1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/26/EY,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996,
maanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien ammattiin
pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asia-kirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näiden liikenteenharjoittajien sijoit-
tautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi
(EYVL L 124, 23.5.1996, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 98/76/EY, annettu 1 päivänä lokakuuta 1998 L 277 17 14.10.1998
Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä
tammikuuta 1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1) janeuvoston asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 2
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/26/EY,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996,
maanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliiken-
teen harjoittajien ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten,todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakir-jojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näidenliikenteenharjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttä-
misen edistämiseksi
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen jaerityisesti sen 75 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotukset (
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnot (2),
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa tarkoitettua menet-
telyä(3),
sekäkatsoo, ettämaanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavaraliikenteen harjoittajan
ammattiin pääsystä 12 päivänä marraskuuta 1974 annettua neuvostondirektiiviä74/561/ETY (
4), maanteiden kansallisen ja kansainvälisen
henkilöliikenteen harjoittajan ammattiin pääsystä 12 päivänä marras-kuuta 1974 annettua neuvoston direktiiviä74/562/ETY (
5) ja maan-
teiden tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien tutkintotodistusten,todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojenvastavuoroisesta tunnustamisesta sekätoimenpiteistänä iden liikenteen-harjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämi-seksi 12 päivänä joulukuuta 1977 annettua neuvoston direktiiviä 77/796/ETY (
6) on mukautettu olennaisella tavalla useaan otteeseen;
selvyyden vuoksi olisi järkevää yhdistää mainitut direktiivit yhdeksikokonaisuudeksi,
kuljetusmarkkinoiden organisointi on olennainen osa perustamissopi-
muksessa määrättyä yhteisen liikennepolitiikan toteuttamista,
maanteiden tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajan (jäljempänä
'’maanteiden liikenteenharjoittaja’') ammattiin pääsyn edellytystenyhteensovittamiseen tähtäävillä toimenpiteillä edistetään sijoittautumis-oikeuden tehokasta käyttöä,
on tarpeen ottaa käyttöön yhteiset säännöt maanteiden kansallisen ja
kansainvälisen liikenteenharjoittajan ammattiin pääsystä, jotta huoleh-dittaisiin siitä, että liikenteenharjoittajat olisivat nykyistä pätevämpiä, jatäten edistettäisiin markkinoiden järkeistämistä, mikä käyttäjien, maan-teiden liikenteenharjoittajien ja koko talouselämän eduksi parantaisitarjottavien palvelujen laatua ja edistäisi liikenneturvallisuutta,
(1) EYVL N:o C 286, 14.11.1990, s. 4, ja tarkistus toimitettu 16 päivänä
joulukuuta 1993.
(2) EYVL N:o C 339, 31.12.1991, s. 5 ja EYVL N:o C 295, 22.10.1994, s.
30.
(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 13 päivänä joulukuuta 1991
(EYVL N:o C 13, 20.1.1992, s. 433) ja 20 päivänä huhtikuuta 1994(EYVL N:o C 128, 9.5.1994, s. 136), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu8 päivänä joulukuuta 1995 (EYVL N:o C 356, 30.12.1995) ja Euroopanparlamentin päätös tehty 28 päivänä maaliskuuta 1996 (sitä ei ole vieläjulkaistu virallisessa lehdessä).
(
4) EYVL N:o L 308, 19.11.1974, s. 18, direktiivi sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3572/90 (EYVL N:o L 353,17.12.1990, s. 12).
(
5) EYVL N:o L 308, 19.11.1974, s. 23, direktiivi sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3572/90 (EYVL N:o L 353,17.12.1990, s. 12).
(
6) EYVL N:o L 334, 24.12.1977, s. 37, direktiivi sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna direktiivillä89/438/ETY (EYVL N:o L 212,22.7.1989, s. 101). Oikaisu EYVL:ssäN:o L 298, 17.10.1989, s. 31.
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 3
▼B
maanteiden liikenteenharjoittajan ammattiin pääsyä koskeviin sääntöihin
olisi siksi sisällyttävä ammatinharjoittajien hyvä maine, vakavaraisuusja ammatillinen pätevyys,
näitä yhteisiä sääntöjä ei kuitenkaan ole tarpeen soveltaa tiettyihin
kuljetuksiin, joiden taloudellinen merkitys on vähäinen,
1 päivästä tammikuuta 1993 maanteiden kansainvälisen tavaraliikenteen
rajan yli tapahtuvaa liikennettä säännellään markkinoille pääsystälaadullisin perustein myönnettyjen yhteisön lupien järjestelmällä,
hyvää mainetta koskevan vaatimuksen osalta on markkinoiden tehok-
kaan uudelleenjärjestelyn vuoksi välttämätöntä tehdä liikenteenharjoit-tajan ammattiin pääsy yhdenmukaisesti riippuvaiseksi siitä, että hakijaaei ole rangaistu vakavista rikoksista, mukaan luettuina talousrikokset,että häntä ei ole todettu sopimattomaksi tämän ammatin harjoittamiseenja ettähä n noudattaa maanteiden liikenteenharjoittajan ammattiin sovel-lettavia säännöksiä,
riittävän vakavaraisuuden osalta on erityisesti eri jäsenvaltioiden
yritysten yhtäläisen kohtelun varmistamiseksi välttämätöntä määrätätietyt kriteerit, jotka maanteiden liikenteenharjoittajien on täytettävä,
olisi tarkoituksenmukaista hyväksyä riittäväksi todisteeksi hyvästä
maineesta ja vakavaraisuudesta ammattiinpääsyä varten vastaanotta-vassa jäsenvaltiossa asianmukaiset sen maan toimivaltaisen viran-omaisen antamat asiakirjat, josta maanteiden liikenteenharjoittaja onperäisin tai josta hän tulee,
ammatillisen pätevyyden osalta on suositeltavaa säätää, että maanteiden
liikenteenharjoittajan ammattiin pyrkivä osoittaa tämän pätevyydensuorittamalla kirjallisen kokeen, mutta ettäjä senvaltiot voivat vapauttaahakijan tällaisen kokeen suorittamisvelvollisuudesta, jos hän esittäätodisteet riittävästä käytännön kokemuksesta,
jäsenvaltioiden on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi ammatillisesta
pätevyydestä todistukset, jotka on annettu yhteisön maanteiden liike-nteenharjoittajan ammattiin pääsyä koskevien säännösten mukaisesti,
olisi säädettävä jäsenvaltioiden välisestä vastavuoroisesta avunantojär-
jestelmästä tämän direktiivin soveltamiseksi,
tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä II olevassa B osassa mainittujen
direktiivien kansallisen lainsäädännön osaksi saattamis- ja soveltamis-velvollisuuteen annetussa määräajassa,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
OTSIKKO I
Pääsy liikenteenharjoittajan ammattiin
1 artikla
1. Maanteiden liikenteenharjoittajan ammattiin pääsyyn sovelletaan
tämän direktiivin yhteisten sääntöjen mukaisesti annettuja jäsenval-tioiden säännöksiä.
2. Tä ssädirektiivissätarkoitetaan
▼
M1
— ”maanteiden tavaraliikenteen harjoittajan ammatilla” luonnollisen
henkilön tai yrityksen moottoriajoneuvolla tai ajoneuvoyhdistelmällätoisen lukuun harjoittamaa tavaraliikennettä,
▼
B
— ”maanteiden henkilöliikenteen harjoittajan ammatilla” luonnollisen
henkilön tai yrityksen harjoittamaa toimintaa joko yleisön tai tietynkäyttäjäryhmän kuljettamiseksi matkustajan tai kuljetuksen järjes-tävän yrityksen suorittamaa maksua vastaan yli yhdeksän henkilön,kuljettaja mukaan lukien, kuljettamiseen rakennetulla ja varustetullaja tähän käyttöön tarkoitetulla moottoriajoneuvolla,
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 4
— ”yrityksellä” voittoa tavoittelevaa tai tavoittelematonta luonnollista
henkilöätai voittoa tavoittelevaa tai tavoittelematonta oikeushen-kilöä, henkilöyhdistystä tai ryhmää, joka ei ole oikeushenkilö, jajulkisen viranomaisen alaista elintäriippumatta siitä , onko se itseoikeushenkilö tai onko viranomainen, jonka alainen se on, oikeus-henkilö,
▼
M1
— ”vakituisella asuinpaikalla” paikkaa, jossa henkilö tavallisesti,
toisin sanoen vähintään 185 päivää kalenterivuoden aikana, asuuhenkilökohtaisiin ja ammatillisiin siteisiin liittyvistäsyistä , tai joshenkilöllä ei ole ammatillisia siteitä, henkilökohtaisista syistä, jotkajohtuvat läheisistä siteistä hänen ja asuinpaikan välillä.
Kuitenkin, jos henkilölläon ammatillisia siteitäeri paikkaan, kuin
mihin hänellä on henkilökohtaisia siteitä, ja jos hän tästä syystäjoutuu oleskelemaan eri paikoissa kahdessa tai useammassa jäsen-valtiossa, hänen katsotaan asuvan vakituisesti paikassa, johonhänellä on henkilökohtaisia siteitä, edellyttäen, että hän palaa sinnesäännöllisesti. Viimeksi mainittua ehtoa ei edellytetä, jos henkilöoleskelee jäsenvaltiossa, koska hänet on lähetetty sinne työhönmääräajaksi. Yliopisto-opiskelu tai koulunkäynti ei edellytä vaki-tuisen asuinpaikan muuttoa.
▼
B
2 artikla
▼M1
1. Tätä direktiiviä ei sovelleta yrityksiin, jotka harjoittavat maan-teiden tavaraliikennettämoottoriajoneuvoilla tai ajoneuvoyhdistelmillä ,joiden sallittu enimmäispaino ei ylitä 3,5 tonnia. Jäsenvaltiot voivatkuitenkin alentaa tätä rajaa joko kaikkien tai tiettyjen kuljetusluokkienosalta.
▼
B
2.►M1a)◄Jäsenvaltiot voivat komissiota kuultuaan jättää
tämän direktiivin kaikkien tai joidenkin säännöstensoveltamisalan ulkopuolelle yritykset, jotka harjoittavatainoastaan kansallista maanteiden tavaraliikennettä,jolla on vain vähäinen vaikutus kuljetusmarkkinoihinjoko
— kuljetettavien tavaroiden luonteen vuoksi tai
— kuljetettavien matkojen lyhyyden vuoksi.
Odottamattomissa tilanteissa jäsenvaltiot voivat
myöntää tilapäisen poikkeuksen siihen asti, kunnesneuvottelut komission kanssa on saatettu päätökseen.
▼
M1
b) Niiden maanteiden tavaraliikennettäharjoittavien yritysten
osalta, joiden ajoneuvojen sallittu enimmäispaino on yli 3,5 jaenintään 6 tonnia, jäsenvaltiot voivat komissiolle asiasta ilmoi-tettuaan vapauttaa kokonaan tai osittain tämän direktiivin sään-nösten noudattamisesta ne yritykset, jotka harjoittavat pelkäs-tään paikallista liikennettä ja joilla on vain vähäinen vaikutusliikennemarkkinoihin pienten etäisyyksien vuoksi.
▼
B
3. Jäsenvaltiot saavat komissiota kuultuaan jättää tämän direktiivin
kaikkien tai joidenkin säännösten soveltamisalan ulkopuolelle yritykset,jotka harjoittavat ainoastaan tiettyäei-kaupallista maanteiden henkilölii-kennettä tai joiden pääammatti on muu kuin maanteiden henkilöliiken-teen harjoittaminen, jos niiden kuljetuksilla on vain vähäinen vaikutuskuljetusmarkkinoihin.
3 artikla
1. Yrityksillä, jotka haluavat ryhtyä maanteiden liikenteenharjoitta-
jiksi, on oltava
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 5
▼B
a) hyvämaine,
b) riittävä vakavaraisuus,
c) säädetty ammatillinen pätevyys.
Jos hakija on luonnollinen henkilö, joka ei tä ytäedelläc alakohdassa
mainittua edellytystä, toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin antaahänelle luvan ryhtyä maanteiden liikenteenharjoittajaksi, jos hän nimeäätoimivaltaisille viranomaisille toisen henkilön, joka täyttää edellä a ja calakohdassa mainitut edellytykset ja joka jatkuvasti ja tosiasiallisestijohtaa yrityksen kuljetustoimintaa.
Jos hakija ei ole luonnollinen henkilö:
— Yrityksen kuljetustoimintaa jatkuvasti ja tosiasiallisesti johtavan
henkilön tai johtavien henkilöiden on täytettävä edellä a alakohdassamainitut edellytykset. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että myös muutyrityksessä toimivat henkilöt täyttävät tämän edellytyksen.
— Ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun henkilön tai siinä
tarkoitettujen henkilöiden on täytettävä edellä c alakohdassasäädetty vaatimus.
2. Jäsenvaltioiden on määritettävä ne edellytykset, jotka niiden
alueelle sijoittautuneiden yritysten on täytettävä, jotta ne täyttäisiväthyvää mainetta koskevan vaatimuksen.
Niiden on säädettävä, että tämä vaatimus ei täyty tai että se ei enää
täyty, jos se luonnollinen henkilö tai ne luonnolliset henkilöt, joidenkatsotaan täyttävän tämän edellytyksen 1 kohdan mukaisesti,
a) on tuomittu vakavista rikoksista, mukaan luettuina talousrikokset,
b) on jonkin voimassa olevan säännöksen nojalla todettu soveltumatto-
maksi harjoittamaan maanteiden liikenteenharjoittajan ammattia,
▼
M1
c) on tuomittu vakavista rikoksista sellaisia voimassa olevia säännöksiä
vastaan, jotka koskevat
— tässä ammatissa sovellettavia palkka- ja työsuhteen ehtoja tai
— maanteiden tavara- ja henkilöliikennettä, ja erityisesti kuljettajien
ajo- ja lepoaikoja, kuorma-autojen painoja ja mittoja, liikennetur-vallisuutta ja ajoneuvojen turvallisuutta, ympäristönsuojelua sekämuita ammatilliseen vastuuseen liittyviä sääntöjä vastaan.
▼
B
Edelläa, b ja c luetelmakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa hyvä ä
mainetta koskevan ehdon ei saa katsoa täyttyvän, ennen kuin kyseinenasia on voimassa olevien kansallisten säännösten nojalla korjattu tai onryhdytty muihin vaikutukseltaan vastaaviin toimenpiteisiin.
3. a) Riittävällä vakavaraisuudella tarkoitetaan yrityksen toiminnan
käynnistämisen ja asianmukaisen hoitamisen turvaamiseksi riit-täviä varoja.
b) Vakavaraisuuden arvioimiseksi toimivaltaisen viranomaisen on
otettava huomioon yrityksen mahdolliset tilinpäätökset; senkäytettävissä olevat varat mukaan lukien pankissa olevat käteis-varat, tilinylitysoikeudet ja lainavarat; kaikki varat, mukaanlukien yrityksen vakuutena käytettävissä oleva omaisuus; kulut,mukaan lukien ajoneuvojen, tilojen, kalusteiden ja laitteiden osto-menot tai käsiraha, sekä käyttöpääoma.
▼
M1
c) Yrityksellä on oltava käytettävissään pääoma ja vararahasto,
jonka arvo on vähintään 9 000 euroa, kun vain yksi ajoneuvo onkäytössä, ja vähintään 5 000 euroa jokaisen lisäajoneuvon osalta.
Euron arvo niinäkansallisina valuuttoina, jotka eivä t osallistu
rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, määritellään viiden vuodenvälein tämän direktiivin soveltamiseksi. Sovellettavina kursseinakäytetään lokakuun ensimmäisenä työpäivänä vahvistettuja jaEuroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistuja kursseja,
jotka tulevat voimaan seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1päivänä.
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 6
▼M1
d) Toimivaltainen viranomainen voi a, b ja c alakohdan osalta
hyväksyä tai määrätä todisteeksi pankin tai muun asianmukaisestipätevän laitoksen antaman todistuksen tai vakuuden. Kyseinentodistus tai vakuus voidaan antaa pankkitakuuna, mahdollisestipantin tai takauksen muodossa tai muussa vastaavassamuodossa.
▼
B
e) Edelläb, c ja d alakohtaa sovelletaan ainoastaan yrityksiin, joille
jäsenvaltio on 1 päivän tammikuuta 1990 jälkeen kansallistensäännösten nojalla antanut luvan maanteiden liikenteen harjoitta-miseen.
▼
M1
4. a) Ammatillista pä tevyyttäkoskevana edellytyksenäon liitteessäI
tarkoitettua koulutustasoa vastaavien tietojen hallinta kyseisessäliitteessäluetelluissa aihepiireissä . Se osoitetaan suorittamallakyseisen jäsenvaltion tähän tehtävään nimeämän viranomaisen tailaitoksen järjestämä, liitteessä I määrätyn muodon mukainenpakollinen kirjallinen koe, jota voidaan täydentää suullisellakokeella.
b) Jäsenvaltiot voivat vapauttaa tästä kokeesta ne hakijat, jotka
osoittavat, että heillä on vähintään viiden vuoden käytännönkokemus liikennettä harjoittavan yrityksen johtotehtävistä, edel-lyttäen, että kyseiset hakijat suorittavat tarkastuskokeen, jonkayksityiskohdista määräävät jäsenvaltiot liitteen I mukaisesti.
c) Jäsenvaltiot voivat vapauttaa tiettyjen korkea-asteen ja teknisen
alan tutkintotodistusten haltijat osallistumasta kokeeseen tutkinto-todistuksiin sisältyvissä aihepiireissä, jos nämä todistukset osoit-tavat, ettäheilläon perusteelliset tiedot liitteessäI luetelluistaaihepiireistä.
d) Ammatillinen pätevyys on osoitettava a alakohdassa tarkoitetun
viranomaisen tai laitoksen antamalla todistuksella. Tämä todistuslaaditaan liitteessäI a olevan mallin mukaisesti.
e) Jäsenvaltiot voivat määrätä niiden hakijoiden osalta, jotka aikovat
toimia tosiasiallisesti ja pysyvällä tavalla ainoastaan kansallistaliikennettä harjoittavan yrityksen johtotehtävissä, että ammatil-lisen pätevyyden toteamisessa huomioon otettavat tiedot koskevatainoastaan kansalliseen liikenteeseen liittyviä aihepiirejä. Tässätapauksessa ammatillista pätevyyttä koskevassa todistuksessa,jonka malli on liitteessäI a, on mainittava, ettätodistuksen haltijaon pätevä tosiasiallisesti ja pysyvästi toimimaan sellaisen yrit-yksen johtotehtävissä, joka harjoittaa liikennettä ainoastaan todis-tuksen myöntäneen jäsenvaltion alueella.
f) Komissiota kuultuaan jäsenvaltio voi vaatia, että jokainen luon-
nollinen henkilö, jolla on toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viran-omaisen 1 päivän lokakuuta 1998 jälkeen myöntämä todistusammatillisesta pätevyydestä, silloin kun henkilön vakituinenasuinpaikka oli ensin mainitussa jäsenvaltiossa, suorittaa lisäko-keen, jonka järjestää ensin mainitun jäsenvaltion tätä tarkoitustavarten nimeämä viranomainen tai laitos. Lisäkoe koskee maan-teiden liikenteenharjoittajan ammatin kansallisia ominaispiirteitäensimmäisessä jäsenvaltiossa.
Tätä alakohtaa sovelletaan kolmen vuoden ajan alkaen 1 päivä
lokakuuta 1999. Neuvosto voi perustamissopimuksen mukaisestikomission ehdotuksesta pidentää tätä aikaa uudella enintäänviiden vuoden jaksolla. Tätä alakohtaa sovelletaan ainoastaansellaisiin luonnollisiin henkilöihin, jotka saadessaan todistuksenammatillisesta pätevyydestä ensimmäisessä alakohdassa tarkoite-tuin edellytyksin eivät olleet koskaan aiemmin saaneet kyseistätodistusta missään jäsenvaltiossa.
▼
B
4 artikla
Jäsenvaltioiden on määriteltävä ne olosuhteet, joissa maanteiden liike-
nnettäharjoittava yritys voi 3 artiklan 1 kohdasta poiketen toimia asian-mukaisesti todetuissa erityistapauksisssa tilapäisesti enintään yhden
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 7
▼B
vuoden määräajan, jota voidaan pidentää enintään kuudella kuukaudella,jos maanteiden liikennettäharjoittava henkilö tai 3 artiklan 1 kohdan aja c alakohdassa säädetyt edellytykset täyttävä henkilö kuolee, tuleetyökyvyttömäksi tai menettää oikeustoimikelpoisuutensa.
Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin poikkeusta-
pauksissa erityisistäsyistäantaa pysyvä n luvan hoitaa yritystähenki-lölle, joka ei täytä 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyä ammatil-lisen pätevyyden edellytystä, jos kyseisellä henkilöllä on vähintäänkolmen vuoden käytännön kokemus yrityksen päivittäisestä johtami-sesta.
5 artikla
1. Yritysten, jotka esittävät todisteen, että niillä oli ennen
— 1 päivää tammikuuta 1978 Belgian, Tanskan, Saksan, Ranskan,
Irlannin, Italian, Luxemburgin, Hollannin ja Yhdistyneen kuningas-kunnan osalta,
— 1 päivää tammikuuta 1984 Kreikan osalta,— 1 päivää tammikuuta 1986 Espanjan ja Portugalin osalta,— 3 päivää lokakuuta 1989 entisen Saksan demokraattisen tasavallan
osalta
▼
M1
— 1 päivää tammikuuta 1995 Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta,
▼B
jäsenvaltion kansallisten säännösten nojalla lupa harjoittaa tapauskohtai-
sesti maanteiden kansallista ja/tai kansainvälistä tavara- tai henkilölii-kennettä, ei tarvitse esittää todistetta, että ne täyttävät 3 artiklassasäädetyt edellytykset.
2. Sellaisten luonnollisten henkilöiden, jotka
— 31 päivän joulukuuta 1974 jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta
1978 Belgian, Tanskan, Saksan, Ranskan, Irlannin, Italian, Luxem-burgin, Hollannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta,
— 31 päivän joulukuuta 1980 jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta
1984 Kreikan osalta,
— 31 päivän joulukuuta 1982 jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta
1986 Espanjan ja Portugalin osalta,
— 2 päivän lokakuuta 1989 jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta 1992
entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueen osalta
▼
M1
— 31 päivän joulukuuta 1994 jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta
1997 Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta,
▼B
— ovat saaneet luvan harjoittaa tapauskohtaisesti maanteiden tavara-
tai henkilöliikennettä ja jotka eivät olleet esittäneet kansallistensäännösten nojalla todistetta ammatillisesta pätevyydestään tai
— on nimetty tosiasiallisesti ja jatkuvasti johtamaan yrityksen
toimintaa,
on täytettävä 3 artiklan 4 kohdassa säädetty ammatillisen pätevyyden
edellytys ennen
— 1 päivää tammikuuta 1980 Belgian, Tanskan, Saksan, Ranskan,
Irlannin, Italian, Luxemburgin, Hollannin ja Yhdistyneen kuningas-kunnan osalta,
— 1 päivää tammikuuta 1986 Kreikan osalta,— 1 päivää tammikuuta 1988 Espanjan ja Portugalin osalta,— 1 päivää heinäkuuta 1992 entisen Saksan demokraattisen tasavallan
alueen osalta,
▼
M1
— 1 päivää tammikuuta 1997 Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta.
▼B
Edellä olevaa säännöstä sovelletaan myös 3 artiklan 1 kohdan kolman-
nessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa.
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 8
▼M1
3. a) Kaikkien yritysten, joilla on ollut oikeus toimia maantieliiken-
teessä ennen 1 päivää lokakuuta 1999, on täytettävä kyseisenäpäivämääränä käytössä olleen ajoneuvokantansa osalta 3 artiklan3 kohdan säännökset viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2001.
Kyseisten yritysten on kuitenkin täytettävä 3 artiklan 3 kohdan
säännökset kunkin 1 päivän lokakuuta 1999 jälkeen tapahtuvanajoneuvokannan lisäyksen osalta.
b) Yritysten, jotka ovat harjoittaneet maanteiden tavaraliikennettä
ennen 1 päivää lokakuuta 1999 ajoneuvoilla, joiden sallittu enim-mäispaino on yli 3,5 ja enintään 6 tonnia, on täytettävä 3 artiklan3 kohdan säännökset viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2001.
▼
B
6 artikla
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on perusteltava
tämän direktiivin nojalla toteutettujen toimenpiteiden mukaisesti teke-mänsä päätökset hylätä hakemus pääsystä maanteiden liikenteenharjoit-tajan ammattiin.
▼
M1
Jäsenvaltioiden on valvottava, että toimivaltaiset viranomaiset varmis-tavat säännöllisesti ja vähintään viiden vuoden välein, että yrityksettäyttävät edelleen hyvää mainetta, vakavaraisuutta ja ammatillista päte-vyyttäkoskevat vaatimukset.
Jos vakavaraisuuden vaatimus ei tarkastuksen ajankohtana täyty mutta
jos sen, yrityksen muut taloudelliset olosuhteet huomioon ottaen,voidaan odottaa taloudellisen suunnitelman perusteella täyttyvän pysy-västi lähitulevaisuudessa, toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntääylimääräisen, enintään yhden vuoden pituisen määräajan.
▼
B
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että toimivaltaiset viranomaisetperuuttavat luvan harjoittaa maanteiden liikenteenharjoittajan ammattia,jos ne toteavat, että 3 artiklan 1 kohdan a, b tai c alakohdassa säädetytedellytykset eivät enää täyty. Tällöin niiden on varattava riittävä aika,jonka kuluessa toinen henkilö voidaan osoittaa kelpoisuutensa menettä-neen tilalle.
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tässä direktiivissä
tarkoitetut yritykset voivat asianmukaisin keinoin valvoa etujaan 1 ja 2kohdassa tarkoitettuja päätöksiä tehtäessä.
7 artikla
1. Jos tapauskohtaisesti maanteiden tavara- tai henkilöliikenteenhar-
joittaja, joka on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon, syyllistyy maantie-liikennettäkoskevaan ►
M1vakavaan rikokseen taikka vähäiseen,
mutta toistuvaan ◄rikokseen, joka saattaa johtaa maanteiden liike-
nteenharjoittajan luvan peruuttamiseen, jäsenvaltioiden on annettavajäsenvaltiolle, johon kyseinen maanteiden liikenteenharjoittaja on sijoit-tautunut, kaikki hallussaan olevat, tällaisia rikoksia ja niistä määrää-miään rangaistuksia koskevat tiedot.
▼
M1
▼B
►M12.◄Jäsenvaltioiden on annettava toisilleen vastavuoroisesti
apua tämän direktiivin soveltamiseksi.
OTSIKKO II
Tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoitta-
vien asiakirjojen vastavuoroinen tunnustaminen
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on tässä direktiivissä tarkoitetun toiminnan
suhteen toteutettava tä ssädirektiivissätarkoitetut toimenpiteet siltäosin,kuin on kyse sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamista koskevan
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 9
▼B
yleisen toimintaohjelman I osastossa tarkoitettujen luonnollisten henkil-
öiden ja yritysten sijoittumisesta niiden alueelle (1).
2. Vastaanottavan jäsenvaltion on maanteiden liikenteenharjoittajan
toiminnan harjoittamista varten hyväksyttävä riittäväksi todisteeksihyvästä maineesta ►
M1 ◄ote rikosrekisteristätai, jos
tällaista ei ole, mainittujen edellytysten toteutumista osoittava vastaavaasiakirja, jonka on antanut sen maan toimivaltainen oikeus- tai hallinto-viranomainen, josta liikenteenharjoittaja on peräisin tai josta hän tulee,sanotun kuitenkaan estämättä 3 ja 4 kohdan soveltamista.
3. Jos vastaanottava jäsenvaltio asettaa omille kansalaisilleen tiettyjä
vaatimuksia hyvä stämaineesta eikätodistetta tä llaisten vaatimustentäyttymisestä voida esittää 2 kohdassa tarkoitetulla asiakirjalla, tämänvaltion on hyväksyttävä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta riittäväksitodisteeksi mainittujen vaatimusten täyttymistä osoittava asiakirja, jonkaon antanut sen maan toimivaltainen oikeus- tai hallintoviranomainen,josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee. Tällaisenasiakirjan tulee koskea niitäerityisiäseikkoja, joita vastaanottava maapitää asiaan vaikuttavina.
4. Jos maa, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän
tulee, ei anna 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua asiakirjaa, sen sijasta voidaanantaa valaehtoinen ilmoitus tai juhlallinen vakuutus, jonka asianomainenantaa sen maan toimivaltaiselle oikeus- tai hallintoviranomaiselle taitarvittaessa notaarille, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee;mainitun viranomaisen tai notaarin on todistettava valaehtoinen ilmoitustai juhlallisen vakuutuksen muodossa annettu ilmoitus oikeaksi.►
M1 ◄
5. Edellä2 ja 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat eivä t niitäesitettä essä
saa olla kolmea kuukautta vanhempia. Tämä edellytys koskee myös 4kohdan mukaisesti annettuja ilmoituksia ja vakuutuksia.
9 artikla
1. Jos vastaanottavassa jäsenvaltiossa vaaditaan todistus vakavarai-
suuden osoittamiseksi, tämän valtion on rinnastettava sen omallaalueella annetun todistuksen kanssa vastaava todistus, jonka on antanutsen maan pankki, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta häntulee, tai muu sen maan nimeämä toimielin.
2. Jos jäsenvaltio asettaa omille kansalaisilleen tiettyjä vaatimuksia
vakavaraisuudesta eikä todistetta tällaisten vaatimusten täyttymisestävoida esittää 1 kohdassa tarkoitetulla asiakirjalla, tämän valtion onhyväksyttävä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta riittäväksi todisteeksimainittujen vaatimusten täyttymistä osoittava todistus, jonka on antanutsen maan toimivaltainen hallintoviranomainen, josta ulkomaan kans-alainen on peräisin tai josta hän tulee. Todistuksen tulee koskea niitäerityisiäseikkoja, joita vastaanottava maa pitä äasiaan vaikuttavina.
10 artikla
1. Tammikuun 1 päivästä 1990 jäsenvaltioiden on hyväksyttävä riit-
täväksi todisteeksi ammatillisesta pätevyydestä 3 artiklan 4 kohdanneljännessä alakohdassa tarkoitetut toisen jäsenvaltion antamat todis-tukset.
2. Yrityksiltä, joille on kansallisten säännösten mukaisesti annettu
Kreikassa ennen 1 päivää tammikuuta 1981 tai muissa jäsenvaltioissaennen 1 päivää tammikuuta 1975 lupa harjoittaa maanteiden kansallistaja/tai kansainvälistä tavara- tai henkilöliikennettä, ja jos kyseisetyritykset ovat perustamissopimuksen 58 artiklassa tarkoitettuja yhtiöitä,jäsenvaltioiden on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi ammatillisestapä tevyydestätodistukset, joissa todetaan, ettäkyseistätoimintaa ontosiasiallisesti harjoitettu jäsenvaltiossa kolmen vuoden ajan. Toiminnan
(1)EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 36/62
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 10
▼B
loppumisesta ei saa olla kulunut enempää kuin viisi vuotta todistusta
esitettäessä.
Oikeushenkilön osalta todistus, jossa todetaan toimintaa tosiasiallisesti
harjoitetun, on annettava yhdelle luonnollisista henkilöistä, jotka ovattosiasiallisesti vastuussa yrityksen kuljetustoiminnasta.
3. Maanteiden liikenteenharjoittajille ennen ►
M11 päivänä loka-
kuuta 1999 ◄tuohon päivään asti voimassa olevien säännösten nojalla
annettujen ammatillisten pätevyystodistusten on katsottava vastaavantällä direktiivillä muutettujen säännösten mukaisesti annettuja todis-tuksia.
▼
M1
10 a artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin nojalla annettujen
kansallisten säännösten rikkomisesta aiheutuvista seuraamuksista, janiiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistami-seksi, ettäkyseisiäseuraamuksia sovelletaan. Sä ä dettyjen seuraamustenon oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja vakuuttavia.
10 b artikla
Jäsenvaltiot tunnustavat 1 päivä lokakuuta 1999 alkaen riittävänä todis-
teena ammatillisesta pätevyydestä liittee n I a mallin mukaiset todis-
tukset, jotka toisen jäsenvaltion tähän tehtävään nimeämä viranomainentai laitos on myöntänyt.
▼
B
OTSIKKO III
Muut toimenpiteet
11 artikla
Jäsenvaltioiden on nimettävä ne viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat
toimivaltaisia antamaan 8 artiklan 2 kohdassa ja 9 artiklassa tarkoitet-tuja asiakirjoja ja 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun todistuksen. Niidenon viipymättä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
12 artikla
Edellä8 ja 11 artiklaa sovelletaan myös jä senvaltioiden kansalaisiin,
jotka työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (
1) nojalla harjoittavat maanteiden liikennettätyöntekijöinä .
13 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin täytäntöönpanon
edellyttämät toimenpiteet komissiota kuultuaan liitteen II osassa Bmainittuihin päivämääriin mennessä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
14 artikla
Liitteen II osassa A mainitut direktiivit kumotaan, sen kuitenkaan
vaikuttamatta jäsenvaltion velvollisuuteen noudattaa kansallisen lainsää-dännön osaksi saattamista ja soveltamista koskevia määräaikoja liitteenII osan B mukaisesti.
Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direk-
tiiviin liitteessäIII olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
15 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
(1) EYVL N:o L 257, 19.10.1968, s. 2, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2434/92 (EYVL N:o L 245, 26.8.1992,s. 1).
1996L0026 —FI—14.10.1998 —001.001 —11
▼M1
LIITE I
I.LUETTELO 3 ARTIKLAN 4 KOHDASSA TARKOITETUISTA
AIHEPIIREISTÄ
Jäsenvaltioiden on otettava ammatillisen pätevyyden toteamisessa huomioon
ainakin tä ssäluettelossa mainitut maanteiden tavaraliikennettäja maanteidenhenkilöliikennettäkoskevat aihepiirit. Maanteiden liikenteenharjoittajiksi hakijo-ilta vaaditaan nä istäaihepiireistäliikennettäharjoittavan yrityksen johtamisessatarvittava tietojen taso ja käytännön valmiudet.
Jäljempänä ilmoitettu tietojen vähimmäistaso ei voi olla alle päätöksen 85/
368/ETY (
1) liitteessä tarkoitetun koulutustasojärjestelmän 3 tason eli tason, joka
edellyttää oppivelvollisuuskoulua täydennettynä ammatillisella koulutuksella jateknillisellälisä koulutuksella tai teknilliselläkoulutuksella tai muulla keskiasteenkoulutuksella.
A.Siviilioikeus
Maanteiden tavara- ja henkilöliikenne
Hakijan on erityisesti
1) tunnettava tärkeimmät maantieliikenteessä noudatettavat sopimukset sekä
niistäjohtuvat oikeudet ja velvollisuudet,
2) kyettävä neuvottelemaan oikeudellisesti päteviä kuljetussopimuksia,
erityisesti kuljetusehtojen osalta,
Maanteiden tavaraliikenne
3) kyettävä arvioimaan asiakkaidensa esittämiä reklamaatioita, jotka
koskevat tavaran katoamista tai vahingoittumista kuljetuksen aikanataikka toimituksen myöhästymistä, sekä reklamaatioista aiheutuvia sopi-muksen mukaisia velvollisuuksia,
4) tunnettava tavaran kansainvälisessä tiekuljetuksessa käytettävästä rahti-
sopimuksesta tehdystä yleissopimuksesta (CMR) johtuvat säännöt javelvollisuudet,
Maanteiden henkilöliikenne
5) kyettävä arvioimaan asiakkaidensa esittämiä reklamaatioita, jotka
koskevat matkustajille tai heidän matkatavaroilleen kuljetuksen aikanasattuneessa onnettomuudessa aiheutuvia vahinkoja tai myöhästymisestäaiheutuvia vahinkoja, sekäreklamaatioista aiheutuvia sopimuksenmukaisia velvollisuuksia.
B.Kauppaoikeus
Maanteiden tavara- ja henkilöliikenne
Hakijan on erityisesti:
1) tunnettava liikenteen harjoittamisessa vaadittavat edellytykset ja muodol-
lisuudet, liikenteenharjoittajien yleiset velvollisuudet (rekisteröityminen,kirjanpito jne.) sekäkonkurssin seuraukset,
2) ja hä nelläon oltava asiaankuuluvat tiedot yhtiömuodoista sekäniiden
perustamista ja toimintaa koskevista säännöistä.
C.Sosiaalioikeus
Maanteiden tavara- ja henkilöliikenne
Hakijan on erityisesti:
1) tunnettava maantieliikenteen alalla toimivien eri työmarkkinainstituuti-
oiden tehtävät ja toiminta (ammattiliitot, työpaikkaneuvostot, luottamus-henkilöt, työsuojelutarkastajat jne.),
(1) Neuvoston päätös 85/368/ETY, tehty 16 päivänä heinäkuuta 1985 Euroopan yhteisön
jäsenvaltioiden ammatillisen koulutuksen todistusten vastaavuudesta (EYVL L 199,31.7.1985, s. 56).
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 12
▼M1
2) tunnettava työnantajan sosiaaliturvavelvoitteet,
3) tunnettava maantiekuljetusyrityksissätyöskentelevien eri työntekijä ryh-
mien työsopimuksiin sovellettavat säännöt (työsopimusmuodot, osapuo-lien velvollisuudet, työoloja ja työaikaa koskevat säännöt, palkallisetlomat, palkkaus ja muut rahalliset korvaukset, sopimuksen purkaminenjne.),
4) tunnettava asetuksen (ETY) N:o 3820/85 (
1) ja asetuksen (ETY) N:o
3821/85 (2) säännökset sekä näiden asetusten soveltaminen käytännössä.
D.Vero-oikeus
Maanteiden tavara- ja henkilöliikenne
Hakijan on tunnettava erityisesti seuraavia veroja koskevat säännöt:
1) liikennepalvelujen alv,2) moottoriajoneuvovero,3) tiettyjä maanteiden tavaraliikenteessä käytettäviä ajoneuvoja koskeva
vero sekätiettyjäinfrastruktuureita koskevat kä yttömaksut,
4) tulovero.
E.Yrityksen kaupallinen ja taloudellinen johtaminen
Maanteiden tavara- ja henkilöliikenne
Hakijan on erityisesti:
1) tunnettava sekkejä, vekseleitä, omia vekseleitä, luottokortteja ja muita
maksuvälineitä koskeva lainsäädäntö ja käytäntö,
2) tunnettava luottolajit (pankkilainat, remburssit, takausvakuudet, kiinni-
tykset, leasing-toiminta, vuokraus, factoring jne.) sekäniistäaiheutuvatkulut ja velvoitteet,
3) tiedettävä, mikä tase on, miten se laaditaan ja miten sitä tulkitaan,4) pystyttävä lukemaan ja tulkitsemaan tuloslaskelmaa,5) pystyttävä arvioimaan yrityksen rahoitusasemaa ja kannattavuutta,
erityisesti taloudellisten tunnuslukujen perusteella,
6) pystyttävä laatimaan talousarvio,7) tunnettava yrityksen kustannustekijät (kiinteät kustannukset, muuttuvat
kustannukset, liikepääoma. poistot jne.) ja pystyttävä laskemaan kustan-nukset ajoneuvoa, kilometriä, matkaa tai tonnia kohti,
8) pystyttävä esittämään organisaatiokaavio yrityksen henkilökunnasta ja
laatimaan työsuunnitelmia jne.,
9) tunnettava markkinoinnin, kuljetuspalvelujen myynninedistämisen, asia-
kasrekisterin pitämisen, mainonnan, PR-työn yms. periaatteet,
10) tunnettava maantieliikenteen vakuutuslajit (vastuuvakuutukset, tapa-
turma- ja henkivakuutukset, vahinkovakuutukset, matkatavaravakuu-tukset) sekäniihin liittyvä t takeet ja velvollisuudet,
11) tunnettava maantiekuljetusalan telemaattiset sovellukset,
Maanteiden tavaraliikenne
12) pystyttävä soveltamaan maanteiden tavarakuljetuspalveluja koskevia
sääntöjä ja tunnettava Incoterms-toimituslausekkeiden merkitys javaikutukset,
13) tunnettava kuljetusalan tukipalvelut, niiden asema, tehtävät ja niitä
mahdollisesti koskevat säännöt
Maanteiden henkilöliikenne
14) pystyttävä soveltamaan julkisen ja yksityisen matkustajaliikenteen
hinnastoja ja hinnoittelua koskevia sääntöjä,
(1) Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985
annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3820/85 (EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1).
(2) Tieliikenteen valvontalaitteista 20 päivänä joulukuuta 1985 annettu neuvoston asetus
(ETY) N:o 3821/85 (EYVL L 370, 31.12.1985, s. 8), asetus sellaisena kuin se onviimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1056/97 (EYVL L 154,12.6.1997, s. 21).
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 13
▼M1
15) pystyttävä soveltamaan maanteiden henkilöliikennepalveluiden lasku-
tusta koskevia sääntöjä.
F.Markkinoille pääsy
Maanteiden tavara- ja henkilöliikenne
Hakijan on erityisesti:
1) tunnettava säännöt, jotka koskevat toisen lukuun harjoitettavaa maantie-
liikennettä, alihankintaa ja hyötyajoneuvojen vuokrausta, sekä varsinkinsäännöt, jotka koskevat ammatin harjoittamisen virallista järjestelyä,ammattiin pääsyä, yhteisön sisäisten ja yhteisön ulkopuolella harjoitetta-vien maantieliikenteen lupia, valvontaa ja seuraamuksia,
2) tunnettava maantieliikennettäharjoittavan yrityksen perustamista
koskevat säännöt,
3) tunnettava asiakirjat, joita maantieliikenteen harjoittamisessa vaaditaan,
ja pystyttävä ottamaan käyttöön valvontamenettelyjä, joilla varmistetaan,ettäjokaista kuljetustapahtumaa ja erityisesti ajoneuvoa, kuljettajaa,lastia tai matkatavaraa koskevia asiakirjoja säilytetään sekä ajoneuvossaettäyrityksen toimitiloissa,
Maanteiden tavaraliikenne
4) tunnettava maanteiden tavaraliikenteen markkinajärjestelyä, rahdin käsi-
ttelyä ja logistiikkaa koskevat säännöt,
5) tunnettava rajanylitysmuodollisuudet, T-asiakirjojen ja TIR-carnet’iden
merkitys ja tarkoitus sekäniiden kä ytöstäaiheutvat velvollisuudet javastuukysymykset,
Maanteiden henkilöliikenne
6) tunnettava maanteiden henkilöliikenteen markkinajärjestelyä koskevat
säännöt,
7) tunnettava liikennepalveluiden tarjoamista koskevat säännöt ja pystyt-
tävä laatimaan liikennesuunnitelmia.
G.Tekniset standardit ja toiminnan tekniset näkökohdat
Maanteiden tavara- ja henkilöliikenne
Hakijan on erityisesti:
1) tunnettava ajoneuvojen painoja ja mittoja koskevat säännöt jäsenval-
tioissa sekä näistä säännöistä poikkeavia erityiskuljetuksia koskevatmenettelyt,
2) pystyttävä valitsemaan ajoneuvot ja niiden osat (alusta, moottori,
voimansiirtolaitteet, jarrujärjestelmät jne.) yrityksen tarpeiden mukaan,
3) tunnettava ajoneuvojensa tyyppihyväksyntää, rekisteröintiä ja katsastusta
koskevat muodollisuudet,
4) osattava ottaa huomioon toimenpiteet, joita tarvitaan moottori-
ajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksija melun välttämiseksi,
5) pystyttävä laatimaan huoltosuunnitelmia ajoneuvoille ja niiden varus-
teille,
Maanteiden tavaraliikenne
6) tunnettava erilaiset lastin käsittely- ja kuormauslaitteet (perälaudat,
kontit, kuormalavat jne.) ja pystyttävä ottamaan käyttöön tavaroidenkuormaus- ja purkumenetelmiäja antamaan niitäkoskevia ohjeita(lastin jakaminen, pinoaminen, ahtaaminen, kiilaaminen jne.),
7) tunnettava yhdistetyt kuljetustekniikat, kuten piggy-back- ja ro-ro-kulje-
tukset,
8) pystyttävä ottamaan käyttöön menettelyjä, joiden avulla noudatetaan
vaarallisten aineiden ja jätteiden kuljetuksia koskevia sääntöjä, jotka
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 14
▼M1
sisältyvät erityisesti direktiiviin 94/55/EY (1) direktiiviin 96/35/EY (2)
ja asetukseen (ETY) N:o 259/93 (3),
9) pystyttävä noudattamaan pilaantuvien elintarvikkeiden kuljetusta
koskevia sääntöjä, erityisesti helposti pilaantuvien elintarvikkeidenkansainvälisiä kuljetuksia ja tällaisissa kuljetuksissa käytettävää erityis-kalustoa koskevan sopimuksen (ATP) määräyksiä,
10) pystyttävä noudattamaan elävien eläinten kuljetuksia koskevia sääntöjä.
H.Liikenneturvallisuus
Maanteiden tavara- ja henkilöliikenne
Hakijan on erityisesti:
1) tunnettava kuljettajilta vaadittava pätevyys (ajokortti, lääkärintodistukset,
kelpoisuustodistukset jne.),
2) pystyttä vävarmistamaan, ettäkuljettajat noudattavat eri jä senvaltioissa
voimassa olevia sääntöjä, kieltoja ja rajoituksia (nopeusrajoitukset,etuajo-oikeus, pysähtyminen ja pysäköiminen, valomerkkien käyttö,liikennemerkit jne.),
3) pystyttävä laatimaan kuljettajille ohjeita ajoneuvojen, niiden varusteiden
ja lastin kuntoa koskevien vaatimusten noudattamisesta sekäennaltaeh-käisevistä toimenpiteistä,
4) pystyttävä ottamaan käyttöön onnettomuustilanteissa noudatettavia mene-
telmiäsekäasianmukaisia menetelmiäonnettomuuksien tai vakavienliikennerikkomusten välttämiseksi,
Maanteiden henkilöliikenne
5) omattavat perustiedot jäsenvaltioiden tieverkostosta.
II.KOKEEN RAKENNE
1. Jäsenvaltiot järjestävät pakollisen kirjallisen kokeen, jonka lisäksi ne voivat
järjestää suullisen kokeen varmistaakseen, että hakijoina olevilla maanteidenliikenteenharjoittajilla on I osassa vaadittu tietojen taso kyseisessäliitteessämainituissa aihepiireissä ja erityisesti kyky käyttää vastaavia välineitä jatekniikoita sekä täyttää säädetyt täytäntöönpanoon ja yhteensovittamiseenliittyvät tehtävät.
a) Pakollinen kirjallinen koe koostuu kahdesta osasta:
— kirjalliset kysymykset joko monivalintakysymysten (sisältäen neljä
vaihtoehtoa) tai suoraa vastausta edellyttävien kysymysten muodossatai näiden kahden järjestelmän yhdistelmä,
— kirjalliset harjoitukset/tapaustutkimukset.
Kummankin osan vähimmäiskesto on kaksi tuntia.
b) Jos suullinen koe järjestetään, jäsenvaltiot voivat säätää, että kokeeseen
osallistumisen edellytyksenä on kirjallisen kokeen läpäiseminen.
2. Jos jäsenvaltiot järjestävät myös suullisen kokeen, niiden on säädettävä
jokaisen kolmen kokeen osalta pisteytyksestä, joka on vähintään 25prosenttia ja enintään 40 prosenttia yhteispisteistä.
Jos jäsenvaltiot järjestävät vain yhden kirjallisen kokeen, niiden on säädet-
tävä kummankin kokeen osalta pisteytyksestä, joka on vähintään 40prosenttia ja enintään 60 prosenttia yhteispisteistä.
3. Koko kokeen osalta hakijoiden on saatava vähintään 60 prosenttia yhteispis-
teistä ja yksittäisestä kokeesta saatujen pisteiden on oltava vähintään 50prosenttia kyseisen kokeen kokonaispistemäärästä. Jäsenvaltio voi alentaarajaa 50 prosentista 40 prosenttiin ainoastaan yhden kokeen osalta.
(1) vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-
sestä 21 päivänä marraskuuta 1994 annettu neuvoston direktiivi 94/55/EY (EYVL L319, 12.12.1994, s. 7), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktii-villä96/86/EY (EYVL L 335, 24.12.1996, s. 43).
(
2) vaarallisten aineiden maakuljetusten turvallisuusneuvonantajan nimeämisestä ja amma-
tillisesta pätevyydestä 3 päivänä kesäkuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/35/EY (EYVL L 145, 19.6.1996, s. 10).
(
3) Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden
siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993 annettu neuvostonasetus (ETY) N:o 259/93 (EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1), asetus sellaisena kuin se onviimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 120/97 (EYVL L 22, 24.1.1997, s. 14).
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 15
▼M1
LIITE I a
EUROOPAN YHTEISÖ

1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 16
▼B
LIITE II
OSA A
KUMOTUT DIREKTIIVIT
(joita tarkoitetaan 14 artiklassa)
— direktiivi 74/561/ETY
— direktiivi 74/562/ETY— direktiivi 77/796/ETY
ja niiden muutokset järjestyksessä:
— direktiivi 80/1178/ETY
— direktiivi 80/1179/ETY— direktiivi 80/1180/ETY— direktiivi 85/578/ETY— direktiivi 85/579/ETY— direktiivi 89/438/ETY— asetus (ETY) N:o 3572/90: ainoastaan 1 ja 2 artikla
OSA B
DirektiiviKansallisenlainsäädännön
osaksisaattamistataisovelta-
mistakoskevatmääräajat
74/561/ETY (EYVL N:o L 308, 19.11.1974, s. 18)
1 päivä tammikuuta 1977
(täytäntöönpano)
1 päivä tammikuuta 1978
80/1178/ETY (EYVL N:o L 350, 23.12.1980, s. 41) 1 päivä tammikuuta 198185/578/ETY (EYVL N:o L 372, 31.12.1985, s. 34) 1 päivä tammikuuta 198689/438/ETY (EYVL N:o L 212, 22.7.1989, s. 101) 1 päivä tammikuuta 199074/562/ETY (EYVL N:o L 308, 19.11.1974, s. 23)
1 päivä tammikuuta 1977
(täytäntöönpano)
1 päivä tammikuuta 1978
80/1179/ETY (EYVL N:o L 350, 23.12.1980, s. 42) 1 päivä tammikuuta 198185/579/ETY (EYVL N:o L 372, 31.12.1985, s. 35) 1 päivä tammikuuta 198689/438/ETY (EYVL N:o L 212, 22.7.1989, s. 101) 1 päivä tammikuuta 199077/796/ETY (EYVL N:o L 334, 24.12.1977, s. 37) 1 päivä tammikuuta 197980/1180/ETY (EYVL N:o L 350, 23.12.1980, s. 43) 1 päivä tammikuuta 198189/438/ETY (EYVL N:o L 212, 22.7.1989, s. 101) 1 päivä tammikuuta 1990
1996L0026 — FI — 14.10.1998 — 001.001 — 17
▼B
Direktiivi 74/561/ETY Direktiivi 74/562/ETYDirektiivi 89/
438/ETYDirektiivi 77/
796/ETYTämä direktiiviLIITE III
VASTAAVUUSTAULUKKO
1 artikla 1 kohta 1 artikla 1 kohta 1 artikla 1 kohta
1 artikla 2 kohta
ensimmäinen luetel-makohta— 1 artikla 2 kohtaensimmäinen luetel-makohta
— 1 artikla 2 kohtaensimmäinenalakohta 1 artikla 2 kohtatoinen luetelmakohta
1 artikla 2 kohtatoinen luetelmakohta 1 artikla 2 kohtatoinen alakohta 1 artikla 2 kohtakolmas luetelmakohta
2 artikla 1 ja 2 kohta — 2 artikla 1 ja 2 kohta
— 1 artikla 3 kohta 2 artikla 3 kohta
3 artikla 2 artikla 3 artikla
4 artikla 3 artikla 4 artikla
5 artikla 4 artikla 5 artikla
6 artikla 5 artikla 6 artikla
6 a artikla 5 a artikla 7 artikla
7 artikla 6 artikla —
1 artikla 1kohta8 artikla 1 kohta
3 artikla 8 artikla 2 kohta
4 artikla 9 artikla
5 artikla 1
kohta10 artikla 1 kohta
5 artikla 2
kohta10 artikla 2 kohta
— — 4 artikla 10 artikla 3 kohta
6 artikla 11 artikla
1 artikla 2
kohta12 artikla
— — 5 artikla 13 artikla
— — 14 artikla
8 artikla 7 artikla 15 artikla
Liite A kohta 1 kohta Liite A kohta 1
kohtaLiite I A kohta
Liite A kohta 2, 3, 4,
5 ja 5 kohta— Liite I A kohta 1 a, b,
c ja d kohta
— Liite A kohta 2, 3, 4ja 5 kohta Liite I A kohta 2 a, b,
c ja d kohta
Liite B kohta Liite B kohta Liite I B kohta
— — — — Liite II A osa
— — — — Liite II B osa
— — — — Liite III