02009L0045 — FI — 31.07.2022 — 005.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/45/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä (Uudelleenlaadittu toisinto) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 163 25.6.2009, s. 1)

Muutettu:





Oikaistu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/45/EY,

annettu 6 päivänä toukokuuta 2009,

matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä

(Uudelleenlaadittu toisinto)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







1 artikla

Tarkoitus

Tämän direktiivin tarkoituksena on saavuttaa ihmishengen ja omaisuuden turvallisuuden yhdenmukainen taso uusilla ja olemassa olevilla matkustaja-aluksilla ja suurnopeusmatkustaja-aluksilla näihin luokkiin kuuluvien alusten liikennöidessä kotimaanmatkoilla sekä ja luoda menettelyt kansainvälisellä tasolla käytäville neuvotteluille, joilla pyritään yhdenmukaistamaan kansainvälisillä matkoilla liikennöiviä matkustaja-aluksia koskevat säännöt.

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

▼M3

a) ’kansainvälisillä yleissopimuksilla’ seuraavia yleissopimuksia, mukaan lukien niiden pöytäkirjat ja niihin tehdyt muutokset, sellaisina kuin kyseiset säännöstöt kulloinkin ovat voimassa: i) vuoden 1974 kansainvälinen yleissopimus ihmishengen turvallisuudesta merellä (vuoden 1974 SOLAS-yleissopimus); ja ii) vuoden 1966 kansainvälinen lastiviivayleissopimus;

b) ’ehjän aluksen vakavuussäännöstöllä’”säännöstöä ehjän aluksen vakavuudesta kaikissa IMOn asiakirjojen kattamissa aluslajeissa”, joka sisältyy 4 päivänä marraskuuta 1993 annettuun IMOn yleiskokouksen päätöslauselmaan A.749(18), tai ”vuoden 2008 ehjän aluksen kansainvälistä vakavuussäännöstöä”, joka sisältyy 4 päivänä joulukuuta 2008 annettuun IMOn päätöslauselmaan MSC.267(85), sellaisina kuin kyseiset säännöstöt kulloinkin ovat voimassa;

▼M1

c) ’suurnopeusalussäännöstöllä’’suurnopeusalusten kansainvälistä turvallisuussäännöstöä’, joka sisältyi IMOn 20 päivänä toukokuuta 1994 antamaan päätöslauselmaan MSC 36 (63), tai suurnopeusalusten kansainvälistä vuoden 2000 turvallisuussäännöstöä (2000 HCS -säännöstöä), joka sisältyi IMOn joulukuussa 2000 antamaan päätöslauselmaan MSC.97(73), sellaisina kuin kyseiset säännöstöt kulloinkin ovat voimassa;

▼B

d) ’GMDSS:llä’ maailmanlaajuista merenkulun hätä- ja turvallisuusjärjestelmää, sellaisena kuin se esitetään vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen IV luvussa, sellaisena kuin se on muutettuna;

e) ’matkustaja-aluksella’ alusta, joka kuljettaa enemmän kuin kaksitoista matkustajaa;

f) ’ro-ro-matkustaja-aluksella’ alusta, joka kuljettaa yli 12 matkustajaa ja jossa on ro-ro-lastitiloja tai erityistiloja, siten kuin ne määritellään liitteessä I olevassa säännössä II-2/A/2;

g) ’suurnopeusmatkustaja-aluksella’ vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, X/1 säännössä määriteltyä suurnopeusalusta, joka kuljettaa enemmän kuin 12 matkustajaa, lukuun ottamatta kotimaanmatkoja merialueilla liikennöiviä B-, C- tai D-luokan matkustaja-aluksia, kun: i) niiden suunnitteluvesiviivaa vastaava uppoama on alle 500 m3, ja ▼M3 ii) niiden maksiminopeus, sellaisena kuin se määritellään vuoden 1994 suurnopeusalussäännöstön säännössä 1.4.30 ja vuoden 2000 suurnopeusalussäännöstön 1.4.38 säännössä, on pienempi kuin 20 solmua; ▼B

h) ’uudella aluksella’ alusta, jonka köli oli laskettu tai joka oli vastaavassa rakennusvaiheessa 1 päivänä heinäkuuta 1998 tai sen jälkeen; vastaavalla rakennusvaiheella tarkoitetaan vaihetta, jolloin: i) määrätyksi alukseksi tunnistettava rakentaminen alkaa; ja ii) kyseisen aluksen kokoaminen on aloitettu, ja se käsittää vähintään 50 tonnia tai yhden prosentin kaikkien rakennusaineiden arvioidusta kokonaismäärästä, pienemmän luvun mukaisesti;

i) ’olemassa olevalla aluksella’ alusta, joka ei ole uusi alus;

j) ’iällä’ aluksen ikää ilmaistuna vuosina aluksen toimituspäivämäärästä;

k) ’matkustajalla’ jokaista muuta henkilöä kuin: i) aluksen päällikköä ja laivaväkeen kuuluvia tai muita missä ominaisuudessa tahansa alukseen toimeen otettuja tai siinä aluksen lukuun työskenteleviä henkilöitä; ja ii) alle vuoden ikäisiä lapsia;

l) ’aluksen pituudella’, jollei erikseen toisin säädetä, 96:ta prosenttia kokonaispituudesta vesiviivalla, joka on 85 prosentin korkeudella pienimmästä mallisivukorkeudesta, mitattuna kölin yläpinnasta, tai pituutta keularangan etureunasta peräsinvarren keskiöön samalla vesiviivalla, jos tämä pituus on suurempi. Aluksissa, joiden köli on suunniteltu kaltevaksi, on vesiviivan, jolla tämä pituus mitataan, oltava suunnitellun vesiviivan suuntainen;

▼M3

m) ’keulan korkeudella’ vuoden 1966 kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen 39 säännön määritelmän mukaista keulan korkeutta;

▼B

n) ’täyskannellisella aluksella’ alusta, joka on varustettu yli koko aluksen ulottuvalla, sään ja meren vaikutuksille alttiina olevalla kannella, jossa on pysyvät laitteet sen säälle alttiiden osien kaikkien aukkojen sulkemiseksi ja jonka alla kaikki aluksen laidoilla olevat aukot on varustettu pysyvillä, vähintään säätiiviillä sulkemislaitteilla; koko kansi voi olla vesitiivis kansi tai samanarvoinen rakenne, joka koostuu sellaisesta ei-vesitiiviistä kannesta, jonka kattaa kokonaisuudessaan sellainen säätiivis rakenne, joka on riittävän vahva ylläpitämään säätiiviyttä ja joka on varustettu säätiiviillä sulkemislaitteilla,

o) ’kansainvälisellä matkalla’ merimatkaa jäsenvaltion satamasta tämän jäsenvaltion ulkopuolella olevaan satamaan tai päinvastoin;

p) ’kotimaanmatkalla’ matkaa merialueilla jäsenvaltion satamasta tämän jäsenvaltion samaan tai toiseen satamaan;

q) ▼M3 ’merialueella’ mitä tahansa 4 artiklan nojalla määritettyä merialuetta tai merireittiä; ▼B radioliikennettä koskevia määräyksiä sovellettaessa merialueiden määritelmät ovat kuitenkin vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, IV luvun 2 säännössä olevat määritelmät;

▼M3

r) ’satama-alueella’ aluetta, joka ei ole 4 artiklan mukainen merialue, jonka on vahvistanut jäsenvaltio, jonka lainkäyttövaltaan se kuuluu, ja joka ulottuu sellaisiin kauimmaisiin pysyviin satamarakenteisiin, jotka muodostavat satamajärjestelmän olennaisen osan, tai luonnollisten maantieteellisten muodostelmien rajaamaan jokisuistoon tai vastaaviin suojaisiin alueisiin;

▼M3 —————

▼B

t) ’lippuvaltion hallinnolla’ sen valtion toimivaltaisia viranomaisia, jonka lipun alla aluksella on oikeus purjehtia;

▼M3

u) ’satamavaltiolla’ jäsenvaltiota, jonka satamaan tai satamiin taikka satamasta tai satamista muun kuin kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiva alus liikennöi kotimaanmatkoilla;

v) ’hyväksytyllä laitoksella’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 391/2009 ( 1 ) mukaisesti hyväksyttyä laitosta;

▼B

w) ’meripeninkulmalla’1 852 metriä;

x) ’merkitsevällä aallonkorkeudella’ tiettynä ajanjaksona rekisteröityjen aaltojen korkeimman kolmannesosan keskimääräistä korkeutta;

▼M3

y) ’liikuntarajoitteisilla henkilöillä’ henkilöitä, joilla on erityisiä vaikeuksia käyttää julkista liikennettä, mukaan lukien vanhukset, vammaiset, aistivammaiset ja pyörätuolin käyttäjät, raskaana olevat naiset ja pienten lasten kanssa kulkevat henkilöt;

▼M3

z) ’purjealuksella’ alusta, joka saa käyttövoimansa purjeista, vaikka siinä olisi mekaaninen apu- ja varavoimajärjestelmä;

za) ’samanarvoisella aineella’ alumiiniseosta tai muuta palamatonta ainetta, jolla on itsessään tai käytettävän eristyksen ansiosta samanarvoiset rakenne- ja eheysominaisuudet kuin teräksellä normaalissa polttokokeessa altistuksen lopussa;

zb) ’normaalilla polttokokeella’ koetta, jossa laipioita tai kansia vastaavat koekappaleet tutkitaan koeuunissa, jonka lämpötila noudattaa likimain normaalia aika-lämpötilakäyrää, ja jossa noudatetaan testausmenetelmää, joka on esitetty vuoden 2010 palotestien soveltamisen kansainvälisessä säännöstössä (International Code for Application of Fire Test Procedures), joka sisältyy 3 päivänä joulukuuta 2010 annettuun IMOn päätöslauselmaan MSC.307(88), sellaisena kuin kyseinen säännöstö kulloinkin on voimassa;

zc) ’perinnealuksella’ mitä tahansa ennen vuotta 1965 suunniteltua historiallista matkustaja-alusta tai sen jäljennöstä, joka on rakennettu pääasiassa alkuperäisistä materiaaleista, mukaan lukien perinteisten purjehdus- ja merimiestaitojen kannustamiseen ja edistämiseen tarkoitetut alukset, jotka yhdessä ovat eläviä kulttuurimonumentteja ja joilla purjehditaan perinteisten merimiestaitojen ja tekniikoiden mukaisesti;

zd) ’huvialuksella’ alusta, jota käytetään muussa kuin kaupallisessa tarkoituksessa sen käyttövoimasta riippumatta;

ze) ’laivaveneellä’ aluksessa kuljetettavaa venettä, jota käytetään yli 12 matkustajan siirtämiseen pysähdyksissä olevasta matkustaja-aluksesta rantaan ja takaisin;

zf) ’offshore-huoltoaluksella’ (offshore service ship) alusta, jota käytetään alan henkilöstön, joka ei harjoita aluksella aluksen toiminnan kannalta keskeistä toimintaa, kuljetus- ja majoitustarkoituksiin;

zg) ’offshore-huoltoaluksella’ (offshore service craft) alusta, jota käytetään alan henkilöstön, joka ei harjoita aluksella aluksen toiminnan kannalta keskeistä toimintaa, kuljetus- ja majoitustarkoituksiin;

zh) ’huomattavalla korjaus-, muutos- tai muuntamistyöllä’ mitä tahansa seuraavista: — mikä tahansa muutosta, joka vaikuttaa merkittävästi aluksen mittoihin, kuten aluksen pidentäminen uudella keskiosalla, — muutosta, joka vaikuttaa merkittävästi aluksen matkustajakapasiteettiin, kuten ajoneuvokannen muuntaminen matkustajien majoitustiloiksi, — muutosta, joka merkittävästi lisää aluksen käyttöikää, kuten matkustajien majoitustilojen uusiminen yhdellä koko kannella, — kaikentyyppisten alusten kaikenlaista muuntamista matkustaja-aluksiksi.

▼M3

3 artikla

Soveltamisala

1. Tätä direktiiviä sovelletaan seuraaviin matkustaja-aluksiin kotimaanmatkoilla riippumatta siitä, minkä lipun alla ne purjehtivat: a) uudet ja olemassa olevat matkustaja-alukset, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän, b) suurnopeusmatkustaja-alukset.

Kunkin jäsenvaltion on satamavaltion ominaisuudessa varmistettava, että matkustaja-alukset ja suurnopeusmatkustaja-alukset, jotka purjehtivat muun valtion kuin jäsenvaltion lipun alla, noudattavat tämän direktiivin vaatimuksia kaikilta osin, ennen kuin ne voivat liikennöidä kotimaanmatkoilla kyseisessä jäsenvaltiossa.

2. Tätä direktiiviä ei sovelleta a) matkustaja-aluksiin, jotka ovat: i) sota- ja joukkojenkuljetusaluksia, ii) purjealuksia, iii) aluksia, jotka eivät kulje konevoimalla, iv) muusta kuin teräksestä tai samanarvoisesta aineesta rakennettuja aluksia ja joihin ei sovelleta suurnopeusaluksia (päätöslauselma MSC 36(63) tai MSC.97(73)) tai dynaamisesti kannateltuja aluksia (päätöslauselma A.373(X)) koskevia määräyksiä, v) alkeellista rakennetta olevia puualuksia, vi) perinnealuksia, vii) huvialuksia, viii) ainoastaan satama-alueilla liikennöiviä aluksia, ix) offshore-huoltoaluksia tai x) laivaveneitä, b) suurnopeusmatkustaja-aluksiin, jotka ovat: i) sota- ja joukkojenkuljetusaluksia, ii) huvialuksia, iii) ainoastaan satama-alueilla liikennöiviä aluksia tai iv) offshore-huoltoaluksia.

3. Jäsenvaltiot, joilla ei ole merisatamia eikä tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia niiden lipun alla purjehtivia matkustaja-aluksia, voivat poiketa tämän direktiivin säännöksistä, lukuun ottamatta toisessa alakohdassa vahvistettua velvoitetta.

Jäsenvaltioiden, jotka aikovat hyödyntää tällaista poikkeusta, on ilmoitettava komissiolle viimeistään 21 päivänä joulukuuta 2019, täyttyvätkö edellytykset, ja ilmoitettava komissiolle tämän jälkeen vuosittain mahdollisista myöhemmistä muutoksista. Tällaiset jäsenvaltiot eivät saa antaa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien matkustaja-alusten purjehtia lippunsa alla ennen kuin ne ovat saattaneet tämän direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä ja panneet sen täytäntöön.

4 artikla

Merialueiden luokittelu ja matkustaja-alusten luokat

1. Merialueet jaetaan seuraaviin luokkiin:



’Alueella A’ tarkoitetaan alueiden B, C ja D ulkopuolella sijaitsevaa merialuetta. ’Alueella B’ tarkoitetaan merialuetta, jonka maantieteellisten koordinaattien etäisyys ei missään kohdassa ole yli 20:tä meripeninkulmaa rantaviivasta keskimääräisen vuoroveden korkeuden mukaisesti laskettuna, mutta joka sijaitsee alueiden C ja D ulkopuolella. ’Alueella C’ tarkoitetaan merialuetta, jonka maantieteellisten koordinaattien etäisyys ei missään kohdassa ole yli 5:tä meripeninkulmaa rantaviivasta keskimääräisen vuoroveden korkeuden mukaisesti laskettuna, mutta joka sijaitsee merialueen D, jos sellainen on, ulkopuolella. Lisäksi 2,5 metriä ylittävän merkitsevän aallonkorkeuden todennäköisyys on pienempi kuin 10 prosenttia yhden vuoden aikana ympärivuotisessa liikennöinnissä tai tiettynä aikana, esimerkiksi kesäaikana, tapahtuvassa kausiluonteisessa liikennöinnissä. ’Alueella D’ tarkoitetaan merialuetta, jonka maantieteellisten koordinaattien etäisyys ei missään kohdassa ole yli 3:a meripeninkulmaa rantaviivasta keskimääräisen vuoroveden korkeuden mukaisesti laskettuna. Lisäksi 1,5 metriä ylittävän merkitsevän aallonkorkeuden todennäköisyys on pienempi kuin 10 prosenttia yhden vuoden aikana ympärivuotisessa liikennöinnissä tai tiettynä aikana, esimerkiksi kesäaikana, tapahtuvassa kausiluonteisessa liikennöinnissä.

2. Jokaisen jäsenvaltion on: a) laadittava ja saatettava tarvittaessa ajan tasalle luettelo lainkäyttövaltaansa kuuluvista merialueista; b) määritettävä lähinnä rantaviivaansa sijaitsevan merialueen reunat; c) julkaistava luettelo julkisessa tietokannassa, joka on saatavilla toimivaltaisen merenkulkuviranomaisen verkkosivustolla; d) ilmoitettava komissiolle tällaisten tietojen sijaintipaikasta sekä luetteloon tehtävistä muutoksista.

3. Poiketen merialueiden luettelon laatimisvelvoitteesta Kreikka saa laatia ja tarvittaessa saattaa ajan tasalle merialueiden luettelon sijaan merireittien luettelon, joka kattaa Kreikassa sijaitsevat merireitit, käyttäen vastaavia perusteita 1 kohdassa esitetyille luokille.

4. Matkustaja-alukset jaetaan seuraaviin luokkiin sen merialueen mukaisesti, jolla ne liikennöivät:



’A-luokalla’ tarkoitetaan kotimaanmatkoilla alueilla A, B, C ja D liikennöivää matkustaja-alusta. ’B-luokalla’ tarkoitetaan kotimaanmatkoilla alueilla B, C ja D liikennöivää matkustaja-alusta. ’C-luokalla’ tarkoitetaan kotimaanmatkoilla alueilla C ja D liikennöivää matkustaja-alusta. ’D-luokalla’ tarkoitetaan kotimaanmatkoilla alueella D liikennöivää matkustaja-alusta.

5. Suurnopeusmatkustaja-alusten osalta sovelletaan luokkia, jotka on määritelty vuoden 1994 suurnopeusalussäännöstön luvussa 1 (1.4.10) ja (1.4.11) tai vuoden 2000 suurnopeusalussäännöstön luvussa 1 (1.4.12) ja (1.4.13).

▼B

5 artikla

Soveltaminen

1. Sekä uusien että olemassa olevien matkustaja-alusten ja suurnopeusmatkustaja-alusten on oltava tässä direktiivissä säädettyjen soveltuvien turvallisuussääntöjen ja standardien mukaisia liikennöidessään kotimaanmatkoilla.

2. Jäsenvaltiot eivät saa estää tästä direktiivistä aiheutuvien syiden vuoksi sellaisten kotimaanmatkoilla liikennöivien matkustaja-alusten tai suurnopeusmatkustaja-alusten liikennöintiä, jotka ovat tämän direktiivin vaatimusten mukaisia, mukaan lukien jäsenvaltion 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti mahdollisesti asettamat lisävaatimukset.

▼M3

Kunkin satamavaltion ominaisuudessa toimivan jäsenvaltion on tunnustettava suurnopeusaluksen turvallisuuskirja ja liikennöintilupa, jonka toinen jäsenvaltio on myöntänyt kotimaanmatkoilla liikennöivälle suurnopeusmatkustaja-alukselle, tai 13 artiklassa tarkoitettu matkustaja-aluksen turvallisuuskirja, jonka toinen jäsenvaltio on myöntänyt kotimaanmatkoilla liikennöivälle matkustaja-alukselle.

▼M3 —————

▼M3

4. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/90/EU ( 2 ) vahvistettujen vaatimusten mukaisia laivavarusteita on pidettävä tässä direktiivissä vahvistettujen vaatimusten mukaisina.

▼B

6 artikla

Turvallisuusvaatimukset

1. A-, B-, C- ja D-luokkien uudet ja olemassa olevat matkustaja-alukset ▼M3 a) Rungon, pää- ja apukoneiston sekä sähkö- ja automatiikkalaitteistojen rakenteen ja huollon on oltava hyväksytyn laitoksen säännöissä luokittelua varten annettujen standardien mukaiset tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/15/EY ( 3 ) 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti hallinnon käyttämien samanarvoisten sääntöjen mukaiset; ▼B b) Vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, IV luvun määräyksiä, vuoden 1988 GMDSS-muutokset mukaan lukien, sekä V ja VI luvun määräyksiä on sovellettava. ▼M3 ————— ▼B

2. Uudet matkustaja-alukset a) Yleiset vaatimukset i) A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten sekä tässä direktiivissä eriteltyjen asianmukaisten erityisvaatimusten mukaisia; niiden sääntöjen osalta, joiden tulkinta jätetään vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna, hallinnolle, lippuvaltion hallinnon on sovellettava tämän direktiivin liitteessä I olevia tulkintoja. ii) B-, C- ja D-luokkien uusien matkustaja-alusten on oltava tässä direktiivissä eriteltyjen asianmukaisten erityisvaatimusten mukaisia. b) Lastiviivavaatimukset i) Kaikkien uusien matkustaja-alusten, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän, on oltava vuoden 1966 kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen mukaisia. ▼M3 ————— ▼M3 iii) Sen estämättä, mitä i alakohdassa säädetään, D-luokan uudet matkustaja-alukset vapautetaan vuoden 1966 kansainvälisessä lastiviivayleissopimuksessa määrätystä keulan korkeutta koskevasta vähimmäisvaatimuksesta. ▼B iv) A-, B-, C- ja D-luokkien uusien matkustaja-alusten on oltava täyskannellisia.

3. Olemassa olevat matkustaja-alukset a) A-luokan olemassa olevien matkustaja-alusten on oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna, määriteltyjen olemassa olevia matkustaja-aluksia koskevien sääntöjen sekä tämän direktiivin asianmukaisten erityisvaatimusten mukaisia; niiden sääntöjen osalta, joiden tulkinta jätetään vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna, hallinnolle, lippuvaltion hallinnon on sovellettava tämän direktiivin liitteessä I olevia tulkintoja. b) B-luokan olemassa olevien matkustaja-alusten on oltava tämän direktiivin asianmukaisten erityisvaatimusten mukaisia. ▼M3 c) C- ja D-luokkien olemassa olevien matkustaja-alusten on oltava tämän direktiivin asianmukaisten erityisvaatimusten mukaisia ja sellaisten tekijöiden osalta, joita nämä vaatimukset eivät koske, lippuvaltion hallinnon sääntöjen mukaisia; tällaisilla säännöillä on taattava liitteessä I olevaa II-1 ja II-2 lukua vastaava turvallisuustaso ottaen huomioon erityiset paikalliset liikennöintiolosuhteet sellaisilla merialueilla, joilla näihin luokkiin kuuluvien alusten sallitaan liikennöidä; ennen kuin C- ja D-luokkien olemassa olevat matkustaja-alukset voivat liikennöidä satamavaltiossa säännöllisillä kotimaanmatkoilla, lippuvaltion hallinnon on päästävä sopimukseen satamavaltion kanssa kyseisistä säännöistä. d) Jos jäsenvaltio katsoo, että satamavaltion hallinnon tämän kohdan c alakohdan nojalla edellyttämät säännöt ovat kohtuuttomia, sen on välittömästi ilmoitettava siitä komissiolle; komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, jotka sisältävät päätöksen siitä, ovatko satamavaltion hallinnon säännöt kohtuullisia. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. ▼M3 ————— ▼B

4. Suurnopeusmatkustaja-alukset ▼M1 a) Suurnopeusmatkustaja-alusten, jotka on rakennettu tai joita on huomattavasti korjattu, muutettu tai muunnettu 1 päivänä tammikuuta 1996 tai sen jälkeen, on oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen X-luvun 2 ja 3 säännön vaatimusten mukaisia, paitsi jos — niiden köli oli laskettu tai ne olivat vastaavassa rakennusvaiheessa viimeistään kesäkuussa 1998, ja — luovutus ja käyttöönotto on tapahtunut viimeistään joulukuussa 1998, ja ▼M3 — ne ovat täysin IMOn päätöslauselmaan A.373(10), sellaisena kuin se kulloinkin on voimassa, sisältyvän dynaamisesti kannateltujen alusten turvallisuussäännöstön (DSC-säännöstö) vaatimusten mukaisia. ▼B b) Ennen 1 päivää tammikuuta 1996 rakennetut ja suurnopeusalussäännöstön vaatimusten mukaiset suurnopeusmatkustaja-alukset jatkavat liikennöintiä kyseisen säännöstön nojalla varmennettuina. Ennen 1 päivää tammikuuta 1996 rakennetut suurnopeusmatkustaja-alukset, jotka eivät ole suurnopeusalussäännöstön vaatimusten mukaisia, eivät saa liikennöidä kotimaanmatkoilla, paitsi jos ne liikennöivät kotimaanmatkoilla jäsenvaltiossa jo 4 päivänä kesäkuuta 1998, jolloin niiden voidaan sallia jatkavan kotimaanliikennöintiä kyseisessä jäsenvaltiossa. Tällaisten alusten on oltava DSC-säännöstön vaatimusten mukaisia. ▼M3 c) Suurnopeusmatkustaja-alusten ja niiden varusteiden rakentamisen ja huollon on oltava hyväksytyn laitoksen suurnopeusalusten luokitusta koskevien sääntöjen mukaisia tai hallinnon direktiivin 2009/15/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttämien samanarvoisten sääntöjen mukaisia.

▼M3

5. Niin uusien kuin olemassa olevien alusten osalta huomattavan korjaus-, muutos- tai muuntamistyön ja siihen liittyvän varustelun on oltava 2 kohdan a alakohdassa säädettyjen uusia aluksia koskevien vaatimusten mukaista; alukseen tehtyjä muutoksia, joiden tarkoituksena on ainoastaan parantaa aluksen selviytymiskykyä, ei pidetä huomattavana muuntamisena.

6. Samanarvoisesta aineesta ennen 20 päivää joulukuuta 2017 rakennettujen alusten on oltava tämän direktiivin vaatimusten mukaisia viimeistään 22 päivänä joulukuuta 2025.

7. Poiketen siitä, mitä tässä direktiivissä on säädetty, jäsenvaltio, jolla on 20 päivänä joulukuuta 2017 yli 60 lippunsa alla purjehtivaa alumiiniseoksesta valmistettua matkustaja-alusta, voi vapauttaa tämän direktiivin säännösten soveltamisesta seuraavat matkustaja-alukset seuraaviksi ajoiksi: a) alumiiniseoksesta ennen 20 päivää joulukuuta 2017 valmistetut B-, C- ja D-luokkien matkustaja-alukset kymmenen vuoden ajaksi kyseisestä päivämäärästä; ja b) alumiiniseoksesta ennen 20 päivää joulukuuta 2017 valmistetut B-, C- ja D-luokkien matkustaja-alukset 12 vuoden ajaksi kyseisestä päivästä, edellyttäen, että kyseiset alukset liikennöivät yksinomaan kyseisen jäsenvaltion satamien välillä.

Jäsenvaltion, joka haluaa käyttää tätä poikkeusta, on ilmoitettava komissiolle aikomuksestaan toimia niin viimeistään 21 päivänä joulukuuta 2019 ja ilmoitettava sisällöstä komissiolle. Niiden on myös toimitettava komissiolle tieto kaikista myöhemmistä muutoksista. Komissio ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

▼B

7 artikla

Ro-ro-matkustaja-aluksia koskevat vakavuusvaatimukset ja kyseisten alusten poistaminen käytöstä

▼M3

1. C-luokan ro-ro-matkustaja-alusten, joiden kölit oli laskettu tai jotka olivat vastaavassa rakennusvaiheessa 1 päivänä lokakuuta 2004 tai sen jälkeen, ja kaikkien A- ja B-luokkien ro-ro-matkustaja-alusten on oltava direktiivin 2003/25/EY 6, 8 ja 9 artiklan mukaisia.

▼M3 —————

▼B

8 artikla

Liikuntarajoitteisiin henkilöihin liittyvät turvallisuusvaatimukset

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava – mahdollisuuksien mukaan liitteen III suuntaviivojen perusteella – tarvittavien toimenpiteiden toteuttaminen, jotta liikuntarajoitteiset henkilöt voivat päästä turvallisesti kaikkiin julkisessa liikenteessä käytettäviin A-, B-, C- ja D-luokan matkustaja-aluksiin ja suurnopeusmatkustaja-aluksiin, joiden köli oli laskettu tai jotka olivat vastaavassa rakennusvaiheessa 1 päivänä lokakuuta 2004 tai sen jälkeen.

2. Jäsenvaltioiden on liitteessä III olevien suuntaviivojen täytäntöönpanon yhteydessä toimittava yhteistyössä liikuntarajoitteisia henkilöitä edustavien järjestöjen kanssa ja kuultava näitä.

3. Kun tehdään muutoksia julkisessa liikenteessä käytettäviin A-, B-, C- ja D-luokan matkustaja-aluksiin ja suurnopeusmatkustaja-aluksiin, joiden köli oli laskettu tai jotka olivat vastaavassa rakennusvaiheessa ennen 1 päivää lokakuuta 2004, jäsenvaltioiden on sovellettava liitteen III suuntaviivoja siinä määrin kuin se on taloudellisesti kohtuullista ja mahdollista.

▼M3 —————

▼B

9 artikla

Lisäturvallisuusvaatimukset, samanarvoisuudet, vapautukset ja suojatoimenpiteet

1. Jos jäsenvaltio tai ryhmä jäsenvaltioita katsoo, että soveltuvia turvallisuusvaatimuksia olisi parannettava tietyissä tilanteissa erityisten paikallisten olosuhteiden vuoksi, ja jos kyseinen tarve näytetään toteen, ne voivat toteuttaa toimenpiteitä turvallisuusvaatimusten parantamiseksi 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

▼M3

2. Jäsenvaltio voi 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen toteuttaa toimenpiteitä, joilla sallitaan tämän direktiivin tiettyjen erityisvaatimusten kanssa samanarvoisten vaatimusten soveltaminen, jos nämä samanarvoiset vaatimukset ovat vähintään yhtä tehokkaita kuin kyseiset vaatimukset.

▼B

3. Edellyttäen että turvallisuustaso ei heikkene ja 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudatetaan, jäsenvaltio voi toteuttaa toimenpiteitä, joilla vapautetaan aluksia tämän direktiivin tietyistä erityisvaatimuksista alusten liikennöidessä kotimaanmatkoilla kyseisessä valtiossa, mukaan lukien avomeren vaikutuksilta suojassa olevat saaristomerialueet, tietyin toiminnallisin edellytyksin kuten pienempi merkitsevä aallonkorkeus, rajoitettu liikennöintikausi, ainoastaan päivänvalossa tai sopivissa ilmasto- tai sääolosuhteissa tehdyt matkat tai rajoitettu matkan kesto tai pelastuspalvelun läheisyys.

▼M3

4. Jäsenvaltion, joka käyttää 1, 2 tai 3 kohdan säännöksissä myönnettyjä oikeuksia, on noudatettava tämän kohdan toisesta seitsemänteen alakohtaa.

Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, jotka se aikoo toteuttaa, ja sen on sisällytettävä tällaiseen ilmoitukseen riittävät yksityiskohdat riittävän turvallisuustason säilymisen varmistamiseksi.

Jos kuuden kuukauden kuluessa ilmoituksesta komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, jotka sisältävät päätöksen siitä, että ehdotetut toimenpiteet eivät ole perusteltuja, kyseistä jäsenvaltiota voidaan vaatia muuttamaan ehdotettuja toimenpiteitä tai olemaan toteuttamatta niitä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Toteutetut toimenpiteet eritellään asiaa koskevassa kansallisessa lainsäädännössä ja annetaan tiedoksi komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

Kaikkia tällaisia toimenpiteitä on sovellettava kaikkiin saman luokan matkustaja-aluksiin niiden liikennöidessä samoissa määritellyissä olosuhteissa, ilman niiden lippuun tai liikenteen harjoittajan kansallisuuteen tai sijoittautumispaikkaan kohdistuvaa syrjintää.

Edellä 3 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä on sovellettava ainoastaan niin kauan kuin alus liikennöi määritellyissä olosuhteissa.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava toisessa ja neljännessä alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä komissiolle tämän kyseistä tarkoitusta varten perustamaan ja ylläpitämään tietokantaan, jota komissiolla ja jäsenvaltioilla on mahdollisuus käyttää, välityksellä. Komissio asettaa toteutetut toimenpiteet saataville julkisella verkkosivustolla.

▼B

5. Jos jäsenvaltio katsoo, että tässä valtiossa kotimaanmatkalla liikennöivä matkustaja-alus aiheuttaa, huolimatta siitä, että se on tämän direktiivin säännösten mukainen, vakavan vaaran ihmishengen turvallisuudelle tai omaisuudelle tai ympäristölle, tämän aluksen liikennöinti voidaan keskeyttää tai sille voidaan määrätä lisäsuojatoimenpiteitä, kunnes vaara on poistunut.

Edellä esitetyissä olosuhteissa on sovellettava seuraavaa menettelyä:

a) kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille päätöksestään viipymättä ja esitettävä perustelut siihen;

b) komissio tutkii, ovatko keskeyttäminen tai lisätoimenpiteet perusteltuja turvallisuudelle ja ympäristölle aiheutuvan vakavan vaaran vuoksi;

▼M3

c) komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, jotka sisältävät päätöksen siitä, onko jäsenvaltion päätös tällaisen aluksen liikennöinnin keskeyttämisestä tai sille määrätyistä lisätoimenpiteistä perusteltu ihmishengen turvallisuudelle tai omaisuudelle tai ympäristölle aiheutuvan vakavan vaaran vuoksi, ja jos keskeytys tai lisätoimenpiteiden määrääminen eivät ole perusteltuja, sisältävät päätöksen, jolla kyseistä jäsenvaltiota vaaditaan peruuttamaan keskeytys tai toimenpiteet. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

▼B

10 artikla

Mukautukset

1. Kansainvälisellä tasolla ja erityisesti IMOssa tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi voidaan mukauttaa: a) 2 artiklan a, b, c, d ja v alakohdan määritelmät; b) 12 artiklassa tarkoitettuihin katsastusmenettelyihin ja -ohjeisiin liittyvät säännökset; c) vuoden 1974 SOLAS-yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna, koskevat säännökset ja suurnopeusalusten kansainvälistä turvallisuussäännöstöä koskevat säännökset, mukaan lukien turvallisuussäännöstöön 4 artiklan 3 kohdan, 6 artiklan 4 kohdan, 12 artiklan 3 kohdan ja 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti myöhemmin tehdyt muutokset; ▼M3 d) erityiset viittaukset 2 artiklan g, m, q ja zb alakohdassa, 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa, 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin ”kansainvälisiin yleissopimuksiin” ja IMOn päätöslauselmiin. ▼B

2. Liitteitä voidaan tarkistaa: a) kansainvälisiin yleissopimuksiin tehtyjen muutosten soveltamiseksi tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin asioihin; ▼M3 b) kansainvälisiin yleissopimuksiin B-, C- ja D-luokkien alusten osalta tehtyjen muutosten sisältämien teknisten eritelmien mukauttamiseksi kokemuksen perusteella; ▼M3 c) teknisten seikkojen yksinkertaistamiseksi ja selkeyttämiseksi niiden täytäntöönpanosta saadun kokemuksen perusteella; d) muihin matkustaja-aluksiin kotimaanmatkoilla sovellettaviin unionin säädöksiin tehtyjen viittausten saattamiseksi ajan tasalle.

▼M3

3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 10 a artiklan mukaisesti tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tämän direktiivin muutosten hyväksymiseksi.

4. Poikkeuksellisissa olosuhteissa, jos se on komission soveltuvan analyysin perusteella asianmukaisesti perusteltua ja jotta voidaan välttää vakava ja ei-hyväksyttävissä oleva meriturvallisuuteen, terveyteen, alusten asumis- tai työoloihin tai meriympäristöön kohdistuva uhka taikka välttää yhteensopimattomuus unionin merilainsäädännön kanssa, siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 10 a artiklan mukaisesti tämän direktiivin muuttamiseksi siten, niin, että sitä sovellettaessa ei oteta huomioon 2 artiklassa tarkoitettuihin kansainvälisiin oikeudellisiin asiakirjoihin tehtyä muutosta.

Nämä delegoidut säädökset on hyväksyttävä vähintään kolme kuukautta ennen asianomaisen muutoksen hiljaiselle hyväksymiselle kansainvälisesti asetetun määräajan päättymistä tai päivää, jona tämän muutoksen on tarkoitus tulla voimaan. Jäsenvaltioiden on ennen delegoidun säädöksen voimaantuloa pidättäydyttävä tekemästä aloitteita muutoksen sisällyttämiseksi kansalliseen lainsäädäntöönsä tai sen soveltamiseksi kyseessä olevaan kansainväliseen oikeudelliseen asiakirjaan.

▼M3

10 a artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Komissiolle siirrettyä 10 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettua valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2. Siirretään komissiolle 20 päivästä joulukuuta 2017 seitsemän vuoden ajaksi 10 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän seitsemän vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.

3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 10 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä , tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4. Ennen kuin komissio hyväksyy delegoidun säädöksen, se kuulee kunkin jäsenvaltion nimeämiä asiantuntijoita paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

5. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

6. Edellä olevan 10 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

▼B

11 artikla

Komitea

1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 2099/2002 3 artiklalla perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).

▼M3

2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 ( 4 ) 5 artiklaa.

▼M3 —————

▼B

12 artikla

Katsastukset

▼M3

1. Lippuvaltion hallinnon on huolehdittava siitä, että jokaiselle matkustaja-alukselle tehdään a, b ja c alakohdassa eritellyt katsastukset: a) peruskatsastus ennen aluksen käyttöönottoa; b) määräaikaiskatsastus kerran kahdessatoista kuukaudessa; ja c) ylimääräisiä katsastuksia tarvittaessa.

▼M3 —————

▼B

3. Lippuvaltion hallinnon on huolehdittava siitä, että kaikille suurnopeusmatkustaja-aluksille, joiden on tämän direktiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti noudatettava suurnopeusalussäännöstön (HSC-säännöstö) vaatimuksia, tehdään kyseisessä säännöstössä vaaditut katsastukset.

Lippuvaltion hallinnon on huolehdittava siitä, että suurnopeusmatkustaja-aluksille, joiden on tämän direktiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti noudatettava DSC-säännöstön vaatimuksia, tehdään DSC-säännöstössä vaaditut tarkastukset.

▼M1

4. Katsastusohjeena on noudatettava katsastusta ja todistuskirjan antamista koskevan yhdenmukaistetun järjestelmän nojalla annetussa IMOn päätöslauselmassa A.997 (25) määriteltyjä, matkustaja-aluksen turvallisuuskirjaa varten tehtävissä katsastuksissa käytettäviä soveltuvia menettelyjä ja ohjeita, sellaisina kuin ne ovat muutettuina (”Survey guidelines under the harmonized system of survey and certification, 2007”) tai saman tavoitteen saavuttamiseksi suunniteltuja menettelyjä.

▼B

5. Joko lippuvaltion hallinnon tai hyväksytyn laitoksen tai lippuvaltion katsastusten suorittamiseen valtuuttaman jäsenvaltion yksinoikeudella toimivat katsastajat suorittavat 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut katsastukset sen varmistamiseksi, että kaikkia tämän direktiivin soveltuvia vaatimuksia noudatetaan.

13 artikla

Todistuskirjat

▼M3

1. Kaikille uusille ja olemassa oleville matkustaja-aluksille, jotka täyttävät tämän direktiivin vaatimukset, myönnetään matkustaja-aluksen turvallisuuskirja tämän direktiivin mukaisesti. Sen on oltava liitteessä II vahvistetussa muodossa. Todistuskirjan antaa lippuvaltion hallinto 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyn peruskatsastuksen jälkeen.

▼B

2. Matkustaja-aluksen turvallisuuskirja myönnetään enintään 12 kuukaudeksi. Lippuvaltion hallinto voi jatkaa todistuskirjan voimassaoloaikaa korkeintaan yhdellä kuukaudella siihen merkitystä päättymispäivästä. Kun jatkoaika on myönnetty, todistuskirjan uusi voimassaoloaika alkaa olemassa olevan todistuskirjan ennen sen jatkamista voimassa olleesta päättymispäivästä.

Matkustaja-aluksen turvallisuuskirja uusitaan 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 12 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräaikaiskatsastuksen suorittamisen jälkeen.

3. Lippuvaltion hallinto myöntää HSC-säännöstön vaatimusten mukaisille suurnopeusmatkustaja-aluksille suurnopeusaluksen turvallisuuskirjan ja suurnopeusaluksen liikennöintiluvan HSC-säännöstön määräysten mukaisesti.

Lippuvaltion hallinto myöntää DSC-säännöstön vaatimusten mukaisille suurnopeusmatkustaja-aluksille DSC-rakennus- ja varustetodistuksen ja DSC-liikennöintiluvan DSC-säännöstön määräysten mukaisesti.

▼M3

Ennen kuin lippuvaltion hallinto myöntää satamavaltion kotimaanmatkoilla liikennöivälle suurnopeusmatkustaja-alukselle liikennöintiluvan, sen on neuvoteltava satamavaltion kanssa, jotta ne pääsevät yhteisymmärrykseen kaikista aluksen liikennöintiin kyseisessä valtiossa liittyvistä toimintaedellytyksistä. Lippuvaltion hallinnon on merkittävä kaikki tällaiset edellytykset liikennöintilupaan.

4. Aluksen turvallisuuskirjaan tai todistukseen on merkittävä lisäturvallisuustoimenpiteet, samanarvoisuudet ja vapautukset, jotka alukselle on myönnetty 9 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan nojalla ja niiden mukaisesti.

▼M3 —————

▼B

15 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava seuraamusten täytäntöönpanemiseksi kaikki tarvittavat toimenpiteet. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

16 artikla

Ilmoitusmenettely

Jäsenvaltioiden on viipymättä toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.

▼M3

16 a artikla

Uudelleentarkastelu

Komissio arvioi tämän direktiivin täytäntöönpanoa ja toimittaa sitä koskevat tulokset Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 22 päivänä joulukuuta 2026.

▼B

17 artikla

Kumoaminen

Kumotaan direktiivi 98/18/EY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä IV olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä IV olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä.

Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä V olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

18 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

19 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

▼M4









SISÄLLYSLUETTELO

LIITE I 1 JAKSO Sellaisia uusia ja olemassa olevia matkustaja-aluksia koskevat turvallisuusvaatimukset, joiden köli oli laskettu tai jotka olivat vastaavassa rakennusvaiheessa ennen 19 päivää syyskuuta ja jotka liikennöivät kotimaanmatkoilla I LUKU YLEISET MÄÄRÄYKSET II-1 LUKU RAKENNE – OSASTOIMINEN JA VAKAVUUS, KONEISTO JA SÄHKÖLAITTEET OSA A YLEISTÄ 1 II-1/A/1 sääntö: Osaan B liittyvät määritelmät (R 2) 2 II-1/A/2 sääntö: Osiin C, D ja E liittyvät määritelmät (R 3) OSA A-1 ALUSTEN RAKENNE 1 II-1/A-1/1 sääntö: Asbestia sisältävien aineiden uusasennus (R 3–5) 2 II-1/A-1/2 sääntö: Aluksella ja maissa säilytettävät rakennuspiirustukset (R 3–7) 3 II-1/A-1/3 sääntö: Hinaus- ja kiinnityslaitteet (R 3–8) 4 II-1/A-1/4 sääntö: Meluntorjunta (R 3–12) 5 II-1/A-1/5 sääntö: Hätähinausmenetelmät (R 3–4) OSA B VAHINGOITTUMATTOMAN ALUKSEN VAKAVUUS, OSASTOIMINEN JA VAHINGOITTUNEEN ALUKSEN VAKAVUUS Osa B-1 1 päivänä tammikuuta 2009 tai sen jälkeen rakennetut alukset – päätöslauselman MSC.216(82) vaihtoehtoinen soveltaminen Osa B-2 Ennen 1 päivää tammikuuta 2009 rakennetut alukset 1 II-1/B-2/1 sääntö: Vahingoittumattoman aluksen vakavuus; päätöslauselma A.749(18), sellaisena kuin se on muutettuna päätöslauselmalla MSC.75(69) 2 II-1/B-2/2 sääntö: Vedenpitävä osastoiminen 3 II-1/B-2/3 sääntö: Vuotopituus (R 4) 4 II-1/B-2/4 sääntö: Osastojen sallittu pituus (R 6) 5 II-1/B-2/5 sääntö: Täyttymä (R 5) 6 II-1/B-2/6 sääntö: Osastoimistekĳä 7 II-1/B-2/7 sääntö: Alusten osastoimista koskevat erityisvaatimukset (R 7) 8 II-1/B-2/8 sääntö: Vahingoittuneen aluksen vakavuus (R 8) 8–1 II-1/B-2/8–1 sääntö: Vahingoittuneiden ro-ro-matkustaja-alusten vakavuus (R 8–1) 8–2 II-1/B-2/8–2 sääntö: Vähintään 400 henkilöä kuljettavia ro-ro-matkustaja-aluksia koskevat erityisvaatimukset (R 8–2) 8–3 II-1/B-2/8–3 sääntö: Vähintään 400 henkilöä kuljettavia matkustaja-aluksia, muita kuin ro-ro-matkustaja-aluksia, koskevat erityisvaatimukset 9 II-1/B-2/9 sääntö: Soppi- ja koneistotilan laipiot (R 10) 10 II-1/B-2/10 sääntö: Kaksoispohjat (R 12) 11 II-1/B-2/11 sääntö: Osastoimislastiviivojen määrääminen, merkitseminen ja kirjaaminen (R 13) 12 II-1/B-2/12 sääntö: Vedenpitävien laipioiden ym. rakenne ja ensimmäinen koestus (R 14) 13 II-1/B-2/13 sääntö: Aukot vedenpitävissä laipioissa (R 15) 14 II-1/B-2/14 sääntö: Kuljetusajoneuvoja ja niiden henkilöstöä kuljettavat alukset (R 16) 15 II-1/B-2/15 sääntö: Aukot ulkolaidoituksessa upporajan alapuolella (R 17) 16 II-1/B-2/16 sääntö: Matkustaja-alusten vedenpitävyys upporajan yläpuolella (R 20) 17 II-1/B-2/17 sääntö: Lastausovien sulkeminen (R 20–1) 17–1 II-1/B-2/17–1 sääntö: Vedenpitävyys ro-ro-kannelta (laipiokansi) sen alapuolella oleviin tiloihin (R 20–2) 17–2 II-1/B-2/17–2 sääntö: Pääsy ro-ro-kansille (R 20–3) 17–3 II-1/B-2/17–3 sääntö: Laipioiden sulkeminen ro-ro-kansilla (R 20–4) 18 II-1/B-2/18 sääntö: Vakavuustiedot (R 22) 19 II-1/B-2/19 sääntö: Vaurion valvontakaaviot (R 23) 20 II-1/B-2/20 sääntö: Rungon ja ylärakenteiden eheys, vahinkojen ehkäisy ja valvonta (R 23–2) 21 II-1/B-2/21 sääntö: Vedenpitävien ovien ym. merkintä, määräaikainen kokeilu ja tarkastus (R 24) 22 II-1/B-2/22 sääntö: Merkinnät laivapäiväkirjaan (R 25) 23 II-1/B-2/23 sääntö: Nostettavat autokannet ja -rampit 24 II-1/B-2/24 sääntö: Kaiteet OSA C KONEISTOT 1 II-1/C/1 sääntö: Yleistä (R 26) 2 II-1/C/2 sääntö: Polttomoottorit (R 27) 3 II-1/C/3 sääntö: Pilssin tyhjennyslaitteet (R 21) 4 II-1/C/4 sääntö: Tyhjennyslaitteiden lukumäärä ja tyyppi (R 21) 5 II-1/C/5 sääntö: Peräytyslaitteet (R 28) 6 II-1/C/6 sääntö: Ohjauslaitteet (R 29) 7 II-1/C/7 sääntö: Sähkökäyttöisiä ja sähköhydraulisia ohjauslaitteita koskevat lisävaatimukset (R 30) 8 II-1/C/8 sääntö: Koneistotilojen ilmanvaihtojärjestelmät (R 35) 9 II-1/C/9 sääntö: Yhteydet komentosillan ja koneistotilan välillä (R 37) 10 II-1/C/10 sääntö: Konemestarin hälytyslaite (R 38) 11 II-1/C/11 sääntö: Hätätilanteessa tarvittavien laitteiden sĳainti (R 39) 12 II-1/C/12 sääntö: Koneiston valvonta (R 31) 13 II-1/C/13 sääntö: Höyryputkistot (R 33) 14 II-1/C/14 sääntö: Paineilmalaitteisto (R 34) 15 II-1/C/15 sääntö: Meluntorjunta (R 36) 16 II-1/C/16 sääntö: Hissit OSA D SÄHKÖLAITTEET 1 II-1/D/1 sääntö: Yleistä (R 40) 2 II-1/D/2 sääntö: Sähköenergian- ja valaistuslaitteiden päälähde (R 41) 3 II-1/D/3 sääntö: Sähköenergian varalähde (R 42) 4 II-1/D/4 sääntö: Ro-ro-alusten lisähätävalaistus (R 42–1) 5 II-1/D/5 sääntö: Varotoimenpiteet sähköiskuja, tulipaloja ja muita sähkön aiheuttamia vaaroja vastaan (R 45) OSA E AJOITTAIN MIEHITTÄMÄTTÖMILLÄ KONEISTOTILOILLA VARUSTETTUJA ALUKSIA KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET Erityisharkinta (R 54) 1 II-1/E/1 sääntö: Yleistä (R 46) 2 II-1/E/2 sääntö: Varotoimenpiteet tulipalon varalta (R 47) 3 II-1/E/3 sääntö: Vuotosuojaus (R 48) 4 II-1/E/4 sääntö: Kuljetuskoneiston valvonta komentosillalta (R 49) 5 II-1/E/5 sääntö: Yhteydenpito (R 50) 6 II-1/E/6 sääntö: Hälytysjärjestelmä (R 51) 7 II-1/E/7 sääntö: Turvallisuusjärjestelyt (R 52) 8 II-1/E/8 sääntö: Koneistoa, kattiloita ja sähköasennuksia koskevat erityisvaatimukset (R 53) 9 II-1/E/9 sääntö: Automaattiset valvonta- ja hälytysjärjestelmät (R 53.4) OSA G Matalan leimahduspisteen polttoainetta käyttävät alukset 1 II-1/G/1 sääntö: Matalan leimahduspisteen polttoainetta käyttäviä aluksia koskevat vaatimukset (R 57) II-2 LUKU PALOSUOJELU, PALON HAVAITSEMINEN JA PALONSAMMUTUS OSA A YLEISTÄ 1 II-2/A/1 sääntö: Pääperiaatteet (R 2) 2 II-2/A/2 sääntö: Määritelmät (R 3) 3 II-2/A/3 sääntö: Palopumput, paloputkisto, palopostit, letkut ja suihkuputket (R 4) 4 II-2/A/4 sääntö: Kiinteät palonsammutusjärjestelmät (R 5 + 8 + 9 + 10) 5 II-2/A/5 sääntö: Käsisammuttimet (R 6) 6 II-2/A/6 sääntö: Koneistotilojen palonsammutusjärjestelyt (R 7) 7 II-2/A/7 sääntö: Koneistotilojen erityisjärjestelyt (R 11) 8 II-2/A/8 sääntö: Automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät (R 12) 9 II-2/A/9 sääntö: Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät (R 13) 10 II-2/A/10 sääntö: Polttoöljyä, voiteluöljyä ja muita syttyviä öljyjä koskevat järjestelyt (R 15) 11 II-2/A/11 sääntö: Palomiehen varusteet (R 17) 12 II-2/A/12 sääntö: Erinäisiä määräyksiä (R 18) 13 II-2/A/13 sääntö: Palontorjuntakaaviot (R 20) 14 II-2/A/14 sääntö: Toiminnallinen valmius ja huolto 15 II-2/A/15 sääntö: Ohjeet, laivaharjoitukset ja harjoitushälytykset 16 II-2/A/16 sääntö: Toiminta OSA B PALOTURVALLISUUSTOIMENPITEET 1 II-2/B/1 sääntö: Rakenne (R 23) 2 II-2/B/2 sääntö: Pystysuuntaiset päävyöhykkeet ja vaakasuuntaiset vyöhykkeet (R 24) 3 II-2/B/3 sääntö: Laipiot pystysuuntaisen päävyöhykkeen sisällä (R 25) 4 II-2/B/4 sääntö: Yli 36 matkustajaa kuljettavien alusten laipioiden ja kansien palonkestävyys (R 26) 5 II-2/B/5 sääntö: Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on enintään 36, sekä olemassa olevissa B-luokan aluksissa, joiden matkustajamäärä on yli 36 (R 27) 6 II-2/B/6 sääntö: Poistumistiet (R 28) 6–1 II-2/B/6–1 sääntö: Ro-ro-matkustaja-alusten poistumisreitit (R 28–1) 7 II-2/B/7 sääntö: Läpiviennit ja aukot A- ja B-luokan rajapinnoissa (R 30, 31) 8 II-2/B/8 sääntö: Portaikkojen ja hissien suojaus asunto- ja työskentelytiloissa (R 29) 9 II-2/B/9 sääntö: Ennen 1 päivää tammikuuta 2018 rakennettujen alusten ilmanvaihtojärjestelmät (R 32) 9 a II-2/B/9a sääntö: Alusten ilmanvaihtojärjestelmät 10 II-2/B/10 sääntö: Ikkunat ja valoventtiilit (R 33) 11 II-2/B/11 sääntö: Palavien aineiden rajoitettu käyttö (R 34) 12 II-2/B/12 sääntö: Rakenteiden yksityiskohdat (R 35) 13 II-2/B/13 sääntö: Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät (R 14) (R 36) 14 II-2/B/14 sääntö: Erityistilojen suojaus (R 37) 15 II-2/B/15 sääntö: Palokiertovartiot, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä yleinen kuulutusjärjestelmä (R 40) 16 II-2/B/16 sääntö: Yli 36 matkustajaa kuljettavien olemassa olevien B-luokan alusten parantaminen (R 41–1) 17 II-2/B/17 sääntö: Vaarallisia aineita kuljettavia aluksia koskevat erityisvaatimukset (R 41) 18 II-2/B/18 sääntö: Helikopteritiloja koskevat erityisvaatimukset III LUKU HENGENPELASTUSLAITTEET 1 III/1 sääntö: Määritelmät (R 3) 2 III/2 sääntö: Viestintä, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusveneet, henkilökohtaiset hengenpelastuslaitteet (R 6 + 7 + 18 + 21 + 22) 3 III/3 sääntö: Hätähälytysjärjestelmä, yleinen kuulutusjärjestelmä, hälytysluettelo ja hätätilanneohjeet, radioyhteyksistä vastaava henkilöstö, toimintaohjeet, harjoituskäsikirja ja huolto-ohjeet (R 6 + 8 + 9 + 19 + 20) 4 III/4 sääntö: Pelastusveneiden ja -lauttojen miehitys ja käytön ohjaus (R 10) 5 III/5 sääntö: Järjestelyt pelastusveneiden ja -lauttojen kokoontumis- ja lastausasemilla (R 11 + 23 + 25) 5–1 III/5–1 sääntö: Ro-ro-matkustaja-aluksia koskevat vaatimukset (R 26) 5–2 III/5–2 sääntö: Helikoptereiden laskeutumis- ja vinssausalueet (R 28) 5–3 III/5–3 sääntö: Päätöksenteon tukĳärjestelmä alusten päälliköille (R 29) 6 III/6 sääntö: Vesillelaskuasemat (R 12) 7 III/7 sääntö: Pelastusveneiden ja -lauttojen sĳoitus (R 13 + 24) 8 III/8 sääntö: Valmiusveneiden sĳoitus (R 14) 8 a III/8 a sääntö: MES-järjestelmien sĳoitus (R 15) 9 III/9 sääntö: Pelastusveneiden ja -lauttojen vesillelasku- ja nostolaitteet (R 16) 10 III/10 sääntö: Valmiusveneeseen siirtymistä, vesillelaskua ja nostamista koskevat järjestelyt (R 17) 10 a III/10a sääntö: Ihmisten pelastaminen vedestä 11 III/11 sääntö: Hätätilanneohjeet (R 19) 12 III/12 sääntö: Toiminnallinen valmius, huolto ja tarkastukset (R 20) 13 III/13 sääntö: Aluksen jättöä koskeva koulutus ja harjoitukset (R 19 + 30) 14 III/14 sääntö: Rekisterit (R 19.5) IV LUKU RADIOYHTEYDET 1. IV/1 sääntö: Yhteydenpitolaitteet 2 JAKSO Sellaisia uusia matkustaja-aluksia koskevat turvallisuusvaatimukset, joiden köli oli laskettu tai jotka olivat vastaavassa rakennusvaiheessa 19 päivänä syyskuuta 2021 tai sen jälkeen ja jotka liikennöivät kotimaanmatkoilla I LUKU YLEISET MÄÄRÄYKSET II-1 LUKU RAKENTAMINEN – RAKENNE, OSASTOIMINEN JA VAKAVUUS, KONEISTO JA SÄHKÖLAITTEET OSA A YLEISTÄ II-1/A/3 sääntö: A-1, C, D ja E osaan liittyvät määritelmät OSA A-1 ALUSTEN RAKENNE II-1/A-1/3–2 sääntö: Merivedelle varattujen painolastisäiliöiden suojapinnoitteet II-1/A-1/3–4 sääntö: Hätähinausmenetelmät II-1/A-1/3–5 sääntö: Asbestia sisältävien aineiden uusasennus II-1/A-1/3–7 sääntö: Aluksella ja maissa säilytettävät rakennuspiirustukset II-1/A-1/3–8 sääntö: Hinaus- ja kiinnityslaitteet II-1/A-1/3–9 sääntö: Aluksiin nousun ja aluksista poistumisen kulkurakennelmat II-1/A-1/3–12 sääntö: Meluntorjunta OSA B VAHINGOITTUMATTOMAN ALUKSEN VAKAVUUS, OSASTOIMINEN JA VAHINGOITTUNEEN ALUKSEN VAKAVUUS OSA C KONEISTOT II-1/C/26 sääntö: Yleistä II-1/C/27 sääntö: Polttomoottorit II-1/C/28 sääntö: Peräytyslaitteet II-1/C/29 sääntö: Ohjauslaitteet II-1/C/30 sääntö: Sähkökäyttöisiä ja sähköhydraulisia ohjauslaitteita koskevat lisävaatimukset II-1/C/31 sääntö: Koneiston valvonta II-1/C/33 sääntö: Höyryputkistot II-1/C/34 sääntö: Paineilmalaitteisto II-1/C/35 sääntö: Koneistotilojen ilmanvaihtojärjestelmät II-1/C/35–1 sääntö: Pilssin tyhjennyslaitteet II-1/C/37 sääntö: Yhteydet komentosillan ja koneistotilan välillä II-1/C/38 sääntö: Konemestarin hälytyslaite II-1/C/39 sääntö: Hätätilanteessa tarvittavien laitteiden sĳainti OSA D SÄHKÖLAITTEET II-1/D/40 sääntö: Yleistä II-1/D/41 sääntö: Sähköenergian- ja valaistuslaitteiden päälähde II-1/D/42 sääntö: Sähköenergian varalähde II-1/D/42–1 sääntö: Ro-ro-alusten lisähätävalaistus II-1/D/44 sääntö: Hätägeneraattorikoneistojen käynnistysjärjestelmät II-1/D/45 sääntö: Varotoimenpiteet sähköiskuja, tulipaloja ja muita sähkön aiheuttamia vaaroja vastaan OSA E AJOITTAIN MIEHITTÄMÄTTÖMILLÄ KONEISTOTILOILLA VARUSTETTUJA ALUKSIA KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET II-1/E/46 sääntö: Yleistä II-1/E/47 sääntö: Varotoimenpiteet tulipalon varalta II-1/E/48 sääntö: Vuotosuojaus II-1/E/49 sääntö: Kuljetuskoneiston valvonta komentosillalta II-1/E/50 sääntö: Yhteydenpito II-1/E/51 sääntö: Hälytysjärjestelmä II-1/E/52 sääntö: Turvallisuusjärjestelyt II-1/E/53 sääntö: Koneistoa, kattiloita ja sähköasennuksia koskevat erityisvaatimukset II-1/E/54 sääntö: Erityisharkinta OSA G Matalan leimahduspisteen polttoainetta käyttävät alukset II-1/G/57 sääntö: Matalan leimahduspisteen polttoainetta käyttäviä aluksia koskevat vaatimukset OSA Z DIREKTIIVIN 2009/45/EY ERITYISVAATIMUKSET II-1/Z/100 sääntö: Nostettavat autokannet ja -rampit II-1/Z/101 sääntö: Kaiteet II-1/Z/102 sääntö: Hissit II-2 LUKU PALOSUOJELU, PALON HAVAITSEMINEN JA PALONSAMMUTUS OSA A YLEISTÄ II-2/A/1 sääntö: Soveltaminen II-2/A/2 sääntö: Paloturvallisuustavoitteet ja toiminnalliset vaatimukset II-2/A/3 sääntö: Määritelmät OSA B TULIPALOJEN JA RÄJÄHDYSTEN ESTÄMINEN II-2/B/4 sääntö: Syttymistodennäköisyys II-2/B/5 sääntö: Palon kehittymismahdollisuus II-2/B/6 sääntö: Savuntuottamiskyky ja myrkyllisyys OSA C PALON TUKAHDUTTAMINEN II-2/C/7 sääntö: Havaitseminen ja hälytys II-2/C/8 sääntö: Savun leviämisen hallinta II-2/C/9 sääntö: Palorakenteet II-2/C/10 sääntö: Palontorjunta II-2/C/11 sääntö: Rakenteellinen palonkestävyys OSA D POISTUMINEN II-2/D/12 sääntö: Ilmoittaminen laivahenkilökunnalle ja matkustajille II-2/D/13 sääntö: Poistumistiet OSA E TOIMINNALLISET VAATIMUKSET II-2/E/14 sääntö: Toiminnallinen valmius ja huolto II-2/E/15 sääntö: Ohjeet, laivaharjoitukset ja harjoitushälytykset II-2/E/16 sääntö: Toiminta OSA G ERITYISVAATIMUKSET II-2/G/18 sääntö: Helikopteritiloja koskevat erityisvaatimukset II-2/G/19 sääntö: Vaarallisia aineita kuljettavia aluksia koskevat erityisvaatimukset II-2/G/20 sääntö: Erityistilojen ja ro-ro-lastitilojen suojaus III LUKU HENGENPELASTUSLAITTEET III/1 sääntö: Määritelmät (R 3) III/2 sääntö: Viestintä, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusveneet, henkilökohtaiset hengenpelastuslaitteet (R 6 + 7 + 18 + 21 + 22) III/3 sääntö: Hätähälytysjärjestelmä, yleinen kuulutusjärjestelmä, hälytysluettelo ja hätätilanneohjeet, radioyhteyksistä vastaava henkilöstö, toimintaohjeet, harjoituskäsikirja ja huolto-ohjeet (R 6 + 8 + 9 + 19 + 20) III/4 sääntö: Pelastusveneiden ja -lauttojen miehitys ja käytön ohjaus (R 10) III/5 sääntö: Järjestelyt pelastusveneiden ja -lauttojen kokoontumis- ja lastausasemilla (R 11 + 23 + 25) III/5–1 sääntö: Ro-ro-matkustaja-aluksia koskevat vaatimukset (R 26) III/5–2 sääntö: Helikoptereiden laskeutumis- ja vinssausalueet (R 28) III/5–3 sääntö: Päätöksenteon tukĳärjestelmä alusten päälliköille (R 29) III/6 sääntö: Vesillelaskuasemat (R 12) III/7 sääntö: Pelastusveneiden ja -lauttojen sĳoitus (R 13 + 24) III/8 sääntö: Valmiusveneiden sĳoitus (R 14) III/8 a sääntö: MES-järjestelmien sĳoitus (R 15) III/9 sääntö: Pelastusveneiden ja -lauttojen vesillelasku- ja nostolaitteet (R 16) III/10 sääntö: Valmiusveneeseen siirtymistä, vesillelaskua ja nostamista koskevat järjestelyt (R 17) III/10a sääntö: Ihmisten pelastaminen vedestä III/11 sääntö: Hätätilanneohjeet (R 19) III/12 sääntö: Toiminnallinen valmius, huolto ja tarkastukset (R 20) III/13 sääntö: Aluksen jättöä koskeva koulutus ja harjoitukset (R 19 + 30) III/14 sääntö: Rekisterit (R 19.5) IV LUKU RADIOYHTEYDET IV/1 sääntö: Yhteydenpitolaitteet LIITE II MATKUSTAJA-ALUKSEN TURVALLISUUSKIRJAN MALLI LIITE III LIIKUNTARAJOITTEISIIN HENKILÖIHIN LIITTYVIÄ MATKUSTAJA-ALUSTEN JA SUURNOPEUSMATKUSTAJA-ALUSTEN TURVALLISUUSVAATIMUKSIA KOSKEVAT SUUNTAVIIVAT LIITE IV A OSA KUMOTTU DIREKTIIVI JA SEN MUUTOKSET B OSA LUETTELO KANSALLISEN LAINSÄÄDÄNNÖN OSAKSI SAATTAMISELLE JA SOVELTAMISELLE ASETETUISTA MÄÄRÄAJOISTA LIITE V VASTAAVUUSTAULUKKO









LIITE I

1 JAKSO

SELLAISIA UUSIA JA OLEMASSA OLEVIA MATKUSTAJA-ALUKSIA KOSKEVAT TURVALLISUUSVAATIMUKSET, JOIDEN KÖLI OLI LASKETTU TAI JOTKA OLIVAT VASTAAVASSA RAKENNUSVAIHEESSA ENNEN 19 PÄIVÄÄ SYYSKUUTA 2021 JA JOTKA LIIKENNÖIVÄT KOTIMAANMATKOILLA

I LUKU

YLEISET MÄÄRÄYKSET

1. Tätä 1 jaksoa sovelletaan sellaisia uusia ja olemassa olevia matkustaja-aluksia koskeviin turvallisuusvaatimuksiin, joiden köli oli laskettu tai jotka olivat vastaavassa rakennusvaiheessa 19 päivää syyskuuta 2021.

4. C- ja D-luokan olemassa olevien alusten ei tarvitse olla tämän jakson II-1 ja II-2 luvun sääntöjen mukaisia, jos sen lippuvaltion hallinto, jonka lipun alla tällaisilla aluksilla on oikeus purjehtia, varmistaa, että alukset noudattavat lippuvaltion kansallisia sääntöjä ja kyseiset säännöt takaavat turvallisuustason, joka vastaa uusien C- ja D-luokan tai olemassa olevien B-luokan alusten turvallisuustasoa.

6. Huolimatta siitä, mitä 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, D-luokan alusten, joiden matka ei ulotu vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen IV/2.12 säännössä määritellyn merialueen A 1 ulkopuolelle, ei tarvitse täyttää vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen IV luvun kuljetusvaatimuksia, mutta niiden on täytettävä ainakin tämän liitteen IV luvun määräykset.

7. Vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen V/22 säännön määräyksiä, jotka koskevat näkyvyyttä komentosillalta, sovelletaan siinä määrin kuin on järkevää ja mahdollista myös aluksiin, joiden pituus on alle 55 metriä, jolloin ”pituus” määritellään siten kuin vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen V/2 säännössä.

8. Siltä osin kun tässä jaksossa edellytetään jonkin IMO:n päätöslauselman soveltamista olemassa oleviin aluksiin, alusten, jotka on rakennettu kaksi vuotta sen päivän jälkeen, jolloin IMO on hyväksynyt kyseisen päätöslauselman, ei tarvitse noudattaa kyseistä päätöslauselmaa sillä edellytyksellä, että ne noudattavat edeltäviä soveltuvia päätöslauselmia, jos sellaisia on.

10. Tässä jaksossa sääntöjen otsikossa usein oleva merkintä ”(R…)” viittaa niihin vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen sääntöihin, joihin tämän jakson säännöt perustuvat, seuraavasti:

.1 II-1 luku: osa A-1, viittaukset SOLAS-yleissopimukseen, joka sisältää vuoden 2006 muutokset.

.2 II-1 luku: osat A ja B, viittaukset SOLAS-yleissopimukseen, joka sisältää vuosien 1996/1998 muutokset.

.3 II-2 luku: osa A, II-2/A/1 ja II-2/A/2 sääntö, viittaukset SOLAS-yleissopimukseen, joka sisältää vuosien 1999/2000 muutokset. II-2/A/1 säännön 3 kohta, viittaukset vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen tarkistetun II-2 luvun (vuoden 2000 muutokset) osaan F (Vaihtoehtoinen suunnittelu ja järjestelyt) 1 päivänä tammikuuta 2003 tai sen jälkeen rakennettujen uusien alusten osalta. II-2 luku: osa A, II-2/A/3–II-2/A/16 sääntö, ja B osa, II-2/B/1–II-2/B/18 sääntö, viittaukset SOLAS-yleissopimukseen, joka sisältää vuosien 1996/1998 muutokset.

.4 III luku: Viittaukset SOLAS-yleissopimuksen vuosien 1996/1998 ja vuosien 2001–2003 muutoksiin.

11. A-LUOKAN ALUKSIIN sovellettavat määräykset sisältyvät seuraaviin:

II-1/A-1 luku, II-1/A-1/1 sääntö;

II-1/B-2 luku, II-1/B-2/1, II-1/B-2/23 ja II-1/B-2/24 sääntö;

II-1/C luku, II-1/C/1, II-1/C/3 ja II-1/C/16 sääntö;

II-2/A luku, II-2/A/4, II-2/A/9 ja II-2/A/12 sääntö sekä

II-2/B luku, II-2/B/6 sääntö.

12. A-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSIIN sovellettavat määräykset:

II-1/B-2 luku, II-1/B-2/17–2 ja II-1/B-2/20 sääntö.

II-1 LUKU

RAKENNE – OSASTOIMINEN JA VAKAVUUS, KONEISTO JA SÄHKÖLAITTEET

OSA A

YLEISTÄ

1 II-1/A/1 sääntö: Osaan B liittyvät määritelmät (R 2)

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

.1 .1 Osastoimislastiviiva on vesiviiva, jota käytetään aluksen osastoimista määritettäessä. .2 Ylin osastoimislastiviiva on se vesiviiva, joka vastaa suurinta syväystä, jonka kulloinkin sovellettavat osastoimismääräykset sallivat.

.2 Aluksen pituus on ylimmän osastoimislastiviivan päätepisteiden kautta kulkevien pystysuorien välinen pituus.

.3 Aluksen leveys on kaarien ulkoreunojen välinen suurin leveys ylimmän osastoimislastiviivan kohdalla tai sen alapuolella.

.4 Syväys on pystysuora etäisyys malliperusviivasta keskilaivassa kulloinkin kyseessä olevaan osastoimislastiviivaan.

.5 Kantavuus on tonneissa ilmaistu ero aluksen uppouman ja kevytpainon välillä mitattuna vedessä, jonka ominaispaino on 1,025, alukselle määrättyä kesävaralaitaa vastaavan lastivesiviivan kohdalla.

.6 Kevytpaino on aluksen tonneissa ilmaistu uppouma ilman lastia, polttoainetta, voiteluöljyä, painolastivettä, makean veden varastoa, syöttövesivarastoa ja muonavarastoa sekä ilman matkustajia ja laivaväkeä tavaroineen.

.7 Laipiokansi on ylin kansi, johon vedenpitävät poikittaislaipiot ulottuvat.

.8 Upporaja on viiva, joka kulkee pitkin aluksen kylkeä vähintään 76 millimetriä laipiokannen yläpinnan alapuolella.

.9 Täyttymä on se prosentuaalinen osa jonkin tilan tilavuudesta, joka voi täyttyä vedellä. Jos tila ulottuu upporajan yläpuolelle, mitataan sen tilavuus vain mainittuun rajaan saakka.

.10 Koneistotilan on katsottava ulottuvan malliperusviivasta upporajaan ja olevan niiden äärimmäisten vedenpitävien poikittaisten päälaipioiden välissä, jotka rajoittavat alusta kuljettaville pää- ja apukoneille ja kuljetuskoneistoon kuuluville kattiloille varattuja tiloja.

.11 Matkustajatiloja ovat ne tilat, jotka on tarkoitettu matkustajien asumista ja käyttöä varten, lukuun ottamatta matkatavara-, varasto-, muona- ja postisuojia.

.12 Vedenpitävä tarkoittaa rakenteen kykyä estää veden kulku rakenteen läpi joka suuntaan joko vaurio-olosuhteissa tai vahingoittumattomana todennäköisesti syntyvän vesipatsaan vaikutuksesta.

.13 Säätiivis tarkoittaa, että vesi ei pääse tunkeutumaan alukseen missään meriolosuhteissa.

.14 Ro-ro-matkustaja-alus tarkoittaa matkustaja-alusta, jossa on ro-ro-lastitilat tai erityistilat II-2/A/2 säännön määritelmän mukaisesti.

2 II-1/A/2 sääntö: Osiin C, D ja E liittyvät määritelmät (R 3)

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

.1 .1 Ohjauslaitteen valvontajärjestelmä tarkoittaa laitteita, joilla välitetään käskyt komentosillalta ohjauslaitteen voimansiirtoyksikköön. Ohjauslaitteen valvontajärjestelmään kuuluu lähettimet, vastaanottimet, hydrauliset pumput moottoreineen, moottorin valvontalaitteet, kyseiset putkistot ja kaapelit. .2 Pääohjauslaitteita ovat koneisto, peräsinkäynnistimet, ohjauslaitteen voimanlähteet, jos sellaisia on, ja apuvälineet sekä peräsintukin kääntölaitteet (esimerkiksi peräsinkampi tai neljännesympyrä), joita tavallisissa käyttöolosuhteissa tarvitaan liikuttamaan peräsintä aluksen ohjaamiseksi.

.2 Ohjauslaitteen voimanlähteitä ovat .1 sähköohjauslaitteissa sähkömoottori ja siihen liittyvät sähkölaitteet; .2 sähköhydraulisissa ohjauslaitteissa sähkömoottori siihen liittyvine sähkölaitteineen ja siihen yhdistetty pumppu; .3 muissa hydraulisissa ohjauslaitteissa käyttömoottori ja siihen yhdistetty pumppu.

.3 Apuohjauslaitteita ovat muut kuin pääasialliseen ohjauslaitteistoon kuuluvat laitteet, joita tarvitaan aluksen ohjaamiseen pääohjauslaitteen mennessä epäkuntoon, mutta niihin ei lueta peräsinkampea, neljännesympyrää tai muita vastaavaan tarkoitukseen käytettyjä osia.

.4 Normaaleita käyttö- ja asumisolosuhteita ovat olosuhteet, joissa alus kokonaisuudessaan, koneisto, toiminnot, kuljetuslaitteet ja niiden apuvälineet, ohjailtavuus, turvallinen navigointi, palo- ja vuototurvallisuus, sisäinen ja ulkoinen viestintä ja merkinanto, poistumistiet ja pelastusvenevinssit, samoin kuin suunnitellut asumismukavuusolosuhteet ovat käyttökunnossa ja toimivat normaalisti.

.5 Hätätilanne on tilanne, jossa normaaleihin käyttö- ja asumisolosuhteisiin tarvittavista toiminnoista jokin on epäkunnossa sähköenergian päälähteessä esiintyvän vian tai häiriön takia.

.6 Sähköenergian päälähde on voimanlähde, joka on tarkoitettu tuottamaan sähkövoimaa pääkytkintauluun jaettavaksi kaikkiin toimintoihin, joita tarvitaan aluksen pitämiseksi normaalissa käyttö- ja asumiskunnossa.

.7 Kuollut tila on tila, jossa aluksen pääkuljetuskoneisto, kattilat ja apulaitteisto eivät toimi voiman puutteen takia.

.8 Päägeneraattoriasema on tila, jossa sähköenergian päälähde sĳaitsee.

.9 Pääkytkintaulu on kytkintaulu, jonne sähköenergia tulee suoraan sähköenergian päälähteestä ja joka jakaa aluksen toimintoihin tarvittavan sähköenergian.

.10 Varakytkintaulu on kytkintaulu, jonne pääasiallisen sähköntuotantojärjestelmän epäkuntoon joutuessa tulee voima suoraan sähköenergian varalähteestä tai väliaikaisesta voimanlähteestä ja joka jakaa aluksen hätätoimintoihin tarvittavan sähköenergian.

.11 Sähköenergian varalähde on sähkövoimanlähde, joka sähköenergian päälähteessä olevan vian tai häiriön sattuessa tuottaa sähkövoimaa varakytkintauluun.

.12 Suurin kulkunopeus eteenpäin on suurin nopeus, jota alus on suunniteltu käyttämään merellä suurimmalla syväyksellään.

.13 Suurin kulkunopeus taaksepäin on se nopeus, jonka aluksen arvioidaan voivan saavuttaa suurimmalla peruutustehollaan ja suurimmalla syväyksellään.

.14a Koneistotiloja ovat kaikki A-kategorian koneistotilat ja kaikki muut tilat, joissa on kuljetuskoneisto, kattiloita, polttoöljynetusyöttölaitteita, höyrykoneita ja polttomoottoreita, generaattoreita ja suurempia sähkölaitteistoja, öljyntäyttöasemia, koneistoja, joita käytetään jäähdytykseen, aluksen vakavoittamiseen, ilmanvaihtoon ja ilmastointiin, ja vastaavanlaiset tilat sekä tällaisiin tiloihin johtavat kuilut.

.14b A-kategorian koneistotiloja ovat tilat ja niihin johtavat kuilut, joissa on .1 polttomoottorikoneisto, jota käytetään pääkuljetuskoneistona; tai .2 polttomoottorikoneisto, jota käytetään muuna kuin pääkuljetuskoneistona, kun tällaisen koneiston kokonaisteho on vähintään 375 kW; tai .3 öljylämmitteinen kattila tai polttoöljynetusyöttölaite.

.15 Voimankäyttöjärjestelmä on hydraulinen laitteisto, joka välittää voiman peräsintukin kääntämiseksi ja johon kuuluu yksi tai useampia ohjauslaitteen voimanlähteitä asianmukaisine putkistoineen ja kiinnittimineen sekä peräsinkäynnistin. Voimankäyttöjärjestelmillä voi olla yhteisiä mekaanisia osia kuten peräsinkampi, neljännesympyrä ja peräsintukki tai samaa tarkoitusta varten olevia osia.

.16 Valvomoja ovat ne tilat, joissa aluksen radio- tai tärkeimmät merenkulkulaitteet taikka varavoimanlähde sijaitsevat, tai joihin on sijoitettu palonhavaitsemis- tai palontorjuntalaitteisto.

OSA A-1

ALUSTEN RAKENNE

1 II-1/A-1/1 sääntö: Asbestia sisältävien aineiden uusasennus (R 3–5)

KAIKKI ALUKSET

.1 II-1/A-1/1 sääntöä sovelletaan aineisiin, joita käytetään sellaisiin rakenteisiin, koneistoihin, sähkölaitteisiin ja varustukseen, jotka kuuluvat tämän liitteen sääntöjen soveltamisalaan.

.2 Kaikkien alusten osalta asbestia sisältävien aineiden uusasentaminen on kielletty.

2 II-1/A-1/2 sääntö: Aluksella ja maissa säilytettävät rakennuspiirustukset (R 3–7)

B-, C- JA D-LUOKAN ALUKSET, JOTKA ON RAKENNETTU 1 PÄIVÄNÄ TAMMIKUUTA 2012 TAI SEN JÄLKEEN

.1 Valmiin aluksen rakennuspiirustukset sekä muut kaaviot, joissa esitetään mahdolliset myöhemmät rakenteelliset muutokset, on säilytettävä aluksella, jos alus on rakennettu 1 päivänä tammikuuta 2012 tai sen jälkeen.

.2 Vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen IX/1.2 säännössä määritellyn yhtiön on säilytettävä toisinnot samoista piirustuksista maissa.

.3 Viitataan IMO:n meriturvallisuuskomitean kiertokirjeeseen MSC/Circ.1135 (”As-built construction drawings to be maintained on board the ship and ashore”).

3 II-1/A-1/3 sääntö: Hinaus- ja kiinnityslaitteet (R 3–8)

B-, C- JA D-LUOKAN ALUKSET, JOTKA ON RAKENNETTU 1 PÄIVÄNÄ TAMMIKUUTA 2012 TAI SEN JÄLKEEN

.1 Aluksilla on oltava laitteet, välineet ja varusteet, joilla on riittävä suurin sallittu kuorma, jotta kaikki aluksen tavanomaiseen toimintaan liittyvät hinaus- ja kiinnitystoiminnot voidaan suorittaa turvallisesti.

.2 Edellä 1 kohdan mukaisten laitteiden, välineiden ja varusteiden on oltava hyväksytyn laitoksen säännöissä luokittelua varten annettujen standardien mukaiset tai direktiivin 2009/15/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti hallinnon käyttämien vastaavien sääntöjen mukaiset.

.3 Viitataan IMO:n meriturvallisuuskomitean kiertokirjeeseen MSC/Circ.1175 (”Guidance on shipboard towing and mooring equipment”).

.4 Kussakin II-1/A-1/3 säännön mukaisessa varusteessa tai laitteessa on oltava selkeät merkinnät mahdollisista sen turvalliseen käyttöön liittyvistä rajoituksista ottaen huomioon sen kiinnityksen lujuus aluksen rakenteessa.

4 II-1/A-1/4 sääntö: Meluntorjunta (R 3–12)

B-, C- JA D-LUOKAN ALUKSET, JOTKA ON RAKENNETTU 1 PÄIVÄNÄ TAMMIKUUTA 2018 TAI SEN JÄLKEEN

.1 Alukset, joiden bruttovetoisuus on vähintään 1 600 tonnia, on rakennettava siten, että melu aluksella vähenee ja että miehistöä suojellaan melulta sen mukaisesti, mitä määrätään meriturvallisuuskomitean päätöslauselmalla MSC.337(91) hyväksytyssä alusten melutasoja koskevassa IMO:n säännöstössä (IMO Code on Noise Levels on Board Ships) IMO:n siihen tekemine muutoksineen.

5 II-1/A-1/5 sääntö: Hätähinausmenetelmät (R 3–4)

B-LUOKAN ALUKSET

.1 Aluksilla on oltava aluskohtainen hätähinausmenetelmä. Menetelmän on oltava aluksella hätätilanteissa käytettäväksi, ja sen on perustuttava olemassa oleviin järjestelyihin ja laitteisiin, jotka ovat saatavilla aluksella.

.2 Menetelmään (katso kiertokirje MSC.1/Circ.1255 ”Guidelines for owners/operators on preparing emergency towing procedures”) on sisällyttävä seuraavat: .1 keula- ja peräkannen piirustukset, joista käy ilmi mahdolliset hätähinausjärjestelyt; .2 luettelo aluksella olevista laitteista, joita voidaan käyttää hätähinaukseen; .3 yhteydenpitovälineet ja -menetelmät; ja .4 mallimenetelmät hätähinauksen valmistelun ja suorittamisen helpottamiseksi.

OSA B

VAHINGOITTUMATTOMAN ALUKSEN VAKAVUUS, OSASTOIMINEN JA VAHINGOITTUNEEN ALUKSEN VAKAVUUS

OSA B-1

1 päivänä tammikuuta 2009 tai sen jälkeen rakennetut alukset – päätöslauselman MSC.216(82) vaihtoehtoinen soveltaminen

B-, C- ja D-luokan aluksiin, joiden köli oli laskettu tai jotka olivat vastaavassa rakennusvaiheessa 1 päivänä tammikuuta 2009 tai sen jälkeen, sovelletaan osan B-2 vaatimuksia tai vaihtoehtoisesti SOLAS-yleissopimuksen II-I luvun osa B asianomaisia määräyksiä, jotka vahvistetaan päätöslauselman MSC 216(82) liitteessä 2.

OSA B-2

Ennen 1 päivää tammikuuta 2009 rakennetut alukset

1 II-1/B-2/1 sääntö: Vahingoittumattoman aluksen vakavuus; päätöslauselma A.749(18), sellaisena kuin se on muutettuna päätöslauselmalla MSC.75(69)

UUDET A-, B-, C- JA D-LUOKAN ALUKSET

Kaikkien luokkien uusien alusten on oltava vahingoittumattoman aluksen vakavuussäännöstön, joka on hyväksytty IMO:n päätöslauselmalla A.749(18), matkustaja-aluksia koskevien asianmukaisten määräysten mukaisia.

Jos IMO:n päätöslauselman A.749(18), sellaisena kuin se on muutettuna, kovaa tuulta ja keinuntaa koskevien vaatimusten soveltaminen ei ole jäsenvaltioiden mielestä asianmukaista, ne voivat soveltaa vaihtoehtoista lähestymistapaa, jolla varmistetaan tyydyttävä vakavuus. Tämän tueksi komissiolle olisi toimitettava todisteet, joilla vahvistetaan samanarvoisen turvallisuustason varmistaminen.

OLEMASSA OLEVAT A- ja B-LUOKAN ALUKSET

Kaikkien olemassa olevien A- ja B-luokan alusten on kaikissa lastitilanteissa täytettävä seuraavat vakavuusvaatimukset säiliöissä esiintyviä vapaita nestepintoja koskevan asianmukaisen korjauksen jälkeen IMO:n päätöslauselman A.749(18), sellaisena kuin se on muutettuna, 3.3 kohdan mukaisesti tai vastaavien määräysten mukaisesti.

a) Oikaisevan momenttivarren GZ-käyrän rajoittama pinta-ala ei saa olla vähemmän kuin i) 0,055 metriradiaania 30 asteen kallistuskulmaan asti; ii) 0,09 metriradiaania joko 40 asteen kallistuskulmaan asti tai vuotokulmaan eli siihen kallistuskulmaan asti, jossa kaikkien rungossa, ylärakenteissa tai kansirakennuksissa olevien aukkojen, joita ei voida sulkea säätiiviisti, alareunat joutuvat veden alle, jos tämä kulma on alle 40 astetta; iii) 0,03 metriradiaania 30 asteen ja 40 asteen kallistuskulmien välissä tai 30 asteen ja vuotokulman välissä, jos kyseinen kulma on alle 40 astetta.

b) Oikaisevan momenttivarren GZ on oltava vähintään 0,20 metriä kallistuskulmalla, joka on 30 astetta tai suurempi.

c) Sen kallistuskulman, jolla oikaiseva momenttivarsi GZ saavuttaa suurimman arvonsa, on oltava mieluiten yli 30, mutta ei kuitenkaan alle 25 astetta.

d) Poikittaisen alkuvaihtokeskuskorkeuden on oltava vähintään 0,15 metriä.

Edellä mainittujen vakavuusperusteiden noudattamista varmistettaessa on otettava huomioon ainakin IMO:n päätöslauselman A.749(18), sellaisena kuin se on muutettuna, 3.5.1.1 kohdassa luetellut lastitilanteet.

Kaikkien olemassa olevien A- ja B-luokan alusten on myös oltava IMO:n päätöslauselman A.749(18), sellaisena kuin se on muutettuna, 3.1.2.6 kohdan matkustaja-aluksia koskevien lisävaatimusten ja 3.2 kohdan kovaa tuulta ja keinuntaa koskevien vaatimusten mukaisia.

Jos IMO:n päätöslauselman A.749(18), sellaisena kuin se on muutettuna, kovaa tuulta ja keinuntaa koskevien vaatimusten soveltaminen ei ole jäsenvaltioiden mielestä asianmukaista, ne voivat soveltaa vaihtoehtoista lähestymistapaa, jolla varmistetaan tyydyttävä vakavuus. Tämän tueksi komissiolle olisi toimitettava todisteet, joilla vahvistetaan samanarvoisen turvallisuustason varmistaminen.

2 II-1/B-2/2 sääntö: Vedenpitävä osastoiminen

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

Jokaisen aluksen on oltava jaettu laipiokanteen asti vedenpitävillä laipioilla vedenpitäviin osastoihin, joiden suurin pituus lasketaan jäljempänä määritettyjen erityisvaatimusten mukaisesti.

Kyseisten vaatimusten sĳaan voidaan käyttää matkustaja-alusten osastoimista ja vakavuutta koskevia määräyksiä ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen (1960) II luvun osan B, sellaisena kuin yleissopimus esitetään IMO:n päätöslauselmassa A.265(VIII), vastineena, jos vaatimuksia sovelletaan kokonaisuudessaan.

Kaikkien muiden sisäisen rakenteen osien, jotka vaikuttavat aluksen osastoimisen tehokkuuteen, on oltava vedenpitäviä.

3 II-1/B-2/3 sääntö: Vuotopituus (R 4)

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

.1 Vuotopituus tietyssä kohdassa on se suurin osa aluksen pituudesta, keskipisteenä kyseinen kohta, joka voi täyttyä vedellä jäljempänä esitetyn täyttymää koskevan olettamuksen mukaisesti aluksen painumatta upporajaa syvemmälle.

.2 Jollei aluksessa ole yhtäjaksoista laipiokantta, voidaan jokaisen kohdan vuotopituus määrittää käyttämällä oletettua yhtäjaksoista upporajaa, joka ei millään kohdalla ole alle 76 millimetriä sen kannen yläpintaa alempana aluksen sivussa, johon kysymyksessä olevat laipiot sekä laidoitus ulottuvat vedenpitävinä.

.3 Jos osa oletetusta upporajasta on huomattavasti sen kannen alapuolella, johon laipiot ulottuvat, lippuvaltion hallinto voi myöntää rajoitettuja helpotuksia niiden laipion osien vedenpitävyyden osalta, jotka ovat upporajan yläpuolella ja välittömästi ylemmän kannen alapuolella.

4 II-1/B-2/4 sääntö: Osastojen sallittu pituus (R 6)

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

Osaston suurin sallittu pituus, sen keskipisteen ollessa missä kohdassa aluksen pituutta tahansa, saadaan vuotopituudesta kertomalla viimeksi mainittu sopivalla kertoimella, jota sanotaan osastoimistekĳäksi.

5 II-1/B-2/5 sääntö: Täyttymä (R 5)

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

II-1/B-2/3 säännössä tarkoitetuilla olettamuksilla tarkoitetaan upporajan alapuolella olevien tilojen täyttymiä.

Vuotopituutta määritettäessä oletetun keskitäyttymän on upporajan alapuolisissa tiloissa oltava II-1/B-2/8.3 säännön taulukossa esitetyn mukainen.

6 II-1/B-2/6 sääntö: Osastoimistekĳä

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:

Osastoimistekĳän on oltava:

1,0 kun aluksella on oikeus kuljettaa alle 400 henkilöä ja

1,0 kun aluksella on oikeus kuljettaa vähintään 400 henkilöä ja aluksen pituus on L< 55 ja

0,5 kun aluksella on oikeus kuljettaa vähintään 400 henkilöä.

Olemassa olevien B-luokan ro-ro-matkustaja-alusten on oltava tämän vaatimuksen mukaisia viimeistään II-1/B-2/8–2 säännön 2 kohdassa tarkoitettuna vaatimustenmukaisuuspäivänä.

OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN MUUT KUIN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:

Osastoimistekĳän on oltava: 1,0

7 II-1/B-2/7 sääntö: Alusten osastoimista koskevat erityisvaatimukset (R 7)

UUDET B-, C- ja D-LUOKAN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

.1 Jos vedenpitävät laipiot aluksen joissakin osissa ulottuvat ylempään kanteen kuin muualla aluksessa ja tätä laipioiden ulottuvuutta halutaan käyttää hyväksi vuotopituuksia laskettaessa, voidaan jokaista tällaista aluksen osaa varten käyttää erillisiä upporajoja sillä edellytyksellä, että .1 aluksen laidat on sen koko pituudelta ulotettu ylempää upporajaa vastaavaan kanteen ja kaikkien laidoituksessa olevien aukkojen tämän kannen alapuolella aluksen koko pituudelta katsotaan II-1/B-2/15 säännön tarkoittamassa mielessä olevan upporajan alapuolella; ja .2 kumpikin laipiokannen askelmaan rajoittuvista osastoista on oman upporajansa mukaisesti lasketun sallitun pituuden rajoissa, ja lisäksi niiden pituus yhteensä ei ole suurempi kuin alemman upporajan mukaisesti laskettu kaksinkertainen sallittu pituus.

.2 Osaston pituus voi olla II-1/B-2/4 säännön mukaisesti määritettyä sallittua pituutta suurempi, jos mikään toisiinsa rajoittuva osastopari, jolle kyseessä oleva osasto on yhteinen, ei ylitä yhteispituudeltaan vuotopituutta tai kaksinkertaista sallittua pituutta, pienemmän luvun mukaisesti.

.3 Poikittaisessa päälaipiossa saa olla syvennys, jos syvennyksen kaikki osat ovat niiden aluksen kummankin laidan pystysuorien pintojen sisäpuolella, joiden etäisyys laidoituksesta mitattuna kohtisuoraan keskiviivaa vastaan ylimmän osastoimisvesiviivan tasossa on viidesosa aluksen leveydestä. Jokainen näiden rajojen ulkopuolelle jäävä syvennyksen osa käsitellään askelmana 6 kohdan mukaisesti.

.4 Jos poikittaisessa päälaipiossa on syvennys tai askelma, on osastoimista määritettäessä tällaisen laipion sĳasta käytettävä vastaavaa tasolaipiota.

.5 Jos poikittaisessa vedenpitävässä pääosastossa on paikallinen osastointi ja lippuvaltion hallinnolle on näytetty toteen, että mistään oletetusta sivun vauriosta, jonka ulottuvuus pituussuunnassa on joko 3,0 metriä lisättynä kolmella prosentilla aluksen pituudesta tai 11,0 metriä tai kymmenen prosenttia aluksen pituudesta, sen mukaan mikä on vähemmän, ei ole seurauksena koko pääosaston täyttyminen vedellä, voidaan tällaisen osaston muutoin vaadittuun sallittuun pituuteen tehdä suhteellinen lisäys. Tällaisessa tapauksessa oletettu tehokas kantava tilavuus vahingoittumattomalla sivulla ei saa olla suurempi kuin sen on oletettu olevan vahingoittuneella sivulla. Tämän alakohdan mukainen lisäys voidaan tehdä ainoastaan, jos lisäys ei todennäköisesti estä noudattamasta II-1/B-2/8 sääntöä.

UUDET B-, C- ja D-LUOKAN ALUKSET:

.6 Poikittaisessa päälaipiossa saa olla askelma, jos se täyttää yhden seuraavista edellytyksistä: .1 kyseisen laipion erottamien kahden osaston yhdistetty pituus on korkeintaan joko 90 prosenttia vuotopituudesta tai kaksi kertaa sallittu pituus, lukuun ottamatta aluksia, joiden osastoimistekĳä on 1, jolloin kahden kyseisen osaston yhdistetty pituus ei saa olla enemmän kuin sallittu pituus; .2 on rakennettu askelman kaltainen lisäosasto, joka takaa saman turvallisuustason kuin tasolaipio; .3 osasto, jonka yli askelma ulottuu, ei saa olla pitempi kuin sallittu pituus, joka vastaa 76:ta millimetriä askelman alapuolella olevaa upporajaa.

.7 Aluksissa, joiden pituus on vähintään 100 metriä, yksi keulapiikin peräpuolella olevista poikittaisista päälaipioista on sĳoitettava sellaiselle etäisyydelle keulapystysuorasta, joka ei ole suurempi kuin sallittu pituus.

.8 Jos kahden toisiinsa rajoittuvan poikittaisen päälaipion tai niitä vastaavien tasolaipioiden välinen etäisyys tai laipioiden lähimpien askelmilla varustettujen osien kautta kulkevien poikittaisten tasojen välinen etäisyys on alle 3,0 metriä lisättynä kolmella prosentilla aluksen pituudesta tai 11,0 metriä tai kymmenen prosenttia aluksen pituudesta, sen mukaan, mikä on vähemmän, pidetään ainoastaan toista näistä laipioista osana aluksen osastoimista.

.9 Jos vaadittu osastoimistekĳä on 0,50, ei minkään kahden toisiinsa rajoittuvan osaston yhdistetty pituus saa ylittää vuotopituutta.

8 II-1/B-2/8 sääntö: Vahingoittuneen aluksen vakavuus (R 8)

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

.1.1 Vahingoittumattoman aluksen vakavuuden on kaikissa aluksen käyttöön liittyvissä olosuhteissa oltava riittävä kestämään vuodon loppuvaihe missä tahansa pääosastossa, jonka vaaditaan olevan vuotopituuden rajoissa.

.1.2 Jos kaksi toisiinsa rajoittuvaa pääosastoa on erotettu laipiolla, jossa on II-1/B-2/7 säännön 6.1 alakohdan mukaiset askelmat, vahingoittumattoman aluksen vakavuuden on oltava riittävä kestämään vuoto kyseisissä kahdessa toisiinsa rajoittuvassa osastossa.

.1.3 Jos vaadittu osastoimistekĳä on 0,50, on vahingoittumattoman aluksen vakavuuden oltava riittävä kestämään vuoto missä tahansa kahdessa toisiinsa rajoittuvassa osastossa.

.2.1 Edellä.1 alakohdassa määrätyt vaatimukset on määritettävä laskelmilla, jotka tehdään.3,.4 ja.6 kohdan mukaisesti ja joissa otetaan huomioon aluksen mittasuhteet ja suunnittelun erikoispiirteet sekä vahingoittuneiden osastojen sĳainti ja muoto. Näitä laskelmia suoritettaessa on aluksen edellytettävä olevan vakavuuden kannalta huonoimmissa oletettavissa olevissa käyttöolosuhteissa.

.2.2 Jos alukseen aiotaan rakentaa kansia, sisälaidoituksia tai pitkittäislaipioita, jotka ovat riittävän tiiviitä olennaisesti ehkäisemään veden virtausta, tämä on asianmukaisesti otettava huomioon laskelmissa.

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN ALUKSET, OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN MUUT KUIN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET, JOTKA ON RAKENNETTU 29 PÄIVÄNÄ HUHTIKUUTA 1990 TAI SEN JÄLKEEN:

.2.3 Vaurion jälkeisessä lopullisessa tilassa, kallistuman tasaamisen jälkeen, missä tähän on mahdollisuus, vaadittava vakavuus on määritettävä seuraavasti: .2.3.1 Positiivisella oikaisevan jäännösmomenttivarren käyrällä on oltava vähintään 15 asteen laajuus tasapainokulman jälkeen. Tämä laajuus voidaan vähentää 10 asteen vähimmäismäärään asti, jos laajuus oikaisevan momenttivarren käyrän alla on.2.3.2 alakohdassa määritetyn kaltainen, lisättynä suhteella 15/laajuus, missä laajuus on ilmaistu asteina. .2.3.2 Oikaisevan momenttivarren käyrän alapuolisen pinta-alan on oltava vähintään 0,015 metriradiaania, mitattuna tasapainokulmasta: .1 pienempään kulmaan kuin se, jossa kehittyvä vuoto tapahtuu; .2 pienempään kuin 22 asteen kulmaan (mitattuna pystyasennosta) yhden osaston täyttyessä, tai pienempään kuin 27 asteen kulmaan (mitattuna pystyasennosta) kahden toisiinsa rajoittuvan osaston täyttyessä samanaikaisesti. .2.3.3 Oikaiseva jäännösmomenttivarsi on saavutettava positiivisen vakavuuslaajuuden sisällä ottaen huomioon suurimman seuraavista kallistusmomenteista: .1 kaikkien matkustajien kerääntyminen yhdelle sivulle; .2 kaikkien taavetein laskettavien pelastusveneiden ja -lauttojen vesillelasku täydellä kuormalla yhdeltä sivulta; .3 tuulen paine; laskettuna kaavalla: Oikaiseva momenttivarsi ei kuitenkaan saa missään tilanteessa olla pienempi kuin 0,10 m. .2.3.4 Edellä.2.3.3 kohdassa esitettyjen kallistusmomenttien laskemiseksi tehdään seuraavat oletukset: .1 Matkustajien kerääntymismomentti: .1.1 neljä henkilöä neliömetrillä; .1.2 kunkin matkustajan paino 75 kg; .1.3 matkustajat on jaettava aluksen yhden sivun käytettävissä oleville kansialueille, missä kokoontumisasemat ovat, ja siten, että he muodostavat epäedullisimman kallistusmomentin. .2 Momentti, joka aiheutuu kaikkien taavetein laskettavien pelastusveneiden ja -lauttojen vesillelaskusta täydellä kuormalla yhdeltä sivulta: .2.1 kaikkien pelastusveneiden ja valmiusveneiden, jotka on sĳoitettu vahingoittuneen aluksen kallistuman puolelle, oletetaan olevan riippumassa aluksen sivulla täydessä kuormassa ja valmiina laskuun; .2.2 niiden pelastusveneiden osalta, jotka on tarkoitettu laskettavaksi alas täydellä kuormalla lastauskohdasta, on otettava huomioon suurin laskun aikainen kallistusmomentti; .2.3 täyteen kuormatun taavetein laskettavan pelastuslautan, joka on kiinnitetty jokaiseen vahingoittuneen aluksen kallistuman puoleisen sivun taavettiin, oletetaan olevan riippumassa aluksen sivulla valmiina laskuun; .2.4 henkilöt, jotka eivät ole sivulla riippuvissa hengenpelastuslaitteissa, eivät aiheuta lisäkallistus- tai lisäoikaisumomenttia; .2.5 aluksen kallistuneen sivun vastakkaisella puolella olevien hengenpelastuslaitteiden oletetaan olevan lastauskohdassa. .3 Tuulen paineesta johtuvat momentit: .3.1 B-luokka: sovelletaan 120 N/m2:n tuulen painetta; C- ja D-luokat: sovelletaan 80 N/m2:n tuulen painetta; .3.2 käytettävä ala on aluksen vesirajan yläpuolella oleva projisoitu tuulipinta vahingoittumattomassa tilassa; .3.3 momenttivarren on oltava vertikaalietäisyys vahingoittumatonta alusta vastaavan keskisyväyksen puolestavälistä tuulipinnan painopisteeseen.

.2.4 Suurehkon kehittyvän vuodon tapauksessa eli sen aiheuttaessa oikaisevan momenttivarren nopean 0,04 metrin tai suuremman vähenemisen, oikaisevan momenttivarren käyrän katsotaan päättyneen kulmassa, missä jatkuva vuoto tapahtuu, ja.2.3.1 ja.2.3.2 kohdassa tarkoitetun laajuuden ja pinta-alan pitäisi olla kyseisen kulman mitta.

.2.5 Tapauksissa, joissa kehittyvä vuoto on rajallinen eikä jatku vähentymättömänä vaan aiheuttaa hyväksyttävän hitaan oikaisevan 0,04 metriä pienemmän momenttivarren vähenemisen, käyrän jäännös voidaan osittain leikata olettamalla, että asteittain veden varaan joutunut tila on täyttynyt niin alusta alkaen.

.2.6 Vuotojen keskivaiheissa suurimman oikaisevan momenttivarren on oltava vähintään 0,05 metriä ja positiivisten oikaisevien momenttivarsien laajuuden on oltava vähintään 7 astetta. Kaikissa tapauksissa oletetaan olevan ainoastaan yksi repeämä rungossa ja ainoastaan yksi vapaa pinta.

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

.3 Vahingoittuneen aluksen vakavuuslaskelmissa on käytettävä seuraavia tilavuus- ja pintatäyttymän arvoja:



Tilat Täyttymä (%) Lastille ja varastoille varatut tilat 60 Asuntotilat 95 Koneistotilat 85 Nesteille tarkoitetut tilat 0 tai 95 (*1) ( *1 ) Käytetään sitä arvoa, joka aiheuttaa tiukemmat vaatimukset. Tiloissa, jotka sĳaitsevat lähellä vuodon aiheuttamaa vesiviivaa ja joissa ei ole sanottavasti asuntoja tai koneistoja tai joissa ei yleensä ole huomattavia määriä lastia tai varastoja, on oletettava olevan edellistä suuremmat pintatäyttymät.

.4 Vauriolla on oletettava olevan seuraava ulottuvuus: .1 pituussuunnassa: 3,0 metriä lisättynä kolmella prosentilla aluksen pituudesta tai 11,0 metriä tai 10 prosenttia aluksen pituudesta, sen mukaan mikä on vähemmän; .2 poikittaissuunnassa (mitattuna sisäänpäin aluksen laidasta kohtisuoraan keskiviivaa vastaan ylimmän osastoimislastiviivan tasossa): viidesosa aluksen leveydestä; ja .3 pystysuunnassa: perusviivasta ylöspäin rajoituksetta; .4 jos jostakin vauriosta, jonka ulottuvuus on pienempi kuin mitä.4.1,.4.2 ja.4.3 alakohdassa on määritetty, olisi seurauksena suurempi kallistuma tai suurempi vaihtokeskuskorkeuden menetys, on tällainen vaurio otettava huomioon laskelmissa.

.5 Vuodon aiheuttama epäsymmetrinen täyttyminen on pidettävä mahdollisimman pienenä tehokkailla järjestelyillä. Jos on välttämätöntä tasata suuria kallistuskulmia, on tähän käytettyjen laitteiden oltava mahdollisuuksien mukaan itsestään toimivia ja, jos aluksessa on laitteita vuotoveden johtamiseksi poikittaissuuntaan, on niiden säätölaitteita joka tapauksessa voitava käyttää laipiokannen yläpuolelta. Uusissa B-, C- ja D-luokan aluksissa kallistuskulma ei saa enimmillään täyttymisen jälkeen, mutta ennen tasaamista, ylittää 15:ttä astetta. Jos vuotoveden poikittaisjohtamislaitteet vaaditaan, ei kallistuman tasaamiseen kuluva aika saa olla pitempi kuin 15 minuuttia. Tarvittavat ohjeet poikittaisjohtamislaitteiden käytöstä on annettava aluksen päällikölle.

.6 Kun on kyse epäsymmetrisestä täyttymisestä, aluksen vahingoittumisen jälkeisen lopullisen tilan, sen jälkeen kun kallistuman tasaamistoimenpiteet on suoritettu, on oltava seuraavan mukainen: .1 symmetrisen täyttymisen tapauksessa jäljellä olevan vaihtokeskuskorkeuden on oltava positiivinen ja suuruudeltaan vähintään 50 millimetriä laskettuna vakiouppoumamenetelmällä; .2a jollei 6.2b kohdassa toisin määrätä, epäsymmetrisen täyttymisen tapauksessa ei kallistuskulma saa yhden osaston täyttymällä olla suurempi kuin 7 astetta B-luokan aluksille (uusille ja olemassa oleville) ja 12 astetta C- ja D-luokan aluksille (uusille). Kahden vierekkäisen osaston samanaikaisessa täyttymisessä olemassa oleville ja uusille B-luokan aluksille voidaan sallia 12 asteen kallistuma sillä edellytyksellä, että osastoimistekĳä ei aluksen missään täyttyvässä osassa ole suurempi kuin 0,50; .2b niiden olemassa olevien B-luokan muiden kuin ro-ro-matkustaja-alusten osalta, jotka on rakennettu ennen 29 päivää huhtikuuta 1990, epäsymmetrisen täyttymisen tapauksessa ei kulma saa olla suurempi kuin 7 astetta; poikkeustapauksissa hallinto voi kuitenkin sallia suuremman kallistuskulman epäsymmetrisen momentin takia, mutta missään tapauksessa loppukallistuskulma ei saa ylittää 15:ttä astetta; .3 upporaja ei saa missään tapauksessa painua vedenpinnan alle täyttymän loppuvaiheessa. Jos on otaksuttavissa, että upporaja voi painua vedenpinnan alle täyttymän jossakin välivaiheessa, voi lippuvaltion hallinto vaatia sellaisia tutkimuksia ja järjestelyjä, joita se pitää välttämättöminä aluksen turvallisuuden kannalta.

.7 Aluksen päällikölle on annettava ne tiedot, jotka ovat tarpeen vahingoittumattoman aluksen vakavuuden pitämiseksi käyttöolosuhteissa riittävän suurena kestämään kriittisen vaurion. Aluksissa, joissa vuotoveden poikittaisjohtamislaitteet ovat tarpeen, on aluksen päällikölle annettava tiedot niistä vakavuustiloista, joihin kallistumalaskelmat perustuvat, ja kiinnitettävä hänen huomiotaan siihen, että aluksen vaurioituessa epäedullisemmissa olosuhteissa seurauksena voi olla liian suuri kallistuma.

.8 Edellä.7 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin, joiden avulla aluksen päällikkö kykenee pitämään vahingoittumattoman aluksen vakavuuden riittävän suurena, on sisällyttävä tieto, joka osoittaa aluksen painopisteen suurimman sallitun korkeuden kölistä (KG) tai vaihtoehtoisesti pienimmän sallitun vaihtokeskuskorkeuden (GM), syväyksien tai uppoumien vaihteluvälille, joka on riittävä kaikissa aluksen käyttöön liittyvissä olosuhteissa. Tiedon on osoitettava eri viippauksien vaikutus ottaen huomioon toiminnalliset rajat.

.9 Jokaisessa aluksessa on oltava selvästi merkityt syväysasteikot keulassa ja perässä. Siinä tapauksessa, että syväysmerkinnät eivät sĳaitse paikassa, josta ne voidaan helposti lukea, tai jos tietyn liikenteen toiminnalliset pakottavat syyt tekevät syväysmerkintöjen lukemisen vaikeaksi, aluksella on myös oltava luotettava syväyksen toteamisjärjestelmä, jonka avulla keulan ja perän syväykset voidaan määrittää.

.10 Aluksen lastaamisen jälkeen ja ennen lähtöä päällikön on määritettävä aluksen viippaus ja vakavuus sekä varmistettava ja kirjattava, että alus vastaa asiaa koskevien sääntöjen vakavuusperusteita. Aluksen vakavuuden määrittäminen on aina tehtävä laskemalla. Tähän voidaan käyttää elektronista lastaus- ja vakavuustietokonetta tai samanarvoista menetelmää.

.11 Lippuvaltion hallinto ei saa myöntää minkäänlaisia helpotuksia vahingoittuneen aluksen vakavuusvaatimuksiin, ellei osoiteta, että sellainen vahingoittumattoman aluksen vaihtokeskuskorkeus, joka vastaisi näitä vaatimuksia kaikissa käyttöolosuhteissa, on liian suuri aluksen aiotussa käytössä.

.12 Vahingoittuneen aluksen vakavuusvaatimuksiin myönnetään helpotuksia vain poikkeustapauksissa ja sillä edellytyksellä, että lippuvaltion hallinnolle näytetään toteen, että aluksen mittasuhteet, järjestelyt ja muut ominaisuudet ovat vahingoittumisen jälkeisen vakavuuden kannalta parhaat mahdolliset, jotka voidaan käytännössä ja kohtuudella hyväksyä erityisolosuhteissa.

8–1 II-1/B-2/8–1 sääntö: Vahingoittuneiden ro-ro-matkustaja-alusten vakavuus (R 8–1)

OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:

.1 Olemassa olevien B-luokan ro-ro-matkustaja-alusten osalta on noudatettava II-1/B-2/8 sääntöä viimeistään päivänä, jona suoritetaan ensimmäinen määräaikainen katsastus jäljempänä esitetyn vaatimustenmukaisuuspäivän jälkeen A/AMax-arvon mukaisesti, joka on määritelty meriturvallisuuskomitean kiertokirjeen MSC/Circ.574 (”Calculation Procedure to Assess the Survivability Characteristics of Existing Ro-Ro Passenger Ships When Using a Simplified Method Based Upon Resolution A.265(VIII)”) liitteessä.



A/Amax-arvo: Vaatimustenmukaisuuspäivä: alle 85 % 1 päivä lokakuuta 1998 85 % tai enemmän, mutta alle 90 % 1 päivä lokakuuta 2000 90 % tai enemmän, mutta alle 95 % 1 päivä lokakuuta 2002 95 % tai enemmän, mutta alle 97,5 % 1 päivä lokakuuta 2004 97,5 % tai enemmän 1 päivä lokakuuta 2005

8–2 II-1/B-2/8–2 sääntö: Vähintään 400 henkilöä kuljettavia ro-ro-matkustaja-aluksia koskevat erityisvaatimukset (R 8–2)

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:

Sen estämättä, mitä II-1/B-2/8 ja II-1/B-2/8–1 säännössä määrätään:

.1 uusien ro-ro-matkustaja-alusten, joilla on oikeus kuljettaa vähintään 400 henkilöä, on oltava II-1/B-2/8 säännön.2.3 kohdan määräysten mukaisia oletettaessa, että vaurio voi olla missä kohdassa tahansa aluksen pituutta L; ja

.2 olemassa olevien ro-ro-matkustaja-alusten, joilla on oikeus kuljettaa vähintään 400 henkilöä, on oltava 1 kohdan vaatimusten mukaisia viimeistään päivänä, jona on suoritettava ensimmäinen määräaikainen katsastus.2.1,.2.2 tai.2.3 alakohdassa esitetyn vaatimustenmukaisuuspäivän jälkeen, myöhäisimmän ajankohdan mukaisesti: .2.1



A/Amax-arvo: Vaatimustenmukaisuuspäivä: alle 85 % 1 päivä lokakuuta 1998 85 % tai enemmän, mutta alle 90 % 1 päivä lokakuuta 2000 90 % tai enemmän, mutta alle 95 % 1 päivä lokakuuta 2002 95 % tai enemmän, mutta alle 97,5 % 1 päivä lokakuuta 2004 97,5 % tai enemmän 1 päivä lokakuuta 2010 .2.2 Kuljetettavien henkilöiden sallittu määrä:



1 500 tai enemmän 1 päivä lokakuuta 2002 1 000 tai enemmän, mutta alle 1 500 1 päivä lokakuuta 2006 600 tai enemmän, mutta alle 1 000 1 päivä lokakuuta 2008 400 tai enemmän, mutta alle 600 1 päivä lokakuuta 2010 .2.3 Aluksen ikä on 20 vuotta tai enemmän: missä aluksen iällä tarkoitetaan aikaa, joka on laskettu päivästä, jona köli laskettiin, tai päivästä, jona alus oli vastaavassa rakennusvaiheessa, tai päivästä, jona alus muutettiin ro-ro-matkustaja-alukseksi.

8–3 II-1/B-2/8–3 sääntö: Vähintään 400 henkilöä kuljettavia matkustaja-aluksia, muita kuin ro-ro-matkustaja-aluksia, koskevat erityisvaatimukset

B-, C- JA D-LUOKAN ALUKSET, JOTKA ON RAKENNETTU 1 PÄIVÄNÄ TAMMIKUUTA 2003 TAI SEN JÄLKEEN (MUUT KUIN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET)

Sen estämättä, mitä II-I/B-2/8 säännössä määrätään, on matkustaja-alusten (muiden kuin ro-ro-matkustaja-alusten), joilla on oikeus kuljettaa vähintään 400 henkilöä, oltava II-1/B-2/8 säännön 2.3 ja 2.6 alakohdan vaatimusten mukaisia oletettaessa, että vaurio voi olla missä kohdassa tahansa aluksen pituutta L.

9 II-1/B-2/9 sääntö: Soppi- ja koneistotilan laipiot (R 10)

UUDET B-, C- JA D-LUOKAN SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

.1 Keulasoppi- tai törmäyslaipio on asennettava ja sen on ulotuttava vedenpitävänä laipiokanteen saakka. Tämä laipio on sĳoitettava niin, että sen etäisyys keulapystysuorasta on vähintään 5 prosenttia aluksen pituudesta ja korkeintaan 3 metriä lisättynä viidellä prosentilla aluksen pituudesta.

.2 Jos mikä tahansa vesiviivan alapuolella oleva aluksen osa ulottuu keulapystysuoran etupuolelle, kuten keulabulbi, on 1 kohdassa määritellyt etäisyydet mitattava pisteestä, joka on .1 tällaisen ulokkeen puolivälissä; tai .2 1,5 prosenttia aluksen pituudesta keulapystysuoran etupuolella; tai .3 3 metriä keulapystysuorasta eteenpäin sen mitan mukaan, joka on lyhin.

.3 Jos aluksessa on pitkä keulakoroke, on keulasoppi- tai törmäyslaipion jatkuttava säätiiviinä seuraavaan laipiokannen yläpuolella olevaan täyteen kanteen. Jatkeen asennuksen on poissuljettava se mahdollisuus, että keulaportti vaurioittaisi jatketta vaurioituessaan tai irrotessaan.

.4 Edellä.3 kohdassa tarkoitetun jatkeen ei tarvitse olla suoraan alapuolella olevan laipion yläpuolella, jos kaikki jatkeen osat eivät sĳaitse 1 tai 2 kohdassa määritetyn eturajan etupuolella. Kuitenkin olemassa olevissa B-luokan aluksissa: .1 joissa kalteva lastausramppi on osa laipiokannen yläpuolelle ulottuvan törmäyslaipion jatkeesta, se rampin osa, joka on ylempänä kuin 2,3 metriä laipiokannen yläpuolella, saa ulottua korkeintaan 1,0 metriä.1 ja.2 kohdassa määritettyjen eturajojen etupuolelle; .2 joissa nykyinen ramppi ei ole vaatimusten mukainen siten, että se voitaisiin hyväksyä törmäyslaipion jatkeeksi, ja joissa rampin sĳainti estää kyseisen jatkeen sĳoittamisen.1 tai.2 kohdassa määritettyjen rajojen mukaisesti, jatke voi olla.1 tai.2 kohdassa määritetyn takarajan takana tiettyjen rajojen sisällä. Takarajan takana olevan rajan olisi oltava riittävä ainoastaan sen varmistamiseksi, että rampille jää tilaa. Törmäyslaipion jatkeen on avauduttava eteenpäin, ja sen on oltava.3 kohdan vaatimusten mukainen, ja jatkeen asennuksen on poissuljettava se mahdollisuus, että ramppi vaurioittaisi jatketta vaurioituessaan tai irrotessaan.

.5 Ramppeja, jotka eivät ole edellä mainittujen vaatimusten mukaisia, ei pidetä törmäyslaipion jatkeena.

.6 Aluksessa on oltava peräsoppilaipio sekä laipiot, jotka erottavat koneistotilan sen keula- ja peräpuolella olevista lasti- ja matkustajatiloista, ja ne on tehtävä vedenpitäviksi laipiokanteen saakka. Peräsoppilaipio voi kuitenkin päättyä laipiokannen alapuolella, jollei aluksen turvallisuus osastoimisen suhteen siten heikkene.

.7 Akselihylsät on joka tapauksessa sĳoitettava vedenpitäviin tiloihin. Tiivistysholkki on sĳoitettava vedenpitävään akselitunneliin tai muuhun akselihylsäosastosta erotettuun vedenpitävään tilaan, jonka tilavuus on sellainen, että sen täyttyminen tiivistysholkin kautta tapahtuvasta vuodosta ei aiheuta upporajan painumista veden alle.

10 II-1/B-2/10 sääntö: Kaksoispohjat (R 12)

UUDET B-, C- ja D-LUOKAN ALUKSET SEKÄ OLEMASSA OLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:

.1 Aluksiin, joiden pituus on alle 50 metriä, on rakennettava kaksoispohja keulasoppilaipiosta peräsoppilaipioon, jos tämä on aluksen rakenteeseen ja asianmukaiseen toimintaan nähden käytännöllistä ja mahdollista.

.2 Aluksiin, joiden pituus on vähintään 50 metriä mutta alle 61 metriä, on rakennettava kaksoispohja vähintään koneistotilasta keulasoppilaipioon tai niin lähelle sitä kuin on käytännössä mahdollista.

.3 Aluksiin, joiden pituus on vähintään 61 metriä mutta alle 76 metriä, on rakennettava kaksoispohja vähintään koneistotilan ulkopuolelle ja sen on ulotuttava keula- ja peräsoppilaipioihin saakka tai niin lähelle niitä kuin on käytännössä mahdollista.

.4 Aluksiin, joiden pituus on vähintään 76 metriä, on rakennettava kaksoispohja keskiosaan ja sen on ulotuttava keula- ja peräsoppilaipioon saakka tai niin lähelle niitä kuin on käytännössä mahdollista.

.5 Jos kaksoispohja vaaditaan, sen on täytettävä korkeuden osalta hyväksytyn laitoksen standardit ja sisäpohjan on ulotuttava aluksen kylkiin saakka niin, että se suojaa pohjaa kuvun taipeeseen asti. Suojaus katsotaan riittäväksi, jos kaksoispohjan reunalevyn ulkosyrjän ja kupulevyn leikkausviiva ei missään kohdassa ole sen vaakasuoran tason alapuolella, joka kulkee nollakaaren ja sen poikittaisen diagonaaliviivan leikkauspisteen kautta, joka on vedetty 25 asteen kulmassa perusviivaa vastaan pisteestä, jonka etäisyys aluksen keskiviivasta on puoli mallileveyttä.

.6 Pienet kaivot, jotka on rakennettu kaksoispohjan lastisuojien yms. tyhjennystä varten, eivät saa ulottua syvemmälle kuin on välttämätöntä. Missään tapauksessa kaivon syvyys ei saa olla suurempi kuin kaksoispohjan korkeus keskiviivalla vähennettynä 460 millimetrillä, eikä kaivo myöskään saa ulottua.5 kohdassa mainitun vaakasuoran tason alapuolelle. Ulkopohjaan saakka ulottuva kaivo sallitaan kuitenkin akselitunnelin peräpäässä. Lippuvaltion hallinto voi sallia muitakin kaivoja (esimerkiksi voiteluöljykaivoja pääkoneiden alla), jos se katsoo, että nämä järjestelyt antavat yhtä hyvän suojan kuin II-1/B-2/10 säännön mukainen kaksoispohja.

.7 Kaksoispohjaa ei tarvitse rakentaa kooltaan kohtalaisiin vedenpitäviin osastoihin, joita käytetään yksinomaan nesteiden kuljetukseen, jos aluksen turvallisuus pohja- tai kylkivaurion sattuessa ei lippuvaltion hallinnon mielestä täten heikkene.

.8 Sen estämättä, mitä tämän II-1/B-2/10 säännön.1 kohdassa määrätään, lippuvaltion hallinto voi olla vaatimatta kaksoispohjaa sellaiseen aluksen osaan, joka on osastoitu käyttämällä osastoimistekĳää, joka on korkeintaan 0,5, jos se katsoo, että kaksoispohjan rak