2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B EUROOPAN KESKUSPANKIN SUUNTAVIIVAT,
annettu 31 päivänä elokuuta 2000,
eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistä ja menettelyistä
(EKP/2000/7)
►C1(2000/776/EY) ◄
(EYVL L 310, 11.12.2000, s. 1)
Oikaistu:
►C1Oikaisu, EYVL L 123, 4.5.2001, s. 35 (776/2000)
▼B
EUROOPAN KESKUSPANKIN SUUNTAVIIVAT,
annettu 31 päivänä elokuuta 2000,
eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistä ja menettelyistä
(EKP/2000/7)
►C1(2000/776/EY) ◄)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (jäljempänä
’perustamissopimus’) ja erityisesti sen 105 artiklan 2 kohdan ensim-mäisen luetelmakohdan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän jaEuroopankeskuspankinperussäännön(jäljempänä ’perussääntö’)12.1ja14.3 artiklan, luettuna yhdessä 3.1 artiklan ensimmäisen luetelma-
kohdan, 18.2 artiklan ja 20 artiklan ensimmäisen kohdan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)Yhteisen rahapolitiikan toteuttaminen edellyttää sellaisten
välineiden määrittelemistä, joita euron perustamissopimuksenmukaisesti käyttöön ottaneiden jäsenvaltioiden (rahaliittoon
osallistuvat jäsenvaltiot) kansalliset keskuspankit ja Euroopan
keskuspankki (eurojärjestelmä) käyttävät rahapolitiikantäytäntöön panemisessa yhdenmukaisesti kaikissa rahaliittoonosallistuvissa jäsenvaltioissa.
(2)EKP:llä on oikeus antaa tarvittavat suuntaviivat yhteisenrahapolitiikan toteuttamiseksi ja kansalliset keskuspankit ovatvelvollisia toimimaan näiden suuntaviivojen mukaisesti.
(3)Perussäännön 12.1 ja 14.3 artiklan mukaisesti EKP:n suuntaviivat
ovat erottamaton osa yhteisön lainsäädäntöä,
ON ANTANUT NÄMÄ SUUNTAVIIVAT:
1 artikla
Periaatteet,välineet,menettelyt ja vaatimukset yhteisen rahapoli-
tiikan toteuttamiseksi eurojärjestelmässä
Yhteistä rahapolitiikkaa toteutetaan näiden suuntaviivojen liitteissä 1 ja
2 täsmennettyjen periaatteiden, välineiden, menettelyjen ja vaatimustenmukaisesti. Kansalliset keskuspankit ryhtyvät kaikkiin asianmukaisiintoimenpiteisiin rahapoliittisten operaatioiden suorittamiseksi näidensuuntaviivojen liitteissä 1 ja 2 täsmennettyjen periaatteiden, välineiden,
menettelyjen ja vaatimusten mukaisesti.
2 artikla
Tarkistaminen
Kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle viimeistään 15 päivänä
lokakuuta 2000 yksityiskohdat näiden suuntaviivojen noudattamistavarten laatimistaan asiakirjoista ja käyttämistään keinoista.
3 artikla
Loppusäännökset
1. Nämä suuntaviivat osoitetaan rahaliittoon osallistuvien jäsenval-
tioiden kansallisille keskuspankeille.
2. Nämä suuntaviivat tulevat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001.3. Nämä suuntaviivat julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa
lehdessä.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 2
▼B
LIITE I
YHTEINEN RAHAPOLITIIKKA KOLMANNESSA VAIHEESSA
Yleisasiakirja eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistä ja menettelyistä
Marraskuu 20002000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 3
▼B
SISÄLLYS
Johdanto 7
LUKU 1
1Katsaus rahapoliittiseen välineistöön 8
1.1 Euroopan keskuspankkijärjestelmä 81.2 Eurojärjestelmän tavoitteet 81.3 Eurojärjestelmän rahapolitiikan välineet 81.3.1 Avomarkkinaoperaatiot 81.3.2 Maksuvalmiusjärjestelmä 91.3.3 Vähimmäisvarannot 91.4 Vastapuolet 9
1.5 Vakuutena olevat arvopaperit 101.6 Rahapoliittisen välineistön muutokset 10
LUKU 2
2Hyväksyttävät vastapuolet 11
2.1 Yleiset kelpoisuusvaatimukset 112.2 Pikahuutokauppojen ja kahdenvälisten operaatioiden vastapuolten valinta 112.3 Vastapuolivelvoitteiden laiminlyönteihin sovellettavat seuraamukset 122.4 Vakavaraisuussyistä johtuva tilapäinen tai pysyvä poissulkeminen rahapoliittisista
operaatioista 12
LUKU 3
3Avomarkkinaoperaatiot 13
3.1 Käänteisoperaatiot 133.1.1 Yleistä 13
3.1.2 Perusrahoitusoperaatiot 133.1.3 Pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot 143.1.4 Käänteiset hienosäätöoperaatiot 143.1.5 Käänteiset rakenteelliset operaatiot 153.2 Suorat kaupat 15
3.3 EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku 163.4 Valuuttaswapit 17
3.5 Määräaikaistalletusten kerääminen 18
LUKU 4
4Maksuvalmiusjärjestelmä 18
4.1 Maksuvalmiusluotto 184.2 Talletusmahdollisuus 19
LUKU 5
5Menettelyt 20
5.1 Huutokaupat 20
5.1.1 Yleistä 202000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 4
▼B
5.1.2 Huutokauppakalenteri 22
5.1.3 Huutokaupoista ilmoittaminen 23
5.1.4 Huutokauppatarjousten valmisteluun ja tekoon liittyvät vastapuolien toimenpiteet 24
5.1.5 Huutokaupan toteuttamismenettelyt 25
5.1.6 Huutokaupan tulosten ilmoittaminen 285.2 Kahdenväliset kaupat 29
5.3 Maksu- ja toimitusmenettelyt 30
5.3.1 Yleistä 30
5.3.2 Avomarkkinaoperaatioiden maksu- ja toimitusmenettelyt 30
5.3.3 Pankkipäivän lopetukseen liittyvät toimet 31
LUKU 6
6Vakuuskelpoiset arvopaperit 31
6.1 Yleistä 31
6.2 Ykköslistan arvopaperit 32
6.3 Kakkoslistan arvopaperit 34
6.4. Riskienhallintamenetelmät 36
6.4.1 Alkumarginaalit 37
6.4.2 Ykköslistan arvopapereihin sovellettavat riskienhallintamenetelmät 37
6.4.3 Kakkoslistan arvopapereihin sovellettavat riskienhallintamenetelmät 396.5 Arvopapereiden arvostusperiaatteet 41
6.6 Toisessa jäsenvaltiossa olevien vakuuskelpoisten arvopapereiden käyttö 42
6.6.1 Kirjeenvaihtajakeskuspankkimalli 42
6.6.2 Eri jäsenvaltioissa toimivien arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien väliset linkit 43
LUKU 7
7Vähimmäisvarannot 44
7.1 Yleistä 44
7.2 Vähimmäisvarantojärjestelmän alaiset laitokset 45
7.3 Vähimmäisvarannoista määrääminen 45
7.4 Varantotalletusten pitäminen 47
7.5 Varantopohjan ilmoittaminen ja tarkistaminen 48
7.6 Vähimmäisvarantovelvoitteen täyttämättä jättäminen 48
Liitteet
1 Esimerkkejä rahapoliittisista operaatioista ja menettelyistä 49
2 Sanasto 60
3 Valuuttainterventioiden ja rahapoliittisten valuuttaswapien vastapuolten valinta 67
4 Euroopan keskuspankin raha- ja pankkitilastointiin liittyvä tiedonkeruu 68
5 Eurojärjestelmän www-sivustot 75
6 Vastapuolivelvoitteiden laiminlyönteihin sovellettavat menettelyt ja seuraamukset 76
Luettelo kuvioista,taulukoista ja kehikoista
Kuviot
1 Vakiohuutokauppojen toteutusvaiheiden normaali aikataulu 212000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 5
▼B
2 Pikahuutokauppojen toteutusvaiheiden normaali aikataulu 22
3 Kirjeenvaihtajakeskuspankkimalli 42
4 Arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien väliset linkit 43
Taulukot
1 Eurojärjestelmän rahapoliittiset operaatiot 102 Perus- ja pitempiaikaisten rahoitusoperaatioiden normaalit kaupantekopäivät 23
3 Eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatioiden normaalit maksujen suorituspäivät 31
4 Eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin hyväksyttävät arvopaperit 34
Kehikot
1 EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku 16
2 Valuuttaswapit 17
3 Huutokauppojen toteutusvaiheet 21
4 Kiinteäkorkoisten huutokauppojen toteuttaminen 25
5 Vaihtuvakorkoisten euromääräisten huutokauppojen toteuttaminen 266 Vaihtuvakorkoisten valuuttaswaphuutokauppojen toteuttaminen 27
7 Riskienhallintamenetelmät 36
8 Ykköslistan arvopapereihin sovellettavat aliarvostusprosentit 379 Alkumarginaalin ja markkina-arvon aliarvostuksen laskeminen 38
10 Kakkoslistan arvopapereihin sovellettavat aliarvostusprosentit 39
11 Varantopohja ja varantoprosentit 4612 Vähimmäisvarantotalletuksille maksettavan koron laskeminen 472000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 6
▼B
Lyhenteet
Maat
BE Belgia
DK Tanska
DE Saksa
GR KreikkaES EspanjaFR Ranska
IE Irlanti
IT ItaliaLU Luxemburg
NL Alankomaat
AT ItävaltaPT Portugali
FI Suomi
SE RuotsiUK Iso-Britannia
JPJapani
USA Yhdysvallat
Muut
BIS Kansainvälinen järjestelypankki
BKT bruttokansantuote
BPM4 IMF:n maksutasekäsikirja (4. laitos)
BPM5 IMF:n maksutasekäsikirja (5. laitos)cif kulut, vakuutus ja rahti hintaan luettuina
ECU Euroopan valuuttayksikkö
EKPEuroopan keskuspankkiEKPJ Euroopan keskuspankkijärjestelmä
EKT 95 Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä 1995
EMI Euroopan rahapoliittinen instituuttiEU Euroopan unioni
EUR euro
fob vapaasti laivassaILO Kansainvälinen työjärjestö
IMF Kansainvälinen valuuttarahasto
KHI kuluttajahintaindeksirepo takaisinostosopimukseen perustuva käänteisoperaatio
SITC Rev. 3 Kansainvälinen ulkomaankaupan tavaranimikkeistö (3. tarkis-
tettu laitos)
YKHI yhdenmukaistettu kuluttajahintaindeksi
Euroopan yhteisön käytännön mukaisesti EU-maiden nimet ovat aakkosjärjes-
tyksessäkunkinmaan omakielisen nimen mukaan (eivät suomennoksenmukaan).2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 7
▼B
Johdanto
Tässä asiakirjassa esitellään toimintakehikko, jonka eurojärjestelmä(1)o n
valinnut talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa harjoitettavaa yhteistä
rahapolitiikkaa varten. Asiakirja on osa eurojärjestelmän rahapolitiikan välinei-
siin ja menettelyihin liittyvää sääntelyä ja tarkoitettu eurojärjestelmän
rahapolitiikan välineitä ja menettelyjä koskevaksi yleisasiakirjaksi. Sen päätar-
koituksena on antaa vastapuolille niiden tarvitsemat tiedot eurojärjestelmän
rahapoliittisesta välineistöstä.
Yleisasiakirja eiitsessäänluovastapuolille oikeuksiaeikä asetaniille velvoitteita.
Eurojärjestelmän ja sen vastapuolten välinen oikeussuhde on perustettu
asianmukaisilla sopimuksilla tai säännöillä.
Asiakirja on jaettu seitsemään lukuun. Luvussa 1 luodaan yleiskatsaus
eurojärjestelmän rahapoliittiseen välineistöön. Luvussa 2 täsmennetään euro-
järjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin osallistuvien vastapuolten
kelpoisuusvaatimukset. Luvussa 3selostetaan avomarkkinaoperaatioita ja luvussa
4 esitellään vastapuolten käytettävissä oleva maksuvalmiusjärjestelmä. Luvussa 5
esitetään rahapoliittisten operaatioiden toteuttamismenettelyt. Luvussa 6
määritellään rahapoliittisten operaatioiden vakuutena olevien arvopape-rien
kelpoisuusvaatimukset. Luvussa 7 esitellään eurojärjestelmän vähimmäisvaran-
tojärjestelmä.
Asiakirjan liitteissä on esimerkkejä rahapoliittisista operaatioista, sanasto,
eurojärjestelmän valuuttainterventioiden vastapuolten valintaperusteet, Euroopan
keskuspankin raha- ja pankkitilastoihin liittyvän tiedonkeruun esittely, luettelo
EKP:n ja kansallisten keskuspankkien www-sivustoista ja kuvaus niistä
menettelyistä ja seuraamuksista, joita sovelletaan vastapuolten laiminlyötyä
velvoitteensa.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 8
(1) Euroopan keskuspankin neuvosto on päättänyt käyttää käsitettä ”eurojärjestelmä” siitä
kokoonpanosta, jossa Euroopan keskuspankkijärjestelmä suorittaa perustehtävänsä.Eurojärjestelmän muodostavat siis Euroopan keskuspankki ja niiden jäsenvaltioidenkansalliset keskuspankit, jotka ovat ottaneet yhteisen rahan käyttöön Euroopan yhteisön
perustamissopimuksen mukaisesti.
▼B
LUKU 1
1 KATSAUS RAHAPOLIITTISEEN VÄLINEISTÖÖN
1.1 Katsaus rahapoliittiseen välineistöön
Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) muodostavat Euroopan
keskuspankki (EKP) ja EU:n jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit(1).
EKPJ toimii Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (jäljempänä
’perustamissopimus’) sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Eu-
roopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’)
mukaisesti. EKPJ:tä johtavat EKP:n päätöksentekoelimet. EKP:n
neuvosto määrittelee rahapolitiikan, ja johtokunta toteuttaa sitä
neuvoston päätösten ja ohjeiden mukaisesti. Siltä osin kuin on
mahdollista ja tarkoituksenmukaista, ja jos toiminnan tehokkuuden
varmistaminen sitä edellyttää, EKPkäyttää kansallisia keskuspank-
keja(2). eurojärjestelmän tehtäviin kuuluvien operaatioiden
toteuttamiseen. Euro-järjestelmän rahapoliittiset operaatiot toteutetaan
yhdenmukaisin ehdoin kaikissa jäsenvaltioissa(3).
1.2 Eurojärjestelmän tavoitteet
Perustamissopimuksen artiklassa 105 määritelty eurojärjestelmän ensisi-
jainen tavoite on pitää yllä hintatason vakautta. Ensisijaisesta
hintavakauden tavoitteesta tinkimättä eurojärjestelmän on tuettava Eu-
roopan yhteisön yleistä talouspolitiikkaa. Pyrkiessään tavoitteisiinsa
eurojärjestelmän on voimavarojen tehokasta kohdentamista suosien
noudatettava vapaaseen kilpailuun perustuvan avoimen markkinata-
louden periaatetta.
1.3 Eurojärjestelmän rahapolitiikan välineet
Tavoitteidensa saavuttamista varteneurojärjestelmällä onkäytettävissään
joukko rahapolitiikan välineitä. Eurojärjestelmä suorittaa avomarkkinao-
peraatioita, tarjoaa vastapuolten käyttöön maksuvalmiusjärjestelmän ja
vaatii luottolaitoksia pitämään vähimmäisvarantoja eurojärjestelmässä
olevilla tileillä.
1.3.1Avomarkkinaoperaatiot
Avomarkkinaoperaatioilla on tärkeä sija eurojärjestelmän rahapolitii-
kassa. Niillä säädellään korkoja, hallitaan markkinoiden likviditeettiä ja
viestitään rahapolitiikan virityksestä. Eurojärjestelmän käytettävissä on
viisi eri välinettä, joilla se voi toteuttaa avomarkkinaoperaatioita.
Tärkein väline ovat käänteisoperaatiot (jotka perustuvat takaisinostoso-
pimuksiin tai vakuudellisiin lainoihin). Eurojärjestelmä voi myös tehdä
suoria kauppoja, laskea liikkeeseen velkasitoumuksia, tehdä valuuttas-
wapeja ja kerätä määräaikaistalletuksia. Avomarkkinaoperaatiot
käynnistää EKP, joka myös päättää, mitä välinettä käytetään ja millä
ehdoilla operaatiot toteutetaan. Operaatiot voidaan toteuttaa vakiohuu-tokauppoina, pikahuutokauppoina tai kahdenvälisinä kauppoina(
4).
Tarkoituksensa, säännöllisyytensä ja menettelyjensä mukaan eurojärjes-
telmän avomarkkinaoperaatiot voidaan jakaa neljään ryhmään
seuraavasti (ks. myös taulukko 1):
— Perusrahoitusoperaatiot ovat säännöllisiä, likviditeettiä lisääviä
käänteisoperaatioita, jotka tehdään viikoittain ja joissa sovellettava
maturiteetti on kaksi viikkoa. Kansalliset keskuspankit toteuttavat
nämä operaatiot vakiohuutokauppoina. Perusrahoitusoperaa-tioilla on
keskeinen asema eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatioiden tavoit-2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 9
(1) On huomattava, että niiden jäsenvaltioiden kansallisilla keskuspankeilla, jotka eivät ole
ottaneet käyttöön yhteistä rahaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (”perusta-missopimus”) mukaisesti, säilyy kansallisen lain mukainen rahapoliittinen toimivalta,
eivätkä ne siis osallistu yhteisen rahapolitiikan harjoittamiseen.
(
2) Tässä asiakirjassa ’kansallisilla keskuspankeilla’ tarkoitetaan niiden jäsenvaltioiden
kansallisia keskuspankkeja, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan perustamisso-pimuksen mukaisesti.
(
3) Tässä asiakirjassa ’jäsenvaltioilla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, joka on ottanut käyttöön
yhteisen rahan perustamissopimuksen mukaisesti.
(4) Eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatioiden, ts. vakiohuuto-kauppojen, pikahuutokaup-
pojen ja kahdenvälisten kaup pojen, eri toteuttamismenettelyjä selostetaan luvussa 5.Vakiohuutokaupat toteutetaan siten, että kaupan tulos ilmoitetaan viimeistään 24 tunninkuluttua siitä, kun huutokaupasta ilmoitettiin. Kaikki vastapuolet, jotka täyttävät
kohdassa 2.1 esitetyt yleiset kelpoisuusehdot, voivat osallistua vakiohuutokauppoihin.
Pikahuutokaupat toteutetaan tunnin kuluessa. Eurojärjestelmä voi rajoittaa pikahuuto-kauppoihin osallistuvien vastapuolten määrää. Kahdenvälisillä kaupoilla tarkoitetaanmenettelyjä,joissaeurojärjestelmäsuorittaatransaktionyhdentaiuseamman vastapuolenkanssa ilman huutokauppoja. Kahdenvälisiin kauppoihin kuuluvat myös pörssin tai
välittäjien välityksellä tehtävät kaupat.
▼B
teiden täyttämisessä, ja niiden avulla turvataan suurin osa rahoitus-
sektorin maksuvalmiudesta.
— Pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot ovat likviditeettiä lisääviä kääntei-
soperaatioita, jotka tehdään kuukausittain ja joissa sovellettava
maturiteetti on kolme kuukautta. Näiden operaatioiden tarkoituksena
on lisätä vastapuolten pitempiaikaista maksuvalmiutta, ja kansalliset
keskuspankit toteuttavat ne vakiohuutokauppoina. Näillä operaa-
tioilla eurojärjestelmä ei yleensä pyri antamaan signaaleja
markkinoille, minkä vuoksi sillä on niissä yleensä hinnanottajan
rooli.
— Hienosäätöoperaatioita toteutetaan tarpeen mukaan markkinoiden
likviditeetin hallitsemiseksi ja korkojen säätelemiseksi. Niitä
käytetään erityisesti markkinoiden likviditeetin odottamattomista
vaihteluista johtuvien korkovaikutusten tasaamiseksi. Hienosäätöo-
peraatiot toteutetaan pääasiassa käänteisoperaatioina, mutta niitä
voidaan tehdä myös suorina kauppoina, valuuttaswapeina tai
keräämällä määräaikaistalletuksia. Hienosäätöoperaatioiden toteutta-
misessa käytettävät välineet ja menettelyt mukautetaan kulloiseenkin
kaupantekotapaan ja niihin erityistavoitteisiin, joihin operaatioilla
pyritään. Kansalliset keskuspankit toteuttavat hienosäätöoperaatiot
yleensä joko pikahuutokauppoina tai kahdenvälisinä kauppoina.
EKP:n neuvosto päättää, toteuttaako EKP itse kahdenvälisiä
hienosäätöoperaatioita poikkeustilanteissa.
— Lisäksi eurojärjestelmä voi toteuttaa rakenteellisia operaatioita
laskemalla liikkeeseen velkasitoumuksia sekä tekemällä käänteiso-
peraatioita ja suoria kauppoja. Näillä operaatioilla EKPpyrkii
vaikuttamaan eurojärjestelmän rakenteelliseen asemaan rahoitussek-
toriin nähden (säännöllisin tai epäsäännöllisin väliajoin). Kansalliset
keskuspankit toteuttavat käänteisoperaatiot ja velkasitoumusten
liikkeeseenlaskun vakio huutokauppoina. Suorat kaupat tehdään
kahdenvälisinä kauppoina.
1.3.2Maksuvalmiusjärjestelmä
Maksuvalmiusjärjestelmän avulla pyritään lisäämään tai vähentämään
yön yli -likviditeettiä, viestimään rahapolitiikan virityksestä ja hillit-
semään yön yli -markkinakorkojen liikkeitä. Hyväksytyt vastapuolet,
jotka täyttävät tietyt eurojärjestelmän operaatioihin osallistumisen
edellytykset, voivat omasta aloitteestaan käyttää maksuvalmiusjärjes-
telmää kahdella tavalla (ks. myös taulukko 1):
— Maksuvalmiusluoton avulla vastapuolet voivat saada kansallisilta
keskuspankeilta yön yli -likviditeettiä hyväksyttyjä vakuuksia
vastaan. Yleensä maksuvalmiusluottoihin ei sovelleta luottolimiittejä
eikä muita myöntämisrajoituksia kuin riittävien vakuuksien vaati-
musta. Maksuvalmiusluoton korko muodostaa normaalioloissa yön
yli -markkinakoron ylärajan.
— Talletusmahdollisuutta käyttäen vastapuolet voivat tehdä kansallisiin
keskuspankkeihin yön yli -talletuksia. Yleensä ei sovelleta talletus-
kattoa tai muita näiden talletusten käyttöä koskevia rajoituksia.
Talletuksen korko muodostaa normaalioloissa yön yli -markkina-
koron alarajan.
Maksuvalmiusjärjestelmää hoidetaan hajautetusti kansallisissa keskus-
pankeissa.
1.3.3Vähimmäisvarannot
Eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmää sovelletaan euroalueen
luottolaitoksiin, ja sen tarkoituksena on ensisijaisesti tasata rahamarkki-
nakorkoja sekä luoda (tai lisätä) rakenteellisen keskuspankkirahoituksen
tarvetta. Kunkin luottolaitoksen varantovelvoite määräytyy sen tasetie-
tojen perusteella. Jotta korkojen tasaamisen tavoite saavutettaisiin,
eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmä sallii keskiarvoistamisen.
Varantovelvoitteen täyttyminen määritetään sen mukaan, mikä onlaitosten keskimääräinen päivittäinen varantotalletus kuukauden pituisen
pitoajanjakson aikana. Laitosten vähimmäisvarannoille maksetaan
korkoa, joka on sama kuin eurojärjestelmän perusrahoitusoperaatioiden
korko.
1.4 Vastapuolet
Eurojärjestelmän rahapoliittinen välineistö on muodostettu sitä silmällä
pitäen, että osallistumisoikeus on laajalla joukolla erilaisia vastapuolia.
Laitokset, jotka EKPJ:n perussäännön 19.1 artiklan mukaan ovat
vähimmäisvarantovelvollisia, ovat oikeutettuja maksuvalmiusjärjes-
telmän käyttöön ja voivat osallistua vakiohuutokauppoina toteutettaviin
avomarkkinaoperaatioihin. Eurojärjestelmä voi rajoittaa hienosäätöoper-
aatioihin osallistuvien vastapuolten määrää. Suoriin kauppoihin2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 10
▼B
osallistuvien vastapuolten joukkoa ei ennakolta rajoiteta. Rahapoliitti-
sissa valuuttaswapeissa vastapuolina käytetään valuuttamarkkinoiden
aktiivisia toimijoita. Näiden operaatioiden vastapuolina on ainoastaan
euroalueella sijaitsevia eurojärjestelmän valuuttainterventioihin valittuja
laitoksia.
1.5 Vakuutena olevat arvopaperit
EKPJ:n perussäännön 18.1 artiklan mukaan kaiken eurojärjestelmän
luotonannon (eli likviditeettiä lisäävien operaatioiden) on perustuttava
riittäviin vakuuksiin. Eurojärjestelmä hyväksyy operaatioidensa vakuu-
deksi laajan joukon erilaisia arvopapereita. Vakuuskelpoiset arvopaperit
jaotellaan lähinnä eurojärjestelmän sisäisiä tarkoituksia varten kahteen
ryhmään: ykköslistan(tier one)ja kakkoslistan(tier two)arvopapereihin.
Ykköslistan arvopapereita ovat jälkimarkkinakelpoiset velkakirjat, jotka
täyttävät EKP:n vahvistamat yhdenmukaiset, euroalueen laajuiset
kelpoisuusvaatimukset. Kakkoslistan arvopapereita ovat sellaiset muut
jälkimarkkinakelpoiset ja ei-jälkimarkkinakelpoiset arvopaperit, jotka
ovat erityisen tärkeitä kansallisille rahoitusmarkkinoille ja pankkijärjes-
telmille ja joiden kelpoisuusvaatimukset vahvistetaan kansallisissa
keskuspankeissa EKP:n hyväksymällä tavalla. Ykkös- ja kakkoslistan
arvopaperit kelpaavat yhtäläisesti kaikkiin eurojärjestelmän rahapoliitti-
siin operaatioihin (eurojärjestelmä ei kuitenkaan yleensä käytä
kakkoslistan arvopapereita suorissa kaupoissa). Toisessa jäsenvaltiossa
olevia vakuuskelpoisia arvopapereita voidaan käyttää kaikentyyppisten
eurojärjestelmän luottojen vakuutena joko kirjeenvaihtajakeskuspankki-
mallin kautta tai EU-maiden arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien
välisten hyväksyttyjen linkkien välityksellä(5). Kaikkia eurojärjestelmän
rahapoliittisten operaatioiden vakuudeksi kelpaavia arvopapereita
voidaan käyttää myös päivänsisäisen luoton vakuutena.
1.6 Rahapoliittisen välineistön muutokset
EKP:n neuvosto voi milloin tahansa muuttaa niitä välineitä, ehtoja,
vaatimuksia ja menettelyjä, joilla eurojärjestelmän rahapoliittisia oper-
aatioita toteutetaan.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 11
(5) Ks. kohdat 6.6.1 ja 6.6.2.
TAULUKKO 1
Eurojärjestelmän rahapoliittiset operaatiot
Rahapoliittiset operaatiotToimenpidetyypit
Maturiteetti Toteuttamistiheys Menettely
Likviditeettiä lisäävät Likviditeettiä vähentävät
Avomarkkinaoperaatiot
Perusrahoitusoperaatiot Käänteisoperaatiot — 2 viikkoa Viikoittain VakiohuutokaupatPitempiaikaiset rahoitusoperaa-
tiotKäänteisoperaatiot — 3 kuukautta Kuukausittain Vakiohuutokaupat
Hienosäätöoperaatiot — Käänteisoperaatiot
— Valuuttaswapit— Valuuttaswapit
— Määräaikaistalletusten
kerääminen
— Ei vakioEi vakio Satunnaisesti — Pikahuutokaupat
— Kahdenväliset kaupat
Suorat ostot Suorat myynnit — Satunnaisesti Kahdenväliset kaupat
Rakenteelliset operaatiot Käänteisoperaatiot Velkasitoumusten liikkee-
seenlaskuVakio / ei vakio Säännöllisesti ja satunnaisesti Vakiohuutokaupat
Suorat ostot Suorat myynnit — Satunnaisesti Kahdenväliset kaupat
Maksuvalmiusjärjestelmä
Maksuvalmiusluotto Käänteisoperaatiot — Yön yli Käytettävissä vastapuolten harkinnan mukaan
Talletusmahdollisuus — Talletukset Yön yli Käytettävissä vastapuolten harkinnan mukaan▼B2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 12
▼B
LUKU 2
2 HYVÄKSYTTÄVÄT VASTAPUOLET
2.1 Yleiset kelpoisuusvaatimukset
Eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin osallistuvien vastapuolten
on täytettävä tietyt kelpoisuusvaatimukset(6). Nämä vaatimukset on
määritelty sitä silmällä pitäen, että laajalla joukolla laitoksia olisi
mahdollisuus osallistua eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin,
että lisättäisiin koko euroalueen laitosten yhdenvertaista kohtelua ja
varmistettaisiin, että vastapuolet täyttävät tietyt toiminta- ja vakavar-
aisuusvaatimukset:
— Vastapuoliksi hyväksytään vain EKPJ:n perussäännön 19.1 artiklan
mukaiseen eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmäänkuuluvat laitokset. Laitoksia, jotka on vapautettu eurojärjestelmän
vähimmäisvarantojärjestelmän mukaisista velvoitteista (ks. kohta
7.2), ei hyväksytä vastapuoliksi eurojärjestelmän maksuvalmiusjär-
jestelmään ja avomarkkinaoperaatioihin.
— Vastapuolten on oltava vakavaraisia. EU:n/ETAn kansallisten
viranomaisten harjoittaman yhdenmukaistetun valvonnan on ulotut-
tava niihin ainakin jossakin muodossa(
7). Vastapuoliksi voidaan
kuitenkin hyväksyä myös kansallisten viranomaisten vastaavantasoi-
sessa yhdenmukaistamattomassa valvonnassa olevia vakavaraisia
laitoksia. Tällaisia laitoksia ovat esimerkiksi sellaisten laitosten
euroalueelle sijoittautuneet sivukonttorit, joiden hallinnollinen
päätoimipaikka on Euroopan talousalueen ulkopuolella.
— Jotta eurojärjestelmän rahapoliittiset operaatiot voidaan toteuttaa
tehokkaasti, vastapuolten on täytettävä asianomaisen kansallisen
keskuspankin (tai EKP:n) soveltamissa sopimuksissa tai säännöissä
määrätyt toimintavaatimukset.
Nämä yleiset kelpoisuusvaatimukset ovat yhdenmukaiset koko euro-
alueella. Yleiset kelpoisuusvaatimukset täyttävät laitokset voivat
— käyttää eurojärjestelmän maksuvalmiusjärjestelmää ja
— osallistua vakiohuutokauppoina toteutettaviin eurojärjestelmän
avomarkkinaoperaatioihin.
Laitokset voivat osallistua eurojärjestelmän maksuvalmiusjärjestelmään
ja vakiohuutokauppoina toteutettaviin avomarkkinaoperaatioihin vain
sijoittautumisjäsenvaltionsa kansallisen keskuspankin välityksellä. Jos
laitosonsijoittautunut (hallinnollisenpäätoimipaikan jasivukonttoreiden
kautta) useampaan kuin yhteen jäsenvaltioon, kukin toimipaikka voi
osallistua näihin operaatioihin sijaintijäsenvaltionsa kansallisen keskus-
pankin kautta, vaikka laitoksen huutokauppatarjoukset voikin tehdä
kussakin jäsenvaltiossa vain yksi toimipaikka (joko hallinnollinen
päätoimipaikka tai nimetty sivukonttori).
2.2 Pikahuutokauppojen ja kahdenvälisten operaatioiden vastapuolten
valinta
Suoriin kauppoihin osallistuvien vastapuolten joukkoa ei rajoiteta
ennakolta.
Rahapoliittisiin valuuttaswapeihin osallistuvien vastapuolten on
pystyttävä toteuttamaan isoja valuuttaoperaatioita tehokkaasti kaikissa
markkinaoloissa. Valuuttaswapien vastapuolten joukko vastaa euro-
järjestelmän valuuttainterventioihin valittujen euroalueella sijaitsevien
vastapuolten joukkoa. Valuuttainterventioihin osallistuvien vastapuolten
valinnassa noudatettavat perusteet ja menettelyt esitetään liitteessä 3.
Muita pikahuutokauppoina ja kahdenvälisinä kauppoina toteutettavia
operaatioita (eli käänteisiä hienosäätöoperaatioita ja määräaikaistalle-
tustenkeräämistä)vartenkukinkansallinenkeskuspankkivalitseejoukon
vastapuolia kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneista laitoksista, jotka
täyttävät vastapuolten yleiset kelpoisuusvaatimukset. Ensisijaisena
valintaperusteena on aktiivisuus rahamarkkinoilla. Muita mahdollisesti
huomioon otettavia perusteita ovat esimerkiksi välitystoiminnan tehok-
kuus ja tarjousten tekokyky.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 13
(6) Suoriin kauppoihin osallistuvien vastapuolten joukkoa ei rajoiteta ennakolta.
(7) Luottolaitosten yhdenmukaistettu valvonta perustuu Euroopan parlamentin ja Euroopan
unionin neuvoston 20. maaliskuuta 2000 antamaan direktiiviin 2000/12/EY luottolai-
tosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1).
▼B
Pikahuutokaupoissa ja kahdenvälisissä kaupoissa kansalliset keskus-
pankit käyvät kauppaa yksinomaan hienosäätöoperaatiovastapuolten
kanssa. Jollei jokin kansallinen keskuspankki toiminnallisista syistä voi
kaikissaoperaatioissaankäydäkauppaakaikkienhienosäätöoperaatioihin
valittujen vastapuoltensa kanssa, tämän jäsenvaltion vastapuolet valitaan
vuorojärjestelmää noudattaen, jotta kaikilla vastapuolilla olisi yhdenver-
taiset osallistumismahdollisuudet.
EKP:n neuvosto päättää, toteuttaako EKP itse poikkeustilanteissa
kahdenvälisiä hienosäätöoperaatioita. Jos EKPtoteuttaa kahdenvälisiä
operaatioita, se valitsee vastapuolet näissä tapauksissa vuorojärjes-
telmällä niistä euro alueella toimivista vastapuolista, jotka täyttävät
pikahuutokauppojen ja kahdenvälisten kauppojen vastapuolten kelpoi-
suusvaatimukset, jotta kaikilla vastapuolilla olisi yhdenvertaiset
osallistumismahdollisuudet.
2.3 Vastapuolivelvoitteiden laiminlyönteihin sovellettavat seuraamukset
Jos luottolaitos ei noudata vähimmäisvarantojen soveltamiseen liittyvien
EKP:n asetusten ja päätösten mukaisia velvoitteita, EKP määrää sille
seuraamuksia seuraavien asetusten nojalla: Euroopan keskuspankin
valtuuksista määrätä seuraamuksia 23. marraskuuta 1998 annettu
Euroopan unionin neuvoston asetus (EY) N:o 2532/98 (EYVL L 318,
27.11.1998, s. 1), 23. syyskuuta 1999 annettu Euroopan keskuspankin
asetus (EY) N:o 2157/1999 Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä
seuraamuksia (EKP/1994/4) (EYVLL 264,12.10.1999,s. 21),Euroopan
keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista 23. marraskuuta 1998
annettu Euroopan unionin neuvoston asetus (EY) N:o 2531/98 (EYVL L
318, 27.11.1998, s. 1) ja 1. joulukuuta 1998 annettu Euroopan
keskuspankin asetus (EY) N:o 2818/98 vähimmäisvarantojen soveltami-
sesta (EKP/1998/15) (EYVL L 356, 30.12.1998, s. 1). Seuraamukset
sekä säännöt niiden soveltami sesta määritellään näissä asetuksissa. Jos
vähimmäisvarantovelvoitteiden rikkomus on vakava, eurojärjestelmä voi
lisäksi tilapäisesti sulkea vastapuolen pois avomarkkinaoperaatioista.
Jos vastapuoli laiminlyö kansallisen keskuspankin (tai EKP:n) sovelta-
mien sopimusten tai sääntöjen mukaisia velvoitteitaan jäljempänä
kuvatulla tavalla, eurojärjestelmä määrää sopimusehtojen tai sääntöjen
mukaisesti sille taloudellisen sanktion tai sulkee sen tilapäisesti pois
avomarkkinaoperaatioista.
Seuraamuksia määrätään huutokauppasääntöjen sekä kahdenvälisten
kauppojen sääntöjen rikkomuksista. Huutokauppasääntöjen rikkomuk-
sesta on kyse, jos vastapuoli ei pysty siirtämään riittävää määrää
vakuuksia sille likviditeettiä lisäävässä operaatiossa jaetun osuuden
katteeksi tai jos se ei pysty toimittamaan riittävästi rahaa suorittaakseen
osuutensa likviditeettiä vähentävässä operaatiossa. Kahdenvälisten
kauppojen sääntöjen rikkomuksesta on kyse silloin, jos vastapuoli ei
pysty toimittamaan riittävää määrää vakuuskelpoisia arvopapereita tai
rahaa kattaakseen kahdenvälisessä kaupassa sovitun määrän.
Seuraamuksia määrätään myös tapauksissa, joissa vastapuoli ei ole
noudattanut vakuuksien käyttöön liittyviä sääntöjä tai ei ole noudattanut
pankkipäivän lopetukseen liittyviä sääntöjä tai ei täytä maksuvalmius-
luoton saantiehtoja. Vakuuksien käytön sääntöjen
noudattamattomuudesta on kyse, jos vastapuoli käyttää arvopapereita,
jotka eivät ole vakuuskelpoisia tai joista on tullut vakuudeksi
kelpaamattomia esimerkiksi siksi, että ne on laskenut liikkeeseen
vastapuolen kanssa läheisissä sidoksissa oleva yhteisö tai vastapuoli
itse. Maksuvalmiusluoton saantiehtojen täyttämättä jättämisestä on kyse
silloin, jos vastapuoli, jonka sekkitilillä on päivän päättyessä miinus-
saldo, ei täytä maksuvalmiusluoton saantiehtoja.
Velvoitteensa laiminlyöneen vastapuolen sulkeminen tilapäisesti pois
avomarkkinaoperaatioista voidaan ulottaa koskemaan myös laitoksen
muissa jäsenvaltiossa sijaitsevia sivukonttoreita. Jos velvoitteiden
laiminlyönti on vakava — esimerkiksi toistuva tai pitkäkestoinen —
voidaan poikkeuksellisena toimenpiteenä sulkea vastapuoli määräajaksi
pois kaikista rahapoliittisista operaatioista.
Huutokauppojen, kahdenvälisten kauppojen, vakuuksien, pankkipäivän
lopetusmenettelyjen tai maksuvalmiusluoton saantiehtojen sääntöjen
laiminlyönneistä seuraava kansallisten keskuspankkien määräämä
ylimääräinen korko lasketaan ennalta määrätyn prosentin mukaan (ks.
liite 6).2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 14
▼B
2.4 Vakavaraisuussyistä johtuva tilapäinen tai pysyvä poissulkeminen
rahapoliittisista operaatioista
Kansallisen keskuspankin (tai EKP:n) soveltamien sopimusten tai
sääntöjen mukaisesti eurojärjestelmä voi vakavaraisuussyistä sulkea
vastapuolen tilapäisesti tai pysyvästi pois rahapoliittisista operaatioista
ja maksuvalmiusjärjestelmästä.
Tilapäinen tai pysyvä poissulkeminen saattaa myös olla aiheellinen
joissakin sellaisissa laiminlyöntitapauksissa, jotka on määritelty kansal-
lisen keskuspankin soveltamissa sopimuksissa tai säännöissä.
LUKU 3
3 AVOMARKKINAOPERAATIOT
Avomarkkinaoperaatioilla on tärkeä sija eurojärjestelmän rahapolitii-
kassa. Niillä säädellään korkoja, hallitaan markkinoiden likviditeettiä ja
viestitään rahapolitiikan virityksestä. Tarkoituksensa, säännöllisyytensä
ja menet telyjensä mukaan eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatiot
voidaan jakaa neljään ryhmään: perusrahoitusoperaatioihin, pitempiai-
kaisiin rahoitusoperaatioihin, hienosäätöoperaatioihin ja rakenteellisiin
operaatioihin. Euro järjestelmän tärkein avomarkkinaoperaatioiden
väline ovat käänteisoperaatiot, joita voidaan käyttää kaikkien neljän
operaatioryhmän yhteydessä, kun taas velkasitoumuksia voidaan käyttää
likviditeettiä vähentävissä rakenteellisissa operaatioissa. Lisäksi euro-järjestelmällä on käytettävissään kolme muuta hienosäätöoperaatioiden
välinettä: suorat kaupat, valuuttaswapit ja määräaikaistalletusten
kerääminen. Seuraavissa kohdissa käsitellään yksityiskohtaisesti euro-
järjestelmän avomarkkinaoperaatioissaan käyttämien eri välineiden
erityisominaisuuksia.
3.1 Käänteisoperaatiot
3.1.1Yleistä
a) Välinetyyppi
Käänteisoperaatioissa eurojärjestelmä ostaa tai myy vakuuskelpoisia
arvopapereita takaisin ostositoumuksin tai tekee luotto-operaatioita,
joiden vakuutena on vakuuskelpoisia arvopapereita. Käänteisoper-
aatioilla hoidetaan sekä perusrahoitusta että pitempiaikaista
rahoitusta. Lisäksi eurojärjestelmä voi käyttää käänteisoperaatioita
hienosäätöön tarkoitetuissa ja rakenteellisissa operaatioissa.
b) Oikeudellinen luonne
Kansalliset keskuspankit voivat toteuttaa käänteisoperaatioita takai-
sinostosopimuksina. Tällöin arvopaperin omistusoikeus siirtyy
velkojalle ja osapuolet sopivat vastakkaisesta operaatiosta, jolla
arvopaperi siirretään takaisin velalliselle jonakin tulevana ajankoh-
tana. Käänteisoperaatioita voidaan toteuttaa myös vakuudellisina
luottoina, jolloin velkoja saa arvopaperin vakuudeksi, mutta sen
omistusoikeus pysyy velallisella, ellei velkasitoumus jää täyttämättä.
Takaisinostosopimuksiin perustuvien käänteisoperaatioiden ehdot
täsmennetään asianomaisen kansallisen keskuspankin (tai EKP:n)
soveltamassa sopimusjärjestelmässä. Vakuudellisiin luottoihin perus-
tuvien käänteisoperaatioiden järjestelyissä otetaan huomioon ne eri
jäsenvaltioissa sovellettavat erilaiset menettelyt ja muodollisuudet,
joilla luodaan oikeus vakuuteen (esimerkiksi panttiin) ja sen
realisoimiseen.
c) Korkoehdot
Takaisinostosopimuksessa ostohinnan ja takaisinostohinnan ero
vastaa lainatulle rahamäärälle operaation ajalta kertynyttä korkoa
eli takaisinostohinta sisältää maksettavan koron. Vakuudellisena
luottona toteutettavassa käänteisoperaatiossa korko lasketaan luoton
korkoprosentin mukaan operaatiossa sovellettavan maturiteetin ajalta.
Eurojärjestelmän käänteisissä avomarkkinaoperaatioissa korko on
yksinkertainen korko, jonka laskukäytäntönä on ”todelliset päivät /
360”.
3.1.2Perusrahoitusoperaatiot
Perusrahoitusoperaatiot ovat eurojärjestelmän tärkeimpiä avomarkkinao-
peraatioita. Niillä on keskeinen asema pyrittäessä säätelemään korkoja,
hallitsemaan markkinoiden likviditeettiä ja viestimään rahapolitiikan
virityksestä. Lisäksi niillä turvataan suurin osa rahoitussektorin maksu-2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 15
▼B
valmiudesta. Perusrahoitusoperaatioiden ominaisuudet voidaan tiivistää
seuraavasti:
— Ne lisäävät likviditeettiä.
— Ne toteutetaan säännöllisesti viikoittain(8).
— Niissä sovellettava maturiteetti on yleensä kaksi viikkoa(9).
— Ne toteutetaan hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa.— Ne toteutetaan vakiohuutokauppoina (ks. kohta 5.1).
— Kaikki vastapuolet, jotka täyttävät yleiset kelpoisuusvaatimukset (ks.
kohta 2.1), voivat tehdä perusrahoitusoperaatioissa huutokauppatar-
jouksia.
— Sekä ykkös- että kakkoslistan arvopaperit (ks. luku 6) katsotaan
perusrahoitusoperaatioissa vakuuskelpoisiksi arvopapereiksi.
3.1.3Pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot
Eurojärjestelmä toteuttaa säännöllisesti myös rahoitusoperaatioita, joissa
sovelletaan kolmen kuukauden maturiteettia ja jotka on tarkoitettu
kattamaan rahoitussektorin pitempiaikaista rahoitustarvetta. Näiden
operaatioi-den osuus keskuspankkirahoituksen kokonaisvolyymista on
rajoitettu. Näillä operaatioilla eurojärjestelmä ei yleensä pyri antamaan
signaaleja markkinoille, minkä vuoksi sillä on niissä yleensä hinnanot-
tajan rooli. Tästä syystä pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot toteutetaan
tavallisesti korkohuutokauppoina, ja EKPilmoittaa tulevilla huutokau-
poilla toteutettavien operaatioiden volyymin ajoittain.
Poikkeustilanteissa eurojärjestelmä voi myös toteuttaa pitempiaikaisia
rahoitusoperaatioita kiinteäkorkoisina huutokauppoina.
Pitempiaikaisten rahoitusoperaatioiden ominaisuudet voidaan tiivistää
seuraavasti:
— Ne lisäävät likviditeettiä.
— Ne toteutetaan säännöllisesti kuukausittain(
10).
— Niissä sovellettava maturiteetti on yleensä kolme kuukautta(11).
— Ne toteutetaan hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa.
— Ne toteutetaan vakiohuutokauppoina (ks. kohta 5.1).— Kaikki vastapuolet, jotka täyttävät yleiset kelpoisuusvaatimukset (ks.
kohta 2.1), voivat tehdä pitempiaikaisissa rahoitusoperaatioissa
huutokauppatarjouksia.
— Sekä ykkös- että kakkoslistan arvopaperit (ks. luku 6) katsotaan
pitempiaikaisissa rahoitusoperaatioissa vakuuskelpoisiksi arvopaper-
eiksi.
3.1.4Käänteiset hienosäätöoperaatiot
Eurojärjestelmä voi tehdä hienosäätöä käänteisin avomarkkinaoperaa-
tioin. Hienosäätöoperaatioilla pyritään hallitsemaan markkinoiden
likviditeettiä ja säätelemään korkoja erityisesti likviditeetin odottamatto-mista vaihteluista johtuvien korkovaikutusten tasaamiseksi. Koska
markkinoidenodottamattomien muutostenvuoksivoidaantarvitanopeita
toimia, on suotavaa, että eurojärjestelmä voi hyvin joustavasti valita
näiden operaatioiden toteuttamistavan:
— Ne voivat lisätä tai vähentää likviditeettiä.
— Niiden toteuttamistiheyttä ei ole vakioitu.— Niissä sovellettavaa maturiteettia ei ole vakioitu.— Likviditeettiä lisäävät käänteiset hienosäätöoperaatiot tehdään
yleensä pikahuutokauppoina, mutta myös kahdenvälisiä kauppoja
voidaan tehdä (ks. luku 5).
— Likviditeettiä vähentävät käänteiset hienosäätöoperaatiot tehdään
yleensä kahdenvälisinä kauppoina (ks. kohta 5.2).
— Ne toteutetaan yleensä hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa
(EKP:n neuvosto päättää, toteuttaako EKP poikkeustilanteissa itse
kahdenväliset käänteiset hienosäätöoperaatiot).
— Eurojärjestelmä voi kohdassa 2.2 esitetyin perustein valita rajoitetun
määrän vastapuolia osallistumaan käänteisiin hienosäätöoperaa-tioihin.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 16
(8) Perusrahoitusoperaatiot ja pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot toteutetaan eurojärjes-
telmän ennalta julkistaman huutokauppakalenterin mukaan, joka on saatavissa EKP:n
www-sivustosta (www.ecb.int, ks. myös kohta 5.1.2); tietoja on saatavissa myös
kansallisten keskuspankkien www-sivustoista (ks. liite 5).
(9) Perusrahoitusoperaatioissa ja pitempiaikaisissa rahoitusoperaatioissa sovellettava matur-
iteetti voi vaihdella ajoittain mm. jäsenvaltioiden kansallisten vapaapäivien vuoksi.
(10) Ks. alaviite 8.
(11) Ks. alaviite 9.
▼B
— Sekä ykkös- että kakkoslistan arvopaperit (ks. luku 6) katsotaan
käänteisissä hienosäätöoperaatioissa vakuuskelpoisiksi arvopaper-
eiksi.
3.1.5Käänteiset rakenteelliset operaatiot
Eurojärjestelmä voi suorittaa rakenteellisia operaatioita käänteisinä
avomarkkinaoperaatioina. Rakenteellisilla operaatioilla pyritään vaikut-
tamaan eurojärjestelmän rakenteelliseen asemaan rahoitussektoriin
nähden. Näiden operaatioiden ominaisuudet voidaan tiivistää seuraa-
vasti:
— Ne lisäävät likviditeettiä.
— Niitä voidaan toteuttaa säännöllisesti tai satunnaisesti.
— Niissä sovellettavaa maturiteettia ei ole ennalta vakioitu.— Ne toteutetaan vakiohuutokauppoina (ks. kohta 5.1).
— Ne toteutetaan hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa.
— Kaikki vastapuolet, jotka täyttävät yleiset kelpoisuusvaatimukset (ks.
kohta 2.1), voivat tehdä käänteisissä rakenteellisissa operaatioissa
huutokauppatarjouksia.
— Sekä ykkös- että kakkoslistan arvopaperit (ks. luku 6) katsotaan
käänteisissä rakenteellisissa operaatioissa vakuuskelpoisiksi arvopa-
pereiksi.
3.2 Suorat kaupat
a) Välinetyyppi
Suorina kauppoina toteutettavilla avomarkkinaoperaatioilla tarkoite-
taan toimenpiteitä, joissa eurojärjestelmä ostaa tai myy
vakuuskelpoisia arvopapereita suoraan markkinoilla. Suoria kauppoja
tehdään vain rakenteellisista syistä ja hienosäätötarkoituksessa.
b) Oikeudellinen luonne
Suorassa kaupassa arvopaperien omistusoikeus siirtyy kokonaan
myyjältä ostajalle, eikä kauppaan liity omistusoikeuden siirron
palautusta. Suorat kaupat perustuvat kaupan kohteena olevaa
velkasitoumusta koskeviin markkinakäytäntöihin.
c) Hintaehdot
Hinnoittelussa eurojärjestelmä noudattaa sitä kaupan kohteena olevia
velkasitoumuksia koskevaa markkinakäytäntöä, joka on laajimmin
hyväksytty.
d) Muut ominaisuudet
Eurojärjestelmän suorien kauppojen ominaisuudet voidaan tiivistää
seuraavasti:
— Ne voivat lisätä likviditeettiä (suorat ostot) tai vähentää
likviditeettiä (suorat myynnit).
— Niiden toteuttamistiheyttä ei ole vakioitu.
— Ne toteutetaan kahdenvälisinä kauppoina (ks. kohta 5.2).
— Ne toteutetaan yleensä hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa
(EKP:nneuvostopäättää, toteuttaako EKPpoikkeustilanteissa itse
suorat hienosäätöoperaatiot).
— Suoriin kauppoihin osallistuvien vastapuolten joukkoa ei rajoiteta
ennalta.
— Yleensä suoria kauppoja tehdään vain ykköslistan arvopapereilla
(ks. kohta 6.1).
3.3 EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku
a) Välinetyyppi
EKPvoi laskea liikkeeseen velkasitoumuksia, kun se pyrkii
vaikuttamaan eurojärjestelmän rakenteelliseen asemaan rahoitussek-
toriin nähden siten, että markkinoille luodaan likviditeettivaje (tai
lisätään olemassa olevaa vajetta).
b) Oikeudellinen luonne
Sitoumukset ovat EKP:n velkasitoumuksia sitoumusten haltijoille.
Sitoumukset lasketaan liikkeeseen arvo-osuuksina ja niitä säilytetään
euroalueella sijaitsevissa arvopaperikeskuksissa. EKPei aseta mitään
rajoituksia velkasitoumusten siirtokelpoisuudelle. Velkasitoumuksia
koskevat säännökset ilmenevät tarkemmin EKP:n velkasitoumusten
ehdoista.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 17
▼B
c) Korkoehdot
Sitoumukset lasketaan liikkeeseen diskontattuina, eli niiden emissio-
hinta on nimellisarvoa alhaisempi, ja ne lunastetaan eräpäivänä
nimellisarvostaan. Emissiohinnan ja lunastushinnan erotus on yhtä
kuin korko, joka emissiohinnalle on kertynyt sovitun korkoprosentin
mukaan sitoumuksen juoksuajalta. Korko on yksinkertainen korko,
jonka laskukäytäntönä on ”todelliset päivät / 360”. Emissiohinta
lasketaan kehikossa 1 esitetyllä tavalla.
d) Muut ominaisuudet
EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlaskun ominaisuudet voidaan
tiivistää seuraavasti:
— Velkasitoumuksia lasketaan liikkeeseen markkinoiden likvidi-
teetin vähentämiseksi.
— Velkasitoumuksia voidaan laskea liikkeeseen säännöllisesti tai
satunnaisesti.
— Velkasitoumusten maturiteetti on lyhyempi kuin 12 kuukautta.— Velkasitoumuksia lasketaan liikkeeseen vakiohuutokaupoilla (ks.
kohta 5.1).
— Kansalliset keskuspankit tarjoavat velkasitoumukset ostettaviksi,
ja ne selvitetään hajautetusti.
— Kaikki vastapuolet, jotka täyttävät yleiset kelpoisuusvaatimukset
(ks. kohta 2.1), voivat tehdä EKP:n velkasitoumusten ostoa
koskevia huutokauppatarjouksia.
3.4 Valuuttaswapit
a) Välinetyyppi
Rahapoliittisissa valuuttaswapeissa euroja ostetaan ja myydään
samanaikaisin avista- ja termiinikaupoin ulkomaan valuuttaa vastaan.
Valuuttaswapeja käytetään hienosäätötarkoituksessa, pääasiassa
markkinoiden likviditeetin hallintaan ja korkojen säätelyyn.
b) Oikeudellinen luonne
Rahapoliittisilla valuuttaswapeilla tarkoitetaan operaatioita, joissa
eurojärjestelmä ostaa (tai myy) euroja avistakaupoin ulkomaan
valuuttaa vastaan ja samanaikaisesti myy (tai ostaa) eurot takaisin
termiinikaupoin tiettynä takaisinostopäivänä. Valuuttaswapien ehdot
täsmennetään asianomaisen kansallisen keskuspankin (tai EKP:n)
soveltamissa sopimuksissa.
c) Valuuttaa ja vaihtokurssia koskevat ehdot
Tavallisesti eurojärjestelmän operaatiot toteutetaan vain laajan
kaupankäynnin kohteena olevilla valuutoilla, vakiintunutta markki-
nakäytäntöä noudattaen. Kussakin valuuttaswap-operaatiossa
eurojärjestelmä ja vastapuolet sopivat kaupassa sovellettavista
swap-pisteistä.Swap-pisteettarkoittavat termiinikaupan vaihtokurssin2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 18
▼B
ja avistakaupan vaihtokurssin välistä eroa. Euron ja ulkomaan
valuutan väliset swap-pisteet noteerataan yleisten markkina-
käytäntöjen mukaan. Valuuttaswapien vaihtokurssia koskevat ehdot
esitetään kehikossa 2.
d) Muut ominaisuudet
Valuuttaswapien ominaisuudet voidaan tiivistää seuraavasti:
— Ne voivat lisätä tai vähentää likviditeettiä.
— Niiden toteuttamistiheyttä ei ole vakioitu.
— Niissä sovellettavaa maturiteettia ei ole vakioitu.
— Ne toteutetaan pikahuutokauppoina tai kahdenvälisinä kauppoina
(ks. luku 5).
— Ne toteutetaan yleensä hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa
(EKP:nneuvostopäättää, toteuttaako EKPpoikkeustilanteissa itse
kahdenväliset valuuttaswapit).
— Eurojärjestelmä voi kohdassa 2.2 ja liitteessä 3 esitetyin perustein
valita rajoitetun määrän vastapuolia osallistumaan valuuttaswa-
peihin.
3.5 Määräaikaistalletusten kerääminen
a) Välinetyyppi
Eurojärjestelmä voi tarjota vastapuolille mahdollisuutta tehdä korol-
lisia määräaikaistalletuksia vastapuolen sijoittautumisjäsenvaltion
kansalliseen keskuspankkiin. Määräaikaistalletuksia kerätään vain
hienosäätötarkoituksessa, markkinoiden likviditeetin vähentämiseksi.
b) Oikeudellinen luonne
Vastapuolilta kerättävät talletukset ovat määräaikaisia, ja niiden
korko on kiinteä. Kansalliset keskuspankit eivät anna talletusten
vastineeksi vakuuksia.
c) Korkoehdot
Talletusten korko on yksinkertainen korko, jonka laskukäytäntönä on
”todelliset päivät / 360”. Korko maksetaan talletuksen erääntyessä.
d) Muut ominaisuudet
Määräaikaistalletusten ominaisuudet voidaan tiivistää seuraavasti:
— Talletuksia kerätään likviditeetin vähentämiseksi.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 19
▼B
— Talletusten keräystiheyttä ei ole vakioitu.
— Talletusten maturiteettia ei ole vakioitu.
— Talletukset kerätään yleensä pikahuutokaupoilla, mutta myös
kahdenvälisiä kauppoja voidaan tehdä (ks. luku 5).
— Talletuksia kerätään yleensä hajautetusti kansallisissa keskuspan-
keissa (EKP:n neuvosto päättää, kerääkö EKP poikkeustilanteissa
itse määräaikaistalletuksia kahdenvälisillä kaupoilla)(12).
— Eurojärjestelmä voi kohdassa 2.2 esitetyin perustein valita
rajoitetun määrän vastapuolia, joilta se kerää määräaikaistalle-
tuksia.
LUKU 4
4 MAKSUVALMIUSJÄRJESTELMÄ
4.1 Maksuvalmiusluotto
a) Välinetyyppi
Maksuvalmiusluottoon oikeutetut vastapuolet voivat saada kansalli-
silta keskuspankeilta yön yli -likviditeettiä ennakolta määrätyllä
korolla vakuuskelpoisia arvopapereita vastaan (ks. luku 6). Maksu-
valmiusluotolla pyritään tyydyttämään vastapuolten tilapäiset
likviditeettitarpeet. Tavallisesti maksuvalmiusluoton korko
muodostaa yön yli -markkinakoron ylärajan. Maksuvalmiusluoton
ehdot ovat samat koko euroalueella.
b) Oikeudellinen luonne
Kansalliset keskuspankit voivat antaa likviditeettiä maksuvalmius-
luottoina yön yli -takaisinostosopimuksilla. Tällöin arvopaperin
omistusoikeus siirtyy velkojalle ja osapuolet sopivat vastakkaisesta
operaatiosta, jolla arvopaperi siirretään takaisin velalliselle seuraa-
vana pankkipäivänä. Likviditeettiä voidaan antaa myös
vakuudellisina yön yli -luottoina, jolloin velkoja saa arvopaperin
vakuudeksi, mutta sen omistusoikeus pysyy velallisella, ellei velk-
asitoumus jää täyttämättä. Takaisinostosopimuksien ehdot
täsmennetään kunkinkansallisen keskuspankin soveltamissa sopimuk-
sissa. Vakuudelliseen luottoon perustuvissa järjestelyissä otetaan
huomioon ne eri jäsenvaltioissa sovellettavat erilaiset menettelyt ja
muodollisuudet, joilla luodaan oikeus vakuuteen (panttiin) ja sen
realisoimiseen.
c) Luoton käytön edellytykset
Maksuvalmiusluottoa voivat saada laitokset, jotka täyttävät kohdassa
2.1 esitetyt vastapuolten yleiset kelpoisuusvaatimukset. Luoton
myöntää laitoksen sijoittautumisjäsenvaltion kansallinen keskus-
pankki. Maksuvalmiusluottoa myönnetään vain niinä päivinä, joina
asianomainen kansallinen RTGS-järjestelmä ja kyseinen arvopaper-
ikaupan selvitysjärjestelmä tai -järjestelmät ovat toiminnassa(13).
Päivän päättyessä vastapuolten selvitystileillä kansallisissa keskus-
pankeissa olevat päivänsisäiset nettovelat katsotaan automaattisesti
pyynnöksi saada maksuvalmiusluottoa. Menettelyt, joita sovelletaan
maksuvalmiusluoton käyttöön päivän päättyessä, esitetään kohdassa
5.3.3.
Vastapuoli voi saada maksuvalmiusluottoa myös toimittamalla
pyynnön sijoittautumisjäsenvaltionsa kansalliseen keskuspankkiin.
Jotta kansallinen keskuspankki voisi käsitellä pyynnön samana
päivänä, sen on saatava pyyntö viimeistään 30 minuuttia TARGET-
järjestelmän varsinaisen sulkemisajan jälkeen(14). TARGET-järjes-
telmän sulkemisaika on yleensä klo 18.00 EKP:n aikaa (Keski-
Euroopan aikaa). Määräaikaa, johon mennessä maksuvalmiusluottoa2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 20
(12) Määräaikaistalletuksia pidettäisiin kansallisissa keskuspankeissa olevilla tileillä niis-
säkin tapauksissa, joissa EKPtoteuttaisi nämä operaatiot keskitetysti.
(13) Jos kansallisen keskuspankin RTGS-järjestelmä on toiminnassa TARGET-järjestelmän
kytkentäverkoston ollessa kiinni, tulee maksuvalmiusjärjestelmänkin olla tuolloinvastapuolten käytettävissä. Maksuvalmiusluottoa tai talletusmahdollisuutta koskevatpyynnöt on tuolloin esitettävä viimeistään 30 minuuttia asianomaisen RTGS-järjestelmän sulkemisajan jälkeen.
(
14) Joissakin jäsenvaltioissa kansallinen keskuspankki (tai jotkin sen haarakonttorit) eivät
välttämättä ole avoinna rahapoliittisten operaatioiden suorittamista varten kaikkinaeurojärjestelmän pankkipäivinä kansallisten tai alueellisten arkipyhien tai vapaapäivientakia. Tällaisissa tapauksissa kyseisen kansallisen keskuspankin on tiedotettavaetukäteen vastapuolille järjestelyistä, joita tullaan soveltamaan maksuvalmiusluoton
käyttöön näinä päivinä.
▼B
voi pyytää, pidennetään vielä 30 minuuttia eurojärjestelmän
viimeisenä pankkipäivänä kunakin vähimmäisvarantojen pitoajanjak-
sona(15). Pyynnössä tulee mainita luoton määrä ja eritellä
vakuusmateriaali, jos luoton vakuudeksi tarvittavia arvopapereita ei
ole ennakolta talletettu kansalliseen keskuspankkiin.
Riittävien vakuuksien vaatimusta lukuun ottamatta maksuvalmius-
luottona myönnettävien varojen määrää ei rajoiteta.
d) Maturiteetti ja korkoehdot
Maksuvalmiusluotto on yön yli -luottoa. TARGET-järjestelmään
suoraan osallistuvien vastapuolten luoton takaisinmaksu veloitetaan
seuraavana sellaisena päivänä, jona asianomainen kansallinen RTGS-
järjestelmä ja kyseinen arvopaperikaupan selvitysjärjestelmä tai -
järjestelmät ovat toiminnassa, heti näiden järjestelmien avautuessa.
Eurojärjestelmä ilmoittaa ennakolta maksuvalmiusluoton koron, joka
lasketaan yksinkertaisena korkona noudattaen laskukäytäntöä ”todel-
liset päivät / 360”. EKPvoi muuttaa korkoa milloin tahansa, ja
muutos tulee voimaan aikaisintaan seuraavana eurojärjestelmän
pankkipäivänä(16). Maksuvalmiusluoton korko maksetaan luoton
takaisinmaksun yhteydessä.
e) Käytön keskeyttäminen
Maksuvalmiusluottoa myönnettäessä on aina noudatettava EKP:n
tavoitteita ja yleisiä rahapoliittisia näkökohtia. EKPvoi milloin
tahansa muuttaa maksuvalmiusluoton ehtoja tai keskeyttää luoton
myöntämisen.
4.2 Talletusmahdollisuus
a) Välinetyyppi
Vastapuolet voivat tehdä yön yli -talletuksia kansallisiin keskus-
pankkeihin. Talletuksille maksetaan ennakolta määrättyä korkoa.
Talletusten korko muodostaa yleensä yön yli -markkinakoron
alarajan. Talletusten ehdot ovat samat koko euroalueella(17).
b) Oikeudellinen luonne
Vastapuolilta otettaville yön yli -talletuksille maksetaan kiinteää
korkoa. Vastapuolille ei anneta talletusten vastineeksi vakuuksia.
c) Käytön edellytykset(18).
Talletusmahdollisuutta voivat käyttää laitokset, jotka täyttävät
kohdassa 2.1 esitetyt vastapuolten yleiset kelpoisuusvaatimukset.
Laitos voi käyttää talletusmahdollisuutta sijoittautumisjäsenvaltionsa
kansallisen keskuspankin kautta. Talletusmahdollisuutta voi käyttää
vain niinä päivinä, joina asianomainen kansallinen RTGS-järjestelmä
on toiminnassa.
Tehdäkseen talletuksen vastapuolen on toimitettava talletuspyyntö
sijoittautumisjäsenvaltionsa kansalliselle keskuspankille.Jottakansal-
linen keskuspankki voisi käsitellä pyynnön samana päivänä, sen on
saatava pyyntö viimeistään 30 minuuttia TARGET-järjestelmän
varsinaisen sulkemisajan jälkeen. TARGET-järjestelmän sulkemi-
saika on yleensä klo 18.00 EKP:n aikaa (Keski-Euroopan aikaa)(19).
Määräaikaa, johon mennessä talletusmahdollisuuden käyttöä
koskevia pyyntöjä voi esittää, pidennetään vielä 30 minuuttia
eurojärjestelmän viimeisenä pankkipäivänä kunakin vähimmäisvar-2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 21
(15) Päivät, joina TARGET-järjestelmä pidetään kiinni, ilmoitetaan EKP:n www-sivustossa
(www.ecb.int), minkä lisäksi niistä on tietoa kansallisten keskuspankkien www-sivustoissa (ks. liite 5).
(
16) Tässä asiakirjassa ’eurojärjestelmän pankkipäivällä’ tarkoitetaan mitä tahansa sellaista
päivää, jolloin EKPja ainakin yksi kansallinen keskuspankki ovat avoinna euro-järjestelmän rahapoliittisten operaatioiden toteuttamista varten
(
17) Euroalueen maiden välillä voi olla toiminnallisia eroavuuksia, jotka johtuvat
kansallisten keskuspankkien tilien rakenteiden eroista.
(18) Koska kansallisten keskuspankkien tilien rakenteet poikkeavat toisistaan, EKPsaattaa
myöntää kansallisille keskuspankeille tilapäisesti luvan soveltaa hieman tässä kuvatustapoikkeaviatalletusmahdollisuudenkäytönedellytyksiä. Kansallisetkeskuspankitantavattietoja kaikista soveltamistaan poikkeuksista tässä asiakirjassa kuvattuihin talletusmah-dollisuuden käytön edellytyksiin.
(
19) Joissakin jäsenvaltioissa kansallinen keskuspankki (tai jotkin sen haarakonttorit) eivät
välttämättä ole avoinna eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden suorittamistavarten kaikkina eurojärjestelmän pankkipäivinä kansallisten tai alueellisten arkipyhientai vapaapäivien takia. Tällaisissa tapauksissa kyseisen kansallisen keskuspankin ontiedotettava etukäteen vastapuolille järjestelyistä, joiden avulla talletuksia voi tehdä
näinä päivinä.
▼B
antojen pitoajanjaksona(20). Pyynnössä on mainittava talletettava
määrä.
Vastapuolen tekemien talletusten määrää ei rajoiteta.
d) Maturiteetti ja korkoehdot
Talletukset ovat yön yli -talletuksia. TARGET-järjestelmään suoraan
osallistuvien vastapuolten talletukset erääntyvät seuraavana sellaisena
päivänä, jona asianomainen kansallinen RTGS-järjestelmä on
toiminnassa, heti järjestelmän avautuessa. Eurojärjestelmä ilmoittaa
ennakolta talletusten koron, joka lasketaan yksinkertaisena korkona
noudattaen laskukäytäntöä ”todelliset päivät / 360”. EKPvoi muuttaa
korkoa milloin tahansa, ja muutos tulee voimaan aikaisintaan
seuraavana eurojärjestelmän pankkipäivänä. Korko maksetaan talle-
tuksen erääntyessä.
e) Käytön keskeyttäminen
Talletusmahdollisuus voidaan myöntää vain noudattaen EKP:n
tavoitteita ja yleisiä rahapoliittisia näkökohtia. EKPvoi milloin
tahansa muuttaa talletusten ehtoja tai keskeyttää niiden käytön.
LUKU 5
5 MENETTELYT
5.1 Huutokaupat
5.1.1Yleistä
Eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatiot toteutetaan yleensä huutokaup-
poina. Näihin huutokauppoihin sisältyy kuusi vaihetta, jotka on lueteltu
kehikossa 3.
Eurojärjestelmä erottelee kaksi huutokauppatyyppiä: vakio- ja pikahuu-
tokaupat. Menettelyt ovat kummassakin huutokauppatyypissä samat
lukuun ottamatta kaupan toteutukseen kuluvaa aikaa ja vastapuolien
määrää.
a) Vakiohuutokaupat
Vakiohuutokaupat toteutetaan niin, että kaupan tulos vahvistetaan 24
tunnin kuluessa siitä, kun huutokaupasta ilmoitettiin (tarjousten2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 22
(20) Päivät, joina TARGET-järjestelmä pidetään kiinni, ilmoitetaan EKP:n www-sivustossa
(www.ecb.int), minkä lisäksi niistä on tietoa kansallisten keskuspankkien www-
sivustoissa (ks. liite 5).
▼B
jättämisen määräajan ja huutokaupan tuloksen ilmoittamisen välinen
aika on tällöin noin kaksi tuntia). Kuviosta 1 nähdään vakiohuuto-
kauppojen toteutusvaiheiden normaali aikataulu pääpiirteittäin. EKP
voi tarvittaessa muuttaa yksittäisten operaatioiden aikatauluja.
Perusrahoitusoperaatiot, pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot ja raken-
teelliset operaatiot (suoria kauppoja lukuun ottamatta) toteutetaan
aina vakiohuutokauppoina. Kohdassa 2.1 mainitut yleiset kelpoisuus-
vaatimukset täyttävät vastapuolet voivat osallistua
vakiohuutokauppoihin.
KUVIO 1
Vakiohuutokauppojen toteutusvaiheiden normaali aikataulu
(Huom. Kellonajat ovat EKP:n aikaa [Keski-Euroopan aikaa].)
Huom.Numerot viittaavat kehikossa 3 määriteltyihin toteutusvaiheisiin.
b) Pikahuutokaupat
Pikahuutokaupat toteutetaan yleensä niin, että kaupan tulos vahvis-
tetaan tunnin kuluessa siitä, kun huutokaupasta ilmoitettiin.
Pikahuutokauppojen toteutusvaiheiden normaali aikataulu ilmenee
kuviosta 2. EKPvoi tarvittaessa muuttaa yksittäisten operaatioiden
aikatauluja. Pikahuutokauppoja käytetään ainoastaan hienosäätöoper-
aatioiden toteutuksessa. Eurojärjestelmä saattaa kohdassa 2.2
mainittujen kriteerien ja menettelytapojen perusteella valita pikahuu-
tokauppoihin suppeamman vastapuolijoukon kuin
vakiohuutokauppoihin.
KUVIO 2
Pikahuutokauppojen toteutusvaiheiden normaali aikataulu
Huom.Numerot viittaavat kehikossa 3 määriteltyihin toteutusvaiheisiin.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 23
▼B
c) Kiinteä- ja vaihtuvakorkoiset huutokaupat
Eurojärjestelmällä on mahdollisuus tehdä joko kiinteäkorkoisia
(määrähuutokauppa) tai vaihtuvakorkoisia (korkohuutokauppa)
huutokauppoja. KiinteäkorkoisessahuutokaupassaEKPmäärää koron
etukäteen ja osallistuvat vastapuolet tekevät tarjouksen rahamäärästä,
jolla ne haluavat tehdä kaupan kiinteällä korolla(21). Vaihtuvakor-
koisessa huutokaupassa vastapuolet tekevät tarjouksen rahamääristä
ja koroista, joilla ne haluavat tehdä kauppoja kansallisten keskus-
pankkien kanssa(22).
5.1.2Huutokauppakalenteri
a) Perus- ja pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot
Perus- ja pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot toteutetaan eurojärjes-
telmän julkaiseman ohjeellisen kalenterin mukaan(23). Kalenteri
julkaistaan vähintään kolme kuukautta ennen sen vuoden alkua,
jona se on voimassa. Perus- ja pitempiaikaisten rahoitusoperaatioiden
normaalit kaupantekopäivät ilmenevät taulukosta 2. EKP:n tavoit-
teena on varmistaa, että kaikkien jäsenvaltioiden vastapuolet voivat
osallistua perus- ja pitempiaikaisiin rahoitusoperaatioihin. Tämän
vuoksi EKPottaa kalenterin laadinnassa jäsenvaltioiden kansalliset
vapaapäivät huomioon tekemällä tarvittavat muutokset normaaliin
aikatauluun.
TAULUKKO 2
Perus- ja pitempiaikaisten rahoitusoperaatioiden normaalit kaupantekopäivät
Operaation tyyppi Normaali kaupantekopäivä (T)
Perusrahoitusoperaatiot Joka tiistai
Pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot Kunkin vähimmäisvarantojen pitoajan-
jakson ensimmäinen keskiviikko
b) Rakenteelliset operaatiot
Vakiohuutokaupoilla tehtyjä rakenteellisia operaatioita ei toteuteta
ennalta laaditun kalenterin mukaan. Rakenteellisia operaatioita
tehdään ja selvitetään kuitenkin yleensä vain sellaisina päivinä, jotka
ovat ns. KKP-pankkipäiviä(24) kaikissa jäsenvaltioissa.
c) Hienosäätöoperaatiot
Hienosäätöoperaatioita ei toteuteta ennalta laaditun kalenterin
mukaan. EKPvoi tehdä hienosäätöoperaatioita kaikkina eurojärjes-
telmän pankkipäivinä. Operaatioihin osallistuvat vain sellaisten
jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joissa kaupanteko-, suoritus-
ja takaisinmaksupäivä ovat kansallisten keskuspankkien pankki-
päiviä.
5.1.3Huutokaupoista ilmoittaminen
Eurojärjestelmän vakiohuutokaupoista ilmoitetaan julkisesti sähköisiä
markkinainformaatiojärjestelmiä käyttäen. Lisäksi kansalliset keskus-
pankit voivat ilmoittaa huutokaupoista suoraan niille vastapuolille, joilla2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 24
(21) Kiinteäkorkoisissa valuuttaswaphuutokaupoissa EKPmäärää operaation swap-pisteet ja
vastapuolet antavat tarjouksen kiinteänä pidettävästä valuutan määrästä, jonka nehaluavat myydä (ja ostaa takaisin) tai ostaa (ja myydä takaisin) näillä pisteillä.
(
22) Vaihtuvakorkoisissa valuuttaswaphuutokaupoissa vastapuolet antavat tarjouksen
kiinteänä pidettävästä valuutan määrästä ja swap-pistetarjouksen, jolla ne haluavat
tehdä kaupan.
(23) Eurojärjestelmän huutokauppakalenteri julkaistaan EKP:n www-sivustossa (www.ec-
b.int), minkä lisäksi siitä on tietoa kansallisten keskuspankkien www-sivustoissa (ks.liite 5).
(
24) Tässä asiakirjassa termi ”KKP-pankkipäivä” tarkoittaa päivää, jona tietyn jäsenvaltion
kansallinen keskuspankki on avoinna eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden
toteuttamista varten. Joissakin jäsenvaltioissa kansallisen keskuspankin haarakonttoritvoivat olla kiinni joinakin KKP-pankkipäivinä paikallisten tai alueellisten arkipyhien taivapaapäivien takia. Tällaisissa tapauksissa kyseisen kansallisen keskuspankin ontiedotettava etukäteen vastapuolille järjestelyistä, joita tullaan soveltamaan näitä
haarakonttoreita koskevissa transaktioissa.
▼B
ei ole yhteyttä tällaisiin markkinainformaatiojärjestelmiin. Julkinen
huutokauppailmoitus sisältää yleensä seuraavat tiedot:
— huutokaupan viitenumero
— huutokaupan päivämäärä
— operaation tyyppi (likviditeetin lisääminen tai vähentäminen ja
käytettävän rahapoliittisen instrumentin tyyppi)
— operaatiossa sovellettava maturiteetti
— huutokaupan tyyppi (kiinteä- vai vaihtuvakorkoinen)— toteutustapa (”hollantilainen” vai ”amerikkalainen” huutokauppa,
kuten kohdassa 5.1.5 d määritellään)
— operaation tavoiteltu volyymi (yleensä vain pitempiaikaisissa rahoi-
tusoperaatioissa)
— kiinteä huutokauppakorko / hinta / swap-piste (kiinteäkorkoisissa
huutokaupoissa)
— pienin tai suurin hyväksyttävä korko / hinta / swap-piste (soveltuvin
osin)
— operaation alkamis- ja eräpäivä (soveltuvin osin) tai instrumentin
arvo- ja eräpäivä (velkasitoumusten liikkeeseenlaskuissa)
— käytettävät valuutat ja valuutta, jonka määrä pidetään kiinteänä
(valuuttaswapeissa)
— tarjousten laskemisessa käytettävä viitteellinen avistavaluuttakurssi
(valuuttaswapeissa)
— tarjouksen yläraja (jos se on asetettu)
— pienin yksittäiselle vastapuolelle jaettava määrä (jos se on asetettu)
— pienin jako-osuus (jos se on asetettu)
— tarjousten jättämisen määräaika— velkasitoumusten denominaatio (velkasitoumusten liikkeeseenlas-
kuissa)
— liikkeeseenlaskun ISIN-koodi (velkasitoumusten liikkeeseenlas-
kuissa).
Koska tavoitteena on tukea hienosäätöoperaatioiden avoimuutta, euro-
järjestelmän pikahuutokaupoista ilmoitetaan yleensä julkisesti etukäteen.
Poikkeustapauksissa EKP saattaa kuitenkin jättää ilmoittamatta pika-
huutokaupoista julkisesti etukäteen. Pikahuutokauppojen ilmoittamisessa
noudatetaan samaa menettelyä kuin vakiohuutokaupoissa. Riippumatta
siitä, ilmoitetaanko pikahuutokaupasta julkisesti vai ei, kansalliset
keskuspankit ottavat suoraan yhteyttä valittuihin vastapuoliin.
5.1.4Huutokauppatarjousten valmisteluun ja tekoon liittyvät vastapuolien
toimenpiteet
Vastapuolien tarjousten tulee olla muodoltaan kansallisten keskuspank-
kien kyseistä operaatiota varten toimittaman pro forma -mallitarjouksen
mukaisia. Tarjoukset tulee toimittaa sen jäsenvaltion kansalliselle
keskuspankille, jossa laitoksella on toimipaikka (hallinnollinen päätoi-
mipaikka tai sivukonttori). Laitoksen tarjoukset voi antaa vain yksi
toimipaikka (joko hallinnollinen päätoimipaikka tai määrätty sivukont-
tori) kussakin jäsenvaltiossa.
Kiinteäkorkoisissa huutokaupoissa vastapuolten tulee ilmoittaa tarjouk-
sissaan rahamäärä, jolla ne haluavat käydä kauppaa kansallisten
keskuspankkien kanssa(
25).
Vaihtuvakorkoisissa huutokaupoissa vastapuolet voivat tehdä tarjouksia
kymmenellä eri korko-/hinta-/swap-pistetasolla. Niiden on kussakin
tapauksessa ilmoitettava rahamäärä, jolla ne haluavat käydä kauppaa
kansallisten keskuspankkien kanssa, ja vastaava korko(26)(27). Korko-
tarjous on ilmoitettava prosenttiyksikön sadasosan kerrannaisina.
Vaihtuvakorkoisissa valuuttaswaphuutokaupoissa swap-pisteet noteera-
taan vakiintuneiden markkinakäytäntöjen mukaan ja korkotarjous on
ilmoitettava swap-pisteen sadasosan kerrannaisina.
Perusrahoitusoperaatioissa vähimmäistarjouksen määrä on 1000000
euroa. Vähimmäistarjousmäärän ylittävät tarjoukset on ilmoitettava2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 25
(25) Kiinteäkorkoisissa valuuttaswapeissa vastapuolen on ilmoitettava kiinteänä pidettävä
valuutan määrä, jolla se haluaa käydä kauppaa eurojärjestelmän kanssa.
(26) EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlaskun osalta EKP voi päättää, että tarjoukset on
ilmoitettava hinnan eikä koron muodossa. Tällöin hinta ilmoitetaan prosentteinanimellisarvosta.
(
27) Vaihtuvakorkoisissa valuuttaswapeissa vastapuolen on ilmoitettava kiinteänä pidettävä
valuutan määrä, jolla se haluaa käydä kauppaa eurojärjestelmän kanssa, ja vastaava
swap-pistetarjous.
▼B
100000 euron kerrannaisina. Hienosäätö- ja rakenteellisiin operaatioihin
sovelletaan samaa vähimmäistarjousmäärää ja kerrannaista. Vähimmäis-
tarjousmäärää sovelletaan kuhunkin yksittäiseen korko-/hinta-/swap-
pistetarjoukseen.
Pitempiaikaisissa rahoitusoperaatioissa kukin kansallinen keskuspankki
määrittää 10000 ja 1000000 euron välille asettuvan vähimmäistar-
jousmäärän.Vähimmäistarjousmäärän ylittävättarjouksetonilmoitettava
10000 euron kerrannaisina. Vähimmäistarjousmäärää sovelletaan
kuhunkin yksittäiseen korkotarjoukseen.
EKPvoi asettaa tarjouksille ylärajan estääkseen suhteettoman suuret
tarjoukset. Maininta tarjouksen mahdollisesta ylärajasta sisältyy aina
julkiseen huutokauppailmoitukseen.
Vastapuolten edellytetään aina pystyvän kattamaan niille huutokaupassa
jaetun määrän riittävällä määrällä vakuuskelpoisia arvopapereita(28).
Kunkin kansallisen keskuspankin soveltamat sopimukset tai säännöt
antavat mahdollisuuden määrätä rangaistuksia, jos vastapuoli ei pysty
siirtämään riittävää määrää vakuuksia tai rahaa huutokaupassa sen
osuudeksi tulleen määrän katteeksi.
Tarjoukset voidaan peruuttaa ennen kuin niiden jättämisen määräaika on
päättynyt. Huutokauppailmoituksessa mainitun tarjousten jättämisen
määräajan jälkeen annetut tarjoukset katsotaan pätemättömiksi. Kansal-
liset keskuspankit ratkaisevat, onko määräaikaa noudatettu. Kansalliset
keskuspankit hylkäävät kaikki vastapuolen tarjoukset, jos tarjouksen
kokonaismäärä ylittää EKP:n määräämän ylärajan. Ne hylkäävät myös
vähimmäistarjousmäärän alittavat tarjoukset sekä tarjoukset, jotka
alittavat pienimmän hyväksyttävän koron, hinnan tai swap-pisteen tai
ylittävät suurimman hyväksyttävän koron, hinnan tai swap-pisteen. Ne
voivatmyöshylätätarjoukset,jotkaovatepätäydellisiä taieivättäytä pro
forma -mallitarjouksen vaatimuksia. Jos tarjous hylätään, asianomainen
kansallinen keskuspankki tiedottaa vastapuolelle päätöksestään ennen
huutokaupan toteuttamista.
5.1.5Huutokaupan toteuttamismenettelyt
a) Kiinteäkorkoiset huutokaupat
Kiinteäkorkoinen huutokauppa toteutetaan siten, että vastapuolilta
saadut tarjoukset lasketaan yhteen, ja jos tarjousten yhteismäärä
ylittää jaettavan likviditeetin määrän, tarjoukset hyväksytään jaet-
tavan määrän suhteessa tarjousten yhteismäärään (ks. kehikko 4).
Kullekin vastapuolelle jaettava määrä pyöristetään lähimpään euroon.
Kiinteäkorkoisissa huutokaupoissa EKPvoi kuitenkin päättää jonkin
tietyn vähimmäismäärän tai -osuuden jakamisesta kullekin tarjouk-
sentekijälle.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 26
(28) Tai toimittamaan riittävän määrän rahaa suorittaakseen osuutensa likviditeettiä
vähentävässä operaatiossa.
▼B
b) Vaihtuvakorkoiset euromääräiset huutokaupat
Likviditeettiä lisäävät vaihtuvakorkoiset euromääräiset huutokaupat
toteutetaan siten, että tarjoukset asetetaan koron mukaan laskevaan
järjestykseen. Ensisijaisesti hyväksytään ne tarjoukset, joissa korko-
taso on korkein, ja tätä alemmat korkotarjoukset hyväksytään koron
mukaan määräytyvässä järjestyksessä, kunnes likviditeetti on koko-
naanjaettu.Josalimmalla hyväksyttävälläkorolla(marginaalikorolla)
tehtyjen tarjousten määrä ylittää jäljellä olevan jaettavan määrän,
tämä jaetaan tarjousten kesken jäljellä olevan jaettavan määrän
suhteessa marginaalikorkoisten tarjousten kokonaismäärään (ks.
kehikko 5). Kullekin vastapuolelle jaettava määrä pyöristetään
lähimpään euroon.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 27
▼B
Likviditeettiä vähentävät vaihtuvakorkoiset huutokaupat (joita
käytetään laskettaessa liikkeeseen velkasitoumuksia ja kerättäessä
määräaikaistalletuksia) toteutetaan siten, että tarjoukset asetetaan
koron mukaan nousevaan järjestykseen (tai hinnan mukaan laskevaan
järjestykseen). Tarjoukset, joissa korkotaso on alin (korkein hinta),
hyväksytään ensisijaisesti. Tätä korkeammat korkotarjoukset
(alemmat hintatarjoukset) hyväksytään koron mukaan määräytyvässä
järjestyksessä, kunnes likviditeetti on kokonaan sidottu. Jos niidentarjousten yhteismäärä, joissa on ollut korkein hyväksyttävä korko tai
alin hyväksyttävä hinta (marginaalikorko/-hinta), ylittää jäljellä
olevan jaettavan määrän, tämä jaetaan tarjousten kesken jäljelläo-
levan jaettavan määrän suhteessa marginaalikorkoisten/-hintaisten
tarjousten kokonaismäärään (ks. kehikko 5). Velkasitoumusten2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 28
▼B
liikkeeseenlaskuissa kullekin vastapuolelle jaettava määrä pyöris-
tetään lähimpään velkasitoumusten denominaation kerrannaiseen.
Muissa likviditeettiä vähentävissä operaatioissa kullekin vastapuo-
lelle jaettava määrä pyöristetään lähimpään euroon.
Vaihtuvakorkoisissa huutokaupoissa EKPvoi päättää kullekin
hyväksytyn tarjouksen tekijälle jaettavasta vähimmäismäärästä.
c) Vaihtuvakorkoiset valuuttaswaphuutokaupat
Likviditeettiä lisäävät vaihtuvakorkoiset valuuttaswaphuutokaupat
toteutetaan siten, että tarjoukset asetetaan swap-pistetarjousten
mukaiseen nousevaan järjestykseen(29). Ensisijaisesti hyväksytään
ne tarjoukset, joissa on alimmat swap-pisteet, ja tarjoukset, joissa
swap-pisteet ovat tätä korkeammat, hyväksytään swap-pisteiden
suuruudenmukaanmääräytyvässä järjestyksessä,kunneskokokiinteä
valuutan määrä on jaettu. Jos niiden tarjousten yhteenlaskettu määrä,
joissa on ollut ylin hyväksyttävä swap-piste (marginaaliswap-piste),
ylittää jäljellä olevan jaettavan määrän, määrä jaetaan tarjousten
kesken jäljellä olevan jaettavan määrän suhteessa marginaaliswap-
pisteen mukaisten tarjousten kokonaismäärään (ks. kehikko 6).
Kullekin vastapuolelle jaettava määrä pyöristetään lähimpään euroon.
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 29
(29) Swap-pistetarjoukset asetetaan nousevaan järjestykseen sen mukaan, ovatko swap-
pisteet miinus- vai plusmerkkiset, mikä taas riippuu siitä, onko ulkomaan valuutan ja
euron välinen korkoero positiivinen vai negatiivinen. Jos swapin maturiteetin mukainenulkomaan valuutan korko on korkeampi kuin vastaava eurokorko, swap-pistetarjous onpositiivinen (euron termiinikurssi on korkeampi kuin avistakurssi). Jos ulkomaanvaluutan korko on matalampi kuin vastaava eurokorko, swap-pistetarjous on
negatiivinen (euron termiinikurssi on matalampi kuin avistakurssi).
▼B
Likviditeettiä vähentävät vaihtuvakorkoiset valuuttaswaphuutokaupat
toteutetaan siten, että tarjoukset asetetaan swap-pistetarjousten
mukaiseen laskevaan järjestykseen. Ensisijaisesti hyväksytään netarjoukset, joissa on ylimmät swap-pisteet, ja tarjoukset, joissa swap-
pisteet ovat tätä alemmat, hyväksytään swap-pisteiden suuruuden
mukaan määräytyvässä järjestyksessä, kunnes koko kiinteä valuutan
määrä on käytetty. Jos niiden tarjousten yhteenlaskettu määrä, joissa
on ollut alin hyväksyttävä swap-piste (marginaaliswap-piste), ylittää
jäljellä olevan jaettavan määrän, määrä jaetaan tarjousten kesken
jäljellä olevan jaettavan määrän suhteessa marginaaliswap-pisteen
mukaisten tarjousten kokonaismäärään (ks. kehikko 6). Kullekin
vastapuolelle jaettava määrä pyöristetään lähimpään euroon.
d) Huutokauppatyyppi
Vaihtuvakorkoisissa huutokaupoissa eurojärjestelmä voi käyttää joko
yksikorkoista tai monikorkoista huutokauppamenettelyä. Yksikorkoi-
sessa huutokauppamenettelyssä (hollantilainen huutokauppa)
kaikkien hyväksyttyjen tarjousten korko/hinta/swap-piste on yhtä
kuin marginaalikorko/-hinta/-swap-piste (eli korko/hinta/swap-piste,
jolla koko jaettava määrä jaetaan). Monikorkoisessa huutokauppa-
menettelyssä (amerikkalainen huutokauppa) hyväksytty korko/hinta/
swap-piste on yhtä kuin kunkin yksittäisen tarjouksen korko/hinta/
swap-piste.
5.1.6Huutokaupan tulosten ilmoittaminen
Vakio- ja pikahuutokauppojen tulokset ilmoitetaan julkisesti sähköisiä
markkinainformaatiojärjestelmiä käyttäen. Kansalliset keskuspankit
voivat myös ilmoittaa huutokaupan tuloksesta suoraan niille vastapuo-
lille, joilla ei ole yhteyttä sähköisiin markkinainformaatiojärjestelmiin.
Julkinen ilmoitus huutokaupan tuloksesta sisältää yleensä seuraavat
tiedot:
— huutokaupan viitenumero
— huutokaupan päivämäärä— operaation tyyppi
— operaatiossa sovellettava maturiteetti
— eurojärjestelmän vastapuolten tekemien tarjousten yhteismäärä
— tarjoajien lukumäärä
— käytettävät valuutat (valuuttaswapeissa)
— jaettu kokonaismäärä
— jaettu määrä prosentteina (kiinteäkorkoisissa huutokaupoissa)— avistakurssi (valuuttaswapeissa)
— hyväksytty marginaalikorko/-hinta/-swap-piste ja marginaalikorolla/-
hinnalla/-swap-pisteellä jaettu määrä prosentteina (vaihtuvakorkoi-
sissa huutokaupoissa)
— korkotarjousten ylä- ja alaraja ja hyväksyttyjen tarjousten painotettu
keskikorko (monikorkoisessa huutokauppamenettelyssä)
— operaation alkamis- ja eräpäivä (soveltuvin osin) tai instrumentin
arvo- ja eräpäivä (velkasitoumusten liikkeeseenlaskuissa)2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 30
▼B
— pienin yksittäiselle vastapuolelle jaettava määrä (jos se on asetettu)
— pienin jako-osuus (jos se on asetettu)
— velkasitoumusten denominaatio (velkasitoumusten liikkeeseenlas-
kuissa)
— liikkeeseenlaskun ISIN-koodi (velkasitoumusten liikkeeseenlas-
kuissa).
Kansalliset keskuspankit vahvistavat suoraan kullekin tarjouksia
tehneelle vastapuolelle senomaaosuuttakoskevanhuutokauppatuloksen.
5.2 Kahdenväliset kaupat
a) Yleistä
Kansalliset keskuspankit voivat toteuttaa operaatioita kahdenvälisillä
kaupoilla(30). Näitä voidaan käyttää hienosäätöoperaatioissa ja
rakenteellisissa suorissa kaupoissa. Kahdenväliset kaupat
määritellään laajassa merkityksessä kaupoiksi, joissa eurojärjestelmä
tekee kaupan yhden tai useamman vastapuolen kanssa ilman
huutokauppaa. Kahdenvälisiä kauppoja on kahta tyyppiä: operaa-
tioita, joissa eurojärjestelmä ottaa suoraan yhteyttä vastapuoliin, ja
operaatioita, jotka toteutetaan arvopaperipörssien tai markkinavälittä-
jien kautta.
b) Suora yhteydenotto vastapuoliin
Kansalliset keskuspankit ottavat suoraan yhteyttä yhteen tai useaan
kotimaiseen vastapuoleen, jotka valitaan kohdassa 2.2 määriteltyjen
kriteerien mukaan. Kansalliset keskuspankit päättävät EKP:n tark-
kojen ohjeiden perusteella, ryhtyvätkö ne kauppoihin vastapuolien
kanssa. Kaupat hoidetaan kansallisten keskuspankkien kautta.
Siinä tapauksessa, että EKP:n neuvosto päättäisi, että EKP (tai yksi
tai muutama kansallinen keskuspankki EKP:n toimintayksikkönä)
voisi poikkeustapauksissa myös itse tehdä kahdenvälisiä kauppoja,
operaatioiden menettelytapoja muutettaisiin sen mukaisesti. EKP(tai
kansallinen keskuspankki EKP:n toimintayksikkönä) ottaisi suoraan
yhteyttä yhteen tai useampaan euroalueella olevaan vastapuoleen,
jotkaonvalittukohdassa2.2määriteltyjen kriteerienperusteella.EKP
(tai kansallinen keskuspankki EKP:n toimintayksikkönä) päättäisi
kauppoihin ryhtymisestä vastapuolten kanssa. Kaupat kuitenkin
hoidettaisiin hajautetusti kansallisten keskuspankkien kautta.
Kahdenväliset operaatiot suoraan vastapuolen kanssa ovat mahdol-
lisia käänteisoperaatioissa, suorissa kaupoissa, valuuttaswapeissa ja
kerättäessä määräaikaistalletuksia.
c) Arvopaperipörssien ja markkinavälittäjien kautta toteu-
tettavat operaatiot
Kansalliset keskuspankit voivat tehdä suoria kauppoja arvopaper-
ipörssien ja markkinavälittäjien kautta. Näiden operaatioiden
vastapuolijoukkoa ei rajoiteta ennalta ja niiden menettelytavat
sopeutetaan vastaamaan kaupankäynnin kohteena olevien velkain-
strumenttien markkinakäytäntöjä. EKP:nneuvostopäättää,voiko EKP
(tai yksi tai useampi kansallinen keskuspankki EKP:n toimintayk-
sikkönä) poikkeustapauksissa itse tehdä suoria hienosäätöoperaatioita
arvopaperipörssien ja markkinavälittäjien kautta.
d) Kahdenvälisistä kaupoista ilmoittaminen
Kahdenvälisistä kaupoista ei yleensä ilmoiteta julkisesti etukäteen.
EKPvoi myös päättää olla ilmoittamatta kahdenvälisten kauppojen
tuloksia julkisesti.
e) Kaupankäyntipäivät
EKPvoi tehdä kahdenvälisiä hienosäätöoperaatioita kaikkina euro-
järjestelmän pankkipäivinä. Operaatioihin osallistuvat vain sellaisten
jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joissa kaupanteko-, suoritus-
ja takaisinmaksupäivä ovat kansallisten keskuspankkien pankki-
päiviä.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 31
(30) EKP:n neuvosto päättää, voiko EKP poikkeustapauksissa myös itse toteuttaa
kahdenvälisiä hienosäätöoperaatioita.
▼B
Suoria kahdenvälisiä rakenteellisia operaatioita tehdään ja selvitetään
yleensä vain sellaisina päivinä, jotka ovat kansallisten keskuspank-
kien pankkipäiviä kaikissa jäsenvaltioissa.
5.3 Maksu- ja toimitusmenettelyt
5.3.1Yleistä
Eurojärjestelmän maksuvalmiusjärjestelmän käyttöön tai avomarkkinao-
peraatioihin osallistumiseen liittyvät maksutapahtumat hoidetaan
vastapuolten kansallisissa keskuspankeissa olevien tilien kautta (tai
TARGETiin osallistuvien pankkien tilien kautta). Maksut suoritetaan
vasta operaatioon liittyvien arvopapereiden (tai arvopapereihin liittyvien
oikeuksien) lopullisen siirron jälkeen (tai siirtohetkellä). Operaatioon
liittyvien arvopapereiden tulee siten joko olla ennalta talletettuina
omaisuudensäilytystileillä kansallisissa keskuspankeissa tai ne tulee
toimittaa näihin keskuspankkeihin päivän aikana toimitus maksua
vastaan -periaatteella. Arvopaperit siirretään sellaisten arvopaperiselvi-
tystilien kautta, joita vastapuolet pitävät EKP:n vähimmäisvaatimukset
täyttävissä arvopaperikaupan selvitysjärjestelmissä(31). Vastapuolet,
joilla ei ole omaisuudensäilytystiliä kansallisessa keskuspankissa tai
arvopaperiselvitystiliä EKP:n vähimmäisvaatimukset täyttävässä arvo-
paperikaupan selvitysjärjestelmässä, voivat siirtää vakuudet
kirjeenvaihtajapankin arvopaperiselvitystilin tai omaisuudensäilytystilin
kautta.
Maksu- ja toimitusmenettelyä koskevia tarkempia määräyksiä on
kansallisten keskuspankkien (tai EKP:n) soveltamissa eri rahapolitiikan
välineitä koskevissa sopimuksissa. Kansallisten keskuspankkien maksu-
ja toimitusmenettelyt saattavat hieman poiketa toisistaan kansallisten
lakien ja toimintatapojen erojen vuoksi.
5.3.2Avomarkkinaoperaatioiden maksu- ja toimitusmenettelyt
Vakiohuutokauppoina toteutettavissa avomarkkinaoperaatioissa (perus-
rahoitusoperaatiot, pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot ja rakenteelliset
operaatiot) maksut ja toimitukset suoritetaan yleensä ensimmäisenä
sellaisena kaupan tekopäivän jälkeisenä päivänä, jona kaikki asiano-
maiset kansalliset RTGS-järjestelmät ja arvopaperikaupan
selvitysjärjestelmät ovat avoinna. Eurojärjestelmän periaatteellisena
tavoitteena on hoitaa avomarkkinaoperaatioihin liittyvät maksut ja
toimitukset samanaikaisesti kaikissa jäsenvaltioissa kaikkien niiden
vastapuolten kanssa, jotka ovat toimittaneet riittävän vakuusmateriaalin.
Toiminnallisten rajoitusten ja arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien
teknisten ominaisuuksien takia avomarkkinaoperaatioiden maksujen
suorituspäivän sisäisissä ajoituksissa voi kuitenkin ilmetä euroalueen
sisäisiä eroja. Perus- ja pitempiaikaisten rahoitusoperaatioiden maksut
suoritetaan yleensä samana päivänä, joka on edellisen maturiteetiltaan
vastaavan pituisen operaation takaisinmaksupäivä.
Eurojärjestelmä pyrkii hoitamaan pikahuutokauppoina ja kahdenvälisinä
kauppoina tehtyihin avomarkkinaoperaatioihin liittyvät maksut ja
toimitukset kaupantekopäivänä. Toiminnallisista syistä eurojärjestelmä
voi kuitenkin toisinaan käyttää näissä operaatioissa, erityisesti suorissa
kaupoissa (sekä hienosäätö- että rakenteellisiin tarkoituksiin) ja valuut-
taswapeissa, muita maksujen suorituspäiviä (ks. taulukko 3).
TAULUKKO 3
Eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatioiden normaalit maksujen suorituspäivät (1)
Rahapolitiikan välineVakiohuutokauppoina toteutet-
tujen operaatioiden maksujen
suorituspäiväPikahuutokauppoina tai
kahdenvälisinä kauppoina toteu-
tettujen operaatioiden maksujen
suorituspäivä
Käänteisoperaatiot T+1(2)T
Suorat kaupat — Materiaaliin sovellettavan
markkinakäytännön
mukaan
Velkasitoumusten liikkee-
seenlaskuT+1 —2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 32
(31) EKP:n www-sivustossa (www.ecb.int) on kuvaus euroalueen arvopaperikaupan
selvitysjärjestelmien käyttöä koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä ajantasainen
luettelo hyväksytyistä linkeistä näiden järjestelmien välillä.
▼B
Rahapolitiikan välineVakiohuutokauppoina toteutet-
tujen operaatioiden maksujen
suorituspäiväPikahuutokauppoina tai
kahdenvälisinä kauppoina toteu-
tettujen operaatioiden maksujen
suorituspäivä
Valuuttaswapit — T, T+1 tai T+2
Määräaikaistalletusten
kerääminen—T
(1) T tarkoittaa kaupantekopäivää. Maksujen suorituspäivä -merkinnät tarkoittavat eurojärjestelmän
pankkipäiviä.
(2) Jos perus- tai pitempiaikaisen rahoitusoperaation maksujen normaali suorituspäivä osuu kansalliseksi
vapaapäiväksi, EKPvoi käyttää muuta suorituspäivää, myös maksua ja toimitusta saman päivän arvolla.Perus- ja pitempiaikaisten rahoitusoperaatioiden maksujen suorituspäivät ilmoitetaan etukäteeneurojärjestelmän huutokauppakalenterissa (ks. kohta 5.1.2).
5.3.3Pankkipäivän lopetukseen liittyvät toimet
Pankkipäivän lopetukseen liittyviä menettelytapoja on käsitelty
tarkemmin kansallisiin RTGS-järjestelmiin ja TARGET-järjestelmään
liittyvissä asiakirjoissa. TARGET-järjestelmän sulkemisaika on yleensä
klo 18.00 EKP:n aikaa (Keski-Euroopan aikaa). Sulkemisajan jälkeen
maksumääräyksiä ei enää hyväksytä käsittelyyn kansallisissa RTGS-
järjestelmissä, vaikka ennen sulkemisaikaa hyväksyttyjen maksumää-
räysten käsittely jatkuu. Vastapuolten on jätettävä maksuvalmiusluoton
tai talletusmahdollisuuden käyttöä koskevat pyyntönsä asianomaiselle
kansalliselle keskuspankille viimeistään 30 minuutin kuluttua TARGET-
järjestelmän varsinaisesta sulkemisajasta(32)(33).
Hyväksyttyjen vastapuolten selvitystileillä (kansallisissa RTGS-järjestel-
missä) pankkipäivän päättyessä suoritettujen valvontaoperaatioiden
jälkeen jäljelle jäävät negatiiviset saldot katsotaan automaattisesti
pyynnöiksi saada maksuvalmiusluottoa (ks. kohta 4.1).
LUKU 6
6 VAKUUSKELPOISET ARVOPAPERIT
6.1 Yleistä
EKPJ:n perussäännön 18.1 artiklan mukaan EKP ja kansalliset
keskuspankit voivat käydä kauppaa rahoitusmarkkinoilla ostamalla ja
myymällä arvopapereita suorin kaupoin tai takaisinostosopimuksin ja
kaikkien eurojärjestelmän luotto-operaatioiden edellytetään perustuvan
riittäviin vakuuksiin. Näin ollen kaikki likviditeettiä lisäävät eurojärjes-
telmän operaatiot perustuvat arvopapereihin. Vastapuoli joko siirtää
arvopaperin omistusoikeuden (suorat kaupat tai takaisinostosopimukset)
tai antaa arvopaperin vakuudeksi (vakuudelliset lainat)(34).
Koska tavoitteena on suojata eurojärjestelmää tappioilta rahapoliittisissa
operaatioissa, turvata vastapuolien tasavertainen kohtelu ja tehostaa
toimintaa, arvopapereiden on täytettävä tietyt kriteerit tullakseen
hyväksytyiksi eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin.
Kelpoisuusvaatimusten yhdenmukaistamisen koko euroalueella katso-
taan edistävän vastapuolien tasavertaista kohtelua ja toiminnan
tehokkuutta. Samalla rahoitusrakenteiden erot eri jäsenvaltioissa on
otettava asianmukaisesti huomioon. Tämän vuoksi eurojärjestelmän
rahapoliittisiin operaatioihin hyväksyttävät arvopaperit on erityisesti
eurojärjestelmän omien lähtökohtien perusteella jaettu kahteen luokkaan
eli ”ykköslistan” ja ”kakkoslistan” arvopapereiksi:2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 33
(32) Tätä määräaikaa pidennetään vielä 30 minuuttia eurojärjestelmän viimeisenä pankki-
päivänä kunakin vähimmäisvarantojen pitoajanjaksona.
(33) Ks.myös alaviite 13,jokakoskee sellaisia tapauksia, joissakansallistenkeskuspankkien
RTGS-järjestelmä on toiminnassa silloin, kun TARGET-järjestelmän kytkentäverkosto
on kiinni.
(34) Likviditeettiä vähentävät suorat kaupat ja käänteisoperaatiot perustuvat myös arvopa-
pereihin. Likviditeettiä vähentävissä käänteisoperaatioissa käytettävien arvopapereidenkelpoisuusvaatimukset ovat samat kuin likviditeettiä lisäävissä käänteisoperaatioissa.Likviditeettiä vähentäviin operaatioihin ei kuitenkaan sovelleta alkumarginaalia eikä
markkina-arvon aliarvostusta.
▼B
— Ykköslista koostuu jälkimarkkinakelpoisista velkainstrumenteista,
jotka täyttävät EKP:n määrittelemät, koko euroalueen kattavat
yhdenmukaiset kelpoisuusvaatimukset.
— Kakkoslistakoostuusellaisista muistajälkimarkkinakelpoisista taiei-
jälkimarkkinakelpoisista arvopapereista, joilla on erityistä merkitystä
kansallisten rahoitusmarkkinoiden ja pankkijärjestelmien kannalta ja
joiden kelpoisuusvaatimukset kansalliset keskuspankit määrittelevät
EKP:n asettamien vähimmäisvaatimusten mukaisesti. Kansallisten
keskuspankkien soveltamat erityiset kakkoslistan arvopapereiden
kelpoisuusvaatimukset edellyttävät EKP:n hyväksyntää.
Ykkös- ja kakkoslistan arvopaperit kelpaavat yhtäläisesti kaikkiin
eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin (eurojärjestelmä ei kuiten-
kaan yleensä käytä kakkoslistan arvopapereita suorissa kaupoissa).
Eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden vakuudeksi kelpaavia
arvopapereita voidaan myöskäyttää päivänsisäisen luoton vakuutena(35).
Ykkös- ja kakkoslistan arvopapereihin sovelletaan kohdassa 6.4
määriteltyjä riskienhallintamenetelmiä.
Eurojärjestelmän vastapuolet voivat käyttää vakuutena toisessa jäsen-
valtiossa sijaitsevia vakuuskelpoisia arvopapereita, ts. ne voivat hankkia
sijoittautumisjäsenvaltionsa keskuspankista luottoa toisessa jäsenval-
tiossa olevia arvopapereita vastaan (ks. kohta 6.6).
6.2 Ykköslistan arvopaperit
EKPlaatii ykköslistan ja ylläpitää sitä. Lista on julkinen(36).
EKP:n liikkeeseen laskemat velkasitoumukset ovat ykköslistan arvopa-
pereita. Velkasitoumukset, joita kukin kansallinen keskuspankki on
laskenut liikkeeseen ennen kuin euro on otettu käyttöön asianomaisessa
jäsenvaltiossa, ovat myös ykköslistan arvopapereita.
Muihin ykköslistan arvopapereihin sovelletaan seuraavia kelpoisuusvaa-
timuksia (ks. myös taulukko 4):
— Niiden tulee olla velkainstrumentteja(37).
— Niiden on täytettävä tiukat luottokelpoisuusvaatimukset. Velkain-
strumenttien luottokelpoisuutta arvioidessaan EKPottaa huomioon
mm. markkinoilla toimivien luokituslaitosten saatavilla olevat
luokitukset ja tietyt institutionaaliset kriteerit, jotka varmistaisivat
erityisen hyvän suojan arvopaperinhaltijoille(38).
— Niiden tulee sijaita euroalueella (niin että realisoinnissa noudatetaan
euroalueen jäsenvaltion lakeja), olla siirrettävissä arvoosuusmuo-
dossa ja talletettuina kansalliseen keskuspankkiin tai sellaiseen
arvopaperikeskukseen, joka täyttää EKP:n asettamat vähimmäisvaa-
timukset(39).
— Niiden tulee olla euromääräisiä(40).
— NiidentuleeollaEuroopantalousalueelle sijoittautuneiden yhteisöjen
liikkeeseen laskemia (tai takaamia)(41).2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 34
(35) EKPvoi myös antaa kansallisille keskuspankeille luvan hyväksyä päivänsisäisen luoton
vakuudeksi tietyntyyppisiä arvopapereita, joita ei hyväksytä eurojärjestelmän rahapo-liittisiin operaatioihin (ks. alaviite 47).
(
36) Lista julkaistaan EKP:n www-sivustossa (www.ecb.int) ja sitä päivitetään viikoittain.
(37) Ykköslistalle ei oteta vaihtovelkakirjalainoja (tai ominaisuuksiltaan vastaavia) eikä
velkainstrumentteja, joilla on huonompi etuoikeus kuin liikkeeseenlaskijan muillavelkainstrumenteilla.
(
38) Luottolaitosten liikkeeseen laskemat velkainstrumentit, jotka eivät ole tarkoin
yhteissijoitusyrityksiä koskevan neuvoston direktiivin (88/220/ETY (EYVL 100,
19.4.1988, s. 31), jolla on muutettu neuvoston direktiiviä 85/611/ETY (EYVL 375,
31.12.1985, s. 31)) 22 artiklan 4 kohdassa mainittujen kriteerien mukaisia, hyväksytäänykköslistan arvopapereiksi vain, jos niiden liikkeeseenlaskuilla on luottoriskiluokitus,joka eurojärjestelmän näkemyksen mukaan osoittaa, että velkainstrumentti täyttäätiukatluottokelpoisuusvaatimukset.
(
39) EKP:n www-sivustossa (www.ecb.int) on kuvaus euroalueen arvopaperikaupan
selvitysjärjestelmien käyttöä koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä ajantasainenluettelo näiden järjestelmien välisistä hyväksytyistä linkeistä.
(
40) Euroina tai euron kansallisina ilmentyminä.
(41) Vaatimus, että liikkeeseen laskevan yhteisön tulee olla sijoittautunut Euroopan
talousalueelle, ei koske kansainvälisiä ja ylikansallisia laitoksia.
▼B
— Niiden tulee vähintään olla sijoituspalveludirektiivin(42) määritelmän
mukaisesti säännellyillä markkinapaikoilla listattuja tai noteerattuja
arvopapereita, tai niiden tulee olla tietyillä EKP:n määrittelemillä ei-
säännellyillä markkinapaikoilla listattuja, noteerattuja tai kaupattavia
arvopapereita(43). Määritellessään yksittäisten velkainstrumenttien
kelpoisuutta EKPsaattaa myös ottaa huomioon markkinoiden
likviditeetin.
Kansalliset keskuspankit eivät saa hyväksyä vastapuolen itsensä tai
vastapuolen kanssa läheisesti sidoksissa olevan yhteisön liikkeeseen
laskemia tai takaamia velkainstrumentteja, vaikka ne onkin hyväksytty
ykköslistan arvopapereiksi; ilmaus ”läheisesti sidoksissa” määritellään
luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta annetussa
direktiivissä 2000/12/EY(44)(45).
Kansalliset keskuspankit voivat päättää olla hyväksymättä seuraavia
instrumentteja, vaikka ne on otettu ykköslistalle:
— Velkainstrumentit, jotka erääntyvät ennen sen rahapoliittisen operaa-
tion eräpäivää, jossa niitä käytetään(46).
— Velkainstrumentit, joista saadaan tuottoa (esimerkiksi kuponki-
maksu) ajalta ennen sen rahapoliittisen operaation eräpäivää, jossa
niitä käytetään.
Kaikkien muissa jäsenvaltioissa olevien ykköslistan arvopapereiden
käyttö on mahdollista, eli vastapuoli voi saada luottoa kotimaansa
kansalliselta keskuspankilta toisessa jäsenvaltiossa olevia ykköslistan
instrumentteja vastaan (ks. kohta 6.6).
Ykköslistan arvopaperit kelpaavat kaikkiin arvopaperipohjaisiin rahapo-
liittisiin operaatioihin eli käänteisoperaatioihin, suoriin kauppoihin ja
maksuvalmiusluottoihin.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 35
(42) Euroopan unionin neuvoston 10. toukokuuta 1993 antama direktiivi 93/22/ETY
sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla (EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27 ja seuraavat
sivut).
(43) Sellaiset luottolaitosten liikkeeseen laskemat velkainstrumentit, jotka eivät ole tarkoin
yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin (88/220/ETY, jolla on muutettu direktiiviä85/611/ETY) 22 artiklan 4 kohdan kriteerien mukaisia, hyväksytään ykköslistanarvopapereiksi vain, jos niitä listataan tai noteerataan säännellyillä markkinoilla sitenkuin sijoituspalveludirektiivissä (93/22/ETY) on määritelty ja jos ne lasketaan
liikkeeseen sellaisen tarjousesitteen perusteella, joka on tarjousesitettä koskevan
neuvoston direktiivin (89/298/ETY, EYVL 124, 5.5.1989, s. 8) mukainen.
(
44) Luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 20. maaliskuuta 2000
annetun Euroopan parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston direktiivin 2000/12/EY(EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1 ja seuraavat sivut) 1 artiklan 26 alakohta kuuluu
seuraavasti:
”Läheisellä sidoksella tarkoitetaan tilannetta, jossa kahden tai useamman luonnollisenhenkilön tai oikeushenkilön välillä on sidossuhde:
a) omistusyhteyden kautta, eli että yrityksestä suoraan tai välillisesti määräysvallan
kautta pidetään hallussa vähintään 20 prosenttia yrityksen äänioikeudesta tai
pääomasta, tai
b) määräysvallan kautta, eli kaikissa direktiivin 83/349/ETY 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa
tarkoitetuissa tapauksissa emoyrityksen ja tytäryhtiön välisen sidoksen kautta taikkasamanluonteisen minkä tahansa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön jayrityksen välisen sidoksen kautta; myös tytäryrityksen tytäryritys katsotaan näiden
yritysten johdossa toimivan emoyrityksen tytäryritykseksi. Tilanteiden, joissa kaksi
luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä tai useampi luonnollinen henkilö taioikeushenkilö on määräysvallan kautta pysyvästi sidoksissa yhteen ja samaanhenkilöön, katsotaan myös muodostavan läheisen sidoksen tällaisten henkilöidenvälille.”
(
45) Tämä määräys ei koske 1) läheisiä sidoksia vastapuolen ja ETA-maan julkisten
viranomaisten välillä, 2) kauppavekseleitä, joista vastapuolen ohella on vastuussaainakin yksi yhteisö (muu kuin luottolaitos), 3) instrumentteja, jotka ovat tarkoinyhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin (direktiivi 88/220/ETY, jolla on muutettudirektiiviä 85/611/ETY) 22 artiklan 4 kohdessa mainittujen kriteerien mukaisia tai 4)
tapauksia, joissa velkainstrumentit on erityisin, kohtaan 3 verrattavin lainsäädännöllisin
keinoin suojattu.
(
46) Jos kansalliset keskuspankit sallisivat käyttää sellaisia instrumentteja, jotka ovat
maturiteetiltaan lyhyempiä kuin ne rahapoliittiset operaatiot, joissa niitä käytetään,vastapuolet joutuisivat korvaamaan tällaiset arvopaperit toisilla eräpäivänä tai ennen
sitä.
▼B
6.3 Kakkoslistan arvopaperit (47)
Ykköslistankelpoisuusvaatimukset täyttävien velkainstrumenttien lisäksi
kansalliset keskuspankit voivat hyväksyä muita, kakkoslistan arvopaper-
eita, joilla on erityistä merkitystä niiden kansallisten
rahoitusmarkkinoiden ja pankkijärjestelmien kannalta. Kansalliset
keskuspankit asettavat kakkoslistan arvopapereille kelpoisuusvaati-
mukset alla mainittavien vähimmäisvaatimusten mukaisesti. Erityiset
kansalliset kakkoslistan arvopapereiden kelpoisuusvaatimukset edel-
lyttävät EKP:n hyväksyntää. Kansalliset keskuspankit laativat ja
ylläpitävät kansallisia kakkoslistoja. Listat ovat julkisia(48).
Kakkoslistan arvopapereiden on täytettävä seuraavat vähimmäisvaati-
mukset (ks. myös taulukko 4):
— Niidentuleeollajokovelkainstrumentteja (jälkimarkkinakelpoisia tai
ei-jälkimarkkinakelpoisia) tai osakkeita (joilla käydään kauppaa
säännellyillä markkinoilla sijoituspalveludirektiivin määrittelemällä
tavalla)(49). Sellaisia luottolaitosten liikkeeseen laskemia velkain-
strumentteja ja osakkeita, jotka eivät tarkoin täytä
yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin 22 artiklan 4 kohdan
mukaisia kriteereitä, ei yleensä hyväksytä kakkoslistan arvopaper-
eiksi. EKPvoi kuitenkin antaa kansallisille keskuspankeille luvan
ottaa näitä arvopapereita keskuspankkien kakkoslistoille tietyin
ehdoin ja rajoituksin.
TAULUKKO 4
Eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin hyväksyttävät arvopaperit
Kelpoisuusvaatimukset Ykköslista Kakkoslista
Arvopaperityyppi — EKP:n velkasitou-
mukset
— Muut jälkimarkkina-
kelpoiset velkainstru-
mentit(1)— Jälkimarkkinakelpoiset
velkainstrumentit
— Ei-jälkimarkkinakel-
poiset velkainstrumentit
— Osakkeet, joilla käydään
kauppaa säännellyillä
markkinoilla
Maksu- ja toimitusmenet-
telyInstrumenttien tulee olla
keskitetysti talletettuina
arvo-osuuksina kansalli-
sissa keskuspankeissa tai
EKP:n vähimmäisvaati-
mukset täyttävässä
arvopaperikaupan selvi-
tysjärjestelmässäArvopapereiden tulee olla
helposti sen kansallisen
keskuspankin saatavilla,
joka on ottanut ne kakko-
slistalleen2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 36
(47) Eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin hyväksyttävien kakkoslistan arvopaper-
eiden lisäksi EKPvoi antaa kansallisille keskuspankeille luvan myöntää päivänsisäistäluottoa sellaisia velkainstrumentteja vastaan, jotka euroalueen ulkopuolistenEU-maiden
keskuspankit hyväksyvät vakuudeksi päivänsisäisiin luottoihin ja jotka 1) sijaitsevat
euroalueen ulkopuolisissa ETA-maissa, 2) ovat euroalueen ulkopuolisiin ETA-maihinsijoittautuneiden yhteisöjen liikkeeseen laskemia tai 3) ovat ETA-maiden valuuttojen(tai muiden yleisesti käytettyjen valuuttojen) määräisiä. EKP:n luvan saaminenedellyttää, että toiminnan tehokkuus säilytetään ja että velkainstrumentteihin liittyviä
juridisia riskejä valvotaan asianmukaisesti. Tällaisia velkainstrumentteja ei voida
käyttää vakuutena euroalueella, jos ne sijaitsevat toisessa jäsenvaltiossa (ts. vastapuoletvoivat käyttää näitä velkainstrumentteja ainoastaan saadakseen luottoa suoraan siltäkansalliselta keskuspankilta, jolle EKPon antanut luvan myöntää päivänsisäistä luottoakyseisiä arvopapereita vastaan).
(
48) Listat julkaistaan EKP:n www-sivustossa (www.ecb.int) ja niitä päivitetään viikoittain.
Kansallisia kakkoslistoja julkistaessaan kansalliset keskuspankit voivat päättää, että neeivät julkista tietoja kakkoslistaan sisältyvien arvopapereiden yksittäisistä liikkeeseen-laskuista, liikkeeseenlaskijoista/velallisista tai takaajista silloin, kun kyseessä ovat ei-jälkimarkkinakelpoiset velkainstrumentit tai epälikvidit velkainstrumentit, joilla on
erityispiirteitä. Sen sijaan kansalliset keskuspankit voivat julkaista muita tietoja, joiden
perusteella vastapuolet kaikkialla euroalueella voivat helposti varmistua tällaistenarvopapereiden vakuuskelpoisuudesta.
(
49) Euroopan unionin neuvoston 10. toukokuuta 1993 antama direktiivi 93/22/ETY
sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla, EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27 ja seuraavat
sivut.
▼B
Kelpoisuusvaatimukset Ykköslista Kakkoslista
Liikkeeseenlaskija — Eurojärjestelmä
— Julkinen sektori— Yksityinen sektori(
2)
— Kansainväliset ja
ylikansalliset laitokset— Julkinen sektori
— Yksityinen sektori(3)
Luottokelpoisuus EKP:n tulee pitää liikkee-
seenlaskijaa (takaajaa)
vakavaraisenaArvopaperin kakkoslistal-
leen ottaneen keskuspankin
tulee pitää liikkeeseenlas-
kijaa/velallista (takaajaa)
vakavaraisena
Liikkeeseenlaskijan (tai
takaajan) sijoittautumis-
paikkaETA(4) Euroalue
Arvopaperin sijaintipaikka Euroalue(5) Euroalue(5)
Valuutta Euro(6) Euro(6)
Lisätieto:Toisessa jäsenval-
tiossa olevien arvopaperien
käyttöSallitaan Sallitaan
(1) Ykköslistalle ei oteta vaihtovelkakirjalainoja (tai ominaisuuksiltaan vastaavia) eikä velkainstru-
mentteja, joilla on huonompi etuoikeus kuin liikkeeseenlaskijan muilla velkainstrumenteilla.
(2) Sellaiset luottolaitosten liikkeeseen laskemat velkainstrumentit, jotka eivät ole tarkoin yhteissijoi-
tusyrityksiä koskevan direktiivin (88/220/ETY, jolla on muutettu direktiiviä 85/611/ETY) 22artiklan 4 kohdassa mainittujen kriteerien mukaisia, hyväksytään ykköslistan arvopapereiksi vain,jos ne täyttävät seuraavat kolme ehtoa: Niiden liikkeeseenlaskulla tulee olla luottokelpoisuusluo-kitus, joka eurojärjestelmän näkemyksen mukaan osoittaa, että velkainstrumentti täyttää tiukat
luottokelpoisuusvaatimukset. Toiseksi velkainstrumenttia tulee listata tai noteerata säännellyillä
markkinapaikoilla siten kuin sijoituspalveludirektiivissä (93/22/ETY) on määritelty. Kolmanneksivelkainstrumenttituleelaskealiikkeeseen sellaisentarjousesitteenperusteella, jokaontarjousesitettäkoskevan direktiivin (89/298/ETY) mukainen.
(
3) Sellaisia luottolaitosten liikkeeseen laskemia velkainstrumentteja ja osakkeita, jotka eivät tarkoin
täytä yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin 22 artiklan 4 kohdan mukaisia kriteereitä, ei
yleensä hyväksytä kakkoslistan arvopapereiksi. EKPvoi kuitenkin antaa kansallisille keskuspan-keille luvan ottaa näitä arvopapereita keskuspankkien kakkoslistoille tietyin ehdoin ja rajoituksin.
(
4) Vaatimus, että liikkeeseen laskevan yhteisön tulee olla sijoittautunut Euroopan talousalueelle, ei
koske kansainvälisiä ja ylikansallisia laitoksia.
(5) Realisointiin on sovellettava euroalueen jäsenvaltion lakeja.
(6) Euroina tai euron kansallisina ilmentyminä.
— Niiden tulee olla sellaisten yhteisöjen velkasitoumuksia tai osakkeita
(tai näiden takaamia), joiden arvopaperit kakkoslistalleen ottanut
kansallinen keskuspankki katsoo olevan vakavaraisia.
— Niiden tulee olla helposti sen kansallisen keskuspankin saatavilla,
joka on ottanut ne kakkoslistalleen.
— Niiden tulee sijaita euroalueella (siten että realisointiin sovelletaan
euroalueen jäsenvaltion lakeja).
— Niiden tulee olla euromääräisiä(50).
Kansalliset keskuspankit eivät saa hyväksyä vastapuolen itsensä tai
vastapuolen kanssa läheisesti sidoksissa olevan yhteisön velkasitou-
muksia tai osakkeita, vaikka ne onkin hyväksytty kakkoslistan
arvopapereiksi; ilmaus ”läheisesti sidoksissa” määritellään luottolai-
tosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta annetun
direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 26 alakohdassa(51)(52).2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 37
(50) Euroina tai euron kansallisina ilmentyminä.
(51) Ks. alaviite 44.
(52) Tämä määräys ei koske 1) läheisiä sidoksia vastapuolen ja ETA-maan julkisten
viranomaisten välillä, 2) kauppavekseleitä, joista vastapuolen ohella on vastuussa
ainakin yksi yhteisö (muu kuin luottolaitos), 3) instrumentteja, jotka ovat tarkoinyhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin (direktiivi 88/220/ETY, jolla on muutettudirektiiviä 85/611/ETY) 22 artiklan 4 kohdassa mainittujen kriteerien mukaisia tai 4)tapauksia, joissa velkainstrumentit on erityisin, kohtaan 3 verrattavin lainsäädännöllisin
keinoin suojattu.
▼B
Kansalliset keskuspankit voivat päättää olla hyväksymättä seuraavia
arvopapereita, vaikka ne on otettu kakkoslistoille:
— Velkainstrumentit, jotka erääntyvät ennen sen rahapoliittisen operaa-
tion eräpäivää, jossa niitä käytetään(53).
— Velkainstrumentit, joista saadaan tuottoa (esimerkiksi kuponki-
maksu) ajalta ennen sen rahapoliittisen operaation eräpäivää, jossa
niitä käytetään.
— Osakkeet, joista saadaan mitä tahansa maksuja (myös vastaavaa
etuutta) tai joihin liittyy muu oikeus, joka saattaa vaikuttaa niiden
soveltuvuuteen vakuutena sen rahapoliittisen operaation eräpäivään
saakka, jossa niitä käytetään.
Toisessa jäsenvaltiossa olevien eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaa-
tioihin hyväksyttävien kakkoslistan arvopapereiden käyttö on
mahdollista, eli vastapuoli voi saada luottoa kotimaansa kansalliselta
keskuspankilta toisessa jäsenvaltiossa olevia arvopapereita vastaan (ks.
kohta 6.6).
Kakkoslistan arvopaperit kelpaavat käytettäväksi käänteisissä avomark-
kinaoperaatioissa ja maksuvalmiusluotoissa. Kakkoslistan arvopapereita
ei yleensä käytetä eurojärjestelmän suorissa kaupoissa.
6.4 Riskienhallintamenetelmät
Eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa käytettävien arvopaper-
eiden riskejä valvotaan, jotta eurojärjestelmää voitaisiin suojata
taloudellisilta tappioilta siinä tapauksessa, että arvopaperit joudutaan
realisoimaan vastapuolen laiminlyönnin takia. Eurojärjestelmän käytössä
olevia riskienhallintamenetelmiä kuvataan kehikossa 7.
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 38
(53) Jos kansalliset keskuspankit sallisivat käyttää sellaisia instrumentteja, jotka ovat
maturiteetiltaan lyhyempiä kuin ne rahapoliittiset operaatiot, joissa niitä käytetään,vastapuolet joutuisivat korvaamaan tällaiset arvopaperit toisilla eräpäivänä tai ennen
sitä.
▼B
6.4.1Alkumarginaalit
Eurojärjestelmä soveltaa alkumarginaaleja, joiden mukaisesti tietty
prosenttimäärä myönnetynlikviditeetin määrästä lisätään arvopapereiden
vaadittuun arvoon. Kahta erisuuruista alkumarginaalia sovelletaan sen
mukaan, kuinka kauan arvopaperien riski kohdistuu eurojärjestelmään:
— 1 prosentin marginaali päivänsisäisissä ja yön yli -luotoissa
— 2 prosentin marginaali luotto-operaatioissa, joissa alkuperäinen
maturiteetti on yli yhden pankkipäivän.
Alkumarginaaleja ei sovelleta likviditeettiä vähentäviin operaatioihin.
6.4.2Ykköslistan arvopapereihin sovellettavat riskienhallintamenetelmät
Myönnettyyn likviditeettiin sovellettavan alkumarginaalin lisäksi euro-
järjestelmä käyttää erityisiä riskienhallintamenetelmiä vastapuolen
tarjoamien arvopaperien tyypistä riippuen. EKPpäättää ykköslistan
arvopapereihin sovellettavista riskienhallintamenetelmistä ottaen
huomioon jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien erot. Ykköslistan arvopa-
pereiden riskienhallintamenetelmät ovat yleisesti ottaen yhdenmukaiset
koko euroalueella(54). Ykköslistan arvopapereiden riskienhallinta kattaa
seuraavat keskeiset alueet:
— Yksittäisiin velkainstrumentteihin sovelletaan erityistä ”markkina-
arvon aliarvostusta”. Aliarvostuksessa vähennetään tietty prosent-
timäärä arvopaperin markkina-arvosta. Aliarvostuksen suuruus
määräytyy velkainstrumenttien jäljellä olevan maturiteetin ja koron
mukaan, kuten kehikossa 8 on esitetty.
— Markkina-arvon aliarvostusta ei sovelleta likviditeettiä vähentäviin
operaatioihin.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 39
(54) Koska vastapuolten arvopaperitoimituksissa kansallisille keskuspankeille saatetaan
jäsenvaltioiden toiminnallisten erojen takia noudattaa eri menettelytapoja (kansallisessakeskuspankissa oleva vakuussammio tai yksilöityihin arvopapereihin perustuvattakaisinostosopimukset), arvostuksen ajoituksessa ja muissa arvostuskäytännöissä voi
esiintyä vähäisiä eroja.
▼B
— Riippuen sekä lainsäädännöstä että kansallisista toimintatavoista
kansalliset keskuspankit sallivat arvopapereiden sammioimisen ja/tai
edellyttävät kussakin yksittäisessä operaatiossa käytettävien arvopa-
pereiden ”korvamerkintää”. Sammiojärjestelmissä (pooling system)
vastapuoli varaa riittävän määrän arvopapereita keskuspankin
käyttöön tältä saatujen luottojen vakuudeksi. Yksittäiset arvopaperit
eivät siten liity mihinkään tiettyyn luotto-operaatioon. Sen sijaan
korvamerkintäjärjestelmässä (earmarking system) kukin luotto-oper-
aatio liittyy tiettyihin tunnistettavissa oleviin arvopapereihin.
— Arvopaperit arvostetaan päivittäin. Kansalliset keskuspankit laskevat
päivittäin arvopapereiden vaaditun arvon ottaen huomioon luotto-
kannan muutokset, kohdassa 6.5 määritellyt arvostusperiaatteet ja
vaaditun alkumarginaalin ja markkina-arvon aliarvostuksen.
— Jos arvopaperit eivät arvostuksen jälkeen vastaa tuona päivänä
laskettuja vaatimuksia, aiheuttaa tämä pyynnön muuttaa vakuuksia
tilanteen tasapainottamiseksi. Jottei muutospyyntöihin jouduttaisitarpeettoman usein, kansallisissa keskuspankeissa voidaan soveltaa
kynnyspistettä, joka on 1 % myönnetyn likviditeetin määrästä.
Kulloisestakin lainsäädännöstä riippuen kansalliset keskuspankit
voivat edellyttää, että muutospyyntöihin vastataan joko arvopaper-
eiden lisätoimituksilla tai maksusuorituksilla. Jos arvopapereiden
markkina-arvo laskee alle alemman kynnyspisteen, vastapuolen on
toimitettava lisää arvopapereita (tai rahaa). Jos taas arvopapereiden
markkina-arvo niiden uudelleenarvostuksen jälkeen ylittää ylemmän
kynnyspisteen, asianomainen kansallinen keskuspankki palauttaa
ylimääräiset arvopaperit (tai rahan) vastapuolelle (ks. kehikko 9).
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 40
▼B
— Sammiojärjestelmissä vastapuolet voivat päivittäin korvata arvopa-
pereita toisilla arvopapereilla.
— Korvamerkintäjärjestelmissä kansalliset keskuspankit saattavat antaa
luvan korvata arvopaperit toisilla.
— EKPvoi milloin tahansa poistaa yksittäisiä velkainstrumentteja
ykköslistalta(55).
6.4.3Kakkoslistan arvopapereihin sovellettavat riskienhallintamenetelmät
Kakkoslistan arvopapereiden asianmukaisista riskienhallintamenetel-
mistä vastaa se kansallinen keskuspankki, joka on ottanut arvopaperit
omalle kakkoslistalleen. Kansallisten keskuspankkien riskienhallintame-
netelmät edellyttävät EKP:n hyväksyntää. Eurojärjestelmän tavoitteena
on varmistaa, ettei euroalueella harjoiteta syrjintää kakkoslistan
arvopapereiden riskienhallintamenetelmiä perustettaessa. Kakkoslistan
arvopapereihin sovellettava markkina-arvon aliarvostus kuvastaa niitä
erityisiä riskejä, joita näihin arvopapereihin liittyy ja on käytäntönä
vähintään yhtä tiukka kuin ykköslistan arvopapereiden markkina-arvon
aliarvostus. Markkina-arvon aliarvostuksen kannalta kakkoslistan arvo-
paperit jaetaan ominaisuuksiensa ja likvidiytensä perusteella neljään
ryhmään (ks. kehikko 10). Riskienhallintamenetelmät perustuvat arvo-
paperin koron volatiliteettiin, koron suuruuteen, oletettuun
realisointiaikaan ja maturiteettiin.
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 41
(55) Velkainstrumentti, joka on käytössä jossakin eurojärjestelmän luotto-operaatiossa
ajankohtana, jolloin se poistetaan ykköslistalta, onpoistettava 20 pankkipäivän kuluessa
siitä päivästä, jolloin se poistettiin ykköslistalta.
▼B
1 Osakkeet
2 Jälkimarkkinakelpoiset likvidiydeltään rajalliset velkain-
strumentit
Valtaosa kakkoslistan arvopapereista kuuluu tähän ryhmään. Vaikka
arvopaperit saattavat jossakin määrin poiketa toisistaan likvidiy-
deltään, ne ovat yleensä samanlaisia siinä suhteessa, että niillä on
pienet jälkimarkkinat, niiden hintoja ei välttämättä noteerata päivittäin
ja niillä tehdyt tavanomaisen suuruiset kaupat saattavat vaikuttaa
hintoihin.
3 Epälikvidit velkainstrumentit, joilla on erityispiirteitä
Nämä arvopaperit ovat jossakin suhteessa jälkimarkkinakelpoisia,
mutta niiden realisointi markkinoilla vaatii tavanomaista pitemmän
ajan. Tämä pätee sellaisiin arvopapereihin, jotka eivät yleensä ole
jälkimarkkinakelpoisia, mutta joilla on jälkimarkkinakelpoisuutta
luovia erityispiirteitä, kuten esimerkiksi markkinahuutokauppamenet-
tely (jos arvopapereita on realisoitava) ja hinnan päivittäinen arvostus.
4 Ei-jälkimarkkinakelpoiset velkainstrumentit
Nämä instrumentit ovat käytännössä ei-jälkimarkkinakelpoisia, joten
niiden likvidiys on joko erittäin vähäinen tai olematon.
Kansalliset keskuspankit tekevät ehdotuksia kakkoslistan arvopaper-
eiden luokittelemisesta näihin neljään ryhmään. Luokittelu edellyttää
EKP:n hyväksyntää.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 42
▼B
Jos kakkoslistan vaihtuvakorkoisten arvopapereiden koron uudellee-
nasetanta toteutetaan yksiselitteisellä, selkeällä ja
markkinakäytäntöjen mukaisella sekä EKP:n hyväksymällä tavalla,
niiden maturiteetti määritellään viimeisimmän koronasetantapäivän ja
eräpäivän väliseksi ajaksi riippumatta siitä, mihin likvidiysryhmään
arvopaperi kuuluu.
Kansalliset keskuspankit soveltavat kakkoslistan arvopapereiden
vakuusmuutospyynnöissä samaa kynnyspistettä (jos sellaisesta on
sovittu) kuin ykköslistan arvopapereiden tapauksessa. Kakkoslistan
arvopapereita hyväksyessään kansalliset keskuspankit voivat myös
soveltaa limiittejä, vaatia lisätakauksia ja milloin tahansa poistaa
yksittäisiä arvopapereita kakkoslistoiltaan.
6.5 Arvopapereiden arvostusperiaatteet
Määrittäessään käänteisoperaatioissa käytettävien arvopapereiden arvoa
eurojärjestelmä noudattaa seuraavia periaatteita:
— Eurojärjestelmä yksilöi kullekin jälkimarkkinakelpoiselle ykkös- tai
kakkoslistan kelpoisuusvaatimukset täyttävälle arvopaperille yhden
viitemarkkinapaikan hinnan määrittämiseksi. Jos arvopapereita
listataan tai noteerataan tai niillä käydään kauppaa useammassa
kuin yhdessä markkinapaikassa, vain yhtä näistä markkinapaikoista
käytetään hinnan määrittämiseen.
— Eurojärjestelmä määrittää kunkinviitemarkkinapaikan edustavimman
hinnan, jota käytetään markkina-arvojen laskemiseen. Jos useampia
kuin yksi hinta noteerataan, käytetään alinta hintaa (normaalisti
ostohinta).
— Jälkimarkkinakelpoisten arvopapereiden arvo lasketaan arvos-
tuspäivää edeltävän pankkipäivän edustavimman hinnan perusteella.
— Ellei tietylle arvopaperille ole saatavissa edustavaa hintaa arvos-
tuspäivää edeltävältä pankkipäivältä, käytetään viimeistä
kaupantekohintaa. Jos kaupantekohintaakaan ei ole käytettävissä,
asianomainen kansallinen keskuspankki määrittää hinnan ottaen
huomioon sen hinnan, jolla arvopaperilla on käyty viimeksi kauppaa
viitemarkkinoilla.
— Velkainstrumentin markkina-arvo lasketaan kertynyt korko mukaan
lukien.
— Kansallisten oikeusjärjestelmien ja toimintatapojen erojen takia
arvopaperista käänteisoperaation voimassaoloaikana saatua tuottoa
(esimerkiksi kuponkimaksu) saatetaan käsitellä eri tavoin kansalli-
sissa keskuspankeissa. Jos tuotto siirretään vastapuolelle, kansalliset
keskuspankit varmistavat ennen sen siirtoa, että operaatiot pysyvät
täysimääräisesti katettuina riittävällä määrällä vakuusmateriaalia.
Kansalliset keskuspankit pyrkivät varmistamaan, että tuoton käsit-
telyn taloudellinen vaikutus vastaa tilannetta, jossa tuotto siirretään
vastapuolelle maksupäivänä(56).
— Se kansallinen keskuspankki, joka on ottanut ei-jälkimarkkinakel-
poisen kakkoslistan arvopaperin omalle kakkoslistalleen, määrittää
arvostusperiaatteet erikseen.
6.6 Toisessa jäsenvaltiossa olevien vakuuskelpoisten arvopapereiden
käyttö
Eurojärjestelmän vastapuolet voivat käyttää vakuuskelpoisia arvopaper-
eita, jotka sijaitsevat toisessa jäsenvaltiossa, ts.ne voivat hankkia luottoa
sijoittautumisjäsenvaltionsa kansalliselta keskuspankilta toisessa jäsen-
valtiossa olevia arvopapereita vastaan. Toisessa jäsenvaltiossa olevan
vakuusmateriaalin käyttö on mahdollista kaikkien sellaisten operaa-
tioiden suorittamiseksi, joissa eurojärjestelmä myöntää likviditeettiä
vakuuskelpoisia arvopapereita vastaan. Kansalliset keskuspankit (ja
EKP) ovat kehittäneet menetelmän, jolla varmistetaan, että kaikkia
muissa jäsenvaltioissa olevia vakuuskelpoisia arvopapereita voidaan
käyttää. Menetelmää kutsutaan kirjeenvaihtajakeskuspankkimalliksi.
Tässä mallissa kansalliset keskuspankit toimivat toistensa (ja EKP:n)
omaisuudensäilyttäjinä (”kirjeenvaihtajina”) eli säilyttävät toistensa
arvopapereita, jotka on hyväksytty niiden paikallisiin säilytys- tai
selvitysjärjestelmiin. Mallia voidaan käyttää kaikkien vakuuskelpoistenarvopapereiden yhteydessä. Eräitä erityisratkaisuja voidaan soveltaa ei-
jälkimarkkinakelpoisiin instrumentteihin tai sellaisiin kakkoslistan2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 43
(56) Kansalliset keskuspankit voivat päättää olla hyväksymättä käänteisoperaatioihin
velkainstrumentteja ja osakkeita, joiden tuotto (esimerkiksi kuponkimaksu) tai joihinliittyvä maksu (tai muu osakkeeseen liittyvä oikeus, joka saattaa vaikuttaa senkäytettävyyteen operaatioissa) syntyy ajalta ennen rahapoliittisen operaation eräpäivää
(ks. kohdat 6.2 ja 6.3).
▼B
epälikvideihin arvopapereihin, joilla on erityispiirteitä ja joita ei voida
siirtää arvopaperikaupan selvitysjärjestelmän kautta(57). Kirjeenvaihtaja-
keskuspankkimallin avulla arvopapereita voidaan käyttää
kaikentyyppisten eurojärjestelmän luotto-operaatioiden vakuutena(58).
Kirjeenvaihtajakeskuspankkimallin lisäksi voidaan käyttää EU-maiden
arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien välisiä hyväksyttyjä linkkejä
arvopapereiden siirtämiseksi maasta toiseen(59).
6.6.1Kirjeenvaihtajakeskuspankkimalli
Oheinen kuvio 3 havainnollistaa kirjeenvaihtajakeskuspankkimallin
toimintaa.
KUVIO 3
Kirjeenvaihtajakeskuspankkimalli
Kaikki kansalliset keskuspankit pitävät toisilleen arvopaperitilejä
mahdollistaakseen toisessa jäsenvaltiossa olevien vakuuskelpoisten
arvopapereiden käytön. Kirjeenvaihtajakeskuspankkimallin mukainen
menettely riippuu siitä, onko vakuuskelpoiset arvopaperit korvamerkitty
tiettyyn yksittäiseen operaatioon vai onko ne sammioitu(60).
— Korvamerkintäjärjestelmässä vastapuolen kotimaan keskuspankin
hyväksyttyä vastapuolen luottopyynnön vastapuoli antaa ohjeet
(tarvittaessa oman omaisuudensäilyttäjänsä kautta) sen maan arvo-
paperikaupan selvitysjärjestelmään, jossa vastapuolen arvopapereita
säilytetään, näiden arvopapereiden siirtämiseksi tuon maan keskus-
pankkiin kotimaan keskuspankin lukuun. Kun
kirjeenvaihtajakeskuspankki on ilmoittanut kotimaan keskuspankille
ottaneensa vakuuden vastaan, kotimaan keskuspankki siirtää rahat
vastapuolelle. Keskuspankit eivät siirrä varoja ennen kuin ne ovat
varmoja, että kirjeenvaihtajakeskuspankki on vastaanottanut vasta-
puolen arvopaperit. Pystyäkseen noudattamaan maksu- ja
toimitusaikoja vastapuolet voivat tallettaa arvopapereita etukäteen2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 44
(57) Lisätietoja on esitteessä ”CCBM Brochure”, joka on saatavissa EKP:n www-sivustossa
(www.ecb.int).
(58) EKPvoi antaa kansallisille keskuspankeille luvan myöntää päivänsisäistä luottoa
tietyntyyppisiä ”ulkomaisia” velkainstrumentteja vastaan (ks. alaviite 47). Tällaisia
velkainstrumentteja ei kuitenkaan voida käyttää vakuutena euroalueella, jos nesijaitsevat toisessa jäsenvaltiossa.
(
59) Mikäli kansallisella keskuspankilla on tili toisessa maassa sijaitsevassa arvopaper-
ikaupan selvitysjärjestelmässä, voidaan vakuuskelpoisia arvopapereita käyttää tämän
tilin kautta, jos eurojärjestelmä on hyväksynyt tilin käytön. Irlannin keskuspankille on
elokuussa 2000 annettu lupa avata tällainen tili Euroclear-selvitysjärjestelmässä. Tilinkautta voidaan käyttää kaikkia Euroclearissä säilytettäviä vakuuskelpoisia arvopaper-eita, mukaan lukien sellaiset vakuuskelpoiset arvopaperit, jotka on siirretty Eurocleariinhyväksyttyjen linkkien välityksellä.
(
60) Lisätietoja osassa 6.4.1 ja esitteessä ”CCBM Brochure”.
▼B
kirjeenvaihtajakeskuspankkeihin kotimaan keskuspankkiensa lukuun
kirjeenvaihtajakeskuspankkimallin mukaista menettelyä hyväksi
käyttäen.
— Sammiojärjestelmässä vastapuoli voi milloin tahansa siirtää arvopa-
pereita kirjeenvaihtajakeskuspankkiin kotimaan keskuspankin
lukuun. Kun kirjeenvaihtajakeskuspankki on informoinut kotimaan
keskuspankkia arvopapereiden vastaanotosta, kotimaan keskuspankki
siirtää nämä arvopaperit vastapuolen sammiotilille.
Kirjeenvaihtajakeskuspankkimalli on vastapuolten käytössä klo 9.00
alkaen EKP:n aikaa (Keski-Euroopan aikaa) jokaisena eurojärjestelmän
pankkipäivänä. Vastapuolen, joka haluaa käyttää kirjeenvaihtajakeskus-
pankkimallia, on ilmoitettava asiasta sille kansalliselle keskuspankille,
josta se haluaa saada luottoa — kotimaansa keskuspankille — ennen klo
16.00:ta EKP:n aikaa (Keski-Euroopan aikaa). Vastapuolen on lisäksi
huolehdittava siitä, että vakuudet toimitetaan kirjeenvaihtajakeskus-
pankin tilille viimeistään klo 16.45 EKP:n aikaa (Keski-Euroopan
aikaa). Jos toimeksiannot tai toimitukset eivät ole näiden määräaikojen
mukaisia, ne otetaan huomioon vasta seuraavana päivänä myönnettävää
luottoa varten. Kun vastapuolet ennakoivat tarpeen käyttää kirjeenvaih-
tajakeskuspankkimallia myöhäisenä ajankohtana, niiden tulisi
mahdollisuuksien mukaan toimittaa arvopaperit etukäteen (ennakkotal-
letuksena). Poikkeustapauksissa tai rahapoliittisten operaatioiden niin
edellyttäessä EKPvoi päättää pidentää kirjeenvaihtajakeskuspankki-
mallin sulkemisaikaa TARGET-järjestelmän sulkemisaikaan.
6.6.2Eri jäsenvaltioissa toimivien arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien
väliset linkit
Kirjeenvaihtajakeskuspankkimallin lisäksi voidaan käyttää EU-maiden
arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien välisiä hyväksyttyjä linkkejä
arvopapereiden siirtämiseksi maasta toiseen.
KUVIO 4
Arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien väliset linkit
Arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien välisten linkkien avulla yhteen
selvitysjärjestelmään kuuluvat voivat pitää hallussaan toisessa selvi-
tysjärjestelmässä liikkeeseen laskettuja arvopapereita kuulumatta tuohon
järjestelmään. Ennen kuin linkit voidaan hyväksyä käytettäviksi euro-
järjestelmän luotto-operaatioiden vakuuksien siirtoon, on arvioitava,
täyttävätkö ne EU-maiden arvopaperikaupan selvitysjärjestelmille
asetetut vaatimukset(61)(62).
Eurojärjestelmän kannalta sekä kirjeenvaihtajakeskuspankkimalli että eri
EU-jäsenvaltioissa toimivien arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 45
(61) EKP:n www-sivustossa (www.ecb.int) on ajantasainen luettelo hyväksytyistä linkeistä.
(62) Ks.”Standards for the use of EU securities settlement systems in ESCB credit
operations” , tammikuu 1998.
▼B
väliset linkit täyttävät saman tehtävän eli mahdollistavat toisessa
jäsenvaltiossa olevien vakuuksien käytön. Toisin sanoen kummankin
järjestelmän avulla vastapuolet voivat saada luottoa kotimaansa keskus-
pankilta myös sellaisia vakuuksia vastaan, jotka on laskettu liikkeeseen
jossakin toisessa maassa toimivassa arvopaperikaupan selvitysjärjes-
telmässä. Tämä tehtävä toteutetaan kirjeenvaihtajakeskuspankkimallissa
eri tavoin kuin arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien välisiä linkkejä
käytettäessä. Kirjeenvaihtajakeskuspankkimallissa yhteys maiden välillä
toimii kansallisten keskuspankkien kautta. Keskuspankit toimivat
toistensa omaisuudensäilyttäjinä. Linkkejä käytettäessä yhteys maiden
välillä toimii arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien avulla. Selvitysjär-
jestelmät avaavat keskenään kirjaustilin. Kirjeenvaihtajakeskuspankkiin
talletettuja arvopapereita voidaan käyttää vain eurojärjestelmän luotto-
operaatioiden vakuutena. Linkin välityksellä arvopapereita voidaan
käyttää sekä eurojärjestelmän luotto-operaatioiden vakuutena että mihin
tahansa muuhun vastapuolen valitsemaan tarkoitukseen. Linkkejä
käytettäessä arvopaperit ovat vastapuolen omalla tilillä sen kotimaassa
olevassa arvopaperikaupan selvitysjärjestelmässä eikä vastapuoli tarvitse
omaisuudensäilyttäjää.
LUKU 7
7 VÄHIMMÄISVARANNOT (63).
7.1 Yleistä
EKPvaatii luottolaitoksia pitämään vähimmäisvarantoja kansallisissa
keskuspankeissa olevilla tileillä eurojärjestelmän vähimmäisvarantojär-
jestelmän mukaisesti. Eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmän
oikeudellisesta perustasta säädetään EKPJ:n perussäännön artiklassa 19,
Euroopan unionin neuvoston asetuksessa (EY) Euroopan keskuspankin
soveltamista vähimmäisvarannoista ja EKP:n asetuksessa vähimmäisvar-
annoista. EKP:n asetuksella vähimmäisvarannoista taataan se, että
eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmän ehdot ovat koko euro-
alueella yhdenmukaiset.
Kuinka suuria vähimmäisvarantoja kunkin laitoksen on pidettävä,
määräytyy laitoksen varantopohjan perusteella. Eurojärjestelmän vähim-
mäisvarantojärjestelmässä osapuolet voivat hyödyntää
keskiarvoistamista. Tämä merkitsee sitä, että varantovelvoitteen täytty-
minen määritellään sen mukaan, mikä on osapuolen varantotilin
keskimääräinen kalenteripäivän lopun saldo kuukauden pituisen pitoa-
janjakson aikana. Laitosten vähimmäisvarannoille maksetaan korkoa,
joka on sama kuin eurojärjestelmän perusrahoitusoperaatioiden korko.
Eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmällä pyritään pääasiassa
seuraaviin rahapoliittisiin päämääriin:
—Rahamarkkinakorkojen vakauttaminen
Eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmän keskiarvoistamisen
tarkoituksena on helpottaa rahamarkkinakorkojen vakauttamista
kannustamalla laitoksia tasoittamaan likviditeetin tilapäisten vaihte-
lujen vaikutuksia.
—Rakenteellisen keskuspankkirahoituksen tarpeen luominen tai
lisääminen
Eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmällä voidaan luoda
rakenteellinen keskuspankkirahoituksen tarve tai lisätä sitä. Näin
voidaan osaltaan parantaa eurojärjestelmän kykyä toimia tehokkaasti
likviditeetin tarjoajana.
Vähimmäisvarantovelvoitetta soveltaessaan EKP:n on noudatettava
eurojärjestelmälle perustamissopimuksen 105 artiklan 1 kohdassa ja
EKPJ:n perussäännön 2 artiklassa määriteltyjä tavoitteita. Näihin
tavoitteisiin kuuluu mm. estää sellainen epäsuotava kehitys, että
rahoituksenvälitys siirtyisi merkittävässä määrin pankkien ulkopuolelle
tai pois maasta.
7.2 Vähimmäisvarantojärjestelmän alaiset laitokset
EKPJ:n perussäännön 19.1 artiklan mukaan EKP vaatii jäsenvaltioihin
sijoittautuneita luottolaitoksia pitämään vähimmäisvarantoja. Tämä
merkitsee sitä, että eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmän
alaisia ovat myös sellaisen yhteisön euroalueella olevat sivukonttorit,2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 46
(63) EKP:n soveltamia vähimmäisvarantoja koskevat säädökset ovat 23. marraskuuta 1998
annettu Euroopan unionin neuvoston asetus (EY) N:o 2531/98 ja 1. joulukuuta 1998annettu EKP:n asetus (EY) N:o 2819/98 vähimmäisvarantojen soveltamisesta (EKP/
1998/15). Tämän luvun sisältö on annettu vain taustatietona.
▼B
jonka kotipaikka on euroalueen ulkopuolella. Euroalueelle sijoittautu-
neiden luottolaitosten sivukonttorit euroalueen ulkopuolella eivät
kuitenkaan ole eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmän alaisia.
EKPvoi vapauttaa tervehdyttämis- tai selvitystilamenettelyyn joutuneet
laitokset eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmään liittyvistä
velvoitteista. Euroopan keskuspankin soveltamia vähimmäisvarantoja
koskevan Euroopan unionin neuvoston asetuksen (EY) ja EKP:n
vähimmäisvarantoja koskevan asetuksen mukaan EKPvoi syrjintää
harjoittamatta vapauttaa myös muita laitosryhmiä eurojärjestelmän
vähimmäisvarantojärjestelmän velvoitteista, jos velvoitteiden asetta-
minen näille laitoksille ei vastaa eurojärjestelmän
vähimmäisvarantojärjestelmän tarkoitusta. Vapauttamispäätöksiä
tehdessään EKPottaa huomioon ainakin yhden seuraavista kriteereistä:
— Laitoksen toiminnoilla on jokin erityistarkoitus.
— Laitos ei harjoita aktiivista pankkitoimintaa ja kilpaile muiden
luottolaitosten kanssa.
— Kaikki laitoksen talletukset on korvamerkitty alueellista ja/tai
kansainvälistä kehitysapua palveleviin tarkoituksiin.
EKPlaatii listaneurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmään kuulu-
vista laitoksista ja ylläpitää sitä. EKPjulkistaa listan myös niistä
laitoksista, jotka on vapautettu eurojärjestelmän vähimmäisvarantojär-
jestelmän mukaisista velvoitteistaan muista syistä kuin
tervehdyttämismenettelyyn joutumisen vuoksi(64). Vastapuolet voivat
käyttää näitä listoja tarkistaakseen, onko niillä velkoja toiselle vähim-
mäisvarantovelvoitteen alaiselle laitokselle. Listoja, jotka ovat yleisön
saatavana viimeisenä eurojärjestelmän pankkipäivänä kunakin kalenter-
ikuukautena, käytetään seuraavan pitoajanjakson varantopohjaa
laskettaessa.
7.3 Vähimmäisvarannoista määrääminen
a) Varantopohja ja varantoprosentit
Laitoksen varantopohja määritellään suhteessa sen tase-eriin. Tase-
tiedot ilmoitetaan kansallisille keskuspankeille EKP:nyleisenraha-ja
pankkitilastoinnin mukaisesti (ks. kohta 7.5)(65). Jos laitosta koskee
laaja tiedonantovelvollisuus, sen varantopohja kullakin pitoajanjak-
solla määritellään jaksoa edeltävän kalenterikuukauden lopun
tasetietojen mukaan.
EKP:n raha- ja pankkitilastoinnin säännökset mahdollistavat sen, että
pienet laitokset voidaanvapauttaa osastatiedonantovelvollisuuksiaan.
Tällaisten laitosten tarvitsee ilmoittaa vain suppea määrä tasetietoja
neljännesvuosittain (vuosineljänneksen lopun tasetietoina), ja ilmoi-
tusten määräaika on pitempi kuin suuremmilla laitoksilla. Tällaisten
pienten laitosten varantopohja määritellään siten, että niiden ilmoit-
tamien kunkin vuosineljänneksen lopun tasetietojen perusteella
määritellään kuukauden viipeellä varantopohja kolmea seuraavaa
kuukauden pituista pitoajanjaksoa varten.
EKP:n soveltamia vähimmäisvarantoja koskevan Euroopan unionin
neuvoston asetuksen (EY) mukaan EKP:llä on oikeus sisällyttää
laitosten varantopohjaan varainhankinnasta sekätaseen ulkopuolisista
eristä laitoksille aiheutuneet velat. Eurojärjestelmän vähimmäisvar-antojärjestelmässä varantopohjaan lasketaan varsinaisesti vain
velkaerät ”talletukset”, ”liikkeeseen lasketut velkapaperit” ja ”raha-
markkinapaperit” (ks. kehikko 11).
Laitosten velkoja muille eurojärjestelmän vähimmäisvarantovelvoit-
teen alaisten laitosten listalla oleville laitoksille tai EKP:lle tai
kansallisille keskuspankeille ei sisällytetä varantopohjaan. Voidak-
seen vähentää varantopohjastaan velkaeriin ”liikkeeseen lasketut
velkapaperit” ja ”liikkeeseen lasketut rahamarkkinapaperit” sisältyvät
velkansa varantovelvollisille, liikkeeseenlaskijan tulee voida näyttää
toteen, kuinka suuri määrä näitä instrumentteja on muiden euro-
järjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmän alaisten laitosten
hallussa. Jos liikkeeseenlaskija ei pysty osoittamaan tätä määrää, se
voi tehdä kustakin näistä tase-eristä tietyn kiinteän prosent-
timäärän(
66) suuruisen vakiovähennyksen.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 47
(64) Listat ovat julkisia ja saatavissa EKP:n www-sivustosta (www.ecb.int).
(65) EKP:n raha- ja pankkitilastointia esitellään liitteessä 4.
(66) Ks. asetus (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/15) vähimmäisvarantojen soveltamisesta.
EKP:n www-sivustossa (www.ecb.int) on lisätietoja vakiovähennyksestä. Tietoja on
saatavissa myös kansallisten keskuspankkien www-sivustoista (ks. liite 5).
▼B
Varantoprosentit määrää EKPnoudattaen ylärajaa, joka on määritelty
Euroopan unionin neuvoston asetuksessa (EY) Euroopan keskus-
pankin soveltamista vähimmäisvarannoista. EKPsoveltaa
yhdenmukaista nollasta poikkeavaa varantoprosenttia suurimpaan
osaan varantopohjaan kuuluvista eristä. Tämä varantoprosentti
täsmennetään EKP:n vähimmäisvarantoja koskevassa asetuksessa.
Seuraaviin velkaeriin EKPsoveltaa varantoprosenttia 0: ”yli kahden
vuoden määräaikaistalletukset”, ”talletukset, joiden irtisanomisaika
on yli kaksi vuotta”, ”repomyynnit” ja ”yli kahden vuoden
velkapaperit” (ks. kehikko 11). EKPvoi muuttaa varantoprosentteja
milloin tahansa. EKPilmoittaa varantoprosenttien muutoksista ennen
sen pitoajanjakson alkua, jolloin muutos tulee voimaan.
b) Varantovelvoitteen laskeminen
Kunkin laitoksen varantovelvoitteen määrä lasketaan varantopohjana
olevista veloista niiden varantoprosenttien mukaan, joita sovelletaankuhunkin velkaerään.
Jokainen laitos tekee könttäsummavähennyksen varantovelvoittees-
taan kussakin jäsenvaltiossa, johon se on sijoittautunut.
Könttäsummavähennyksen suuruus täsmennetään EKP:n asetuksessa
vähimmäisvarannoista. Tällaisen vähennyksen myöntämisellä ei ole
vaikutusta eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmän alaisten
laitosten lakimääräisiin velvoitteisiin(
67).2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 48
(67) Laitokset, jotka saavat antaa tilastotietonsa konsolidoidusti ryhmänä EKP:n raha- ja
pankkitilastointia koskevan tiedonkeruun säännösten mukaisesti (ks. liite 4), voivattehdä vain yhden koko konsernia koskevan könttäsummavähennyksen, elleivät netoimita varantopohjaa ja varantotalletuksia koskevia tietojaan niin tarkasti eriteltyinä,että eurojärjestelmä voi tarkistaa niiden paikkansapitävyyden ja laadun sekä määritellä
varantovelvoitteen kullekin yksittäiselle ryhmään kuuluvalle laitokselle.
▼B
Kunkin pitoajanjakson varantovelvoitteen määrä pyöristetään
lähimpään euroon.
7.4 Varantotalletusten pitäminen
a) Pitoajanjakso
Pitoajanjakso on yksi kuukausi. Se alkaa kunkin kuukauden 24.
kalenteripäivänä ja päättyy seuraavan kuukauden 23. kalenteri-
päivänä.
b) Varantotalletukset
Jokaisen laitoksen on pidettävä vähimmäisvarantoaan sijoittautu-
misjäsenvaltionsa kansallisessa keskuspankissa olevalla yhdellä tai
useammalla varantotilillä. Jos laitoksella on jäsenvaltiossa useampi
kuin yksi toimipaikka, laitoksen hallinnollinen päätoimipaikka on
velvollinen täyttämään kaikkien kotimaisten toimipaikkojen yhteen-
lasketut vähimmäisvarannot(68). Jos laitoksella on toimipaikkoja
useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa, sen on pidettävä vähim-
mäisvarantoa kunkinsellaisen jäsenvaltion keskuspankissa,jossasillä
on toimipaikka. Varannon määrä lasketaan sen varantopohjan
mukaan, joka laitoksella kussakin jäsenvaltiossa on.
Laitosten kansallisissa keskuspankeissa olevia selvitystilejä voidaan
käyttää varantotileinä. Selvitystileillä olevia varantotalletuksia
voidaan käyttää päivän mittaan tapahtumien selvitykseen ja suor-
ituksiin. Kunkin laitoksen päivittäisen varannon määrä on sama kuin
sen varantotilin saldo päivän päättyessä.
Laitos voi pyytää kotijäsenvaltionsa kansalliselta keskuspankilta
lupaa pitää kaikkia vähimmäisvarantojaan välillisesti välittäjän
kautta. Tavallisesti mahdollisuus pitää vähimmäisvarantoja välittäjän
kautta on vain sellaisilla laitoksilla, joiden hallinnosta osa (esimer-
kiksi varainhankinta) on normaalistikin kyseisen välittäjän hoidossa
(esimerkiksi säästöpankkien ja osuuspankkien verkostot voivat
keskittää varantotalletuksensa). Välittäjän kautta tehtävistä vähim-
mäisvarantotalletuksista määrätään tarkemmin EKP:n asetuksessa
vähimmäisvarannoista.
c) Varantotalletusten korollisuus
Vähimmäisvarantotalletuksille maksetaan korkoa, joka on EKP:n
perusrahoitusoperaatioiden (kalenteripäivien määrällä painotettu)
keskimääräinen korko pitoajanjakson aikana kehikossa 12 esitetyn
kaavan mukaisesti laskettuna. Vähimmäisvarantovelvoitteen ylittä-
ville varantotalletuksille ei makseta korkoa. Varantotalletusten korko
maksetaan toisena KKP-pankkipäivänä sen pitoajanjakson päättymi-
sestä, jonka aikana korko kertyi.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 49
(68) Jos laitoksella ei ole hallinnollista päätoimipaikkaa jäsenvaltiossa, johon se on
sijoittautunut, sen tulee nimetä vastaava sivukonttori, joka on vastuussa kaikkienlaitoksen tuossa jäsenvaltiossa olevien toimipaikkojen yhteenlasketun vähimmäisvar-
antovelvoitteen täyttämisestä.
▼B
7.5 Varantopohjan ilmoittaminen ja tarkistaminen
Vähimmäisvarantovelvolliset laitokset laskevat itse varantopohjan erät,
joiden perusteella vähimmäisvarannot määräytyvät, ja ilmoittavat ne
kansallisille keskuspankeille EKP:n yleisen raha- ja pankkitilastoinnin
yhteydessä (ks. liite 4). Asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/15) 5
artiklassa määritellään, miten laitoksen varantopohja ja varantovelvoite
vahvistetaan ja miten niitä poikkeustapauksissa muutetaan.
Niille laitoksille, joilla on lupa toimia muiden laitosten välittäjinä
välillisten varantotalletusten tekemiseksi, on määritelty erityisiä tiedo-
nantovelvollisuuksiaEKP:nvähimmäisvarantoja koskevassaasetuksessa.
Varantotalletuksen tekeminen välittäjän kautta ei muuta näin varanto-
talletustaan pitävien laitosten tilastointiin liittyviä
tiedonantovelvollisuuksia.
EKP:llä ja kansallisilla keskuspankeilla on oikeus tarkistaa kerättyjen
tietojen paikkansapitävyys ja laatu Euroopan keskuspankin soveltamia
vähimmäisvarantoja koskevan Euroopan unionin neuvoston asetuksen
(EY) mukaisesti.
7.6 Vähimmäisvarantovelvoitteen täyttämättä jättäminen
Vähimmäisvarantovelvoitteen täyttämättä jättämisestä on kyse silloin,
kun pitoajanjakson ajalta laskettu keskimääräinen kalenteripäivän lopun
saldo laitoksen varantotilillä (-tileillä) alittaa laitokselle tuoksi pitoajan-
jaksoksi määrätyn varantovelvoitteen.
Jos jokin laitos ei pysty täyttämään koko varantovelvoitettaan tai osaa
siitä,EKP:lläonEuroopankeskuspankinsoveltamia vähimmäisvarantoja
koskevanEuroopanunioninneuvostonasetuksen(EY)mukaisestioikeus
määrätä sille mikä tahansa seuraavista seuraamuksista:
— Varantovelvoitteen täyttämättä jääneelle osalle laskettu ylimääräinen
korko, joka on korkeintaan 5 prosenttiyksikköä maksuvalmiusluoton
korkoa korkeampi.
— Varantovelvoitteen täyttämättä jääneelle osalle laskettu ylimääräinen
korko, joka on korkeintaan kaksi kertaa maksuvalmiusluoton koron
suuruinen.
— Velvoite tehdä EKP:hen tai kansalliseen keskuspankkiin koroton
talletus, joka on korkeintaan kolme kertaa varantovelvoitteen
täyttämättä jääneen osan suuruinen. Talletuksen juoksuaika ei saa
olla pitempi kuin ajanjakso, jonka aikana laitos ei täyttänyt
varantovelvoitettaan.
Jos laitos ei täytä muita velvollisuuksiaan, joita sillä on eurojärjestelmän
vähimmäisvarantojärjestelmään liittyvien EKP:n asetusten ja päätösten
nojalla (esimerkiksi jos joitakin tarvittavia tietoja ei toimiteta ajoissa tai
jos tiedot ovat puutteellisia), EKP:llä on valtuus määrätä seuraamuksia
sen mukaan kuin säädetään asetuksessa (EY) N:o 2532/98 Euroopan
keskuspankinvaltuuksistamäärätä seuraamuksiajaasetuksessa(EY)N:o
2157/1999 Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 50
▼B
(EKP/1999/4). EKP:n johtokunta voi määritellä ja julkistaa periaatteet,
joiden mukaan se soveltaa Euroopan keskuspankin soveltamista
vähimmäisvarannoista annetun asetuksen (EY) N:o 2531/98 7 artiklan
1 kohdassa säädettyjä seuraamuksia(69).
Jos vähimmäisvarantovelvoitteiden rikkomus on vakava, eurojärjestelmä
voi lisäksi sulkea vastapuolen määräajaksi pois avomarkkinaoperaa-
tioista.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 51
(69) Nämä periaatteet julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 11.2.2000
ilmoituksena, jonka otsikko oli ”Euroopan keskuspankin ilmoitus vähimmäisvaranto-
velvoitteen rikkomisesta koituvien seuraamusten määräämisestä”.
▼B
LIITTEET
Liite 1
Esimerkkejä rahapoliittisista operaatioista ja menettelyistä
Esimerkit
1. Likviditeettiä lisäävä käänteisoperaatio kiinteäkorkoisena huutokauppana
2. Likviditeettiä lisäävä käänteisoperaatio vaihtuvakorkoisena huutokauppana
3. EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku vaihtuvakorkoisena huutokauppana
4. Likviditeettiä vähentävä valuuttaswap vaihtuvakorkoisena huutokauppana5. Likviditeettiä lisäävä valuuttaswap vaihtuvakorkoisena huutokauppana6. Riskienhallintamenetelmät
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 52
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 53
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 54
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 55
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 56
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 57
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 58
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 59
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 60
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 61
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 62
▼B
Liite 2
Sanasto
Alkamispäivä (start date): Päivä, jona rahapoliittinen operaatio alkaa. Takaisi-
nostosopimuksiin ja valuuttaswapeihin perustuvissa operaatioissa alkamispäivä
vastaa ostopäivää.
Alkumarginaali (initial margin): Riskienhallintatoimi, jota sovelletaan käänteiso-
peraatioissa ja joka tarkoittaa sitä, että transaktiota varten vaadittava vakuus on
yhtä suuri kuin vastapuolelle myönnettävä luotto lisättynä alkumarginaalin
arvolla.Eurojärjestelmäsoveltaaalkumarginaaleja, jotkaoneriytettysenmukaan,
kuinka kauan vastapuolen riski kohdistuu eurojärjestelmään kussakin transak-
tiossa.
Amerikkalainen huutokauppa (American auction): Katso monikorkoinen huuto-
kauppamenettely.
Arvo-osuuksiksi muuttaminen (dematerialisation): Fyysisten saantotodistusten tai
-asiakirjojen poistaminen käytöstä siten, että raha- ja pääomamarkkinainstru-
mentit ovat olemassa ainoastaan tilikirjauksina.
Arvopaperikeskus (central securities depository, CSD): Arvopaperien säilytysjär-
jestelmä, jokamahdollistaa arvopaperitapahtumien käsittelyn tilikirjausten avulla.
Järjestelmä voi toimia fyysisten arvopaperien pysäytysjärjestelmänä tai arvo-
osuusjärjestelmänä (jolloin arvopaperit ovat olemassa ainoastaan elektronisina
kirjauksina). Säilytyksen lisäksi arvopaperikeskuksessa voidaan hoitaa kauppojen
vahvistaminen, selvitys sekä maksut ja toimitukset.
Arvostuspäivä (valuation date): Päivä, jona luottotoimien kohteena olevat
arvopaperit arvostetaan.
Avomarkkinaoperaatio (open market operation): Keskuspankin aloitteesta
rahoitusmarkkinoilla toteutettava operaatio, joka sisältää jonkin seuraavista
transaktioista: 1) arvopaperien suora osto tai myynti (avista- tai termiinikaup-
pana), 2) arvopaperien osto tai myynti takaisinostosopimuksin, 3) lainan
antaminen tai ottaminen vakuuksia vastaan, 4) keskuspankin velkasitoumusten
liikkeeseenlasku tai 5) talletusten kerääminen.
EKP:n aika (ECB time): EKP:n sijaintipaikan aika.
Eräpäivä (maturity date): Päivä, jona rahapoliittinen operaatio päättyy.
Takaisinostosopimuksen tai swapin yhteydessä eräpäivä vastaa takaisinos-
topäivää.
ETA-maat (Euroopan talousalueen maat) (EEA [European Economic Area]
countries): Euroopan unionin jäsenvaltiot sekä Islanti, Liechtenstein ja Norja.
Etukäteen määrätty korko (pre-fixed coupon): Vaihtuvakorkoisen instrumentin
korko, joka määräytyy sen mukaan, mikä käytetyn viiteindeksin arvo on tiettynä
päivänä (tiettyinä päivinä) ennen koron kertymisajan alkua.
Euroalue(euro area): Alue, jonka muodostavat ne EU:n jäsenvaltiot, jotka ovat
ottaneet käyttöön euron yhteisenä rahanaan perustamissopimuksen mukaisesti.
Eurojärjestelmä (Eurosystem): EKPja niiden EU:n jäsenvaltioiden kansalliset
keskuspankit, jotka ovat ottaneet yhteisen rahan käyttöön perustamissopimuksen
mukaisesti.
Eurojärjestelmän pankkipäivä (Eurosystem business day): Sellainen päivä, jona
EKPja ainakin yksi kansallinen keskuspankki on avoinna eurojärjestelmän
rahapoliittisten operaatioiden toteuttamista varten.
Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) (European System of Central Banks,
ESCB): Euroopan keskuspankki (EKP) ja EU:n jäsenvaltioiden kansalliset
keskuspankit. (On huomattava, että niiden jäsenvaltioiden kansallisilla keskus-
pankeilla, jotka eivät ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa perustamissopimuksen
mukaisesti,säilyykansallisenlainmukainenrahapoliittinen toimivalta, eivätkä ne
siis osallistu eurojärjestelmän rahapolitiikan harjoittamiseen.)
Haircut: Katso markkina-arvon aliarvostus.
Hienosäätöoperaatio (fine-tuning operation): Eurojärjestelmän satunnaisesti
toteuttama avomarkkinaoperaatio, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tasoittaa
markkinoiden likviditeetin odottamattomia vaihteluja.
Hollantilainen huutokauppa (Dutch auction, single-rate auction): Katso yksikor-
koinen huutokauppamenettely.
Huutokauppamenettely (tenderprocedure):Menettely,jollakeskuspankkilisäätai
vähentää markkinoiden likviditeettiä. Menettely perustuu vastapuolilta saatuihin
keskenään kilpaileviin tarjouksiin. Kilpailukykyisimmät tarjoukset hyväksytään
ensin, kunnes koko se likviditeettimäärä, jonka keskuspankki halusi lisätä tai
vähentää, on käytetty.
ISIN-koodi (International Securities Identification Number, ISIN): Rahoitusmark-
kinoilla liikkeeseen lasketuille arvopapereille annettu kansainvälinen koodi.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 63
▼B
Jälkikäteen määrätty korko (post-fixed coupon): Vaihtuvakorkoisen instrumentin
korko, joka määräytyy sen mukaan, mikä käytetyn viiteindeksin arvo on tiettynä
päivänä (tiettyinä päivinä) koron kertymisaikana.
Jäsenvaltio (Member State): Tässä asiakirjassa Euroopan unionin jäsenvaltio,
joka on ottanut käyttöön yhteisen rahan perustamissopimuksen mukaisesti.
Kahdenvälinen kauppa (bilateral procedure): Menettely, jossa keskuspankki käy
kauppaasuoraanainoastaanyhdentaimuutaman vastapuolenkanssasoveltamatta
huutokauppamenettelyjä. Kahdenvälisiin kauppoihin kuuluvat myös pörssin tai
välittäjien välityksellä tehtävät kaupat.
Kakkoslistan arvopaperi (tier two asset): Jälkimarkkinakelpoinen tai ei-
jälkimarkkinakelpoinen arvopaperi, jonka erityiset kelpoisuusvaatimukset
määrää kansallinen keskuspankki EKP:n ohjeiden mukaisesti.
Kansallinen keskuspankki (national central bank, NCB): Tässä asiakirjassa
sellaisen EU:n jäsenvaltion keskuspankki, joka on ottanut käyttöön yhteisen
rahan perustamissopimuksen mukaisesti.
Kaupantekopäivä (T) (trade date, T): Päivä, jona kauppa (eli kahden vastapuolen
välinen sopimus rahoitustransaktiosta) tehdään. Kaupantekopäivä voi olla sama
kuin transaktion maksun suorituspäivä (suoritus saman päivän arvolla) tai edeltää
suorituspäivää tietyllä pankkipäivien määrällä (maksun suorituspäivä on T +
suoritusviive).
Keskiarvoistaminen (averaging provision): Järjestely, joka tekee vastapuolille
mahdolliseksi täyttää varantovelvoitteensa pitoajanjaksona keskimääräisten
varantotalletustensa perusteella. Keskiarvoistaminen edistää osaltaan rahamark-
kinakorkojen vakautta kannustamalla laitoksia tasoittamaan likviditeetin
tilapäisten vaihtelujen vaikutuksia. Eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjes-
telmä sallii keskiarvoistamisen.
Kiinteäkorkoinen huutokauppa (fixed rate tender): Huutokauppamenettely, jossa
keskuspankki määrää koron etukäteen ja osallistuvat vastapuolet tekevät
tarjouksen rahamäärästä, jonka ne haluavat tällä korolla.
Kiinteäkorkoinen instrumentti (fixed rate instrument): Rahoitusinstrumentti,
jonka korko on kiinteä instrumentin koko juoksuajan.
Kirjeenvaihtajakeskuspankkimalli (correspondent central banking model,
CCBM): EKPJ:n luoma malli, jonka tarkoituksena on tehdä vastapuolille
mahdolliseksi käyttää toisessa maassa olevia arvopapereita kaupan kohteena.
Kirjeenvaihtajakeskuspankkimallissa kansalliset keskuspankit toimivat omaisuu-
densäilyttäjinä toistensa puolesta. Tämä tarkoittaa, että kukin kansallinen
keskuspankki pitää arvopaperitiliä kunkin muun kansallisen keskuspankin (sekä
EKP:n) arvopaperien hoitoa varten. Eurojärjestelmä voi soveltaa erityisratkaisuja
ei-jälkimarkkinakelpoisten arvopaperien maidenväliseen käyttöön.
Kirjeenvaihtajapankkimenettely (correspondent banking): Menettely, jossa yksi
pankki tarjoaa maksu- ja muita palveluja toiselle pankille. Kirjeenvaihtajapankit
välittävät maksut usein keskinäisten tilien (ns. nostro- ja lorotilien) kautta, joihin
voidaan liittää luottolimiitti. Kirjeenvaihtajapankkipalvelut ovat pääasiassa
kansainvälisiä.
KKP-pankkipäivä (NCB business day): Sellainen päivä, jona tietyn jäsenvaltion
kansallinen keskuspankki on avoinna eurojärjestelmän rahapoliittisten operaa-tioiden toteuttamista varten. Joissakin jäsenvaltioissa kansallisen keskuspankin
haarakonttorit voivat olla kiinni joinakin KKP-pankkipäivinä paikallisten tai
alueellisten arkipyhien tai vapaapäivien takia. Tällaisissa tapauksissa kyseisen
kansallisen keskuspankin on tiedotettava etukäteen vastapuolille järjestelyistä,
joita tullaan soveltamaan näitä haarakonttoreita koskevissa transaktioissa.
Konkurssiriski (solvency risk): Riski, että syntyy tappiota raha- ja pääomamark-
kinainstrumenttien liikkeeseenlaskijan konkurssin tai vastapuolen
maksukyvyttömyyden johdosta.
Korkotarjousten alaraja (minimum bid rate): Alin korko, jolla vastapuolet voivat
tehdä tarjouksia vaihtuvakorkoisissa huutokaupoissa. EKP:n ilmoittaman korko-
tarjousten alarajan alittavat tarjoukset hylätään.
Korkotarjousten yläraja (maximum bid rate): Korkein korko, jolla vastapuolet
voivat tehdä tarjouksia vaihtuvakorkoisissa huutokaupoissa. EKP:n ilmoittaman
korkotarjousten ylärajan ylittävät tarjoukset hylätään.
Koronlaskukäytäntö (day-count convention): Käytäntö, jota noudattaen
määrätään luottokorkoja laskettaessa huomioon otettava päivien määrä. Euro-
järjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa sovelletaan koronlaskukäytäntöä
todelliset päivät / 360.
Korvamerkintäjärjestelmä (earmarking system): Keskuspankin vakuushallinnassa
käytettävä järjestelmä, jossa luottoa myönnetään kutakin yksittäistä transaktiota
varten korvamerkittyjä vakuuksia vastaan.
Kynnyspiste (trigger point): Myönnetyn luoton arvon ennalta määrätty taso, jonka
saavuttaminen laukaisee vakuuksien muutospyynnön.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 64
▼B
Käänteisesti vaihtuvakorkoinen instrumentti (inverse floating rate instrument):
Rahoitusinstrumentti, jonka haltijalle maksettava korko vaihtelee muuttuen aina
vastakkaiseen suuntaan kuin viitekorko.
Käänteisoperaatio (reverse transaction): Operaatio, jolla kansallinen keskus-
pankki ostaa tai myy arvopapereita takaisinostosopimuksen perusteella, tai
keskuspankin luotto-operaatio vakuutta vastaan.
Könttäsummavähennys (lump-sum allowance): Kiinteä määrä, jonka laitos saa
vähentää, kun lasketaan sen varantovelvoitetta eurojärjestelmän vähimmäisvar-
antojärjestelmässä.
Liikkeeseenlaskija (issuer): Yhteisö, joka on maksuvelvollinen arvopaperiin tai
muuhun raha- taikka pääomamarkkinainstrumenttiin nähden.
Linkki(link): Linkki koostuu kahden arvopaperikaupan selvitysjärjestelmän
välisistä menettelyistä ja järjestelyistä, joiden avulla järjestelmien välillä voidaan
siirtää arvopapereita tilikirjauksina.
Lopullinen siirto (final transfer): Peruuttamaton ja ehdoton siirto, joka täyttää
siirtovelvoitteen.
Luottolaitos (credit institution): Tässä asiakirjassa luottolaitosten liiketoiminnan
aloittamisesta ja harjoittamisesta 20. maaliskuuta 2000 annetun Euroopan
parlamentin ja Euroopan unionin neuvoston direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 1
kohdassa olevan määritelmän mukainen laitos eli ”yritys, joka liiketoimintanaan
vastaanottaa yleisöltä talletuksia tai muita takaisinmaksettavia varoja ja myöntää
luottoja omaan lukuunsa”.
Läheinen sidos (close links): Luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja
harjoittamisesta 20.maaliskuuta 2000annetunEuroopanparlamentinjaEuroopan
unionin neuvoston direktiivin N:o 2000/12/EY 1 artiklan 26 kohdan mukaisesti:
”Läheisellä sidoksella tarkoitetaan tilannetta, jossa kahden tai useamman
luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön välillä on sidossuhde: (a) omistusyh-
teyden kautta, eli että yrityksestä suoraan tai välillisesti määräysvallan kautta
pidetään hallussa vähintään 20 prosenttia yrityksen äänioikeudesta tai pääomasta,
tai (b) määräysvallan kautta, eli kaikissa neuvoston direktiivin 83/349/ETY
(EYVL L 193, 18.1.1983, s. 1) 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa
tapauksissa emoyrityksen ja tytäryhtiön välisen sidoksen kautta taikka saman-
luonteisen minkä tahansa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön ja yrityksen
välisensidoksenkautta;myöstytäryrityksentytäryrityskatsotaannäidenyritysten
johdossa toimivan emoyrityksen tytäryritykseksi. Tilanteiden, joissa kaksi
luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä tai useampi luonnollinen henkilö tai
oikeushenkilö on määräysvallan kautta pysyvästi sidoksissa yhteen ja samaan
henkilöön, katsotaan myös muodostavan läheisen sidoksen tällaisten henkilöiden
välille.”
Maksun suorituspäivä (settlement date): Päivä, jona transaktioon liittyvä maksu
suoritetaan. Suoritus voi tapahtua kaupantekopäivänä (suoritus saman päivän
arvolla) tai yhden taikka useamman päivän kuluttua kaupanteosta (suorituspäivä
on kaupantekopäivä T + suoritusviive).
Maksuvalmiusjärjestelmä (standing facility): Keskuspankin järjestelmä, jota
vastapuolet voivat käyttää omasta aloitteestaan. Eurojärjestelmä tarjoaa käyttöön
kaksi yön yli -maksuvalmiusjärjestelyä: maksuvalmiusluoton ja talletusmahdolli-
suuden.
Maksuvalmiusluotto (marginal lending facility): Osa eurojärjestelmän maksuval-
miusjärjestelmää, jossa vastapuolet voivat saada yön yli -luottoa etukäteen
vahvistetulla korolla.
Marginaalikorko (marginal interest rate): Huutokaupassa viimeiseksi hyväksytyn
tarjouksen korko.
Marginaaliswap-piste (marginal swap point quotation): Huutokaupassa viimei-
seksi hyväksytyn tarjouksen swap-piste.
Marking to market : Katso vaihtelumarginaali.
Markkina-arvon aliarvostus (valuation haircut): Käänteisoperaatioiden kohteena
oleviin arvopapereihin sovellettava riskienhallintatoimi, jossa keskuspankki
laskee kaupan kohteena olevien arvopaperien arvoksi arvopaperin markkina-
arvon vähennettynä tietyllä prosentilla (aliarvostus). Eurojärjestelmä soveltaa
markkina-arvon aliarvostuksia, jotka on eriytetty yksittäisten arvopaperien
ominaisuuksien, kuten jäljellä olevan maturiteetin mukaan.
Monikorkoinen huutokauppamenettely (multiple rate auction, American auction):
Huutokauppa, jossa toteutushinta (tai hinta/swap-piste) on sama kuin kussakin
yksittäisessä tarjouksessa tarjottu korko.
Määräaikaistalletusten kerääminen (collection of fixed-term deposits): Rahapo-
litiikan väline, jota eurojärjestelmä voi käyttää vähentääkseen markkinoiden
likviditeettiä hienosäätöoperaatioin. Eurojärjestelmä maksaa korkoa vastapuolten
määräaikaisille talletuksille, jotka tehdään kansallisissa keskuspankeissa oleville
tileille.
Määrähuutokauppa : Katso kiinteäkorkoinen huutokauppa.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 65
▼B
Nollakorkoinen joukkovelkakirja (zero coupon bond): Arvopaperi, josta makse-
taan tuottoa vain yhden kerran koko juoksuajalta. Tässä asiakirjassa
nollakorkoisiksi joukkovelkakirjoiksi luetaan diskontattuina liikkeeseen lasketut
arvopaperit sekä arvopaperit, jotka tuottavat yhden korkomaksun juoksuajan
päättyessä. Eräs erityinen nollakorkoinen joukkovelkakirja on strip.
Omaisuudensäilyttäjä (custodian): Yhteisö, joka säilyttää ja hoitaa arvopapereita
ja muita raha- ja pääomamarkkinainstrumentteja muiden puolesta.
Omaisuudensäilytystili (safe custody account): Keskuspankin pitämä arvopaper-
itili, jolle luottolaitokset voivat tallettaa keskuspankin operaatioiden vakuudeksi
kelpaavia arvopapereita.
Osakkeiden hintariski (equity price risk): Osakkeiden hintojen muutoksista
johtuva tappioriski. Eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin liittyy osak-
keiden hintariski siltä osin kuin osakkeet hyväksytään kakkoslistan
arvopapereiksi.
Ostohinta (purchase price): Hinta, jolla myyjä myy tai jolla tämän on määrä
myydä arvopaperit ostajalle.
Ostopäivä (purchase date): Päivä, jona myyjä tosiasiallisesti myy arvopaperit
ostajalle.
Pankkipäivän lopetus (end-of-day): Se pankkipäivän ajankohta (TARGET-
järjestelmän sulkemisen jälkeen), jona TARGET-järjestelmässä käsitellyt maksut
suoritetaan lopullisesti tuon päivän osalta.
Perusrahoitusoperaatio (main refinancing operation): Säännöllinen avomarkki-
naoperaatio, jonka eurojärjestelmä toteuttaa käänteisoperaationa.
Perusrahoitusoperaatiot toteutetaan viikoittaisina vakiohuutokauppoina, ja niissä
sovellettava maturiteetti on kaksi viikkoa.
Perustamissopimus (the Treaty): Euroopan yhteisön perustamissopimus (EY:n
perustamissopimus). Sopimuksella tarkoitetaan alkuperäistä Euroopan talousyh-
teisön perustamissopimusta (Rooman sopimukset) sellaisena kuin se on
muutettuna.
Pienin jaettava määrä (minimum allotment amount): Huutokauppaoperaatiossa
pienin yksittäiselle vastapuolelle jaettava määrä. Eurojärjestelmä voi päättää
jakaa jonkin tietyn vähimmäismäärän kullekin huutokaupan vastapuolelle.
Pienin jako-osuus (minimum allotment ratio): Prosentteina ilmaistu alaraja
marginaalikorolla hyväksyttävien tarjousten osuudelle kaikista tarjouksista
huutokaupassa. Eurojärjestelmä voi päättää soveltaa pienintä jako-osuutta
huutokaupoissaan.
Pikahuutokauppa (quick tender): Huutokauppamenettely, jota eurojärjestelmä
noudattaa pääasiassa hienosäätöoperaatioissaan pyrkiessään vaikuttamaan
nopeasti markkinoiden likviditeettitilanteeseen. Pikahuutokaupat käydään tunnin
kuluessa, ja niihin osallistuvien vastapuolten määrä on rajoitettu.
Pitempiaikainen rahoitusoperaatio (longer-term refinancing operation):
Säännöllinen avomarkkinaoperaatio, jonka eurojärjestelmä toteuttaa käänteiso-
peraationa. Pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot toteutetaan kuukausittaisina
vakiohuutokauppoina, ja niissä sovellettava maturiteetti on kolme kuukautta.
Pitoajanjakso (maintenance period): Ajanjakso, jolta varantovelvoitteiden
täyttäminen lasketaan. Eurojärjestelmän vähimmäisvarantojen pitoajanjakso on
yksi kuukausi laskettuna määrätystä päivästä kunakin kuukautena (pitoajanjakso
voiesimerkiksialkaakunkinkuukauden24.kalenteripäivänä japäättyäseuraavan
kuukauden 23. kalenteripäivänä).
Päivänsisäinen luotto (intraday credit): Luotto, joka myönnetään yhtä pank-
kipäivää lyhyemmäksi ajaksi ja maksetaan takaisin samana päivänä. EKPJ
myöntää päivänsisäistä luottoa (vakuuskelpoisten arvopaperien perusteella)
asianmukaiset ehdot täyttäville vastapuolille maksujärjestelmiin liittyviin tarkoi-
tuksiin.
Rahalaitos (Monetary Financial Institution, MFI): Luottolaitos tai muu
rahoituslaitos, joka ottaa vastaan talletuksia ja/tai näiden läheisiä vastineita
yleisöltä ja myöntää luottoja ja/tai tekee arvopaperisijoituksia omaan lukuunsa
(ainakin taloudellisessa mielessä).
Rakenteellinen operaatio (structural operation): Avomarkkinaoperaatio, jonka
eurojärjestelmä toteuttaa pääasiassa säädelläkseen rahoitussektorin rakenteellistamaksuvalmiusasemaa eurojärjestelmään nähden.
Repo-operaatio (repo operation): Likviditeettiä lisäävä takaisinostosopimukseen
perustuva käänteisoperaatio.
RTGS-järjestelmä (reaaliaikainen bruttomaksujärjestelmä): (RTGS [real-time
gross settlement system]): Maksujärjestelmä, jossa maksumääräykset käsitellään
ja maksut suoritetaan (nettouttamatta) toimeksianto kerrallaan reaaliaikaisesti
(jatkuvasti). Katso myös TARGET-järjestelmä.
Sammiojärjestelmä (pooling system): Keskuspankin vakuushallinnan järjestelmä,
jossa vastapuolet varaavat riittävän määrän arvopapereita (sammion) keskus-2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 66
▼B
pankin kanssa suorittamiensa transaktioiden vakuudeksi. Toisin kuin korvamer-
kintäjärjestelmässä arvopapereita ei sammiojärjestelmässä korvamerkitä
yksittäisiä transaktioita varten.
Selvitystili (settlement account): Tili, joka kansalliseen RTGS-järjestelmään
suoraan osallistuvalla osapuolella on keskuspankissa maksujen käsittelyä varten.
Strip(strip, separate trading of interest and principal): Nollakorkoinen
joukkovelkakirja, joka on luotu, jotta jonkin arvopaperin tiettyihin kassavirtoihin
liittyvät saamiset ja saman instrumentin pääoma voitaisiin myydä erikseen.
Suora kauppa (outright transaction): Kauppa, jolla keskuspankki ostaa tai myy
arvopapereita suoraan markkinoilla (avista- tai termiinikauppana).
Swap-piste (swap point): Termiinikaupan valuuttakurssin ja avistakaupan
valuuttakurssin ero valuuttaswapissa.
Säilyttäjä (depository): Yhteisö, jonka ensisijaisena tehtävänä on säilyttää
arvopapereita joko fyysisesti tai elektronisesti ja pitää rekisteriä niiden
omistuksesta.
Takaisinostohinta (repurchase price): Hinta, jolla ostaja sitoutuu myymään
arvopaperit takaisin myyjälle takaisinostosopimukseen perustuvassa kaupassa.
Takaisinostohinta on ostohinta lisättynä hinnanerolla, joka vastaa myönnetylle
luotolle maksettavaa korkoa operaatiossa sovellettavan maturiteetin ajalta.
Takaisinostopäivä (repurchase date): Päivä, jona ostajan on sitoumuksensa
mukaisesti myytävä arvopaperit takaisin myyjälle takaisinostosopimukseen
perustuvassa kaupassa.
Takaisinostosopimus (repurchase agreement): Järjestely, jossa arvopapereita
myytäessä myyjälle syntyy oikeus ja velvollisuus ostaa arvopaperit takaisin
tiettyyn hintaan tiettynä myöhempänä ajankohtana tai vaadittaessa. Takaisinos-
tosopimus vastaa lainanottoa vakuutta vastaan, paitsi että arvopaperien omistus
siirtyy pois myyjältä. Eurojärjestelmän käänteisoperaatioissa käytetään takaisi-
nostosopimuksia, joiden maturiteetti on kiinteä.
Talletusmahdollisuus (deposit facility): Osa eurojärjestelmän maksuvalmiusjär-
jestelmää, jossa vastapuolet voivat tehdä yön yli -talletuksia etukäteen
vahvistetulla korolla.
TARGET-järjestelmä ([Trans-European Automated Real-time Gross settlement
Express Transfer] system): Maksujärjestelmä, johon kuuluu yksi RTGS-
järjestelmä kustakin sellaisesta jäsenvaltiosta, joka osallistuu euroalueeseen
talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen alussa. Kunkin maan RTGS-järjestelmä
on yhteydessä muiden maiden järjestelmiin kytkentäverkoston kautta, jotta
maksut voitaisiin siirtää saman päivän aikana maasta toiseen koko euroalueella.
Myös euroalueen ulkopuolisten EU:n jäsenvaltioiden RTGS-järjestelmiä voidaan
kytkeä TARGET-järjestelmään, jos ne pystyvät käsittelemään euromääräisiä
tapahtumia.
Tarjouksen yläraja (maximum bid limit): Suurimmalle hyväksyttävälle yksit-
täisen vastapuolen tekemälle tarjoukselle asetettu raja huutokauppaoperaatiossa.
Eurojärjestelmä voi asettaa tarjouksille ylärajan, jotta yksittäiset vastapuolet eivät
tekisi suhteettoman suuria tarjouksia.
Tilikirjausjärjestelmä (book-entry system): Tilinpitojärjestelmä, joka mahdol-
listaa saamisten (esimerkiksi arvopaperien ja muiden raha- ja
pääomamarkkinainstrumenttien) siirron siirtämättä fyysisesti asiakirjoja tai
todistuksia. Katso myös arvo-osuuksiksi muuttaminen.
Todelliset päivät / 360 (actual/360): Luottokorkojen laskennassa sovellettava
koronlaskukäytäntö, jossa korko lasketaan niiltä todellisilta kalenteripäiviltä,
joiden ajaksi luotto on myönnetty. Jakajana käytetään aina 360:tä. Tätä
koronlaskukäytäntöä sovelletaan eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa.
Toimitus maksua vastaan -järjestelmä (delivery-versus-payment, [DVP] system):
Vaihtoarvoavastaan -suoritusjärjestelmän menettely, jollavarmistetaan, ettäyksi
varallisuusesine siirretään lopullisesti, jos ja vain jos yksi tai useampi toinen
varallisuusesine siirretään lopullisesti.
Vaihtelumarginaali (marking to market, variation margin): Eurojärjestelmä vaatii
tietyn marginaalin säilyttämistä koko operaation ajan likviditeettiä lisäävien
käänteisoperaatioiden kohteena oleville arvopapereille. Tämä merkitsee sitä, että
jos kaupan kohteena olevien arvopaperien säännöllisesti mitattava markkina-arvo
laskee alle tietyn tason, vastapuolten on toimitettava lisää arvopapereita (tai
rahaa). Joskaupankohteena olevien arvopaperien markkina-arvo vastaavasti niitä
uudelleen arvostettaessa ylittää vastapuolen velan määrän lisättynä vaihtelumar-
ginaalin määrällä, keskuspankki palauttaa ylimääräiset arvopaperit (tai rahan)
vastapuolelle.
Vaihtuvakorkoinen huutokauppa (variable rate tender): Huutokauppamenettely,
jossa vastapuolet tarjoavat sekä sen rahamäärän, josta ne haluavat tehdä kaupan
keskuspankin kanssa, että rahamäärälle haluamansa koron.
Vaihtuvakorkoinen instrumentti (floating rate instrument): Rahoitusinstrumentti,
jonka korkoa tarkistetaan määräajoin jonkin viiteindeksin mukaiseksi, jotta se2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 67
▼B
vastaisi muuttuneita lyhyitä tai keskipitkiä markkinakorkoja. Vaihtuvakorkoisilla
instrumenteilla on joko etukäteen määrätty korko tai jälkikäteen määrätty korko.
Vakiohuutokauppa (standardtender):Huutokauppamenettely, jotaeurojärjestelmä
noudattaa säännöllisissä avomarkkinaoperaatioissaan. Vakiohuutokaupat käydään
24 tunnin kuluessa. Kaikilla yleiset kelpoisuusvaatimukset täyttävillä vastapuo-
lilla on oikeus tehdä tarjouksia vakiohuutokaupoissa.
Vakiovähennys (standardised deduction): Kiinteän prosenttimäärän suuruinen
vähennys, joka voidaan tehdä varantopohjaa laskettaessa varantovelvollisen
liikkeeseen laskemien enintään kahden vuoden velkapapereiden ja rahamarkki-
napapereiden liikkeessä olevasta määrästä siinä tapauksessa, että
varantovelvollinen ei voi osoittaa, kuinka paljon sillä on tällaisia velkoja muille
eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmän alaisille laitoksille, EKP:lle tai
kansalliselle keskuspankille.
Vakuuksien muutospyyntö (margin call): Vaihtelumarginaaliin liittyvä menettely,
jossa keskuspankit voivat vaatia vastapuolta toimittamaan lisää arvopapereita (tai
rahaa), jos kaupan kohteena olevien arvopaperien säännönmukaisesti mitattava
arvo laskee alle tietyn tason. Jos kaupan kohteena olevien arvopaperien arvo
vastaavasti niitä uudelleen arvostettaessa ylittää vastapuolen velan ja vaihtelu-
marginaalin yhteismäärän, keskuspankki palauttaa ylimääräiset arvopaperit (tai
rahan) vastapuolelle.
Valuuttaswap (foreign exchange swap): Samanaikainen avista- ja termiinikauppa
kahden eri valuutan välillä. Eurojärjestelmä toteuttaa rahapoliittisia avomarkki-
naoperaatioita valuuttaswapeina, joissa kansalliset keskuspankit (tai EKP)ostavat
(tai myyvät) euroa avistakaupoin jotakin ulkomaan valuuttaa vastaan ja
samanaikaisesti myyvät (tai ostavat) sitä takaisin termiinikaupoin.
Varantopohja (reserve base): Niiden tase-erien (erityisesti velkojen) summa,
joiden perusteella lasketaan laitoksen varantovelvoite.
Varantotalletukset (reserve holdings): Vastapuolten varantotileillä olevat varat,
joilla vastapuolet täyttävät varantovelvoitteensa.
Varantotili (reserve account): Kansallisessa keskuspankissa oleva tili, jolla
pidetään vastapuolen varantotalletuksia. Vastapuolten kansallisissa keskuspan-
keissa olevia selvitystilejä voidaan käyttää varantotileinä.
Varantovelvoite (reserve requirement): Laitoksille asetettu vaatimus pitää
vähimmäisvarantoja keskuspankissa. Eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjes-
telmässä laitoksen varantovelvoite lasketaan kertomalla sen varantopohjaan
sisältyvien tase-erien ryhmien summat kullekin ryhmälle määritellyllä velvoite-
prosentilla. Lisäksi laitokset saavat tehdä könttäsummavähennyksen
varantovelvoitteestaan.
Vastapuoli (counterparty): Rahoitustransaktion (esimerkiksi keskuspankin kanssa
tehtävän transaktion) vastakkainen osapuoli.
Velvoiteprosentti (reserve ratio): Keskuspankin kullekin varantopohjaan sisäl-
tyvälle tase-erien ryhmälle määrittelemä suhdeluku. Näiden suhdelukujen
perusteella lasketaan varantovelvoitteet.
Ykköslistan arvopaperi (tier one asset): Jälkimarkkinakelpoinen arvopaperi, joka
täyttää tietyt yhdenmukaiset EKP:n määräämät euroalueen laajuiset kelpoisuus-
vaatimukset. Näitä vaatimuksia ovat muun muassa, että arvopaperin on oltava
euromääräinen ja ETA-maassa sijaitsevan yhteisön liikkeeseen laskema (tai
takaama) ja että sitä säilytetään jossakin euroalueen kansallisessa keskuspankissa
tai arvopaperikeskuksessa.
Yksikorkoinen huutokauppamenettely (hollantilainen huutokauppa) (single-rate
auction, Dutch auction): Huutokauppa, jossa kaikkiin hyväksyttyihin tarjouksiin
sovellettava toteutushinta (tai hinta/swap-piste) on sama kuin marginaalikorko.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 68
▼B
Liite 3
Valuuttainterventioiden ja rahapoliittisten valuuttaswapien vastapuolten
valinta
Valuuttainterventioiden ja rahapoliittisten valuuttaswapien vastapuolten valin-
nassa noudatetaan yhdenmukaista menettelytapaa riippumatta siitä, millainen
organisaatiomalli eurojärjestelmän valuuttaoperaatioita varten on valittu. Tämä
menettelytapa ei poikkea merkittävästi olemassa olevista markkinakäytännöistä,
koska se perustuu kansallisten keskuspankkien nykyisin noudattamien parhaidenkäytäntöjen yhdenmukaistamiseen. Eurojärjestelmän valuuttainterventioiden
vastapuolet valitaan pääasiassa kahdenlaisilla kriteereillä.
Ensisijaiset valintakriteerit perustuvat vakavaraisuuden periaatteeseen. Ensim-
mäinen vakavaraisuuskriteeri on luottokelpoisuus, jota arvioidaan yhdistämällä
erilaisia menetelmiä (esimerkiksi yksityisten luokituslaitosten tekemiä luottokel-
poisuusluokituksia sekä sisäisiä analyysejä oman pääoman riittävyydestä ja
muista indikaattoreista). Toisena kriteerinä on eurojärjestelmän vaatimus, että
kaikkimahdollisetsenvaluuttainterventioiden vastapuolettoimivattunnustettujen
valvontaviranomaisten valvonnassa, ja kolmantena kriteerinä on, että kaikkien
eurojärjestelmän valuuttainterventioihin osallistuvien vastapuolten on täytettävä
tiukat eettiset vaatimukset ja oltava hyvämaineisia.
Kun vastapuolten on arvioitu täyttävän vakavaraisuuden vähimmäisvaatimukset,
niitä arvioidaan toissijaisilla, tehokkuuteen liittyvillä kriteereillä. Ensimmäinen
tehokkuuskriteeri on vastapuolen kilpailukykyinen hinnoittelu ja kyky käsitellä
suuria volyymejä myös epävakaissa markkinaoloissa. Muita tehokkuuskriteereitä
ovat mm. vastapuolten tuottaman informaation laatu ja laajuus.
Mahdollisten valuuttainterventioihin osallistuvien vastapuolten joukko tulee
olemaan tarpeeksi laaja ja monipuolinen, jotta voidaan taata interventioiden
toteuttamisessa tarvittava joustavuus ja jotta eurojärjestelmä voi valita erilaisten
interventiokanavien välillä. Jotta eurojärjestelmä voisi intervenoida tehokkaasti
eri alueilla ja eri aikavyöhykkeillä, se voi käyttää missä tahansa kansainvälisessä
rahoituskeskuksessa olevia vastapuolia. Käytännössä on kuitenkin ilmeistä, että
merkittävä osa vastapuolista sijaitsee euroalueella. Rahapoliittisissa valuuttaswa-
peissa käytetään vain euroalueella olevia vastapuolia.
Rahapoliittisia valuuttaswapeja toteuttaessaan kansalliset keskuspankit saattavat
hallita yksittäisiin vastapuoliin liittyviä luottoriskejä limiitteihin perustuvalla
järjestelmällä.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 69
▼B
Liite 4
Euroopan keskuspankin raha- ja pankkitilastointiin liittyvä tiedonkeruu (1)
1Johdanto
Euroopan unionin neuvoston 23. marraskuuta 1998 antamassa asetuksessa
(EY) N:o 2533/98 Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja
(EYVL L 318, 27.11.1998, s. 8) määritellään, ketkä luonnolliset ja
oikeushenkilöt ovat velvollisia antamaan tietoja (ns. tiedonantajien perus-
joukko), sekä annetaan luottamuksellisuutta ja täytäntöönpanoa koskevat
määräykset Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin
perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) 5.4 artiklan mukaisesti.
Lisäksi asetus oikeuttaa EKP:n käyttämään sääntelyvaltuuksiaan
— varsinaisen tiedonantajien joukon määrittelemiseksi
— EKP:n tilastovaatimusten määrittelemiseksi ja niiden täytäntöönpanemi-
seksi euroalueeseen osallistuvien jäsenvaltioiden varsinaisessa
tiedonantajien joukossa
— niiden tapausten määrittelemiseksi, joissa EKPja kansalliset keskuspankit
voivat käyttää oikeuttaan tarkistaa tilastotietoja tai toimittaa pakollisen
tilastotietojen keruun.
2Yleistä
Asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) tarkoituksena on antaa EKP:lle
sekäEKPJ:nperussäännön5.2artiklan mukaisesti kansallisille keskuspankeille
— jotka toteuttavat käytännön työn mahdollisimman pitkälle — edellytykset
kerätä tilastoaineisto, jota tarvitaan Euroopan keskuspankkijärjestelmän
(EKPJ) tehtävien suorittamiseksi ja erityisesti yhteisön rahapolitiikan määrit-
telemiseksi ja toteuttamiseksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen
(”perustamissopimus”) 105 artiklan 2 kohdan 1 luetelmakohdan mukaisesti.
EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) mukaisesti kerättävien
tilastotietojen avulla laaditaan rahalaitossektorin konsolidoitu tase, jonka
päätarkoituksena on antaa EKP:lle kattava tilastollinen kuva rahatalouden
kehityksestä euroalueen jäsenvaltioissa (joita tarkastellaan yhtenä talousa-
lueena) sijaitsevien rahalaitosten yhteenlaskettujen saamisten ja velkojen
pohjalta.
Rahalaitossektorin konsolidoitua tasetta koskevat EKP:n tilastoraportointivaa-
timukset perustuvat kolmeen keskeiseen näkökohtaan.
Ensinnäkin EKP:n on saatava vertailukelpoisia, luotettavia ja ajantasaisia
tilastotietoja, jotka kerätään koko euroalueella sovellettavien yhdenmukaisten
sääntöjen mukaisesti. Vaikka kansalliset keskuspankit keräävät nämä tilasto-
tiedot hajautetusti EKPJ:n perussäännön 5.1 ja 5.2 artiklojen mukaisesti ja
vaikka niitä kerätään tarvittavassa määrin yhdessä muiden Euroopan yhteisön
tai kansallisiin tarkoituksiin kerättävien tilastojen kanssa, tietojen tulee olla
riittävän yhdenmukaisia ja noudattaa tilastoinnin vähimmäisvaatimuksia, jotta
saataisiin aikaan luotettava tilastopohja yhteisen rahapolitiikan määrittelemi-
seksi ja harjoittamiseksi.
Toiseksi EKP:n asetuksessa (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) määriteltyjen
raportointivaatimusten täytyy olla avoimuuden ja oikeusvarmuuden periaat-
teiden mukaisia, sillä EKP:n asetus EKP/1998/16 on kaikilta osiltaan
velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan koko euroalueella. Asetuksesta
seuraa suoria velvoitteita luonnollisille ja oikeushenkilöille, joille EKPvoi
määrätä seuraamuksia, jos ne eivät täytä EKP:n tilastointiin liittyviä
raportointivaatimuksia (ks. Euroopan unionin neuvoston asetus (EY) N:o
2533/98, 7 artikla). Raportointivaatimukset määritellään tämän vuoksi selvästi,
ja tapauksissa, joissa EKPvoi käyttää harkintavaltaa tarkistaessaan tilastotie-
toja tai toimittaessaan tilastotietojen pakollisen keruun, se noudattaa
harkintavallan käytössä selkeitä periaatteita.
Kolmanneksi EKP:n on pyrittävä saamaan raportoinnista tiedonantajille
koituva rasite mahdollisimman pieneksi (ks. Euroopan unionin neuvostonasetus (EY) N:o 2533/98, 3 artikla, a kohta). Tilastotietoja, joita kansalliset
keskuspankit keräävät EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16)
perusteella, käytetään sen vuoksi myös varantopohjan laskemiseksi EKP:n
vähimmäisvarantojen soveltamista koskevan, 1. joulukuuta 1998 annetun2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 70
(1) Tämän liitteen sisältö on tarkoitettu vain taustatiedoksi. Raha- ja pankkitilastointiin
liittyvää tiedonkeruuta koskevat säädökset ovat 23. marraskuuta 1998 annettu Euroopanneuvoston asetus (EY) N:o 2533/98 Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätätilastotietoja sekä 1. joulukuuta 1998 annettu Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o
2819/98 rahalaitossektorin konsolidoidusta taseesta (EKP/1998/16).
▼B
Euroopan keskus pankin asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/15)
mukaisesti.
EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) artikloissa määritellään
vain pääpiirteittäin varsinainen tiedonantajien joukko, sen raportointivaati-
mukset sekä periaatteet, joiden mukaan EKPja kansalliset keskuspankit
yleensä käyttävät valtuuksiaan tilastotietojen tarkastamiseksi tai niiden
pakollisen keruun toimittamiseksi. EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/
1998/16) liitteissä I-IV on tarkat kuvaukset tilastotiedoista, joita on annettava
EKP:n tilastovaatimusten ja vähimmäisvaatimusten täyttämiseksi.
3Varsinainen tiedonantajien joukko: tilastoinnissa käytettävä rahalaitosten
luettelo
Rahalaitoksia ovat kotimaassa olevat luottolaitokset, siten kuin ne on
määritelty yhteisön oikeudessa, ja kaikki muut kotimaassa olevat rahoituslai-
tokset, jotka liiketoimintanaan ottavat vastaan talletuksia ja/tai niiden läheisiä
vastineita muilta kuin rahalaitoksilta ja myöntävät luottoja ja/tai tekevät
arvopaperisijoituksia omaan lukuunsa (ainakin taloudellisessa mielessä). EKP
laatiiluettelontämänmääritelmän mukaisistalaitoksistaEKP:nasetuksen(EY)
N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liitteessä I esitettyjen luokitteluperiaatteiden
mukaan ja ylläpitää sitä. Toimivalta laatia ja ylläpitää tätä tilastoinnissa
käytettävää rahalaitosten luetteloa on EKP:n johtokunnalla. Varsinaisen
tiedonantajien joukon muodostavat euroalueella olevat rahalaitokset.
Kansallisilla keskuspankeilla on oikeus myöntää pienille rahalaitoksille
poikkeuksia raportointivaatimuksista. Konsolidoidussa kuukausitaseessa
mukana olevien rahalaitosten osuuden on kuitenkin tässäkin tapauksessa
oltava vähintään 95 %kunkin euroalueeseen osallistuvan jäsenvaltion kaikkien
rahalaitosten yhteenlasketusta taseesta.
Näiden poikkeusten avulla kansalliset keskuspankit voivat helpottaa pienten
rahalaitosten raportointivaatimuksia (ns. ”cutting off the tail”).
4Tilastoihin liittyvät raportointivaatimukset
Konsolidoidun taseen laatimiseksi varsinaisen tiedonantajien joukon on
toimitettava taseeseen perustuvat tilastotiedot kuukausittain. Lisätietoja
tarvitaan lisäksi neljännesvuosittain. Raportoitavat tilastotiedot on selostettu
tarkemmin EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liitteessä I.
Kansalliset keskuspankit keräävät tilastotiedot ja määrittelevät niiden toimitta-
misessa sovellettavat menettelyt. EKP:n asetus (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/
16) ei estä kansallisia keskuspankkeja keräämästä varsinaiselta tiedonantajien
joukolta EKP:n raportointivaatimusten täyttämiseksi tarvittavia tilastotietoja
osana laajempaa tilastotiedonkeruuta, jonka kansalliset keskuspankit luovat
hoitaakseen omalla vastuullaan olevan tiedonkeruun Euroopan yhteisön tai
kansallisen lainsäädännön tai vakiintuneen käytännön mukaisesti ja joka
palvelee muita tilastointitarkoituksia. Tämä menettelytapa ei saa kuitenkaan
estää EKP:n asetuksessa (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) määriteltyjen
tilastovaatimusten täyttämistä. Erityistapauksissa EKPvoi käyttää tällaisia
muihin tarkoituksiin kerättyjä tilastotietoja omien vaatimustensa täyttämiseksi.
Jos kansallinen keskuspankki myöntää pienelle rahalaitokselle edellä mainitun
poikkeuksen raportointivaatimuksista, laitokseen sovelletaan suppeampia
raportointivaatimuksia (mm. tietojen toimittaminen vain neljännesvuosittain),
jotka ovat välttämättömiä vähimmäisvarantojärjestelmää varten ja jotka
määritellään EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liitteessä II.
Muita tällaisia pieniä rahalaitoksia kuin luottolaitoksia koskevat vaatimukset
on selostettu EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liitteessä III.
Pienet rahalaitokset, jotka ovat saaneet poikkeuksen raportointivaatimuksista,
voivat kuitenkin halutessaan täyttää ne täysimääräisesti.
5EKP:n vähimmäisvarantoja koskevaan asetukseen perustuva tilastotietojen
käyttö
Jotta tietojen antamisesta aiheutuva rasite saataisiin mahdollisimman pieneksi
ja vältettäi-siin päällekkäisyyksiä tilastotietojen keruussa, taseeseen perustuvia
tilastotietoja, jotka rahalaitokset ilmoittavat EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/
98 (EKP/1998/16) mukaisesti, käytetään myös varantopohjan laskemiseksi
EKP:n asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/15) mukaisesti.
Tiedonantajien tulee ilmoittaa tilastoinnissa tarvittavat tiedot kansallisille
keskuspankeilleen oheisessa taulukossa 1 esitetyllä tavalla. Taulukko sisältyy
EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liitteeseen I. Tiedonantajat
käyttävät taulukossa 1 tähdellä (*) merkittyjä soluja varantopohjansa
laskemisessa (ks. luvun 7 kehikko 11).
Jotta voitaisiin laskea oikein varantopohja, johon sovelletaan positiivista
varantoprosenttia, tarvitaan yksityiskohtainen erittely yli 2 vuoden määräai-2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 71
▼B
kaisista talletuksista, talletuksista, joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta, ja
luottolaitosten reposopimuksiin liittyvistä veloista, jotka kohdistuvat kotimaan
ja muun euroalueen sektoreihin ”rahalaitokset”, ”varantovelvolliset luottolai-
tokset, EKPja kansalliset keskuspankit” ja ”valtio”, sekä sektoriin ”ulkomaat”.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 72
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 73
▼B
2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 74
▼B
Kansallisista tiedonkeruujärjestelmistä riippuen ja rajoittamatta EKP:n asetuk-
sessa (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) esitettyjen määritelmien ja
rahalaitostaseen luokitteluperiaatteiden täydellistä noudattamista varantovel-
voitteen alaiset luottolaitokset voivat vaihtoehtoisesti ilmoit taa varantopohjan
laskemiseksi tarvittavat tiedot, lukuun ottamatta tietoja jälkimarkkinakelpoi-
sista instrumenteista, alla olevan taulukon mukaisesti, edellyttäen että tämä ei
vaikuta edellä olevassa taulukossa lihavoidulla merkittyihin eriin.
EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liite II sisältää vähim-mäisvarantojärjestelmän soveltamiseen liittyvät erityis- ja siirtymäsäännökset
sekä säännökset luottolaitoksia koskevista sulautumisista.
EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liitteessä II on erityisesti
säännöksiä pieniä luottolaitoksia koskevasta tiedonkeruusta. Pienten luottolai-
tosten on toimitettava vähintään neljännesvuosittaiset tiedot varantopohjan
laskemiseksi oheisen taulukon 1 A mukaisesti. Luottolaitosten on varmistet-
tava, että taulukon 1 A mukaisesti toimitetut tiedot vastaavat täysin taulukon 1
määritelmiä ja luokituksia. Pienten laitosten varantopohjatiedot kolmea
(kuukauden pituista) pitoajanjaksoa varten perustuvat vuosineljänneksen lopun
tietoihin,jotkakansallisetkeskuspankitkeräävätviimeistään28.pankkipäivänä
kunkin vuosineljänneksen päättymisestä.
EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liitteessä II on myös
sääntöjä tietojen antamisesta konsolidoidusti. Saatuaan luvan Euroopan
keskuspankilta (EKP) vähimmäisvarantojärjestelmän alaiset luottolaitokset
voivat antaa tilastotietonsa konsolidoidusti niin, että ne koskevat ryhmää
luottolaitoksia, jotka ovat vähimmäisvarantovelvollisia samalla kansallisella
alueella edellyttäen, että kaikki asianomaiset laitokset ovat ilmoittaneet
luopuvansa minkäänlaisista varantovelvoitteesta tehtävistä könttäsummavähen-
nyksistä. Könttäsummavähennys jää kuitenkin koko ryhmän eduksi. Kaikki
asianomaiset laitokset luetellaan erikseen EKP:n rahalaitosten luettelossa.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 75
▼B
EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liitteessä II on myös
säännöksiä luottolaitoksia koskevista sulautumisista. Tässä liitteessä käsitteillä
”sulautuminen”, ”sulautuvat laitokset” ja ”vastaanottava laitos” on EKP:n
asetuksessa (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/15) määritelty merkitys. Pitoajan-
jaksolle, jolloin sulautuminen tulee voimaan, vastaanottavan laitoksen
varantovelvoite lasketaan ja se on täytettävä EKP:n asetuksen N:o 2818/98
(EKP/1998/15) 13 artiklan mukaisesti. Seuraavia pitoajanjaksoja varten
vastaanottavan laitoksen varantovelvoitteet lasketaan tarvittaessa
erityissääntöjen mukaisesti ilmoitetun varantopohjan ja tilastotietojen perus-
teella (ks. EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liitteen II
lisäyksessä oleva taulukko). Muussa tapauksessa tilastotietojen ilmoittamisessa
ja varantovelvoitteiden laskemisessa sovelletaan EKP:n asetuksen (EY) N:o
2818/98 (EKP/1998/15) 3 artiklan mukaisia normaaleja sääntöjä. Asiano-
mainen kansallinen keskuspankki voi myös antaa vastaanottavalle laitokselle
luvan täyttää tilastoihin liittyvän tiedonantovelvollisuutensa väliaikaisin
menettelyin. Poikkeus normaalista tiedonantomenettelystä on rajoitettava
mahdollisimman lyhyeksi ajaksi,eikä sevoikestää kuutta kuukautta kauempaa
siitä, kun sulautuminen tuli voimaan. Tämä poikkeus ei rajoita vastaanottavan
laitoksen velvollisuutta täyttää tiedonantovelvoitteensa EKP:n asetuksen (EY)
N:o 2819/98 (EKP/1998/16) mukaisesti eikä tarvittaessa sen velvollisuutta
vastata sulautuvien laitosten tiedonantovelvollisuudesta. Kun aikomus sulautua
on tullut julkiseksi ja hyvissä ajoin ennen kuin sulautuminen tulee voimaan,
vastaanottavan laitoksen on ilmoitettava asianomaiselle kansalliselle keskus-
pankille menettelyistä, joiden mukaisesti se aikoo täyttää varantovelvoitteen
määräytymiseen liittyvät tiedonantovelvollisuutensa.
6Tilastotietojen tarkistus ja pakollinen keruu
EKPsekä kansalliset keskuspankit käyttävät yleensä valtuuksiaan tarkistaa
tilastotietoja ja toimittaa niiden pakollinen keruu silloin, kun tietojen
toimittamisen, tarkkuuden, käsitteellisen vastaavuuden ja tietojen korjaamisen2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 76
▼B
vähimmäisvaatimuksia ei ole noudatettu. Nämä vähimmäisvaatimukset on
selostettu EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) liitteessä IV.
7Jäsenvaltiot, jotka eivät osallistu euroalueeseen
Koska EKPJ:n perussäännön 34.1 artiklan mukaisesta asetuksesta ei johdu
mitään oikeuksia tai velvoitteita jäsenvaltioille, joita koskee poikkeus (EKPJ:n
perussäännön 43.1 artikla), tai Tanskalle (eräistä Tanskaa koskevista
määräyksistä tehdyn pöytäkirjan 2 artikla), eikä sitä sovelleta Isoon-
Britanniaan (eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kunin-
gaskuntaan liittyvistä määräyksistä tehdyn pöytäkirjan 8 artikla), EKP:n
asetusta (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16) sovelletaan vain euroalueeseen
osallistuviin jäsenvaltioihin.
Tästä huolimatta kaikissa EU:n jäsenvaltioissa sovelletaan EKPJ:n
perussäännön 5 artiklaa, joka koskee EKP:n ja kansallisten keskuspankkien
toimivaltaa tilastoinnin alalla, sekä Euroopan unionin neuvoston asetusta (EY)
N:o 2533/98. Tämä sekä perustamissopimuksen 10 artikla (entinen 5 artikla)
tarkoittavat myös sitä, että niiden jäsenvaltioiden, jotka eivät osallistu
euroalueeseen, on suunniteltava ja toimeenpantava kansallisella tasolla kaikki
asianmukaisiksi katsomansa toimenpiteet EKP:n tilastovaatimusten edel-
lyttämän tiedonkeruun järjestämiseksi ja saatava tilastointiin liittyvät
valmistelunsa ajoissa valmiiksi tullakseen euroalueen jäseniksi. Tämä velvoite
on tuotu selvästi esiin Euroopan unionin neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/
98 4 artiklassa ja perustelukappaleessa 17. Selvyyden vuoksi tämä erityisvaa-
timus on toistettu EKP:n asetuksen (EY) N:o 2819/98 (EKP/1998/16)
perustelukappaleissa.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 77
▼B
Liite 5
Eurojärjestelmän www-sivustot
Keskuspankki www-sivusto
Euroopan keskuspankki www.ecb.int
Belgian keskuspankki www.bnb.be
Saksan keskuspankki www.bundesbank.deKreikan keskuspankki(
1) www.bankofgreece.gr
Espanjan keskuspankki www.bde.es
Ranskan keskuspankki www.banque-france.fr
Irlannin keskuspankki www.centralbank.ieItalian keskuspankki www.bancaditalia.itLuxemburgin keskuspankki www.bcl.lu
Alankomaiden keskuspankki www.dnb.nl
Itävallan keskuspankki www.oenb.co.atPortugalin keskuspankki www.bportugal.ptSuomen Pankki www.bof.fi
(1) 1.1.2001 alkaen.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 78
▼B
Liite 6
Vastapuolivelvoitteiden laiminlyönteihin sovellettavat menettelyt ja seuraa-
mukset
1.Taloudelliset sanktiot
Jos vastapuoli rikkoo huutokauppoja(1), kahdenvälisiä kauppoja(2), vakuuk-
sien käyttöä(3) tai pankkipäivän lopetusta koskevia sääntöjä tai
maksuvalmiusluoton saantiehtoja(4), eurojärjestelmä määrää rikkomuksesta
taloudellisia sanktioita seuraavasti:
i) Jos huutokauppoja, kahdenvälisiä kauppoja tai vakuuksien käyttöä
koskevien sääntöjen rikkomus on ensimmäinen tai toinen edeltäneen 12
kuukauden aikana, määrätään taloudellisena sanktiona vastapuolen
maksettavaksi ylimääräinen korko, joka on maksuvalmiusluoton korko
lisättynä 2,5 prosenttiyksiköllä.
— Huutokauppoja ja kahdenvälisiä kauppoja koskevien sääntöjen rikko-
miseen sovellettava ylimääräinen korko lasketaan siitä määrästä
vakuuksia tai rahaa, jonka vastapuoli on jättänyt toimittamatta, ja
kerrotaan kertoimella 7/360.
— Vakuuksien käyttöä koskevien sääntöjen rikkomiseen sovellettava
ylimääräinen korko lasketaan siitä määrästä vakuudeksi kelpaamat-
tomia arvopapereita, 1) jotka vastapuoli on toimittanut kansalliselle
keskuspankille tai EKP:lle tai 2) joita vastapuoli ei ole poistanut 20
työpäivän kuluttua siitä, kun sen vakuuskelpoisista arvopapereista tuli
vakuudeksi kelpaamattomia. Korko kerrotaan kertoimella 1/360.
ii) Pankkipäivän lopetukseen liittyvien sääntöjen tai maksuvalmiusluoton
saantiehtojen rikkomiseen sovelletaan taloudellisena sanktiona ensim-
mäisen rikkomuksen yhteydessä 5 prosenttiyksikön suuruista ylimääräistä
korkoa. Jos rikkomus on toinen edeltäneen 12 kuukauden aikana,
vastapuolen maksettavaksi määrätään ylimääräinen korko lisättynä 2,5
prosenttiyksiköllä. Tätä seuraavista rikkomuksista korkoa lisätään aina 2,5
prosenttiyksikköä kustakin. Ylimääräinen korko lasketaan siitä määrästä,
joka ei ole maksuvalmiusluoton saamisehtojen mukainen(5).
2.Muut seuraamukset
Jos vastapuoli rikkoo huutokauppoja, kahdenvälisiä kauppoja ja vakuuksien
käyttöä koskevia sääntöjä, eurojärjestelmä sulkee sen pois rahapoliittisista
operaatioista seuraavasti:
a) Huutokauppoja ja kahdenvälisiä kauppoja koskevien
sääntöjen rikkomisesta seuraava poissulkeminen
Jos rikkomus on kolmas samantyyppinen edeltäneen 12 kuukauden aikana,
eurojärjestelmä sulkee vastapuolen määräajaksi pois samoin menettelyin
toteutettavista samantyyppisistä avomarkkinaoperaatioista. Lisäksi se
määrää taloudellisena sanktiona vastapuolen suoritettavaksi kohdassa 1
mainittujen sääntöjen mukaan lasketun ylimääräisen koron. Poissulkemista
sovelletaan seuraavasti:
i) Jos kolmannen rikkomuksen ollessa kyseessä vakuus tai rahamäärä,
jonka vastapuoli on jättänyt toimittamatta, on enintään 40 %
toimitettavien vakuuksien tai rahan kokonaismäärästä, vastapuoli
suljetaan pois operaatioista yhden kuukauden ajaksi.
ii) Jos vakuus tai rahamäärä, jonka vastapuoli on jättänyt toimittamatta
kolmannen rikkomuksen ollessa kyseessä, on yli 40 % mutta enintään
80% toimitettavien vakuuksien tai rahan kokonaismäärästä, vastapuoli
suljetaan pois operaatioista kahden kuukauden ajaksi.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 79
(1) Jos vastapuoli ei pysty siirtämään riittävää määrää vakuuksia sille likviditeettiä
lisäävässä operaatiossa jaetun määrän katteeksi, tai jos se ei pysty toimittamaanriittävästi rahaa suorittaakseen sen osuudeksi likviditeettiä vähentävässä operaatiossa
tulleen määrän.
(
2) Jos vastapuoli ei pysty toimittamaan riittävää määrää vakuuskelpoisia arvopapereita tai
rahaa kattaakseen kahdenvälisessä kaupassa sovitun määrän.
(3) Josvastapuolikäyttää maksamattomanluottonsavakuutena arvopapereita,jotkaeivätole
vakuuskelpoisia tai joista on tullut vakuudeksi kelpaamattomia.
(4) Jos vastapuoli, jonka selvitystilillä on päivän päättyessä miinussaldo, ei täytä
maksuvalmiusluoton saantiehtoja.
(5) Kun kyseessä ovat sääntörikkomukset, jotka koskevat pelkästään päivänsisäisen luoton
vakuuksiksi kelpaavia arvopapereita, taloudellisista sanktioista määrätään TARGET-järjestelmän sääntelyn puitteissa. Kyseiset rikkomukset eivät kuulu näiden suuntavii-
vojen piiriin.
▼B
iii) Jos vakuus tai rahamäärä, jonka vastapuoli on jättänyt toimittamatta
kolmannen rikkomuksen ollessa kyseessä, on yli 80 % toimitettavien
vakuuksien tai rahan kokonaismäärästä, vastapuoli suljetaan pois
operaatioista kolmen kuukauden ajaksi.
Jos rikkomuksia on edeltäneen 12 kuukauden aikana ollut neljä tai
useampia, niihin sovelletaan edellä mainittuja taloudellisia sanktioita ja
poissulkemista tämän estämättä alakohdan c) soveltamista.
b) Vakuuksien käyttöä koskevien sääntöjen rikkomisesta seur-
aava poissulkeminen
Jos rikkomus on kolmas edeltäneen 12 kuukauden aikana, eurojärjestelmä
sulkee vastapuolen pois seuraavasta avomarkkinaoperaatiosta. Lisäksi se
määrää vastapuolen suoritettavaksi kohdassa 1 mainittujen sääntöjen
mukaan lasketun ylimääräisen koron.
Jos rikkomuksia on edeltäneen 12 kuukauden aikana ollut neljä tai
useampia, niihin sovelletaan edellä mainittuja taloudellisia sanktioita ja
poissulkemista tämän estämättä alakohdan c) soveltamista.
c) Poikkeustapauksissa sovellettava määräaikainen poissulke-
minen kaikista tulevista rahapoliittisista operaatioista
Poikkeustapauksissa, joissa velvoitteiden laiminlyönnit ovat erityisesti
kyseessä olevat rahamäärät tai laiminlyöntien toistuvuus tai kesto
huomioon ottaen vakavia, vastapuoli voidaan paitsi määrätä suorittamaan
kohdassa 1 mainittujen sääntöjen mukaan laskettu taloudellinen sanktio,
lisäksi myös sulkea kolmen kuukauden ajaksi pois kaikista tulevista
rahapoliittisista operaatioista.
d) Muissa jäsenvaltioissa sijaitsevat laitokset
Eurojärjestelmä voi päättää, koskeeko sääntöjä rikkoneeseen vastapuoleen
sovellettava poissulkeminen myös laitoksen muissa jäsenvaltioissa sijait-
sevia sivukonttoreita.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 80
▼B
LIITE II
YHTEISIÄ OMINAISUUKSIA KOSKEVAT LISÄVÄHIMMÄISVAATI-
MUKSET
IKaikkiin rahapoliittisia operaatioita koskeviin järjestelyihin sovellettavat
yhteisiä ominaisuuksia koskevat lisävähimmäisvaatimukset
1. Kansallisen keskuspankin soveltamilla asianmukaisilla sopimus- tai
sääntelyjärjestelmillä varmistetaan se, että rahapoliittisiin operaatioihin
sovelletaan sen vakiolausekkeita tai -ehtoja.
2. Kansallisen keskuspankin soveltamilla asianmukaisilla sopimus- tai
sääntelyjärjestelmillä varmistetaan se,ettäkansallisetkeskuspankitvoivat
panna kaikki mahdolliset rahapoliittisen välineistön muutokset viivytyk-
settä täytäntöön. Järjestelmään sisällytetään ehto tällaisista muutoksista
vastapuolille tehtävästä tiedoksiannosta, jossa mainitaan yksiselitteisesti,
mistä hetkestä lähtien muutos tulee voimaan.
3. Kansallisen keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- tai
sääntelyjärjestelmissä määrätään, että kaikki rahapoliittisiin operaatioihin
liittyvät maksut (muut kuin valuuttamääräiset maksut valuuttaswap-
sopimuksissa) suoritetaan euroina.
4. Mikäli on tarpeen toteuttaa kaikki sopimusoperaatiot yhtenä sopimusjär-
jestelynä ja/tai tehdä sopimus yleissopimuksena tehokkaan sopimuksen
sulkemisen ja päättämisen yhteydessä tehtävän nettoutuksen mahdollis-
tamiseksi, tätä koskeva ehto sisällytetään järjestelmään.
5. Kansallisen keskuspankin soveltamilla asianmukaisilla sopimus- tai
sääntelyjärjestelmillä varmistetaan se, että keskuspankin ja vastapuolten
välisessä suhteessa noudatetaan asianmukaisia ja yksiselitteisiä lomak-
keiden käyttöä (mukaan lukien operaatioiden ehtojen vahvistus),
tiedonsiirtoa sekä tietojenvaihdon keinoja ja yksityiskohtia koskevia
sääntöjä.
6. Kansallisen keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- tai
sääntelyjärjestelmissä määrätään ainakin sellaisten laiminlyöntitapausten
varalta, jotka eivät olennaisesti eroa seuraavista:
a) toimivaltainen tuomioistuin tai muu viranomainen tekee päätöksen
aloittaa vastapuolen osalta selvitystilamenettely tai nimittää selvitys-
mies tai vastaava vastapuolelle tai aloittaa muu vastaava menettely;
tai
b) toimivaltainen tuomioistuin tai muu viranomainen tekee päätöksen
aloittaa vastapuolen osalta saneeraustoimenpide tai muu vastaava
menettely, jolla pyritään suojaamaan vastapuolen taloudellista
asemaa tai tervehdyttämään se ja välttämään edellä a kohdassa
tarkoitetun päätöksen tekeminen; tai
c) vastapuolen kirjallinen ilmoitus täydellisestä tai osittaisesta kyvyttö-
myydestään maksaa velkansa tai noudattaa rahapoliittisiin
operaatioihin liittyviä velvoitteitaan tai vastapuolen velkojiensa
kanssa tekemä vapaaehtoinen yleissopimus tai -järjestely, tai jos
vastapuoli on tai sen on katsottava olevan maksukyvytön tai sen on
katsottava olevan kyvytön maksamaan velkojaan; tai
d) edellä a tai b kohdan mukaista päätöstä edeltävät menettelyvaiheet;
tai
e) mikä tahansa vastapuolen antama vakuutus tai muu sopimusta
edeltänyt vastapuolen ilmoitus tai ilmoitus, jonka vastapuolen on
sovellettavien lainsäännösten nojalla katsottava tehneen, on virheel-
linen tai totuudenvastainen; tai
f) vastapuolen toiminnan harjoittamiseen saama lupa, joka perustuu
joko luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta
annettuun direktiiviin 2000/12/EY (sellaisena kuinseonmyöhemmin
muutettuna) tai sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla annettuun
direktiiviin 93/22/ETY (sellaisena kuin se on myöhemmin muutet-
tuna), sellaisina kuin kyseiset säädökset on pantu täytäntöön
asianomaisessa eurojärjestelmän jäsenvaltiossa, peruutetaan
määräajaksi tai kokonaan; tai2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 81
▼B
g) vastapuoli erotetaan määräajaksi tai kokonaan jonkin sellaisen
maksujärjestelmän tai -järjestelyn jäsenyydestä, jonka kautta rahapo-
liittisiin operaatioihin kuuluvia maksuja suoritetaan, tai
(valuuttaswapeja lukuun ottamatta) erotetaan määräajaksi tai koko-
naan jonkin sellaisen arvopaperikaupan selvitysjärjestelmän
jäsenyydestä, jota käytetään eurojärjestelmän rahapoliittisten oper-
aatioiden selvitykseen; tai
h) vastapuoleen kohdistetaan luottolaitosten liiketoiminnan aloittami-
sesta ja harjoittamisesta annetun direktiivin 2000/12/EY (sellaisena
kuin se on myöhemmin muutettuna) 22 artiklassa tarkoitettuja
toimenpiteitä; tai
i) (käänteisoperaatioiden osalta) vastapuoli ei noudata riskinhallinta-
toimia koskevia ehtoja; tai
j) (takaisinosto-operaatioiden osalta) vastapuoli ei maksa ostohintaa tai
takaisinostohintaa tai luovuta ostettuja tai takaisinostettuja arvopa-pereita; tai (vakuudellisten luottojen osalta) vastapuoli ei luovuta
arvopapereita tai maksa luottoa takaisin tällaisiin maksuihin ja
luovutuksiin sovellettavina päivämäärinä; tai
k) (valuuttaswapien jamääräaikaistalletusten osalta)vastapuolieimaksa
euroina ilmaistua määrää tai (valuuttaswapien osalta) ei maksa
valuuttamääräisiä summia tällaisiin maksuihin sovellettavina
päivämäärinä; tai
l) vastapuolen laiminlyönti (joka ei olennaisesti eroa tässä lausekkeessa
6 määritellyistä laiminlyönneistä), joka koskee eurojärjestelmän
jonkin jäsenen ulkomaisten varantojen tai omien varantojen hallin-
noimiseksi tehtyä sopimusta; tai
m) vastapuoli ei anna asianmukaisia tietoja ja aiheuttaa tästä syystä
vakavia seurauksia asianomaiselle kansalliselle keskuspankille; tai
n) vastapuoli ei noudata jotain muuta velvoitettaan, joka perustuu
käänteisoperaatioihin ja valuuttaswapeihin liittyviin järjestelyihin,
eikä (mikäli tilanne olisi korjattavissa) korjaa laiminlyöntiään
vakuudellisten operaatioiden osalta enintään 30 päivän kuluessa ja
valuuttaswapien osalta enintään 10 päivän kuluessa siitä, kun
kansallinen keskuspankki antaa vastapuolelle tiedoksi tätä koskevan
vaatimuksen; tai
o) vastapuolen laiminlyönti, joka koskee jotain eurojärjestelmän jonkin
toisen jäsenen kanssa rahapoliittisten operaatioiden toteuttamiseksi
tehtyä sopimusta, jonka osalta kyseinen eurojärjestelmän toinen jäsen
on käyttänyt oikeuttaan sulkea kaikki tämän sopimuksen mukaiset
operaatiot laiminlyönnin vuoksi.
Tapauksen a on oltava automaattinen; tapaukset b ja c voivat olla
automaattisia; tapaukset d-o eivät voi olla automaattisia, vaan niiden on
oltava harkinnanvaraisia (eli ne saatetaan päätökseen ainoastaan laimin-
lyöntiä koskevan ilmoituksen tiedoksiannon jälkeen). Tällaisessa
laiminlyöntiä koskevassa ilmoituksessa voidaan määrätä enintään kolmen
pankkipäivän mittaisesta ”armonajasta”, jonka kuluessa kyseinen tapaus
voidaan oikaista. Harkinnanvaraisten laiminlyöntitapausten osalta harkin-
tavallan käyttöä koskevissa määräyksissä määrätään yksiselitteisesti
harkintavallan käytön vaikutuksista.
7. Kansallisen keskuspankin soveltamilla asianmukaisilla sopimus- tai
sääntelyjärjestelmillä varmistetaan se, että laiminlyöntitapauksessa
kansallisella keskuspankilla on oikeus käyttää seuraavia keinoja:
vastapuolen sulkeminen määräajaksi avomarkkinaoperaatioista, kaikkien
sopimusten ja operaatioiden päättäminen tai erääntymättömien taikka
ehdollisten saamisten nopeutetun suorittamisen vaatiminen. Lisäksi
kansallisella keskuspankilla voi olla oikeus käyttää seuraavia keinoja:
vastapuolella kansallisessa keskuspankissa olevien talletusten käyttä-
minen kyseiseltä vastapuolelta olevien saamisten kuittaamiseen; kyseistä
vastapuolta kohtaan olevien velvoitteiden täyttämisen keskeyttäminen
siihen saakka, kunnes vastapuolelta oleva saaminen on maksettu;
viivästyskoron vaatiminen; tai korvausvaatimus niistä vahingoista, joita
vastapuolen laiminlyönnistä on aiheutunut. Lisäksi kansallisen keskus-
pankin soveltamilla asianmukaisilla sopimus- tai sääntelyjärjestelmillä
varmistetaan se, että jos laiminlyönti tapahtuu, kansallinen keskuspankki
voi laillisesti ilman tarpeettomia viivytyksiä realisoida kaikki vakuutena
olevat arvopaperit siten, että kansallisella keskuspankilla on oikeus
realisoida myönnetyn luoton arvo, jos vastapuoli ei hoida velkasaldoaan
viipymättä.
8. Kansallisen keskuspankin soveltamilla asianmukaisilla sopimus- tai
sääntelyjärjestelmillä varmistetaan se,ettäkansallisetkeskuspankitvoivat
saada vastapuolilta kaikki eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin
liittyvät asianmukaiset tiedot.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 82
▼B
9. Kansallisen keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- tai
sääntelyjärjestelmissä määrätään siitä, että kaikki ilmoitukset tai muut
tiedonannot on annettava kirjallisessa ja/tai sähköisessä muodossa.
Kansallisen keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- tai
sääntelyjärjestelmissä määrätään yksiselitteisesti siitä, miten ilmoitukset
tai muut tiedonannot on annettava ja milloin ne tulevat voimaan.
Voimaantuloa edeltävä ajanjakso ei saa olla niin pitkä, että se muuttaa
järjestelyjen taloudellisia vaikutuksia kokonaisuutena arvioiden. Erityi-
sesti vahvistukset annetaan ja tarkistetaan viivytyksettä.
10. Kansallisen keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- tai
sääntelyjärjestelmissä määrätään siitä, että vastapuoli ei saa luovuttaa tai
siirtää toiselle oikeuksiaan ja velvoitteitaan eikä muullakaan tavoin
määrätä niistä ilman kansallisen keskuspankin ennalta antamaa kirjallista
lupaa.
11. Kansallisen keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- tai
sääntelyjärjestelmissä määrätään siitä, että ainoastaan kansallisella
keskuspankilla ja yksilöidyllä vastapuolella on operaatioon perustuvia
oikeuksia ja velvoitteita (mutta niissä varataan mahdollisuus sellaisille
kansallisten keskuspankkien (ja/tai Euroopan keskuspankin) välisille
suhteille, jotka perustuvat vakuuskelpoisten arvopaperien käyttöön
toisessa jäsenvaltiossa, ja myös siltä osin kuin se on tarpeen verkostoa
hoitavan elimen välityksellä toimivien vastapuolten kanssa toteutettuja
operaatioita varten).
12. Kansallisen keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- tai
sääntelyjärjestelmissä määrätään siitä, että kansallisen keskuspankin
soveltamiin asianmukaisiin sopimus- ja sääntelyjärjestelmiin ja kaikkiin
näiden järjestelmien mukaisesti toteutettuihin operaatioihin sovelletaan
(lukuun ottamatta tilanteita, joissa vakuuskelpoisten arvopaperien käyttö
toisessa jäsenvaltiossa muuta edellyttää) sen jäsenvaltion lakia, jossa
kansallinen keskuspankki sijaitsee, ja että oikeuspaikkana riitatilanteissa
ovat kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset tuomioistuimet, sanotun vaikut-
tamatta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan.
13. Talletusjärjestelyissä täsmennetään, että määräaikaistalletuksiin liittyvät
toimenpiteet (sekä talletusten vastaanotto että niiden takaisinmaksu)
toteutetaan niinä päivinä, jotka EKPon ilmoittanut talletusoperaatiota
koskevassa ilmoituksessa.
IIKäänteisoperaatioihin sovellettavat yhteisiä ominaisuuksia koskevat
lisävähimmäisvaatimukset
Kaikille käänteisoperaatioille yhteiset ominaisuudet
14. Operaatioon liittyvän käänteissiirron päivämäärä määrätään kuhunkin
operaatioon ryhdyttäessä.
15. Kansallisen keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- tai
sääntelyjärjestelmissä määritellään ”pankkipäivä” maksuvelvollisuuden
osalta päiväksi, jona kaikki TARGETin asiaankuuluvat osat ovat
toiminnassa tällaisen maksun suorittamista varten, ja arvopaperien
luovutusvelvollisuuden osalta päiväksi, jona arvopaperien selvitysjärjes-
telmät, joiden välityksellä luovutuksen on määrä tapahtua, ovat
toiminnassa siinä paikassa, jossa kyseisten arvopaperien luovutuksen on
määrä tapahtua.
16. Muiden kuin euroina ilmaistujen määrien vaihtamista euroiksi koskevissa
säännöissä täsmennetään, että käytettävä vaihtokurssi on EKP:n
päiväkohtainen euron valuuttaviitekurssi, tai jos se ei ole käytettävissä,
avistakurssi, jonka EKPon ilmoittanut sitä päivää edeltäneenä pankki-
päivänä, jona kansallisen keskuspankin on määrä myydä euroja ja ostaa
toista valuuttaa vaihdon suorittamiseksi.
Yksinomaan takaisinosto-operaatioita koskevat ominaisuudet
17. Vakuuskelpoiset arvopaperit myydään käteiseuroja vastaan, ja samalla
sovitaan vastaavien arvopaperien takaisinmyymisestä käteiseuroja
vastaan tiettynä ajankohtana.
18. Velvoitteessa myydä takaisin vastaavat arvopaperit tällaisen vastaa-
vuuden määritellään tarkoittavan saman liikkeeseenlaskijan
arvopapereita, jotka ovat osa samaa liikkeeseenlaskua (liikkeeseenlasku-
päivästä riippumatta) ja joiden laji, nimellisarvo, määrä ja kuvaus ovat
samat kuin niillä arvopapereilla, joihin niitä verrataan. Jos arvopaperit,
joihin nähden vertailu tehdään, on vaihdettu tai niiden nimellisarvoa on
muutettu, tai jos niitä koskeva muutospyyntö on tehty, vastaavuuden
määritelmää on muutettava vaihdon osalta tarkoittamaan niitä, joihin
arvopaperit on vaihdettu, arvopapereita koskevan muutospyynnön osalta
tarkoittamaan sellaisia arvopapereita, jotka vastaavat maksettuja arvopa-2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 83
▼B
pereita, edellyttäen että myyjä on maksanut ostajalle muutospyynnön
arvoa vastaavan määrän, ja nimellisarvoltaan muutettujen arvopaperien
osalta tarkoittamaan sellaisia arvopapereita, jotka vastaavat niitä
arvopapereita, joiksi alkuperäiset arvopaperit on muutettu nimellisarvol-
taan, ja lisäksi tilanteen mukaan sellaista rahamäärää, joka vastaa
mahdollista eroa arvopaperien arvossa ennen nimellisarvon muuttamista
ja sen jälkeen.
19. Laiminlyönnit, joiden perusteella kansallisella keskuspankilla on oikeus
sulkea ja päättää kaikki käynnissä olevat operaatiot, eivät olennaisesti
eroa edellä 6 kohdassa esitetyistä määräyksistä.
20. Kansallisen keskuspankin soveltamiin asianmukaisiin sopimus- tai
sääntelyjärjestelmiin sisältyy nettoutusta koskevia määräyksiä, joilla
pyritään saavuttamaan jäljempänä esitettyjä vastaavat taloudelliset
vaikutukset.
a) Laiminlyönnin tapahtuessa on katsottava, että kunkin operaation
takaisinostopäivä seuraa välittömästi, ja seuraavien määräysten
mukaisesti kaikki vastaavat arvopaperit on välittömästi luovutettava
(siten että osapuolten arvopaperien luovuttamista ja takaisinostettujen
arvopaperien takaisinostohinnan maksamista koskevat velvoitteet
suoritetaan vain jäljempänä b kohdassa esitetyn mukaisesti), tai
vaihtoehtoisesti takaisinosto-operaatio päätetään.
b) i) Kansallinen keskuspankki määrittää laiminlyönnin perusteella
määrättävät markkina-arvot takaisinostetuille arvopapereille ja
vastaaville siirrettäville arvopapereille sekä kunkin osapuolen
maksettavaksi tulevan takaisinostohinnan kaikkien operaatioiden
osalta takaisinostopäivänä; ja
ii) kansallinen keskuspankki laskee näin saatujen määrien perusteella
(takaisinostopäivänä), mitä kunkin osapuolen on maksettava
toiselle osapuolelle, ja osapuolen velat kuitataan toiselta osapuo-
lelta olevilla saamisilla, ja osapuoli, jonka saaminen on pienempi,
maksaa ainoastaan nettosaldon, joka erääntyy ja on maksettava
seuraavana sellaisena päivänä, jona kaikki TARGETin asiaankuu-
luvat osat ovat toiminnassamaksun suorittamista varten. Tätä
laskelmaa tehtäessä kaikki muina valuuttoina kuin euroina
ilmaistut määrät muutetaan euroiksi asianomaisena päivänä
lausekkeen 16 mukaisesti lasketulla vaihtokurssilla.
c) ’Laiminlyönnin perusteella määrättävällä markkina-arvolla’ tarkoite-
taan kaikkien arvopaperien osalta minä tahansa päivänä
i) tällaisille arvopapereille määritettyä laiminlyönnin arvostusajan-
kohdan markkina-arvoa, joka lasketaan arvostuspäivää edeltävän
pankkipäivän edustavimman hinnan perusteella; tai
ii) viimeistä kaupantekohintaa, ellei tietylle arvopaperille ole saata-
vissa edustavaa hintaa arvostuspäivää edeltävältä pankkipäivältä.
Jos kaupantekohintaakaan ei ole käytettävissä, kansallinen
keskuspankki määrittää hinnan ottaen huomioon sen hinnan, jolla
arvopaperilla on käyty viimeksi kauppaa; tai
iii) jos kyseessä ovat arvopaperit, joille ei ole olemassa markkina-
arvoa, mitä tahansa hyväksyttävää arvostusmenetelmää; tai
iv) mikäli kansallinen keskuspankki on myynyt arvopaperit tai
vastaavia arvopapereita markkinahintaan ennen laiminlyönnin
arvostusajankohtaa, myynnin nettotuottoa sen jälkeen, kun
myyntitapahtumaan liittyvät kohtuulliset kustannukset, palkkiot
ja kulut on vähennetty, ja kansallinen keskuspankki tekee
kyseisen laskutoimituksen ja yksilöi määrät.
21. Mikäli kansallisen keskuspankin soveltamiin asianmukaisiin sopimus- tai
sääntelyjärjestelmiin sisältyy vakuuden korvaamiseen liittyviä
määräyksiä, järjestelmissä varmistetaan, että riskinhallintatoimia
koskevia ehtoja edelleen noudatetaan.
22. Mikäli kansallisen keskuspankin soveltamiin asianmukaisiin sopimus- tai
sääntelyjärjestelmiin sisältyy määräyksiä marginaalien maksamisesta (tai
palauttamisesta) käteisenä, määrätään myös siitä, että kaikki muut
velvoitteet palauttaa (tai maksaa) marginaaleja tyydytetään ensin saman
suuruiseen käteismäärään saakka (sama koskee mahdollisia niihin
liittyviä korkoja).
Yksinomaan vakuudellisia luottojärjestelyjä koskevat ominaisuudet
23. Vakuudellisten luottojärjestelyjen yhteydessä luovutettujen arvopaperien
(esim. pantti) on oltava laillisesti realisoitavissa ilman kyseisiin
arvopapereihin liittyviä aikaisempia vaatimuksia. Kolmansilla osapuolilla
(mukaan lukien selvitysviranomainen maksukyvyttömyystapauksissa) ei
voi olla mahdollisuutta puuttua asiaan ja vaatia tehokkaasti itselleen2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 84
▼B
pantattuja arvopapereita (mikäli kyseessä ei ole petos) tai mitään niihin
liittyviä oikeuksia.
24. Kansallisella keskuspankilla on oikeus realisoida likviditeettiä lisäävän
operaation yhteydessä pantattujen arvopaperien taloudellinen arvo
ennalta määritellyissä tilanteissa, jotka eivät olennaisesti eroa edellä 6
kohdassa esitetyistä tilanteista ja jotka kuvaavat myös niitä tilanteita,
joissa kansallinen keskuspankki saa katsoa vastapuolen laiminlyöneen
takaisinostosopimuksiin liittyviä velvollisuuksiaan.
25. Vakuudellisten luottojärjestelyjen yhteydessä päivänsisäisiä operaatioita
on mahdollista pidentää yön yli -operaatioiksi.
IIIValuuttaswapjärjestelyihin sovellettavat yhteisiä ominaisuuksia koskevat
lisävähimmäisvaatimukset
26. Jokaiseen operaatioon sisältyy samanaikaisesti euron avista- ja termiini-
myynti ja -osto yhteen valuuttaan nähden.
27. Kansallisen keskuspankin soveltamiin asianmukaisiin sopimus- tai
sääntelyjärjestelmiin sisältyy määräys maksujenvälityksen ajoituksesta
ja mekanismista. Termiinimyynnin/oston päivämäärä vahvistetaan
kutakin operaatiota aloitettaessa.
28. Kansallisen keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- tai
sääntelyjärjestelmissä määritellään valuutta, avistakurssi, termiinikurssi,
siirtopäivä ja uudelleensiirtopäivä seuraavalla tavalla:
a) ’Valuutalla’ tarkoitetaan mitä tahansa muuta laillista valuuttaa kuin
euroa.
b) ’Avistakurssilla’ tarkoitetaan tietyn operation yhteydessä vaihto-
kurssia (joka lasketaan lausekkeen 16 mukaisesti), jota sovelletaan
muunnettaessa euroina ilmaistu määrä sellaiseksi kyseiseen operaa-
tioon liittyvässä valuutassa ilmaistuksi määräksi, jonka toinen
osapuoli on velvollinen siirtämään toiselle siirtopäivänä euroina
ilmaistun määrän maksua vastaan, ja kyseinen vaihtokurssi
määritetään vahvistuksessa.
c) ’Termiinikurssilla’ tarkoitetaan vaihtokurssia, joka lasketaan
lausekkeen 16 mukaisesti ja jota sovelletaan muunnettaessa euroina
ilmaistu määrä sellaiseksi valuuttana ilmaistuksi määräksi, jonka
toinen osapuoli on velvollinen siirtämään toiselle uudelleensiirto-
päivänä euroina ilmaistun määrän maksua vastaan, ja kyseinen
vaihtokurssi määritetään vahvistuksessa ja yksilöidään kansallisen
keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- tai sääntelyjär-
jestelmissä.
d) ’Valuuttamääräisellä uudelleensiirtosummalla’ tarkoitetaan sitä
valuuttamääräistä summaa, jota edellytetään euroina ilmaistun
määrän ostamiseksi uudelleensiirtopäivänä.
e) ’Siirtopäivällä’ tarkoitetaan minkä tahansa operaation yhteydessä
päivää (ja tilanteen mukaan kellonaikaa kyseisenä päivänä), jona
toisen osapuolen suorittama euromääräinen siirto toiselle osapuolelle
tulee voimaan ja joka epäselvyyksien välttämiseksi on päivä (ja
tilanteen mukaan kellonaika kyseisenä päivänä), jona osapuolet ovat
sopineet euron määräisen siirron tapahtuvan.
f) ’Uudelleensiirtopäivällä’ tarkoitetaan minkä tahansa operaation
yhteydessä päivää (ja tilanteen mukaan kellonaikaa kyseisenä
päivänä), jona toisen osapuolen on suoritettava euromääräinen
uudelleensiirto toiselle osapuolelle.
29. Kansallisen keskuspankin soveltamissa asianmukaisissa sopimus- ja
sääntelyjärjestelmissä määrätään siitä, että tietyt tapaukset (joiden osalta
ks. jäljempänä 30 kohta) johtavat kaikkien operaatioiden sulkemiseen, ja
niissä on määrättävä myös siitä, miten sulkeminen (mukaan lukien
päättämisen yhteydessä tehtävä nettoutus) toteutetaan.
30. Laiminlyönnit, joiden perusteella kansallisella keskuspankilla on oikeus
päättää ja sulkea kaikki operaatiot, eivät olennaisesti eroa edellä 6
kohdassa esitetyistä määräyksistä.
31. Kansallisen keskuspankin soveltamiin asianmukaisiin sopimus- tai
sääntelyjärjestelmiin sisältyy nettoutusta koskevia määräyksiä, joilla
pyritään saavuttamaan jäljempänä esitettyjä vastaavat taloudelliset
vaikutukset.
a) Jos laiminlyönti on tapahtunut, jokaisen operaation on katsottava
päättyneen ja kansallinen keskuspankki vahvistaa euron korvausarvot
ja valuuttamääräiset uudelleensiirtosummat sillä perusteella, että
korvausarvot ovat määriä, jotka olisivat tarpeen, jotta kansallisella
keskuspankillasäilyisiniidenmaksujentaloudellinen vastaavuus,joita
muuten olisi edellytetty; ja2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 85
▼B
b) kansallinen keskuspankki laskee näin saatujen määrien perusteella
(uudelleensiirtopäivänä) mitäkunkinosapuolenonmaksettava toiselle
osapuolelle, ja osapuolen velat muunnetaan lausekkeen 16 mukaisesti
tarvittaessa euroiksi ja kuitataan toiselta osapuolelta olevilla saami-
silla, ja osapuoli, jonka saaminen on pienempi, maksaa ainoastaan
nettosaldon, joka erääntyy ja on maksettava seuraavana sellaisena
päivänä, jona kaikki TARGETin asiaankuuluvat osatovat toiminnassa
maksun suorittamista varten.2000X0776 — FI — 01.01.2001 — 000.001 — 86