavat hyväksyä ainoastaan sellaiset ajoneuvot, järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt, jotka täyttävät tämän direktiivin vaatimukset.

3. Jäsenvaltiot saavat rekisteröidä ainoastaan sellaiset ajoneuvot, osat tai erilliset tekniset yksiköt, jotka täyttävät tämän direktiivin vaatimukset, ja sallia ainoastaan näiden myynnin tai käyttöönoton.

Ne eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää ajoneuvojen, osien tai erillisten teknisten yksiköiden rekisteröintiä, myyntiä, käyttöönottoa tai käyttöä tiellä perustein, jotka liittyvät tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin ajoneuvon rakennetta ja toimintaa koskeviin näkökohtiin, jos kyseiset ajoneuvot, osat tai erilliset tekniset yksiköt täyttävät tämän direktiivin vaatimukset.

4. Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä viranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia hyväksyntää koskevissa kysymyksissä, ja ilmoitettava tällaisesta perustamisesta tai nimeämisestä komissiolle 43 artiklan mukaisesti.

Asiakirjassa, jolla hyväksyntäviranomaisia koskeva ilmoitus tehdään, on ilmoitettava niiden nimet, osoitteet, myös sähköpostiosoitteet, ja vastuualueet.

5 artikla

Valmistajia koskevat velvoitteet

1. Valmistaja on vastuussa hyväksyntäviranomaiselle kaikista hyväksyntämenettelyn tekijöistä sekä tuotannon vaatimustenmukaisuudesta riippumatta siitä, onko valmistaja suoranaisesti osallistunut ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön kaikkiin valmistusvaiheisiin.

2. Jos kyseessä on monivaiheinen tyyppihyväksyntä, kukin valmistaja on vastuussa hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta niiden järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden osalta, jotka on lisätty siinä ajoneuvon valmistusvaiheessa, josta se on huolehtinut.

Valmistaja, joka muuttaa aiemmissa vaiheissa jo hyväksyttyjä osia tai järjestelmiä, on vastuussa kyseisten osien ja järjestelmien hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta.

3. Tämän direktiivin soveltamista varten yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneen valmistajan on nimettävä yhteisöön sijoittautunut edustaja, joka edustaa valmistajaa hyväksyntäviranomaiseen nähden.







III LUKU

EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMENETTELYT

6 artikla

Ajoneuvojen EY-tyyppihyväksynnässä noudatettavat menettelyt

1. Valmistaja voi valita yhden seuraavista menettelyistä:

a) asteittainen tyyppihyväksyntä;

b) yksivaiheinen tyyppihyväksyntä;

c) yhdistetty tyyppihyväksyntä.

2. Ajoneuvon asteittaista tyyppihyväksyntää koskevaan hakemukseen on sisällytettävä valmistusasiakirjat, joissa on liitteessä III vaaditut tiedot, ja siihen on liitettävä kaikki vaadittavat tyyppihyväksyntätodistukset kunkin sovellettavan, liitteessä IV tai XI luetellun säädöksen mukaisesti. Kun kyseessä on järjestelmän tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntä sovellettavien säädösten nojalla, näitä koskevien hyväksyntäasiakirjojen on oltava hyväksyntäviranomaisen saatavilla, kunnes hyväksyntä on myönnetty tai evätty.

3. Yksivaiheista tyyppihyväksyntää koskeva hakemus koostuu valmistusasiakirjoista, jotka sisältävät liitteen I nojalla liitteessä IV tai XI ja soveltuvin osin liitteessä III olevassa II osassa eriteltyjen säädösten osalta vaadittavat asianmukaiset tiedot.

4. Kun kyseessä on yhdistetty tyyppihyväksyntämenettely, hyväksyntäviranomainen voi vapauttaa valmistajan velvoitteesta, joka koskee yhden tai useamman järjestelmää koskevan EY-tyyppihyväksyntätodistuksen esittämistä, sillä edellytyksellä, että valmistusasiakirjoja täydennetään yksityiskohtaisilla, liitteessä I eritellyillä tiedoilla, joita tällaisten järjestelmien hyväksyminen ajoneuvon hyväksymisvaiheessa edellyttää; tällöin jokainen vapautuksen kohteena oleva EY-tyyppihyväksyntätodistus on korvattava testiraportilla.

5. Rajoittamatta 2, 3 ja 4 kohdan soveltamista seuraavat tiedot on toimitettava monivaiheista EY-tyyppihyväksyntää varten:

a) ensimmäisessä vaiheessa valmista ajoneuvoa varten laadittavien valmistusasiakirjojen ja EY-tyyppihyväksyntätodistusten ne osat, jotka vastaavat perusajoneuvon valmistusvaihetta;

b) toisessa ja seuraavissa vaiheissa valmistusasiakirjojen ja EY-tyyppihyväksyntätodistusten ne osat, jotka vastaavat senhetkistä rakennusvaihetta, sekä yksi kappale ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntätodistuksesta, joka on annettu edellisessä rakennusvaiheessa; lisäksi valmistaja toimittaa täydellisen luettelon ajoneuvoon tekemistään muutoksista tai lisäyksistä. Edellä a ja b alakohdassa mainitut tiedot voidaan toimittaa 4 kohdassa säädettyä yhdistettyä tyyppihyväksyntämenettelyä noudattaen.

6. Valmistajan on toimitettava hakemus hyväksyntäviranomaiselle. Kustakin ajoneuvotyypistä voidaan jättää ainoastaan yksi hakemus, ja se voidaan jättää ainoastaan yhteen jäsenvaltioon.

Jokaisesta hyväksyttäväksi haetusta tyypistä on toimitettava erillinen hakemus.

7. Esittämällä perustellun pyynnön hyväksyntäviranomainen voi vaatia valmistajaa toimittamaan kaikki tarvittavat lisätiedot, joita päätöksen tekeminen tarvittavista testeistä tai näiden testien toteuttamisen helpottaminen edellyttää.

8. Valmistajan on asetettava hyväksyntäviranomaisen saataville tarvittava määrä ajoneuvoja, jotta tyyppihyväksyntämenettely voidaan toteuttaa tyydyttävästi.

7 artikla

Järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden EY-tyyppihyväksynnässä noudatettava menettely

1. Valmistajan on toimitettava hakemus hyväksyntäviranomaiselle. Kustakin järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyypistä voidaan jättää ainoastaan yksi hakemus, ja se voidaan jättää ainoastaan yhteen jäsenvaltioon. Jokaisesta hyväksyttäväksi haetusta tyypistä on toimitettava erillinen hakemus.

2. Hakemukseen on liitettävä valmistusasiakirjat, joiden sisältö määritellään erityisdirektiiveissä tai -asetuksissa.

3. Esittämällä perustellun pyynnön hyväksyntäviranomainen voi vaatia valmistajaa toimittamaan kaikki tarvittavat lisätiedot, joita päätöksen tekeminen tarvittavista testeistä tai näiden testien toteuttamisen helpottaminen edellyttää.

4. Valmistajan on asetettava hyväksyntäviranomaisen saataville sellainen määrä ajoneuvoja, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä, jota vaadittavien testien suorittaminen asiaa koskevien erityisdirektiivien tai -asetusten mukaisesti edellyttää.







IV LUKU

EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMENETTELYJEN TOTEUTTAMINEN

8 artikla

Yleiset säännökset

1. Jäsenvaltiot eivät saa myöntää EY-tyyppihyväksyntää tarkistamatta ensin, että valmistaja on toteuttanut 12 artiklassa säädetyt menettelyt asianmukaisella ja tyydyttävällä tavalla.

2. Jäsenvaltioiden on myönnettävä EY-tyyppihyväksynnät 9 ja 10 artiklan mukaisesti.

3. Jos jäsenvaltio katsoo, että ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyyppi, joka täyttää asetetut vaatimukset, muodostaa silti vakavan vaaran liikenneturvallisuudelle tai vahingoittaa vakavasti ympäristöä tai kansanterveyttä, se voi kieltäytyä myöntämästä EY-tyyppihyväksyntää. Tässä tapauksessa jäsenvaltion on viipymättä lähetettävä muille jäsenvaltioille ja komissiolle yksityiskohtaiset tiedot, joissa selostetaan päätöksen syyt ja esitetään todisteet, joihin jäsenvaltion käsitys perustuu.

4. EY-tyyppihyväksyntätodistukset on numeroitava liitteessä VII säädetyn menetelmän mukaisesti.

5. Hyväksyntäviranomaisen on lähetettävä 20 työpäivän kuluessa muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille jäljennös EY-tyyppihyväksyntätodistuksesta liitteineen jokaisen ajoneuvotyypin osalta, jonka se on hyväksynyt. Paperikopion sijasta voidaan toimittaa sähköinen tiedosto.

6. Hyväksyntäviranomaisen on viipymättä ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille epäämistään tai peruuttamistaan ajoneuvon hyväksynnöistä ja päätöksensä syistä.

7. Kunkin jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisten on lähetettävä kolmen kuukauden välein muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille luettelo edeltävän kauden aikana myöntämistään, muuttamistaan, epäämistään tai peruuttamistaan järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden EY-tyyppihyväksynnöistä. Tähän luetteloon on sisällytettävä liitteessä XIV määritellyt tiedot.

8. EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion on toisen jäsenvaltion pyynnöstä lähetettävä 20 työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta kopio kyseisestä EY-tyyppihyväksyntätodistuksesta liitteineen. Paperikopion sijasta voidaan toimittaa sähköinen tiedosto.

9 artikla

Ajoneuvoja koskevat erityissäännökset

1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä EY-hyväksyntä:

a) ajoneuvotyypille, joka on valmistusasiakirjan tietojen mukainen ja täyttää vastaavien, liitteessä IV lueteltujen sitä koskevien säädösten tekniset vaatimukset;

b) erikoiskäyttöön tarkoitetulle ajoneuvotyypille, joka on valmistusasiakirjojen tietojen mukainen ja täyttää liitteessä XI lueteltujen sitä koskevien säädösten tekniset vaatimukset.

Tällöin sovelletaan liitteessä V säädettyjä menettelyjä.

2. Jäsenvaltioiden on myönnettävä monivaiheinen EY-hyväksyntä keskeneräiselle tai valmistuneelle ajoneuvotyypille, joka on valmistusasiakirjan tietojen mukainen ja täyttää liitteessä IV tai XI lueteltujen sitä koskevien säädösten tekniset vaatimukset ajoneuvotyypin valmistusvaiheen mukaisesti.

Monivaiheista tyyppihyväksyntää sovelletaan myös uusiin ajoneuvoihin, joita toinen valmistaja on muuntanut tai muuttanut.

Tällöin sovelletaan liitteessä XVII säädettyjä menettelyjä.

3. Hyväksyntäviranomaisen on kunkin ajoneuvotyypin osalta:

a) täytettävä kaikki asiaankuuluvat EY-tyyppihyväksyntätodistuksen osat, myös siihen liitetty testausselostesivu liitteessä VIII annetun mallin mukaisesti;

b) koottava tai tarkistettava hyväksyntäasiakirjojen hakemisto;

c) toimitettava hakijalle täytetty todistus liitteineen ilman aiheetonta viivytystä.

4. Jos kyseessä on EY-tyyppihyväksyntä, jossa 20 tai 22 artiklan tai liitteen XI mukaisesti on asetettu tyyppihyväksynnän voimassaoloa koskevia rajoituksia tai jossa säädösten tiettyihin säännöksiin on myönnetty vapautuksia, EY-tyyppihyväksyntätodistuksessa on mainittava kyseiset rajoitukset tai vapautukset.

5. Jos valmistusasiakirjojen tiedoissa viitataan liitteen XI mukaisiin, erityiskäyttöön tarkoitettuja ajoneuvoja koskeviin säännöksiin, EY-tyyppihyväksyntätodistuksessa on ilmoitettava kyseiset säännökset.

6. Jos valmistaja valitsee yhdistetyn tyyppihyväksyntämenettelyn, hyväksyntäviranomaisen on täydennettävä ilmoituslomakkeen III osaan, jonka malli on liitteessä III, viittaukset testausselosteisiin, joista on säädetty säädöksissä ja joista ei ole saatavilla EY-tyyppihyväksyntätodistusta.

7. Jos valmistaja valitsee yksivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn, hyväksyntäviranomaisen on laadittava sovellettavista säädöksistä luettelo, jonka malli on liitteen VI lisäyksessä, ja liitettävä kyseinen luettelo EY-tyyppihyväksyntätodistukseen.

10 artikla

Järjestelmiä, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä koskevat erityissäännökset

1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä EY-tyyppihyväksyntä järjestelmälle, joka on valmistusasiakirjojen tietojen mukainen ja täyttää liitteessä IV tai XI säädetyn sitä koskevan erityisdirektiivin tai -asetuksen tekniset vaatimukset;

2. Jäsenvaltioiden on myönnettävä osan tai erillisen teknisen yksikön EY-tyyppihyväksyntä osalle tai erilliselle tekniselle yksikölle, joka on valmistusasiakirjojen tietojen mukainen ja täyttää liitteessä IV säädetyt, sitä koskevan erityisdirektiivin tai -asetuksen tekniset vaatimukset.

3. Jos osat tai erilliset tekniset yksiköt, riippumatta siitä, onko ne tarkoitettu korjaus-, huolto- vai ylläpitokäyttöön, kuuluvat ajoneuvon osalta myös järjestelmän tyyppihyväksynnän piiriin, osalta tai erilliseltä tekniseltä yksiköltä ei vaadita lisähyväksyntää, ellei asiaa koskevassa säädöksessä sitä edellytetä.

4. Jos osa tai erillinen tekninen yksikkö täyttää tehtävänsä tai jos sillä on erityinen ominaisuus ainoastaan ajoneuvon muiden osien yhteydessä, jolloin vaatimustenmukaisuus voidaan tarkastaa ainoastaan osan tai erillisen teknisen yksikön toimiessa yhdessä muiden ajoneuvon osien kanssa, osan tai erillisen teknisen yksikön EY-tyyppihyväksynnän laajuutta on tämän seurauksena rajoitettava vastaavasti. Tällaisissa tapauksissa EY-tyyppihyväksyntätodistuksessa on mainittava käyttöä koskevat mahdolliset rajoitukset ja asennusta koskevat erityisedellytykset. Jos ajoneuvon valmistaja asentaa tällaisen osan tai erillisen teknisen yksikön, näiden käyttörajoitusten ja asennusedellytysten noudattaminen on tarkastettava ajoneuvon hyväksynnän yhteydessä.

11 artikla

EY-tyyppihyväksyntään vaaditut testit

1. Tässä direktiivissä ja liitteessä IV luetelluissa säädöksissä asetettujen teknisten vaatimusten noudattaminen on osoitettava asianmukaisin, nimettyjen tutkimuslaitosten suorittamin testein.

Testimenettelyt sekä testien suorittamiseen tarvittavat erityislaitteet ja välineet kuvataan kussakin säädöksessä.

2. Vaaditut testit on suoritettava ajoneuvoilla, osilla ja erillisillä teknisillä yksiköillä, jotka edustavat hyväksyttäväksi haettua tyyppiä.

Valmistaja voi kuitenkin hyväksyntäviranomaisen suostumuksella valita ajoneuvon, järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön, joka ei edusta hyväksyttäväksi haettua tyyppiä mutta jossa yhdistyy joukko mahdollisimman epäsuotuisia ominaisuuksia vaadittuun suoritustasoon nähden. Virtuaalitestausmenetelmiä voidaan käyttää päätöksenteon apuna valintaprosessissa.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen testimenettelyjen vaihtoehtoina voidaan valmistajan pyynnöstä ja hyväksyntäviranomaisen suostumuksella käyttää virtuaalitestausmenetelmiä liitteessä XVI lueteltujen säädösten osalta.

4. Yleiset edellytykset, jotka virtuaalitestausmenetelmien on täytettävä, on säädetty liitteen XVI lisäyksessä 1.

Kutakin liitteessä XVI lueteltua säädöstä varten säädetään tämän liitteen lisäyksessä 2 erityisistä testausolosuhteista sekä niihin liittyvistä hallinnollisista säännöksistä.

5. Komissio laatii niiden säädösten luettelon, joiden osalta virtuaalitestausmenetelmät ovat sallittuja, erityisolosuhteet sekä niihin liittyvät hallinnolliset säännökset. Kyseiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia muun muassa täydentämällä niitä, vahvistetaan ja niitä päivitetään 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

12 artikla

Tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevat järjestelyt

1. EY-tyyppihyväksynnän myöntävän jäsenvaltion on toteutettava liitteen X mukaiset tarvittavat toimenpiteet, joilla tarkastetaan, tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten kanssa, että valmistettavien ajoneuvojen, järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden yhdenmukaisuus hyväksytyn tyypin kanssa varmistetaan riittävin järjestelyin.

2. EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion on toteutettava liitteen X mukaiset, kyseistä hyväksyntää koskevat tarvittavat toimenpiteet, joilla tarkastetaan, tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten kanssa, että 1 kohdassa tarkoitetut järjestelyt ovat edelleen riittävät ja että valmistettavat ajoneuvot, järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt ovat edelleen hyväksytyn tyypin mukaisia.

Sen tarkastaminen, että tuotteet ovat hyväksytyn tyypin mukaisia, on rajoitettava liitteessä X sekä erityisiä vaatimuksia sisältävissä säädöksissä vahvistettuihin menettelyihin. EY-tyyppihyväksynnän myöntänyt jäsenvaltio voi tätä varten tehdä minkä tahansa liitteessä IV tai XI luetelluissa säädöksissä vaadituista tarkistuksista tai testeistä näytteille, jotka on otettu valmistajan tiloista, tuotantolaitos mukaan lukien.

3. Jos EY-tyyppihyväksynnän myöntänyt jäsenvaltio toteaa, että 1 kohdassa tarkoitettuja järjestelyjä ei sovelleta, ne poikkeavat merkittävästi sovituista järjestelyistä ja valvontasuunnitelmista tai niiden soveltaminen on lopetettu, vaikka tuotantoa ei ole keskeytetty, kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, tyyppihyväksynnän peruuttaminen mukaan luettuna, sen varmistamiseksi, että tuotannon vaatimustenmukaisuusmenettelyä noudatetaan asianmukaisesti.







V LUKU

EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET

13 artikla

Yleiset säännökset

1. Valmistajan on viipymättä ilmoitettava EY-tyyppihyväksynnän myöntäneelle jäsenvaltiolle kaikista muutoksista hyväksyntäasiakirjojen tietoihin. Kyseisen jäsenvaltion on tässä luvussa annettujen sääntöjen mukaisesti päätettävä, mitä menettelyä on noudatettava. Tarvittaessa jäsenvaltio voi valmistajaa kuultuaan päättää, että on myönnettävä uusi EY-tyyppihyväksyntä.

2. EY-tyyppihyväksynnän muutosta koskeva hakemus toimitetaan yksinomaan alkuperäisen EY-tyyppihyväksynnän myöntäneelle jäsenvaltiolle.

3. Jos jäsenvaltio toteaa, että muutoksen tekemiseksi tarvitaan uusia tarkastuksia tai uusia testejä, sen on ilmoitettava tästä valmistajalle. Jäljempänä 14 ja 15 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä sovelletaan vasta sen jälkeen, kun vaadittavat uudet tarkastukset tai uudet testit on suoritettu hyväksyttävästi.

14 artikla

Ajoneuvoja koskevat erityissäännökset

1. Jos hyväksyntäasiakirjojen tiedot ovat muuttuneet, muutosta nimitetään ”tarkistukseksi”.

Tällaisissa tapauksissa hyväksyntäviranomaisen on tarvittaessa annettava uudelleen hyväksyntäasiakirjojen tarkistettu sivu ja osoitettava selvästi jokaisella tarkistetulla sivulla muutoksen luonne ja sivun uudelleen antamisen päivämäärä. Hyväksyntäasiakirjojen konsolidoidun, päivitetyn toisinnon, johon on liitetty yksityiskohtainen kuvaus muutoksista, katsotaan täyttävän tämän vaatimuksen.

2. Tarkistusta nimitetään ”laajennukseksi”, jos 1 kohdassa säädetyn lisäksi

a) vaaditaan lisätarkastuksia tai uusia testejä;

b) jokin EY-tyyppihyväksyntätodistuksen sisältämä tieto, lukuun ottamatta sen liitteitä, on muuttunut;

c) jonkin hyväksyttyyn ajoneuvotyyppiin sovellettavan säädöksen nojalla tulee voimaan uusia vaatimuksia.

Tällöin hyväksyntäviranomaisen on annettava tarkistettu EY-tyyppihyväksyntätodistus, jossa on laajennusnumero, joka suurenee jo myönnettyjen peräkkäisten laajennusten määrää vastaavasti.

Hyväksyntätodistuksesta on selvästi käytävä ilmi laajennuksen peruste ja uudelleenmyöntämispäivä.

3. Aina kun on annettu muutettuja sivuja tai konsolidoitu, päivitetty toisinto, hyväksyntätodistuksen liitteenä olevaa hyväksyntäasiakirjojen hakemistoa on vastaavasti muutettava niin, että siitä käy ilmi viimeisimmän laajennuksen tai tarkistuksen päivämäärä tai päivitetyn toisinnon viimeisimmän konsolidoinnin päivämäärä.

4. Ajoneuvotyypin hyväksyntään ei vaadita muutosta, jos 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut uudet vaatimukset ovat teknisesti merkityksettömiä kyseisen ajoneuvotyypin kannalta tai koskevat muita ajoneuvoluokkia kuin sitä, johon kyseinen ajoneuvo kuuluu.

15 artikla

Järjestelmiä, osia tai erillisiä teknisiä yksiköitä koskevat erityissäännökset

1. Jos hyväksyntäasiakirjojen tiedot ovat muuttuneet, muutosta nimitetään ”tarkistukseksi”.

Tällaisissa tapauksissa hyväksyntäviranomaisten on tarvittaessa annettava uudelleen hyväksyntäasiakirjojen tarkistetut sivut ja osoitettava selvästi jokaisella tarkistetulla sivulla muutoksen luonne ja sivun uudelleen antamisen päivämäärä. Hyväksyntäasiakirjojen konsolidoidun, päivitetyn toisinnon, johon on liitetty yksityiskohtainen kuvaus muutoksista, katsotaan myös täyttävän tämän vaatimuksen.

2. Tarkistusta nimitetään ”laajennukseksi”, jos 1 kohdassa säädetyn lisäksi

a) vaaditaan lisätarkastuksia tai uusia testejä;

b) jokin EY-tyyppihyväksyntätodistuksen sisältämä tieto, lukuun ottamatta sen liitteitä, on muuttunut;

c) jonkin hyväksyttyyn järjestelmään, osaan tai erilliseen tekniseen yksikköön sovellettavan säädöksen nojalla tulee voimaan uusia vaatimuksia.

Tällöin hyväksyntäviranomaisen on annettava tarkistettu EY-tyyppihyväksyntätodistus, jossa on laajennusnumero, joka suurenee jo myönnettyjen peräkkäisten laajennusten määrää vastaavasti. Jos muutoksen syynä on 2 kohdan c alakohdan soveltaminen, hyväksyntänumeron kolmatta osaa on päivitettävä.

Hyväksyntätodistuksesta on selvästi käytävä ilmi laajennuksen peruste ja uudelleenmyöntämispäivä.

3. Aina kun on annettu muutettuja sivuja tai konsolidoitu, päivitetty toisinto, hyväksyntätodistuksen liitteenä olevaa hyväksyntäasiakirjojen hakemistoa on vastaavasti muutettava niin, että siitä käy ilmi viimeisimmän laajennuksen tai tarkistuksen päivämäärä tai päivitetyn toisinnon viimeisimmän konsolidoinnin päivämäärä.

16 artikla

Muutosten antaminen ja niistä ilmoittaminen

1. Jos kyseessä on laajennus, hyväksyntäviranomaisten on päivitettävä kaikki tarvittavat EY-tyyppihyväksyntätodistuksen osat, sen liitteet ja hyväksymisasiakirjojen hakemisto. Päivitetty todistus liitteineen on toimitettava hakijalle ilman aiheetonta viivästystä.

2. Jos kyseessä on tarkistus, hyväksyntäviranomaisen on annettava hakijalle ilman aiheetonta viivästystä tarkistetut asiakirjat tai konsolidoitu, päivitetty toisinto, myös hyväksyntäasiakirjojen tarkistettu hakemisto.

3. Hyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava kaikista EY-tyyppihyväksyntiin tehdyistä muutoksista muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille 8 artiklassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti.







VI LUKU

AJONEUVON EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN VOIMASSAOLO

17 artikla

Voimassaolon päättyminen

1. Ajoneuvon EY-tyyppihyväksynnän voimassaolo lakkaa, kun

a) jossakin hyväksyttyyn ajoneuvoon sovellettavassa säädöksessä säädetyt uudet vaatimukset tulevat pakollisiksi uusien ajoneuvojen rekisteröinnissä, myynnissä tai käyttöönotossa, eikä hyväksynnän niitä vastaava päivittäminen ole mahdollista;

b) hyväksytyn ajoneuvon tuotanto lopetetaan vapaaehtoisesti pysyvästi;

c) hyväksynnän voimassaolo päättyy erityisrajoituksen vuoksi.

2. Jos voimassaolon päättyminen koskee ainoastaan yhtä jonkin tyypin varianteista tai ainoastaan yhtä jonkin variantin versioista, kyseisen ajoneuvon EY-tyyppihyväksynnän voimassaolo päättyy ainoastaan tämän variantin tai version osalta.

3. Kun tietyn ajoneuvotyypin valmistus lopullisesti päättyy, valmistajan on ilmoitettava tästä kyseisen ajoneuvon EY-tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle. Saatuaan tällaisen ilmoituksen viranomaisen on 20 työpäivän kuluessa ilmoitettava siitä muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille.

Jäljempänä olevaa 27 artiklaa sovelletaan keskeytyksiin ainoastaan tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa.

4. Kun ajoneuvon EY-tyyppihyväksynnän voimassaolo on päättymässä, valmistajan on ilmoitettava siitä EY-tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista.

Hyväksyntäviranomaisen on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava kaikki asiaan liittyvät tiedot muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille, jotta voidaan tarvittaessa soveltaa 27 artiklassa tarkoitettua menettelyä. Tässä ilmoituksessa on erityisesti mainittava viimeisen valmistetun ajoneuvon valmistuspäivä ja tunnusnumero.







VII LUKU

VAATIMUSTENMUKAISUUSTODISTUS JA MERKINNÄT

18 artikla

Vaatimustenmukaisuustodistus

1. Ajoneuvon EY-tyyppihyväksynnän haltijana valmistajan on toimitettava vaatimustenmukaisuustodistus, joka seuraa jokaista valmista, keskeneräistä tai valmistunutta, hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisesti valmistettua ajoneuvoa.

Keskeneräisen tai valmistuneen ajoneuvon ollessa kyseessä valmistajan on ilmoitettava vaatimustenmukaisuustodistuksen toisella sivulla ainoastaan ne tiedot, jotka on lisätty tai muutettu siinä hyväksyntävaiheessa, ja tarvittaessa liitettävä todistukseen kaikki edellisen vaiheen vaatimustenmukaisuustodistukset.

2. Vaatimustenmukaisuustodistus on laadittava jollakin Euroopan yhteisön virallisista kielistä. Mikä tahansa jäsenvaltio voi pyytää, että vaatimustenmukaisuustodistus käännetään sen omalle kielelle tai omille kielille.

3. Vaatimustenmukaisuustodistus on suunniteltava niin, että sen väärentäminen ei ole mahdollista. Tätä varten on käytettävä paperia, joka on suojattu joko värigrafiikalla tai vesileimattu valmistajan tunnuksella.

4. Vaatimustenmukaisuustodistus on täytettävä kokonaisuudessaan, eikä siihen voida sisällyttää muita ajoneuvon käyttöä koskevia rajoituksia kuin ne, joista on säädetty jossakin säädöksessä.

5. Liitteessä IX olevassa I osassa säädetyn vaatimustenmukaisuustodistuksen, joka annetaan 20 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisessa menettelyssä hyväksytyille ajoneuvoille, otsikossa on oltava maininta ”20 artiklan nojalla tyyppihyväksytyille valmiille/valmistuneille ajoneuvoille (tilapäinen hyväksyntä)”.

6. Liitteessä IX olevassa I osassa säädetyn vaatimustenmukaisuustodistuksen, joka annetaan 22 artiklan mukaisesti hyväksytyille ajoneuvoille, otsikossa on oltava maininta ”pieninä sarjoina tyyppihyväksytyille valmiille/valmistuneille ajoneuvoille” ja lähellä sitä valmistusvuosi sekä sen jäljessä järjestysnumero, joka sijoittuu yhden ja liitteessä XII osoitetun rajan välille ja ilmaisee kunkin valmistusvuoden osalta kyseisen ajoneuvon järjestyksen kyseisen vuoden valmistuserässä.

7. Valmistaja voi toimittaa vaatimustenmukaisuustodistukseen sisältyviä tietoja sähköisesti jäsenvaltion rekisteröintiviranomaiselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.

8. Vaatimustenmukaisuustodistuksen kaksoiskappaleen voi antaa ainoastaan valmistaja. Kaikkien todistuksen kaksoiskappaleiden etupuolella on oltava selkeästi näkyvällä tavalla merkittynä sana ”kaksoiskappale”.

19 artikla

EY-tyyppihyväksyntämerkki

1. Osan tai erillisen teknisen yksikön valmistajan on kiinnitettävä kuhunkin hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistettuun osaan tai yksikköön asiaa koskevassa erityisdirektiivissä tai -asetuksessa vaadittu EY-tyyppihyväksyntämerkki, riippumatta siitä, onko kyseinen osa tai yksikkö osa jotakin järjestelmää.

2. Jos EY-tyyppihyväksyntämerkkiä ei vaadita, valmistajan on kiinnitettävä osaan tai yksikköön vähintään kauppanimensä tai tavaramerkkinsä sekä tyyppi- ja/tai tunnusnumero.

3. EY-tyyppihyväksyntämerkin on oltava liitteen VII lisäyksen mukainen.







VIII LUKU

ERITYISDIREKTIIVIEN KANSSA YHTEENSOPIMATTOMAT UUDET TEKNIIKAT TAI RATKAISUT

20 artikla

Uusille tekniikoille tai ratkaisuille myönnettävät vapautukset

1. Jäsenvaltiot voivat valmistajan hakemuksesta myöntää EY-tyyppihyväksynnän yhden tai useamman liitteessä IV olevassa I osassa luetellun säädöksen kanssa yhteensopimatonta tekniikkaa tai ratkaisuja sisältävälle järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tyypille sillä edellytyksellä, että komissio on antanut tähän luvan 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

2. Jäsenvaltio voi, ennen kuin päätös hyväksynnän mahdollisesta myöntämisestä on tehty, myöntää haetun vapautuksen piiriin kuuluvalle ajoneuvotyypille tilapäisen, ainoastaan sen alueella voimassa olevan hyväksynnän sillä edellytyksellä, että se ilmoittaa tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille viipymättä toimittamalla niille seuraavista osista koostuvan asiakirjakokonaisuuden:

a) perustelut sille, että kyseiset tekniikat tai ratkaisut tekevät järjestelmästä, osasta tai erillisestä teknisestä yksiköstä vaatimusten kanssa yhteensopimattoman;

b) asiaan liittyvien turvallisuus- ja ympäristönäkökohtien sekä toteutettujen toimenpiteiden kuvaus;

c) testien ja niistä saatujen tulosten kuvaus, joka osoittaa, että verrattuna vaatimuksiin, joista vapautusta haetaan, taataan vähintään vastaavaa turvallisuuden ja ympäristönsuojelun taso.

3. Muut jäsenvaltiot voivat päättää hyväksyä 2 kohdassa tarkoitetun tilapäisen hyväksynnän alueellaan.

4. Komissio päättää 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti, voiko jäsenvaltio myöntää EY-tyyppihyväksynnän kyseiselle ajoneuvotyypille.

Päätöksessä on tarvittaessa ilmoitettava myös, onko päätöksen voimassaololle asetettu rajoituksia, kuten aikarajoja. Hyväksyntä on joka tapauksessa voimassa vähintään 36 kuukautta.

Jos komissio päättää evätä hyväksynnän, jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tilapäisen tyyppihyväksynnän haltijalle, että tilapäinen hyväksyntä peruutetaan kuuden kuukauden kuluttua päivästä, jona komissio on tehnyt päätöksen. Ajoneuvot, jotka on valmistettu tilpäisen hyväksynnän mukaisesti ennen sen peruuttamista, saa kuitenkin rekisteröidä, myydä tai ottaa käyttöön jossakin tilapäisen hyväksynnän hyväksyneessä jäsenvaltiossa.

5. Tätä artiklaa ei sovelleta, jos järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö on sellaisen UNECE-säännön mukainen, johon komissio on liittynyt.

21 artikla

Vaaditut toimet

1. Jos komissio toteaa, että 20 artiklan mukaisen vapautuksen myöntämiselle on pätevät perusteet, sen on välittömästi toteutettava tarvittavat toimenpiteet kyseisten erityisdirektiivien tai -asetusten mukauttamiseksi. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa liitteessä IV olevassa I osassa lueteltujen erityisdirektiivien tai -asetusten muita kuin keskeisiä osia, vahvistetaan ja niitä päivitetään 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

Jos 20 artiklan nojalla myönnettävä vapautus liittyy UNECE-sääntöön, komissio ehdottaa kyseiseen UNECE-sääntöön muutosta tarkistetun vuoden 1958 sopimuksen mukaisesti sovellettavaa menettelyä noudattaen.

2. Heti kun asiaa koskevat säädökset on muutettu, kaikki vapautukseen liittyvät rajoitukset on välittömästi poistettava.

Jos tarvittavia toimenpiteitä säädösten mukauttamiseksi ei ole toteutettu, vapautuksen voimassaoloa voidaan hyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion pyynnöstä jatkaa toisella päätöksellä, joka tehdään 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.







IX LUKU

PIENINÄ SARJOINA VALMISTETUT AJONEUVOT

22 artikla

Pienten sarjojen EY-tyyppihyväksyntä

1. Valmistajan pyynnöstä ja liitteessä XII olevan A osan 1 kohdassa vahvistetuissa määrää koskevissa rajoissa jäsenvaltioiden on myönnettävä 6 artiklan 4 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti EY-tyyppihyväksyntä ajoneuvotyypille, joka täyttää vähintään liitteessä IV olevan I osan lisäyksessä annetut vaatimukset.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä ei sovelleta erikoiskäyttöön tarkoitettuihin ajoneuvoihin.

3. EY-tyyppihyväksyntätodistukset on numeroitava liitteen VII mukaisesti.

23 artikla

Pienten sarjojen kansallinen tyyppihyväksyntä

1. Jos ajoneuvoja valmistetaan liitteessä XII olevan A osan 2 kohdassa säädetyissä määrää koskevissa rajoissa, jäsenvaltiot voivat myöntää vapautuksen yhden tai useamman liitteessä IV tai liitteessä XI luetellun säädöksen yhdestä tai useammasta vaatimuksesta, edellyttäen että ne asettavat vastaavat vaihtoehtoiset vaatimukset.

”Vaihtoehtoisilla vaatimuksilla” tarkoitetaan hallinnollisia säännöksiä ja teknisiä vaatimuksia, joilla pyritään varmistamaan liikenneturvallisuuden ja ympäristönsuojelun taso, joka vastaa mahdollisimman hyvin liitteen IV tai liitteen XI säännöksillä aikaan saatua tasoa.

2. Jäsenvaltiot voivat 1 kohdassa tarkoitettujen ajoneuvojen osalta myöntää vapautuksen yhdestä tai useammasta tämän direktiivin säännöksestä.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista säännöksistä voidaan myöntää vapautuksia ainoastaan, jos jäsenvaltiolla on asialliset perusteet siihen.

4. Kun ajoneuvoja tyyppihyväksytään tämän artiklan nojalla, jäsenvaltioiden on hyväksyttävä järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt, jotka on tyyppihyväksytty liitteessä IV lueteltujen säädösten mukaisesti.

5. Tyyppihyväksyntätodistuksessa on täsmennettävä 1 ja 2 kohdan mukaisesti myönnettyjen poikkeusten laatu.

Tämän kohdan mukaisesti myönnetyssä tyyppihyväksyntätodistuksessa, jonka malli annetaan liitteessä VI, ei voi olla otsikkoa ”Ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntätodistus”. Hyväksyntätodistukset on kuitenkin numeroitava liitteen VII mukaisesti.

6. Tyyppihyväksyntä on voimassa vain hyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion alueella. Valmistajan pyynnöstä hyväksyntäviranomaisen on kuitenkin lähetettävä kirjattuna kirjeenä tai sähköpostilla jäljennös tyyppihyväksyntätodistuksesta ja sen liitteistä valmistajan nimeämien jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille.

Tällaisen jäsenvaltion on 60 päivän kuluessa tällaisen kirjeen tai sähköpostin vastaanottamisesta ilmoitettava, hyväksyykö se tyyppihyväksynnän. Sen on virallisesti ilmoitettava tästä päätöksestään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulle hyväksyntäviranomaiselle.

Jäsenvaltio ei saa evätä tyyppihyväksyntää, jollei sillä ole perusteltua syytä uskoa, että tekniset säännökset, joiden mukaisesti ajoneuvo on hyväksytty, eivät vastaa sen omia säännöksiä.

7. Jos hakija haluaa myydä, rekisteröidä tai ottaa käyttöön ajoneuvon toisessa jäsenvaltiossa, hyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion on hakijan pyynnöstä toimitettava hänelle jäljennös tyyppihyväksyntätodistuksesta, hyväksyntäasiakirjat mukaan luettuina.

Jäsenvaltion on sallittava tämän ajoneuvon myynti, rekisteröinti tai käyttöönotto, jollei sillä ole perusteltua syytä uskoa, että tekniset säännöt, joiden mukaisesti ajoneuvo on hyväksytty, eivät vastaa sen omia säännöksiä.







X LUKU

YKSITTÄISHYVÄKSYNNÄT

24 artikla

Yleiset säännökset

1. Jäsenvaltiot voivat siitä riippumatta, onko kyseessä ajoneuvon ainoa kappale, myöntää tietylle ajoneuvolle vapautuksen yhdestä tai useammasta tämän direktiivin säännöksestä tai yhdestä tai useammasta liitteessä IV tai XI luetellusta säädöksestä sillä edellytyksellä, että ne asettavat vaihtoehtoisia vaatimuksia.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista säännöksistä saa myöntää vapautuksia ainoastaan, jos jäsenvaltiolla on siihen asialliset perusteet.

”Vaihtoehtoisilla vaatimuksilla” tarkoitetaan hallinnollisia säännöksiä ja teknisiä vaatimuksia, joilla pyritään varmistamaan liikenneturvallisuuden ja ympäristönsuojelun taso, joka vastaa mahdollisimman hyvin liitteen IV tai liitteen XI säännöksillä aikaan saatua tasoa.

2. Jäsenvaltiot eivät saa suorittaa rikkovia testejä. Niiden on käytettävä kaikkia asiaankuuluvia tietoja, jotka hakija on toimittanut osoittaakseen vaihtoehtoisten vaatimusten mukaisuuden.

3. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä kaikki järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden EY-tyyppihyväksynnät vaihtoehtoisten vaatimusten sijasta.

4. Valmistajan tai ajoneuvon omistajan tai heidän puolestaan toimivan yhteisöön sijoittautuneen henkilön on jätettävä yksittäishyväksyntää koskeva hakemus.

5. Jäsenvaltion on myönnettävä yksittäishyväksyntä, jos ajoneuvo on hakemukseen liitetyn kuvauksen mukainen ja täyttää sovellettavat tekniset vaatimukset; jäsenvaltion on tällöin ilman aiheetonta viivytystä annettava yksittäishyväksyntätodistus.

Yksittäishyväksyntätodistuksen on perustuttava tämän direktiivin liitteessä VI säädettyyn EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malliin, ja siihen on sisällytettävä vähintäänkin ne tiedot, joita tarvitaan ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista 29 päivänä huhtikuuta 1999 annetussa neuvoston direktiivissä 1999/37/EY ( 13 ) säädetyn rekisteröintihakemuksen täyttämiseen. Yksittäishyväksyntätodistuksissa ei saa olla otsikkoa ”ajoneuvon EY-hyväksyntä”.

Yksittäishyväksyntätodistuksessa on oltava kyseisen ajoneuvon tunnusnumero.

6. Yksittäishyväksyntä on voimassa vain sen myöntäneen jäsenvaltion alueella.

Jos hakija haluaa myydä, rekisteröidä tai ottaa toisessa jäsenvaltiossa käyttöön yksittäishyväksytyn ajoneuvon, hyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion on pyynnöstä toimitettava hakijalle lausunto teknisistä säännöksistä, joiden mukaisesti ajoneuvo on hyväksytty.

Jos jäsenvaltio on myöntänyt ajoneuvolle yksittäishyväksynnän tämän artiklan säännösten mukaisesti, toisen jäsenvaltion on sallittava tällaisen ajoneuvon myynti, rekisteröinti tai käyttöönotto, jollei sillä ole perusteltua syytä uskoa, että tekniset säännökset, joiden mukaisesti ajoneuvo on hyväksytty, eivät vastaa sen omia säännöksiä.

7. Ajoneuvon valmistajan tai omistajan pyynnöstä jäsenvaltioiden on myönnettävä yksittäishyväksyntä ajoneuvolle, joka on tämän direktiivin säännösten sekä liitteessä IV tai XI lueteltujen säädösten mukainen.

Tällaisesssa tapauksessa jäsenvaltioiden on hyväksyttävä yksittäishyväksyntä ja sallittava ajoneuvon myynti, rekisteröinti ja käyttöönotto.

8. Tämän artiklan säännöksiä voidaan soveltaa ajoneuvoihin, jotka on tyyppihyväksytty tämän direktiivin mukaisesti ja joita on muutettu ennen niiden ensimmäistä rekisteröintiä tai käyttöönottoa.

25 artikla

Erityissäännökset

1. Edellä 24 artiklassa säädettyä menettelyä voidaan monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn mukaisesti soveltaa myös johonkin tiettyyn ajoneuvoon sen valmistumisen perättäisten vaiheiden aikana.

2. Edellä 24 artiklassa säädetyllä menettelyllä ei voida korvata mitään monivaiheisen EY-tyyppihyväksyntämenettelyn tavanomaiseen kulkuun kuuluvaa välivaihetta, eikä sitä voida käyttää ensimmäisen vaiheen hyväksynnän hankkimiseen ajoneuvolle.







XI LUKU

REKISTERÖINTI, MYYNTI JA KÄYTTÖÖNOTTO

26 artikla

Ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto

1. Jäsenvaltiot saavat rekisteröidä ajoneuvot ja sallia niiden myynnin ja käyttöönoton ainoastaan, jos ne on varustettu voimassa olevalla vaatimustenmukaisuustodistuksella, joka on annettu 18 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 29 ja 30 artiklan soveltamista.

Jäsenvaltioiden on sallittava keskeneräisten ajoneuvojen myynti, mutta ne voivat evätä tällaisten ajoneuvojen pysyvän rekisteröinnin tai käyttöönoton niin kauan kuin ajoneuvot ovat keskeneräisiä.

2. Ajoneuvoja, joille on myönnetty vapautus vaatimustenmukaisuustodistusta koskevasta vaatimuksesta, voidaan myydä tai ottaa käyttöön ainoastaan, jos ne täyttävät tämän direktiivin niitä koskevat tekniset vaatimukset.

3. Pieninä sarjoina valmistettujen ajoneuvojen osalta rekisteröityjen, myytyjen tai käyttöönotettujen ajoneuvojen lukumäärä vuodessa saa olla enintään liitteessä XII olevassa A osassa tarkoitettu yksiköiden lukumäärä.

27 artikla

Sarjan viimeisten ajoneuvojen rekisteröinti, myynti ja käyttöönotto

1. Jäsenvaltiot voivat liitteessä XII olevassa B osassa annettujen rajoitusten mukaisesti ja ainoastaan rajatun ajan rekisteröidä ajoneuvoja ja sallia niiden myynnin tai käyttöönoton, jos ne ovat sellaisen ajoneuvotyypin mukaisia, jonka EY-tyyppihyväksyntä ei ole enää voimassa.

Tämän artiklan 1 kohtaa sovelletaan ainoastaan yhteisön alueella oleviin ajoneuvoihin, jotka valmistusaikanaan kuuluivat voimassa olevan EY-tyyppihyväksynnän piiriin mutta joita ei ollut rekisteröity tai otettu käyttöön ennen mainitun EY-tyyppihyväksynnän voimassaolon päättymistä.

2. Tämän artiklan 1 kohdassa säädetty mahdollisuus on käytettävissä valmiiden ajoneuvojen osalta 12 kuukauden ja valmistuneiden ajoneuvojen osalta 18 kuukauden ajan päivämäärästä, jolloin EY-tyyppihyväksynnän voimassaolo päättyi.

3. Jos valmistaja haluaa käyttää 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta, sen on toimitettava hakemus kunkin sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jota kyseisten ajoneuvojen käyttöönotto koskee. Hakemuksessa on eriteltävä ne tekniset ja/tai kaupalliset syyt, joiden vuoksi kyseiset ajoneuvot eivät ole uusien teknisten vaatimusten mukaisia.

Kyseisten jäsenvaltioiden on päätettävä kolmen kuukauden kuluessa pyynnön saamisesta, hyväksyvätkö ne, että kyseiset ajoneuvot rekisteröidään niiden alueella, ja kuinka monta tällaista ajoneuvoa ne hyväksyvät rekisteröitäviksi alueellaan.

4. Edellä 1, 2 ja 3 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin ajoneuvoihin, jotka kuuluivat kansallisen tyyppihyväksynnän piiriin mutta joita ei ollut rekisteröity tai otettu käyttöön ennen kyseisen hyväksynnän voimassaolon päättymistä 45 artiklan mukaisesti EY-tyyppihyväksyntämenettelyn pakollisen täytäntöönpanon vuoksi.

5. Jäsenvaltioiden on sovellettava asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että tässä artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen rekisteröitävien tai käyttöön otettavien ajoneuvojen lukumäärää seurataan tehokkaasti.

28 artikla

Osien ja erillisten teknisten yksiköiden myynti ja käyttöönotto

1. Jäsenvaltiot saavat sallia osien tai erillisten teknisten yksiköiden myynnin ja käyttöönoton, jos ja vain jos nämä osat tai erilliset tekniset yksiköt täyttävät niitä koskevien säädösten vaatimukset ja niissä on oikeat, 19 artiklan mukaiset merkinnät.

2. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta osiin tai erillisiin teknisiin yksiköihin, jotka on nimenomaan rakennettu tai suunniteltu uusiin ajoneuvoihin, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.

3. Edellä 1 kohdasta poiketen jäsenvaltiot voivat sallia sellaisten osien tai erillisten teknisten yksiköiden myynnin ja käyttöönoton, jotka on 20 artiklan mukaisesti vapautettu yhdestä tai useammasta säädöksen säännöksestä tai jotka on tarkoitettu asennettaviksi kyseistä osaa tai erillistä teknistä yksikköä varten 22, 23 tai 24 artiklan nojalla myönnettyjen hyväksyntöjen piiriin kuuluviin ajoneuvoihin.

4. Edellä 1 kohdasta poiketen ja jollei säädöksessä toisin säädetä, jäsenvaltiot voivat sallia sellaisten osien tai erillisten teknisten yksiköiden myynnin ja käyttöönoton, jotka on tarkoitettu asennettaviksi ajoneuvoihin, joilta ei niiden käyttöönoton hetkellä edellytetty EY-tyyppihyväksyntää tämän direktiivin tai direktiivin 70/156/ETY nojalla.







XII LUKU

SUOJALAUSEKKEET

29 artikla

Tämän direktiivin mukaiset ajoneuvot, järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt

1. Jos jäsenvaltio katsoo, että vaikka uudet ajoneuvot, järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt ovat sovellettavien vaatimusten mukaisia tai asianmukaisesti merkittyjä, ne muodostavat silti vakavan vaaran liikenneturvallisuudelle tai vahingoittavat vakavasti ympäristöä tai kansanterveyttä, se voi enintään kuuden kuukauden ajaksi kieltäytyä rekisteröimästä tällaisia ajoneuvoja tai sallimasta tällaisten ajoneuvojen, osien tai erillisten teknisten yksiköiden myyntiä tai käyttöönottoa alueellaan.

Tässä tapauksessa kyseisen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava tästä valmistajalle, muille jäsenvaltioille ja komissiolle ja ilmoitettava päätöksensä perusteena olevat syyt sekä erityisesti, perustuuko päätös:

— puutteisiin asiaa koskevissa säädöksissä; vai

— asiaa koskevien vaatimusten virheelliseen soveltamiseen.

2. Komissio kuulee päätöksen valmistelemiseksi mahdollisimman pian asianomaisia osapuolia ja erityisesti tyyppihyväksynnän myöntänyttä hyväksyntäviranomaista.

3. Jos 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet perustuvat puutteisiin asiaa koskevissa säädöksissä, on toteutettava aiheelliset toimenpiteet seuraavasti:

— kun kyse on liitteessä IV olevassa I osassa luetelluista erityisdirektiiveistä tai -asetuksista, komissio muuttaa niitä 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen,

— kun kyse on UNECE-säännöistä, komissio tekee tarvittavat muutosehdotukset asiaa koskeviin UNECE-sääntöihin tarkistetun vuoden 1958 sopimuksen nojalla sovellettavaa menettelyä noudattaen.

4. Jos 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet perustuvat asiaa koskevien vaatimusten virheelliseen soveltamiseen, komissio toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet tällaisten vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi.

30 artikla

Ajoneuvot, järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt, jotka eivät ole hyväksytyn tyypin mukaisia

1. Jos EY-tyyppihyväksynnän myöntänyt jäsenvaltio katsoo, että vaatimustenmukaisuustodistuksella tai hyväksyntämerkillä varustetut uudet ajoneuvot, järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt eivät ole sen hyväksymän tyypin mukaisia, sen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet varmistaakseen, että valmistetut ajoneuvot, järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt saadaan hyväksytyn tyypin mukaisiksi; tällainen toimenpide voi tarvittaessa olla myös tyyppihyväksynnän peruuttaminen. Kyseisen jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille toteutetut toimenpiteet.

2. Poikkeamien EY-tyyppihyväksyntätodistuksesta tai hyväksyntäasiakirjoista on 1 kohtaa sovellettaessa katsottava merkitsevän sitä, ettei hyväksytyn tyypin mukaisuus täyty.

Ajoneuvoa ei pidetä hyväksytyn tyypin vastaisena, jos asiaa koskevissa säädöksissä säädetään vaihteluväleistä ja näitä vaihteluvälejä noudatetaan.

3. Jos jäsenvaltio osoittaa, että vaatimustenmukaisuustodistuksella tai hyväksyntämerkillä varustetut uudet ajoneuvot, osat tai erilliset tekniset yksiköt eivät ole hyväksytyn tyypin mukaisia, se voi pyytää EY-tyyppihyväksynnän myöntänyttä jäsenvaltiota tarkastamaan, että tuotannossa olevat ajoneuvot, järjestelmät, osat tai erilliset tekniset yksiköt ovat edelleen hyväksytyn tyypin mukaisia. Saatuaan tällaisen pyynnön kyseisen jäsenvaltion on toteutettava vaadittavat toimet mahdollisimman nopeasti ja joka tapauksessa kuuden kuukauden kuluessa pyynnön päiväyksestä.

4. Hyväksyntäviranomaisten on pyydettävä järjestelmän, osan, erillisen teknisen yksikön tai keskeneräisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän myöntänyttä jäsenvaltiota toteuttamaan tarpeelliset toimet sen varmistamiseksi, että tuotannossa olevat ajoneuvot saadaan jälleen hyväksytyn tyypin mukaisiksi seuraavissa tapauksissa:

a) kun kyse on ajoneuvon EY-tyyppihyväksynnästä, ja ajoneuvon vaatimustenvastaisuus johtuu yksinomaan järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenvastaisuudesta;

b) kun kyse on monivaiheisesta tyyppihyväksynnästä, ja valmistuneen ajoneuvon vaatimustenvastaisuus johtuu yksinomaan keskeneräiseen ajoneuvoon olennaisesti kuuluvan järjestelmän, osan tai erillisen teknisen yksikön tai itse keskeneräisen ajoneuvon vaatimustenvastaisuudesta.

Saatuaan tällaisen pyynnön kyseisen jäsenvaltion on toteutettava vaadittavat toimet, tarvittaessa yhdessä pyynnön esittäneen jäsenvaltion kanssa, mahdollisimman nopeasti ja joka tapauksessa kuuden kuukauden kuluessa pyynnön päiväyksestä. Kun vaatimustenvastaisuus on todettu, kyseiselle järjestelmälle, osalle, erilliselle tekniselle yksikölle tai keskeneräiselle ajoneuvolle EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisen on toteutettava 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet.

5. Hyväksyntäviranomaisten on 20 työpäivän kuluessa ilmoitettava toisilleen EY-tyyppihyväksynnän peruuttamisesta ja peruuttamisen syistä.

6. Jos EY-tyyppihyväksynnän myöntänyt jäsenvaltio riitauttaa sille ilmoitetun vaatimustenvastaisuuden, asianomaisten jäsenvaltioiden on pyrittävä ratkaisemaan erimielisyys. Komissiolle on ilmoitettava asiasta, ja se järjestää asiaankuuluvia neuvotteluja ratkaisun aikaansaamiseksi.

31 artikla

Sellaisten osien ja varusteiden myynti ja käyttöönotto, jotka voivat aiheuttaa merkittävän vaaran keskeisten järjestelmien moitteettomalle toiminnalle

1. Jäsenvaltiot saavat sallia sellaisten osien ja varusteiden myynnin, myyntiin tarjoamisen tai käyttöönoton, jotka voivat merkittävästi haitata ajoneuvon turvallisuuden tai ympäristönsuojelun tason kannalta olennaisten järjestelmien toimintaa, vain jos mainituille osille ja varusteille on myönnetty hyväksyntäviranomaisen lupa 5–10 kohdan mukaisesti.

2. Osat tai varusteet, jotka ovat luvanvaraisia 1 kohdan mukaisesti, sisällytetään liitteeseen XIII luotavaan luetteloon. Tätä koskevaa päätöstä on edellettävä raporttiin perustuva arviointi ja siinä on pyrittävä seuraavien osatekijöiden väliseen tasapainoon:

a) ajoneuvoista, joihin tarkasteltavana olevia osia tai varusteita on asennettu, turvallisuudelle tai ympäristönsuojelun tasolle aiheutuvan vakavan vaaran olemassaolo; ja

b) vaikutukset, joita tämän artiklan nojalla asetettavalla tarkasteltavana olevia osia ja varusteita koskevalla mahdollisella lupavaatimuksella on kuluttajiin ja valmistajiin jälkimarkkinoilla.

3. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta alkuperäisosiin ja -varusteisiin, joita koskee ajoneuvoihin sovellettava järjestelmän tyyppihyväksyntä, eikä osiin tai varusteisiin, jotka on tyyppihyväksytty jonkin liitteessä IV luetellun säädöksen säännösten mukaisesti, paitsi jos kyseiset hyväksynnät liittyvät muihin näkökohtiin kuin mitä 1 kohdassa tarkoitetaan. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta osiin ja varusteisiin, jotka on tuotettu yksinomaan kilpa-ajoneuvoihin, joita ei ole tarkoitettu käytettäviksi yleisillä teillä. Jos liitteeseen XIII sisällytetyt osat ja varusteet on tarkoitettu käytettäviksi sekä kilpa-ajoneuvoissa että ajoneuvoissa yleisillä teillä, näitä osia ja varusteita ei saa myydä tai tarjota myyntiin suurelle yleisölle käytettäviksi tiellä käytettävissä ajoneuvoissa, elleivät ne täytä tämän artiklan vaatimuksia.

Tarvittaessa komissio hyväksyy säännökset, jotka koskevat tässä kohdassa tarkoitettujen osien ja varusteiden tunnistamista.

4. Komissio vahvistaa toimijoita kuultuaan edellä 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn ja lupamenettelyn sekä hyväksyy liitteessä XIII vahvistetun luettelon myöhempää päivittämistä koskevat ehdot. Näihin vaatimuksiin sisältyvät turvallisuutta, ympäristönsuojelua ja tarvittaessa testausstandardeja koskevat määräykset. Ne voivat perustua liitteessä IV lueteltuihin säädöksiin, ne voidaan laatia asiaa koskevan turvallisuus-, ympäristö- ja testausteknologian perusteella, tai, jos tämä ei ole tarkoituksenmukainen tapa saavuttaa vaadittavat turvallisuutta tai ympäristöä koskevat tavoitteet, ne voivat muodostua osan tai varusteen vertailusta alkuperäisen ajoneuvon tai tarpeen mukaan jonkin sen osan ympäristöä tai turvallisuutta koskevien ominaisuuksien kanssa.

5. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa osien tai varusteiden valmistajan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle nimetyn tutkimuslaitoksen laatima testiraportti, joka todistaa, että osat tai varusteet, joille lupaa haetaan, ovat 4 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten mukaisia. Valmistaja voi jättää tyyppiä ja osaa kohden vain yhden hakemuksen ja ainoastaan yhdelle hyväksyntäviranomaiselle.

Hakemuksessa on annettava yksityiskohtaiset tiedot seuraavista: osien tai varusteiden valmistaja, niiden varusteiden ja osien, joille lupaa haetaan, tyyppi, tunnus- ja osanumerot, sekä ajoneuvon valmistajan nimi, ajoneuvon tyyppi ja tarvittaessa valmistusvuodet tai muut tiedot, joiden avulla ajoneuvot, joihin asennettaviksi tällaiset osat tai varusteet on tarkoitettu, voidaan tunnistaa.

Jos hyväksyntäviranomainen katsoo, että testiraportin ja muun näytön huomioon ottaen kyseiset osat tai varusteet ovat 4 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten mukaiset, se antaa todistuksen valmistajalle ilman aiheetonta viivytystä. Tämän todistuksen nojalla osia tai varusteita saa myydä, saattaa myyntiin tai asentaa ajoneuvoihin yhteisössä edellyttäen, että 9 kohdan toista alakohtaa noudatetaan.

6. Kukin tämän artiklan perusteella luvan saanut osa ja varuste on merkittävä asianmukaisesti.

Komissio vahvistaa merkintä- ja pakkausvaatimukset sekä edellä 5 kohdassa mainitun todistuksen mallin ja numerointijärjestelmän.

7. Kohdassa 2–6 tarkoitetut toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia muun muassa täydentämällä niitä, hyväksytään 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

8. Valmistajan on ilmoitettava viipymättä todistuksen myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle kaikista muutoksista, jotka vaikuttavat todistuksen myöntämisen edellytyksiin. Kyseinen hyväksyntäviranomainen päättää, onko todistusta tarkistettava vai onko se myönnettävä uudelleen, sekä siitä, tarvitaanko uusia testejä.

Valmistaja on vastuussa sen varmistamisesta, että osat ja varusteet tuotetaan nyt ja tulevaisuudessa niiden edellytysten mukaisesti, joiden nojalla todistus on myönnetty.

9. Ennen luvan myöntämistä hyväksyntäviranomaisen on tarkistettava, että järjestelyt ja menettelyt, joilla varmistetaan tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta, ovat tyydyttävät.

Jos hyväksyntäviranomainen havaitsee, että luvan myöntämisen edellytykset eivät enää täyty, sen on pyydettävä valmistajaa toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että osat ja varusteet saadaan jälleen vaatimusten mukaisiksi. Tarvittaessa sen on peruutettava lupa.

10. Jäsenvaltioiden erimielisyyksistä 5 kohdassa tarkoitettujen todistusten osalta on ilmoitettava komissiolle. Komissio toteuttaa jäsenvaltioita kuultuaan asianmukaiset toimenpiteet, tarvittaessa myös vaatii luvan peruuttamista.

11. Tätä artiklaa ei sovelleta osaan tai varusteeseen, ennen kuin se on lueteltu liitteessä XIII. Kutakin liitteeseen XIII lisättävää merkintää tai merkintäryhmää varten on asetettava kohtuullinen siirtymäaika, jotta osan tai varusteen valmistaja voisi hakea ja saada luvan. Samaan aikaan voidaan tarvittaessa asettaa päivämäärä, jota ennen tyyppihyväksyttyihin ajoneuvoihin suunnitellut osat ja varusteet jäävät tämän artiklan soveltamisalan ulkopuolelle.

12. Siihen saakka kun on tehty päätös siitä, onko osa tai varuste sisällytettävä 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon, jäsenvaltiot voivat pitää voimassa kansalliset säännöksensä, jotka koskevat osia tai varusteita, jotka voivat vaarantaa huomattavalla tavalla ajoneuvon turvallisuuden tai ympäristönsuojelun tason kannalta olennaisten järjestelmien toimintaa.

Kun tällainen päätös on tehty, osia tai varusteita koskevien kansallisten säännösten voimassaolo päättyy.

13. Jäsenvaltiot eivät saa hyväksyä 29 päivästä lokakuuta 2007 alkaen osia ja varusteita koskevia uusia säännöksiä, jotka voivat vaikuttaa ajoneuvon turvallisuuden tai ympäristöystävällisyyden kannalta olennaisten järjestelmien moitteettomaan toimintaan.

32 artikla

Ajoneuvojen vetäminen pois markkinoilta

1. Jos valmistajan, jolle on myönnetty ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntä, on jonkin säädöksen tai direktiivin 2001/95/EY säännösten nojalla vedettävä jo myytyjä, rekisteröityjä tai käyttöön otettuja ajoneuvoja pois markkinoilta sen vuoksi, että yksi tai useampi ajoneuvoon asennettu järjestelmä, osa tai erillinen tekninen yksikkö siitä riippumatta, onko se tämän direktiivin nojalla asianmukaisesti hyväksytty, aiheuttaa vakavan vaaran liikenneturvallisuudelle, kansanterveydelle tai ympäristönsuojelulle, valmistajan on välittömästi ilmoitettava tästä ajoneuvon hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle.

2. Valmistajan on ehdotettava hyväksyntäviranomaiselle korjaavia toimia, joilla 1 kohdassa tarkoitettu vaara voidaan poistaa. Hyväksyntäviranomaisen on toimitettava ehdotetut toimenpiteet muiden jäsenvaltioiden viranomaisille tiedoksi viipymättä.

Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että toimenpiteet on tosiasiallisesti toteutettu niiden alueella.

3. Jos kyseiset viranomaiset pitävät toimenpiteitä riittämättöminä tai jos niitä ei ole toteutettu riittävän nopeasti, niiden on ilmoitettava tästä viipymättä hyväksyntäviranomaiselle, joka on myöntänyt ajoneuvon EY-tyyppihyväksynnän.

Hyväksyntäviranomaisen on sen jälkeen ilmoitettava tästä valmistajalle. Jos EY-tyyppihyväksynnän myöntänyt hyväksyntäviranomainen ei itse ole tyytyväinen valmistajan toimenpiteisiin, se toteuttaa vaadittavat suojaustoimenpiteet, joihin kuuluu myös ajoneuvon EY-tyyppihyväksynnän peruuttaminen, jos valmistaja ei ehdota ja pane täytäntöön tehokkaita korjaavia toimenpiteitä. Jos ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntä peruutetaan, kyseisen hyväksyntäviranomaisen on ilmoitettava tästä valmistajalle, muiden asianomaisten jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisille ja komissiolle kirjatulla kirjeellä tai vastaavalla sähköisellä välineellä 20 työpäivän kuluessa.

4. Tätä artiklaa sovelletaan myös osiin, joita minkään säädöksen vaatimukset eivät koske.

33 artikla

Päätöksistä ilmoittaminen ja käytettävissä olevat muutoksenhakukeinot

Jokainen tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen säännösten nojalla tehty päätös sekä jokainen EY-tyyppihyväksynnän epäämisen tai peruuttamisen tai rekisteröinnin epäämisen tai myyntikiellon sisältävä päätös on perusteltava yksityiskohtaisesti.

Näistä päätöksistä ja asianomaisen jäsenvaltion voimassa olevien lakien mukaisesti käytettävissä olevista muutoksenhakukeinoista ja niille asetetuista määräajoista on ilmoitettava asianosaiselle.







XIII LUKU

KANSAINVÄLISET SÄÄNNÖT

34 artikla

EY-tyyppihyväksyntään vaaditut UNECE-säännöt

1. UNECE-säännöt, joihin yhteisö on liittynyt ja jotka luetellaan liitteessä IV olevassa I osassa ja liitteessä XI, ovat osa ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntää samalla tavalla kuin erityisdirektiivit tai -asetukset. Niitä sovelletaan liitteessä IV olevassa I osassa ja liitteessä XI olevan taulukon asiaa koskevissa sarakkeissa lueteltuihin ajoneuvoluokkiin.

2. Kun yhteisö on päättänyt soveltaa UNECE-sääntöä pakollisena sääntönä ajoneuvon EY-tyyppihyväksyntää varten päätöksen 97/836/EY 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti, tämän direktiivin liitteitä muutetaan vastaavasti tämän direktiivin 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Säädöksessä, jolla tämän direktiivin liitteitä muutetaan, on myös asetettava päivämäärät UNECE-säännön tai sen muutosten pakolliselle soveltamiselle. Jäsenvaltioiden on kumottava tai mukautettava mahdolliset kansalliset lakinsa, jotka eivät ole yhteensopivia kyseisen UNECE-säännön kanssa.

Jos tällainen UNECE-sääntö korvaa olemassa olevan erityisdirektiivin tai -asetuksen, vastaava merkintä liitteessä IV olevassa I osassa ja liitteessä XI korvataan UNECE-säännön numerolla, ja vastaava merkintä liitteessä IV olevassa II osassa poistetaan samaa menettelyä noudattaen.

3. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa UNECE-säännöllä korvattu erityisdirektiivi tai -asetus kumotaan 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

Jos erityisdirektiivi kumotaan, jäsenvaltioiden on kumottava kansalliset säädökset, jotka on annettu kyseisen direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä.

4. Tässä direktiivissä tai erityisdirektiiveissä tai -asetuksissa voidaan viitata suoraan kansainvälisiin standardeihin ja asetuksiin toistamatta niitä yhteisön säädöksissä.

35 artikla

UNECE-sääntöjen ja direktiivien tai asetusten vastaavuus

1. Liitteessä IV olevassa II osassa luetellut UNECE-säännöt katsotaan vastaavia erityisdirektiivejä tai -asetuksia vastaaviksi, jos niillä on sama soveltamisala ja kohde.

Jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten on hyväksyttävä näiden UNECE-sääntöjen mukaisesti myönnetyt hyväksynnät ja soveltuvin osin asiaan kuuluvat tyyppihyväksyntämerkit vastaavan erityisdirektiivin tai -asetuksen mukaisesti myönnettyjen vastaavien hyväksyntöjen ja hyväksyntämerkkien sijasta.

2. Jos yhteisö on päättänyt 1 kohdan tarkoitusta varten soveltaa uutta UNECE-sääntöä tai UNECE-sääntöä, sellaisena kuin se on muutettuna, tämän direktiivin liitteessä IV oleva II osa muutetaan asianmukaisesti. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

36 artikla

Vastaavuus muiden sääntöjen kanssa

Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tunnustaa yhteisön ja kolmansien maiden välillä tehtyjen monen- tai kahdenvälisten sopimusten puitteissa tässä direktiivissä vahvistettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden EY-tyyppihyväksyntää koskevien edellytysten tai säännösten vastaavuuden kansainvälisesti tai kolmansissa maissa vahvistettujen menettelyjen kanssa.







XIV LUKU

TEKNISEN TIEDON TARJOAMINEN

37 artikla

Käyttäjille tarkoitetut tiedot

1. Valmistaja ei saa toimittaa mitään teknisiä tietoja, jotka liittyvät tässä direktiivissä tai liitteessä IV luetelluissa säädöksissä annettuihin tietoihin ja jotka eroavat hyväksyntäviranomaisen hyväksymistä tiedoista.

2. Jos säädöksessä tästä nimenomaisesti säädetään, valmistajan on asetettava käyttäjien saataville kaikki asiaan liittyvät tiedot ja tarvittavat ohjeet, joissa kuvataan kaikki ajoneuvon, osan tai erillisen teknisen yksikön käyttöön liittyvät erityisehdot tai -rajoitukset.

Nämä tiedot on tarjottava Euroopan yhteisön virallisilla kielillä. Tiedot on yhteisymmärryksessä hyväksyntäviranomaisen kanssa annettava soveltuvassa asiakirjassa, kuten omistajan käsikirjassa tai huoltokirjassa.

38 artikla

Osien tai erillisten teknisten yksiköiden valmistajille tarkoitetut tiedot

1. Ajoneuvon valmistajan on asetettava osien tai erillisten teknisten yksiköiden valmistajien saataville kaikki ne tiedot, joita tarvitaan osien tai erillisten teknisten yksiköiden EY-tyyppihyväksyntään tai luvan saamiseen 31 artiklan nojalla; näihin tietoihin voi tarvittaessa sisältyä säädöksen liitteessä tai lisäyksessä erityisesti lueteltuja piirustuksia.

Ajoneuvon valmistajalla on oikeus edellyttää osien tai erillisten teknisten yksiköiden valmistajilta sitovaa sopimusta, jolla suojataan muiden kuin julkisten, myös teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyvien, tietojen luottamuksellisuus.

2. Osien tai erillisten teknisten yksiköiden valmistajan, jolla on hallussaan EY-tyyppihyväksyntätodistus, jossa 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti asetetaan käyttörajoituksia tai asennusta koskevia erityisedellytyksiä taikka molempia, on todistuksen haltijan ominaisuudessa annettava yksityiskohtaiset tiedot näistä ajoneuvon valmistajalle.

Jos säädöksessä näin säädetään, osien tai erillisten teknisten yksiköiden valmistajan on yhdessä valmistetun osan tai erillisen teknisen yksikön kanssa annettava ohjeita käyttörajoituksista tai asennusta koskevista erityisedellytyksistä taikka molemmista.







XV LUKU

TÄYTÄNTÖÖNPANOTOIMENPITEET JA MUUTOKSET

39 artikla

Täytäntöönpanotoimet ja tähän direktiiviin, erityisdirektiiveihin ja -asetuksiin tehtävät muutokset

1. Komissio hyväksyy kunkin erityisdirektiivin tai -asetuksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet kussakin kyseeseen tulevassa direktiivissä tai asetuksessa annettujen sääntöjen mukaisesti.

2. Komissio hyväksyy tämän direktiivin liitteisiin tai liitteessä IV olevassa I osassa lueteltujen erityisdirektiivien tai -asetusten säännöksiin tehtävät muutokset, jotka ovat tarpeen niiden mukauttamiseksi tieteellisen ja teknisen tiedon kehitykseen tai vammaisten henkilöiden erityistarpeisiin.

3. Komissio hyväksyy tähän direktiiviin tehtävät muutokset, jotka ovat tarpeen teknisten vaatimusten asettamiseksi pieninä sarjoina valmistettaville ajoneuvoille, yksittäishyväksyntämenettelyssä hyväksytyille ajoneuvoille sekä erikoiskäyttöön tarkoitetuille ajoneuvoille.

4. Kun komissio saa tiedon tienkäyttäjille tai ympäristölle aiheutuvista vakavista vaaroista, jotka edellyttävät kiireellisiä toimenpiteitä, komissio voi muuttaa liitteessä IV olevassa I osassa lueteltujen erityisdirektiivien tai -asetusten säännöksiä.

5. Komissio hyväksyy muutokset, jotka ovat tarpeen hyvän hallinnon edistämiseksi, ja etenkin muutokset, jotka ovat tarpeen, jotta varmistetaan liitteessä IV olevassa I osassa lueteltujen erityisdirektiivien tai -asetusten johdonmukaisuus joko keskenään tai muiden yhteisön oikeuden säädösten kanssa.

6. Kun päätöstä 97/836/EY sovellettaessa hyväksytään uusia UNECE-sääntöjä tai muutoksia nykyisiin UNECE-sääntöihin, joihin yhteisö on liittynyt, komissio muuttaa vastaavasti tämän direktiivin liitteitä.

7. Kussakin uudessa erityisdirektiivissä tai -asetuksessa tehdään asianmukaiset muutokset tämän direktiivin liitteisiin.

8. Tämän direktiivin liitteitä voidaan muuttaa asetuksin.

9. Tässä artiklassa tarkoitetut toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin tai erityisdirektiivien ja -asetusten muita kuin keskeisiä osia muun muassa täydentämällä niitä, hyväksytään 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

40 artikla

Komitea

1. Komissiota avustaa komitea, jäljempänä ”tekninen komitea – moottoriajoneuvot”.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon kyseisen päätöksen 8 artiklan säännökset.

3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon kyseisen päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.







XVI LUKU

TUTKIMUSLAITOSTEN NIMEÄMINEN JA ILMOITTAMINEN

41 artikla

Tutkimuslaitosten nimeäminen

1. Kun jäsenvaltio nimeää tutkimuslaitoksen, viimeksi mainitun on noudatettava tämän direktiivin säännöksiä.

2. Tutkimuslaitosten on tehtävä itse testit, joita edellytetään tässä direktiivissä tai jossakin liitteessä IV luetellussa säädöksessä määritettyä hyväksyntää tai tarkastuksia varten, tai valvottava tällaisten testien tekemistä, paitsi jos vaihtoehtoiset menettelyt nimenomaisesti sallitaan. Ne eivät saa tehdä testejä tai tarkastuksia, joita varten niitä ei ole asianmukaisesti nimetty.

3. Tutkimuslaitokset kuuluvat yhteen tai useampaan seuraavista neljästä toimintaluokasta asiantuntemuksestaan riippuen:

a) luokka A: tutkimuslaitokset, jotka tekevät omissa tiloissaan tässä direktiivissä ja liitteessä IV luetelluissa säädöksissä tarkoitetut testit;

b) luokka B: tutkimuslaitokset, jotka valvovat tässä direktiivissä ja liitteessä IV luetelluissa säädöksissä tarkoitettuja, valmistajan tai kolmannen osapuolen tiloissa tehtäviä testejä;

c) luokka C: tutkimuslaitokset, jotka arvioivat ja seuraavat säännöllisesti valmistajan menettelyjä tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvomiseksi;

d) luokka D: tutkimuslaitokset, jotka valvovat tai tekevät testejä tai tarkastuksia tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonnan yhteydessä.

4. Tutkimuslaitosten on osoitettava, että niillä on asianmukaiset taidot ja erityinen tekninen osaaminen sekä toteen näytetty kokemus tämän direktiivin ja liitteessä IV lueteltujen säädösten soveltamisalaan kuuluvilla erityisaloilla.

Lisäksi tutkimuslaitosten on täytettävä ne liitteen V lisäyksessä 1 luetellut vaatimukset, jotka ovat merkityksellisiä niiden suorittamien tehtävien osalta. Tätä vaatimusta ei kuitenkaan sovelleta 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn viimeisessä vaiheessa.

5. Hyväksyntäviranomainen voi toimia tutkimuslaitoksena yhdellä tai useammalla 3 kohdassa mainitulla toiminta-alalla.

6. Valmistaja tai hänen puolestaan toimiva alihankkija voidaan nimetä tutkimuslaitokseksi luokan A toiminta-alalla liitteessä XV lueteltujen säädösten osalta.

Komissio muuttaa näiden säädösten luetteloa tarvittaessa 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

7. Edellä 5 ja 6 kohdassa tarkoitettujen yksiköiden on noudatettava tämän artiklan säännöksiä.

8. Muita kuin 6 kohdan mukaisesti nimettyjä kolmansien maiden tutkimuslaitoksia voidaan ilmoittaa 43 artiklassa säädetyssä tarkoituksessa ainoastaan yhteisön ja kyseisen kolmannen maan välisen kahdenvälisen sopimuksen perusteella.

42 artikla

Tutkimuslaitosten taitojen arviointi

1. Edellä 41 artiklassa tarkoitetut taidot on osoitettava toimivaltaisen viranomaisen laatimalla arviointiraportilla. Tähän voi kuulua akkreditointielimen myöntämä akkreditointitodistus.

2. Arviointi, johon 1 kohdassa tarkoitettu raportti perustuu, on suoritettava liitteen V lisäyksen 2 säännösten mukaisesti.

Arviointiraportti on tarkistettava viimeistään kolmen vuoden kuluttua.

3. Arviointiraportti on pyynnöstä toimitettava komissiolle.

4. Tutkimuslaitoksena toimivan hyväksyntäviranomaisen on osoitettava vaatimustenmukaisuus asiakirjatodistein.

Tähän kuuluu arviointi, jonka suorittavat arvioitavasta toiminta-alasta riippumattomat tarkastajat. Tarkastajat voivat olla samasta organisaatiosta edellyttäen, että heitä koskeva hallinnointi on riippumaton arvioitua toimintaa suorittavasta henkilökunnasta.

5. Valmistajan tai hänen puolestaan toimivan alihankkijan, joka on nimetty tutkimuslaitokseksi, on noudatettava tämän artiklan asiaa koskevia säännöksiä.

43 artikla

Ilmoitusmenettelyt

1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kustakin nimetystä tutkimuslaitoksesta nimi, osoite, sähköpostiosoite, vastuuhenkilöt sekä toimintaluokat. Niiden on myös ilmoitettava myöhemmistä muutoksista näihin tietoihin.

Ilmoituksessa on todettava, minkä säädösten osalta tutkimuslaitokset on nimetty.

2. Tutkimuslaitos voi hoitaa 41 artiklassa kuvattuja toimintoja tyyppihyväksyntää varten vain, jos siitä on tehty etukäteen ilmoitus komissiolle.

3. Useat jäsenvaltiot voivat nimetä ja ilmoittaa saman tutkimuslaitoksen siitä riippumatta, millä toiminta-alalla se toimii.

4. Jos jonkin säädöksen soveltamiseksi on nimettävä erityinen organisaatio tai toimivaltainen elin, jonka toiminta ei sisälly 41 artiklassa tarkoitettuihin toimintaluokkiin, ilmoitus on tehtävä tämän artiklan säännösten mukaisesti.

5. Komissio julkaisee luettelon ja yksityiskohtaiset tiedot hyväksyntäviranomaisista ja tutkimuslaitoksista verkkosivustollaan.







XVII LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

44 artikla

Siirtymäsäännökset

1. Ennen kuin tähän direktiiviin on tehty tarvittavat muutokset, jotta siihen voidaan sisällyttää ajoneuvot, jotka eivät vielä kuulu sen soveltamisalaan, tai jotta voidaan täydentää niitä hallinnollisia ja teknisiä säännöksiä, jotka koskevat muiden kuin M1-luokan pieninä sarjoina valmistettuja ajoneuvoja, ja jotta voidaan antaa yhdenmukaistetut hallinnolliset ja tekniset säännökset, jotka koskevat yksittäishyväksyntämenettelyä, ja ennen kuin 45 artiklassa säädettyjen siirtymäaikojen voimassaolo päättyy, jäsenvaltioiden on edelleen myönnettävä kansallisia hyväksyntöjä kyseisille ajoneuvoille sillä edellytyksellä, että nämä hyväksynnät perustuvat tässä direktiivissä säädettyihin yhdenmukaistettuihin teknisiin vaatimuksiin.

2. Kun ajoneuvon valmistaja tai yksittäishyväksynnän osalta sen omistaja on tehnyt hakemuksen ja toimittanut vaadittavat tiedot, kyseisen jäsenvaltion on täytettävä ja annettava tapauskohtaisesti joko tyyppihyväksyntätodistus tai yksittäishyväksyntätodistus. Todistus on annettava hakijalle.

Muiden jäsenvaltioiden on samaa tyyppiä edustavien ajoneuvojen osalta hyväksyttävä oikeaksi todistettu jäljennös näytöksi siitä, että vaadittavat testit on suoritettu.

3. Jos jokin yksittäishyväksytty ajoneuvo on rekisteröitävä toisessa jäsenvaltiossa, kyseinen jäsenvaltio voi vaatia yksittäishyväksynnän myöntäneeltä hyväksyntäviranomaiselta kaikkia lisätietoja, joissa yksityiskohtaisesti selvitetään kyseisen ajoneuvon täyttämien teknisten vaatimusten luonnetta.

4. Ennen kun tämän direktiivin soveltamismisalaan kuuluvia ajoneuvoja koskevat rekisteröinti- ja verotusjärjestelmät on yhdenmukaistettu jäsenvaltioissa, jäsenvaltiot voivat käyttää kansallisia tunnuksia, joilla helpotetaan ajoneuvojen rekisteröintiä ja verotusta niiden alueella. Tätä varten jäsenvaltiot voivat jaotella edelleen liitteessä III olevassa II osassa esitetyt versiot sillä edellytyksellä, että alajaottelussa käytetyt tiedot ilmaistaan selkeästi hyväksyntäasiakirjoissa tai ne voidaan johtaa hyväksyntäasiakirjoista pelkällä laskutoimituksella.

45 artikla

EY-tyyppihyväksynnän soveltamispäivämäärät

1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä EY-tyyppihyväksyntiä uusille ajoneuvotyypeille liitteessä XIX annetuista päivämääristä alkaen.

2. Valmistajan hakemuksesta jäsenvaltiot voivat myöntää EY-tyyppihyväksynnän uusille ajoneuvotyypeille 29 päivästä huhtikuuta 2009 alkaen.

3. Liitteessä XIX esitetyn taulukon neljännessä sarakkeessa annettuihin päivämääriin asti 26 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta uusiin ajoneuvoihin, joille on myönnetty kansallinen tyyppihyväksyntä ennen kyseisen liitteen kolmannessa sarakkeessa annettua päivämäärää tai joilla ei ole ollut hyväksyntää.

4. Jäsenvaltioiden on myönnettävä valmistajan pyynnöstä ja liitteessä XIX olevan taulukon kolmannessa sarakkeessa riveillä kuusi ja yhdeksän mainittuihin päivämääriin saakka edelleen M2- tai M3-ajoneuvoluokille kansallisia tyyppihyväksyntiä vaihtoehtona ajoneuvojen EY-typpihyväksynnälle sillä ehdolla, että ajoneuvot, niiden järjestelmät, osat ja erilliset tekniset yksiköt on tyyppihyväksytty tämän direktiivin liitteessä IV olevassa I osassa lueteltujen säädösten mukaisesti.

5. Tämä direktiivi ei mitätöi luokkaan M1 kuuluville ajoneuvoille ennen 29 päivää huhtikuuta 2009 myönnettyjä EY-tyyppihyv