2014O0060 — FI — 02.11.2015 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B EUROOPAN KESKUSPANKIN SUUNTAVIIVAT (EU) 2015/510, annettu 19 päivänä joulukuuta 2014, eurojärjestelmän rahapolitiikan kehyksen täytäntöönpanosta (yleisasiakirjasuuntaviivat) (EKP/2014/60) (uudelleenlaadittu) (EUVL L 091 2.4.2015, s. 3)

Muutettu:









▼B

▼M2

EUROOPAN KESKUSPANKIN SUUNTAVIIVAT (EU) 2015/510,

annettu 19 päivänä joulukuuta 2014,

eurojärjestelmän rahapolitiikan kehyksen täytäntöönpanosta (yleisasiakirjasuuntaviivat) (EKP/2014/60)

▼B

(uudelleenlaadittu)







EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 127 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan, ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 3.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan ja 9.2, 12.1, 14.3 ja 18.2 artiklan sekä 20 artiklan ensimmäisen kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Suuntaviivoja EKP/2011/14 ( 1 ) on muutettu merkittävästi. Koska suuntaviivoihin on tehtävä vielä muita muutoksia, ne olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. (2) Yhteisen rahapolitiikan saavuttaminen edellyttää niiden keinojen, välineiden ja menettelyiden määrittelyä, joita Euroopan keskuspankista (EKP) ja niiden jäsenvaltioiden kansallisista keskuspankeista, joiden rahayksikkö on euro (jäljempänä ’kansalliset keskuspankit’), koostuva eurojärjestelmä käyttää pannakseen rahapolitiikan yhdenmukaisesti täytäntöön jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro. (3) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) 3.1 artiklan mukaan Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) ensisijaisena tavoitteena on pitää yllä hintatason vakautta, ja sen perustehtäviin kuuluu unionin rahapolitiikan määritteleminen ja toteuttaminen sekä valuuttamarkkinatoimien suorittaminen mainitun sopimuksen 219 artiklan mukaisesti. (4) Eurojärjestelmän yleinen viitekehys perustuu EKPJ:n perussäännössä oleviin määräyksiin. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 1 kohdan ja EKPJ:n perussäännön vastaavien määräysten mukaan eurojärjestelmän edellytetään toimivan tiettyjen periaatteiden mukaan, mukaan lukien vapaaseen kilpailuun perustuvan avoimen markkinatalouden periaate, joka suosii voimavarojen tehokasta kohdentamista. (5) Siltä osin kuin on mahdollista ja tarkoituksenmukaista, ja jos toiminnan tehokkuuden varmistaminen sitä edellyttää, EKP käyttää kansallisia keskuspankkeja eurojärjestelmän tehtäviin kuuluvien operaatioiden toteuttamiseen EKPJ:n perussäännön 12.1 artiklan mukaista hajauttamisperiaatetta noudattaen ja EKPJ:n perussäännön 14.3 artiklassa määrättyjen ehtojen mukaisesti. (6) EKPJ:n perussäännön 12.1 artiklan valossa EKP:llä on toimivalta määritellä unionin yhteinen rahapolitiikka ja antaa tarvittavat suuntaviivat sen täytäntöön panemiseksi. EKPJ:n perussäännön 14.3 artiklan mukaisesti kansallisilla keskuspankeilla on velvollisuus toimia näiden suuntaviivojen mukaisesti. Nämä suuntaviivat on sen vuoksi osoitettu eurojärjestelmälle. Kansalliset keskuspankit panevat täytäntöön näissä suuntaviivoissa kuvatut säännöt sopimus- tai sääntelyjärjestelyin. Vastapuolten edellytetään noudattavan näitä sääntöjä, sellaisina kuin kansalliset keskuspankit ovat panneet ne täytäntöön näissä sopimuksissa tai sääntelyssä. (7) EKPJ:n perussäännön 18.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan eurojärjestelmä voi toimia rahoitusmarkkinoilla joko ostamalla ja myymällä suoraan (avistakauppana tai termiinikauppana) taikka takaisinostosopimuksin ja antamalla tai ottamalla lainaksi euromääräisiä tai muun valuutan määräisiä saatavia ja siirtokelpoisia arvopapereita sekä jalometalleja. EKPJ:n perussäännön 18.1 artiklan toisen luetelmakohdan mukaan eurojärjestelmä voi tehdä luottotoimia luottolaitosten ja muiden markkinaosapuolten kanssa. (8) Rahapolitiikan täytäntöönpanon yhteydessä eurojärjestelmä käyttää seuraavia rahapolitiikan keinoja: se suorittaa avomarkkinaoperaatioita, tarjoaa vastapuolten käyttöön maksuvalmiusjärjestelmän ja edellyttää, että luottolaitokset pitävät vähimmäisvarantoja eurojärjestelmässä olevilla tileillä. (9) Tavoitteidensa saavuttamista varten eurojärjestelmällä on avomarkkinaoperaatioiden toteuttamiseksi käytettävissään joukko välineitä, joita ovat käänteisoperaatiot, suorat kaupat, EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku, rahapoliittiset valuuttaswapit ja määräaikaistalletusten kerääminen. Näiden avomarkkinaoperaatioiden toteuttamiseen käytettävien välineiden tarkoituksena on varmistaa rahamarkkinoiden sujuva toiminta ja auttaa pankkeja täyttämään likviditeettitarpeensa kitkattomasti ja hallitusti. (10) Eurojärjestelmän käytössä olevia, maksuvalmiusjärjestelmään kuuluvia välineitä ovat maksuvalmiusluotto ja talletusmahdollisuus, joiden avulla pyritään lisäämään tai vähentämään yön yli -likviditeettiä, viestimään rahapolitiikan linjasta ja rajaamaan yön yli -rahamarkkinakorkojen liikkeitä. (11) Eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmällä pyritään pääasiassa seuraaviin rahapoliittisiin päämääriin: a) rahamarkkinakorkojen vakauttaminen siten, että kannustetaan laitoksia hillitsemään likviditeetin tilapäisten vaihteluiden vaikutuksia keskiarvoistamisen avulla ja b) rakenteellisen keskuspankkirahoituksen tarpeen luominen tai lisääminen, mikä parantaa eurojärjestelmän kykyä toimia tehokkaasti likviditeetin tarjoajana. Eurojärjestelmän vähimmäisvarantojärjestelmän oikeudellisista puitteista määrätään EKPJ:n perussäännön 19 artiklassa, neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2531/98 ( 2 ) ja Euroopan keskuspankin asetuksessa (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9) ( 3 ). (12) Tarkoituksensa, säännöllisyytensä ja menettelyjensä mukaan eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatiot voidaan jakaa neljään luokkaan: a) perusrahoitusoperaatiot, b) pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot, c) hienosäätöoperaatiot ja d) rakenteelliset operaatiot. (13) Perusrahoitusoperaatiot ovat eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatioiden luokka, ja niillä on keskeinen asema pyrittäessä säätelemään korkoja, hallitsemaan markkinoiden likviditeettiä ja viestimään rahapolitiikan linjasta. (14) Pitempiaikaisilla rahoitusoperaatioilla pyritään tarjoamaan vastapuolille likviditeettiä, jonka maturiteetti on pitempi kuin perusrahoitusoperaatioissa. Pitempiaikaisilla rahoitusoperaatioilla eurojärjestelmä ei yleensä pyri antamaan signaaleja markkinoille, minkä vuoksi sillä on niissä yleensä hinnanottajan rooli. (15) Hienosäätöoperaatioita toteutetaan tarpeen mukaan markkinoiden likviditeetin hallitsemiseksi ja korkojen säätelemiseksi, erityisesti markkinoiden likviditeetin odottamattomista vaihteluista johtuvien korkovaikutusten tasaamiseksi. Erityiset hienosäätöoperaatiot mukautetaan kulloiseenkin kaupantekotapaan ja niihin erityistavoitteisiin, joihin operaatioilla pyritään. (16) Rakenteellisia operaatioita voidaan toteuttaa milloin tahansa, kun eurojärjestelmän rakenteellista asemaa rahoitussektoriin nähden on tarpeen mukauttaa. (17) Eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistön täytäntöönpanossa olisi varmistettava, että laaja vastapuolten joukko voi osallistua yhdenmukaisin kelpoisuusehdoin. Näiden ehtojen määrittelyllä turvataan vastapuolten tasavertainen kohtelu kaikissa jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro, ja varmistetaan, että vastapuolet täyttävät tietyt vakavaraisuuden arviointiin liittyvät ja toiminnalliset vaatimukset. (18) Eurojärjestelmän suojaamiseksi vastapuoliriskiltä EKPJ:n perussäännön 18.1 artiklan toisessa luetelmakohdassa määrätään, että kun eurojärjestelmä tekee luottotoimia luottolaitosten ja muiden markkinaosapuolien kanssa, vakuuksien on oltava riittävät. (19) Vastapuolten tasavertaisen kohtelun turvaamiseksi sekä toiminnan tehokkuuden ja avoimuuden parantamiseksi omaisuuserien on täytettävä tietyt yhdenmukaistetut ehdot kaikissa jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro, jotta ne voidaan hyväksyä vakuudeksi eurojärjestelmän luotto-operaatioissa. (20) Eurojärjestelmä on luonut yhteisen kehikon vakuuskelpoisille omaisuuserille, jotta kaikki eurojärjestelmän luotto-operaatiot voidaan toteuttaa yhdenmukaisella tavalla panemalla nämä suuntaviivat täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro. Vakuuskelpoisten omaisuuserien yhteinen kehikko kattaa jälkimarkkinakelpoiset ja ei-jälkimarkkinakelpoiset omaisuuserät, jotka täyttävät eurojärjestelmän määrittelemät yhdenmukaiset kelpoisuusvaatimukset. Lähes kaikkia toisessa jäsenvaltiossa olevia vakuuskelpoisia omaisuuseriä voidaan käyttää vakuutena kirjeenvaihtajakeskuspankkimallin välityksellä, ja kun kyse on jälkimarkkinakelpoisista omaisuuseristä, ETA-maassa sijaitsevien hyväksyttyjen arvopaperikaupan selvitysjärjestelmien välisten hyväksyttyjen linkkien välityksellä, tai tällaisten hyväksyttyjen linkkien ja kirjeenvaihtajakeskuspankkimallin välityksellä. (21) Eurojärjestelmä tarjoaa päivänsisäistä luottoa maksettavien ja vastaanotettavien maksujen kirjaamisen ajoituseroista johtuvien likviditeettivajeiden tasaamiseksi. Kuten suuntaviivojen EKP/2012/27 ( 4 ) 12 artiklassa ja liitteessä III on säädetty, päivänsisäisen luoton myöntämisen edellytyksenä olevalle vakuudelle asetetaan samat ehdot kuin vakuuskelpoisille omaisuuserille neljännessä osassa. (22) Kaikkiin eurojärjestelmän luotto-operaatioissa vakuuskelpoisiin omaisuuseriin sovelletaan erityisiä riskienhallintamenetelmiä eurojärjestelmän suojaamiseksi taloudellisilta menetyksiltä tilanteissa, joissa sen saama vakuus on realisoitava vastapuolen laiminlyönnin vuoksi. Vakuuskelpoisten omaisuuserien on täytettävä eurojärjestelmän luottokelpoisuusvaatimukset, jotka on määritelty eurojärjestelmän luottokelpoisuuden arviointikehikon (Eurosystem credit assessment framework, ECAF) säännöissä. (23) EKP määrää neuvoston asetuksen (EY) N:o 2532/98 ( 5 ), Euroopan keskuspankin asetuksen (EY) N:o 2157/1999 (EKP/1999/4) ( 6 ), asetuksen (EY) N:o 2531/98 ja asetuksen (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9) mukaisesti seuraamuksia laitoksille, jotka eivät noudata vähimmäisvarantovelvoitteiden soveltamista koskevista EKP:n asetuksista ja päätöksistä johtuvia velvoitteitaan. Jos vähimmäisvarantovelvoitteiden rikkominen on vakava, eurojärjestelmä voi myös tilapäisesti sulkea vastapuolen pois avomarkkinaoperaatioista. (24) Eurojärjestelmä voi asianomaisen kansallisen keskuspankin tai EKP:n soveltamien sopimus- tai sääntelyjärjestelyjen mukaisesti määrätä taloudellisia sanktioita taikka sulkea vastapuolen tilapäisesti pois avomarkkinaoperaatioista tai maksuvalmiusjärjestelmästä, jos vastapuoli jättää noudattamatta näiden suuntaviivojen mukaisia, kansallisen keskuspankin tai EKP:n soveltamista sopimus- tai sääntelyjärjestelyistä johtuvia velvoitteitaan. (25) Asianomaisen kansallisen keskuspankin tai EKP:n soveltamien sopimus- tai sääntelyjärjestelyjen mukaisesti eurojärjestelmä voi myös sulkea vastapuolen tilapäisesti, osittain tai kokonaan pois avomarkkinaoperaatioista tai maksuvalmiusjärjestelmästä varovaisuussyistä tai vastapuolen laiminlyötyä velvoitteitaan. Eurojärjestelmä voi myös varovaisuussyistä hylätä omaisuuserät, joita tietyt vastapuolet ovat toimittaneet vakuuskäyttöön eurojärjestelmän luotto-operaatioita varten, tai rajoittaa tällaisten omaisuuserien käyttöä tai soveltaa niihin lisäaliarvostusta. (26) Kaikkien sopimus- tai sääntelyjärjestelyjen, joita kansallinen keskuspankki soveltaa vastapuoliinsa, tulisi sisältää yhteiset vähimmäisvaatimukset, joiden tarkoituksena on varmistaa yhteisen rahapolitiikan soveltaminen ehdoin ja edellytyksin, jotka eivät olennaisesti poikkea toisistaan jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro, sekä katsoo seuraavaa: ON HYVÄKSYNYT NÄMÄ SUUNTAVIIVAT:







SISÄLLYS ENSIMMÄINEN OSA – KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT TOINEN OSA – EUROJÄRJESTELMÄN RAHAPOLITIIKAN KEINOT, OPERAATIOT, VÄLINEET JA MENETTELYT I OSASTO – Avomarkkinaoperaatiot 1 luku – Avomarkkinaoperaatioiden kuvaus 2 luku – Avomarkkinaoperaatioiden luokat 3 luku – Avomarkkinaoperaatioissa käytettävät välineet II OSASTO – Maksuvalmiusjärjestelmä 1 luku – Maksuvalmiusluotto 2 luku – Talletusmahdollisuus III OSASTO – Eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin sovellettavat menettelyt 1 luku – Huutokaupat ja kahdenväliset kaupat eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatioissa 1 jakso – Huutokaupat 2 jakso – Huutokauppojen toteutusvaiheet 1 alajakso – Huutokaupoista ilmoittaminen 2 alajakso – Huutokauppatarjousten valmisteluun ja tekoon liittyvät vastapuolien toimenpiteet 3 alajakso – Huutokaupassa jaettava määrä 4 alajakso – Huutokauppojen tuloksista ilmoittaminen 3 jakso – Kahdenväliset kaupat eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatioissa 2 luku – Eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa käytettävät selvitysmenettelyt KOLMAS OSA – HYVÄKSYTTÄVÄT VASTAPUOLET NELJÄS OSA – VAKUUSKELPOISET OMAISUUSERÄT I OSASTO – Yleiset periaatteet II OSASTO – Jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien vakuuskelpoisuusvaatimukset ja luottokelpoisuusvaatimukset 1 luku – Jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien vakuuskelpoisuusvaatimukset 1 jakso – Jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien yleiset kelpoisuusvaatimukset 2 jakso – Eräitä jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä koskevat erityiset kelpoisuusvaatimukset 1 alajakso – Omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskevat erityiset kelpoisuusvaatimukset 2 alajakso – Erityiset kelpoisuusvaatimukset joukkolainoille, joiden vakuutena on omaisuusvakuudellisia arvopapereita 3 alajakso – Eurojärjestelmän liikkeeseen laskemia velkasitoumuksia koskevat erityiset kelpoisuusvaatimukset 2 luku – Eurojärjestelmän luottokelpoisuusvaatimukset jälkimarkkinakelpoisille omaisuuserille III OSASTO – Ei-jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien vakuuskelpoisuusvaatimukset ja luottokelpoisuusvaatimukset 1 luku – Ei-jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien vakuuskelpoisuusvaatimukset 1 jakso – Lainasaamisten vakuuskelpoisuusvaatimukset 2 jakso – Määräaikaistalletuksia koskevat kelpoisuusvaatimukset 3 jakso – Asuntolainavakuudellisia vähittäismarkkinavelkainstrumentteja (RMBD) koskevat kelpoisuusvaatimukset 4 jakso – DECC-velkainstrumentteja koskevat kelpoisuusvaatimukset 2 luku – Eurojärjestelmän luottokelpoisuusvaatimukset ei-jälkimarkkinakelpoisille omaisuuserille 1 jakso – Eurojärjestelmän luottokelpoisuusvaatimukset lainasaamisille 2 jakso – Asuntolainavakuudellisia vähittäismarkkinavelkainstrumentteja (RMBD) koskevat eurojärjestelmän luottokelpoisuusvaatimukset 3 jakso – DECC-velkainstrumentteja koskevat eurojärjestelmän luottokelpoisuusvaatimukset IV OSASTO – Jälkimarkkinakelpoisille ja ei-jälkimarkkinakelpoisille omaisuuserille annetut takaukset V OSASTO – Eurojärjestelmän luottokelpoisuuden arviointikehikko vakuuskelpoisille omaisuuserille VI OSASTO – Jälkimarkkinakelpoisten ja ei-jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien riskienhallinta- ja arvostuskehikko 1 luku – Jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavat riskienhallintamenetelmät 2 luku – Ei-jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavat riskienhallintamenetelmät 3 luku – Jälkimarkkinakelpoisia ja ei-jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä koskevat arvostussäännöt VII OSASTO – Muiden kuin euromääräisten vakuuksien hyväksyminen poikkeustilanteissa VIII OSASTO – Vakuuskelpoisten omaisuuserien käyttöä koskevat säännöt IX OSASTO – Vakuuskelpoisten omaisuuserien rajat ylittävä käyttö VIIDES OSA – SEURAAMUKSET VASTAPUOLIVELVOITTEIDEN NOUDATTAMATTA JÄTTÄMISESTÄ KUUDES OSA – HARKINNANVARAISET TOIMENPITEET SEITSEMÄS OSA – EUROJÄRJESTELMÄN RAHAPOLIITTISIIN OPERAATIOIHIN LIITTYVÄT YHTEISIÄ OMINAISUUKSIA KOSKEVAT LISÄVÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1 luku – Kaikkiin rahapoliittisia operaatioita koskeviin järjestelyihin sovellettavat yhteisiä ominaisuuksia koskevat lisävähimmäisvaatimukset 2 luku – Takaisinostosopimuksiin ja vakuudellisiin lainasopimuksiin sovellettavat yhteisiä ominaisuuksia koskevat lisävähimmäisvaatimukset 3 luku – Yksinomaan takaisinostosopimuksiin sovellettavat yhteisiä ominaisuuksia koskevat lisävähimmäisvaatimukset 4 luku – Yksinomaan vakuudellisiin lainasopimuksiin sovellettavat yhteisiä ominaisuuksia koskevat lisävähimmäisvaatimukset 5 luku – Yksinomaan rahapoliittisiin valuuttaswapeihin sovellettavat yhteisiä ominaisuuksia koskevat lisävähimmäisvaatimukset KAHDEKSAS OSA – LOPPUSÄÄNNÖKSET LIITE I – Vähimmäisvarannot LIITE II – Huutokaupoista ilmoittaminen LIITE III – Huutokaupassa jaettava määrä ja huutokauppamenettelyt LIITE IV – Huutokaupan tuloksista ilmoittaminen LIITE V – Valuuttainterventioiden vastapuolten valintaperusteet LIITE VI – Vakuuskelpoisten omaisuuserien rajat ylittävä käyttö LIITE VII – Viidennen osan mukaisesti sovellettavien seuraamusten laskenta LIITE VIII – Omaisuusvakuudellisten arvopapereiden lainakohtaisten tietojen toimittaminen LIITE IX – Eurojärjestelmän luottokelpoisuuden arviointikehyksen mukainen laadun seuranta LIITE X – Aliarvostusprosentit LIITE XI – Arvopapereiden muoto LIITE XII – Esimerkkejä eurojärjestelmän rahapoliittisista operaatioista ja menettelyistä LIITE XIII – Vastaavuustaulukko LIITE XIV – Kumotut suuntaviivat ja luettelo muutoksista







ENSIMMÄINEN OSA

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Näissä suuntaviivoissa kuvataan yhdenmukaiset säännöt eurojärjestelmän yhteisen rahapolitiikan täytäntöön panemiseksi jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro.

2. Eurojärjestelmä ryhtyy kaikkiin asianmukaisiin toimenpiteisiin eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden toteuttamiseksi näissä suuntaviivoissa säädettyjen periaatteiden, keinojen, välineiden, vaatimusten, kriteerien ja menettelyjen mukaisesti.

3. Eurojärjestelmän ja sen vastapuolten välinen oikeussuhde perustuu asianmukaisiin sopimus- tai sääntelyjärjestelyihin, joita asianomainen kansallinen keskuspankki soveltaa ja joilla näiden suuntaviivojen säännökset pannaan vastaavasti täytäntöön.

4. EKP:n neuvosto voi milloin tahansa muuttaa niitä keinoja, välineitä, vaatimuksia, kriteerejä ja menettelyjä, joilla eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita toteutetaan.

5. Eurojärjestelmä varaa itsellään oikeuden pyytää ja saada käyttöönsä vastapuolilta mitä tahansa tietoja, joita se tarvitsee rahapoliittisiin operaatioihin liittyvien tehtäviensä suorittamiseksi ja tavoitteidensa saavuttamiseksi. Tämä oikeus ei vaikuta mihinkään muihin eurojärjestelmän nykyisiin oikeuksiin saada rahapoliittisiin operaatioihin liittyviä tietoja.

2 artikla

Määritelmät

Näissä suuntaviivoissa sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1) ’todelliset päivät/360 -laskukäytännöllä’ (actual/360 day-count convention) tarkoitetaan eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa sovellettavaa käytäntöä, jonka avulla määritetään koron laskentaan sisällytettyjen kalenteripäivien todellinen lukumäärä käyttäen perustana 360 päivän pituista vuotta;

2) ’valtiosidonnaisilla laitoksilla’ (agency) tarkoitetaan yhteisöjä, jotka eurojärjestelmä on luokitellut valtiosidonnaisiksi laitoksiksi. Luettelo valtiosidonnaisiksi laitoksiksi luokitelluista yhteisöistä on julkaistu EKP:n verkkosivuilla;

3) ’omaisuusvakuudellisilla arvopapereilla’ (asset-backed securities, ABS) tarkoitetaan velkainstrumentteja, joiden vakuutena on erityisesti tähän tarkoitukseen varattu joukko (kiinteitä tai uusiutuvia) rahoitusvaateita, jotka muuttuvat rahaksi tietyn ajan kuluessa. Lisäksi niihin saattaa liittyä sellaisia oikeuksia tai muita omaisuuseriä, jotka takaavat hallinnointiin liittyvät toimet tai tuottojen jakamisen haltijoille sovittuna ajankohtana. Yleensä niiden liikkeeseenlaskijana toimii varta vasten perustettu erillisyhtiö, joka on hankkinut rahoitusvaateiden joukon niiden alullepanijalta tai myyjältä. Näin ollen omaisuusvakuudellisiin arvopapereihin liittyvät maksut riippuvat pääasiassa niiden vakuussammiossa olevien omaisuuserien tuottamasta kassavirrasta ja muista oikeuksista, kuten likviditeettisopimuksista, takauksista tai muista ominaisuuksista, joita yleensä kutsutaan luottokelpoisuuden korotusjärjestelyiksi;

4) ’kahdenvälisellä kaupalla’ (bilateral procedure) tarkoitetaan menettelyä, jossa kansallinen keskuspankki tai poikkeustapauksissa EKP toteuttaa hienosäätöoperaatioita tai suoria kauppoja suoraan yhden tai useamman vastapuolen kanssa tai arvopaperipörssien tai markkinavälittäjien kautta ilman huutokauppoja;

5) ’arvo-osuusjärjestelmällä’ (book-entry system) tarkoitetaan järjestelmää, jossa arvopapereiden ja muiden rahoitusvaateiden siirtäminen on mahdollista ilman paperimuodossa olevien asiakirjojen tai todistusten fyysistä siirtämistä, esimerkiksi arvopapereiden elektroninen siirto;

6) ’pankkipäivällä’ (business day) tarkoitetaan a) maksuvelvollisuuden osalta päivää, jona TARGET2 on toiminnassa tällaisen maksun suorittamista varten, ja b) omaisuuserien luovutusvelvollisuuden osalta päivää, jona arvopaperikaupan selvitysjärjestelmät, joiden välityksellä luovutuksen on määrä tapahtua, ovat toiminnassa siinä paikassa, jossa kyseisten arvopapereiden luovutuksen on määrä tapahtua;

7) ’arvopaperikeskuksella’ (central securities depository, CSD) tarkoitetaan yhteisöä, a) joka mahdollistaa arvopaperitapahtumien käsittelyn tilikirjausten avulla, b) joka tarjoaa säilytyspalveluja (esim. yhtiötapahtumien ja lunastusten hallinnointi) ja c) jolla on aktiivinen rooli arvopapereiden liikkeeseenlaskujen eheyden turvaamisessa. Arvopaperit voivat olla joko fyysisiä mutta yhteissäilytyksessä pysäytysjärjestelmässä tai arvo-osuusmuotoisia (eli olemassa vain elektronisina kirjauksina);

8) ’vakuudellisella luotolla’ (collateralised loan) tarkoitetaan kansallisen keskuspankin ja vastapuolen välistä järjestelyä, jossa vastapuolelle myönnetään likviditeettiä sellaisen lainan muodossa, jonka vakuutena on vastapuolen kansalliselle keskuspankille antama täytäntöönpanokelpoinen vakuusoikeus esimerkiksi omaisuuserän panttauksen, vakuusluovutuksen tai kiinnityksen muodossa;

9) ’määräaikaistalletusten keräämisellä’ (collection of fixed-term deposits) tarkoitetaan avomarkkinaoperaatioiden toteutuksessa käytettävää välinettä, jolla eurojärjestelmä pyrkii vähentämään markkinoiden likviditeettiä tarjoamalla vastapuolille mahdollisuutta tehdä määräaikaistalletuksia kotimaansa kansallisessa keskuspankissa oleville tileille;

▼M2

10) ’toimivaltaisella viranomaisella’ (competent authority) tarkoitetaan viranomaista tai elintä, joka virallisesti tunnustetaan kansallisessa lainsäädännössä ja jolle annetaan kansallisessa lainsäädännössä toimivalta valvoa laitoksia osana kyseisen jäsenvaltion valvontajärjestelmää, mukaan lukien EKP niiden tehtävien osalta, jotka sille on annettu neuvoston asetuksella (EU) N:o 1024/2013 ( 7 );

▼B

11) ’vastapuolella’ (counterparty) tarkoitetaan laitosta, joka täyttää kolmannessa osassa täsmennetyt, eurojärjestelmän rahapoliittisiin operaatioihin osallistumista koskevat kelpoisuusvaatimukset;

12) ’katetuilla joukkolainoilla’ (covered bonds) tarkoitetaan velkainstrumentteja, joihin liittyy kaksinainen turva: a) suoraan tai välillisesti luottolaitokseen ja b) taustalla olevien omaisuuserien uusiutuvaan vakuussammioon, jossa ei ole riskin etuoikeusluokkia. Käsite sisältää katetut jumbolainat, perinteiset katetut joukkolainat ja muut katetut joukkolainat;

13) ’lainasaamisilla’ (credit claim) tarkoitetaan rahan takaisinmaksua koskevaa vaadetta, joka on velallisen vastapuolelle antama velkasitoumus. Lainasaamiset käsittävät myös Schuldscheindarlehen-velkakirjat sekä alankomaalaiset rekisteröidyt yksityisoikeudelliset saamiset valtiolta tai muilta hyväksyttäviltä velallisilta kuten asuntoyhtiöiltä, kun takaajana on valtio;

14) ’luottolaitoksella’ (credit institution) tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU ( 8 ) 2 artiklan 5 kohdassa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 ( 9 ) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettua luottolaitosta, jota valvoo toimivaltainen viranomainen tai joka on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 123 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu julkisessa omistuksessa oleva luottolaitos, joka on toimivaltaisen viranomaisen suorittamaa valvontaa vastaavan valvonnan alainen;

15) ’luottoluokituksella’ (credit rating) tarkoitetaan samaa kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 ( 10 ) 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa;

16) ’rajat ylittävällä käytöllä’ (cross-border use) tarkoitetaan sitä, että vastapuoli toimittaa kotimaansa kansalliselle keskuspankille vakuudeksi a) jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä, joita säilytetään toisessa jäsenvaltiossa, jonka rahayksikkö on euro; b) jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä, jotka on laskettu liikkeelle toisessa jäsenvaltiossa ja joita säilytetään kotimaan kansallisessa keskuspankissa; c) lainasaamisia, joita koskevaan lainasaamissopimukseen sovelletaan sellaisen muun jäsenvaltion kuin vastapuolen kotimaan kansallisen keskuspankin jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka rahayksikkö on euro; d) asuntolainavakuudellisia vähittäismarkkinavelkainstrumentteja (RMBD) kirjeenvaihtajakeskuspankkimallia koskevien soveltuvien menettelyjen mukaisesti;

17) ’valuuttasuojauksella’ (currency hedge) tarkoitetaan arvopapereiden liikkeeseenlaskijan ja suojausvastapuolen välistä sopimusta, jolla muun valuutan kuin euron määräisen kassavirran vastaanottamisesta aiheutuvaa valuuttakurssiriskiä lievennetään osittain siten, että suojausvastapuolen maksama kassavirta, mukaan lukien suojausosapuolen mahdolliset takuut, muutetaan swap-sopimuksella euromääräisiksi;

18) ’omaisuudensäilyttäjällä’ (custodian) tarkoitetaan yhteisöä, joka säilyttää ja hallinnoi arvopapereita ja muita rahoitussaamisia muiden puolesta;

19) ’realisointiarvolla’ (default market value) tarkoitetaan kaikkien omaisuuserien osalta minä tahansa päivänä a) tällaisille omaisuuserille määritettyä arvostusajankohdan markkina-arvoa, joka lasketaan arvostuspäivää edeltävän pankkipäivän edustavimman hinnan perusteella; b) viimeistä kaupantekohintaa, ellei tietylle arvopaperille ole saatavissa edustavaa hintaa arvostuspäivää edeltävältä pankkipäivältä. Jos kaupantekohintaa ei ole käytettävissä, operaation toteuttava kansallinen keskuspankki määrittää hinnan ottaen huomioon sen hinnan, jolla arvopaperilla on käyty viimeksi kauppaa; c) muun hyväksyttävän arvostusmenetelmän perusteella määritettyä hintaa, jos kyse on arvopapereista, joille ei ole olemassa markkina-arvoa; d) myynnin nettotuottoa sen jälkeen, kun myyntitapahtumaan liittyvät kohtuulliset kustannukset, palkkiot ja kulut on vähennetty, jos kansallinen keskuspankki on myynyt omaisuuserät tai vastaavia omaisuuseriä markkinahintaan ennen arvostusajankohtaa; kansallinen keskuspankki tekee tämän laskutoimituksen ja yksilöi määrät;

20) ’toimituksella maksua vastaan’ tai ’toimitus maksua vastaan -järjestelmällä’ (delivery-versus-payment tai delivery-against-payment system) tarkoitetaan vaihto arvoa vastaan -suoritusjärjestelmän menettelyä, jolla varmistetaan, että lopullinen siirto eli omaisuuserien toimitus tapahtuu lopullisesti vasta toisten omaisuuserien vastaavan lopullisen siirron, eli maksun, tapahtuessa;

21) ’talletusmahdollisuudella’ (deposit facility) tarkoitetaan eurojärjestelmän tarjoamaa talletusmahdollisuutta, jossa vastapuolet voivat tehdä eurojärjestelmään kansallisen keskuspankin välityksellä yön yli -talletuksia etukäteen vahvistetulla korolla;

22) ’talletusmahdollisuuden korolla’ (deposit facility rate) tarkoitetaan talletusmahdollisuuteen sovellettavaa korkoa;

▼M2

23) ’kotimaisella käytöllä’ (domestic use) tarkoitetaan tilannetta, jossa jäsenvaltioon, jonka rahayksikkö on euro, sijoittautunut vastapuoli toimittaa vakuudeksi a) jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä, jotka on laskettu liikkeeseen ja joita säilytetään siinä jäsenvaltiossa, jossa vastapuolen kotimaan kansallinen keskuspankki sijaitsee; b) lainasaamisia, joita koskevaan lainasaamissopimukseen sovelletaan sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jossa vastapuolen kotimaan kansallinen keskuspankki sijaitsee; c) asuntolainavakuudellisia vähittäismarkkinavelkainstrumentteja, joiden liikkeeseenlaskija on sijoittautunut jäsenvaltioon, jossa vastapuolen kotimaan kansallinen keskuspankki sijaitsee; d) ei-jälkimarkkinakelpoisia velkainstrumentteja, joiden vakuutena on vakuuskelpoisia lainasaamisia ja jotka on laskettu liikkeeseen ja joita säilytetään siinä jäsenvaltiossa, jossa vastapuolen kotimaan kansallinen keskuspankki sijaitsee;

▼B

24) ’korvamerkintäjärjestelmällä’ (earmarking system) tarkoitetaan kansallisten keskuspankkien vakuushallinnassa käytettävää järjestelmää, jossa likviditeettiä myönnetään sellaisia määritettyjä ja tunnistettavia omaisuuseriä vastaan, jotka on korvamerkitty vakuudeksi tiettyjä eurojärjestelmän luotto-operaatioita varten. Vastapuolen kotimaan kansallinen keskuspankki voi sallia näiden omaisuuserien korvaamisen toisilla vakuuskelpoisilla omaisuuserillä edellyttäen, että ne korvamerkitään vakuudeksi ja ne ovat kyseessä olevaa operaatiota varten riittävät;

25) ’vakuuskelpoisilla omaisuuserillä’ (eligible assets) tarkoitetaan omaisuuseriä, jotka täyttävät neljännessä osassa täsmennetyt kriteerit ja kelpaavat näin ollen vakuudeksi eurojärjestelmän luotto-operaatioissa;

26) ’pankkipäivän lopetuksella’ (end-of-day) tarkoitetaan sitä pankkipäivän ajankohtaa TARGET2-järjestelmän sulkemisen jälkeen, jona TARGET2-järjestelmässä käsitellyt maksut suoritetaan lopullisesti tuon päivän osalta;

27) ’euroalueen inflaatioindeksillä’ (euro area inflation index) tarkoitetaan Eurostatin tai jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö on euro, kansallisten tilastoviranomaisten tuottamaa indeksiä, kuten yhdenmukaistettua kuluttajahintaindeksiä (YKHI);

28) ’Euroopan talousalueella’ (ETA) (European Economic Area) tarkoitetaan kaikkia jäsenvaltioita riippumatta siitä, ovatko ne muodollisesti liittyneet ETA:han, sekä Islantia, Liechtensteinia ja Norjaa;

29) ’eurojärjestelmällä’ (Eurosystem) tarkoitetaan EKP:tä ja kansallisia keskuspankkeja;

30) ’eurojärjestelmän pankkipäivällä’ (Eurosystem business day) tarkoitetaan päivää, jona EKP ja ainakin yksi kansallinen keskuspankki ovat avoinna eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden toteuttamista varten;

31) ’eurojärjestelmän luotto-operaatioilla’ (Eurosystem credit operations) tarkoitetaan a) likviditeettiä lisääviä käänteisoperaatioita, eli likviditeettiä lisääviä eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita, pois lukien rahapoliittiset valuutanvaihtosopimukset ja suorat kaupat, ja b) päivänsisäistä luottoa;

32) ’eurojärjestelmän rahapoliittisilla operaatioilla’ (Eurosystem monetary policy operations) tarkoitetaan avomarkkinaoperaatioita ja maksuvalmiusjärjestelmää;

33) ’eurojärjestelmän käyttäjäarviointikehikolla’ (Eurosystem User Assessment Framework) tarkoitetaan EKP:n verkkosivuilla olevaa kehikkoa, jonka avulla arvioidaan arvopaperikaupan selvitysjärjestelmiä ja linkkejä sekä määritetään, voidaanko niiden käyttö hyväksyä eurojärjestelmän luotto-operaatioissa;

34) ’lopullisella siirrolla’ (final transfer) tarkoitetaan peruuttamatonta ja ehdotonta siirtoa, joka täyttää siirtovelvoitteen;

35) ’rahoituslaitoksella’ (financial corporation) tarkoitetaan samaa kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 549/2013 ( 11 );

36) ’hienosäätöoperaatioilla’ (fine-tuning operations) tarkoitetaan sellaisten eurojärjestelmän toteuttamien avomarkkinaoperaatioiden luokkaa, joiden tarkoituksena on erityisesti tasoittaa markkinoiden likviditeetin vaihteluja;

37) ’kiinteäkorkoisilla instrumenteilla’ (fixed coupons) tarkoitetaan velkainstrumentteja, joille maksetaan jaksoittain etukäteen määritettyä korkoa;

38) ’kiinteäkorkoisella huutokauppamenettelyllä’ (fixed-rate tender procedure) tarkoitetaan huutokauppamenettelyä, jossa EKP määrittää koron, hinnan, swap-pisteen tai hintaeron (spread) ennen huutokauppamenettelyä, ja huutokauppamenettelyyn osallistuvat vastapuolet tekevät tarjouksen määrästä, jolla ne haluavat tehdä transaktion kyseistä kiinteää korkoa, hintaa, swap-pistettä tai hintaeroa koskevin ehdoin;

39) ’vaihtuvalla korolla’ (floating coupon) tarkoitetaan korkoa, joka on kiinnitetty viitekorkoon, jota vastaava korontarkistuskausi ei ole vuotta pidempi;

40) ’rahapoliittisella valuuttaswapilla’ (foreign exchange swap for monetary policy purposes) tarkoitetaan välinettä, jota käytetään avomarkkinaoperaatioiden toteutuksessa ja jossa eurojärjestelmä ostaa tai myy euroja avistakaupoin ulkomaan valuuttaa vastaan ja samalla myy tai ostaa eurot takaisin termiinikaupoin tiettynä takaisinostopäivänä;

41) ’kotimaan kansallisella keskuspankilla’ (home NCB) tarkoitetaan sen jäsenvaltion kansallista keskuspankkia, johon vastapuoli on sijoittautunut ja jonka rahayksikkö on euro;

42) ’eurojärjestelmän säännöllisten huutokauppojen viitteellisellä kalenterilla’ (indicative calendar for the Eurosystem's regular tender operations) tarkoitetaan eurojärjestelmän laatimaa ja EKP:n neuvoston hyväksymää kalenteria, jossa esitetään viitteellisesti varantojen pitoajanjaksojen ajoitus sekä perusrahoitusoperaatioiden ja tavallisten pitempiaikaisten rahoitusoperaatioiden ilmoituksen ja tulosten ajankohta sekä maturiteetti;

▼M2

42 a) ’pääomittamisella julkisen sektorin velkainstrumenttien muodossa’ (in-kind recapitalisation with public debt instruments) tarkoitetaan missä tahansa muodossa tapahtuvaa korotusta luottolaitoksen merkittyyn pääomaan, kun suoritus maksetaan kokonaan tai osittain suorana sijoituksena luottolaitokseen sellaisen valtion tai julkisen sektorin velkainstrumentin muodossa, jonka liikkeeseenlaskija on valtio tai julkisen sektorin yhteisö, joka tarjoaa luottolaitokselle uutta pääomaa;

▼B

43) ’kansainvälisellä arvopaperikeskuksella’ (international central securities depository, ICSD) tarkoitetaan arvopaperikeskusta, joka selvittää ja toimittaa useilta kansallisilta markkinoilta peräisin olevia arvopapereita, joilla käydään kauppaa kansainvälisesti, tyypillisesti eri valuutta-alueiden kesken;

44) ’kansainvälisellä organisaatiolla’ (international organisation) tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 118 artiklassa mainittua yhteisöä, joilta oleviin saamisiin sovelletaan 0 prosentin riskipainoa;

45) ’ISIN-koodilla’ (international securities identification number, ISIN) tarkoitetaan rahoitusmarkkinoilla liikkeeseen lasketuille arvopapereille annettua kansainvälistä tunnistekoodia;

46) ’päivänsisäisellä luotolla’ (intraday credit) tarkoitetaan suuntaviivoissa EKP/2012/27 määriteltyä yhtä pankkipäivää lyhyemmäksi ajaksi myönnettyä luottoa;

47) ’EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlaskulla’ (issuance of ECB debt certificates) tarkoitetaan avomarkkinaoperaatioissa käytettävää rahapoliittista instrumenttia, jonka EKP toteuttaa laskemalla liikkeeseen velkasitoumuksia, jotka edustavat EKP:n sitoumusta maksaa velka suhteessa sitoumuksen haltijaan;

48) ’katetuilla jumbolainoilla’ (jumbo covered bonds) tarkoitetaan katettuja joukkolainoja, jotka on laskettu liikkeeseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY ( 12 ) 52 artiklan 4 kohdassa olevien vaatimusten mukaisesti, joiden liikkeeseenlaskun volyymi on vähintään miljardi euroa ja joille vähintään kolme markkinatakaajaa antaa säännöllisesti osto- ja myyntinoteeraukset;

49) ’leasing-saamisilla’ (leasing receivables) tarkoitetaan maksuja, jotka vuokraaja suorittaa vuokranantajalle määräajoin ja sopimusperusteisesti leasing-sopimuksen ehtojen mukaisesti. Jäännösarvot eivät ole leasing-saamisia;

50) ’rahoitustuella’ (liquidity support) tarkoitetaan mitä tahansa rakenteellista, tosiasiallista tai potentiaalista toimintoa, joka on tarkoitettu omaisuusvakuudelliseen arvopaperiin liittyvän transaktion aikana tilapäisesti puuttuvan kassavirran kattamiseen tai joka katsotaan tällaiseen tarkoitukseen sopivaksi;

51) ’pitempiaikaisilla rahoitusoperaatioilla’ (longer-term refinancing operations, LTRO) tarkoitetaan avomarkkinaoperaatioita, jotka eurojärjestelmä toteuttaa käänteisoperaatioiden muodossa ja joilla pyritään rahoitussektorin likviditeetin lisäämiseen pidemmällä aikavälillä kuin perusrahoitusoperaatiossa;

52) ’perusrahoitusoperaatioilla’ (main refinancing operations, MRO) tarkoitetaan säännöllisiä avomarkkinaoperaatioita, jotka eurojärjestelmä toteuttaa käänteisoperaatioiden muodossa;

53) ’pitoajanjaksolla’ (maintenance period) tarkoitetaan samaa kuin asetuksen (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9) määritelmissä;

54) ’vakuuksien muutospyynnöllä’ (margin call) tarkoitetaan vaihtelumarginaaliin liittyvää menettelyä, jossa eurojärjestelmä vaatii vastapuolta toimittamaan lisää vakuuskelpoisia omaisuuseriä tai rahaa, jos vakuudeksi toimitettujen omaisuuserien normaalein menettelyin laskettu arvo laskee alle tietyn tason. Vakuussammiojärjestelmissä vakuuksien muutospyyntö tehdään vain, jos vakuudet eivät ole riittävät, ja korvamerkintään perustuvissa järjestelmissä tehdään muutospyyntöjä kumpaankin suuntaan; nämä menetelmät kuvataan tarkemmin kotimaan kansallisen keskuspankin kansallisissa asiakirjoissa;

55) ’marginaalikorolla’ (marginal interest rate) tarkoitetaan likviditeettiä lisäävien vaihtuvakorkoisten huutokauppamenettelyjen alinta korkoa, jolla tarjoukset hyväksytään, tai likviditeettiä vähentävien vaihtuvakorkoisten huutokauppamenettelyjen korkeinta korkoa, jolla tarjoukset hyväksytään;

56) ’maksuvalmiusluotolla’ (marginal lending facility) tarkoitetaan eurojärjestelmän tarjoamaa maksuvalmiusjärjestelmän välinettä, jossa vastapuolet voivat saada eurojärjestelmältä yön yli -luottoa kansallisen keskuspankin välityksellä etukäteen vahvistetulla korolla edellyttäen, että vakuudeksi on toimitettu riittävä määrä vakuuskelpoisia omaisuuseriä;

57) ’maksuvalmiusluoton korolla’ (marginal lending facility rate) tarkoitetaan maksuvalmiusluottoon sovellettavaa korkoa;

58) ’marginaaliswap-pisteellä’ (marginal swap point quotation) tarkoitetaan huutokaupassa viimeiseksi, eli kun jaettava kokonaismäärä on käytetty, hyväksytyn tarjouksen swap-pistettä;

59) ’jälkimarkkinakelpoisilla omaisuuserillä’ (marketable assets) tarkoitetaan velkainstrumentteja, jotka on hyväksytty markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi ja jotka täyttävät neljännessä osassa asetetut kelpoisuusvaatimukset;

60) ’eräpäivällä’ (maturity date) tarkoitetaan päivää, jona eurojärjestelmän rahapoliittinen operaatio päättyy. Takaisinostosopimuksen tai swapin yhteydessä eräpäivä vastaa takaisinostopäivää;

61) ’jäsenvaltiolla’ (member state) tarkoitetaan unionin jäsenvaltiota;

62) ’multi cédulas -joukkolainoilla’ (multi cédulas) tarkoitetaan tiettyjen espanjalaisten erillisyhtiöiden (Fondo de Titulización de Activos, FTA) liikkeeseen laskemia velkainstrumentteja, joita käytettäessä tietty määrä eri alullepanijoiden pieniä yksittäisiä cédulas-joukkolainoja (espanjalaiset katetut joukkolainat) voidaan sammioida yhteen;

63) ’kansainvälisellä kehityspankilla’ (multilateral development bank) tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 117 artiklan 2 kohdassa mainittua yhteisöä, joilta oleviin saamisiin sovelletaan 0 prosentin riskipainoa;

64) ’monikorkoisella huutokauppamenettelyllä’ (amerikkalainen huutokauppa) (multiple rate auction tai American auction) tarkoitetaan huutokauppaa, jossa toteutunut korko, hinta tai swap-piste vastaa kussakin yksittäisessä tarjouksessa tarjottua korkoa, hintaa tai swap-pistettä;

65) ’moniportaisella korolla’ (multi-step coupon) tarkoitetaan korkorakennetta, jossa marginaali (x) nousee useammin kuin kerran omaisuuserän juoksuaikana etukäteen määritetyn aikataulun mukaisesti etukäteen määritettyinä päivinä, jotka ovat yleensä lunastuspäiviä tai kuponginmaksupäiviä;

66) ’kansallisella keskuspankilla’ (national central bank, NCB) tarkoitetaan jäsenvaltion, jonka rahayksikkö on euro, kansallista keskuspankkia;

67) ’kansallisen keskuspankin pankkipäivällä’ (NCB business day) tarkoitetaan mitä tahansa päivää, jona kansallinen keskuspankki on avoinna eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden toteutusta varten, myös päivät, joina tällaisen kansallisen keskuspankin sivukonttorit ovat suljettuina paikallisten tai alueellisten vapaapäivien vuoksi;

68) ’ETA:han kuulumattomilla G10-mailla’ (non-EEA G10 countries) tarkoitetaan G10-ryhmään kuuluvia maita, jotka eivät kuulu ETA:han, eli Amerikan yhdysvaltoja, Kanadaa, Japania ja Sveitsiä;

69) ’yrityksellä’ (non-financial corporation) tarkoitetaan samaa kuin asetuksessa (EU) N:o 549/2013;

▼M2

70) ’ei-jälkimarkkinakelpoisella omaisuuserällä’ (non-marketable asset) tarkoitetaan seuraavia omaisuuseriä: määräaikaistalletukset, lainasaamiset, asuntolainavakuudelliset vähittäismarkkinavelkainstrumentit (RMBD) ja ei-jälkimarkkinakelpoiset velkainstrumentit, joiden vakuutena on vakuuskelpoisia lainasaamisia;

▼M2

70 a) ’ei-jälkimarkkinakelpoisilla velkainstrumenteilla, joiden vakuutena on vakuuskelpoisia lainasaamisia’ (non-marketable debt instruments backed by eligible credit claims) (jäljempänä ’DECC-velkainstrumentit’) tarkoitetaan velkainstrumentteja, a) joiden vakuutena on suoraan tai välillisesti lainasaamisia, jotka täyttävät kaikki eurojärjestelmän lainasaamisille asettamat kelpoisuusvaatimukset neljännen osan III osaston 1 luvun 1 jakson mukaisesti, jollei 107 f artiklan säännöksistä muuta johdu; b) joihin liittyy kaksinainen turva i) takautumisoikeutena luottolaitokseen, joka on taustalla olevien lainasaamisten alullepanija, ja ii) vakuusoikeutena taustalla olevien, a kohdassa tarkoitettujen lainasaamisten dynaamiseen vakuussammioon; c) joissa ei ole riskin etuoikeusluokkia;

▼B

71) ’muilla katetuilla joukkolainoilla’ (other covered bonds) tarkoitetaan strukturoituja katettuja joukkolainoja ja multi cédulas -joukkolainoja;

72) ’suoralla kaupalla’ (outright transaction) tarkoitetaan avomarkkinaoperaatioissa käytettävää välinettä, kun eurojärjestelmä ostaa tai myy vakuuskelpoisia jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä suoraan markkinoilla (avista- tai termiinikauppana) siten, että omistusoikeus siirtyy kokonaisuudessaan myyjältä ostajalle ilman liitännäistä omistuksen takaisinsiirtoa;

73) ’sammiojärjestelmällä’ (pooling system) tarkoitetaan kansallisen keskuspankin vakuushallinnan järjestelmää, jota käytettäessä vastapuolella on kansallisessa keskuspankissa sammiotili, jolle talletetaan omaisuuseriä eurojärjestelmän luotto-operaatioiden vakuudeksi ja jolle omaisuuserät kirjataan siten, että yksittäinen vakuuskelpoinen omaisuuserä ei liity mihinkään tiettyyn eurojärjestelmän luotto-operaatioon ja vastapuoli voi jatkuvasti korvata vakuuskelpoiset omaisuuserät toisilla;

74) ’julkisella luottoluokituksella’ (public credit rating) tarkoitetaan luottoluokituksia, jotka a) ovat unionissa rekisteröityjen eurojärjestelmän hyväksymien luottoluokituslaitosten antamia ja b) julkaistaan yleisesti tai jaetaan tilauksen perusteella;

75) ’julkisyhteisöllä’ (public sector entity) tarkoitetaan yksikköä, jonka kansallinen tilastoviranomainen luokittelee asetusta (EU) N:o 549/2013 sovellettaessa julkiseen sektoriin kuuluvaksi yksiköksi;

76) ’pikahuutokaupalla’ (quick tender) tarkoitetaan huutokauppamenettelyä, joka tavallisesti toteutetaan 105 minuutin kuluessa huutokaupan ilmoittamisesta sen tuloksen vahvistamiseen ja jossa vastapuolten lukumäärä voi olla rajoitettu jäljempänä toisessa osassa kuvatulla tavalla;

77) ’takaisinostosopimuksella’ (repurchase agreement) tarkoitetaan järjestelyä, jossa hyväksytty omaisuuserä myydään ostajalle ilman myyjän omistuksenpidätysoikeutta, kun myyjä samanaikaisesti saa oikeuden ja velvoitteen lunastaa vastaava omaisuuserä tiettyyn hintaan tiettynä myöhempänä ajankohtana tai vaadittaessa;

78) ’takaisinostopäivällä’ (repurchase date) tarkoitetaan päivää, jona ostajan on myytävä transaktioon liittyvät vastaavat omaisuuserät takaisin myyjälle takaisinostosopimuksen mukaisesti;

79) ’takaisinostohinnalla’ (repurchase price) tarkoitetaan hintaa, jolla ostajan on myytävä transaktioon liittyvät vastaavat omaisuuserät takaisin myyjälle takaisinostosopimuksen mukaisesti. Takaisinostohinta on ostohinta lisättynä hinnanerolla, joka vastaa myönnetylle likviditeetille maksettavaa korkoa operaatiossa sovellettavan maturiteetin ajalta;

80) ’käänteisoperaatiolla’ (reverse transaction) tarkoitetaan avomarkkinaoperaatioissa ja maksuvalmiusluottoa myönnettäessä käytettävää instrumenttia, jolla kansallinen keskuspankki ostaa tai myy vakuuskelpoisia omaisuuseriä takaisinostosopimuksen perusteella tai tekee luotto-operaatioita vakuudellisten luottojen muodossa;

81) ’omaisuudensäilytystilillä’ (safe custody account) tarkoitetaan kansainvälisen arvopaperikeskuksen, arvopaperikeskuksen tai kansallisen keskuspankin hallinnoimaa arvopaperitiliä, jolle luottolaitokset voivat tallettaa eurojärjestelmän luotto-operaatioissa vakuuskelpoisia arvopapereita;

82) ’arvopaperikaupan selvitysjärjestelmällä’ (securities settlement system, SSS) tarkoitetaan järjestelmää, joka mahdollistaa arvopapereiden siirron joko vastikkeettomasti (free of payment) tai toimitus maksua vastaan -periaatteella (delivery-versus-payment);

83) ’suorituspäivällä’ (settlement date) tarkoitetaan päivää, jona transaktioon liittyvät suoritukset tehdään;

84) ’yksikorkoisella huutokauppamenettelyllä’ (hollantilainen huutokauppa) (single rate auction tai Dutch auction) tarkoitetaan huutokauppaa, jossa kaikkiin hyväksyttäviin tarjouksiin sovellettava korko, hinta tai swap-piste on sama kuin marginaalikorko, -hinta tai -swap-piste;

85) ’erillisyhtiöllä’ (Special Purpose Vehicle, SPV) tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 66 alakohdassa määriteltyä arvopaperistamista varten perustettua yhteisöä;

86) ’vakiohuutokaupalla’ (standard tender) tarkoitetaan eurojärjestelmän käyttämää huutokauppamenettelyä, joka toteutetaan tavallisesti 24 tunnin kuluessa huutokauppailmoituksesta sen tuloksen vahvistamiseen;

87) ’rakenteellisilla operaatioilla’ (structural operations) tarkoitetaan avomarkkinaoperaatioita, joita eurojärjestelmä toteuttaa säädelläkseen rahoitussektorin rakenteellista rahoitusasemaa eurojärjestelmään nähden tai toteuttaakseen muita rahapoliittisia tavoitteita toisessa osassa kuvatulla tavalla;

88) ’strukturoiduilla katetuilla joukkolainoilla’ (structured covered bonds) tarkoitetaan katettuja joukkolainoja, pois lukien multi cédulas -joukkolainat, joita ei ole laskettu liikkeeseen direktiivin 2009/65/EY 52 artiklan 4 kohdan vaatimusten mukaisesti;

89) ’swap-pisteellä’ (swap point) tarkoitetaan termiinikaupan valuuttakurssin ja avistakaupan valuuttakurssin eroa valuuttaswapissa yleisten markkinakonventioiden mukaisesti noteerattuna;

90) ’erissä tapahtuvalla liikkeeseenlaskulla’ tai ’liikkeeseenlaskuerällä’ (tap issuance tai tap issue) tarkoitetaan liikkeeseenlaskua, joka muodostaa yhden sarjan aikaisemman liikkeeseenlaskun kanssa;

91) ’TARGET2-järjestelmällä’ (TARGET2) tarkoitetaan reaaliaikaista bruttomaksujärjestelmää, jossa suoritetaan euromääräisiä maksuja keskuspankkirahassa suuntaviivoissa EKP/2012/27 säädetyllä tavalla;

92) ’huutokauppamenettelyllä’ (tender procedure) tarkoitetaan menettelyä, jonka avulla eurojärjestelmä lisää tai vähentää markkinoiden likviditeettiä ja jossa kansallinen keskuspankki toteuttaa transaktiot hyväksymällä vastapuolten toimittamat tarjoukset julkisen huutokauppailmoituksen jälkeen;

93) ’kaupantekopäivällä’ (T) (trade date) tarkoitetaan päivää, jona kauppa eli kahden vastapuolen välinen sopimus rahoitustransaktiosta tehdään. Kaupantekopäivä voi olla sama kuin transaktion suorituspäivä (suoritus saman päivän arvolla) tai edeltää suorituspäivää tietyllä pankkipäivien määrällä (suorituspäivä on T + suoritusviive);

94) ’perinteisillä katetuilla joukkolainoilla’ (traditional covered bonds) tarkoitetaan direktiivin 2009/65/EY 52 artiklan 4 kohdan vaatimusten mukaisesti liikkeeseen laskettuja katettuja joukkolainoja, pois lukien katetut jumbolainat;

95) ’kolmikantasopimusagentilla’ (tri-party agent, TPA) tarkoitetaan arvopaperikaupan selvitysjärjestelmäoperaattoria, joka on tehnyt kansallisen keskuspankin kanssa sopimuksen, jonka mukaan operaattorilla on velvollisuus tarjota tiettyjä vakuushallintapalveluja kyseisen kansallisen keskuspankin agenttina;

96) ’unionilla’ (Union) tarkoitetaan Euroopan unionia;

97) ’markkina-arvon aliarvostuksella’ (valuation haircut) tarkoitetaan eurojärjestelmän luotto-operaatioissa vakuudeksi toimitettujen omaisuuserien markkina-arvoon sovellettavaa, tietyn prosenttimäärän suuruista vähennystä;

98) ’hinnanalennuksella arvonmäärityksessä’ (valuation markdown) tarkoitetaan eurojärjestelmän luotto-operaatioissa vakuudeksi toimitettujen omaisuuserien markkina-arvon alentamista tietyllä prosenttimäärällä ennen markkina-arvon aliarvostuksen soveltamista;

99) ’vaihtuvakorkoisella huutokauppamenettelyllä’ (variable rate tender procedure) tarkoitetaan huutokauppamenettelyä, jossa osallistuvat vastapuolet antavat kilpailevia tarjouksia sekä transaktion rahamäärästä että korosta, swap-pisteestä tai hinnasta, jolla ne haluavat tehdä kaupan eurojärjestelmän kanssa, ja jossa kilpailukykyisimmät tarjoukset hyväksytään ensin, kunnes koko likviditeettimäärä on käytetty;

100) ’nollakuponkilainalla’ (zero coupon) tarkoitetaan velkainstrumenttia, johon ei sisälly säännöllistä kuponkikoron maksua.







TOINEN OSA

EUROJÄRJESTELMÄN RAHAPOLITIIKAN KEINOT, OPERAATIOT, VÄLINEET JA MENETTELYT

3 artikla

Eurojärjestelmän rahapolitiikan toimeenpanokehys

1. Eurojärjestelmä käyttää rahapolitiikan toimeenpanossa seuraavia keinoja:

a) avomarkkinaoperaatiot;

b) maksuvalmiusjärjestelmä;

c) vähimmäisvarantovaatimukset.

2. Vähimmäisvarantovaatimukset on määritelty asetuksessa (EY) N:o 2531/98 ja asetuksessa (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9). Vähimmäisvarantovaatimusten tiettyjä ominaisuuksia on kuvattu liitteessä I taustatiedoksi.

4 artikla

Eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden yleispiirteet

Eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden ominaispiirteet on kuvattu taulukossa 1.







Taulukko 1 Kuvaus eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden ominaispiirteistä Rahapoliittisten operaatioiden luokat Välinetyypit Maturiteetti Toteuttamistiheys Menettely Likviditeettiä lisäävät Likviditeettiä vähentävät Avomarkkinaoperaatiot Perusrahoitusoperaatiot Käänteisoperaatiot — Yksi viikko Viikoittain Vakiohuutokauppamenettelyt Pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot Käänteisoperaatiot — Kolme kuukautta (1) Kuukausittain (1) Vakiohuutokauppamenettelyt Hienosäätöoperaatiot Käänteisoperaatiot Käänteisoperaatiot Ei vakio Ei vakio Huutokauppamenettelyt Valuuttaswapit Valuuttaswapit Kahdenväliset menettelyt Määräaikaistalletusten kerääminen Rakenteelliset operaatiot Käänteisoperaatiot Käänteisoperaatiot Ei vakio Ei vakio Vakiohuutokauppamenettelyt — EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku Vähemmän kuin 12 kuukautta Ei vakio Suorat ostot Suorat myynnit — Ei vakio Huutokauppamenettelyt Kahdenväliset menettelyt Maksuvalmiusjärjestelmä Maksuvalmiusluotto Käänteisoperaatiot — Yön yli Käytettävissä vastapuolten harkinnan mukaan Talletusmahdollisuus — Talletukset Yön yli Käytettävissä vastapuolten harkinnan mukaan (1) 7 artiklan 4 kohdasta riippuen







I OSASTO

AVOMARKKINAOPERAATIOT







1 LUKU

Avomarkkinaoperaatioiden kuvaus

5 artikla

Avomarkkinaoperaatioiden luokkien ja välineiden kuvaus

1. Eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatioiden tarkoituksena voi olla korkojen säätely, rahoitusmarkkinoiden likviditeetin hallinta ja viestintä rahapolitiikan linjasta.

2. Avomarkkinaoperaatiot voidaan tarkoituksensa perusteella jakaa seuraaviin luokkiin:

a) perusrahoitusoperaatiot;

b) pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot;

c) hienosäätöoperaatiot;

d) rakenteelliset operaatiot.

3. Avomarkkinaoperaatioiden toteutuksessa voidaan käyttää seuraavia välineitä:

a) käänteisoperaatiot;

b) rahapoliittiset valuuttaswapit;

c) määräaikaistalletusten kerääminen;

d) EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku;

e) suorat kaupat.

4. Edellä 2 kohdassa mainittujen avomarkkinaoperaatioiden luokissa sovelletaan seuraavia 3 kohdassa mainittuja välineitä:

a) perusrahoitusoperaatiot ja pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot toteutetaan yksinomaan käänteisoperaatioina;

b) hienosäätöoperaatiot voidaan toteuttaa seuraavien välineiden avulla: i) käänteisoperaatiot; ii) rahapoliittiset valuuttaswapit; iii) määräaikaistalletusten kerääminen;

c) rakenteelliset operaatiot voidaan toteuttaa seuraavien välineiden avulla: i) käänteisoperaatiot; ii) EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku; iii) suorat kaupat.

5. EKP käynnistää avomarkkinaoperaatiot ja päättää, millä ehdoilla operaatiot toteutetaan ja mitä välinettä käytetään.







2 LUKU

Avomarkkinaoperaatioiden luokat

6 artikla

Perusrahoitusoperaatiot

1. Eurojärjestelmä toteuttaa perusrahoitusoperaatioita käänteisoperaatioina.

2. Perusrahoitusoperaatioihin liittyy seuraavia toiminnallisia ominaispiirteitä:

a) ne ovat likviditeettiä lisääviä operaatioita;

b) ne toteutetaan tavallisesti viikoittain eurojärjestelmän säännöllisten huutokauppojen viitteellisen kalenterin mukaisesti;

c) niiden maturiteetti on yleensä yksi viikko, kuten eurojärjestelmän säännöllisten huutokauppojen viitteellisessä kalenterissa osoitetaan, ellei 3 kohdan mukaisesta poikkeuksesta johdu muuta;

d) ne toteutetaan hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa;

e) ne toteutetaan vakiohuutokauppoina;

f) niihin sovelletaan 55 artiklassa asetettuja kelpoisuusehtoja, jotka kaikkien operaatioita varten tarjouksia tekevien vastapuolten on täytettävä;

g) niissä käytetään vakuutena vakuuskelpoisia omaisuuseriä.

3. Perusrahoitusoperaatioiden maturiteetti voi vaihdella, jos vapaapäivät osuvat eri päiville jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro.

4. EKP:n neuvosto päättää perusrahoitusoperaatioiden korosta säännöllisin väliajoin. Tarkistetut korot tulevat voimaan uuden varantojen pitoajanjakson alusta lukien.

5. EKP:n neuvosto voi 4 kohdan estämättä muuttaa perusrahoitusoperaatioiden korkoa milloin tahansa. Tällainen päätös tulee voimaan aikaisintaan seuraavasta eurojärjestelmän pankkipäivästä lukien.

6. Perusrahoitusoperaatiot toteutetaan kiinteäkorkoisina tai vaihtuvakorkoisina huutokauppoina eurojärjestelmän päätöksen mukaan.

7 artikla

Pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot

1. Eurojärjestelmä toteuttaa pitempiaikaisia rahoitusoperaatioita käänteisoperaatioina, joilla lisätään vastapuolten käytössä olevaa likviditeettiä ja joiden maturiteetti on pitempi kuin perusrahoitusoperaatioiden.

2. Pitempiaikaisiin rahoitusoperaatioihin liittyy seuraavia toiminnallisia ominaispiirteitä:

a) ne ovat likviditeettiä lisääviä käänteisoperaatioita;

b) ne toteutetaan säännöllisesti kuukausittain eurojärjestelmän säännöllisten huutokauppojen viitteellisen kalenterin mukaisesti 4 kohdassa täsmennetyin poikkeuksin;

c) niiden maturiteetti on yleensä kolme kuukautta eurojärjestelmän säännöllisten huutokauppojen viitteellisen kalenterin mukaisesti 3 ja 4 kohdissa täsmennetyin poikkeuksin;

d) ne toteutetaan hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa;

e) ne toteutetaan vakiohuutokauppoina;

f) niihin sovelletaan 55 artiklassa täsmennettyjä kelpoisuusehtoja, jotka kaikkien operaatioita varten tarjouksia tekevien vastapuolten on täytettävä;

g) niissä käytetään vakuutena vakuuskelpoisia omaisuuseriä.

3. Pitempiaikaisten rahoitusoperaatioiden maturiteetti voi vaihdella, jos vapaapäivät osuvat eri päiville jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro.

4. Eurojärjestelmä voi toteuttaa satunnaisesti sellaisia pitempiaikaisia rahoitusoperaatioita, joiden maturiteetti poikkeaa kolmesta kuukaudesta. Tällaisia operaatioita ei ole mainittu eurojärjestelmän säännöllisten huutokauppojen viitteellisessä kalenterissa.

5. Edellä 4 kohdassa tarkoitetuissa pitempiaikaisissa rahoitusoperaatioissa, joiden maturiteetti on pitempi kuin kolme kuukautta ja joita toteutetaan satunnaisesti, voi olla aikaistettua takaisinmaksua koskeva ehto. Tällainen aikaistettua takaisinmaksua koskeva ehto voi luoda vastapuolelle joko valinnaisen mahdollisuuden tai pakollisen velvollisuuden maksaa takaisin kokonaan tai osittain määrät, jotka niille kyseisessä operaatiossa jaettiin. Pakollista aikaistettua takaisinmaksua koskeva ehto perustuu nimenomaisiin ja etukäteen määriteltyihin ehtoihin. Eurojärjestelmä ilmoittaa operaation toteutusta koskevan ilmoituksen yhteydessä päivät, joina aikaistetut takaisinmaksut tulevat voimaan. Eurojärjestelmä voi poikkeuksellisissa olosuhteissa päättää aikaistettujen takaisinmaksujen keskeyttämisestä tiettyinä päivinä muun muassa vapaapäivien vuoksi jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro.

6. Pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot toteutetaan vaihtuvakorkoisina huutokauppamenettelyinä, ellei eurojärjestelmä päätä toteuttaa niitä kiinteäkorkoisina huutokauppoina. Tällaisissa tapauksissa kiinteäkorkoiseen huutokauppaan sovellettava korko voidaan sitoa liitännäiseen viitekorkoon (esim. perusrahoitusoperaatioiden koron keskiarvo) operaation juoksuajaksi, hintaerolla tai ilman.

8 artikla

Hienosäätöoperaatiot

1. Erityisesti markkinoiden likviditeettivaihteluiden tasaamiseksi eurojärjestelmä voi toteuttaa hienosäätöoperaatioita käänteisoperaatioina, rahapoliittisina valuuttaswapeina tai keräämällä määräaikaistalletuksia.

2. Hienosäätöoperaatioihin liittyy seuraavia toiminnallisia ominaispiirteitä:

a) niitä voidaan toteuttaa joko likviditeettiä lisäävinä tai vähentävinä operaatioina;

b) ne eivät yleensä ole toistuvuudeltaan ja maturiteetiltaan vakioituja;

c) ne toteutetaan tavallisesti pikahuutokauppoina, ellei eurojärjestelmä päätä toteuttaa yksittäistä hienosäätöoperaatiota muulla tavoin (vakiohuutokauppana tai kahdenvälisenä kauppana) erityisten rahapoliittisten syiden johdosta tai markkinaolosuhteisiin reagoimiseksi;

d) ne toteutetaan hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa, ellei 45 artiklan 3 kohdasta johdu muuta;

e) niiden vastapuolin sovelletaan kolmannessa osassa täsmennettyjä kelpoisuusvaatimuksia riippuen i) kyseisen hienosäätöoperaation toteutuksessa käytetyn instrumentin tyypistä; ja ii) kyseiseen instrumenttityyppiin sovellettavasta menettelystä;

f) niissä käytetään vakuutena vakuuskelpoisia omaisuuseriä, kun ne toteutetaan käänteisoperaatioina.

▼M2

3. EKP voi toteuttaa hienosäätöoperaatioita minä tahansa eurojärjestelmän pankkipäivänä likviditeetin yli- tai alijäämän tasaamiseksi vähimmäisvarantojen pitoajanjaksolla. Jos kaupantekopäivä, suorituspäivä tai takaisinmaksupäivä ei ole kansallisen keskuspankin pankkipäiviä, kyseisellä kansallisella keskuspankilla ei ole velvollisuutta toteuttaa näitä operaatioita.

▼B

4. Eurojärjestelmällä säilyy laaja valintamahdollisuus hienosäätöoperaatioiden toteuttamisessa käytettävien menettelyjen ja toiminnallisten ominaispiirteiden suhteen, jotta markkinaolosuhteisiin voidaan reagoida joustavasti.

9 artikla

Rakenteelliset operaatiot

1. Eurojärjestelmä voi käänteisoperaatioiden, EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlaskun tai suorien kauppojen avulla toteuttaa rakenteellisia operaatioita, joilla pyritään vaikuttamaan eurojärjestelmän rakenteelliseen asemaan rahoitusjärjestelmään nähden tai saavuttamaan muita rahapolitiikan toimeenpanoon liittyviä tavoitteita.

2. Rakenteellisiin operaatioihin liittyy seuraavia toiminnallisia ominaispiirteitä:

a) ne ovat likviditeettiä lisääviä tai vähentäviä operaatioita;

b) ne eivät ole toistuvuudeltaan ja maturiteetiltaan vakioituja;

c) ne toteutetaan huutokauppoina tai kahdenvälisinä kauppoina, riippuen rakenteellisen operaation toteutuksessa käytettävän instrumentin tyypistä;

d) ne toteutetaan hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa;

e) niiden vastapuolin sovelletaan kolmannessa osassa täsmennettyjä kelpoisuusvaatimuksia riippuen i) rakenteellisen operaation toteutuksessa käytetyn instrumentin tyypistä ja ii) kyseiseen instrumenttityyppiin sovellettavasta menettelystä;

f) likviditeettiä lisäävissä rakenteellisissa operaatioissa käytetään vakuutena vakuuskelpoisia omaisuuseriä; tämä ei koske suoria kauppoja.

3. Eurojärjestelmällä säilyy laaja valintamahdollisuus rakenteellisten operaatioiden toteuttamisessa käytettävien menettelyjen ja toiminnallisten ominaispiirteiden suhteen, jotta markkinaolosuhteisiin ja muihin rakenteellisiin kehityskulkuihin voidaan reagoida joustavasti.







3 LUKU

Avomarkkinaoperaatioissa käytettävät välineet

10 artikla

Käänteisoperaatiot

1. Käänteisoperaatiot ovat avomarkkinaoperaatioiden toteuttamiseksi käytettyjä välineitä, joissa kansallinen keskuspankki ostaa tai myy vakuuskelpoisia omaisuuseriä takaisinostosopimuksen perusteella tai tekee luotto-operaatioita vakuudellisten luottojen muodossa riippuen kansallisen keskuspankin soveltamista sopimuksista tai sääntelystä.

2. Takaisinostosopimusten ja vakuudellisten luottojen on oltava näille instrumenteille 7 osassa asetettujen lisävaatimusten mukaisia.

3. Likviditeettiä lisäävissä käänteisoperaatioissa käytetään vakuutena vakuuskelpoisia omaisuuseriä neljännen osan mukaisesti.

4. Käänteisoperaatioiden toiminnalliset ominaispiirteet riippuvat siitä avomarkkinaoperaatioiden luokasta, jossa niitä käytetään.

5. Likviditeettiä vähentävät käänteisoperaatiot perustuvat eurojärjestelmän toimittamiin omaisuuseriin. Näiden omaisuuserien kelpoisuusvaatimukset ovat samat kuin vaatimukset, joita sovelletaan likviditeettiä lisäävissä käänteisoperaatioissa käytettyihin vakuuskelpoisiin omaisuuseriin neljännen osan mukaisesti. Markkina-arvon aliarvostusta ei sovelleta likviditeettiä vähentävissä käänteisoperaatioissa.

11 artikla

Rahapoliittiset valuuttaswapit

1. Rahapoliittisissa valuuttaswapeissa euroja ostetaan ja myydään samanaikaisin avista- ja termiinikaupoin ulkomaan valuuttaa vastaan.

2. Rahapoliittisten valuuttaswapien on oltava näille instrumenteille seitsemännessä osassa asetettujen lisävaatimusten mukaisia.

3. Ellei EKP:n neuvosto ole päättänyt toisin, eurojärjestelmän operaatiot toteutetaan vain laajan kaupankäynnin kohteena olevilla valuutoilla ja vakiintunutta markkinakäytäntöä noudattaen.

4. Kussakin rahapoliittisessa valuuttaswapissa eurojärjestelmä ja vastapuolet sopivat kaupassa sovellettavista swap-pisteistä, joita noteerataan vakiintunutta markkinakäytäntöä noudattaen. Rahapoliittisten valuuttaswapien vaihtokurssia koskevat ehdot esitetään taulukossa 2.

5. Rahapoliittisiin valuuttaswapeihin liittyy seuraavia toiminnallisia ominaispiirteitä:

a) niitä voidaan toteuttaa joko likviditeettiä lisäävinä tai vähentävinä operaatioina;

b) ne eivät ole toistuvuudeltaan ja maturiteetiltaan vakioituja;

c) ne toteutetaan pikahuutokauppoina tai kahdenvälisinä kauppoina, ellei eurojärjestelmä päätä toteuttaa yksittäistä operaatiota muulla tavoin (vakiohuutokauppana) erityisten rahapoliittisten syiden johdosta tai markkinaolosuhteisiin reagoimiseksi;

d) ne toteutetaan hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa, ellei 45 artiklan 3 kohdasta johdu muuta.

6. Rahapoliittisiin valuuttaswapeihin osallistuviin vastapuoliin sovelletaan kolmannessa osassa täsmennettyjä kelpoisuusvaatimuksia, riippuen kyseiseen operaatioon sovellettavasta menettelystä.

Taulukko 2

Rahapoliittisten valuuttaswapien vaihtokurssia koskevat ehdot

S = euron (EUR) ja ulkomaan valuutan ABC välinen avistavaihtokurssi (valuuttaswapin kaupantekopäivänä)

FM = euron ja ulkomaan valuutan ABC välinen termiinivaihtokurssi swapin takaisinostopäivänä (M)

ΔM = euron ja ulkomaan valuutan ABC väliset termiinipisteet swapin takaisinostopäivänä (M)

N(.) = valuutan avistamäärä; N(.)M on valuutan termiinimäärä: tai tai tai tai

12 artikla

Määräaikaistalletusten kerääminen

1. Eurojärjestelmä voi tarjota vastapuolille mahdollisuutta tehdä määräaikaistalletuksia kotimaansa kansalliseen keskuspankkiin.

2. Vastapuolilta kerättävät talletukset ovat määräaikaisia, ja niihin sovelletaan kiinteää korkoa.

3. Määräaikaistalletuksiin sovellettava korko voi olla a) positiivinen, b) nollakorko ja c) negatiivinen.

4. Määräaikaistalletukseen sovellettavan koron tulee olla yksinkertainen korko, joka perustuu todelliset päivät/360 -laskukäytäntöön. Korko maksetaan talletuksen erääntyessä. Jos korko on negatiivinen, sen soveltaminen määräaikaistalletukseen merkitsee talletuksen tekijän maksuvelvollisuutta suhteessa kotimaan kansalliseen keskuspankkiin sekä kyseisen kansallisen keskuspankin oikeutta veloittaa vastapuolen tiliä vastaavasti. Kansalliset keskuspankit eivät anna määräaikaistalletuksille vakuutta.

5. Määräaikaistalletuksia pidetään kotimaan kansallisessa keskuspankissa olevilla tileillä siinäkin tapauksessa, että EKP toteuttaa tällaiset operaatiot keskitetysti 45 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

6. Määräaikaistalletusten keräämiseen liittyy seuraavia toiminnallisia ominaispiirteitä:

a) ne toteutetaan likviditeetin vähentämiseksi;

b) ne voidaan toteuttaa etukäteen ilmoitetun aikataulun mukaisina operaatioina, etukäteen määritetyin aikavälein ja maturiteetilla tai ne voidaan toteuttaa tarpeen mukaan markkinoiden likviditeetin muutoksiin reagoimiseksi, eli määräaikaistalletusten kerääminen voidaan toteuttaa esimerkiksi varantojen pitoajanjakson viimeisenä päivänä viimeisimmän perusrahoitusoperaation jälkeen mahdollisesti kertyneen likviditeetin ylijäämän tasaamiseksi;

c) ne toteutetaan pikahuutokauppoina, ellei EKP päätä toteuttaa yksittäistä operaatiota muulla tavoin (kahdenvälisenä kauppana tai vakiohuutokauppana) erityisten rahapoliittisten syiden johdosta tai markkinaolosuhteisiin reagoimiseksi;

d) ne toteutetaan hajautetusti kansallisissa keskuspankeissa, ellei 45 artiklan 3 kohdasta johdu muuta.

7. Määräaikaistalletusten keräämiseen osallistuviin vastapuoliin sovelletaan kolmannessa osassa täsmennettyjä kelpoisuusvaatimuksia, riippuen kyseiseen operaatioon sovellettavasta menettelystä.

13 artikla

EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku

1. EKP:n velkasitoumukset edustavat EKP:n sitoumusta maksaa velka suhteessa sitoumuksen haltijaan.

2. EKP:n velkasitoumukset lasketaan liikkeeseen ja niitä säilytetään arvo-osuusmuodossa arvopaperikeskuksissa jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro.

3. EKP ei aseta mitään rajoituksia EKP:n velkasitoumusten siirtokelpoisuudelle.

4. EKP voi laskea liikkeeseen EKP:n velkasitoumuksia

a) nimellisarvoa pienempään emissiohintaan tai

b) nimellisarvon ylittävään hintaan,

ja ne lunastetaan niiden erääntyessä nimellisarvostaan.

Emissiohinnan ja nimellisarvon (lunastushinnan) erotus on yhtä kuin korko, joka emissiohinnalle on kertynyt sovitun korkoprosentin mukaan sitoumuksen juoksuajalta. Sovellettavan koron tulee olla yksinkertainen korko, joka perustuu todelliset päivät/360 -laskukäytäntöön. Emissiohinta lasketaan taulukon 3 mukaisesti.

Taulukko 3

EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku

Emissiohinta on

jossa

N = EKP:n velkasitoumuksen nimellisarvo

rI = korko (%)

D = EKP:n velkasitoumuksen maturiteetti (päiviä)

PT = EKP:n velkasitoumuksen emissiohinta

5. EKP:n velkasitoumuksiin liittyy seuraavia toiminnallisia ominaispiirteitä:

a) ne lasketaan liikkeeseen likviditeettiä vähentävinä avomarkkinaoperaatioina;

b) niitä voidaan laskea liikkeeseen säännöllisesti tai satunnaisesti;

c) niiden maturiteetti on lyhyempi kuin 12 kuukautta;

d) ne lasketaan liikkeeseen vakiohuutokauppoina;

e) ne tarjotaan ostettaviksi ja selvitetään hajautetusti kansallisten keskuspankkien välityksellä.

6. Vastapuoliin, jotka osallistuvat EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlaskua koskeviin vakiohuutokauppoihin, sovelletaan kolmannessa osassa olevia kelpoisuusvaatimuksia.

14 artikla

Suorat kaupat

1. Suorassa kaupassa omistusoikeus siirtyy kokonaan myyjältä ostajalle, eikä kauppaan liity omistusoikeuden siirron palautusta.

2. Suorien kauppojen toteutuksessa ja hinnoittelussa eurojärjestelmä noudattaa laajimmin hyväksyttyä markkinakäytäntöä, joka koskee kaupan kohteena olevia velkasitoumuksia.

3. Suoriin kauppoihin liittyy seuraavia toiminnallisia ominaispiirteitä:

a) ne voidaan toteuttaa likviditeettiä lisäävinä operaatioina (suorat ostot) tai likviditeettiä vähentävinä operaatioina (suorat myynnit);

b) ne eivät ole toistuvuudeltaan vakioituja;

c) ne toteutetaan kahdenvälisinä kauppoina, ellei EKP päätä toteuttaa yksittäistä operaatiota pikahuutokauppana tai vakiohuutokauppana;

d) ne toteutetaan hajautetusti kansallisten keskuspankkien välityksellä, ellei 45 artiklan 3 kohdasta johdu muuta;

e) niiden toteutuksessa käytetään ainoastaan neljännen osan mukaisia vakuuskelpoisia ja jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä.

4. Suoriin kauppoihin osallistuviin vastapuoliin sovelletaan kolmannessa osassa täsmennettyjä kelpoisuusvaatimuksia.

15 artikla

Vakuuden asettamista ja suoritusta koskevat velvoitteet käänteisoperaatioissa ja rahapoliittisissa valuuttaswapeissa

1. Likviditeettiä lisäävissä käänteisoperaatioissa ja likviditeettiä lisäävissä rahapoliittisissa valuuttaswapeissa vastapuolten tulee

a) siirtää riittävä määrä vakuuskelpoisia omaisuuseriä, jos kyse on käänteisoperaatiosta, tai siirtää vastaava ulkomaan valuutan määrä suorituspäivänä tapahtuvaa suoritusta varten, jos kyse on valuuttaswapista;

b) varmistaa, että vakuudet ovat riittävät operaation eräpäivään saakka;

c) tarvittaessa kohdan b osalta toimittaa vakuuksien muutospyyntöjen mukaiset riittävät vakuudet vakuuskelpoisten omaisuuserien tai käteisen rahan muodossa.

2. Likviditeettiä vähentävissä käänteisoperaatioissa ja likviditeettiä vähentävissä rahapoliittisissa valuuttaswapeissa vastapuolten tulee

a) siirtää riittävä määrä käteistä rahaa niille jaettujen määrien suoritusta varten kussakin likviditeettiä vähentävässä operaatiossa;

b) varmistaa, että vakuudet ovat riittävät operaation eräpäivään saakka;

c) tarvittaessa kohdan b osalta toimittaa vakuuksien muutospyyntöjen mukaiset riittävät vakuudet vakuuskelpoisten omaisuuserien tai käteisen rahan muodossa.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten laiminlyönnistä määrätään soveltuvin osin 154–157 artiklan mukaisia seuraamuksia.

16 artikla

Suoritusta koskevat velvoitteet suorissa ostoissa ja myynneissä, määräaikaistalletuksia kerättäessä ja EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlaskuissa

1. Suorien ostojen ja myyntien, määräaikaistalletusten keräämisen ja EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlaskun muodossa toteutettavissa avomarkkinaoperaatioissa vastapuolten on siirrettävä riittävä määrä vakuuskelpoisia omaisuuseriä tai käteistä rahaa sovitun transaktiomäärän suorittamiseksi.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun vaatimuksen laiminlyönnistä määrätään soveltuvin osin 154–157 artiklan mukaisia seuraamuksia.







II OSASTO

MAKSUVALMIUSJÄRJESTELMÄ

17 artikla

Maksuvalmiusjärjestelmä

1. Kansalliset keskuspankit myöntävät oikeuden eurojärjestelmän maksuvalmiusjärjestelmän käyttöön vastapuolen aloitteesta.

2. Maksuvalmiusjärjestelmä koostuu seuraavista luokista:

a) maksuvalmiusluotto;

b) talletusmahdollisuus.

3. Maksuvalmiusjärjestelmän ehdot ja edellytykset ovat samat kaikissa jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro.

4. Kansalliset keskuspankit myöntävät oikeuden maksuvalmiusjärjestelmän käyttöön ainoastaan EKP:n asettamien tavoitteiden ja yleisten rahapoliittisten näkökohtien mukaisesti.

5. EKP voi milloin tahansa muuttaa maksuvalmiusjärjestelmän ehtoja tai keskeyttää sen käytön.

6. EKP:n neuvosto päättää maksuvalmiusjärjestelmän korosta säännöllisesti. Tarkistetut korot tulevat voimaan asetuksen (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9) 7 artiklan mukaisesti uuden varantojen pitoajanjakson alusta lukien. EKP julkistaa varantojen pitoajanjaksoja koskevan kalenterin vähintään kolme kuukautta ennen kunkin kalenterivuoden alkua.

7. EKP:n neuvosto voi 6 kohdan estämättä muuttaa maksuvalmiusjärjestelmän korkoa milloin tahansa. Tällainen päätös tulee voimaan aikaisintaan seuraavasta eurojärjestelmän pankkipäivästä lukien.







1 LUKU

Maksuvalmiusluotto

18 artikla

Maksuvalmiusluoton ominaispiirteet

1. Vastapuolet voivat saada eurojärjestelmältä ennakolta määrätyllä korolla yön yli -likviditeettiä maksuvalmiusluottona, joka toteutetaan käänteisoperaationa vastapuolen kotimaan kansallisen keskuspankin kanssa käyttäen vakuutena vakuuskelpoisia omaisuuseriä.

2. Kansalliset keskuspankit myöntävät maksuvalmiusluottoa takaisinostosopimusten tai vakuudellisten luottojen muodossa kansallisten keskuspankkien soveltamien sopimus- tai sääntelyjärjestelyjen mukaisesti.

3. Maksuvalmiusluottona myönnettävän likviditeetin määrää ei rajoiteta, mutta sille on toimitettava riittävät vakuuden 4 kohdan mukaisesti.

4. Vastapuolten on toimitettava riittävä määrä vakuuskelpoisia omaisuuseriä vakuudeksi ennen maksuvalmiusluoton käyttöä. Nämä omaisuuserät on joko talletettava etukäteen asianomaiseen keskuspankkiin tai toimitettava maksuvalmiusluoton käyttöä koskevan pyynnön yhteydessä.

19 artikla

Maksuvalmiusluoton käytön edellytykset

1. Maksuvalmiusjärjestelmää voivat käyttää laitokset, jotka täyttävät 55 artiklan mukaiset kelpoisuusvaatimukset ja joilla on pääsy tiliin, yleensä TARGET2-järjestelmässä, siinä kansallisessa keskuspankissa, jossa transaktio suoritetaan.

2. Maksuvalmiusluottoa myönnetään vain päivinä, joina TARGET2-järjestelmä on toiminnassa. Päivinä, joina asianomaiset arvopaperikaupan selvitysjärjestelmät eivät ole toiminnassa, maksuvalmiusluottoa myönnetään sellaisia vakuuskelpoisia omaisuuseriä vastaan, jotka on jo ennakolta talletettu kansallisiin keskuspankkeihin.

3. Jos kansallinen keskuspankki tai sen sivukonttori ei ole avoinna rahapoliittisten operaatioiden toteuttamista varten tiettyinä eurojärjestelmän pankkipäivinä kansallisten tai alueellisten vapaapäivien vuoksi, kotimaan kansallinen keskuspankki ilmoittaa vastapuolille etukäteen järjestelyistä, joihin ryhdytään maksuvalmiusluoton käytön mahdollistamiseksi tällaisina vapaapäivinä.

4. Oikeus maksuvalmiusjärjestelmän käyttöön voidaan myöntää joko vastapuolen nimenomaisen pyynnön perusteella tai automaattisesti, kuten 5 ja 6 kohdassa kuvataan.

5. Vastapuoli voi lähettää kotimaansa kansalliselle keskuspankille maksuvalmiusjärjestelmän käyttöä koskevan pyynnön. Jos kotimaan kansallinen keskuspankki vastaanottaa pyynnön viimeistään 15 minuuttia TARGET2-järjestelmän sulkemisajan jälkeen, kansallinen keskuspankki käsittelee pyynnön TARGET2-järjestelmässä samana päivänä. Määräaikaa, johon mennessä maksuvalmiusluottoa voi pyytää, pidennetään vielä 15 minuuttia vähimmäisvarantojen pitoajanjakson viimeisenä eurojärjestelmän pankkipäivänä. Maksuvalmiusluoton käyttöä koskevassa pyynnössä täsmennetään pyydetyn luoton määrä. Vastapuolten on toimitettava riittävä määrä vakuuskelpoisia omaisuuseriä transaktion vakuudeksi, ellei vastapuoli ole jo etukäteen tallettanut tällaisia omaisuuseriä kotimaansa kansalliseen keskuspankkiin 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

6. Vastapuolen kotimaan kansallisessa keskuspankissa olevalle selvitystilille pankkipäivän päättymiseen liittyvien menettelyjen suorittamisen jälkeen jäävä negatiivinen saldo katsotaan automaattisesti pyynnöksi saada maksuvalmiusluottoa. Jotta vastapuolet täyttäisivät 18 artiklan 4 kohdan mukaiset vaatimukset, niillä on ennen automaattisen pyynnön toteutumista oltava transaktion vakuudeksi talletettuna riittävä määrä vakuuskelpoisia omaisuuseriä kotimaan kansallisessa keskuspankissa. Tämän ehdon noudattamatta jättämiseen sovelletaan 154–157 artiklan mukaisia seuraamuksia.

20 artikla

Maksuvalmiusluoton maturiteetti ja korko

1. Maksuvalmiusluotto on yön yli -luottoa. TARGET2-järjestelmään suoraan osallistuvien vastapuolten on maksettava luotto takaisin seuraavana sellaisena päivänä, jona a) TARGET2-järjestelmä ja b) asiaankuuluvat arvopaperikaupan selvitysjärjestelmät ovat toiminnassa, heti näiden järjestelmien avautuessa.

2. Eurojärjestelmä ilmoittaa ennakolta maksuvalmiusluoton koron, joka lasketaan yksinkertaisena korkona noudattaen todelliset päivät/360 -laskukäytäntöä. Maksuvalmiusluottoon sovellettavasta korosta käytetään nimitystä maksuvalmiusluoton korko.

3. Maksuvalmiusluoton korko maksetaan luoton takaisinmaksun yhteydessä.







2 LUKU

Talletusmahdollisuus

21 artikla

Talletusmahdollisuuden ominaispiirteet

1. Vastapuolet voivat käyttää talletusmahdollisuutta tekemällä eurojärjestelmään kotimaansa kansallisen keskuspankin välityksellä yön yli -talletuksia, joihin sovelletaan ennakolta määritettyä korkoa.

2. Talletusmahdollisuuteen sovellettava korko voi olla a) positiivinen, b) nollakorko tai c) negatiivinen.

3. Kansalliset keskuspankit eivät anna talletuksia vastaan vakuuksia.

4. Vastapuolen tekemien talletusten määrää ei rajoiteta.

22 artikla

Talletusmahdollisuuden käytön edellytykset

1. Talletusmahdollisuutta voivat käyttää laitokset, jotka täyttävät 55 artiklan mukaiset kelpoisuusvaatimukset ja joilla on tili, yleensä TARGET2-järjestelmässä, siinä kansallisessa keskuspankissa, jossa transaktio suoritetaan. Talletusmahdollisuutta voi käyttää vain päivinä, joina TARGET2-järjestelmä on toiminnassa.

2. Vastapuolen on esitettävä kotimaansa kansalliselle keskuspankille talletusmahdollisuuden käyttämistä koskeva pyyntö. Jos kotimaan kansallinen keskuspankki saa pyynnön viimeistään 15 minuuttia TARGET2-järjestelmän sulkemisajan jälkeen, kotimaan kansallinen keskuspankki käsittelee pyynnön TARGET2-järjestelmässä samana päivänä. Määräaikaa, johon mennessä talletusmahdollisuuden käyttöä koskevia pyyntöjä voidaan esittää, pidennetään vielä 15 minuuttia eurojärjestelmän vähimmäisvarantojen pitoajanjakson viimeisenä pankkipäivänä. Pyynnössä on määriteltävä talletettava määrä.

3. Kansallisissa keskuspankeissa käytössä olevien erilaisten tilirakenteiden johdosta kansalliset keskuspankit voivat, saatuaan siihen etukäteen EKP:n hyväksynnän, soveltaa tästä artiklasta poikkeavia edellytyksiä. Kansalliset keskuspankit ilmoittavat vastapuolille tässä artiklassa kuvattuja edellytyksiä koskevista poikkeuksista.

23 artikla

Talletusmahdollisuuden maturiteetti ja korko

1. Talletusmahdollisuutta käyttäen tehdyt talletukset ovat yön yli -talletuksia. TARGET2-järjestelmään suoraan osallistuvien vastapuolten talletusmahdollisuutta käyttäen tehdyt talletukset erääntyvät seuraavana sellaisena päivänä, jona TARGET2-järjestelmä on toiminnassa, heti järjestelmän avautuessa.

2. Eurojärjestelmä ilmoittaa ennakolta talletusmahdollisuuden koron, joka lasketaan yksinkertaisena korkona noudattaen todelliset päivät/360 -laskukäytäntöä.

3. Korko maksetaan talletuksen erääntyessä. Jos korko on negatiivinen, sen soveltaminen talletusmahdollisuutta käytettäessä merkitsee talletuksen tekijän maksuvelvollisuutta suhteessa kotimaan kansalliseen keskuspankkiin sekä kyseisen kansallisen keskuspankin oikeutta veloittaa vastapuolen tiliä vastaavasti.







III OSASTO

EUROJÄRJESTELMÄN RAHAPOLIITTISIIN OPERAATIOIHIN SOVELLETTAVAT MENETTELYT







1 LUKU

Huutokaupat ja kahdenväliset kaupat eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatioissa

24 artikla

Avomarkkinaoperaatioissa sovellettavat menettelytyypit

Avomarkkinaoperaatiot toteutetaan huutokauppoina tai kahdenvälisinä kauppoina.







1 jakso

Huutokaupat

25 artikla

Katsaus huutokauppamenettelyihin

1. Huutokaupat toteutetaan kuudessa vaiheessa, jotka esitetään taulukossa 4.

Taulukko 4

Huutokauppojen toteutusvaiheet

Vaihe 1 : Huutokaupasta ilmoittaminen a) EKP:n ilmoitus julkisten sähköisten markkinatietojärjestelmien ja EKP:n verkkosivujen kautta b) Kansallisten keskuspankkien ilmoitus kansallisten sähköisten markkinatietojärjestelmien kautta ja suoraan yksittäisille vastapuolille (jos katsotaan tarpeelliseksi)

Vaihe 2 : Huutokauppatarjousten valmisteluun ja tekoon liittyvät vastapuolten toimenpiteet

Vaihe 3 : Tarjousten kokoaminen eurojärjestelmässä

Vaihe 4 : Jako-osuuksien määrittäminen ja huutokaupan tulosten ilmoittaminen a) EKP:n päätös jako-osuuksista b) Myönnettyjen osuuksien ilmoittaminen julkisten sähköisten markkinatietojärjestelmien ja EKP:n verkkosivujen kautta

Vaihe 5 : Huutokaupan tulosten vahvistaminen vastapuolille

Vaihe 6 : Maksut ja toimitukset

2. Huutokaupat toteutetaan vakiohuutokauppoina tai pikahuutokauppoina. Vakio- ja pikahuutokauppojen toiminnalliset ominaispiirteet ovat samat lukuun ottamatta kaupan toteutukseen kuluvaa aikaa (taulukot 5 ja 6) ja vastapuolijoukkoa.

Taulukko 5

Vakiohuutokauppojen toteutusvaiheiden viitteellinen aikataulu (kellonajat Keski-Euroopan aikaa ( 13 ))

Taulukko 6

Pikahuutokauppojen toteutusvaiheiden viitteellinen aikataulu (kellonajat Keski-Euroopan aikaa)

3. Eurojärjestelmä voi toteuttaa joko kiinteäkorkoisia tai vaihtuvakorkoisia huutokauppoja.

26 artikla

Vakiohuutokauppamenettelyt

1. Eurojärjestelmä käyttää vakiohuutokauppamenettelyjä seuraavien operaatioiden toteutukseen: a) perusrahoitusoperaatiot, b) pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot ja c) tietyt rakenteelliset operaatiot eli rakenteelliset käänteisoperaatiot ja EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlasku.

2. Eurojärjestelmä voi käyttää vakiohuutokauppoja myös suorina kauppoina toteutettavissa hienosäätöoperaatioissa ja rakenteellisissa operaatioissa, jotka toteutetaan erityisten rahapoliittisten syiden vuoksi tai markkinaolosuhteisiin reagoimiseksi.

3. Vakiohuutokaupoissa säännönmukaisesti a) kaupan tulos vahvistetaan viimeistään 24 tunnin kuluttua siitä, kun huutokaupasta ilmoitettiin, ja b) tarjousten jättämisen määräajan ja huutokaupan tuloksen ilmoittamisen välinen aika on tällöin noin kaksi tuntia.

4. EKP voi tarvittaessa muuttaa yksittäisten operaatioiden aikatauluja.

27 artikla

Pikahuutokaupat

1. Eurojärjestelmä käyttää tavallisesti pikahuutokauppoja hienosäätöoperaatioiden toteutukseen, mutta se voi käyttää niitä myös sellaisissa rakenteellisissa operaatioissa, jotka toteutetaan suorina kauppoina erityisten rahapoliittisten syiden vuoksi tai markkinaolosuhteisiin reagoimiseksi.

2. Pikahuutokaupat toteutetaan 105 minuutin kuluessa siitä, kun huutokaupasta ilmoitettiin, ja huutokaupan tulokset vahvistetaan välittömästi tulosten julkaisun jälkeen.

3. EKP voi tarvittaessa muuttaa yksittäisten operaatioiden aikatauluja.

4. Eurojärjestelmä voi 57 artiklassa täsmennettyjen kriteerien ja menettelyjen mukaisesti valita pikahuutokauppoihin lukumäärältään rajoitetun vastapuolijoukon.

28 artikla

Perusrahoitusoperaatioita ja säännönmukaisia pitempiaikaisia rahoitusoperaatioita koskevien vakiohuutokauppojen toteutus huutokauppakalenterin mukaisesti

1. Perusrahoitusoperaatioita ja säännönmukaisia pitempiaikaisia rahoitusoperaatioita koskevat huutokaupat toteutetaan eurojärjestelmän säännöllisten huutokauppojen viitteellisen kalenterin mukaisesti.

2. Eurojärjestelmän säännöllisten huutokauppojen viitteellinen kalenteri julkaistaan EKP:n ja kansallisten keskuspankkien verkkosivuilla viimeistään kolme kuukautta ennen sen kalenterivuoden alkua, jota kalenteri koskee.

3. Perusrahoitusoperaatioiden ja säännöllisten pitempiaikaisten rahoitusoperaatioiden viitteelliset kaupantekopäivät on täsmennetty taulukossa 7.







Taulukko 7 Perusrahoitusoperaatioiden ja säännönmukaisten pitempiaikaisten rahoitusoperaatioiden normaalit kaupantekopäivät Avomarkkinaoperaatioiden luokka Normaali kaupantekopäivä (T) Perusrahoitusoperaatiot Joka tiistai (1) Säännönmukaiset pitempiaikaiset rahoitusoperaatiot Kunkin kalenterikuukauden viimeinen keskiviikko (2) (1) Aikatauluihin voidaan tehdä sopeutuksia vapaapäivien vuoksi. (2) Joulunpyhien vuoksi joulukuun operaatiota aikaistetaan yleensä viikolla edellisviikon keskiviikkoon.

29 artikla

Huutokauppojen toteutus hienosäätöoperaatioissa ja rakenteellisissa operaatioissa ilman huutokauppakalenteria

1. Hienosäätöoperaatioita ei toteuteta ennalta laaditun kalenterin mukaan. EKP voi suorittaa hienosäätöoperaatioita kaikkina eurojärjestelmän pankkipäivinä. Operaatioihin osallistuvat vain sellaisten jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joissa kaupanteko-, suoritus- ja takaisinmaksupäivä ovat kansallisten keskuspankkien pankkipäiviä.

2. Vakiohuutokauppoina tehtyjä rakenteellisia operaatioita ei toteuteta ennalta laaditun kalenterin mukaan. Niitä suoritetaan ja selvitetään yleensä vain sellaisina päivinä, jotka ovat kansallisen keskuspankin pankkipäiviä kaikissa jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro.







2 jakso

Huutokauppojen toteutusvaiheet







1 alajakso

Huutokaupoista ilmoittaminen

30 artikla

Vakio- ja pikahuutokaupoista ilmoittaminen

1. EKP ilmoittaa vakiohuutokaupoista etukäteen julkisten sähköisten markkinatietojärjestelmien ja EKP:n verkkosivujen kautta. Lisäksi kansalliset keskuspankit voivat ilmoittaa vakiohuutokaupoista kansallisten markkinatietojärjestelmien kautta ja suoraan vastapuolille, jos se katsotaan tarpeelliseksi.

2. EKP voi ilmoittaa pikahuutokaupoista etukäteen julkisesti sähköisten markkinatietojärjestelmien ja EKP:n verkkosivujen kautta. Pikahuutokaupoissa, joista ilmoitetaan julkisesti etukäteen, kansallinen keskuspankki voi olla suoraan yhteydessä vastapuoliin, jos katsoo sen tarpeelliseksi. Jos pikahuutokaupasta ei ilmoiteta julkisesti etukäteen, kansalliset keskuspankit ottavat suoraan yhteyttä valittuihin vastapuoliin.

3. Huutokauppailmoitus katsotaan vastapuolille osoitetuksi kehotukseksi oikeudellisesti sitovan tarjouksen tekemiseen. Ilmoitus ei ole EKP:n tai kansallisten keskuspankkien tekemä tarjous.

4. Julkiseen huutokauppailmoitukseen sisällytettävät tiedot on täsmennetty liitteessä II.

5. EKP voi ryhtyä tarpeellisiksi katsomiinsa toimiin huutokauppailmoituksessa olevien virheiden korjaamiseksi, mukaan lukien käynnissä olevan huutokaupan peruuttaminen ja keskeyttäminen.







2 alajakso

Huutokauppatarjousten valmisteluun ja tekoon liittyvät vastapuolten toimenpiteet

31 artikla

Tarjousten tekemisen muoto ja paikka

1. Tarjoukset on tehtävä vastapuolen kotimaan keskuspankille. Laitos voi sijaintipaikassaan tehdä tarjouksen kotimaan kansalliselle keskuspankille ainoastaan yhden toimipaikan välityksellä kussakin jäsenvaltiossa, jonka rahayksikkö on euro, eli joko pääkonttorin tai nimetyn sivukonttorin välityksellä.

2. Vastapuolten on tehtävä tarjoukset muodossa, joka on kansallisen keskuspankin kyseessä olevalle operaatiolle osoittaman mallin mukainen.

32 artikla

Tarjousten tekeminen

1. Kiinteäkorkoisissa huutokaupoissa vastapuolten on ilmoitettava tarjouksissaan määrä, jolla ne haluavat käydä kauppaa kansallisten keskuspankkien kanssa.

2. Kiinteäkorkoisissa valuuttaswaphuutokaupoissa vastapuolet antavat tarjouksen kiinteänä pidettävästä valuutan määrästä, jonka ne haluavat myydä ja ostaa takaisin tai ostaa ja myydä takaisin kyseiseen hintaan.

3. Vaihtuvakorkoisissa huutokaupoissa vastapuolet voivat tehdä tarjouksia enintään kymmenellä eri korolla, hinnalla tai swap-pisteellä. Eurojärjestelmä voi poikkeuksellisissa olosuhteissa rajoittaa kunkin vastapuolen tekemien tarjousten lukumäärää. Kussakin tarjouksessa vastapuolten on ilmoitettava määrä, jolla ne haluavat käydä kauppaa, sekä sovellettava korko, hinta tai swap-piste. Korkoa tai swap-pistettä koskeva tarjous on ilmoitettava 0,01 prosenttiyksikön kerrannaisina. Hintaa koskeva tarjous on ilmoitettava 0,001 prosenttiyksikön kerrannaisina.

4. Vaihtuvakorkoisissa valuuttaswaphuutokaupoissa vastapuolten on ilmoitettava kiinteänä pidettävä valuutan määrä ja swap-pistetarjous, jolla ne ovat valmiita tekemään kaupan.

5. Vaihtuvakorkoisissa valuuttaswaphuutokaupoissa swap-pisteet on ilmoitettava vakiintuneiden markkinakäytäntöjen mukaan ja korkotarjous on ilmoitettava swap-pisteen sadasosan kerrannaisina.

6. EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlaskun yhteydessä EKP voi päättää, että tarjoukset on ilmoitettava hinnan eikä koron muodossa. Tällöin hinnat on ilmoitettava prosentteina nimellisarvosta kolmen desimaalin tarkkuudella.

33 artikla

Tarjousten vähimmäis- ja enimmäismäärät

1. Perusrahoitusoperaatioissa vähimmäistarjousmäärä on 1 000 000 euroa. Tämän määrän ylittävät tarjoukset on ilmoitettava 100 000 euron kerrannaisina. Vähimmäistarjousmäärää on sovellettava kullakin yksittäisellä korkotasolla tehtyyn tarjoukseen.

2. Pitempiaikaisissa rahoitusoperaatioissa kukin kansallinen keskuspankki asettaa vähimmäistarjousmäärän 10 000 ja 1 000 000 euron välille. Vähimmäistarjousmäärän ylittävät tarjoukset on ilmoitettava 10 000 euron kerrannaisina. Vähimmäistarjousmäärää on sovellettava kullakin yksittäisellä korkotasolla tehtyyn tarjoukseen.

3. Hienosäätöoperaatioiden ja rakenteellisten operaatioiden vähimmäistarjousmäärä on 1 000 000 euroa. Tämän määrän ylittävät tarjoukset on ilmoitettava 100 000 euron kerrannaisina. Vähimmäistarjousmäärää on sovellettava kullakin yksittäisellä korkotasolla, hinnalla tai swap-pisteellä tehtyyn tarjoukseen riippuen transaktion tyypistä.

4. Estääkseen suhteettoman suurten tarjousten tekemisen EKP voi asettaa enimmäistarjousmäärän, joka on suurin yksittäiseltä vastapuolelta hyväksyttävä tarjous. Jos se asetetaan, EKP sisällyttää tällaista enimmäistarjousmäärää koskevat tiedot julkiseen huutokauppailmoitukseen.

34 artikla

Tarjousten vähimmäis- ja enimmäiskorot

1. Likviditeettiä lisäävissä vaihtuvakorkoisissa huutokaupoissa EKP voi asettaa vähimmäistarjouskoron, joka on alin mahdollinen korko, jolla vastapuolet voivat tehdä tarjouksia.

2. Likviditeettiä vähentävissä vaihtuvakorkoisissa huutokaupoissa EKP voi asettaa enimmäistarjouskoron, joka on ylin mahdollinen korko, jolla vastapuolet voivat tehdä tarjouksia.

35 artikla

Tarjousten tekemisen määräaika

1. Vastapuolet voivat peruuttaa tarjouksensa milloin tahansa siihen saakka, kunnes määräaika tarjousten tekemiselle on päättynyt.

2. Määräajan päättymisen jälkeen tehtyjä tarjouksia ei oteta huomioon, eivätkä ne kelpaa tarjouksina.

3. Kotimaan kansallinen keskuspankki määrittää, onko vastapuoli noudattanut tarjouksen tekemiselle asetettua määräaikaa.

36 artikla

Tarjousten hylkääminen

1. Kansallinen keskuspankki hylkää

a) kaikki vastapuolen tarjoukset, jos niiden kokonaismäärä ylittää EKP:n määräämän ylärajan;

b) vastapuolen tarjouksen, jos se alittaa vähimmäistarjousmäärän;

c) vastapuolen tarjouksen, jos se alittaa alimman hyväksytyn koron, hinnan tai swap-pisteen tai ylittää korkeimman hyväksytyn koron, hinnan tai swap-pisteen.

2. Kansallinen keskuspankki voi hylätä tarjoukset, jotka ovat epätäydellisiä tai eivät vastaa sovellettavaa mallia.

3. Jos kotimaan kansallinen keskuspankki päättää hylätä tarjouksen, se ilmoittaa päätöksestään vastapuolelle ennen jako-osuuksien määrittämistä.







3 alajakso

Huutokaupassa jaettava määrä

37 artikla

Likviditeettiä lisäävien ja likviditeettiä vähentävien kiinteäkorkoisten huutokauppojen jako-osuudet

1. Kiinteäkorkoisessa huutokaupassa vastapuolten tarjoukset käsitellään seuraavasti:

a) Tarjoukset lasketaan yhteen.

b) Jos tarjousten yhteismäärä ylittää jaettavan likviditeetin määrän, tarjoukset hyväksytään jaettavan määrän suhteessa tarjousten yhteismäärään liitteen III taulukon 1 mukaisesti.

c) Kullekin vastapuolelle jaettava määrä pyöristetään lähimpään euroon.

2. EKP voi päättää jakaa

a) pienimmän jaettavan määrän, joka on kullekin tarjoajalle jaettavissa olevan määrän alaraja, tai

b) pienimmän jako-osuuden, joka on marginaalikorolla kullekin tarjoajalle jaettavissa olevan osuuden alaraja prosentteina ilmaistuna.

38 artikla

Likviditeettiä lisäävien euromääräisten vaihtuvakorkoisten huutokauppojen jako-osuudet

1. Likviditeettiä lisäävässä euromääräisessä vaihtuvakorkoisessa huutokaupassa vastapuolten tarjoukset käsitellään seuraavasti:

a) Tarjoukset asetetaan koron mukaan laskevaan järjestykseen tai tarjotun hinnan mukaan nousevaan järjestykseen.

b) Tarjoukset, joissa korkotaso on korkein (hinta alin), hyväksytään ensin, ja sen jälkeen hyväksytään koron mukaan määräytyvässä järjestyksessä tarjoukset, joiden korkotaso on matalampi (hinta korkeampi), kunnes jaettava likviditeetti on kokonaan käytetty.

c) Jos marginaalikorkoa (korkein hyväksytty hinta) vastaavien tarjousten yhteismäärä ylittää jäljellä olevan jaettavan määrän, tämä määrä jaetaan tarjousten kesken jäljellä olevan jaettavan määrän suhteessa marginaalikorkoisten (korkein hyväksytty hinta) tarjousten yhteismäärään liitteen III taulukon 2 mukaisesti.

d) Kullekin vastapuolelle jaettava määrä pyöristetään lähimpään euroon.

2. EKP voi päättää, että kullekin hyväksytyn tarjouksen tekijälle jaetaan jaettavissa oleva vähimmäismäärä.

39 artikla

Likviditeettiä vähentävien euromääräisten vaihtuvakorkoisten huutokauppojen jako-osuudet

1. Likviditeettiä vähentävissä euromääräisissä vaihtuvakorkoisissa huutokaupoissa, joita käytetään EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlaskuun ja määräaikaistalletusten keräämiseen, vastapuolten tarjoukset käsitellään seuraavasti:

a) Tarjoukset asetetaan tarjotun koron mukaan nousevaan järjestykseen tai tarjotun hinnan mukaan laskevaan järjestykseen.

b) Tarjoukset, joissa korkotaso on alin (hinta korkein), hyväksytään ensin, ja sen jälkeen hyväksytään koron mukaan määräytyvässä järjestyksessä tarjoukset, joissa korkotaso on korkeampi (hinta alempi), kunnes kerättävä likviditeetti on käytetty kokonaan.

c) Jos marginaalikorkoa vastaavien tarjousten (alin hyväksytty hinta) yhteismäärä ylittää jäljellä olevan jaettavan määrän, tämä määrä jaetaan tarjousten kesken jäljellä olevan jaettavan määrän suhteessa marginaalikorkoisten (alin hyväksytty hinta) tarjousten yhteismäärään liitteen III taulukon 2 mukaisesti.

d) Kullekin vastapuolelle jaettava määrä pyöristetään lähimpään euroon. EKP:n velkasitoumusten liikkeeseenlaskuissa jaettu nimellisarvo pyöristetään lähimpään 100 000 euron kerrannaiseen.

2. EKP voi päättää, että kullekin hyväksytyn tarjouksen tekijälle kohdistetaan jaettavissa oleva vähimmäismäärä.

40 artikla

Likviditeettiä lisäävien vaihtuvakorkoisten valuuttaswap-huutokauppojen jako-osuudet

1. Likviditeettiä lisäävässä vaihtuvakorkoisessa valuuttaswap-huutokaupassa vastapuolten tarjoukset käsitellään seuraavasti:

a) Tarjoukset asetetaan swap-pisteiden mukaan nousevaan järjestykseen swap-pisteen etumerkki huomioon ottaen.

b) Tarjouksen etumerkki riippuu siitä, onko ulkomaan valuutan ja euron välinen korkoero positiivinen vai negatiivinen. Swapin maturiteetin ajan i) swap-pistetarjous on positiivinen, eli euron termiinikurssi on korkeampi kuin avistakurssi, jos ulkomaan valuutan korko on korkeampi kuin vastaava eurokorko; ja ii) swap-pistetarjous on negatiivinen, eli euron termiinikurssi on matalampi kuin avistakurssi, jos ulkomaan valuutan korko on matalampi kuin vastaava eurokorko.

c) Ensin hyväksytään ne tarjoukset, joissa on alimmat swap-pisteet, ja tarjoukset, joissa swap-pisteet ovat tätä korkeammat, hyväksytään swap-pisteiden suuruuden mukaan määräytyvässä järjestyksessä, kunnes koko kiinteä valuutan määrä on jaettu.

d) Jos ylimmän hyväksyttävän swap-pisteen eli marginaaliswap-pisteen mukaisten tarjousten yhteenlaskettu määrä ylittää jäljellä olevan jaettavan määrän, määrä jaetaan tarjousten kesken jäljellä olevan jaettavan määrän suhteessa marginaaliswap-pisteen mukaisten tarjousten kokonaismäärään liitteen III taulukon 3 mukaisesti.

e) Kullekin vastapuolelle jaettava määrä pyöristetään lähimpään euroon.

2. EKP voi päättää, että kullekin hyväksytyn tarjouksen tekijälle jaetaan jaettavissa oleva vähimmäismäärä.

41 artikla

Likviditeettiä vähentävien vaihtuvakorkoisten valuuttaswap-huutokauppojen jako-osuudet

1. Likviditeettiä vähentävässä vaihtuvakorkoisessa valuuttaswap-huutokaupassa vastapuolten tarjoukset käsitellään seuraavasti:

a) Tarjoukset asetetaan swap-pisteiden mukaan laskevaan järjestykseen swap-pisteen etumerkki huomioon ottaen.

b) Tarjouksen etumerkki riippuu siitä, onko ulkomaan valuutan ja euron välinen korkoero positiivinen vai negatiivinen. Swapin maturiteetin ajan i) swap-pistetarjous on positiivinen, eli euron termiinikurssi on korkeampi kuin avistakurssi, jos ulkomaan valuutan korko on korkeampi kuin vastaava eurokorko; ja ii) swap-pistetarjous on negatiivinen, eli euron termiinikurssi on matalampi kuin avistakurssi, jos ulkomaan valuutan korko on matalampi kuin vastaava eurokorko.

c) Ensin hyväksytään korkeimman swap-pistetarjouksen mukaiset tarjoukset, ja sen jälkeen hyväksytään tätä alemmat tarjoukset swap-pisteiden suuruuden mukaan määräytyvässä järjestyksessä, kunnes i) koko kiinteä valuutan määrä on kokonaisuudessaan käytetty; ja ii) alimman hyväksytyn swap-pisteen eli marginaaliswap-pisteen mukaisten tarjousten yhteenlaskettu määrä ylittää jäljellä olevan jaettavan määrän.

d) Jäljellä oleva määrä jaetaan tarjousten kesken jäljellä olevan määrän suhteessa marginaaliswap-pisteen mukaisten tarjousten kokonaismäärään liitteen III taulukon 3 mukaisesti. Kullekin vastapuolelle jaettava määrä pyöristetään lähimpään euroon.

2. EKP voi päättää, että kullekin hyväksytyn tarjouksen tekijälle jaetaan jaettavissa oleva vähimmäismäärä.

42 artikla

Vaihtuvakorkoisten huutokauppamenettelyjen huutokauppatyyppi

Vaihtuvakorkoisissa huutokaupoissa eurojärjestelmä voi käyttää joko yksikorkoista (hollantilainen) tai monikorkoista (amerikkalainen) huutokauppamenettelyä.







4 alajakso

Huutokauppojen tuloksista ilmoittaminen

43 artikla

Huutokauppojen tuloksista ilmoittaminen

1. EKP ilmoittaa julkisesti huutokaupan tuloksesta ja jako-osuuksia koskevasta päätöksestään sähköisten markkinatietojärjestelmien ja EKP:n verkkosivujen kautta. Lisäksi kansalliset keskuspankit voivat ilmoittaa huutokaupan jako-osuuksia koskevasta EKP:n päätöksestä kansallisten markkinatietojärjestelmien kautta ja suoraan vastapuolille, jos se katsotaan tarpeelliseksi.

2. Huutokaupan tulosta koskevaan julkiseen ilmoitukseen sisällytettävät tiedot on täsmennetty liitteessä IV.

3. Jos likviditeetin jakamista koskeva päätös sisältää virheellistä tietoa, joka liittyy mihin tahansa 1 kohdassa tarkoitettuihin, huutokaupan tulosta koskevassa julkisessa ilmoituksessa oleviin tietoihin, EKP voi ryhtyä tarpeellisiksi katsomiinsa toimiin virheellisten tietojen korjaamiseksi.

4. Kun jako-osuuksia koskevasta EKP:n päätöksestä on ilmoitettu julkisesti 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kansalliset keskuspankit vahvistavat jako-osuuksia koskevat yksilölliset tulokset suoraan vastapuolille niin, että kukin vastapuoli saa yksilöllisen ja selvän vahvistuksen menestymisestään huutokaupassa ja sille jaetusta tarkasta määrästä.







3 jakso

Kahdenväliset kaupat eurojärjestelmän avomarkkinaoperaatioissa

44 artikla

Katsaus kahdenvälisiin menettelyihin

1. Eurojärjestelmä voi toteuttaa seuraavia avomarkkinaoperaatioita kahdenvälisinä menettelyinä:

a) hienosäätöoperaatiot (käänteisoperaatiot, valuuttaswapit tai määräaikaistalletusten kerääminen); tai

b) rakenteelliset operaatiot (suorat kaupat).

2. Kahdenvälisiä menettelyjä voidaan toteuttaa kyseessä olevasta transaktiosta riippuen ottamalla suoraan yhteyttä vastapuoliin 45 artiklassa tarkoitetulla tavalla tai arvopaperipörssien ja markkinavälittäjien kautta 46 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

45 artikla

Kahdenväliset menettelyt, jotka toteutetaan ottamalla suoraan yhteyttä vastapuoliin

1. Suorien kauppojen muodossa toteutettavat kahdenväliset menettelyt hienosäätöoperaatioissa ja rakenteellisissa operaatioissa voidaan toteuttaa ottamalla suoraan yhteyttä vastapuoliin.

2. Kansalliset keskuspankit ottavat suoraan yhteyttä yhteen tai useampaan laitokseen, jotka on valittu 57 artiklassa määriteltyjen kelpoisuusvaatimusten mukaisesti. Kansalliset keskuspankit noudattavat EKP:n ohjeita päättäessään, tekevätkö ne transaktioita näiden laitosten kanssa.

3. Sanotun vaikuttamatta 2 kohdan soveltamiseen, EKP:n neuvosto voi päättää, että poikkeuksellisissa olosuhteissa EKP tai yksi tai useampi kansallinen keskuspankki EKP:n toimintayksikköinä toteuttavat hienosäätöoperaatioita tai rakenteellisia operaatioita kahdenvälisinä menettelyinä tehtävien suorien kauppojen muodossa. Tällaisissa tapauksissa näitä operaatioita koskevia menettelyjä mukautetaan vastaavasti. EKP päättää, tekeekö se transaktioita niiden laitosten kanssa, joihin on otettu yhteyttä suoraan.

46 artikla

Kahdenväliset menettelyt, jotka toteutetaan arvopaperipörssien tai markkinavälittäjien kautta

1. Sanotun vaikuttamatta 45 artiklan soveltamiseen, suorien kauppojen muodossa toteutettavia kahdenvälisiä menettelyjä voidaan rakenteellisissa operaatioissa toteuttaa arvopaperipörssien ja markkinavälittäjien kautta.

2. Jäljempänä