2004R0551 — FI — 04.12.2009 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 551/2004, annettu 10 päivänä maaliskuuta 2004, yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä (ilmatila-asetus) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYV L 096, 31.3.2004, p.20)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 551/2004,

annettu 10 päivänä maaliskuuta 2004,

yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä

(ilmatila-asetus)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ( 1 ), ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 2 ), ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon ( 3 ), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä ( 4 ) ja ottavat huomioon sovittelukomitean 11 päivänä joulukuuta 2003 hyväksymän yhteisen tekstin, sekä katsovat seuraavaa: (1) Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan perustaminen edellyttää yhdenmukaista ilmatilan organisoinnin ja käytön sääntelytapaa. (2) Yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa käsitelleen korkean tason asiantuntijaryhmän marraskuussa 2000 annetussa kertomuksessa todetaan, että ilmatila olisi suunniteltava ja sitä olisi säänneltävä ja hallittava strategisesti Euroopan laajuisesti. (3) Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan perustamisesta 30 päivänä marraskuuta 2001 annetussa komission tiedonannossa kehotetaan toteuttamaan rakenneuudistus, jonka avulla voidaan luoda yhtenäinen eurooppalainen ilmatila yhdentämällä enenevässä määrin ilmatilan hallintaa ja kehittämällä uusia ilmaliikenteen hallinnan ratkaisuja ja menettelyjä. (4) Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista 10 päivänä maaliskuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 549/2004 (puiteasetus) ( 5 ) vahvistetaan yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteet. (5) Kansainvälisen siviili-ilmailun vuoden 1944 Chicagon yleissopimuksen 1 artiklan mukaan sopimusvaltiot tunnustavat, että ”jokaisella valtiolla on täydellinen ja yksinomainen herruus oman alueensa yläpuolella olevaan ilmatilaan”. Tämän suvereniteetin mukaisesti yhteisön jäsenvaltiot käyttävät julkisen viranomaisen toimivaltuuksia lentoliikennettä valvoessaan, ottaen kuitenkin huomioon sovellettavien kansainvälisten yleissopimusten määräykset. (6) Ilmatila on kaikkien käyttäjäryhmien yhteinen resurssi, jota kaikkien käyttäjien on käytettävä joustavasti siten, että taataan oikeudenmukaisuus ja avoimuus sekä otetaan samalla huomioon jäsenvaltioiden turvallisuus- ja puolustustarpeet ja niiden kansainvälisissä järjestöissä tekemät sitoumukset. (7) Tehokas ilmatilan hallinta on olennaisen tärkeää, jotta voidaan lisätä ilmaliikennepalvelujen järjestelmän kapasiteettia, vastata optimaalisesti erilaisiin käyttäjien vaatimuksiin ja päästä mahdollisimman joustavaan ilmatilan käyttöön. (8) Eurocontrolin toiminta osoittaa, ettei reittiverkostoa ja ilmatilan rakennetta voida realistisesti kehittää erillään yksittäisissä jäsenvaltioissa, sillä kukin jäsenvaltio on erottamaton osa eurooppalaista ilmaliikenteen hallintaverkkoa, myös yhteisön ulkopuolella. (9) Yleisen ilmaliikenteen lentoreittejä varten olisi yläilmatilaan perustettava vaiheittain entistä yhtenäisempi toiminnallinen ilmatila. Ylä- ja alailmatilan yhtymäkohta olisi määritettävä tämän edellyttämällä tavalla. (10) Eurooppalaisella ylemmällä lentotiedotusalueella, johon kuuluu jäsenvaltioiden vastuulla oleva yläilmatila tämän asetuksen soveltamisalan mukaisesti, olisi helpotettava yhteistä suunnittelua ja ilmailutietojen julkaisemista alueellisten ruuhkautumiskohtien selvittämiseksi. (11) Ilmatilan käyttäjillä on toisistaan poikkeavat edellytykset yhteisön ilmatilan käyttöön ja siinä liikkumisen vapauteen. Tämä johtuu siitä, että ilmatilan luokitusta ei ole yhdenmukaistettu. (12) Ilmatilan uudelleen jäsentämisen olisi perustuttava operatiivisiin vaatimuksiin olemassa olevista rajoista riippumatta. Yhteiset yleiset periaatteet yhtenäisten toiminnallisten ilmatilan lohkojen luomiseksi olisi kehitettävä Eurocontrolia kuullen ja sen teknisten neuvojen pohjalta. (13) On erityisen tärkeää luoda yhteinen ja yhdenmukainen ilmatilan rakenne reittien ja sektorien osalta, perustaa ilmatilan organisoiminen nyt ja tulevaisuudessa yhteisiin periaatteisiin ja suunnitella ja hallita ilmatilan käyttöä yhdenmukaisten sääntöjen mukaisesti. (14) Ilmatilan joustavan käytön periaatetta olisi sovellettava tehokkaasti. Ilmatilan sektorien käyttö on optimoitava erityisesti yleisen ilmaliikenteen huippuaikoina ja vilkkaasti liikennöidyssä ilmatilassa siten, että jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä käytettäessä näitä sektoreita sotilasoperaatioihin ja -koulutukseen. Tätä varten on myönnettävä asianmukaiset resurssit ilmatilan joustavan käytön periaatteen tehokkaaksi täytäntöönpanemiseksi sekä siviili- että sotilasilmailun vaatimusten mukaisesti. (15) Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä tekemään yhteistyötä naapurijäsenvaltioidensa kanssa ilmatilan joustavan käytön periaatteen soveltamiseksi yli kansallisten rajojen. (16) Eroavuudet siviili- ja sotilasilmailun välisen yhteistyön järjestämisessä yhteisön alueella rajoittavat ilmatilan yhdenmukaista ja oikein ajoitettua hallintaa ja muutosten toteuttamista. Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan onnistuminen edellyttää siviili- ja sotilasviranomaisten tehokasta yhteistyötä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden oikeuksia ja velvollisuuksia puolustuksen alalla. (17) Sotilasoperaatiot ja -koulutus olisi turvattava aina, kun yhteisten periaatteiden ja perusteiden soveltaminen haittaa niiden turvallista ja tehokasta toteuttamista. (18) Ilmaliikennevirtojen säätelyn toimivuuden parantamiseksi olisi otettava käyttöön asianmukaisia toimenpiteitä, jotta olemassa olevia operatiivisia yksiköitä, myös Eurocontrolin lentoliikennevirtojen säätelykeskusta, voidaan auttaa varmistamaan lentotoiminnan tehokkuus. (19) On syytä harkita yläilmatilaa koskevien periaatteiden ulottamista koskemaan alailmatilaa aikataulun ja asianmukaisten tutkimusten mukaisesti, sekä katsovat seuraavaa: OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:







I LUKU

YLEISTÄ

1 artikla

Tarkoitus ja soveltamisala

1. Tämä asetus koskee puiteasetuksessa määritellyissä rajoissa ilmatilan organisointia ja käyttöä yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa. Tämän asetuksen tavoitteena on tukea vaiheittain aiempaa yhtenäisemmän toiminnallisen ilmatilan periaatetta yhteisen liikennepolitiikan osana ja vahvistaa yhteiset suunnittelu- ja hallintamenettelyt, joilla varmistetaan ilmaliikenteen hallinnan tehokas ja turvallinen toiminta.

2. Ilmatilan käytöllä on tuettava lennonvarmistuspalvelujen toimintaa johdonmukaisena ja yhdenmukaisena kokonaisuutena Euroopan parlamentin ja neuvoston lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa 10 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 550/2004 (palveluntarjonta-asetus) ( 6 ) säännösten mukaisesti.

3. Tätä asetusta sovelletaan ilmatilaan ICAO:n EUR- ja AFI-alueilla, joiden ilmaliikennepalvelujen tarjoamisesta jäsenvaltiot vastaavat palveluntarjonta-asetuksen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan soveltamista. Jäsenvaltiot voivat myös soveltaa tätä asetusta sellaiseen jäsenvaltion vastuulla olevaan ilmatilaan, joka ei kuulu ICAO:n EUR- eikä AFI-alueisiin edellyttäen, että ne ilmoittavat siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

4. Tämän asetuksen soveltamisalan mukaiseen ilmatilaan kuuluvat lentotiedotusalueet julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.







II LUKU

ILMATILAN RAKENNE

▼M1 —————

▼M1

3 artikla

Yhtenäinen ylempi eurooppalainen lentotiedotusalue

1. Yhteisö ja sen jäsenvaltiot pyrkivät perustamaan yhtenäisen ylemmän eurooppalaisen lentotiedotusalueen (European Upper Flight Information Region, EUIR) ja saamaan sille ICAOn tunnustamisen. Tätä varten komissio antaa yhteisön toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta neuvostolle suosituksen perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti viimeistään 4 päivänä joulukuuta 2011.

2. EUIR suunnitellaan siten, että se kattaa 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden vastuulla olevan ilmatilan, ja siihen voi myös kuulua kolmansien Euroopan maiden ilmatilaa.

3. EUIR:n perustaminen ei vaikuta jäsenvaltioiden velvollisuuteen nimetä ilmaliikennepalvelujen tarjoajat niiden vastuulla olevaa ilmatilaa varten palveluntarjonta-asetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

4. Jäsenvaltiot ovat edelleen vastuussa ICAOlle sellaisten ylempien lentotiedotusalueiden ja lentotiedotusalueiden maantieteellisissä rajoissa, joista niillä on ollut ICAOn antama vastuu tämän asetuksen voimaantulopäivänä.

▼M1

3 a artikla

Elektroniset ilmailutiedot

1. Komissio varmistaa yhteistyössä Eurocontrolin kanssa, rajoittamatta jäsenvaltioiden ilmailutietojen julkaisemista ja tällaisen julkaisemisen kanssa yhdenmukaisella tavalla, että saatavilla on yhtenäisesti esitettyjä korkealaatuisia elektronisia ilmailutietoja, joiden laatu ja ajanmukaisuus vastaavat kaikkien niitä tarvitsevien käyttäjien tarpeita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden ilmailutietojen julkaisemista.

2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi komissio:

a) varmistaa, että yhteisön laajuiseksi jakelukanavaksi kehitetään yhteinen elektroninen lennonneuvontaportaali, johon asianomaisilla sidosryhmillä on rajoittamaton pääsy. Tämä portaali kokoaa yhteen esimerkiksi ilmailutiedotuksia, ilmaliikennepalvelutoimiston (ATS) tietoja, säätietoja ja ilmaliikennevirtojen säätelyä koskevia tietoja;

b) tukee ilmailutiedotuksen tarjonnan uudenaikaistamista ja yhdenmukaistamista mahdollisimman laajasti ja tiiviissä yhteistyössä Eurocontrolin ja ICAOn kanssa.

3. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta puiteasetuksen 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.

▼M1

4 artikla

Lentosäännöt ja ilmatilan luokitus

Komissio antaa puiteasetuksen 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen täytäntöönpanosääntöjä, joiden tarkoituksena on:

a) antaa lentosääntöjä koskevia aiheellisia säännöksiä ICAOn standardien ja suositeltujen menettelytapojen perusteella;

b) yhdenmukaistaa ICAOn ilmatilaluokituksen soveltaminen tarvittavin muutoksin, jotta voidaan varmistaa turvallisten ja tehokkaiden ilmaliikennepalvelujen tarjonnan saumattomuus yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa.

▼M1 —————

▼M1

6 artikla

Verkon hallinta ja suunnittelu

1. Ilmaliikenteen hallintaverkon toiminnoilla on mahdollistettava ilmatilan optimaalinen käyttö ja varmistettava, että ilmatilan käyttäjät voivat valita halutun reitin siten, että ilmatila ja lennonvarmistuspalvelut ovat mahdollisimman tehokkaasti käytettävissä. Verkkotoiminnoilla on pyrittävä tukemaan aloitteita kansallisella tasolla ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla, ja ne on toteutettava tavalla, jossa otetaan huomioon sääntely- ja operatiivisten tehtävien erottaminen toisistaan.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi komissio varmistaa erityisesti seuraavista tehtävistä huolehtimisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisiin reitteihin ja ilmatilan rakenteisiin liittyviä jäsenvaltioiden vastuita:

a) Euroopan reittiverkoston suunnittelu;

b) yleisen ilmaliikenteen käyttämien taajuuskaistojen niukkojen resurssien, erityisesti radiotaajuuksien, koordinointi sekä toisiotutkakoodien koordinointi. Ensimmäisessä alakohdassa mainittuihin tehtäviin ei liity laajakantoisista sitovista toimenpiteistä päättämistä tai poliittisen harkintavallan käyttöä. Niissä on otettava huomioon kansallisella tasolla ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla tehdyt ehdotukset. Ne on suoritettava yhteisymmärryksessä sotilasviranomaisten kanssa ilmatilan joustavaa käyttöä koskevien sovittujen menettelyjen mukaisesti. Komissio voi yhtenäisen ilmatilan komiteaa kuultuaan ja 4 kohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti antaa Eurocontrolin tai jonkin toisen puolueettoman ja toimivaltaisen elimen suoritettavaksi ensimmäisessä alakohdassa mainittuihin tehtäviin liittyviä välttämättömiä tehtäviä. Nämä tehtävät on suoritettava puolueettomasti ja kustannustehokkaasti jäsenvaltioiden ja sidosryhmien puolesta. Niihin on sovellettava asianmukaista hallintotapaa, jossa tunnustetaan palveluntarjonnan ja sääntelytehtävien erilliset vastuualueet, koko ilmaliikenteen hallintaverkon tarpeet huomioon ottaen sekä siten, että turvataan ilmatilan käyttäjien ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien täysimittainen osallistuminen.

3. Komissio voi lisätä tehtäviä 2 kohdassa olevaan luetteloon kuultuaan asianmukaisesti toimialan sidosryhmiä. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään puiteasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

4. Yksityiskohtaiset säännöt tässä artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden täytäntöönpanosta, 6–9 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä lukuun ottamatta, annetaan puiteasetuksen 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen. Näissä täytäntöönpanosäännöissä otetaan huomioon erityisesti seuraavat seikat:

a) prosessien ja menettelyjen koordinointi ja yhdenmukaistaminen ilmaliikenteen taajuuksien hallinnan tehostamiseksi, mukaan luettuna periaatteiden ja perusteiden kehittäminen;

b) keskeinen tehtävä, jossa koordinoidaan taajuustarpeiden varhaista tunnistamista ja ratkaisemista Euroopan yleiselle ilmaliikenteelle varatuilla kaistoilla Euroopan ilmailuverkoston suunnittelun ja toiminnan tukemiseksi;

c) ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelmassa määritellyt verkon muut tehtävät;

d) yksityiskohtaiset järjestelyt jäsenvaltioiden, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien ja verkonhallintatoiminnon väliseen yhteistyöhön perustuvaa päätöksentekoa varten 2 kohdassa tarkoitetuissa tehtävissä;

e) järjestelyt, joiden mukaisesti asianomaisia sidosryhmiä kuullaan päätöksentekoprosessissa sekä kansallisella että Euroopan tasolla; ja

f) verkonhallintatoiminnon ja kansallisten taajuuskoordinaattorien välinen tehtävien ja vastuiden jako Kansainvälisen televiestintäliiton yleiselle ilmaliikenteelle varaamien radiotaajuuksien puitteissa, jotta voidaan varmistaa, että kansalliset taajuuskoordinaattorit vastaavat edelleen taajuuksien myöntämisestä silloin, kun tällä ei ole vaikutusta verkkoon. Tapauksissa, jotka vaikuttavat verkkoon, kansallisten taajuuskoordinaattorien on tehtävä yhteistyötä verkonhallintatoiminnosta vastaavien tahojen kanssa, jotta taajuuksien käyttö voidaan optimoida.

5. Muista kuin 2 kohdassa tarkoitetuista ilmatilan suunnitteluun liittyvistä asioista päätetään kansallisella tasolla tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla. Suunnitteluprosessissa on otettava huomioon liikenteen tarpeet ja liikennejärjestelyjen vaativuustaso sekä kansalliset tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevat suorituskykysuunnitelmat, ja siinä on kuultava laajasti asianomaisia ilmatilan käyttäjiä tai ilmatilan käyttäjiä edustavia ryhmiä sekä tarvittaessa sotilasviranomaisia.

6. Jäsenvaltioiden on annettava ilmaliikennevirtojen säätely Eurocontrolin tai jonkin toisen puolueettoman ja toimivaltaisen elimen tehtäväksi edellyttäen, että asianmukaisista valvontamenettelyistä huolehditaan.

7. Ilmaliikennevirtojen säätelyä koskevat täytäntöönpanosäännöt, tarvittavat valvontamenettelyt mukaan luettuina, laaditaan puiteasetuksen 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen ja annetaan puiteasetuksen 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen, jotta voidaan optimoida käytettävissä oleva ilmatilakapasiteetti ja parantaa ilmaliikennevirtojen säätelymenettelyjä. Näiden sääntöjen on perustuttava avoimuuteen ja tehokkuuteen, ja niillä on varmistettava, että kapasiteettia tarjotaan joustavasti ja oikea-aikaisesti ICAOn alueellisen lennonvarmistussuunnitelman Euroopan aluetta koskevan asiakirjan suositusten mukaisesti.

8. Ilmaliikennevirtojen säätelyä koskevien täytäntöönpanosääntöjen on tuettava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien, lentoaseman pitäjien ja ilmatilan käyttäjien operatiivisia päätöksiä, ja niiden on koskettava seuraavia aloja:

a) lennonsuunnittelu;

b) käytettävissä olevan ilmatilakapasiteetin käyttö kaikissa lennon vaiheissa, mukaan luettuna lähtö- ja saapumisaikojen jakaminen; ja

c) reittien käyttö yleisessä ilmaliikenteessä, mukaan lukien — reititystä ja liikenteenohjausta koskevan yhtenäisen julkaisun laatiminen, — mahdolliset tavat johtaa yleinen ilmaliikenne pois ruuhkautuneilta alueilta, ja — ilmatilan käytön etuoikeusjärjestys yleisen ilmaliikenteen osalta erityisesti ruuhka- ja kriisiaikoina.

9. Komissio ottaa täytäntöönpanosääntöjä laatiessaan ja antaessaan tarvittaessa huomioon lentosuunnitelmien ja lentoasemien lähtö- ja saapumisaikojen keskinäisen yhdenmukaisuuden sekä tarvittavan koordinaation lähialueiden kesken, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta turvallisuuteen.

▼B







III LUKU

ILMATILAN JOUSTAVA KÄYTTÖ YHTENÄISESSÄ EUROOPPALAISESSA ILMATILASSA

7 artikla

Ilmatilan joustava käyttö

1. Jäsenvaltioiden on niiden vastuulle kuuluvien sotilaallisten näkökohtien järjestäminen huomioon ottaen huolehdittava ICAO:n määrittelemän ja Eurocontrolin kehittämän ilmatilan joustavan käytön periaatteen yhdenmukaisesta soveltamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa ilmatilan hallinnan ja ilmaliikennevirtojen säätelyn helpottamiseksi osana yhteistä liikennepolitiikkaa.

2. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle vuosittain kertomus ilmatilan joustavan käytön periaatteen soveltamisesta osana yhteistä liikennepolitiikkaa niiden vastuulla olevan ilmatilan osalta.

3. Jos ilmatilan joustavaa käyttöä koskevan periaatteen soveltamisen vahvistaminen ja yhdenmukaistaminen yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa on erityisesti jäsenvaltioiden toimittamien kertomusten johdosta tarpeen, yhteiseen liikennepolitiikkaan liittyvät täytäntöönpanosäännöt annetaan puiteasetuksen 8 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

8 artikla

Tilapäinen keskeyttäminen

1. Tapauksissa, joissa 7 artiklan soveltaminen aiheuttaa merkittäviä toiminnallisia vaikeuksia, jäsenvaltiot voivat tilapäisesti keskeyttää sen soveltamisen sillä edellytyksellä, että ne ilmoittavat siitä viipymättä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

2. Tilapäisen keskeytyksen käyttöönoton seurauksena voidaan 7 artiklan 3 kohdan nojalla annettuja sääntöjä mukauttaa kyseessä olevan yhden tai useamman jäsenvaltion vastuulla olevan ilmatilan osalta puiteasetuksen 8 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

▼M1 —————

▼B







IV LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

10 artikla

Uudelleentarkastelu

Puiteasetuksen 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun määräaikaistarkistuksen yhteydessä komissio viimeistelee tutkimuksen siitä, millä edellytyksillä 3, 5 ja 6 artiklassa tarkoitettuja periaatteita voidaan tulevaisuudessa soveltaa alailmatilaan.

Tutkimuksen tulosten ja saavutetun edistyksen perusteella komissio antaa 31 päivään joulukuuta 2006 mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen sekä tarvittaessa ehdotuksen näiden periaatteiden soveltamisen laajentamisesta alailmatilaan tai mahdollisista muista toimenpiteistä. Jos tällaista soveltamisalan laajentamista pidetään tarpeellisena, sitä koskevat päätökset olisi pyrittävä tekemään ennen 31 päivää joulukuuta 2009.

11 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









KOMISSION LAUSUMA

Asetuksen 5 artiklan täytäntöönpanosta saatuja kokemuksia koskevan kertomuksen perusteella komissio antaa tarvittaessa viiden vuoden kuluessa ehdotuksia 5 artiklan 6 kohdassa säädetyn menettelyn muuttamiseksi.