1979D0542 — FI — 01.05.2004 — 012.002

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

Muutettu:

Oikaisu

▼B

▼M54

NEUVOSTON PÄÄTÖS,

tehty 21 päivänä joulukuuta 1976,

luettelosta kolmansista maista tai niiden osista sekä eläinten terveyttä ja kansanterveyttä sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista tiettyjen elävien eläinten ja tuoreen lihan tuonnissa yhteisöön

(79/542/ETY)

▼B

kolmansien maiden luettelo on yksi direktiivissä 72/462/ETY säädetyn tuontiin kolmansista maista sovellettavan yhteisön järjestelmän perusosa, ja erityisesti hygieniaa ja eläinten terveyttä koskevia muita toimenpiteitä on toteutettava kyseisen järjestelmän määrittelemiseksi; tämän vuoksi on tärkeää sallia kaikkien näiden toimenpiteiden yhteensovitettu käyttöönotto,

▼M54

1 artikla

Sisältö ja soveltamisala

Tässä päätöksessä vahvistetaan terveyttä koskevat edellytykset elävien eläinten, hevoseläimiä lukuun ottamatta, tuonnissa yhteisöön ja tällaisten eläinten, hevoseläimet mukaan luettuina, tuoreen lihan ja lihavalmisteiden, raakalihavalmisteita lukuun ottamatta, tuonnissa.

Tätä päätöstä ei sovelleta muina kuin kotieläiminä pidettävien eläinten tuontiin näytöksiin ja näyttelyihin, joissa näitä eläimiä ei pidetä tai jalosteta pysyvästi, eikä sirkuseläimiin tai eläimiin, jotka on tarkoitettu tieteellisiin tarkoituksiin, säilyttämistoimenpiteet ja kokeet mukaan luettuina, direktiivin 92/65/ETY liitteen C mukaisesti hyväksyttyihin yhteisöihin, laitoksiin tai keskuksiin.

Tämän päätöksen mukaisesti tapahtuvaan eläinten ja tuoreen lihan tuontiin sovelletaan muita yhteisön elintarvikelainsäädännön nojalla hyväksyttyjä tai hyväksyttäviä säännöksiä.

2 artikla

Määritelmät

Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

c) ”erotelluilla muilla eläimenosilla” tarkoitetaan muita eläimenosia, joista on kokonaan poistettu luut, rustot, henkitorvi ja suuret keuhkoputket, imusolmukkeet, sidekudos, rasva ja lima; kotieläiminä pidettyjen nautaeläinten osalta erotelluiksi muiksi eläimenosiksi katsotaan myös kokonaiset puremalihakset, jotka on leikattu direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan VIII luvun 41 kohdan A alakohdan mukaisesti.

3 artikla

Elävien eläinten yhteisöön tuontiin liittyvät edellytykset

Eläviä eläimiä saa tuoda yhteisöön ainoastaan, jos tällaiset eläimet ovat 4, 5 ja 6 artiklan mukaisia.

4 artikla

Elävien eläinten alkuperä

Eläinten on tultava kolmannesta maasta tai sen osasta, jotka luetellaan liitteessä I olevassa 1 osassa olevan taulukon 1, 2 tai 3 sarakkeessa ja joita varten vastaavassa 4 sarakkeessa on tällaisille eläimille tarkoitettu erityinen eläinlääkärintodistuksen malli.

5 artikla

Erityisedellytykset

Eläinten on täytettävä liitteessä I olevassa 2 osassa esitetyn vastaavan todistusmallin mukaisesti laaditussa asianmukaisessa todistuksessa vahvistetut vaatimukset ottaen huomioon liitteessä I olevassa 1 osassa olevan taulukon 6 sarakkeessa esitetyt erityisedellytykset ja − jos taulukon 5 sarakkeessa niin todetaan − niiden on täytettävä myös kyseisessä todistuksessa mahdollisesti vaaditut lisätakeet.

Perustuen osassa 2 määriteltyihin malleihin, kohdejäsenvaltion niin vaatiessa asianomaisten eläinten on täytettävä ne lisätodistusvaatimukset, jotka kyseiselle jäsenvaltiolle on nimetty ja sisällytetty todistukseen.

6 artikla

Yhteisöön tuotavien elävien eläinten kuljetus

1. Eläimiä ei saa lastata kuljetusvälineeseen, jos siinä kuljetetaan muita eläimiä, joita ei ole tarkoitettu yhteisöön tai joiden terveyden tila on heikompi.

2. Yhteisöön kuljetuksen aikana eläimiä ei saa purkaa kolmannen maan alueella tai sen osassa, jota ei ole hyväksytty tällaisten eläinten tuontiin yhteisöön.

3. Yhteisöön kuljetuksen aikana eläimiä ei saa siirtää maanteitse, rautateitse tai jalan sellaisen kolmannen maan alueen tai sen osan läpi, jota ei ole hyväksytty kyseisten eläinten tuontiin yhteisöön.

4. Eläinten on saavuttava yhteisön rajatarkastusasemalle kymmenen päivän kuluessa päivästä, jona ne lastattiin viejänä toimivassa kolmannessa maassa, ja niiden mukana on oltava vastaavan mallin mukaisesti laadittu eläinlääkärintodistus, jonka viejänä toimivan kolmannen maan virkaeläinlääkäri on täyttänyt ja allekirjoittanut.

Silloin kun eläimiä kuljetetaan meriteitse, kymmenen päivän määräaikaa pidennetään merimatkan keston verran. Tätä varten eläinlääkärintodistukseen on liitettävä alkuperäiskappaleena aluksen päällikön ilmoitus, joka on laadittu liitteessä I olevan 3 A osan lisäyksen mukaisesti.

7 artikla

Tuonnin jälkeen noudatettavat edellytykset

Tuonnin jälkeen ja neuvoston direktiivin 91/496/ETY mukaisesti

i) viipymättä teurastettaviksi tarkoitetut eläimet on toimitettava heti määräpaikkana olevaan teurastamoon, jossa ne on teurastettava viiden työpäivän kuluessa;

ii) jalostukseen, tuotantoon tai lihotukseen tarkoitetut eläimet sekä sirkuksiin tai huvipuistoihin-, metsästys- tai villieläinalueille tarkoitetut eläimet on toimitettava heti määräpaikkana olevalle tilalle, jonne niiden on jäätävä vähintään 30 päiväksi ennen kuin ne siirretään edelleen tilan ulkopuolelle, paitsi jos eläimet lähetetään suoraan teurastamoon.

8 artikla

Tuoreen lihan yhteisöön tuontiin liittyvät edellytykset

Yhteisöön voidaan tuoda ihmisravinnoksi tarkoitettua tuoretta lihaa, joka on peräisin 2 artiklassa määritellyistä eläimistä ja hevoseläimistä, ainoastaan, jos tällainen liha on 9-11 artiklan mukaista.

9 artikla

Tuoreen lihan alkuperä

Tuoreen lihan on tultava kolmannesta maasta tai sen osasta, jotka luetellaan liitteessä II olevassa 1 osassa olevan taulukon 1, 2 tai 3 sarakkeessa ja joita varten vastaavassa 4 sarakkeessa on kyseiselle lihalle tarkoitettu erityinen eläinlääkärintodistuksen malli.

10 artikla

Erityisedellytykset

Tuoreen lihan on täytettävä liitteessä II olevassa 2 osassa esitetyn vastaavan todistusmallin mukaisesti laaditussa asianmukaisessa todistuksessa vahvistetut vaatimukset ottaen huomioon liitteessä II olevassa 1 osassa olevan taulukon 6 sarakkeessa esitetyt erityisedellytykset ja − jos taulukon 5 sarakkeessa niin todetaan − sen on täytettävä myös kyseisessä todistuksessa vaaditut lisätakeet.

11 artikla

Tuoreen lihan esittäminen yhteisön rajatarkastusasemalla

Tuoreen lihan on saavuttava yhteisön rajatarkastusasemalle ja sen mukana on oltava vastaavan mallin mukaisesti laadittu eläinlääkärintodistus, jonka viejänä toimivan kolmannen maan virkaeläinlääkäri on täyttänyt ja allekirjoittanut.

12 artikla

Tuonnin jälkeen noudatettavat edellytykset

1. Tuonnin jälkeen seuraavat tuoreen lihan luokat on toimitettava heti määräpaikkana olevaan jalostuslaitokseen neuvoston direktiivin 97/78/EY mukaisesti:

b) kotieläiminä pidettyjen nautaeläinten erotellut muut eläimenosat, jotka on tarkoitettu lihatuotteina ihmisravinnoksi sen jälkeen, kun niitä on kuumennettu keittämällä vähintään 80 °C:n sisälämpötilan saavuttamiseksi tai kun ne on steriloitu ilmatiiviisti suljetuissa astioissa Fo-arvon ≥ 3 saavuttamiseksi.

2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tuoteluokkien osalta määräpaikkana olevan laitoksen on oltava sen jäsenvaltion, jossa laitos sijaitsee, näiden tuotteiden käsittelyyn erityisesti hyväksymä ja rekisteröimä.

3. Jäsenvaltioiden on tiedotettava toisilleen ja komissiolle päätöksessä 2001/106/EY vahvistettuja menettelyjä noudattaen seuraavista seikoista:

▼M55

12 b artikla

1. Poikkeuksena 12 a artiklaan jäsenvaltiot sallivat yhteisön kautta Venäjältä tulevien ja Venäjälle menevien erien passituksen maanteitse tai rautateitse liitteessä IV nimettyjen yhteisön tarkastusasemien välillä suoraan tai muun kolmannen maan kautta, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

b) erän mukana olevissa direktiivin 97/78/EY 7 artiklassa tarkoitetuissa asiakirjoissa on jokaisella sivulla rajatarkastusasemasta vastuussa olevan toimivaltaisen viranomaisen virkaeläinlääkärin leima: ”ONLY FOR TRANSIT TO RUSSIA VIA THE EC”(”VAIN YHTEISÖN KAUTTA VENÄJÄLLE PASSITUSTA VARTEN”);

d) saapumisrajatarkastusaseman virkaeläinlääkäri on yhteisessä eläinlääkinnällisessä tuloasiakirjassa todistanut, että erä on hyväksytty passitettavaksi.

2. Direktiivin 97/78/EY 12 artiklan 4 kohdassa ja 13 artiklassa tarkoitettu erien purkaminen ja varastointi yhteisön alueelle on kielletty.

3. Toimivaltainen viranomainen tekee säännöllisiä tarkastuksia varmistaakseen, että yhteisön alueelta lähtevien erien ja tuotteiden määrä vastaa yhteisön alueelle tulevien erien ja tuotteiden määrää.

▼M54

13 artikla

Todistukset

Elävien eläinten ja tuoreen lihan tuonnissa yhteisöön edellytetyt tässä päätöksessä säädetyt eläinlääkärintodistukset on laadittava liitteessä I ja II olevassa 2 osassa esitettyjen huomautusten mukaisesti. Tämä ei kuitenkaan rajoita yhteisön tasolla yhdenmukaistettujen sähköisten todistusten tai muiden hyväksyttyjen järjestelmien käyttöä.

▼B

►M54 14 ◄ artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

▼M54

LIITE I (ELÄVÄT ELÄIMET)

1 OSA

Luettelo kolmansista maista tai niiden osista

Erityisedellytykset (ks. alaviitteet kussakin todistuksessa):

Alue on tunnustettu tuberkuloosista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus.

Alue on tunnustettu luomistaudista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus.

Alue on tunnustettu naudan tarttuvasta leukoosista (EBL) virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus.

Alueella on hyväksyttyjä tiloja, jotka on tunnustettu naudan tarttuvasta leukoosista (EBL) virallisesti vapaiksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus.

Alue on tunnustettu luomistaudista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin OVI-X mukainen todistus.

Alue on tunnustettu tuberkuloosista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin RUM mukainen todistus.

Alue on tunnustettu luomistaudista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin RUM mukainen todistus.

Alue on tunnustettu Aujeszkyn taudista virallisesti vapaaksi tuotaessa Euroopan yhteisöön eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin POR-X mukainen todistus.

2 OSA

Eläinlääkärintodistusten mallit

Mallit:

SG (Lisätakeet):

Huomautuksia

a) Viejämaan on laadittava eläinlääkärintodistukset liitteessä I olevassa 2 osassa olevien, asianomaisia eläimiä vastaavien mallien mukaisesti. Niissä on oltava mallin mukaisessa numerojärjestyksessä kolmannen maan osalta vaaditut vakuutukset ja tapauksen mukaan viejänä toimivalta kolmannelta maalta tai sen osalta vaaditut lisätakeet.

c) Kunkin alkuperäisen todistuksen on oltava yhdellä arkilla ja molemminpuolisena, tai jos tarvitaan enemmän kuin yksi arkki, todistuksen on oltava sellainen, että kaikista sivuista muodostuu yhtenäinen kokonaisuus siten, että sivut eivät ole erillisiä.

d) Se on laadittava ainakin yhdellä sen EU:n jäsenvaltion, jonka rajatarkastusasemalla tarkastus tehdään, ja määräpaikkana olevan EU:n jäsenvaltion virallisella kielellä. Nämä jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia oman kielensä sijasta muita yhteisökieliä, jos mukana on tarpeen vaatiessa virallinen käännös.

f) Jos todistuksessa, myös e kohdassa tarkoitetuissa lisäluetteloissa, on enemmän kuin yksi sivu, jokaisen sivun alaosaan on laitettava sivunumero − (sivunumero) / (sivujen kokonaismäärä) − ja yläosaan toimivaltaisen viranomaisen antama todistuksen koodinumero.

g) Virkaeläinlääkärin on täytettävä ja allekirjoitettava alkuperäinen todistus aikaisintaan 24 tuntia ennen kuin lähetys lastataan yhteisöön vientiä varten. Näin tehdessään viejämaan toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että noudatetaan todistuksen myöntämistä koskevia periaatteita, jotka vastaavat neuvoston direktiivissä 96/93/EY vahvistettuja periaatteita.

Kun kuljetus tapahtuu laivalla, voimassaoloaikaa pidennetään laivamatkan keston verran. Tätä varten eläinlääkärintodistukseen on liitettävä alkuperäiskappaleena aluksen päällikön ilmoitus, joka on laadittu tämän päätöksen liitteessä I olevan 3 osan lisäyksen mukaisesti.

3 OSA

A — Lisäys eläinten merikuljetuksia varten

(Täytetään ja liitetään eläinlääkärintodistukseen, kun kuljetus Euroopan yhteisön rajalle tapahtuu vaikka vain osittainkin laivalla.)

B — Keräyskeskusten hyväksyntää koskevat edellytykset

Hyväksyttyjen keräyskeskusten on täytettävä seuraavat vaatimukset:

III Aina ennen käyttöä hyväksyttynä keskuksena ne on puhdistettava ja desinfioitava desinfiointiaineella, joka on viejämaassa virallisesti hyväksytty edellä II kohdassa mainitun taudin tehokkaasti torjuvana desinfiointiaineena.

IV Niissä on oltava eläinkapasiteetti huomioon ottaen: a) yksinomaan tällaista käyttöä varten varatut tilat; b) tarkoituksenmukaiset helposti puhdistettavissa ja desinfioitavissa olevat tilat eläinten lastaamiseen ja lastien purkamiseen, eläinten sijoittamiseen asianmukaisella ja riittävällä tavalla sekä niiden juottamiseen, ruokintaan ja mahdollisiin hoitotoimenpiteisiin; c) tarkoituksenmukaiset tilat tarkastuksia ja eristämistä varten; d) tarkoituksenmukaiset laitteet tilojen ja eläinkuljetusautojen puhdistamiseksi ja desinfioimiseksi; e) tarkoituksenmukaiset rehun, kuivikkeen ja lannan varastointitilat; f) tarkoituksenmukainen jätevedenkeruu- ja käsittelyjärjestelmä; g) virkaeläinlääkärin toimisto.

VI Ne ottavat vastaan ainoastaan eläimet, joilla on yksilöllinen tunniste niiden jäljittämisen mahdollistamiseksi. Tämän vuoksi eläimiä hyväksyttäessä keskuksen omistajan tai siitä vastuussa olevan henkilön on varmistettava, että eläimet ovat asianmukaisesti tunnistettuja ja että niiden mukana on kyseisiä lajeja tai luokkia koskevat terveyteen liittyvät asiakirjat tai todistukset. Lisäksi tämän henkilön on kirjattava rekisteriin tai tietokantaan seuraavat tiedot ja säilytettävä ne vähintään kolmen vuoden ajan: omistajan nimi, alkuperä, saapumis- ja poistumispäivä, eläinten numero ja tunnistemerkki tai alkuperäkarjan rekisteröintinumero ja niiden määräpaikka sekä eläinkuljetuksen harjoittajan rekisteröintinumero ja eläimiä keräyskeskuksen vievien tai sieltä pois kuljettavien kuorma-autojen rekisterinumero.

VIII Euroopan yhteisöön vietäväksi tarkoitetut, keräyskeskuksen kautta kulkevat eläimet on kuuden päivän kuluessa saapumisesta lastattava ja kuljetettava suoraan viejämaan rajalle seuraavasti: a) ne eivät saa olla kosketuksissa muiden kuin Euroopan yhteisöön tuontia koskevat terveysvaatimukset kyseisen eläinluokan osalta täyttävien sorkkaeläinten kanssa; b) ne on jaettuna lähetyksiin siten, että missään lähetyksessä ei ole samanaikaisesti jalostus- tai tuotantoeläimiä ja viipymättä teurastettaviksi tarkoitettuja eläimiä; c) ne on kuljetettava kuljetusvälineissä tai konteissa, jotka on ennalta puhdistettu ja desinfioitu desinfiointiaineella, joka on viejämaassa virallisesti hyväksytty edellä II kohdassa mainitun taudin tehokkaasti torjuvana desinfiointiaineena, ja jotka on varustettu siten, ettei niistä kuljetuksen aikana voi valua tai pudota ulosteita, virtsaa, kuivikkeita tai rehua.

C — Materiaaleja ja testausmenettelyjä koskevat standardointiprotokollat

Tuberkuloosi (TBL)

Yksittäisessä nahansisäisessä tuberkuliinitutkimuksessa käytetään boviinituberkuliinia, ja se tehdään direktiivin 64/432/ETY liitteen B mukaisesti. Sikaeläinten heimon eläinten yksittäisessä nahanalaisessa tuberkuliinitutkimuksessa käytetään aviäärituberkuliinia, ja se tehdään direktiivin 64/432/ETY liitteen B mukaisesti, paitsi että pistopaikka on korvan tyven irtonainen nahka.

Luomistauti eli bruselloosi (Brucella abortus) (BRL)

Seroagglutinaatiotesti, komplementin sitoutumistesti, puskuroitu brusella-antigeenitesti ja entsyymi-immunologinen määritys (ELISA-testi) on tehtävä direktiivin 64/432/ETY liitteen C mukaisesti.

Luomistauti eli bruselloosi (Brucella melitensis) (BRL)

Testi on tehtävä direktiivin 91/68/ETY liitteen C mukaisesti.

Nautojen tarttuva leukoosi (EBL)

Agargeeli-immunodiffuusiotutkimus ja entsyymi-immunologinen määritys (ELISA-testi) on tehtävä neuvoston direktiivin 64/432/ETY liitteessä D olevan II luvun A ja C kohdan mukaisesti.

Bluetongue-tauti (BTG)

Koska vertailukokeessa monoklonaalista vasta-ainetta on oltava ylimäärin, on valittava antigeenilaimennos, joka on titrauskäyrällä (eikä tasaisella alueella), joka antaa suunnilleen 0,8 OD:n kymmenen minuutin jälkeen.

5. Supernatantti heitetään pois ja solut suspendoidaan uudelleen noin 30 ml:ssa puskuroitua suolaliuosta (PBS), jossa on 1 % ”Sarkosyliä” ja 2 ml fenyylimetyylisulfonyylifluoridia (lysis-puskuri). Tämä voi aiheuttaa solujen hyytelöitymistä, jolloin on lisättävä enemmän lysis-puskuria. (HUOM: Fenyylimetyylisulfonyylifluoridi on vaarallista, sitä on käsiteltävä äärimmäisen huolellisesti.)

3. Kontrollikuopat: Lisätään 100 μl estopuskuria Cc-kuoppiin. Lisätään 50 μl positiivisia ja negatiivisia kontrolliseerumeita laimennoksena 1:5 (10 μl seerumeita + 40 μl estopuskuria) kuoppiin C-, C+ ja C++. Lisätään 50 μl estopuskuria MAb-kontrollikuoppiin.

Positiivinen kontrolli (C++, C+) : Sarakkeet 1 ja 2, rivit C-D-E-F. Nämä kuopat sisältävät BTV-antigeenia, BTV:n vahvaa ja heikkoa positiivista antiseerumia, MAb:ta ja konjugaattia.

Cc: konjugaattikontrolli (ei seerumia / ei monoklonaalista vasta-ainetta); C++: vahva positiivinen seerumikontrolli; C+: heikko positiivinen seerumikontrolli; C-: negatiivinen seerumikontrolli; Cm: monoklonaalinen vasta-ainekontrolli (ei seerumia).

6. Kromogeeni ja substraatti: ortofenyleenidiamiini (OPD-kromogeeni) loppupitoisuutena 0,4 mg/ml steriilissä tislatussa vedessä. Vetyperoksidi (30 % w/v-substraatti) 0,05 % v/v lisätään välittömästi ennen käyttöä (5 μl H2O2 / 10 ml OPD). (OPD:tä on käsiteltävä varoen — on käytettävää kumikäsineitä — tuotetta epäillään mutageeniseksi.)

Tulkinta : Testiseerumi on positiivinen, jos se muodostaa määrätyn presipitaatioviivan antigeenin kanssa sekä täysin samanlaisen viivan kontrolliseerumin kanssa. Testiseerumi on negatiivinen, ellei se muodosta määrättyä viivaa antigeenin kanssa eikä taivuta kontrolliseerumin viivaa. Petrimaljoja on tutkittava tummaa taustaa vasten ja epäsuorassa valossa.

Epitsoottinen verenvuototauti (EHD)

Agargeeli-immunodiffuusiotutkimus on tehtävä seuraavalla tavalla:

Antigeeni:

Presipitoiva antigeeni valmistetaan missä tahansa soluviljelmässä, jossa asianomaiset epitsoottisen verenvuototaudin serotyypit lisääntyvät nopeasti. Suositellaan BHK- tai Vero-soluja. Antigeeni esiintyy viruskasvun lopussa supernatantissa, mutta ollakseen tehokas se on väkevöitävä 50-100-kertaiseksi. Tähän päästään millä tahansa proteiinien väkevöinnin standardimenetelmällä; virus voidaan inaktivoida lisäämällä 0,3 % (v/v) beeta-propiolaktonia.

Tunnettu positiivinen kontrolliseerumi:

Kansainvälistä vertailuseerumia ja antigeenia käyttäen valmistetaan kansallinen vertailuseerumi, joka standardoidaan optimaalisen suhteen aikaansaamiseksi kansainvälisen seerumin kanssa. Tämä seerumi kylmäkuivataan ja sitä käytetään kaikkien testien tunnettuna kontrolliseerumina.

Testiseerumi

Menettely : Kaadetaan 1-prosenttista agaroosia boraatti- tai natriumbarbitolipuskurissa, pH 8,5-9,0, vähintään 3,0 mm:n syvyiseen petrimaljaan. Agariin leikataan seitsemän kosteudesta vapaata, halkaisijaltaan 5,0 mm:n kuoppaa. Kuviossa keskelle tulee yksi kuoppa ja sen ympärille 3 cm:n säteellä kuusi kuoppaa. Keskimmäinen kuoppa täytetään standardiantigeenilla. Kehällä olevat kuopat 2, 4 ja 6 täytetään tunnetuilla positiivisilla seerumeilla, kuopat 1, 3 ja 5 testiseerumeilla. Petrimaljoja inkuboidaan enintään 72 tuntia huoneenlämmössä kosteassa hyvin suljetussa tilassa.

Tulkinta : Testiseerumi on positiivinen, jos se muodostaa määrätyn presipitaatioviivan antigeenin kanssa sekä täysin samanlaisen viivan kontrolliseerumin kanssa. Testiseerumi on negatiivinen, ellei se muodosta määrättyä viivaa antigeenin kanssa eikä taivuta kontrolliseerumin viivaa. Petrimaljoja on tutkittava tummaa taustaa vasten ja epäsuorassa valossa.

Nautojen tarttuva rinotrakeiitti (IBR) / tarttuva pustulaarinen vulvovaginiitti (IPV)

Suu- ja sorkkatauti (FMD)

Suu- ja sorkkatautiviruksen varalta tehtävä testi : Näytteet siirrostetaan primaareihin naudan kilpirauhassoluviljelmiin käyttäen vähintään kolmea pulloa näytettä kohti. Muita soveltuvia soluja, esimerkiksi naudan- tai sianmunuaisen primaarisoluja, voidaan myös käyttää, mutta on muistettava, että nämä solut eivät ole kovin herkkiä suu- ja sorkkatautiviruksen tietyille kannoille. Pullot inkuboidaan 37 °C:ssa sylinterikojeessa ja niitä tutkitaan päivittäin 48 tunnin ajan solutuhovaikutuksen (CPE) havaitsemiseksi. Jos tulokset ovat negatiiviset, viljelmät siirretään sokkona uusiin viljelmiin ja niitä tutkitaan 48 tunnin ajan. Jokainen CPE:n spesifisyys on varmistettava.

Reagenssit : Ennen näytteenottoa on valmistettava kuljetuselatusaine. Kuljetuselatusainetta pannaan 2 ml kuhunkin näytepurkkiin. Purkkien on kestettävä pakastus kiinteällä CO2:lla tai nestetypessä. Näyte otetaan tarkoitukseen valmistetun kaapimen (sputum collector) avulla tai ”probang”-tekniikalla. Näyte otetaan siten, että kaavinkuppi työnnetään eläimen suuhun kielen ylitse ruokatorven yläosaan. Ruokatorven yläosasta ja nielusta yritetään kaapia pintakudosta raaputtamalla sivusuuntaisesti ja dorsaalisesti. Kaavin vedetään pois mieluummin sen jälkeen, kun eläin on niellyt; kupin on oltava täynnä ja siinä on oltava sekaisin limaa, sylkeä, ruokatorvinestettä ja pintakudosta. Varmistetaan, että jokaisessa näytteessä on näkyvillä pintakudosta. Rajuja verenvuotoa aiheuttavia liikkeitä on vältettävä. Joistakin eläimistä otettuihin näytteisiin on saattanut sekoittua paljon pötsin sisältöä. Siinä tapauksessa näytteet heitetään pois ja eläimen suu huuhdellaan vedellä tai mieluummin fysiologisella suolaliuoksella ennen kuin toimenpide uusitaan.

B) Virusneutralisaatiotesti on tehtävä seuraavalla tavalla:

Reagenssit : FMD-antigeenia valmistetaan varastoon soluviljelmissä tai naudan kielellä ja antigeeni varastoidaan -70 °C:n lämpötilassa tai alle -20 °C:n lämpötilassa, kun ensin on lisätty 50 % glyserolia. Tämä on varastoantigeeni. Suu- ja sorkkatautivirus on stabiili näissä olosuhteissa eikä virusmäärä juurikaan muutu kuukausien kuluessa.

Menettely : Testi suoritetaan tasapohjaisilla kudosviljelmiin tarkoitetuilla mikrotiitterilevyillä käyttäen herkkiä soluja kuten IB-RS-2, BHK-21 tai vasikan munuaissoluja. Testiseerumit laimennetaan ¼ seerumittomalla soluviljelyelatusaineella, johon on lisätty 100 IU/ml neomysiiniä tai muuta soveltuvaa antibioottia. Seerumit inaktivoidaan 56 °C:ssa 30 minuutissa ja niitä käytetään 0,05 ml:n erissä kaksoissarjojen valmistamiseen mikrotiitterilevyillä käyttäen 0,05 ml:n laimennossilmukoita. Tämän jälkeen jokaiseen kuoppaan lisätään esititrattua virusta, joka on myös laimennettu seerumittomalla soluviljelyelatusaineella, jossa on virusta 100 TCID50 / 0,05 ml. Inkuboidaan tunnin ajan 37 °C:ssa, jonka jälkeen jokaiseen kuoppaan lisätään 0,05 ml solususpensiota, joka sisältää 0,5-1,0 × 106 solua/ml soluviljelyelatusainetta, jossa on suu- ja sorkkataudin vasta-aineesta vapaata seerumia, ja levyt sinetöidään. Levyt inkuboidaan 37 °C:ssa. Yksikerroksiset viljelmät muuttuvat yhtenäisiksi tavallisesti 24 tunnin sisällä. Tavallisesti CPE on kehittynyt 48 tunnissa niin paljon, että tulos on luettavissa mikroskoopilla. Tällöin voidaan tehdä lopullinen mikroskooppiluenta tai levyt voidaan kiinnittää ja värjätä makroskooppista luentaa varten esimerkiksi käyttäen fysiologista suolaliuosta, jossa on 10 % formolia ja 0,05 % metyleenisiniä.

Kontrollit : Jokaisessa testissä on mukana homologinen tunnettu antiseerumi, solukontrolli, seerumin toksisuuskontrolli, elatusainekontrolli ja virustitraus, jonka perusteella lasketaan testiin sisältyvien virusten todellinen määrä.

Tulkinta : Solutuhovaikutusta osoittavia kuoppia pidetään tartunnan saaneina ja neutralointipitoisuudet ilmaistaan seerumi-virusseoksissa esiintyvän seerumin, joka on määritetty kohdalla 50 % arvioidusta loppupisteestä Spearman-Karber-menetelmän mukaisesti, loppulaimennoksen käänteislukuna (Karber, G., 1931, Archiv für Experimentelle Pathologie und Pharmokologie, 162, 480). Kokeita pidetään hyväksyttävinä, kun kokeessa käytetty viruksen määrä kuoppaa kohti on välillä 101,5 ja 102,5 TCID50 ja kun vertailuseerumin pitoisuus on sen odotetun pitoisuuden kaksinkertaisen pitoisuuden alueella. Jos tulokset jäävät näiden rajojen ulkopuolelle, kokeet uusitaan. Jos lopullinen pitoisuus on 1/11 tai alhaisempi, tulosta pidetään negatiivisena.