1998R1143 — FI — 01.05.2004 — 005.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

▼B

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1143/98,

annettu 2 päivänä kesäkuuta 1998,

tietyistä kolmansista maista peräisin olevia tiettyihin vuoristorotuihin kuuluvia ja muuhun kuin teuraseläimiksi tarkoitettuja lehmiä ja hiehoja koskevan tariffikiintiön soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta sekä asetuksen (EY) N:o 1012/98 muuttamisesta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon tietyille maataloustuotteille yhteisön tariffikiintiöinä tehdyistä tietyistä myönnytyksistä ja tiettyjen Eurooppa-sopimuksissa määrättyjen maataloutta koskevien myönnytysten riippumattomasta mukauttamisesta siirtymäkauden aikana Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyn maataloussopimuksen huomioon ottamiseksi 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3066/95 ( 1 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1595/97 ( 2 ), ja erityisesti sen 8 artiklan,

ottaa huomioon tietyille maataloustuotteille yhteisön tariffikiintiöinä annetuista tietyistä myönnytyksistä ja Viron, Latvian ja Liettuan kanssa tehdyissä vapaakauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevissa sopimuksissa määrättyjen tiettyjen maataloutta koskevien myönnytysten autonomisesta ja väliaikaisesta mukauttamisesta Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyn maataloussopimuksen huomioon ottamiseksi 7 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1926/96 ( 3 ) ja erityisesti sen 5 artiklan,

sekä katsoo, että

asetuksessa (EY) N:o 3066/95 säädetään Unkarista, Puolasta, Tšekin tasavallasta, Slovakiasta, Bulgariasta, Romaniasta, Liettuasta, Latviasta ja Virosta, joihin sovelletaan 6 prosentin arvotullia, peräisin olevaa tiettyihin vuoristorotuihin kuuluvaa 7 000 lehmää ja hiehoa koskevan vuotuisen tariffikiintiön avaamisesta; on tarpeen avata monivuotinen kiintiö 1 päivänä heinäkuuta alkaviksi kahdentoista kuukauden jaksoiksi (jäljempänä ’tuontivuosi’) ja antaa kiintiön soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt,

saatujen kokemusten perusteella on vaarana, että tuonnin rajoittamisesta johtuen tuontihakemuksia tehdään keinottelutarkoituksessa; tämän vuoksi olisi suunniteltujen toimenpiteiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi varattava valtaosa käytettävissä olevista määristä niin kutsutuille perinteisille, tiettyihin vuoristorotuihin kuuluvien lehmien ja hiehojen tuojille; tietyissä tapauksissa kansallisen toimivaltaisen elimen hallinnolliset virheet voivat rajoittaa tuojien mahdollisuuksia kiintiön tähän osaan; olisi annettava säännöksiä mahdollisen rajoituksen korjaamiseksi,

jotta tämän alan kaupalliset suhteet eivät kuitenkaan muodostuisi liian joustamattomiksi, olisi luovutettava toinen osuus sellaisten toimijoiden käyttöön, jotka kykenevät osoittamaan toimintansa vakavuuden ja joiden kauppa kolmansien maiden kanssa on tietyn suuruinen; tämän vuoksi ja tehokkaan hallinnan varmistamiseksi on aiheellista vaatia, että kyseiset toimijat ovat tuoneet vähintään 15 eläintä kyseistä tuontivuotta edeltäneiden 12 kuukauden aikana; viidentoista eläimen erä edustaa periaatteessa tavanomaista rahtia, ja kokemus on osoittanut, että yhden erän myynti tai ostaminen on vähimmäisedellytys liiketoimen pitämiseksi todellisena ja elinkelpoisena,

näiden vaatimusten valvonta edellyttää, että hakemus esitetään siinä jäsenvaltiossa, jossa tuoja on kirjattu alv-rekisteriin,

keinottelun estämiseksi kiintiön käyttäminen olisi kiellettävä toimijoilta, jotka eivät enää kyseisen tuontivuoden 1 päivänä heinäkuuta toimi naudanliha-alalla,

on tarpeen säätää, että kyseistä järjestelyä hallinnoidaan tuontitodistusten avulla; tätä varten on syytä säätää erityisesti hakemusten jättämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä hakemuksissa ja todistuksissa mainittavista tiedoista, tarvittaessa poiketen siitä, mitä maataloustuotteiden tuonti- ja vientitodistusten sekä ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 16 päivänä marraskuuta 1988 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3719/88 ( 4 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1044/98 ( 5 ), sekä naudanliha-alan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2377/80 kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1445/95 ( 6 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 759/98 ( 7 ), tietyissä säännöksissä säädetään; lisäksi on syytä säätää, että todistukset annetaan harkinta-ajan jälkeen ja että niihin voidaan tarvittaessa soveltaa yhtenäistä alennusprosenttia,

määräpaikkaan liittyvää valvontaa varten olisi säädettävä tuotujen eläinten tunnistamisesta nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöönottamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 ( 8 ) säännösten mukaisesti,

yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 ( 9 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 82/97 ( 10 ), 82 artiklassa säädetään sellaisten tavaroiden tullivalvonnasta, jotka luovutetaan erityisen käyttötarkoituksensa vuoksi vapaaseen liikkeeseen alennetuin tullein; tuodut eläimet olisi asetettava valvontaan niiden teurastamisen ehkäisemiseksi tiettynä määräaikana; sen takaamiseksi, että teurastus ehkäistään, olisi vaadittava vakuutta, joka kattaa kyseisten eläinten vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen päivänä sovellettavien yhteisen tullitariffin tullien ja alennettujen tullien välisen erotuksen,

tiettyihin alppi- ja vuoristorotuihin kuuluvien muiden kuin teuraseläimiksi tarkoitettujen sonnien, lehmien ja hiehojen tuontia koskevien tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista 14 päivänä toukokuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1012/98 ( 11 ) 7 artiklan 2 kohdassa säädetään vakuudesta, joka on annettava tuotujen eläinten teurastamisen ehkäisemiseksi tiettynä määräaikana ja joka vastaa suuruudeltaan yhteisen tullitariffin tullien erityismäärää; tämä määrä ei kata kokonaisuudessaan tullivelkaa, joka syntyy, jos kyseiseen kiintiöön liittyviä velvoitteita ei noudateta; näin ollen olisi mukautettava vakuuden määrä yhteisen tullitariffin tullien ja alennettujen tullien erotusta vastaavaksi,

tietyissä tapauksissa kansallisen toimivaltaisen elimen hallinnolliset virheet voivat rajoittaa tuojien mahdollisuuksia kiintiön tähän osaan; olisi annettava säännöksiä mahdollisen rajoituksen korjaamiseksi, ja

tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: