1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä joulukuuta 1988,
vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodis-
tusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä
(89/48/ETY)
(EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/19/EY, annettu 14
päivänä toukokuuta2001 L 206 1 31.7.2001
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä joulukuuta 1988,
vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuk-
sesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta
yleisestä järjestelmästä
(89/48/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 49 artiklan, 57 artiklan 1 kohdan ja 66 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen 3 artiklan c alakohdan mukaan yhteisön tavoit-
teena on poistaa henkilöiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden esteet
jäsenvaltioiden väliltä; tämä merkitsee jäsenvaltioiden kansalaisilleetenkin mahdollisuutta harjoittaa ammattia joko itsenäisenä ammatin-harjoittajana tai palkatussa työssä muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossahe ovat hankkineet ammattipätevyyden,
neuvoston tähän mennessä antamat säännökset, joiden mukaan jäsen-
valtiot tunnustavat alueillaan vastavuoroisesti ja korkeammastaammatillisesta koulutuksesta annetut tutkintotodistukset, koskevat vainmuutamia ammatteja; kyseisiin ammatteihin pääsyä säätelevän koulu-tuksen tasosta ja kestosta on säädetty samalla tavalla kaikissajäsenvaltioissa tai niitä on yhdenmukaistettu vain se vähimmäismäärä,
mikä tarvitaan tutkintotodistusten vastavuoroisen tunnustamisen alakoh-
taisten järjestelmien luomiseksi,
jotta voitaisiin nopeasti vastata niiden yhteisömaiden kansalaisten
odotuksiin, joilla on korkeammasta koulutuksesta annettu tutkintoto-distus muussa jäsenvaltiossa suoritetusta ammatillisesta koulutuksesta
kuin missä he haluavat harjoittaa ammattiaan, olisi sellaisten tutkinto-
todistusten tunnustamiseksi aiheellista ottaa käyttöön toinen menetelmä,joka antaa asianomaisille mahdollisuuden harjoittaa sitä ammattitoi-mintaa, joka vastaanottavassa jäsenvaltiossa edellyttää keskiasteenjälkeistä koulutusta, edellyttäen, että heillä on tähän toimintaankelpoisuuden antava, vähintään kolmivuotista koulutusta edellyttävä
toisessa jäsenvaltiossa annettu tutkintotodistus,
tämä tavoite voidaan saavuttaa ottamalla käyttöön vähintään kolmivuo-
tisesta korkeammasta ammatillisesta koulutuksesta annettujentutkintotodistusten tunnustamista koskeva yleinen järjestelmä,
varmistaakseen alueellaan tarjottavien palvelujen laadun, jäsenvaltiot
varaavat mahdollisuuden määritellä kelpoisuuden vähimmäistason
niiden ammattien osalta, joiden harjoittamisen edellytykseksi yhteisö
ei ole määritellyt tällaista tasoa; ne eivät kuitenkaan voi vaatia,toimimatta perustamissopimuksen 5 artiklassa määrättyjen velvoittei-densa vastaisesti, että jäsenvaltion kansalaisen tulee hankkia sellainenkelpoisuus, jonka ne itse yleensä määrittävät vain viittaamalla oman
kansallisen koulutusjärjestelmänsä tutkintotodistuksiin silloin kun asian-
omainen on jo hankkinut sellaisen kelpoisuuden kokonaan tai osintoisessa jäsenvaltiossa; tämän takia jokaisen vastaanottavan jäsenvaltion,jossa ammatti on säännelty, on otettava huomioon toisessa jäsenvaltiossahankittu kelpoisuus ja määriteltävä, vastaako se kyseisen jäsenvaltionedellyttämää kelpoisuutta,1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 2
(1) EYVL N:o C 217, 28.8.1985, s. 3 ja
EYVL N:o C 143, 10.6.1986, s. 7
(2) EYVL N:o C 345, 31.12.1985, s. 80 ja
EYVL N:o C 309, 5.12.1988
(3) EYVL N:o C 75, 3.4.1986, s. 5
▼B
tarvitaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä helpottamaan näiden sitou-
musten noudattamista; tämän vuoksi tulisi luoda keinot tällaisenyhteistyön järjestämiseksi,
määriteltäessä ”säännellyn ammattitoiminnan” käsitettä on otettava
huomioon erilaiset kansalliset yhteiskuntaolot; käsitteen tulisi, senlisäksi, että se sisältää sen ammattitoiminnan, jonka harjoittamisenedellytyksenä jäsenvaltiossa on, että asianomaisella on tutkintotodistus,sisältää myös se ammattitoiminta, jonka harjoittamista ei ole rajoitettu,
jos tätä toimintaa harjoitetaan ammattinimikkeellä, joka on varattu
yksinomaan niille, joilla on tietty ammattipätevyys; viranomaistentunnustamat ammatilliset yhdistykset ja järjestöt, jotka myöntävätjäsenilleen tällaisia nimikkeitä, eivät voi yksityisoikeudelliseenasemaansa vedoten välttyä tässä direktiivissä säädetyn järjestelmän
soveltamisesta,
on myös tarpeen määritellä ne ammattikokemuksen ja sopeutumisajan
ominaispiirteet, joita vastaanottava jäsenvaltio voi korkeakoulututkinnonlisäksi vaatia asianomaiselta, kun hänen pätevyytensä ei vastaakansallisia säännöksiä kelpoisuudesta,
sopeutumisajan sijasta voidaan käyttää myös kelpoisuuskoetta; kummal-
lakin parannetaan nykyistä jäsenvaltioiden välistä tutkintotodistustenvastavuoroista tunnustamista, ja täten helpotetaan henkilöiden vapaataliikkuvuutta yhteisössä; niiden avulla pyritään arvioimaan toisessajäsenvaltiossa ammatillisen koulutuksensa jo suorittaneen muuttajan
kykyä sopeutua uuteen ammatilliseen ympäristöönsä; muuttajan
näkökulmasta kelpoisuuskokeen etuna on harjoitteluajan lyheneminen;periaatteessa muuttajan tulee saada valita, käytetäänkö sopeutumisaikaavai kelpoisuuskoetta; kuitenkin tiettyjen ammattien luonteen takiajäsenvaltioiden on voitava määrätä tietyin edellytyksin, käytetäänkösopeutumisaikaa vai kelpoisuuskoetta; erityisesti erot oikeusjärjestel-
missä, vaikka ne ovat suuruudeltaan jäsenvaltioittain vaihtelevia, ovat
peruste erityissäännösten antamiseen, sillä yleensä jäsenvaltiossaannetun tutkintotodistuksen, todistuksen tai muun muodollista kelpoi-suutta osoittavan asiakirjan todistamaan oikeustieteelliseen koulutukseenei sisälly vastaanottavan jäsenvaltion vastaavan alan lainsäädännön
tuntemusta,
korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnusta-
mista koskevalla yleisellä järjestelmällä ei ole tarkoitus muuttaa niitäammattisääntöjä, ammattietiikkaan liittyvät säännöt mukaan lukien, joitasovelletaan jokaiseen jäsenvaltion alueella ammattia harjoittavaan
henkilöön, eikä olla soveltamatta näitä sääntöjä muuttajiin; tässä
järjestelmässä määrätään vain niistä toimenpiteistä, joilla varmistetaan,että muuttajat noudattavat vastaanottavan jäsenvaltion ammattisääntöjä,
perustamissopimuksen 49 artiklassa, 57 artiklan 1 kohdassa ja 66
artiklassa määrätään yhteisölle kuuluvasta toimivallasta antaa tällaisen
järjestelmän käyttöönottoa ja toimintaa varten tarvittavia säännöksiä,
korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnusta-
mistakoskevayleinen järjestelmä ei estä perusta missopimuksen 48artiklan 4 kohdan ja 55 artiklan soveltamista,
tämä järjestelmä vahvistaessaan yhteisön kansalaisen oikeutta käyttää
ammattitaitoaan kaikissa jäsenvaltioissa täydentää ja lujittaa kansa-
laisten oikeutta hankkia taitonsa missä he haluavat, ja
järjestelmää on arvioitava sen oltua jonkin aikaa voimassa, jotta
voitaisiin todeta, kuinka tehokkaasti se toimii ja erityisesti kuinka sitävoitaisiin parantaa tai sen soveltamisalaa laajentaa,1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 3
▼B
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) ”tutkintotodistuksella” yksittäistä tutkintotodistusta, todistusta tai
muuta muodollista kelpoisuutta osoittavaa asiakirjaa tai tällaisten
tutkintotodistusten, todistusten tai asiakirjojen yhdistelmää:
— jonka jäsenvaltion lakien, asetusten tai hallinnollisten
määräysten mukaisesti asetettu toimivaltainen viranomainen
on antanut,
— jolla osoitetaan, että sen haltija on suorittanut vähintään
kolmivuotisen tai vastaavan pituisen osa-aikaisen keskiasteenjälkeisen koulutuksen yliopistossa tai korkeakoulussa taimuussa vastaavan tasoisessa oppilaitoksessa ja tarvittaessa
suorittanut keskiasteen jälkeisten opintojen lisäksi vaadittavan
ammatillisen harjoittelun, ja
— jolla osoitetaan, että sen haltijalla on ammattipätevyys ryhtyä
harjoittamaan säänneltyä ammattia tai harjoittaa sitä tuossajäsenvaltiossa,
edellyttäen, että koulutus, joka todistetaan tutkintotodistuksella,
todistuksella tai muulla muodollista kelpoisuutta osoittavallaasiakirjalla, on suoritettu pääosin yhteisössä tai että sen haltijallaon kolmen vuoden ammattikokemus, jonka se jäsenvaltio todistaa,joka on tunnustanut kolmannen maan antaman tutkintotodistuksen,todistuksen tai muun muodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tutkintotodistuksen kaltai-
sena pidetään jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen antamaayksittäistä tutkintotodistusta, todistusta tai muuta muodollista
kelpoisuutta osoittavaa asiakirjaa tai tällaisten tutkintotodistusten,
todistusten tai asiakirjojen yhdistelmää, jos se on annettu yhteisössäsuoritetusta koulutuksesta ja tuon jäsenvaltion toimivaltainenviranomainen on tunnustanut sen vastaavan tasoiseksi ja jos seantaa samat oikeudet ryhtyä harjoittamaan säänneltyä ammattia jaharjoittaa sitä tuossa jäsenvaltiossa;
b) ”vastaanottavalla jäsenvaltiolla” jokaista jäsenvaltiota, jossa jonkin
jäsenvaltion kansalainen hakee oikeutta harjoittaa säänneltyäammattia, ja joka on muu kuin se valtio, jossa hän on saanut
tutkintotodistuksensa tai ensin harjoittanut kyseistä ammattia;
c) ”säännellyllä ammatilla” säänneltyä ammattitoimintaa tai niiden
toiminnan lajien yhdistelmää, jotka muodostavat tämän ammatinjäsenvaltiossa;
d) ”säännellyllä ammattitoiminnalla” ammattitoimintaa, johon ryhty-
miseksi tai harjoittamiseksi tai jonka jotakin harjoittamisen muotoavarten jäsenvaltiossa edellytetään suoraan tai välillisesti lakien,asetusten tai hallinnollisten määräysten mukaisesti tutkinnon
suorittamista. Säännellyn ammattitoiminnan harjoittamisen muotoja
ovat erityisesti seuraavat:
— toiminnan harjoittaminen ammattinimikkeellä sikäli kuin
tällaisen nimikkeen käyttö on sallittu vain niille, joilla on
lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten mukainentutkintotodistus,
— terveydenhuoltoon liittyvän ammattitoiminnan harjoittaminen,
sikäli kuin palkan tai korvauksen saaminen tällaisesta toimin-nasta kansallisten sosiaaliturvajärjestelyjen perusteellaedellyttää tutkintotodistusta.
Jos ensimmäistä alakohtaa ei voida soveltaa, ammattitoimintaa
pidetään säänneltynä ammattitoimintana, kun sitä harjoittavatsellaisen yhdistyksen tai järjestön jäsenet, jonka tarkoituksena onerityisesti edistää ja ylläpitää korkeaa tasoa kyseisellä ammattialalla1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 4
▼M1
▼B
▼B
ja jonka jäsenvaltio on tätä tarkoitusta varten erityisesti tunnustanut
jajoka :
— myöntää tutkintotodistuksen jäsenilleen,
— huolehtii, että yhdistyksen tai järjestön jäsenet kunnioittavat sen
määräämiä ammattisääntöjä ja
— myöntää heille oikeuden käyttää tätä tutkintotodistusta
vastaavaa nimikettä, lyhennettä tai asemaa.
Liitteenä on luettelo, jokaei ole tyhjentävä, niistä yhdistyksistä ja
järjestöistä, jotkasilloin kun tämä direktiivi on a nnettu, täyttävättoisessa alakohdassa säädetyt edellytykset. Myöntäessään toisessaalakohdassa tarkoitetun tunnustuksen yhdistykselle tai järjestölle
jäsenvaltion on ilmoitettava siitä komissiolle, joka julkaisee sen
yleisölle tiedoksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ;
d a) ”säännellyllä koulutuksella” kaikkea koulutusta, joka:
— on välittömästi suunnattu tietyn ammatin harjoittamiseen,
ja
— käsittää vähintään kolmivuotisen tai vastaavan pituisen osa-
aikaisen keskiasteen jälkeisen koulutuksen yliopistossa taikorkeakoulussa tai muussa vastaavan tasoisessa oppilaitoksessaja tarvittaessa ammattiin perehdyttävän koulutuksen, harjoit-telun tai työkokemuksen, joka vaaditaan keskiasteenkoulutuksen jälkeisen koulutuksen lisäksi; tällöin ammattiin
perehdyttävän koulutuksen, harjoittelun tai työkokemuksen
rakenne ja taso määritellään asianomaisen jäsenvaltion laeissa,asetuksissa tai hallinnollisissa määräyksissä tai niitä valvoo taine hyväksyy kyseistä tehtävää varten nimetty viranomainen;
e) ”ammattikokemuksella” tämän ammatin tosiasiallista ja luvallista
harjoittamista jäsenvaltiossa;
f) ”sopeutumisajalla” säännellyn ammatin harjoittamista vastaanotta-
vassa jäsenvaltiossa kyseisen ammatin pätevän harjoittajanvalvonnassa siihen mahdollisesti liittyvine täydennyskoulutuk-sineen. Ohjattu harjoitteluaika on arvioitava. Sopeutumisaikaa jasen arviointia sekä ohjattavan muuttajan asemaa koskevista
seikoista vastaanottavien jäsenvaltioiden toimivaltaiset virano-
maiset antavat määräykset;
g) ”kelpoisuuskokeella” vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten
viranomaisten laatimaa, yksinomaan ammattitietoihin rajoittuvaakoetta, jonka tarkoituksena on arvioida hakijan kykyä harjoittaasäänneltyä ammattia tuossa jäsenvaltiossa.
Tätä koetta varten toimivaltaiset viranomaiset tekevät jäsenvaltion
edellyttämän koulutuksen ja hakijan saaman koulutuksen vertailuunperustuvan luettelon aiheista, jotka eivät sisälly hakijan tutkintoto-
distukseen tai muuhun muodollista kelpoisuutta osoittavaan
asiakirjaan.
Kelpoisuuskokeessa on otettava huomioon, että hakija on pätevä
ammatinharjoittaja siinä jäsenvaltiossa, josta hän on peräisin taijostahän tulee. Sen tulee sisältää edellä ta rkoitetustaluettelostavalittavat aineet, joiden tuntemista pidetään olennaisen tärkeänä,jotta hakija voi harjoittaa ammattiaan vastaanottavassa jäsenval-
tiossa. Koe voi sisältää myös vastaanottavassa jäsenvaltiossa
kyseiseen toimintaan sovellettavan ammattietiikan tuntemusta.Kyseisen valtion toimivaltaiset viranomaiset määräävät kelpoisuus-kokeen yksityiskohtaisesta soveltamisesta ottaen huomioonyhteisön oikeuden säännökset.
Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset määrittävät
tuossa valtiossa kelpoisuuskokeeseen valmistautuvan hakijanaseman.1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 5
▼M1
▼B
▼B
2 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan jokaiseen jäsenvaltion kansalaiseen, joka
haluaa harjoittaa säänneltyä ammattia vastaanottavassa jäsenvaltiossaitsenäisenä ammatinharjoittajana tai palkatussa työssä.
Tätä direktiiviä ei sovelleta ammatteihin, joista säädetään jäsenval-
tioiden tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevallaerillisellä direktiivillä.
3 artikla
Kun säännellyn ammatin harjoittamiseen ryhtyminen tai sen harjoitta-
minen vastaanottavassa jäsenvaltiossa edellyttää tutkintotodistusta,
toimivaltainen viranomainen ei saa puutteellisen pätevyyden perusteella
kieltäytyä antamasta jäsenvaltion kansalaiselle lupaa ryhtyä harjoitta-maan tai harjoittaa tätä ammattia samoilla edellytyksillä, joitasovelletaan sen omiin kansalaisiin:
a) jos hakijalla on tutkintotodistus, joka toisessa jäsenvaltiossa vaadi-
taan kyseisen ammatin harjoittamisen aloittamiseksi tai senharjoittamiseksi tuon jäsenvaltion alueella, ja tämä tutkintotodistuson annettu jossakin jäsenvaltiossa; tai
b) jos hakija on viimeksi kuluneen 10 vuoden aikana harjoittanut
kyseistä ammattia päätoimisesti kaksi vuotta toisessa jäsenvaltiossa,
joka ei sääntele tätä ammattia 1 artiklan c alakohdassa ja 1 artiklan dalakohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla tavalla, ja hänelläon yksi tai useampi muodollista pätevyyttä osoittava asiakirja:
— jonka jäsenvaltion lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten
mukaisesti asetettu toimivaltainen viranomainen on antanut,
— joka osoittaa, että sen haltija on suorittanut vähintään kolmivuo-
tisen tai vastaavan pituisen osa-aikaisen keskiasteen jälkeisenkoulutuksen jäsenvaltion yliopistossa tai korkeakoulussa taimuussa saman tasoisessa oppilaitoksessa, ja tarvittaessa suor-
ittanut keskiasteen jälkeisten opintojen lisäksi vaadittavan
ammatillisen harjoittelun, ja
— joka antaa sen haltijalle valmiuden ammattinsa harjoittamiseen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua kahden vuoden kokemusta
ammatin harjoittamisesta ei kuitenkaan voida vaatia, jos tässä balakohdassa tarkoitettu hakijan muodollista kelpoisuutta osoittava
asiakirja tai asiakirjat on annettu suoritetusta säännellystä koulutuk-
sesta.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun muodollista kelpoisuutta
osoittavaan asiakirjaan rinnastetaan jäsenvaltion toimivaltaisen virano-
maisen antama todistus muodollisesta kelpoisuudesta tai tällaisten
todistusten yhdistelmä, jos se on annettu yhteisössä suoritetustakoulutuksesta ja tuo jäsenvaltio tunnustaa sen vastaavan tasoiseksiedellyttäen, että tunnustaminen on annettu tiedoksi muille jäsenvaltioillejakomissiolle.
4 artikla
1. Vastaanottava jäsenvaltio voi 3 artiklan estämättä edellyttää, että
hakija myös:
a) todistaa, että hänellä on ammattikokemusta, jos hakemuksen tueksi
esitetyn 3 artiklan a ja b alakohdassa tarkoitetun koulutuksen kesto
on vähintään vuoden vastaanottavan jäsenvaltion edellyttämää
lyhyempi. Tällöin vaadittava ammattikokemusaika:
— saa olla kestoltaan enintään kaksi kertaa puuttuva koulutusaika,
kun puuttuva koulutusaika koskee keskiasteen jälkeistä koulutustatai ohjaavan ammattihenkilön valvonnassa suoritettavaa koeaikaa,jokapäättyy kokeeseen,1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 6
▼M1
▼B
▼B
— saa olla enintään puuttuvan koulutusajan pituinen, kun puuttuva
koulutusaika koskee pätevän ammatinharjoittajan avustuksellahankittua ammatillista harjoittelua.
Edellä 1 artiklan a alakohdan viimeisessä alakohdassa tarkoitettujen
tutkintotodistusten kanssa vastaavan tasoiseksi tunnustetun koulu-
tuksen kesto määritellään samoin kuin 1 artiklan a alakohdanensimmäisessä alakohdassa määritellyn koulutuksen kesto.
Näitä säännöksiä sovellettaessa on otettava huomioon 3 artiklan b
alakohdassa mainittu ammattikokemus.
Vaadittavan ammattikokemuksen pituus ei kuitenkaan saa olla
pidempi kuin neljä vuotta.
b) suorittaa enintään kolme vuotta kestävän sopeutumisajan tai
kelpoisuuskokeen:
— kun hakijan saaman 3 artiklan a ja b alakohdassa tarkoitetun
koulutuksen sisältö olennaisesti eroaa vastaanottavan jäsenvaltionedellyttämän tutkinnon sisällöstä, tai
— kun 3 artiklan a alakohdassa mainitussa tapauksessa vastaanotta-
vassa jäsenvaltiossa säännelty ammatti koostuu yhdestä tai
useammasta sellaisesta säännellystä ammattitoiminnasta, joka eisisälly säänneltyyn ammattiin siinä jäsenvaltiossa, josta hakija onperäisin tai josta hän tulee, ja tämä ero vastaa vastaanottavanjäsenvaltion edellyttämää erikoiskoulutusta ja sisältää aiheita,jotka olennaisesti eroavat hakijan esittämän tutkintotodistuksen
sisällöstä, tai
— kun 3 artiklan b alakohdassa mainitussa tapauksessa vastaanotta-
vassa jäsenvaltiossa säännelty ammatti koostuu yhdestä taiuseammasta sellaisesta säännellystä ammattitoiminnasta, joka eisisälly hakijan harjoittamaan ammattiin siinä jäsenvaltiossa, josta
hän on peräisin tai josta hän tulee, ja tämä ero vastaa
vastaanottavan jäsenvaltion edellyttämää erikoiskoulutusta jasisältää aiheita, jotka olennaisesti eroavat hakijan esittämänmuodollista kelpoisuutta osoittavan asiakirjan todistamista sisäl-löistä.
Jos vastaanottava jäsenvaltio aikoo vaatia hakijaa suorittamaan
sopeutumisajan tai kelpoisuuskokeen, sen on ensin tutkittava, onkohakijan ammattiuransa aikana hankkima osaaminen sellaista, että sekattaa täysin tai osittain ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetunolennaisen eroavaisuuden.
Jos vastaanottava jäsenvaltio käyttää tätä mahdollisuutta, sen on
annettava hakijalle mahdollisuus valita sopeutumisajan ja kelpoisuus-
kokeen välillä. Tästä periaatteesta poiketen vastaanottava jäsenvaltio voimäärätä, käytetäänkö sopeutumisaikaa vai kelpoisuuskoetta niidenammattien osalta, joiden harjoittaminen edellyttää kansallisenlainsäädännön tarkkaa tuntemusta ja joissa kansallista lainsäädäntöäkoskeva neuvonta tai avustaminen on olennainen ja pysyvä ammattitoi-
minnan osa. Kun vastaanottava jäsenvaltio aikoo ottaa käyttöön hakijan
valintaoikeutta koskevia rajoituksia joidenkin muiden ammattien osalta,sovelletaan 10 artiklassa säädettyä menettelyä.
2. Vastaanottava jäsenvaltio ei kuitenkaan voi soveltaa 1 kohdan a ja
b alakohdan määräyksiä kasautuvasti.
5 artikla
Vastaanottava jäsenvaltio voi yhdenvertaisuuden perusteella antaa
hakijan suorittaa siellä pätevän ammatinharjoittajan avustuksella sen
osan ammatissa vaadittavasta koulutuksesta ja harjoittelusta, jota hän eiole suorittanut siinä jäsenvaltiossa, josta hän on peräisin tai josta häntulee, parantaakseen hänen mahdollisuuksiaan sopeutua tuon jäsenval-tion ammatilliseen ympäristöön, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta3 ja 4 artiklan säännösten soveltamista.1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 7
▼M1
▼B
▼B
6 artikla
1. Jos vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen
edellyttää niiltä henkilöiltä, jotka aikovat ryhtyä harjoittamaansäänneltyä ammattia, todistusta hyvästä maineesta ja nuhteettomuudestatai siitä, etteivät he ole olleet konkurssissa, tai jos ne määräaikaisesti tai
pysyvästi kieltävät harjoittamasta tätä ammattia vakavan ammatillisen
väärinkäytöksen tai rikoksen seuraamuksena, tuon valtion tuleehyväksyä jäsenvaltioiden kansalaisilta, jotka haluavat harjoittaa tätäammattia sen alueella, riittäväksi todisteeksi sellaiset edellä mainittujenvaatimusten täyttymistä osoittavat asiakirjat, jotka sen jäsenvaltiontoimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet, josta ulkomaan kansalainen
on peräisin tai josta hän tulee.
Jos sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, josta ulkomaan
kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, eivät anna ensimmäisessä
alakohdassa tarkoitettuja asiakirjoja, niiden sijasta voidaan antaa
valaehtoinen ilmoitus — tai jollei valtiossa käytetä valaehtoistailmoitusta valan sijasta voidaan antaa juhlallinen vakuutus — jonkaasianomainen antaa toimivaltaiselle oikeus- tai hallintoviranomaiselle taitarvittaessa sen jäsenvaltion notaarille tai toimivaltaiselle ammatilliselle
toimielimelle, jostahän on peräisin ta i jostahän tulee; ma initun
viranomaisen tai notaarin on todistettava valaehtoinen ilmoitus taijuhlallisen vakuutuksen muodossa annettu ilmoitus oikeaksi.
2. Jos vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen
edellyttää todistusta fyysisestä tai henkisestä terveydestä niiltä kansa-laisiltaan, jotka haluavat ryhtyä harjoittamaan säänneltyä ammattia taiharjoittaa sitä, tämän viranomaisen tulee hyväksyä tässä suhteessariittäväksi todisteeksi asiakirja, joka vaaditaan siinä jäsenvaltiossa, josta
ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee.
Jos jäsenvaltio, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, ei esitä mainittuja vaatimuksia henkilöille, jotka haluavat ryhtyä
harjoittamaan kyseistä ammattia tai harjoittavat sitä, vastaanottavan
jäsenvaltion tulee hyväksyä näiltä kansalaisilta tuon valtion toimival-taisen viranomaisen antama todistus, joka vastaa vastaanottavassajäsenvaltiossa annettuja todistuksia.
3. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat
edellyttää, että 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja todistukseteivät niitä esitettäessä ole kolmea kuukautta vanhempia.
4. Jos vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen
vaatii, että sen kansalaiset, jotka haluavat ryhtyä harjoittamaansäänneltyä ammattia tai harjoittaa sitä, vannovat valan tai antavatjuhlallisen vakuutuksen, ja kyseisen valan tai vakuutuksen kaava ei
sovellu muiden jäsenvaltioiden kansalaisten käytettäväksi, tuon virano-
maisen on huolehdittava, että asianomaiselle on tarjottavissa sopiva javastaava valan tai vakuutuksen kaava.
5. Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii säännellyn ammatin harjoitta-
miseen ryhtymiseksi tai sen harjoittamiseksi todisteen
vakavaraisuudesta, on jäsenvaltion katsottava ulkomaan kansalaisenalkuperäisen tai lähtöjäsenvaltion pankkien antamat todistukset omallaalueellaan annettuja todistuksia vastaaviksi.
6. Jos vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen
edellyttää jäsenvaltion omilta kansalaisilta säännellyn ammatin harjoit-tamiseen ryhtymiseksi tai sen harjoittamiseksi todisteen siitä, että heidäton vakuutettu ammatillisesta vastuusta johtuvien taloudellisten riskien
varalta, tämän jäsenvaltion on hyväksyttävä muiden jäsenvaltioiden
vakuutuslaitosten antamat todistukset omalla alueellaan annettujatodistuksia vastaavina. Todistuksissa on tarkennettava, että vakuutukse-nantaja on noudattanut vastaanottavassa jäsenvaltiossa voimassa olevialakeja ja asetuksia vakuutusehtojen ja niiden kattavuuden osalta.Todistukset eivät niitä esitettäessä saa olla kolmea kuukautta vanhempia.1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 8
▼M1
▼B
7 artikla
1. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on
tunnustettava jäsenvaltioiden kansalaisten, jotka täyttävät niiden alueellasäännellyn ammatin harjoittamiseen ryhtymisen ja sen harjoittamisenedellytykset, oikeus käyttää tätä ammattia vastaavaa vastaanottavanjäsenvaltion ammattinimikettä.
2. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on
tunnustettava jäsenvaltioiden kansalaisten, jotka täyttävät niiden alueellasäännellyn ammatin harjoittamiseen ryhtymisen ja sen harjoittamisenedellytykset, oikeus käyttää luvallista tutkintonimikettään ja tarvittaessa
sen lyhennettä, joka on käytössä siinä jäsenvaltiossa, josta he ovat
peräisin tai josta he tulevat, tämän valtion kielellä. Vastaanottavajäsenvaltio voi vaatia, että nimikkeen jäljessä mainitaan sen myöntäneenlaitoksen tai tutkintolautakunnan nimi ja sijaintipaikka.
3. Jos 1 artiklan d alakohdassa tarkoitettu yhdistys tai järjestö
sääntelee ammattia vastaanottavassa jäsenvaltiossa, jäsenvaltioidenkansalaisilla on oikeus käyttää tämän yhdistyksen tai järjestön antamaaammattinimikettä tai sitä osoittavaa lyhennettä ainoastaan, jos henäyttävät olevansa kyseisen järjestön jäseniä.
Jos yhdistys tai järjestö edellyttää jäseneksi pääsemiseksi tiettyjen
kelpoisuusehtojen täyttämistä, se voi soveltaa tätä vaatimustaan toistenjäsenvaltioiden kansalaisiin, joilla on 1 artiklan a alakohdassa tarkoitettututkintotodistus tai joilla on 3 artiklan b alakohdassa tarkoitettumuodollinen kelpoisuus va in tämän direktiivin jaerityisesti sen 3 ja4
artiklan mukaisesti.
8 artikla
1. Vastaanottavan jäsenvaltion on hyväksyttävä todisteeksi 3 ja 4
artiklassa säädettyjen edellytysten täyttymisestä jäsenvaltioiden toimi-
valtaisten viranomaisten antamat todistukset ja asiakirjat, jotkaasianomaisen on esitettävä ammatin harjoittamista koskevan hakemuk-sensatueksi.
2. Säännellyn ammatin harjoittamista koskeva hakemus on tutkittava
mahdollisimman pian ja ratkaisu on ilmoitettava vastaanottavanjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen perusteltuna päätöksenä neljänkuukauden kuluessa asianomaista koskevien kaikkien asiakirjojenesittämisestä. Päätös tai se, ettei sitä ole annettu, on voitava saattaatuomioistuimen käsiteltäväksi kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
9 artikla
1. Jäsenvaltioiden on 12 artiklassa säädetyn ajan kuluessa nimettävä
ne toimivaltaiset viranomaiset, joilla on valtuudet vastaanottaa hake-
muksiajatehdä tässä direktiivissä ta rkoitettujapäätöksiä.
Niiden on toimitettava tästä tieto muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
2. Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä henkilö, joka vastaa 1 kohdassa
tarkoitettujen viranomaisten toiminnan yhteensovittamisesta sekä toimi-tettava tästä tieto muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Hänentehtävänään on edistää tämän direktiivin yhdenmukaista soveltamistakaikkiin ammatteihin, joita direktiivi koskee. Komission yhteyteenasetetaan seurantaryhmä, jossa on jäsenvaltioiden nimeämät yhtey-
shenkilöt tai heidän sijaisensa ja jonka puheenjohtajana on komission
edustaja.
Mainitun ryhmän tehtävänä on:
— helpottaa tämän direktiivin täytäntöönpanoa, erityisesti antamalla ja
julkaisemalla lausuntoja komission sille esittämistä kysymyksistä,
— kerätä kaikkea tarpeellista tietoa sen soveltamisesta jäsenvaltioissa.
Komissio voi kuullaryhmää nykyiseen järjestelmään ma hdollisesti
tehtävistä muutoksista.1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 9
▼M1
▼B
▼B
3. Jäsenvaltioiden tulee toteuttaa toimenpiteet tarvittavan tiedon
tuottamiseksi tämän direktiivin mukaisesta tutkintotodistusten tunnusta-misesta. Jäsenvaltioita voivat tässä tehtävässä avustaa neuvoston ja
neuvostossakokoontuneiden opetusministereiden 9 päivänä ta mmikuuta
1976 annetun päätöslauselman(
1) mukaisesti jäsenvaltioiden perustamat
tutkintotodistusten jaopintosuoritusten tunnusta misen tiedotuskeskukset,sekä tarvittaessa ne ammatilliset yhdistykset tai järjestöt, joita asiakoskee. Komissio tekee tarvittavat aloitteet välttämättömän tiedonkulun
kehittämisen ja yhteensovittamisen varmistamiseksi.
10 artikla
1. Jos jäsenvaltio 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisen alakohdan
kolmannen virkkeen mukaisesti suunnittelee, ettei se myöntäisi
hakijoille tässä direktiivissä tarkoitetun ammatin osalta oikeutta valitasopeutumisajan ja kelpoisuuskokeen välillä, sen on toimitettava asiaakoskeva säännösehdotus komissiolle viipymättä. Samalla sen onilmoitettava komissiolle ne perusteet, joiden vuoksi tällaisen säännöksen
antaminen on tarpeen.
Komissio saattaa vastaanottamansa ehdotuksen muiden jäsenvaltioiden
tietoon viipymättä, se voi myös neuvotella ehdotuksesta 9 artiklan 2kohdassa mainitun seurantaryhmän kanssa.
2. Jäsenvaltio voi antaa säännöksen, jos komissio ei ole kolmen
kuukauden kuluessa tehnyt päinvastaista päätöstä, sanotun kuitenkaanrajoittamatta komission ja muiden jäsenvaltioiden oikeutta tehdä esitystäkoskevia huomautuksia.
3. Jäsenvaltioiden on yksittäisen jäsenvaltion tai komission pyynnöstä
saatettava viipymättä niiden tietoon tämän artiklan soveltamisenjohdosta annettu säännös lopullisessa kirjallisessa muodossaan.
11 artikla
Jäsenvaltioiden on sen jälkeen, kun 12 artiklassa tarkoitettu aika on
kulunut umpeen, jokatoinen vuosi toimitetta vakomissiolle järjestelmän
soveltamista koskeva kertomus.
Tämän kertomuksen tulee käsittää yleisten havaintojen lisäksi tilastol-
linen yhteenveto tehdyistä päätöksistä jaselvitys tärkeimmistä tämändirektiivin soveltamiseen liittyvistä ongelmista.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edel-
lyttämät toimenpiteet kahden vuoden kuluessa sen tiedoksi
antamisesta(
2). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysy-
myksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisinakomissiolle.
13 artikla
Komissio antaa viimeistään viiden vuoden kuluttua 12 artiklassa
tarkoitetusta ajankohdasta Euroopan parlamentille ja neuvostolle
kertomuksen vähintään kolmivuotisesta korkeammasta koulutuksestaannettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevan yleisen järjes-telmän soveltamisesta.
Komissio esittää tällöin, käytyään tarvittavat neuvottelut, päätelmänsä
senhetkisen järjestelmän mahdollisista muutostarpeista. Samallakomissio tekee tarvittaessa nykyistä järjestelmää koskevat parannuseh-dotukset, joilla voidaan edelleen helpottaa tässä direktiivissätarkoitettujen henkilöiden vapaata liikkuvuutta, sijoittautumisoikeuttaja palvelujen tarjoamisen vapautta.1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 10
(1) EYVL N:o C 38, 19.2.1976, s. 1
(2) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 4 päivänä tammikuuta
1989.
▼B
14 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 11
▼B
LIITE
Luettelo 1 artiklan d alakohdan toisen alakohdan edellytykset täyttävistä
ammatillisista yhdistyksistä ja järjestöistä
IRLANTI (1)
1. The Institute of Chartered Accountants in Ireland(2)
2. The Institute of Certified Public Accountantsin Ireland (2)
3. The Association of Certified Accountants (2)
4. Institution of Engineers of Ireland5. Irish Planning Institute
YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA
1. Institute of Chartered Accountants in England and Wales
2. Institute of Chartered Accountants of Scotland
3. Institute of Chartered Accountants in Ireland4. Chartered Association of Certified Accountants5. Chartered Institute of Loss Adjusters6. Chartered Institute of Management Accountants
7. Institute of Chartered Secretaries and Administrators
8. Chartered Insurance Institute9. Institute of Actuaries
10. Faculty of Actuaries
11. Chartered Institute of Bankers
12. Institute of Bankers in Scotland13. Royal Institution of Chartered Surveyors14. Royal Town Planning Institute
15. Chartered Society of Physiotherapy
16. Royal Society of Chemistry17. British Psychological Society18. Library Association19. Institute of Chartered Foresters
20. Chartered Institute of Building
21. Engineering Council22. Institute of Energy23. Institution of Structural Engineers
24. Institution of Civil Engineers
25. Institution of Mining Engineers26. Institution of Mining and Metallurgy27. Institution of Electrical Engineers1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 12
(1) Irlannin kansalaisia on myös seuraavien Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen
kuningaskunnan toimilupaelinten jäseninä:
Institute of Chartered Accountants in England and WalesInstitute of Chartered Accountants of ScotlandInstitute of ActuariesFaculty of Actuaries
Chartered Institute of Management Accountants
Institute of Chartered Secretaries and AdministratorsRoyal Town Planning InstituteRoyal Institution of Chartered SurveyorsChartered Institute of Building
(
2) Vain tilintarkastustoimintaan.
▼B
28. Institution of Gas Engineers
29. Institution of Mechanical Engineers
30. Institution of Chemical Engineers31. Institution of Production Engineers
32. Institution of Marine Engineers
33. Royal Institution of Naval Architects34. Royal Aeronautical Society
35. Institute of Metals
36. Chartered Institution of Building Services Engineers37. Institute of Measurement and Control
38. British Computer Society1989L0048 — FI — 31.07.2001 — 001.001 — 13