Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BKOMISSION ASETUS (EY) N:o 1622/2000
annettu 24 heinäkuuta 2000
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista
koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskevista
yhteisön säännöistä
(EYVL L 194, 31.7.2000, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Komission asetus (EY) N:o 2451/2000 annettu 7 päivänä
marraskuuta 2000 L 282 7 8.11.2000
"M2 Komission asetus (EY) N:o 885/2001 annettu 24 päivänä
huhtikuuta 2001 L 128 54 10.5.20012000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 1
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1622/2000
annettu 24 heinäkuuta 2000
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o
1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä
viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskevista yhteisön sään-
nöistä
EUROOP AN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä
toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (1)
ja erityisesti sen 42, 44, 45, 46 ja 80 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:(1) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 V osaston I luvussa ja useissa
liitteissä vahvistetaan viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä
koskevat yleiset säännöt ja viitataan muilta osin yksityiskohtaisiin
soveltamissääntöihin, jotka komissio antaa.
(2) Yhteisön elinkeinonharjoittajien ja yhteisön lainsäädännön sovel-
tamisesta vastaavan hallinnon edun mukaista on yhdistää nämä
säännökset yhteisön viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä
koskeviksi yhteisön säännöiksi ja kumota niitä koskevat aiemmat
asetukset eli komission asetus (ETY) N:o 1618/70 (
2), komission
asetus (ETY) N:o 1972/78 (3), sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (ETY) N:o 45/80 (4), komission asetus
(ETY) N:o 2394/84 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (ETY) N:o 2751/86 (6), komission asetus (ETY) N:o
305/86 (7), komission asetus (ETY) N:o 1888/86 (8), komission
asetus (ETY) N:o 2202/89 (9), komission asetus (ETY) N:o
2240/89 (10), komission asetus (ETY) N:o 3220/90 (11), sellaisena
kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1477/99 (12),
komission asetus (EY) N:o 586/93 (13), sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 693/96 (14), komission
asetus (EY) N:o 3111/93 (15), sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 693/98 (16), ja komission asetus
(EY) N:o 1128/96 (17).
(3) Näin vahvistettuihin yhteisön sääntöihin on sisällytettävä nykyi-
nen lainsäädäntö mukautettuna asetuksen (EY) N:o 1493/1999
uusiin vaatimuksiin. Kyseiseen sääntelyyn on kuitenkin syytä
tehdä muutoksia sen johdonmukaisuuden lisäämiseksi, sen
yksinkertaistamiseksi ja puuttuvien osien täydentämiseksi, jotta
tällä alalla voidaan vahvistaa kattava yhteisön sääntely. On myös
syytä täsmentää eräitä sääntöjä oikeusvarmuuden parantamiseksi
niitä sovellettaessa.
(4) Lisäksi on syytä alaa koskevan sääntelyn yksinkertaistamiseksi
antaa ainoastaan neuvoston kyseisessä asetuksessa (EY) N:o
1493/1999 nimenomaisesti tarkoittamat yksityiskohtaiset sovelta-!B
(1) EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1.
(2) EYVL L 175, 8.8.1970, s. 17.
(3) EYVL L 226, 17.8.1987, s. 11.
(4) EYVL L 7, 11.1.1980, s. 12.
(5) EYVL L 224, 21.8.1984, s. 8.
(6) EYVL L 253, 5.9.1986, s. 11.
(7) EYVL L 38, 13.2.1986, s. 13.
(8) EYVL L 163, 13.6.1986, s. 19.
(9) EYVL L 209, 21.7.1989, s. 31.
(10) EYVL L 215, 26.7.1989, s. 16.
(11) EYVL L 308, 8.11.1990, s. 22.
(12) EYVL L 171, 7.7.1999, s. 6.
(13) EYVL L 61, 13.3.1993, s. 39.
(14) EYVL L 97, 18.4.1996, s. 17.
(15) EYVL L 278, 11.11.1993, s. 48.
(16) EYVL L 96, 28.3.1998, s. 17.
(17) EYVL L 150, 25.6.1996, s. 13.2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 2
missäännöt. Muiden sääntöjen osalta perustamissopimuksen
28 artiklasta ja sitä seuraavista artikloista johtuvien sääntöjen
pitäisi olla riittävät takaamaan viininvalmistuksen alalla viinialan
tuotteiden vapaa liikkuvuus.
(5) Lisäksi olisi syytä täsmentää, että näitä sääntöjä sovelletaan
rajoittamatta muilla aloilla vahvistettujen erityissäännösten sovel-
tamista. Tällaisia erityissääntöjä voi olla tai niitä voidaan vahvis-
taa elintarvikesääntelyn osalta.
(6) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 42 artiklan 5 kohdassa sallitaan,
että muita kuin kyseisen asetuksen 19 artiklan mukaisesti
laaditussa luokituksessa mainittuja viininvalmistuksessa käytettä-
viä rypälelajikkeita ja niistä johdettuja tuotteita saa käyttää
yhteisössä kyseisen 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tuottei-
den valmistukseen. On syytä vahvistaa luettelo lajikkeista, joiden
osalta kyseisistä poikkeuksista säädetään.
(7) Olisi laadittava asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteen V
mukaisesti luettelo niistä määritetyillä alueilla tuotetuista väke-
vistä tma-laatuviineistä, joille on hyväksytty erityiset valmis-
tussäännöt. Tuotteiden tunnistamisen ja yhteisön sisäisen kaupan
helpottamiseksi olisi viitattava tuotteen kuvaukseen muodossa,
jossa se on yhteisön säännöissä tai tarvittaessa kansallisessa
lainsäädännössä.
(8) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteen IV mukaisesti olisi myös
vahvistettava eräiden aineiden käyttörajat ja käyttöedellytykset.
(9) Ottaen huomioon nykyiset lysotsyymin lisäämistä kosk evat
tekniset ja tieteelliset tiedot erityisesti näin käsiteltyjen viinien
laadullisten ja terveydellisten ominaisuuksien kannalta ei ole
mahdollista vahvistaa lopullisesti tähän uuteen käsittelyyn liittyviä
raja-arvoja eikä ole syytä sallia sen käyttöä lähitulevaisuudessa,
vaan tehdä seuraavana viinivuonna lisäkokeiluja.
(10) Asetuksen (ETY) N:o 337/79 (1) 44 artiklassa, sellaisena kuin se
on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3307/85 (2), säädetään, että
1 päivästä syyskuuta 1986 muiden viinien kuin kuohuviinien,
väkevien viinien ja eräiden laatuviinien korkeimpia kokonais-
rikkidioksidipitoisuuksia alennetaan 15 milligrammalla litraa
kohden. Viinien menekkivaikeuksien välttämiseksi tämän valmis-
tussäännön muuttamisen jälkeen sallittiin, että kyseisen päivämää-
rän jälkeen saa tarjota sellaisenaan nautittavaksi yhteisöstä,
Portugalia lukuun ottamatta, peräisin olevia viinejä, jotka on
tuotettu ennen kyseistä päivämäärää, ja edellä mainitusta päivä-
määrästä alkavan yhden vuoden siirtymäkauden ajan kolmansista
maista ja Portugalista peräisin olevia viinejä, jos niiden kokonais-
rikkidioksidipitoisuus on ennen 1 päivää syyskuuta 1986 voimassa
olleen yhteisön ja tarvittaessa Espanjan lainsäädännön mukainen.
Kyseisen toimenpiteen soveltamista olisi jatkettava, koska tällaisia
viinejä voi vielä olla varastoissa.
(11) Asetuksen (ETY) N:o 358/79 (3) 12 ja 16 artiklassa säädetään, että
1 päivästä syyskuuta 1986 kuohuviinien, laatukuohuviinien ja
määritetyillä alueilla tuotettujen laatukuohuviinien korkeimpia
kokonaisrikkidioksidipitoisuuksia alennetaan 15 milligrammalla
litraa kohden. Muista yhteisön maista kuin Portugalista peräisin
olevien kuohuviinien osalta asetuksen (ETY) N:o 358/79 22
artiklan 1 kohdassa säädetään mahdollisuudesta myydä kyseisiä
tuotteita varastojen loppumiseen saakka, jos ne on valmistettu
asetuksen (ETY) N:o 358/79, sellaisena kuin sitä sovelletaan
ennen 1 päivää syyskuuta 1986, säännösten mukaisesti. Olisi
annettava siirtymäsäännöksiä tuontikuohuviineistä sekä Espanjas-
ta ja Portugalista peräisin olevista, ennen 1 päivää syyskuuta 1986
valmistetuista kuohuviineistä näiden tuotteiden menekkivaikeuk-
sien välttämiseksi. On syytä sallia näiden tuotteiden tarjoaminen
kyseisen päivämäärän jälkeen siirtymäkauden ajan, jos niiden!B
(1) EYVL L 54, 5.3.1979, s. 1.
(2) EYVL L 367, 31.12.1985, s. 39.
(3) EYVL L 54, 5.3.1979, s. 130.2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 3
kokonaisrikkidioksidipitoisuus on ennen 1 päivää syyskuuta 1986
voimassa olevien yhteisön säännösten mukainen.
(12) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan B kohdan 1
kohdassa vahvistetaan viinien haihtuvien happojen enimmäis-
pitoisuudet. Poikkeuksista voidaan säätää eräiden määritetyillä
alueilla tuotettujen laatuviinien (tma-laatuviinien) ja eräiden
maantieteellisellä merkinnällä kuvattujen pöytäviinien osalta tai
jos alkoholipitoisuus on vähintään 13 prosenttia. Eräiden Saksasta,
Espanjasta, Ranskasta, Italiasta, Itävallasta ja Yhdistyneestä
kuningaskunnasta peräisin olevien, kyseisiin luokkiin kuuluvien
viinien haihtuvien happojen pitoisuudet ylittävät edellä mainitussa
liitteessä V säädetyt pitoisuudet erityisten valmistusmenetelmien
ja korkean alkoholipitoisuuden vuoksi. Olisi säädettävä poikkeuk-
sesta edellä mainitusta liitteessä V olevan B osan 1 kohdasta, jotta
edellä tarkoitettuja viinejä voidaan edelleen valmistaa perinteisin
menetelmin, joiden ansiosta ne saavat ominaispiirteensä.
(13) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan D kohdan 3
kohdan mukaisesti on tarpeen määritellä ne viinialueet, joilla
perinteisesti harjoitettiin sakkaroosin lisäämistä 8 päivänä touko-
kuuta 1970 olemassa olleen lainsäädännön mukaisesti.
(14) Luxemburgin suurherttuakunnassa viininviljelyalueiden pieni
koko mahdollistaa sen, että toimivaltaiset viranomaiset voivat
suorittaa kaikkien viiniytettävien tuote-erien järjestelmällistä
analyyttistä valvontaa. Niin kauan kuin kyseiset edellytykset
säilyvät, väkevöimistä koskevaa ilmoitusta ei vaadita.
(15) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan G kohdan 5
kohdassa säädetään, että kaikista väkevöimistä, happamuuden
lisäämistä ja happamuuden vähentämistä koskevista toimenpiteis-
tä on tehtävä ilmoitus toimivaltaisille viranomaisille. Sama koskee
mainittuja toimenpiteitä suorittavien luonnollisten tai oikeus-
henkilöiden hallussaan pitämiä sokerin, tiivistetyn rypäleen
puristemehun tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun
määriä. Näiden ilmoitusten tavoitteena on mahdollistaa kyseisten
toimenpiteiden valvonta. Tämän vuoksi on välttämätöntä, että
ilmoitukset osoitetaan sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viran-
omaiselle, jonka alueella toimenpide tapahtuu. Ilmoitusten on
myös oltava mahdollisimman täsmällisiä, ja jos kyseessä on
alkoholipitoisuuden lisääminen, niiden on oltava toimivaltaisella
viranomaisella hyvissä ajoin, jotta sitä voidaan valvoa tehokkaasti.
Happamuuden lisäämisen ja vähentämisen osalta riittää jälkikä-
teen tapahtuva valvonta. Tästä syystä olisi hallinnon keventämi-
seksi sallittava, että markkinointivuoden ensimmäistä ilmoitusta
lukuun ottamatta ilmoitukset tehdään saattamalla ajan tasalle
toimivaltaisen viranomaisen säännöllisesti tarkastamat rekisterit.
(16) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan F kohdan 1
kohdassa vahvistetaan tietyt säännöt viinien makeuttamisesta.
Tämä säännös koskee ensisijaisesti pöytäviinejä. Sitä voidaan
kuitenkin saman asetuksen VI liitteessä olevan G kohdan 2
kohdan mukaan soveltaa tma-laatuviineihin.
(17) Makeuttaminen ei saa johtaa asetuksen (EY) N:o 1493/1999
liitteessä V olevassa C kohdassa vahvistetut rajat ylittävään
lisäväkevöimiseen. Tämän tarpeen huomioon ottamiseksi saman
asetuksen liitteessä V olevan F kohdan 1 kohdassa vahvistetaan
erityissäännökset. Lisäksi valvontatoimenpiteet ovat välttämättö-
miä erityisesti kyseisten säännösten noudattamisen takaamiseksi.
(18) On suotavaa, erityisesti valvonnan tehokkuuden lisäämiseksi, että
makeuttaminen tehdään ainoastaan tuotantovaiheessa tai tuotantoa
mahdollisimman lähellä olevassa vaiheessa. Tämän vuoksi on
tarpeen rajoittaa makeuttaminen tuotanto- ja tukkukauppavaihee-
seen.
(19) On tarpeen, että valvontaelin saa tiedon tulossa olevista toimista.
Tässä tarkoituksessa olisi säädettävä, että jokaisen makeuttamista
suunnittelevan henkilön on tehtävä siitä valvontaelimelle kirjalli-!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 4
nen ilmoitus. Tätä menettelyä voidaan kuitenkin helpottaa, jos
makeuttamisen tekee toistuvasti tai jatkuvasti jokin yritys.
(20) Ilmoituksen tarkoituksena on mahdollistaa kyseisten toimien
valvonta. Tämän vuoksi on välttämätöntä, että ilmoitukset
osoitetaan sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka
alueella toimenpide tapahtuu. Ilmoitusten on myös oltava
mahdollisimman täsmällisiä, ja niiden on oltava toimivaltaisella
viranomaisella ennen toimenpiteen suorittamista.
(21) Valvonnan tehokkuuden vuoksi on välttämätöntä, että asian-
osainen tekee ilmoituksen hallussa pitämistään rypäleen puris-
temehun tai tiivistetyn rypäleen puristemehun määristä ennen
makeuttamista. Tämä ilmoitus on arvoton, jollei siihen liity
velvoitetta pitää lähtö- ja tulorekisteriä makeuttamiseen käytetyis-
tä tuotteista.
(22) Sakkaroosin käytön välttämiseksi väkevien viinien makeuttami-
sessa olisi sallittava tiivistetyn rypäleen puristemehun ohella myös
puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun käyttö.
(23) Leikkaaminen on yleinen viininvalmistusmenetelmä, jonka käy-
töstä on sen mahdollisten vaikutusten vuoksi säädettävä väärin-
käytösten välttämiseksi.
(24) Leikkaaminen on eri lähteistä tai luokista peräisin olevien viinien
tai rypäleen puristemehujen sekoittamista.
(25) Sellaisille viineille tai rypäleen puristemehuille, jotka ovat
lähtöisin samalta yhteisön viinialueelta tai samalta kolmannen
maan tuotantovyöhykkeeltä, on merkintä maantieteellisestä alku-
peräalueesta tai viiniköynnöslajikkeesta erittäin tärkeä niiden
kaupallisen arvon kannalta. Leikkaamisella olisi siten tarkoitetta-
va myös sellaisten viinien ja rypäleen puristemehujen sekoitusta,
jotka ovat lähtöisin samalta vyöhykkeeltä, mutta sen eri
maantieteellisistä yksiköistä, sekä sellaisten viinien ja rypäleen
puristemehujen sekoitusta, jotka on saatu eri viiniköynnöslajik-
keista tai eri satovuosina, kun näitä koskevat merkinnät tehdään
tällä tavoin saatavan tuotteen kuvaukseen.
(26) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 42 artiklan 6 kohdassa
periaatteessa kielletään pöytävalkoviinin leikkaaminen pöytäpu-
naviinillä, mutta asiaa koskevasta poikkeuksesta säädetään niillä
alueilla, joilla tämä on perinteinen käytäntö.
(27) Tämän poikkeuksen perustella on syytä säätää Espanjaa kos-
kevista erityisistä yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä yhdis-
tämällä ne viininviljelyksen rakenteeseen ja hitaasti muuttuviin
kulutustottumuksiin.
(28) On varmistettava, että tällä menetelmällä tuotettuja viinejä
kulutetaan ainoastaan Espanjassa, jotta mahdollisuus leikata
pöytävalkoviinejä pöytäpunaviineillä rajoittuisi maahan, jossa se
on tarpeen.
(29) On syytä antaa jäsenvaltiolle lupa sallia määrätyn ajan ja
kokeilutarkoituksissa eräiden sellaisten viininviljelymenetelmien
tai -käsittelyjen käyttö, joista ei säädetä asetuksessa (EY) N:o
1493/1999.
(30) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 46 artiklan 3 kohdassa säädetään
sellaisten määritysmenetelmien vahvistamisesta, joiden avulla
voidaan määrittää mainitun asetuksen 1 artiklassa tarkoitettujen
tuotteiden koostumus, ja säännöistä, joiden avulla voidaan
tarkastaa, onko näitä tuotteita käsitelty sallittujen viininvalmis-
tusmenetelmien vastaisesti.
(31) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä VI olevan J kohdan 1
kohdassa säädetään analyyttisesta tutkimuksesta, jossa on mitat-
tava vähintään kyseisten tma-laatuviinien mainitun kohdan 3
kohdassa lueteltujen laatutekijöiden arvot.
(32) Kyseisiä tuotteita koskevissa asiakirjoissa olevien tietojen valvon-
ta tekee tarpeelliseksi sellaisten yhdenmukaisten määritysmene-!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 5
telmien laatimisen, joita käyttämällä varmistetaan tarkkojen ja
verrattavissa olevien tulosten saaminen. Tämän vuoksi näiden
menetelmien on oltava pakollisia kaikissa liiketoimissa ja kaikessa
valvonnassa. Valvonnan tarpeen ja kaupan rajoitettujen mahdol-
lisuuksien perusteella olisi hyväksyttävä rajoitetuksi ajaksi tiettyjä
tavanomaisia menetelmiä, joilla voidaan tehdä nopea ja tarpeeksi
varma tutkittavien aineiden määritys.
(33) Viinialalla sovellettavat yhteisön vertailumääritysmenetelmät vah-
vistetaan komission asetuksessa (ETY) N:o 2676/90 (1). Koska
kyseisessä asetuksessa kuvatut menetelmät ovat asianmukaisia, se
olisi pidettävä voimassa lukuun ottamatta tavanomaisia menetel-
miä, joita ei vastaisuudessa enää kuvata.
(34) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 80 artiklassa säädetään mahdol-
lisuudesta toteuttaa siirtymätoimenpiteet, jotka ovat tarpeen tässä
asetuksessa säädettyyn järjestelmään siirtymisen helpottamiseksi.
Tätä mahdollisuutta on syytä käyttää, jotta toimijoille, joilla on
suuret varastot eräitä tässä asetuksessa tarkoitettuja tuotteita, ei
aiheutuisi huomattavia tappioita.
(35) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viinin hallintokomi-
tean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tämän asetuksen tarkoitus
Viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskevan yhteisön lainsää-
dännön muodostavat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 V osaston I luku ja
liitteet sekä nämä säännöt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kaikkia
elintarvikkeita koskevien yleisten säännösten soveltamista.
Nämä säännöt koskevat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 yksityiskohtaisia
soveltamissääntöjä erityisesti seuraaville: viiniytettäväksi tarkoitetut
tuotteet (I osasto) ja yhteisössä sallitut viininvalmistusmenetelmät ja
-käsittelyt (II ja III osasto).
I OSASTO
ERÄITÄ RYPÄLEITÄ JA RYPÄLEEN PURISTEMEHUJA KOS-
KEV AT V AATIMUKSET
2 artikla
Eräiden rypälelajikkeiden käyttö
1. Yksinomaan syötäväksi tarkoitettuja viinirypäleitä tuottaviksi lajik-
keiksi luokitelluista lajikkeista saatujen rypäleiden viiniyttäminen on
kiellettyä.
2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 42 artiklan 5
kohdassa säädetään, tässä säännöksessä tarkoitettujen tuotteiden valmis-
tukseen yhteisössä voidaan käyttää tämän asetuksen liitteessä I esitetyistä
lajikkeista saatuja rypäleitä.
3 artikla
Eräiden tuotteiden, joilla ei ole luonnollista alkoholipitoisuutta,
käyttö kuohuviinien, hiilihapotettujen kuohuviinien tai hiilihapo-
tettujen helmeilevien viinien valmistuksessa
Tämän asetuksen liitteessä II vahvistetaan vuodet, jolloin huonojen
ilmasto-olojen vuoksi A- ja B-viininviljelyvyöhykkeiltä saatuja tuotteita,
joiden luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei ole kysei-
selle viininviljelyvyöhykkeelle vahvistetun vähimmäismäärän suuruinen,!B
(1) EYVL L 272, 3.10.1990, s. 1.2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 6
voidaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 44 artiklan 3 kohdassa säädetyin
edellytyksin käyttää kuohuviinien, hiilihapotettujen kuohuviinien tai
hiilihapotettujen helmeilevien viinien valmistukseen.
4 artikla
Tiettyjen viiniköynnöslajikkeiden rypäleistä saatujen rypäleen pu-
ristemehujen käyttö aromaattisten laatukuohuviinien ja aromaattis-
ten tma-laatukuohuviinien valmistukseen ja poikkeukset tällaisesta
käytöstä
(1) Tämän asetuksen liitteessä III olevassa A osassa esitetään sellaisia
rypäleitä tuottavat viiniköynnöslajikkeet, joista saadaan rypäleen puris-
temehua tai käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua, joita on
käytettävä aromaattisten laatukuohuviinien ja aromaattisten tma-laa-
tukuohuviinien valmistukseen tarkoitetun cuvéen koostumukseen ase-
tuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan I kohdan 3 kohdan a
alakohdan ja liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdan a alakohdan
mukaisesti.
(2) Tämän asetuksen liitteessä III olevassa B osassa vahvistetaan
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan I kohdan 3 kohdan a
alakohdassa ja liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdan a alakohdassa
tarkoitetut poikkeukset, jotka koskevat viiniköynnöslajikkeita ja cuvéen
koostumuksen muodostavia tuotteita.
II OSASTO
VIININV ALMISTUSMENETELMÄT JA -KÄYTÄNNÖT
I LUKU
VIININV ALMISTUKSESSA SALLITTUJEN ERÄIDEN AINEI-
DEN KÄYTÖN RAJOITUKSET JA EDELL YTYKSET
5 artikla
Eräiden aineiden käytön rajoitukset
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV vahvistettuja viininvalmis-
tuksessa sallittuja aineita voidaan käyttää ainoastaan tämän asetuksen
liitteessä IV esitetyissä rajoissa.
6 artikla
Polyvinyylipolypyrrolidoni
Polyvinyylipolypyrrolidonia, jonka käytöstä säädetään asetuksen (EY)
N:o 1493/1999 liitteessä IVolevan 1 kohdan p alakohdassa ja 3 kohdan y
alakohdassa, saa käyttää ainoastaan, jos se täyttää tämän asetuksen
liitteessä V esitetyt puhtausvaatimukset.
7 artikla
Kalsiumtartraatti
Kalsiumtartraattia, jonka käytöstä tartraatin saostumisen edistämiseksi
säädetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 3 kohdan v
alakohdassa, saa käyttää ainoastaan, jos se täyttää tämän asetuksen
liitteessä VI esitetyt vaatimukset.
8 artikla
Viinihappo
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan m
alakohdassa ja 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetty viinihapon!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 7
käyttö happamuuden vähentämiseksi on sallittu ainoastaan tuotteille,
jotka
— saadaan Elbling- ja Riesling -viiniköynnöslajikkeista ja
— on valmistettu rypäleistä, jotka on korjattu seuraavilla A-viininvil-
jelyvyöhykkeen pohjois-osassa sijaitsevilla viinialueilla:
— Ahr,
— Rheingau,
— Mittelrhein,
— Mosel-Saar-Ruwer,
— Nahe,
— Rheinhessen,— Rheinpfalz,
— Moselle luxembourgeoise.
9 artikla
Aleppo-mäntypihka
Aleppo-mäntypihkaa, jonka käytöstä säädetään asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan n alakohdassa, saa käyttää
ainoastaan retsina-pöytäviinin valmistuksessa. Tätä viininvalmistus-
menetelmää saa soveltaa ainoastaan
— Kreikan maantieteellisellä alueella,
— sellaisista rypäleistä saadussa rypäleen puristemehussa, joiden
lajikkeet, tuotantoalue ja viiniyttämisalue on määritelty 31 päivänä
joulukuuta 1980 voimassa olleessa Kreikan lainsäädännössä, pihkaa
saa lisätä korkeintaan 1 000 grammaa hehtolitraan käytettävää
tuotetta ennen käyttämistä, jos todellinen alkoholipitoisuus tila-
vuusprosentteina ei ole käyttämisen aikana yli kolmannesta
tilavuusprosentteina ilmoitetusta kokonaisalkoholipitoisuudesta.
Jos Kreikka aikoo muuttaa toisessa luetelmakohdassa tarkoitettuja
säännöksiä, sen on ilmoitettava tästä etukäteen komissiolle. Kreikka
voi panna kyseiset muutokset täytäntöön, jos komissio ei vastaa kahden
kuukauden kuluessa tiedonannosta.
10 artikla
Beetaglukanaasi
Beetaglukanaasia, jonka käytöstä säädetään asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan j alakohdassa ja 3 kohdan m
alakohdassa, saa käyttää ainoastaan, jos se täyttää tämän asetuksen
liitteessä VII esitetyt vaatimukset.
11 artikla
Maitohappobakteerit
Maitohappobakteereja, joiden käytöstä säädetään asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan q alakohdassa ja 3 kohdan z
alakohdassa, saa käyttää ainoastaan, jos ne täyttävät tämän asetuksen
liitteessä VIII esitetyt vaatimukset.
12 artikla
Ioninvaihtohartsit
Ioninvaihtohartsit, joita voidaan käyttää asetuksen (EY) N:o 1493/1999
liitteessä IV olevan 2 kohdan h alakohdan mukaisesti, ovat sulfonihappo-
ja ammoniumryhmiä sisältäviä styreenin tai divinyylibentseenin kopo-
lymeerejä. Niiden on oltava elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 8
joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-
sestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin
89/109/ETY (1) säännösten ja sen noudattamiseksi annettujen yhteisön
ja kansallisten säännösten mukaiset. Ne eivät saa myöskään luovuttaa
tämän asetuksen liitteessä IX olevalla määritysmenetelmällä testattaessa
yhdellekään mainitulle uutteelle enemmän kuin 1 milligramman orgaa-
nisia aineita litraa kohti. Niiden regenerointi on suoritettava käyttämällä
elintarvikkeiden valmistukseen sallittuja aineita.
Niitä voidaan käyttää ainoastaan enologin tai teknisen asiantuntijan
valvonnassa sen jäsenvaltion viranomaisten hyväksymässä laitoksessa,
jonka alueella näitä hartseja käytetään. Näiden viranomaisten on
määritettävä hyväksytyille enologeille ja teknisille asiantuntijoille
kuuluvat tehtävät ja velvollisuudet.
13 artikla
Kaliumferrosyanidi
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 3 kohdan p
alakohdassa säädetty kaliumferrosyanidin käyttö on sallittu ainoastaan
niiden enologien tai teknisten asiantuntijoiden valvonnassa, jotka ovat
sen jäsenvaltion viranomaisten hyväksymiä, joiden alueella käsittely
tapahtuu ja joiden vastuuta koskevat vaatimukset vahvistaa tarvittaessa
kyseinen jäsenvaltio.
Kaliumferrosyanidikäsittelyn jälkeen viinin on sisällettävä rautajäämiä.Tässä artiklassa tarkoitetun aineen käytön valvontaan sovelletaan
jäsenvaltioiden vahvistamia säännöksiä.
14 artikla
Kalsiumfytaatti
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 3 kohdan p
alakohdassa säädetty kalsiumfytaatin käyttö on sallittu ainoastaan niiden
enologien tai teknisten asiantuntijoiden valvonnassa, jotka ovat sen
jäsenvaltion viranomaisten hyväksymiä, joiden alueella käsittely tapah-
tuu ja joiden vastuuta koskevat vaatimukset vahvistaa tarvittaessa
kyseinen jäsenvaltio.
Käsittelyn jälkeen viinin on sisällettävä rautajäämiä.
Tässä artiklassa tarkoitetun aineen käytön valvontaan sovelletaan
jäsenvaltioiden vahvistamia säännöksiä.
15 artikla
DL-viinihappo
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 3 kohdan s
alakohdassa säädetty DL-viinihapon käyttö on sallittu ainoastaan niiden
enologien tai teknisten asiantuntijoiden valvonnassa, jotka ovat sen
jäsenvaltion viranomaisten hyväksymiä, joiden alueella käsittely tapah-
tuu ja joiden vastuuta koskevat vaatimukset vahvistaa tarvittaessa
kyseinen jäsenvaltio.
Tässä artiklassa tarkoitetun aineen käytön valvontaan sovelletaan
jäsenvaltioiden vahvistamia säännöksiä.
16 artikla
Elektrodialyysikäsittely
Elektrodialyysikäsittelyä, jonka käytöstä tartraatin stabiloitumisen edis-
tämiseksi säädetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 4
kohdan b alakohdassa, saa soveltaa ainoastaan sillä edellytyksellä, että
käsittely täyttää tämän asetuksen liitteessä X esitetyt vaatimukset. Sitä
saa käyttää vain pöytäviiniin 31 päivään heinäkuuta 2001.!B
(1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 38.2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 9
17 artikla
Ureaasi
Ureaasia, jonka käytöstä viinien ureapitoisuuden vähentämiseksi sää-
detään asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 4 kohdan c
alakohdassa, saa käyttää ainoastaan, jos se täyttää tämän asetuksen
liitteessä XI esitetyt vaatimukset ja puhtausvaatimukset.
18 artikla
Hapen lisääminen
Asetuksen (EY) N:o 1492/1999 liitteessä IV olevan 4 kohdan a
alakohdassa säädetty happi on lisättävä puhtaana kaasumaisena happena.
II LUKU
ERITYISET RAJOITUKSET JA EDELL YTYKSET
19 artikla
Rikkidioksidipitoisuus
1. Tämän asetuksen liitteessä XII esitetään asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä V olevan A kohdan 2 kohdassa esitettyjen
viiniluettelojen muutokset.
2. Sellaisenaan nautittavaksi voidaan tarjota varastojen loppumiseen
asti
— ennen 1 päivää syyskuuta 1986 tuotettuja yhteisöstä, Portugalia
lukuun ottamatta, peräisin olevia muita viinejä kuin kuohuviinejä ja
väkeviä viinejä, ja
— ennen 1 päivää syyskuuta 1987 tuotettuja kolmansista maista tai
Portugalista peräisin olevia muita viinejä kuin kuohuviinejä ja
väkeviä viinejä,
joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei niitä sellaisenaan nautittavaksi
tarjottaessa ylitä seuraavia rajoja:
a) 175 milligrammaa litraa kohti punaviineissä;
b) 225 milligrammaa litraa kohti valko- ja roseeviineissä;
c) poiketen siitä, mitä a ja b alakohdassa säädetään, 225 milligrammaa
litraa kohti punaviineissä ja 275 milligrammaa litraa kohti valko- ja
roseeviineissä, jos viinien jäännössokeripitoisuus inverttisokerina
ilmaistuna on vähintään 5 grammaa litraa kohti.
Tuotantomaassa voidaan lisäksi tarjota varastojen loppumiseen asti
nautittavaksi tai viedä kolmansiin maihin:
— Espanjasta peräisin olevia, ennen 1 päivää syyskuuta 1986 valmis-
tettuja viinejä, joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei ylitä ennen
tätä päivämäärää Espanjassa voimassa olleissa säädöksissä sää-
dettyjä pitoisuuksia,
— Portugalista peräisin olevia, ennen 1 päivää tammikuuta 1991
valmistettuja viinejä, joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei ylitä
ennen tätä päivämäärää Portugalissa voimassa olleissa säännöksissä
säädettyjä pitoisuuksia.
3. Sellaisenaan nautittavaksi voidaan tarjota varastojen loppumiseen
asti kolmansista maista tai Portugalista peräisin olevia yhteisöön ennen 1
päivää syyskuuta 1987 tuotuja viinejä, joiden kokonaisrikkidioksidipitoi-
suus ei ylitä tapauksen mukaan seuraavia rajoja:
— 250 milligrammaa litraa kohti kuohuviineissä;
— 200 milligrammaa litraa kohti tma-kuohuviineissä.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 10
Tuotantomaassa voidaan lisäksi tarjota varastojen loppumiseen asti
nautittavaksi tai viedä kolmansiin maihin:
— Espanjasta peräisin olevia, ennen 1 päivää syyskuuta 1986 valmis-
tettuja viinejä, joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei ylitä ennen
tätä päivämäärää Espanjassa voimassa olleissa säädöksissä sää-
dettyjä pitoisuuksia,
— Portugalista peräisin olevia, ennen 1 päivää tammikuuta 1991
valmistettuja viinejä, joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei ylitä
ennen tätä päivämäärää Portugalissa voimassa olleissa säännöksissä
säädettyjä pitoisuuksia.
20 artikla
Haihtuvien happojen pitoisuus
Tämän asetuksen liitteessä XIII esitetään viinit, joiden osalta säädetään
haihtuvien happojen kokonaispitoisuutta koskevista poikkeuksista ase-
tuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan B kohdan 3 kohdan
mukaisesti.
21 artikla
Kaliumsulfaatin käyttö eräissä väkevissä viineissä
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 4 kohdan b
alakohdassa tarkoitettuja kaliumsulfaatin käyttöä koskevia poikkeuksia
voidaan soveltaa ainoastaan seuraaviin espanjalaisiin viineihin:
a) ”vino generoso”, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä IV olevan L kohdan 8 kohdassa,
b) ”vino generoso de licor”, sellaisena kuin se määritellään asetuksen
(EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan L kohdan 11 kohdassa.
II OSASTO
VIININV ALMISTUSMENETELMÄT
I LUKU
VÄKEVÖIMINEN
22 artikla
Sakkaroosin käytön salliminen
Sakkaroosin käyttö on sallittu asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V
olevan D kohdan 3 kohdan mukaisesti seuraavilla viinialueilla:
a) A-viininviljelyvyöhyke
b) B-viininviljelyvyöhyke
c) C-viininviljelyvyöhykkeet, lukuun ottamatta Italiassa, Kreikassa,
Espanjassa ja Portugalissa sekä seuraavien hovioikeuksien tuomio-
valtaan kuuluvissa Ranskan departementeissa:
— Aix-en-Provence,
— Nîmes,
— Montpellier,
— Toulouse,
— Agen,
— Pau,
— Bordeaux,!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 11
— Bastia.
Kansalliset viranomaiset voivat poikkeuksellisesti sallia väkevöimisen
kuivasokeroimalla edellisessä kohdassa tarkoitetuissa Ranskan departe-
menteissa. Ranskan on annettava tästä tieto viipymättä komissiolle ja
muille jäsenvaltiolle.
23 artikla
Väkevöittäminen silloin kun ilmasto-olot ovat olleet poikkeuksellisen
huonot
Tämän asetuksen liitteessä XIV esitetään ne vuodet, jolloin asetuksen
(EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan C kohdan 3 kohdassa tarkoitettu
luonnollisen alkoholipitoisuuden lisääminen on sallittu kyseisen asetuk-
sen 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen kyseisen säännöksen 4
alakohdan mukaisesti. Lisäksi siinä esitetään tarvittaessa asianomaiset
viiniviljelyvyöhykkeet, maantieteelliset alueet ja lajikkeet.
24 artikla
Kuohuviinien cuvéen väkevöiminen
Jäsenvaltiot voivat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä VI olevan H
kohdan 4 kohdan ja I kohdan 5 kohdan sekä liitteessä VI olevan K
kohdan 11 kohdan mukaisesti sallia cuvéen väkevöimisen kuohuviinien
valmistuspaikalla, jos
a) mitään cuvéen ainesosaa ei ole vielä väkevöity;b) cuvéen ainesosat ovat peräisin ainoastaan sen alueella korjatuista
rypäleistä;
c) väkevöiminen suoritetaan ainoastaan kerran;d) seuraavat raja-arvot eivät ylity:
— A-viininviljelyvyöhykkeeltä peräisin olevista ainesosista valmis-
tetun cuvéen osalta 3,5 tilavuusprosenttia, jos sen kaikkien
ainesosien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 5
tilavuusprosenttia.
— B-viininviljelyvyöhykkeeltä peräisin olevista ainesosista valmis-
tetun cuvéen osalta 2,5 tilavuusprosenttia, jos sen kaikkien
ainesosien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 6
tilavuusprosenttia.
— C I a-, C I b-, C II- tai CIII -viiniviljelyvyöhykkeiltä peräisin
olevista ainesosista valmistetun cuvéen osalta 2 tilavuusprosent-
tia, jos sen kaikkien ainesosien luonnollinen alkoholipitoisuus
on vastaavasti vähintään 7,5 tilavuusprosenttia,
8 tilavuusprosenttia, 8,5 tilavuusprosenttia tai 9 tilavuusprosent-
tia.
Edellä mainitut raja-arvot eivät estä asetuksen (EY) N:o 1493/1999
44 artiklan 3 kohdan säännösten soveltamista kyseisen asetuksen
liitteessä I olevassa 15 kohdassa tarkoitettujen kuohuviinien valmis-
tukseen tarkoitettuihin cuvéisiin;
e) käytetty menetelmä on sakkaroosin, tiivistetyn rypäleen puris-
temehun tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun lisää-
minen.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 12
25 artikla
Väkevöimistä koskevat hallinnolliset säännöt
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan G kohdan 5
kohdassa tarkoitetun alkoholipitoisuuden lisäämistä koskevan ilmoituk-
sen tekevät luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka suorittavat
tarkoitettuja toimenpiteitä. Ilmoitus on tehtävä sen jäsenvaltion toimi-
valtaisen viranomaisen, jonka alueella toimenpide suoritetaan, vahvis-
tamassa määräajassa ja sen vahvistamia asianmukaisia valvontaedelly-
tyksiä noudattaen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus on tehtävä kirjallisesti, ja siinä
on oltava seuraavat tiedot:
— ilmoituksen tekijän nimi ja osoite,— paikka, jossa toimenpide suoritetaan,— toimenpiteen suorittamisen alkamispäivämäärä ja -kellonaika,— toimenpiteen kohteena olevan tuotteen kuvaus,— käytettävä menetelmä sekä kuvaus siinä käytettävän tuotteen
luonteesta.
3. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että toimivaltaiselle viran-
omaiselle toimitetaan etukäteisilmoitus, joka koskee useampia toimen-
piteitä tai tiettyä ajanjaksoa. Tällainen ilmoitus hyväksytään ainoastaan,
jos yritys pitää rekisteriä, johon on kirjattu 6 kohdan mukaisesti kukin
väkevöimistoimenpide sekä 2 kohdassa tarkoitetut tiedot.
4. Jäsenvaltioiden on määritettävä edellytykset, joilla ilmoituksen
tekijä, joka ylivoimaisen esteen vuoksi on estynyt suorittamasta
ilmoituksessaan mainittua toimenpidettä, esittää toimivaltaiselle viran-
omaiselle uuden, tarvittavan valvonnan suorittamisen mahdollistavan
ilmoituksen.
Jäsenvaltioiden on annettava nämä säännökset kirjallisesti tiedoksi
komissiolle.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua ilmoitusta ei vaadita Luxemburgin
suurherttuakunnassa.
6. Alkoholipitoisuuden lisäämiseen liittyvät merkinnät on tehtävä
rekistereihin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklan mukaisesti
välittömästi varsinaisen toimenpiteen päättymisen jälkeen.
Jos etukäteisilmoitus kattaa useita toimenpiteitä eikä siihen merkitä
toimenpiteiden alkamispäivää eikä -tuntia, rekisteriin on tehtävä
merkintä myös ennen kunkin toimenpiteen alkamista.
II LUKU
HAPPAMUUDEN LISÄÄMINEN JA VÄHENTÄMINEN
26 artikla
Happamuuden lisäämistä ja vähentämistä koskevat hallinnolliset
säännöt
1. Toimijoiden on esitettävä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V
olevan G kohdan 5 kohdassa tarkoitettu ilmoitus happamuuden lisää-
misen ja vähentämisen osalta viimeistään toisena päivänä markkinoin-
tivuoden aikana suoritetun ensimmäisen toimenpiteen jälkeen. Ilmoitus
on voimassa kaikkien kyseisen markkinointivuoden toimenpiteiden
osalta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus on tehtävä kirjallisesti, ja siinä
on oltava seuraavat tiedot:
— ilmoituksen tekijän nimi ja osoite,— toimenpiteen luonne,— paikka, jossa toimenpide suoritetaan.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 13
3. Happamuuden lisäämis- tai vähentämistoimenpiteisiin liittyvät
merkinnät on tehtävä rekistereihin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70
artiklan mukaisesti vahvistettujen säännösten mukaisesti.
III LUKU
VÄKEVÖIMISTOIMENPITEITÄ SEKÄ HAPPAMUUDEN
LISÄÄMIS- JA VÄHENTÄMISTOIMENPITEITÄ KOSKEV AT
YHTEISET SÄÄNNÖT
27 artikla
Saman tuotteen happamuuden lisääminen ja vähentäminen
Tapaukset, joissa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä I määritellyn
saman tuotteen happamuuden lisääminen ja väkevöiminen ovat sallittuja
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan E kohdan 7 kohdan
mukaisesti, päätetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen ja esitetään tämän asetuksen liitteessä
XV .
28 artikla
Muiden tuotteiden kuin viinin väkevöimistoimenpiteitä sekä happa-
muuden lisäämis- ja vähentämistoimenpiteitä koskevat yleiset
edellytykset
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan F kohdan 1 kohdassa
tarkoitetut toimenpiteet on tehtävä ainoastaan kerran. Jäsenvaltiot voivat
kuitenkin säätää, että jotkut näistä toimenpiteistä voidaan tehdä useaan
kertaan, jos tällainen käsittely parantaa kyseisten tuotteiden viiniytymis-
tä. Tällöin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V säädettyjä
raja-arvoja sovelletaan koko toimenpiteeseen.
29 artikla
Väkevöimistoimenpiteille sekä happamuuden lisäämis- ja vähentä-
mistoimenpiteille vahvistetuista päivämääristä poikkeaminen
Poiketen asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan G kohdan 7
kohdassa vahvistetuista päivämääristä väkevöimistoimenpiteet sekä
happamuuden lisäämis- ja vähentämistoimenpiteet voidaan suorittaa
ennen tämän asetuksen liitteessä XVI esitettyjä päivämääriä.
IV LUKU
MAKEUTTAMINEN
30 artikla
Makeuttamista koskevat tekniset säännöt
Pöytäviinien ja tma-laatuviinien makeuttaminen on sallittua ainoastaan
tuotanto- tai tukkukauppavaiheessa.
31 artikla
Makeuttamista koskevat hallinnolliset säännöt
1. Makeuttamista suunnittelevien luonnollisten henkilöiden tai oikeus-
henkilöiden on toimitettava ilmoitus sen jäsenvaltion toimivaltaiselle
viranomaiselle, jonka alueella makeuttaminen tehdään.
2. Ilmoitukset on tehtävä kirjallisina. Niiden on oltava toimivaltaisella
viranomaisella vähintään 48 tuntia ennen päivää, jona makeuttaminen
tehdään.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 14
Kun makeuttamisen tekee toistuvasti tai jatkuvasti jokin yritys,
jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että toimivaltaiselle viranomaiselle
toimitetaan ilmoitus, joka koskee useampia toimenpiteitä tai tiettyä
ajanjaksoa. Tällainen ilmoitus hyväksytään ainoastaan, jos yritys pitää
rekisteriä, johon merkitään jokainen makeutustoimenpide ja 3 kohdassa
tarkoitetut tiedot.
3. Ilmoitusten on sisällettävä seuraavat tiedot:a) Kun kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä Volevan F
kohdan 1 kohdan a alakohdassa ja liitteessä VI olevan G kohdan 2
kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti tehty makeutus,
i) käytetyn pöytäviinin tai tma-laatuviinin määrä ja kokonaisalko-
holipitoisuus ja todellinen alkoholipitoisuus;
ii) lisättävän rypäleen puristemehun määrä ja kokonaisalkoholipi-
toisuus ja todellinen alkoholipitoisuus;
iii) pöytäviinin tai tma-laatuviinin kokonaisalkoholipitoisuus ja
todellinen alkoholipitoisuus makeutuksen jälkeen.
b) Kun kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä Volevan F
kohdan 1 kohdan b alakohdassa ja liitteessä VI olevan G kohdan 2
kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti tehty makeutus,
i) käytetyn pöytäviinin tai tma-laatuviinin määrä ja kokonaisalko-
holipitoisuus ja todellinen alkoholipitoisuus;
ii) tapauksen mukaan rypäleen puristemehun määrä ja kokonaisal-
koholipitoisuus ja todellinen alkoholipitoisuus tai lisättävän
tiivistetyn rypäleen puristemehun määrä ja kokonaisalkoholipi-
toisuus ja todellinen alkoholipitoisuus sekä tiheys;
iii) pöytäviinin tai tma-laatuviinin kokonaisalkoholipitoisuus ja
todellinen alkoholipitoisuus makeutuksen jälkeen.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden on pidettävä kirjaa
saapuvista ja lähtevistä eristä kirjaamalla makeuttamisen suorittamiseksi
hallussaan pitämien rypäleen puristemehujen ja tiivistettyjen rypäleen
puristemehujen määrät.
32 artikla
Eräiden tuotujen viinien makeuttaminen
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan F kohdan 3 kohdassa
tarkoitettuun tuotujen viinien makeuttamiseen sovelletaan tämän asetuk-
sen 30 ja 31 artiklassa säädettyjä edellytyksiä.
33 artikla
Väkevien viinien makeuttamista koskevat erityiset säännöt
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä VI olevan L kohdan 11
kohdassa määriteltyä ”vino generoso de licoria” on sallittua makeuttaa
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 6 kohdan a
alakohdan toisessa luetelmakohdassa säädetyin edellytyksin.
2. Väkevää tma-laatuviiniä ”Madeira” on sallittua makeuttaa asetuksen
(EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 6 kohdan a alakohdan
kolmannessa luetelmakohdassa säädetyin edellytyksin.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 15
V LUKU
LEIKKAAMINEN
34 artikla
Määritelmä
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 46 artiklan 2 kohdan b alakohdan
mukaan leikkaamisella tarkoitetaan seuraavaa: sellaisten viinien ja
rypäleen puristemehujen sekoittamista, jotka ovat lähtöisin
a) eri valtioista;b) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä III tarkoitetuilta yhteisön eri
viininviljelyvyöhykkeiltä tai kolmannen maan eri tuotantovyöhyk-
keiltä;
c) samalta yhteisön viininviljelyvyöhykkeeltä tai samalta kolmannen
maan tuotantovyöhykkeeltä, mutta jotka kuitenkin ovat peräisin:
— eri maantieteellisiltä alkuperäalueilta,
— eri viiniköynnöslajikkeista,
— eri satovuosilta,kun edellä olevia luetelmakohtia koskevat merkinnät tehdään tai on
tehtävä kyseisen tuotteen kuvaukseen; tai
d) eri viiniluokista tai rypäleen puristemehuluokista.2. Eri viiniluokilla tai rypäleen puristemehuluokilla tarkoitetaan:— punaviiniä, valkoviiniä sekä rypäleen puristemehuja ja viinejä, jotka
soveltuvat yhden viiniluokan viinin valmistukseen,
— pöytäviiniä, tma-laatuviiniä sekä rypäleen puristemehuja ja viinejä,
jotka soveltuvat yhden viiniluokan viinin valmistukseen.
Tätä kohtaa sovellettaessa roseeviiniä pidetään punaviininä.3. Leikkaamisella ei tarkoitetaa) tiivistetyn rypäleen puristemehun tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen
puristemehun lisäämistä kyseisen tuotteen luonnollisen alkoholipi-
toisuuden kohottamiseksi;
b) seuraavien makeuttamista:
— pöytäviini,— tma-laatuviini silloin kun makeuttava tuote on peräisin siltä
maantieteelliseltä alueelta, jonka nimeä se kantaa, tai jos
makeuttava tuote on puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu;
c) tma-laatuviinin valmistusta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä
VI olevan D kohdan 2 kohdassa tarkoitetuin perinteisin menetelmin.
35 artikla
Leikkaamista koskevat yleiset yksityiskohtaiset säännöt
1. Seuraavien sekoittaminen ja leikkaaminen on kiellettyä:
— pöytäviinien leikkaaminen keskenään, tai
— pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinien leikkaaminen kes-
kenään tai toisilla pöytäviineillä, tai
— tma-laatuviinien leikkaaminen keskenään,
jos jokin ainesosa ei täytä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 tai tämän
asetuksen säännöksiä.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 16
2. Sekoittamalla tuoreita rypäleitä, rypäleen puristemehua, käymis-
tilassa olevaa rypäleen puristemehua tai käymistilassa olevaa uutta viiniä
kyseisten viinien valmistukseen soveltuvien tuotteiden tai pöytäviinin
kanssa ei saada pöytäviinien valmistukseen soveltuvaa viiniä tai
pöytäviiniä, jos jokin edellä mainituista tuotteista ei täytä pöytäviinin
valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytäviinin valmistuksen osalta
säädettyjä vaatimuksia.
3. Pöytäviinejä ovat ainoastaan tuotteet, jotka on saatu leikkaamalla
pöytäviinejä keskenään tai leikkaamalla pöytäviinejä pöytäviinien
valmistukseen soveltuvilla viineillä, jos kyseessä olevien soveltuvien
viinien luonnollinen alkoholipitoisuus ei ylitä 17:ää tilavuusprosenttia,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta seuraavien kohtien soveltamista.
4. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 44 artiklan 7 kohdan ja
tämän asetuksen 36 artiklan soveltamista leikattaessa pöytäviinin
valmistukseen soveltuvaa viiniä
a) pöytäviinillä saadaan pöytäviiniä ainoastaan, jos toimenpide tehdään
viininviljelyvyöhykkeellä, jolla pöytäviinin valmistukseen soveltuva
viini on tuotettu;
b) muulla pöytäviinin valmistukseen soveltuvalla viinillä saadaan
pöytäviiniä ainoastaan, jos
— kyseinen pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini on saatu
samalta alueelta, ja
— toimenpide on tehty samalla viininviljelyvyöhykkeellä.
5. On kiellettyä leikata rypäleen puristemehua tai pöytäviiniä, jolle on
tehty asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan n
alakohdassa tarkoitettu viininvalmistuskäsittely, rypäleen puristemehulla
tai pöytäviinillä, jolle kyseistä viininvalmistuskäsittelyä ei ole tehty.
36 artikla
Valko- ja punaviinien leikkaamista Espanjassa koskevat erityiset
säännöt
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 42 artiklan 6 kohdan mukaisesti
sallitaan 31 päivään heinäkuuta 2005 Espanjan alueella pöytävalkoviinin
valmistukseen soveltuvan viinin tai pöytävalkoviinin leikkaaminen
pöytäpunaviinin valmistukseen soveltuvalla viinillä tai pöytäpunaviinillä,
jos saadulla tuotteella on pöytäpunaviinin ominaispiirteet.
2. Ainoastaan sellaiset espanjalaiset pöytäpuna- ja pöytäroseeviinit,
joita ei ole saatu 1 kohdassa tarkoitetun leikkaamisen tuloksena,
soveltuvat muiden jäsenvaltioiden kanssa käytävään kauppaan tai
kolmansiin maihin suuntautuvaan vientiin.
3. Edellä 2 kohdan soveltamiseksi Espanjan nimeämä toimivaltainen
elin takaa espanjalaisten pöytäpuna- ja pöytäroseeviinien alkuperän
merkitsemällä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklassa säädetyssä
asiakirjassa virallisille huomautuksille varattuun kohtaan leiman, jota
edeltää merkintä ”muusta kuin valko- ja punaviinin leikkaamisesta saatu
viini”.
VI LUKU
MUIDEN TUOTTEIDEN LISÄÄMINEN
37 artikla
Tisleen lisääminen väkeviin viineihin ja eräisiin väkeviin tma-laa-
tuviineihin
Tämän asetuksen liitteessä XVII vahvistetaan ominaisuudet viinistä tai
kuivatuista rypäleistä saatavalle tisleelle, jota voi asetuksen (EY) N:o
14931999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan
toisen luetelmakohdan mukaisesti lisätä väkeviin viineihin ja eräisiin
väkeviin tma-laatuviineihin.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 17
38 artikla
Muiden tuotteiden lisääminen eräisiin väkeviin tma-laatuviineihin ja
rypäleen puristemehun käyttö niiden valmistuksessa
1. Tämän asetuksen liitteessä XVIII A esitetään luettelo väkevistä
tma-laatuviineistä, joiden valmistuksessa käytetään rypäleen puristeme-
hua tai rypäleen puristemehun ja viinin sekoitusta asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 1 kohdan mukaisesti.
2. Tämän asetuksen liitteessä XVIII B esitetään luettelo väkevistä
tma-laatuviineistä, joihin voidaan lisätä asetuksen (EY) N:o 1493/1999
liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja
tuotteita.
39 artikla
Alkoholin lisääminen helmeileviin viineihin
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 42 artiklan 3 kohdan mukaisesti
alkoholin lisääminen helmeileviin viineihin saa lisätä helmeilevien
viinien kokonaisalkoholipitoisuutta korkeintaan 0,5 tilavuusprosentilla.
Alkoholia saa lisätä ainoastaan expedition-liuoksena ja sillä edellytyk-
sellä, että kyseinen menetelmä on perinteinen ja tuottajajäsenvaltion
lainsäädännössä sallittu ja että kyseisestä lainsäädännöstä on ilmoitettu
komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
VII LUKU
ERÄÄT V ANHENTAMISTA KOSKEV AT EDELLYTYKSET
40 artikla
Eräiden väkevien viinien vanhentaminen
Väkevää tma-laatuviiniä ”Madeira” on sallittua vanhentaa asetuksen
(EY) N:o 1493/1999 liitteessä Volevan J kohdan 6 kohdan c alakohdassa
säädetyin edellytyksin.
III OSASTO
UUSIEN VIININV ALMISTUSMENETELMIEN KOEKÄYTTÖ
41 artikla
Yleiset säännöt
1. Kukin jäsenvaltio voi asetuksen (EY) N:o 1493/1999 46 artiklan 2
kohdan f alakohdassa tarkoitettua koekäyttöä varten antaa luvan käyttää
enintään kolmen vuoden ajan eräitä viininvalmistusmenetelmiä ja
-käsittelyjä, joista ei säädetä asetuksessa (EY) N:o 1493/1999 tai tässä
asetuksessa, sillä edellytyksellä että
— kyseiset menetelmät tai käsittelyt täyttävät asetuksen (EY) N:o
1493/1999 42 artiklan 2 kohdassa vahvistetut edellytykset,
— menettelyjen tai käsittelyjen kohteena olevat määrät ovat koetta
kohden korkeintaan 50 000 hehtolitraa vuodessa,
— saatuja tuotteita ei lähetetä sen jäsenvaltion alueen ulkopuolelle,
jossa koe tehtiin.
— Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille
jäsenvaltioille kokeen alussa kunkin luvan edellytykset.
Koe on yksi tai useampi toimenpide, joka toteutetaan osana täsmällisesti
määriteltyä tutkimushanketta, jossa sovelletaan yhtenäistä koemenette-
lyä.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 18
2. Jäsenvaltion on ennen 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättymistä
toimitettava komissiolle tiedonanto luvan saaneesta kokeesta. Komissio
ilmoittaa kokeen tuloksista muille jäsenvaltioille. Asianomainen jäsen-
valtio voi tapauksen mukaan ja tulosten perusteella jättää komissiolle
hakemuksen kokeen jatkamisen sallimisesta mahdollisesti ensimmäistä
koetta suuremmalla määrällä vielä enintään kolmeksi vuodeksi.
Jäsenvaltion on liitettävä hakemukseensa asianmukainen asiakirja-ai-
neisto.
3. Komissio tekee 2 kohdassa tarkoitettua hakemusta koskevan
päätöksen asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen. Se voi samalla päättää, että koe voidaan toteuttaa
muissa jäsenvaltioissa samoin edellytyksin.
4. Saatuaan kaikki kyseistä koetta koskevat tiedot komissio tekee 1 tai
2 kohdassa tarkoitetun määräajan päätyttyä tarvittaessa neuvostolle
ehdotuksen kyseisessä kokeessa käytetyn viininvalmistusmenetelmän tai
-käsittelyn sallimisesta pysyvästi.
VI OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
42 artikla
Ennen 1 päivää elokuuta 2000 tuotetut viinit
Ennen 1 päivää elokuuta 2000 tuotettuja viinejä voidaan tarjota ja
toimittaa sellaisenaan nautittavaksi edellä mainitun päivämäärän jälkeen,
jos ne ovat yhteisön tai kansallisten ennen tuota päivämäärää voimassa
olevien säännösten mukaiset.
43 artikla
Sellaisten tuotteiden tislausta, liikkuvuutta ja käyttötarkoitusta
koskevat edellytykset, jotka eivät täytä asetuksen (EY) N:o
1493/1999 tai tämän asetuksen säännöksiä
1. Tuotteet, joita ei asetuksen (EY) N:o 1493/1999 45 artiklan mukaan
voi tarjota tai toimittaa sellaisenaan nautittavaksi, on hävitettävä.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että tiettyjä sellaisia tuotteita, joiden
ominaisuudet jäsenvaltiot määrittävät, voidaan käyttää tislaamoissa,
etikkavalmistamoissa tai teollisuudessa.
2. Kyseiset tuotteet eivät saa olla ilman laillista perustetta tuottajan tai
kauppiaan hallussa, eikä niitä voida siirtää muualle kuin tislaamoon,
etikkavalmistamoon tai laitokseen, joka käyttää tai jalostaa niitä
teollisesti, taikka laitokseen, jossa ne tuhotaan.
3. Jäsenvaltiot voivat lisätä denaturointiainetta tai indikaattoriainetta
edellisessä alakohdassa tarkoitettuihin viineihin niiden tunnistamisen
helpottamiseksi. Ne voivat myös kieltää ensimmäisessä kohdassa
säädetyt käyttötarkoitukset perustelluista syistä ja hävittää kyseiset
tuotteet.
44 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetukset (ETY) N:o 1618/70, (ETY) N:o 1972/78, (ETY)
N:o 2394/84, (ETY) N:o 305/86, (ETY) N:o 1888/86, (ETY) N:o
2094/86, (ETY) N:o 2202/89, (ETY) N:o 2240/89, (ETY) N:o 3220/90,
(ETY) N:o 586/93, (ETY) N:o 3111/93 ja (EY) N:o 1128/96.
2. Asetusta (ETY) N:o 2676/90 sovelletaan tuotteisiin, jotka kuuluvat
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamisalaan. Kumotaan 1 päivästä
elokuuta 2001 asetuksen (ETY) N:o 2676/90 liitteessä olevan 1 luvun 5
kohdan, 3 luvun 5 kohdan, 5 luvun 3.2 kohdan, 12 luvun 3 kohdan, 16
luvun 3 kohdan, 18 luvun 3 kohdan, 23 luvun 3 kohdan, 25 luvun 2.3
kohdan, 26 luvun 3 kohdan, 27 luvun 3 kohdan, 30 luvun 3 kohdan, 37
luvun 3 kohdan ja 40 luvun 1.4 kohdan säännökset.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 19
45 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2000.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 20
LIITE I
Luettelo viiniköynnöslajikkeista, joiden rypäleitä voidaan käyttää tässä
säädöksessä tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen poiketen asetuksen (EY)
N:o 1493/1999 42 artiklan 5 kohdan säännöistä
(tämän asetuksen 2 artikla)
(p. m. )!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 21
LIITE II
Vuodet, jolloin A- ja B-viininviljelyvyöhykkeiltä saatuja tuotteita, joiden
luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei täytä asetuksessa (EY)
N:o 1493/1999 vahvistettua vähimmäispitoisuutta, voidaan käyttää kuohu-
viinien, hiilihapotettujen kuohuviinien tai hiilihapotettujen helmeilevien
viinien valmistukseen
(tämän asetuksen 3 artikla)
(p. m. )!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 22
LIITE III
A. Luettelo viiniköynnöslajikkeista, joiden rypäleitä voidaan käyttää
aromaattisten laatukuohuviinien ja aromaattisten tma-laatukuohuviinien
cuvéen valmistukseen
(tämän asetuksen 4 artikla)
Aleatico N
Ασύρτικ/omikron( Assyrtiko)
Bourboulenc B
Brachetto N
Clairette BColombard BFreisa N
Gamay N
Gewuerztraminer RsGirò NΓλυκερύθρα( Glykerythra)
Huxelrebe
Macabeu BKaikki malvoise-lajikkeetMauzac, valkoinen ja rosee
Monica N
Μ/omikronσ/khi/omikronφίλερ/omikron( Moschofilero)
Mueller-Thurgau BKaikki Muscat-lajikkeet
Parellada B
Perle BPiquepoul BPoulsard
Prosecco
Ρ/omikronδίτης( Roditis)
ScheurebeTorbato
B. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan I kohdan 3 kohdan a
alakohdassa ja liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdan a alakohdassa
tarkoitetut poikkeukset, jotka koskevat aromaattisten laatukuohuviinien ja
aromaattisten tma-laatukuohuviinien cuvéen valmistusta
Poiketen siitä, mitä liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdan a alakohdassa
säädetään, aromaattisen laatukuohuviinin cuvéen valmistuksessa saa käyttääainoastaan viinejä, jotka on saatu Prosecco-viiniköynnöslajikkeesta peräisin
olevista rypäleistä, jotka on korjattu Conegliano-Valdobbiadene et Montello e
Colli Asolan -alkuperänimityksen mukaan määritellyiltä maantieteellisiltä alueil-ta.!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 23
LIITE IV
Eräiden aineiden käytön rajoitukset
(tämän asetuksen 5 artikla)
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV tarkoitettujen aineiden käyttöä koskevat rajoitukset siinä esitetyin
edellytyksin ovat seuraavat:
AineKäyttö tuoreille rypäleille, rypäleen puris-
temehulle, käymistilassa olevalle rypäleen
puristemehulle, kuivuneista viinirypäleistä
valmistetulle käymistilassa olevalle rypä-
leen puristemehulle, tiivistetylle rypäleen
puristemehulle ja käymistilassa olevalle
uudelle viinilleKäyttö sellaisenaan nautittavaksi tarkoite-
tulle käymistilassa olevalle rypäleen pu-
ristemehulle, pöytäviinin valmistukseen
soveltuvalle viinille, pöytäviinille, kuohu-
viinille, hiilihapotetulle kuohuviinille, hel-
meilevälle viinille, hiilihapotetulle hel-
meilevälle viinille, väkeville viineille ja
tma-laatuviinille
Hiivasoluseos 40 g/hl 40 g/hl
Hiilidioksidi (1) enimmäispitoisuus näin käsitellyssä
viinissä: 2 g/l
L-askorbiinihappo (1) 150 mg/l
Sitruunahappo (1) lopullinen pitoisuus näin käsitellyssä
viinissä: 1 g/l
Mesoviinihappo 100 mg/lKuparisulfaatti 1 g/hl, jos näin käsitellyn tuotteen
kuparipitoisuus ei ole yli 1 mg/l
Viininvalmistuskäyttöön tarkoitettu
hiili100 g kuivatuotetta/hl 100 g kuivatuotetta/hl
Ravintosuolat, diammoniumfosfaatti
tai ammoniumsulfaatti0,3 g/l (suolana ilmaistuna) (
2) 0,3 g/l (suolana ilmaistuna) kuohuvii-
nien valmistuksessa
Ammoniumsulfiitti tai ammoniumbi-
sulfiitti0,2 g/l (suolana ilmaistuna) (2)
Kasvunedistäjät, tiamiinihydrokloridi-
na,0,6 mg/l (tiamiinina ilmaistuna) 0,6 mg/l (tiamiinina ilmaistuna) kuo-
huviinien valmistuksessa
Polyvinyylipolypyrrolidoni 80 g/hl 80 g/hlKalsiumtartraatti, 200 g/hlKalsiumfytaatti 8 g/hl
(
1)Tämän tuotteen puhtausvaatimukset ovat elintarvikkeiden muiden lisäaineiden kuin väri- ja makeutusaineiden erityisistä
puhtausvaatimuksista 2 päivänä joulukuuta 1996 annetussa komission direktiivissä 96/77/EY (EYVL L 339, 30.12.1996, s. 1),sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/86/EY (EYVL L 334, 9.12.1998, s. 1), tarkoitetut puhtausvaatimukset.
(2)Näitä tuotteita voidaan käyttää myös yhdessä siten, että kokonaispitoisuuden raja on 0,3 g/l eikä edellä mainittu enimmäispitoisuus0,2 g/l ylity.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 24
LIITE V
Polyvinyylipolypyrrolidonia koskevat vaatimukset ja puhtausvaatimukset
(tämän asetuksen 6 artikla)
Polyvinyylipolypyrrolidoni (pvpp), jonka käytöstä säädetään asetuksen (ETY) N:o
1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan p alakohdassa ja 3 kohdan y alakohdassa,
on tilastollisesti muodostettu [1-(2-okso-1-pyrrolidinyylietyleeni)] polymeeri.
Se valmistetaan polymeroimalla N-vinyyli-2-pyrrolidonia joko natriumhydroksi-
di- tai N,N’-divinyyli-imidatsolidoni -katalysaattorin läsnäollessa.
OMINAISUUDET
Kevyt jauhe, valkoisesta kermanvalkoiseen.
Veteen tai orgaanisiin liuottimiin liukenematon.Emäksiin ja väkeviin epäorgaanisiin happoihin liukenematon.
KOKEET
1. HÄVIKKI KUIV ATTAESSA:
Alle 5 % seuraavissa koeolosuhteissa:
Mitataan 2 g PVPP:tä halkaisijaltaan 70 mm olevaan kvartsimaljaan;
kuivataan uunissa 100–105 °C:ssa kuusi tuntia. Annetaan jäähtyä
eksikkaattorissa ja punnitaan.
Huomautus:
Kaikki jäljempänä määrätyt raja-arvot viittaavat kuivattuun tuotteeseen.
2. TUHKA
Tuhkan paino alle 0,5 % seuraavissa koeolosuhteissa:
Hehkutetaan kokeessa 1 saatu jäännös asteittain ylittämättä 500–550 °C:ta.
3. ARSENIKKI
Alle kaksi ppm seuraavissa koeolosuhteissa:
Tuotteen esikäsittely koetta varten:
Mitataan 0,5 g PVPP:tä borosilikaattilasiseen pyöreäpohjaiseen pulloon,
joka asetetaan reikälevylle kaula kallistettuna. Lisätään 5 ml puhdasta
rikkihappoa (analyyttistä reagenssilaatua) ja 10 ml puhdasta typpihappoa
(analyyttistä reagenssilaatua) ja lämmitetään vähitellen. Kun seoksen värialkaa muuttua ruskeaksi, lisätään pieni määrä typpihappoa ja jatketaanlämmitystä. Jatketaan tällä tavoin, kunnes neste säilyy värittömänä ja
pullon täyttää valkoinen SO
3-savu. Annetaan jäähtyä, täytetään 10 ml:lla
vettä ja lämmitetään uudelleen, kunnes typpipitoiset höyryt muodostavatvalkoista savua. Toistetaan tämä suoritus vielä kaksi kertaa; jälkimmäisentoiston jälkeen keitetään hetken ajan, jäähdytetään ja lisätään vettä, kunnes
liuosta on 40 ml.
Reagenssit (analyyttistä reagenssilaatua)
1. Väkevä arsenikkiliuos (100 mg arsenikkia litrassa)
Punnitaan tarkalleen 0,132 g 100 °C:ssa kuivattua arseenitrioksidia
500 ml:n erlenmeyerpulloon. Lisätään 3 ml natriumhydroksidi-
liuosta ja 20 ml vettä. Ravistellaan liukenemiseen asti. Neutraloi-
daan tämä arsenikkiliuos 15 ml:lla 10-prosenttiseksi (m/m)laimennettua rikkihappoa ja lisätään kyllästettyä bromivettä(reagenssilaatua), kunnes vapaan bromin keltainen väri säilyy
(teoriassa 7 ml). Kuumennetaan kiehumispisteeseen bromi-
ylijäämän poistamiseksi, siirretään 10 00 ml:n mittapulloon jatäytetään merkkiin tislatulla vedellä.!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 25
2. Laimea arsenikkiliuos (1 mg arsenikkia litrassa)
Sekoitetaan:
Väkevää arsenikkiliuosta (100 mg arsenikkia
litrassa)104ml
Tislattua vettä kunnes liuosta on 1 000 ml
1 ml tätä liuosta sisältää 0,001 milligrammaa
arsenikkia.
3. Lyijyasetaattivanu
Upotetaan hydrofiilistä vanua 5-prosenttiseen (m/m) lyijyasetaatti-
liuokseen, johon on lisätty 1 % etikkahappoa. Annetaan vanuntippua ja kuivua ilmassa. Säilytetään hyvin suljetussa pullossa.
4. 100 °C:ssa uunissa kuivattu hydrofiilinen vanu
Säilytetään hyvin suljetussa pullossa.
5. Elohopeabromidipaperi
Kaadetaan 5 % alkoholi-elohopeabromidiliuos suorakulmaiseen
astiaan. Upotetaan tähän liuokseen valkoinen 80 g/m
2suodatinpa-
peri, joka on leikattu 15 × 22 cm:n suuruisiksi paloiksi ja taitettu
kaksinkerroin. Annetaan paperin tippua ja kuivua pimeässä
paikassa taitettuna muusta aineesta kuin metallista valmistetunlangan päälle. Leikataan pois kaistaleet 1 cm:n päästä taitteesta jaalareunoista. Leikataan paperi 15 × 15 mm:n suuruisiksi neliöiksi;
säilytetään hyvin suljetussa pullossa, jonka ympärille on kääritty
musta paperi.
6. Tinakloridiliuos
Kylmäliuotetaan 20 g analyysilaatua olevia puhtaita tinarakeita 100
ml:aan puhdasta suolahappoa, d = 1,19. Säilytetään metallitinan
kanssa ilmatiiviillä venttiilitulpalla suljetussa pullossa.
7. Kaliumjodidiliuos
Kaliumjodidia 10 g
Vettä kunnes liuosta on 100 ml
8. Typpihappo arsenikin määritykseen (analyyttistä reagenssilaatua)
Happo, jonka tiheys 20 °C:ssa on 1,38 ja joka sisältää 61,5–65,5 %
typpihappoa HNO
3. Siitä ei saa jäädä yli 0,0001 % kiinteää
jäännöstä. Se ei saa sisältää dititsonilla havaittavaa lyijyä eikä yli
1:ta miljoonasosaa kloori-ioneja, yli 2:ta miljoonasosaa rikki-ioneja, 2:ta miljoonasosaa ortofosfaatti-ioneja eikä yli 1:tasadasmiljoonasosaa arseenia.
9. Rikkihappo arseenin määritykseen (analyyttistä reagenssilaatua)
Tiheydeltään 20 °C:ssa 1,831–1,835 oleva happo, joka sisältää
vähintään 95 % rikkihappoa H
2SO4. Siitä ei saa jäädä yli 0,0005 %
kiinteää jäännöstä. Se ei saa sisältää yli 2:ta miljoonasosaaraskasmetalleja, 1:tä miljoonasosaa rautaa, 1:tä miljoonasosaa
kloori-ioneja, 1:tä miljoonasosaa nitraatti-ioneja, 5:tä miljoonas-
osaa ammoniumioneja eikä yli 2:ta sadasmiljoonasosaa arsenikkia.
10. 20-prosenttiseksi (V/V) laimennettu rikkihappoliuos (36 g H
2SO4/
100 ml).
Sekoitetaan:
Puhdasta rikkihappoa (analyyttistä reagenssilaa-
tua)200 ml
Tislattua vettä kunnes liuosta on 1 000 ml!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 26
11. Platinoitu sinkki
Puhdas arseeniton sinkki, rakeina tai tankoina. Tämä sinkki
platinoidaan sijoittamalla se mittalasiin ja peittämällä 1/20 000
platinakloridiliuoksella. Kahden tunnin kuluttua pestään sinkki
tislatulla vedellä, annetaan platinoidun sinkin valua monikerroksi-sen imupaperin päällä, kuivataan ja pannaan kuivaan pulloon.
On tarkistettava, että 5 g tätä sinkkiä, joka on sijoitettu jäljempänä
kuvattuun laitteeseen, johon on lisätty 4,5 ml puhdasta rikkihappoa,täytetty vedellä 40 ml:ksi ja johon on tämän jälkeen lisätty kaksi tippaa
tinakloridiliuosta ja 5 ml 10 % kaliumjodidiliuosta, ei vähintään 2 tunnin
kuluttua jätä elohopeabromidipaperiin mitään jälkeä. On myös tarkistetta-va, että 1 g jäljempänä kuvatulla tavalla käytettyä arsenikkia jättäänäkyvän jäljen.
Laitteiston kuvaus:
Käytetään 90–100 ml:n lasitulpallista pulloa, jossa on sisähalkaisijaltaan 6
mm:n ja pituudeltaan 90 mm:n lasiputki. Putki kapenee alaosastaan ja sensivussa on reikä (pisaraloukku). Putken yläpäässä on tasaiseksi hiottupinta, joka on kohtisuorassa putken akselia vastaan. Toinen lasiputki, jonka
sisähalkaisija on sama ja pituus 30 mm ja joka päättyy samanlaiseen
tasaiseksi hiottuun pintaan kuin edellä mainittu putki, voidaan liittääedelliseen ja kiinnittää kahdella kierrejousella tai kumirenkaalla (ks.kuva).
Suoritus:
Asetetaan ulosmenoputkeen kohtaan A kuiva hydrofiilinen vanutuppo ja
sen yläpuolelle lyijyasetaattivanutuppo.
Asetetaan ulosmenoputken osien väliin kohtaan B elohopeabromidipape-
rineliö ja yhdistetään putken osat.
Mitataan pulloon 40 ml rikkihappoliuosta, 2 tippaa tinakloridiliuosta ja 5
ml kaliumjodidiliuosta. Odotetaan 15 minuuttia. Lisätään 5 g platinoituasinkkiä ja suljetaan pullo välittömästi etukäteen valmistetulla putkella.
Annetaan vapautumisen tapahtua loppuun asti (vähintään 2 tuntia).
Puretaan laite, upotetaan elohopeabromidipaperi 10 ml:aan kaliumjodidi-
liuosta puoleksi tunniksi, ravistellaan ajoittain, huuhdellaan runsaasti jaannetaan kuivua.
Ruskeaa tai keltaista jälkeä ei saa esiintyä tai sen on oltava vaaleampi kuin
värin, joka on syntynyt rinnakkaiskokeessa, joka on suoritettu 1:lla 1 g/ml
arsenikkiliuosta, johon on lisätty 4,5 ml puhdasta rikkihappoa, täytetty 40ml:ksi vedellä ja johon on tämän jälkeen lisätty kaksi tippaa tinakloridi-liuosta ja 5 ml 10 % kaliumjodidiliuosta.
4. RASKASMETALLIT
Lyijynä ilmaistuna vähemmän kuin 20 ppm seuraavissa koeolosuhteissa:
Punnitsemisen jälkeen liuotetaan tuhka 1 ml:aan puhdasta suolahappoa ja
10 ml:aan tislattua vettä. Lämmitetään liukenemisen helpottamiseksi.Lisätään tislattua vettä, kunnes liuosta on 20 ml. 1 ml tätä liuosta sisältää
mineraaliainekset, jotka sisältyvät 0,10 g:aan PVPP:tä.
Mitataan 160 × 16 -kokoiseen koeputkeen 10 ml tuhkaliuosta, 2 ml
puhdasta 4-prosenttista natriumfluoridiliuosta, 0,5 ml puhdasta ammo-niakkia, 3 ml vettä, 0,5 ml puhdasta etikkahappoa ja 2 ml kyllästettyä
vetysulfidin vesiliuosta.
Sakkaa ei saa syntyä. Jos liuos värjäytyy ruskeaksi, värin on oltava
vaaleampi kuin seuraavalla tavalla valmistetun vertailunäytteen värin:
Mitataan 160 × 16 -kokoiseen koeputkeen 2 ml liuosta, joka sisältää 0,01 g
lyijyä yhdessä litrassa (10 mg/litra), 15 ml vettä, 0,5 ml 4-prosenttista (m/
V) natriumfluoridia, 0,5 ml puhdasta etikkahappoa ja 2 ml kyllästettyävetysulfidin vesiliuosta. Tämä putki sisältää 20 g lyijyä.
Huomautus:
Tällä konsentraatiolla lyijysulfidi saostuu vain etikkaliuoksessa; saostu-
minen voitaisiin saada aikaan pelkästään 0,05 ml:lla suolahappoa 15 ml:aa
kohti, mutta käytännössä tätä konsentraatiota on liian vaikea saavuttaa
tarkasti.
Jos 0,5 ml etikkahappoa korvataan 0,5 ml:lla suolahappoa, saostuvat vain
kupari, elohopea jne.!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 27
Tuotteen mahdollisesti, yleensä ferriyhdisteenä, sisältämä rauta hapettaa
vetysulfidihapon, jolloin muodostuu rikkisakka, joka peittää hyytelömäi-
sen lyijysulfidisakan. Kun rauta kompleksoidaan 0,5 ml:lla natriumfluo-
ridia, se hapettaa vetysulfidihapon hitaammin.
Tämä määrä riittää 1 mg:n suuruisen rauta(III)erän kompleksointiin.
Natriumfluoridimäärää lisätään, jos rautaa on enemmän.
Jos tuotteet sisältävät kalsiumia, fluoridin lisäämisen jälkeen on suoda-
tettava.
5. KOKONAISTYPPI
Pitoisuus 11–12,8 % seuraavissa koeolosuhteissa:
Laite:
A. Laitteistossa on:
1. Borosilikaattilasista valmistettu 1 l:n pyöreäpohjainen pullo
A, jota käytetään lämmitysastiana ja joka on varustettuhanasuppilolla täyttämistä varten. Sitä voidaan lämmittää
kaasulla tai sähköllä.
2. Jatkoputki C, jota käytetään kuplimisastiasta B tulevan
kulutetun nesteen keräämiseen.
3. Vinokaulainen 500 ml:n kuplimisastia B; sisääntuloputken
on ulotuttava pullon pohjaan saakka. Ulosmenoputken
ympärillä on pisaraloukku, joka muodostaa kuplimisastianyläosan. Hanasuppilon E avulla voidaan lisätä käsiteltäväänestettä ja lipeäliuosta.
4. Pituudeltaan 30–40 cm:n pystyjäähdytin, joka päättyy
ohutkaulaiseen palloon.
5. Vetoisuudeltaan 250 ml:n erlenmeyerpullo, joka on tarkoi-
tettu tisleen keräämiseen.
B. Pitkäkaulainen munanmuotoinen 300 ml:n mineralisaatiopullo.
Tarvittavat aineet:
Puhdas rikkihappo
Mineralisaatiokatalyytti30 % (m/m) natriumhydroksidiliuos40 % (m/V) puhdas boorihappoliuos
0,1 N suolahappoliuos
Bromokresolivihreästä ja metyylipunaisesta sekoitettu indikaattoriliuos.Lämmitysastia on täytettävä vedellä, joka on tehty happamaksi 1
promillella rikkihappoa. Ennen muita toimenpiteitä tämä neste olisi
CO
2:n poistamiseksi kiehautettava siten, että poistohana P on auki.
Suoritus
Punnitaan mineralisaatiopulloon PVPP:tä tarkalleen punnittu määrä, joka
on noin 0,20 g. Lisätään 2 g mineralisaatiokatalyyttiä ja 15 ml puhdastarikkihappoa.
Lämmitetään paljaalla liekillä pitäen pullon kaulaa kallistettuna, kunnes
liuos on väritöntä ja pullon seinämissä ei esiinny hiiltyneitä aineita.
Jäähtymisen jälkeen laimennetaan 50 ml:lla vettä ja jäähdytetään;
siirretään tämä neste kuplimisastiaan B suppilon E kautta; tämän jälkeen
lisätään 40–50 ml 30 % natriumhydroksidiliuosta siten, että neste tulee
kokonaan emäksiseksi ja vapautetaan ammoniakki vesihöyryllä ja kerätääntisle keräyspulloon sijoitettuun liuokseen, jossa on 5 ml boorihappoa ja 10ml vettä; pallon kaulan pään on oltava upotettu nesteeseen. Lisätään 1–2
tippaa indikaattoriseosta ja kerätään 70–100 ml tislettä.
Titrataan tislettä 0,1 N suolahappoliuoksella kunnes indikaattorin väri
muuttuu vaaleanpunertavaksi violetiksi.
1 ml 0,1 N suolahappoliuosta vastaa 1,4 mg typpeä.!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 28
Laitteisto ammoniakin tislaamiseksi vesihöyryvirrassa
(Parnasin ja Wagnerin mukaan)
Hanat P ja E voidaan korvata muoviputkella, jossa on Mohrinpihdit.
6. LIUKOISUUS VESILIUOKSESSA
Pienempi kuin 0,5 % seuraavissa koeolosuhteissa:
Mitataan 10 g PVPP:tä 200 ml:n pulloon, joka sisältää 100 ml tislattua
vettä. Ravistetaan ja annetaan seistä 24 tuntia. Suodatetaan huokoisuu-
deltaan 2,5:n suodatinverkon läpi ja tämän jälkeen huokoisuudeltaan 0,8:n
suodatinverkon läpi. Suodoksesta vesihauteessa haihdutetun jäännöksenpainon on oltava pienempi kuin 50 mg.
7. LIUKOISUUS EMÄKSISESSÄ ALKOHOLILIUOKSESSA
Pienempi kuin 1 % seuraavissa koeolosuhteissa:
Mitataan 1 g PVPP:tä pulloon, joka sisältää 500 ml seuraavaa seosta:
Etikkahappoa 3 g
Etanolia 10 ml
Tislattua vettä kunnes liuosta on 100 ml
Annetaan seistä 24 tuntia. Suodatetaan huokoisuudeltaan 2,5:n suodatin-
verkon läpi ja tämän jälkeen huokoisuudeltaan 0,8:n suodatinverkon läpi.
Haihdutetaan suodosta vesihauteessa. Haihdutuksen loppuvaihe tehdään
vesihauteessa, halkaisijaltaan 70 mm:n taaratussa kvartsimaljassa. Kui-vaksi haihdutetun jäännöksen painon on oltava alle 10 mg, kun otetaanhuomioon mahdollinen jäännös, joka syntyy 500 ml:n suuruisen
etikkahappo-etanoliseosmäärän haihduttamisessa.
8. PVPP:N TEHOKKUUS SUHTEESSA FENOLIYHDISTEIDEN AB-
SORPTIOON
Seuraavissa koeolosuhteissa määritetyn aktiivisuusprosentin on oltava
vähintään 30 %.
A. Reagenssit
1. 0,1 N natriumhydroksidiliuos
2. 0,1 N salisyylihappoliuos
(13,81 g salisyylihappoa liuotetaan 500 ml:aan metanolia ja
laimennetaan 1 litralla vettä).
B. Suoritus
1. 1 Punnitaan 2–3 g PVPP:tä 250 ml:n erlenmeyerpulloon ja
kirjataan paino W 0,001 gramman tarkkuudella.!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 29
2. Lasketaan näytteen sisältämä kuiva-ainepitoisuus P pro-
sentteina yhden desimaalin tarkkuudella.
3. Lisätään 0,1 N salisyylihappoliuosta seuraavan kaavan
mukaisesti:
43 × W × P = lisättävä määrä millilitroina.
4. Suljetaan pullo ja ravistellaan 5 minuutin ajan.
5. Kaadetaan 25 °C:inen seos Buchner-suppiloon, jossa on
suodatin ja joka on yhdistetty 250 ml:n pulloon; pidetäänyllä tyhjiötä, kunnes on saatu riittävä määrä suodosta 50
ml:n näytettä varten (suodoksen on oltava kirkasta).
6. Pipetoidaan 50 ml suodosta 250 ml:n erlenmeyerpulloon.7. Määritetään neutralointipiste fenoliftaleiinilla ja 0,1 N
natriumhydroksidiliuoksella ja kirjataan tilavuus Vs.
8. Titrataan 50 ml salisyylihappoliuosta (vertailuliuos) samal-
la tavoin ja kirjataan tilavuus Vb.
C. Laskeminen
Aktiivisuusprosentti ¼
Vb/C0Vs
Vb/C2100
Huomautus:
Kaikki 2–8 kohdassa määrätyt raja-arvot viittaavat kuiva-aineeseen.
9. V APAA N-VINYYLIPYRROLIDONI – ENINTÄÄN 0,1 %
Menetelmä
Suspendoidaan 4,0 g näytettä 30 ml:aan vettä, sekoitetaan 15 minuuttia,
kaadetaan 9–15 m:n (G4-malli) lasisintterisuodattimen läpi 250 ml:nerlenmeyerpulloon. Pestään jäännös 100 ml:lla vettä, lisätään yhdistettyi-hin suodoksiin 500 mg natriumasetaattia ja titrataan 0,1 N jodilla, kunnes
jodin väri säilyy tasaisena. Lisätään vielä 3,0 ml 0,1 N jodia, annetaan
seistä 10 minuutin ajan ja titrataan jodiylimäärä 0,1 N natriumhyposulfii-tilla; lisätään 3 ml KA-tärkkelystä (koeaine) kunnes värinmuutospistesaavutetaan. Suoritetaan sokeakoe. Jodia saa kulua enintään 0,72 ml, joka
vastaa enintään 0,1 %:a vinyylipyrrolidonia.
10. V APAA N’N-DIVINYYLI-IMIDATSOLI – ENINTÄÄN 2 MG/KG
Suoritus
Määritetään liukenemattomasta PVP:stä peräisin olevan vapaan N’N-
divinyyli-imidatsolidonin siirtyminen liuottimeen (asetoni) kapillaariko-
lonnissa kaasukromatografisesti.
Sisäinen standardiliuos
Liuotetaan 100 mg 0,1 mg:n tarkkuudella punnittua heptaanihapponitriiliä
(enantiinihapponitriili) 500 ml:aan asetonia.
Näytteen valmistaminen
Punnitaan 2–2,5 g polymeeriä 0,2 mg:n tarkkuudella 50 ml:n erlenmeyer-
pulloon. Lisätään pipetillä 5 ml sisäistä standardiliuosta ja tämän jälkeen20 ml asetonia. Ravistetaan seosta 4 tunnin ajan ja annetaan tämän jälkeenstabiloitua vähintään 15 tuntia ja määritetään pinnalle jäävä neste
kaasukromatografisesti.
Kalibrointiliuos
Punnitaan mittapulloon 25 mg N,N’-divinyyli-imidatsolidonia 0,2 mg:n
tarkkuudella; lisätään asetonia, kunnes liuosta on 100 ml. Siirretäänpipetillä 2,0 ml tätä liuosta toiseen 50 ml:n vetoiseen mittapulloon ja
lisätään asetonia, kunnes liuosta on 50 ml. Siirretään 2 ml tätä liuosta
toiseen mittapulloon, lisätään 5 ml sisäistä standardiliuosta (katso edellä)ja lisätään asetonia, kunnes liuosta on 25 ml.!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 30
Kaasukromatigrafiaolosuhteet
— Kolonni: Kapillaari (sulatettu silika) ”DB-Wax”
(ristikytketty Carbowax – 20 M), pituus
30 m, sisähalkaisija 0,25 mm, kalvon
paksuus 0,5 µm.
— Kolonnin ohjelmoitu
lämpötila:140 °C:sta 240 °C:seen, 4°/minuutti.
— Injektori: Virtauksenjakoinjektori, 220 °C
Jakovirtaus 30 ml/minuutti.
— Detektori: Lämpöionidetektori (optimoitu valmistajan
ohjeiden mukaisesti), 250 °C.
— Kantajakaasu: Helium, 1 bar (ylipaine).
— Injektoitu määrä: 1 µl pinnalle jäävää näyteliuosta tai kalib-
rointiliuosta.
Suoritus
Kalibrointikerroin määritetään luotettavasti tietyissä määritysolosuhteissa
injektoimalla toistuvasti kalibrointiliuosta. Määritetään näyte. Liukene-
mattoman PVPP:n N,N’-divinyyli-imidatsolidonipitoisuus ei saa olla yli0,1 %.
Kalibrointikertoimen laskeminen
f¼WD/C1ASt
WSt/C1AD
WD = käytetyn N,N’-divinyyli-imidatsolidonin määrä (mg)
WSt = sisäisen standardin määrä (mg)
ASt = sisäisen standardin piikin pinta-ala
AD = N,N’-divinyyli-imidatsolidonin piikin pinta-ala.
N,N’-divinyyli-imidatsolidonipitoisuuden laskeminen
CD¼1 000 /C1ƒ/C1AD/C1WSt
ASt:WSmg=kg ðÞ
CD = N,N’-divinyyli-imidatsolidonin konsentraatio (mg/kg)
f = kalibrointikerroinA
D = N,N’-divinyyli-imidatsolidonin piikin pinta-ala
WSt = näytteeseen lisätyn sisäisen standardin määrä (mg)
ASt = sisäisen standardin piikin pinta-ala
WS = käytetyn näytteen määrä (g).!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 31
LIITE VI
Kalsiumtartraattia koskevat vaatimukset
(tämän asetuksen 7 artikla)
KÄYTTÖALUE
Kalsiumtartraattia lisätään viiniin teknisenä apuaineena tartraatin saostumisen ja
viinikiven stabiloinnin edistämiseksi, koska se vähentää kaliumvetytartraatin jakalsiumtartraatin lopullista konsentraatiota.
V AATIMUKSET
— Enimmäismäärä vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä IV .
— Kalsiumtartraatin lisäämisen yhteydessä viiniä ravistellaan ja se jäähdytetään,
minkä jälkeen muodostuneet kiteet erotellaan fysikaalisilla menetelmillä.!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 32
LIITE VII
Beetaglukanaasia koskevat vaatimukset
(tämän asetuksen 10 artikla)
1. Beetaglukanaasin kansainvälinen koodi: E.C. 3-2-1-58.
2. Beetaglukanaasi hydrolaasi ( Botrytis cinerean sisältämän glukaanin
vähentäminen).
3. Alkuperä: Trichoderma harzianum .
4. Käyttöalue: viinien sisältämän beetaglukaanin vähentäminen; erityisesti
botrytisoiduista rypäleistä valmistetut viinit.
5. Enimmäisannos: 3 grammaa entsymaattista seosta, joka sisältää 25
prosenttia orgaanista ainesta suspensiossa (TOS) hehtolitraa kohden.
6. Kemiallista ja mikrobiologista puhtautta koskevat vaatimukset:
Hävikki kuivattaessa: alle 10 %
Raskasmetallit: alle 30 ppm
Lyijy: alle 10 ppmArseeni: alle 3 ppmKokonaiskolibakteerit: ei lainkaanEscherichia coli ei lainkaan 25 g:n näytteessä
Salmonella spp: ei lainkaan 25 g:n näytteessä
Aerobiset mikrobit yhteensä: alle 5 × 10
4mikrobia/g!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 33
LIITE VIII
Maitohappobakteerit
(tämän asetuksen 11 artikla)
V AATIMUKSET
Maitohappobakteerien, joiden käytöstä säädetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999
liitteessä IV olevan 1 kohdan q alakohdassa ja 3 kohdan z alakohdassa, onkuuluttava Leuconostoc -,Lactobacillus - ja/tai Pediococcus -sukuun. Niiden on
muutettava rypäleen puristemehun tai viinin omenahappo maitohapoksi, eivätkä
ne saa aiheuttaa makuvirheitä. Ne on eristettävä viinirypäleistä, rypäleen
puristemehuista, viineistä tai viinirypäleistä valmistetuista tuotteista. Suvun jalajin nimi sekä kannan viite on mainittava etiketissä samoin kuin alkuperä jakannan kasvattaja.
Maitohappobakteerien geenimanipulaatioon on anottava lupaa etukäteen.
MUOTO
Maitohappobakteereja käytetään nestemäisessä tai jäädytetyssä muodossa tai
kylmäkuivauksella saatavana jauheena, puhtaana tai yhdistettynä viljelmänä.
LIIKKUMATTOMIKSI TEHDYT BAKTEERIT
Valmistettaessa liikkumattomiksi tehtyjä bakteereja elatusaineen on oltava inerttiä
ja viininvalmistukseen hyväksyttyä.
TARKASTUKSET
Kemialliset:
valvottavien aineiden, erityisesti raskasmetallien osalta vaatimukset ovat samat
kuin muilla enologisilla valmisteilla.
Mikrobiologiset:
— herätettävissä olevien maitohappobakteerien pitoisuuden on oltava vähintään
10
8/g tai 107/ml,
— kyseiseen kantaan tai kantoihin kuulumattomia lajeja edustavien maitohap-
pobakteerien osuuden on oltava alle 0,01 % kaikista herätettävissä olevistabakteereista,
— aerobisten bakteerien pitoisuuden on oltava alle 10
3grammassa jauhetta tai
millilitrassa,
— kokonaishiivapitoisuuden on oltava alle 103grammassa jauhetta tai milli-
litrassa,
— homesienipitoisuuden on oltava alle 103grammassa jauhetta tai millilitrassa.
LISÄAINEET
Maitohappobakteerikantoja valmistettaessa tai aktivoitaessa käytettyjen lisäainei-
den on oltava elintarvikkeissa käytettäviksi hyväksyttyjä aineita, ja ne on
mainittava etiketissä.
TUOTANTOPÄIVÄ
Tuotantotehtaasta lähtöpäivä on mainittava etiketissä.
KÄYTTÖ
Valmistajan on annettava käyttöohjeet tai ilmoitettava aktivointimenettely.
SÄIL YTTÄMINEN
Varastointiolosuhteita koskevat vaatimukset on mainittava selvästi etiketissä.
MÄÄRITYSMENETELMÄT
— maitohappobakteerit: liuos A(1), B(2) tai C(3) tuottajan ilmoittaman kannan
käyttömenetelmän mukaisesti,
— aerobiset bakteerit: Bacto-Agar-liuos
— hiivat: Malt-Wickerham-liuos!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 34
— homesienet: Malt-Wickerham- tai Czapeck-liuos.
Liuos A
Hiivauute 5 g
Lihauute 10 g
Trypsiinipeptoni 15 g
Natriumasetaatti 5 g
NH 4-sitraatti 2 g
Tween 80 1 g
MnSO 4 0,050 g
MgSO 4 0,200 g
Glukoosi 20 g
Vettä kunnes liuosta on 1 000 ml
pH 5,4
Liuos B
Tomaattimehu 250 Ml
Difco-hiivauute 5 g
Peptoni 5 g
L-omenahappo 3 g
Tween 80 1 tippa
MnSO 4 0,050 g
MgSO 4 0,200 g
Vettä kunnes liuosta on 1 000 ml
pH 4,8
Liuos C
Glukoosi 5 g
Difco-tryptoni 2 g
Difco-peptoni 5 g
Maksauute 1 g
Tween 80 0,05 g
4,2-kertaisesti laimennettu tomaattimehu suodatettuna
Whatman nro 1:n läpi 1 000 ml
pH 5,5!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 35
LIITE IX
Ioninvaihtohartsien orgaanisten aineiden hävikin määritys
(tämän asetuksen 12 artikla)
1. TARKOITUS JA KÄYTTÖALUE
Ioninvaihtohartsien orgaanisten aineiden hävikin määritys.
2. MÄÄRITELMÄ
Ioninvaihtohartsien orgaanisten aineiden hävikit. Jäljempänä esitetyllä
menetelmällä määritetyt hävikit.
3. PERIAATE
Uuttamisliuottimet johdetaan tähän tarkoitukseen esikäsiteltyjen hartsien
läpi ja uutetun orgaanisen aineen paino määritetään gravimetrisesti.
4. REAGENSSIT
Kaikkien reagenssien on oltava analyysilaatua.
Uuttamisliuottimet4.1. Tislattu vesi tai vastaavaa puhtausastetta oleva deionisoitu vesi.4.2. Etanoli, 15 % v/v. Valmistetaan sekoittamalla 15 osaa absoluuttista
etanolia 85 osaan vettä.
4.3. Etikkahappo, 5 % m/m. Valmistetaan sekoittamalla 5 paino-osaa
jääetikkahappoa 95 paino-osaan vettä (4.1).
5. VÄLINEISTÖ
5.1. Ioninvaihtokromatografiakolonneja.
5.2. Vetoisuudeltaan 2 litran mittalaseja.5.3. Litteitä haihdutusmaljoja, joiden lämmönsietokyky muhveliuunissa
on 850 °C.
5.4. Termostaattisäätöinen uuni, säädetty noin 105 ± 2 °C:seen.5.5. Termostaattisäätöinen muhveliuuni, säädetty noin 850 ± 25 °C:seen.5.6. Analyysivaaka, tarkkuus 0,1 milligrammaa.5.7. Haihdutin, sähkölevy tai infrapunahaihdutin.
6. SUORITUS
6.1. Lisätään kaikkiin kolmeen ioninvaihtokromatografiakol onniin
(5.1) 50 millilitraa testattavia ioninvaihtohartseja, jotka on pesty
ja käsitelty valmistajan elintarvikealalla käytettäväksi tarkoitettuja
hartseja koskevien ohjeiden mukaisesti.
6.2. Anionihartsien osalta lasketaan kolme uuttamisliuotinta (4.1, 4.2 ja
4.3) erikseen tätä varten esikäsiteltyjen kolonnien (6.1) läpi 350-
450 millilitraa tunnissa olevalla virtausnopeudella. Jokaisellakerralla heitetään pois ensimmäinen litra eluaattia ja kerätäänseuraavat kaksi litraa asteikolla varustettuihin mittalaseihin (5.2).
Kationihartsien osalta lasketaan vain kaksi uuttamisliuotinta (4.1 ja
4.2) erikseen tätä varten esikäsiteltyjen kolonnien läpi.
6.3. Haihdutetaan kukin kolmesta eluaatista sähkölevyllä tai infra-
punahaihduttimen avulla (5.7) ennalta puhdistetussa ja punnitussa
(m0) litteässä haihdutusmaljassa (5.3). Asetetaan maljat uuniin
(5.4) ja kuivataan vakiopainoon (ml).
6.4. Kun tällä tavoin kuivatun maljan paino (6.3) on merkitty muistiin,
se asetetaan muhveliuuniin (5.5), ja sitä poltetaan, kunnes
vakiopaino saavutetaan (m2).
6.5. Määritetään uutettu orgaaninen aine (7.1). Jos määrä on suurempi
kuin 1 milligramma litraa kohti, tehdään reagenssien sokeakoe ja
lasketaan uudelleen uutetun orgaanisen aineen paino.
Tehdään sokeakoe toistamalla 6.3 ja 6.4 kohdan menettelyt
kuitenkin käyttämällä kaksi litraa uuttamisliuotinta, mistä saadaantulokseksi vastaavasti 6.3 ja 6.4 kohtaa vastaavat painot m
3ja m4.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 36
7. TULOSTEN ILMOITTAMINEN
7.1. Kaava ja tulosten laskeminen
Ioninvaihtohartseista uutetun orgaanisen aineen paino ilmaistuna
milligrammoina litraa kohti saadaan seuraavalla kaavalla:
500 (m1 – m2)
jossa m1 ja m2 on ilmaistu grammoina.
Ioninvaihtohartseista uutetun orgaanisen aineen korjattu paino
ilmaistuna milligrammoina litraa kohti saadaan seuraavalla kaa-
valla:
500 (m1 – m2 – m3 + m4)
jossa m1, m2, m3 ja m4 on ilmaistu grammoina.
7.2. Kahden samasta näytteestä tehdyn rinnakkaisen määrityksen
tulokset eivät saa erota toisistaan enemmän kuin 0,2 milligrammaalitraa kohti.!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 37
LIITE X
Elektrodialyysikäsittelyä Koskevat Vaatimukset
(tämän asetuksen 15 artikla)
Tällä käsittelyllä pyritään viinikiven stabilointiin happaman kaliumtartraatin ja
kalsiumtartraatin (ja muiden kalsiumsuolojen) osalta erottamalla viinistä siinä
olevat liialliset ionit sähkökentän avulla käyttäen sekä sellaisia kalvoja, jotkaainoastaan anionit läpäisevät että sellaisia kalvoja, jotka ainoastaan kationitläpäisevät.
1. KAL VOIHIN SOVELLETTA V AT V AATIMUKSET
1.1. Kalvot asetetaan vaihdellen ”suotopuristimen” tyyppiseen järjes-
telmään tai johonkin vastaavaan järjestelmään, joka erottaakäsittelyosaston (viini) ja tiivistymisosaston (ylimääräinen vesi).
1.2. Kalvot, jotka kationit lävistävät, on mukautettava sopiviksi
ainoastaan kationien erottamiseen ja erityisesti kationien K+ ja
Ca++ erottamiseen.
1.3. Kalvot, jotka anionit lävistävät, on mukautettava sopiviksi
ainoastaan anionien erottamiseen ja erityisesti tartraattianionien
erottamiseen.
1.4. Kalvoista ei saa aiheutua liiallisia muutoksia viinin fysikaalis-
kemialliseen koostumukseen tai aistittaviin ominaisuuksiin. Niidenon vastattava seuraavia edellytyksiä:
— Niiden on oltava valmistettu hyvän valmistustavan mukaisesti
niistä aineista, joita voidaan käyttää komission direktiivin 90/
128/ETY liitteessä II mainittujen, elintarvikkeiden kanssakosketuksiin joutuvien muovimateriaalien valmistuksessa (
1).
— Eletrodialyysilaitteen käyttäjän on osoitettava, että käytetyt
kalvot vastaavat edellä kuvailtuja ominaisuuksia ja että
korvaamisen on suorittanut asiantunteva henkilö.
— Niistä ei saa irrota mitään ainetta siinä määrin, että siitä
aiheutuu vaaraa ihmisten terveydelle tai se vaikuttaa haitalli-
sesti elintarvikkeiden hajuun tai makuun, ja niiden on
vastattava direktiivissä 90/128/ETY säädettyjä vaatimuksia.
— Käytettäessä kalvoja niiden ja viinin ainesosien välillä ei saa
tapahtua yhteisvaikutusta, joka voi aiheuttaa käsiteltävässä
tuotteessa uusia yhdisteitä, joilla voi olla toksikologisia
vaikutuksia.
Uusien elektrodialyysikalvojen stabiliteetti varmistetaan viinin
fysikaalis-kemiallista koostumusta jäljittelevällä simulantilla, jotta
tiettyjen elektrodialyysikalvoista peräisin olevien ainesten mahdol-lista siirtymistä voidaan tutkia.
Suositeltu koemenettely on seuraava:
Simulantti on vesi-etanoliliuos, joka on puskuroitu viinin pH:n
sekä sähkönjohtokyvyn tasolle. Sen koostumus on seuraava:
— puhdas etanoli: 11 l— hapan kaliumtartraatti: 380 g
— kaliumkloridi: 60 g
— tiivistetty rikkihappo: 5 ml— tislattu vesi: riittävästi 100 litralle.
Tätä liuosta käytetään siirtymäkokeissa elektrodialyysilaitteiston
suljetussa virtapiirissä sähköjännitteen (1 voltti/kenno) vallitessasuhteessa 50 litraa/m
2anioni- ja kationikalvoja, kunnes liuoksen
suolapitoisuus on vähentynyt 50 prosenttiin. Kierto nesteessä
käynnistetään liuoksella, jonka kaliumkloridipitoisuus on 5 g/l.
Siirtyviä aineksia tutkitaan simulantista sekä elektrodialyysistatulevasta nesteestä.!
B
(1) EYVL L 75, 21.3.1990, s. 19. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 1999/91/EY (EYVL L 330, 4.12.1999, s. 41).2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 38
Kalvon koostumukseen sisältyvät orgaaniset molekyylit, jotka
voivat siirtyä käsiteltävään liuokseen, analysoidaan. Jokaisesta
yhdisteestä suoritetaan erityinen analyysi hyväksytyssä laborato-
riossa. Kaikkien analysoitujen yhdisteiden pitoisuuden simulantissaon oltava yhteensä alle 50 g/l.
Yleensäkin kyseisiin kalvoihin on sovellettava yleisohjeita, jotka
koskevat elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia materiaa-
leja.
2. KAL VOJEN KÄYTTÖÖN SOVELLETTA V AT V AATIMUKSET
Kalvopari, jota voidaan käyttää viinikiven elektrodialyysilla suoritettavaan
stabilointiin, määritetään siten, että seuraavia edellytyksiä noudatetaan:
— viinin pH laskee enintään 0,3 pH-yksikköä,
— haihtuvien happojen pitoisuus vähenee vähemmän kuin 0,12 g/l (2
meq etikkahappona ilmoitettuna),
— elektrodialyysikäsittely ei vaikuta viinin ei-ionisiin yhdisteisiin,
varsinkaan polyfenoleihin ja polysakkarideihin,
— pienten molekyylien kuten etanolin diffuusio vähenee, ja alkoholipi-
toisuus pienenee enintään 0,1 tilavuusprosenttia,
— kyseisten kalvojen säilytys ja puhdistus on suoritettava sallittujen
menettelytapojen mukaisesti aineilla, joiden käyttö on sallittu
elintarvikkeiden valmistuksessa,
— kalvot merkitään, jotta niiden vaihdon seuranta järjestelmässä on
mahdollista,
— käytettävää laitteistoa ohjataan ohjaus- ja valvontajärjestelmällä, jossa
otetaan huomioon kullekin viinille ominainen epästabiliteetti siten,että ainoastaan liiallinen hapan kaliumtartraatti ja liialliset kalsium-suolat poistetaan,
— käsittelyn toteuttamisesta vastaa enologi tai tekninen asiantuntija.
Tämä käsittely on kirjattava asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklan 2
kohdassa tarkoitetulla tavalla.!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 39
LIITE XI
Ureaasia koskevat vaatimukset
(tämän asetuksen 17 artikla)
1) Ureaasin kansainvälinen koodi: EC nro 3-5-1-5, CAS nro: 9002-13-5.
2) Aktiivisuus: ureaasi (aktiivinen happamassa ympäristössä) hajottaa urean
ammoniakiksi ja hiilidioksidiksi. Ilmoitettu aktiivisuus: vähintään 5
yksikköä/mg, kun 1 yksikkö on määritelty entsyymimääräksi, joka
37 °C:ssa vapauttaa 5g/l:n ureakonsentraatiosta (pH 4) yhden mikromoolinNH3:a minuutissa.
3) Alkuperä: Lactobacillus fermentum .
4) Käyttöalue: viineissä olevan urean hajottaminen sellaisissa viineissä, joita
on tarkoitus vanhentaa pidempään, jos alkuperäinen ureakonsentraatio onyli 1 mg/l.
5) Enimmäisannos: 75 mg entsyymivalmistetta viinilitraa kohden; viinilit-
rassa ei saa olla yli 375 yksikköä ureaasia. Käsittelyn lopuksientsyymijäämät on poistettava suodattamalla viini (huokoskoko alle 1 m).
6) Kemiallista ja mikrobiologista puhtautta koskevat vaatimukset:
Hävikki kuivattaessa: alle 10 %
Raskasmetallit: alle 30 ppmLyijy: alle 10 ppmArseeni: alle 2 ppmKokonaiskolibakteerit: ei lainkaanSalmonella spp: ei lainkaan 25 g:n näytteessä
Aerobiset mikrobit yh-
teensä:alle 5 × 10
4mikrobia/g
Viinin käsittelyssä sallittava ureaasi on valmistettava samanlaisissa
olosuhteissa kuin ureaasi, josta on annettu elintarvikealan tiedekomiteanlausunto 10 päivänä joulukuuta 1998.!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 40
LIITE XII
Rikkidioksidipitoisuutta koskevat poikkeukset
(tämän asetuksen 19 artikla)
Täydentäen asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevaa A kohtaa
rikkidioksidipitoisuuden enimmäismääräksi vahvistetaan sellaisten viinien osalta,
joiden jäännössokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on vähintään 5 grammaa
litraa kohti
a) 300 mg/l:
— tma-laatuvalkoviinit, joilla on oikeus suojattuun alkuperänimitykseen
”Gaillac”;
— tma-laatuviinit, joilla on oikeus alkuperänimitykseen ”Alto Adige” tai
”Trentino” ja joita kuvataan toisella seuraavista maininnoista tai niistä
molemmilla: ”passito” tai ”vendemmia tardiva”;
— Moscato di Pantelleria naturale- ja Moscato di Pantelleria -tma-
laatuviinit ;
— seuraavat maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit silloin
kun niiden kokonaisalkoholipitoisuus on yli 15 tilavuusprosenttia ja
jäännössokeripitoisuus yli 45 g/l:
— Vin de pays de Franche-Comté,
— Vin de pays des coteaux de l’Auxois,
— Vin de pays de Saône-et-Loire,— Vin de pays des coteaux de l’Ardèche,
— Vin de pays des collines rhodaniennes,
— Vin de pays du comté Tolosan,
— Vin de pays des côtes de Gascogne,
— Vin de pays du Gers,
— Vin de pays du Lot,
— Vin de pays des côtes du Tarn,
— Vin de pays de la Corrèze,
— Vin de pays de l’Ile de Beauté,
— Vin de pays d’Oc
— Vin de pays des côtes de Thau,
— Vin de pays des coteaux de Murviel ;
b) 400 mg/l:
— tma-laatuviinit, joilla on oikeus johonkin seuraavista suojatuista
alkuperänimityksistä: Anjou-Coteaux de la Loire, Coteaux du Layon,
jota seuraa alkuperäkunnan nimi, Coteaux du Layon, jota seuraa nimi”Chaume”, Coteaux de Saumur, Pacherenc du Vic Bilh, Alsace ja Alsacegrand cru, joita seuraa maininta ”vendanges tardives” tai ”sélection de
grains nobles”,
— ylikypsistä rypäleistä valmistetut makeat viinit ja Kreikasta peräisin
olevista kuivatuista rypäleistä valmistetut makeat viinit, joiden
jäännössokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on vähintään 45
grammaa litraa kohti ja joilla on oikeus seuraaviin alkuperänimityksiin:Samos (S?µ/omikronς), Rhodes (Ρ/omikronacuteδ/omikronς), Patras (Πατρα), Rio Patron (Ρί/omikron
Πατρών), Cephalonie ( Κεφαλ/omikronνία), Limnos (Λήµν/omikronς), Sitia
(Σητεία), Santorin (Σαντ/omikronρίνη), Nemea (Νεµέα), Daphnes (∆αφνές).
Täydentäen asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevaa A kohtaa
rikkidioksidipitoisuuden enimmäismääräksi vahvistetaan 400 mg/l sellaisten
Kanadasta peräisin olevien valkoviinien osalta, joiden jäännössokeripitoisuus
inverttisokerina ilmaistuna on vähintään 5 grammaa litraa kohti ja joilla on oikeusmerkintään ”Icewine”.!
B
!M22000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 41
LIITE XIII
Haihtuvien happojen pitoisuus
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan B kohdan 1
kohdassa säädetään, viinien haihtuvien happojen enimmäispitoisuudet vahviste-taan seuraavasti:
a) saksalaiset viinit:
30 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, jotka täyttävät edellytykset
nimitykseen ”Eiswein” tai ”Beerenauslese”;
35 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, jotka täyttävät edellytykset
nimitykseen ”Trockenbeerenauslese”;
b) ranskalaiset viinit:
25 milliekvivalenttia litrassa seuraaville tma-laatuviineille:
— Barsac,— Cadillac,— Cérons,— Loupiac,— Monbazillac,
— Sainte-Croix-du-Mont,
— Sauternes,— Anjou-Coteaux de la Loire,— Bonnezeaux,— Coteaux de l’Aubance,
— Coteaux du Layon,
— Coteaux du Layon, jota seuraa alkuperäkunnan nimi,— Coteaux du Layon, jota seuraa nimi ”Chaume”,— Quarts de Chaume,— Coteaux de Saumur,— Jurançon,
— Pacherenc du Vic Bilh,
— Alsace ja Alsace grand cru, jotka kuvataan ja joita esitellään maininnalla
”vendanges tardives” tai ”sélection de grains nobles”,
— Arbois, jota seuraa merkintä ”vin de paille”,— Côtes du Jura, jota seuraa merkintä ”vin de paille”,
— L ’Etoile, jota seuraa merkintä ”vin de paille”,
— Hermitage, jota seuraa merkintä ”vin de paille”;seuraaville maantieteellisellä merkinnällä varustetuille pöytäviineille silloin
kun niiden kokonaisalkoholipitoisuus on yli 15 % tilavuusprosenttia jajäännössokeripitoisuus yli 45 g/l:
— Vin de pays de Franche-Comté,
— Vin de pays des coteaux de l’Auxois,— Vin de pays de Saône-et-Loire,— Vin de pays des coteaux de l’Ardèche,— Vin de pays des collines rhodaniennes,— Vin de pays du comté Tolosan,
— Vin de pays des côtes de Gascogne,
— Vin de pays du Gers,— Vin de pays du Lot,!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 42
— Vin de pays des côtes du Tarn,
— Vin de pays de la Corrèze,
— Vin de pays de l’Ile de Beauté,
— Vin de pays d’Oc
— Vin de pays des côtes de Thau,
— Vin de pays des coteaux de Murviel;
seuraaville väkeville tma-laatuviineille, jotka kuvataan ja joita esitellään
maininnalla ”vin doux naturel”:
— Banyuls,
— Banyuls rancio,— Banyuls grand cru,
— Banyuls grand cru rancio,
— Frontignan,
— Grand Roussillon,
— Grand Roussillon rancio,
— Maury,
— Maury rancio,
— Muscat de Beaumes-de-Venise,
— Muscat de Frontignan,
— Muscat de Lunel,
— Muscat de Mireval,
— Muscat de Saint-Jean-de-Minervois,
— Rasteau,— Rasteau rancio,
— Rivesaltes,
— Rivesaltes rancio,
— Vin de Frontigan;
c) italialaiset viinit:
25 milliekvivalenttia litrassa seuraaville:
— väkevät Marsala-tma-laatuviinit,
— Moscato de Pantelleria naturale-, Moscato di Pantelleria- ja Malvasia
delle Lipari -tma-laatuviinit;
— tma-laatuviinit ja väkevät tma-laatuviinit, jotka täyttävät edellytykset
yhteen tai kaikkiin seuraavista maininnoista: ”vin santo”, ”passito”,
”liquoroso” et ”vendemmia tardiva”, ja
— maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit, jotka täyttävät
edellytykset yhteen tai kaikkiin seuraavista maininnoista: ”vin santo”,
”passito”, ”liquoroso” et ”vendemmia tardiva”,
— Sardiniassa Vernaccia di Oristano B -lajikkeesta korjatuista rypäleistä
saadut pöytäviinit, jotka täyttävät edellytykset nimitykseen ”Vernaccia di
Sardegna”;
d) itävaltalaiset viinit:
— 30 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, jotka täyttävät edelly-
tykset nimitykseen ”Beerenauslese” tai ”Eiswein”;
— 40 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, jotka täyttävät edelly-
tykset nimitykseen ”Ausbruch”, ”Trockenbeerenauslese” tai ”Stroh-wein”;!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 43
e) Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevat viinit:
25 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, joita kuvataan ja joita
esitellään maininnalla ”botrytis” tai vastaavilla maininnoilla, maininnalla”noble harvest”, ”noble late harvested” tai ”special late harvested” ja jotka
täyttävät tällaista kuvausta koskevat edellytykset.
f) Espanjasta peräisin olevat viinit:
25 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, jotka täyttävät edellytykset
mainintaan ”vendimia tardía”.
g) Kanadasta peräisin olevat viinit:
35 milliekvivalenttia litrassa viineille, jotka ovat oikeutettuja merkintään
”Icewine”.!
B
!M22000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 44
LIITE XIV
Väkevöittäminen silloin kun ilmasto-olot ovat olleet poikkeuksellisen huonot
(tämän asetuksen 23 artikla)
VuosiViinin-
viljely-
vyöhy-
keMaantieteellinen
alueLajike (tarvittaessa)
1. 2000 A Englanti, Wales Auxerrois, Chardonnay, Ehrenfelser,
Faber, Huxelrebe, Kerner, PinotBlanc, Pinot Gris, Pinot Noir, Ries-
ling, Schonburger, Scheurebe, Seyval
Blanc and Wurzer!
B
!M12000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 45
LIITE XV
Tapaukset, joissa saman tuotteen happamuuden lisääminen ja väkevöiminen
ovat sallittuja
(tämän asetuksen 27 artikla)
(p. m. )!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 46
LIITE XVI
Päivämäärät, joita ennen väkevöimistoimenpiteet sekä happamuuden lisää-
mis- ja vähentämistoimenpiteet voidaan toteuttaa poikkeuksellisten ilmasto-
olojen vuoksi
(tämän asetuksen 29 artikla)
(p. m. )!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 47
LIITE XVII
Ominaisuudet viinistä tai kuivatuista rypäleistä saatavalle tisleelle, jota voi
lisätä väkeviin viineihin ja eräisiin väkeviin tma-laatuviineihin
(tämän asetuksen 37 artikla)
1. Aistinvaraiset ominaisuudet raaka-aineessa ei havaittavissa
minkäänlaista vierasta makua
2. Alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina
vähintään 52 til-%
enintään 86 til-%
3. Muiden haihtuvien aineiden kuin etyyli- ja
metyylialkoholin kokonaismäärä125 g tai enemmän /hl 100 til-
%:n alkoholia
4. Metyylialkoholin enimmäispitoisuus 5200 g/hl 100 til-%:n alkoho-
lia!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 48
LIITE XVIII
Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistusta koskevat eri-
tyissäännöt
A. LUETTELO VÄKEVISTÄ TMA-LAATUVIINEISTÄ, JOIDEN V ALMIS-
TUKSEEN KÄYTETÄÄN R YPÄLEEN PURISTEMEHUA TAI R YPÄLEEN
PURISTEMEHUN JA VIININ SEKOITUSTA
(tämän asetuksen 38.1 artikla)
KREIKKA
Σάµ/omikronς ( Samos),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Πατρών ( Muscat de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρί/omikronυ
Πατρών ( Muscat Rion de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Κεφαλληνίας ( Muscat de
Cephalonie),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρ/omikronacuteδ/omikronυ ( Muscat de Rhodos), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Λήµν/omikronυ
(Muscat de Lemnos), Σητεία ( Sitia),Νεµέα ( Nemee), Sαντ/omikronρίνη ( Santorini),
∆αφνές ( Dafnes),Μαυρ/omikronδάφνη Κεφαλληνίας ( Mavrodafne de Cephalonie),
Μαυρ/omikronδάφνηΠατρών( Mavrodafne de Patras)
ESP ANJA
Väkevä tma-laatuviiniYhteisön tai jäsenvaltion lainsäädännössä
vahvistettu tuotteen kuvaus
Alicante Moscatel de Alicante
Vino dulce
Cariñena Vino dulce
Jerez-Xérès-Sherry Pedro Ximénez
Moscatel
Montilla-Moriles Pedro Ximénez
Priorato Vino dulce
Tarragona Vino dulce
Valencia Moscatel de Valencia
Vino dulce
ITALIA
Cannonau di Sardegna, giró di Cagliari, malvasia di Bosa, malvasia di Cagliari,
Marsala, monica di Cagliari, moscato di Cagliari, moscato di Sorso-Sennori,
moscato di Trani, nasco di Cagliari, Oltrepó Pavese moscato, San Martino della
Battaglia, Trentino, Vesuvio Lacrima Christi.
B. LUETTELO VÄKEVISTÄ TMA-LAATUVIINEISTÄ, JOIHIN VOIDAAN
LISÄTÄ ASETUKSEN (EY) N:O 1493/1999 LIITTEESSÄ V OLEV AN J
KOHDAN 2 KOHDAN B ALAKOHDASSA TARKOITETTUJA TUOTTEITA
(tämän asetuksen 38 artiklan 2 kohta)
1. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu
sellaisen viinistä tai kuivatuista viinirypäleistä valmistetun alkoholinlisääminen, jonka alkoholipitoisuus on vähintään 95 tilavuusprosenttiaja enintään 96 tilavuusprosenttia
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan ii alakohdan ensimmäinen luetelmakohta)
KREIKKA
Σάµ/omikronς ( Samos),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Πατρών ( Muscat de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς
Ρί/omikronυ Πατρών ( Muscat Rion de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Κεφαλληνίας
(Muscat de Cephalonie), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρ/omikronacuteδ/omikronυ ( Muscat de Rhodos),
Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Λήµν/omikronυ ( Muscat de Lemnos), Σητεία ( Sitia),Σαντ/omikronρίνη
(Santorini),∆αφνές( Dafnes),Μαυρ/omikronδάφνηΠατρών( Mavrodafne de
Patras),Μαυρ/omikronδάφνηΚεφαλληνίας( Mavrodafne de Cephalonie).!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 49
ESP ANJA
Contado de Huelva, Jerez-Xérès-Sherry, Manzanilla-Sanlúcar de Barra-
meda, Málaga, Montilla-Moriles, Rueda.
2. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu
sellaisen viinistä tai rypäleen puristejäännöksestä saadun tislatun
alkoholijuoman lisääminen, jonka alkoholipitoisuus on vähintään 52
tilavuusprosenttia ja enintään 86 tilavuusprosenttia
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan ii alakohdan toinen luetelmakohta)
KREIKKA
Μαυρ/omikronδάφνη Πατρών ( Mavrodafne de Patras), Μαυρ/omikronδάφνη
Κεφαλληνίας ( Mavrodafne de Cephalonie), Σητεία ( Sitia),Σαντ/omikronρίνη
(Santorini),∆αφνές( Dafnes),Νεµέα( Nemee).
RANSKA
Pineau des Charentes tai pineau charentais, floc de Gascogne, macvin du
Jura
3. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu
sellaisen viinistä tai kuivatuista viinirypäleistä valmistetun alkoholinlisääminen, jonka alkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia
ja enintään 94,5 tilavuusprosenttia
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan ii alakohdan kolmas luetelmakohta)
KREIKKA
Μαυρ/omikronδάφνη Πατρών ( Mavrodafne de Patras), Μαυρ/omikronδάφνη
Κεφαλληνίας( Mavrodafne de Cephalonie).
4. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu
kuivatuista rypäleistä peräisin olevan osittain käyneen rypäleen puriste-
mehun lisääminen
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan iii alakohdan ensimmäinen luetelmakohta)
ESP ANJA
Väkevä tma-laatuviiniYhteisön tai jäsenvaltion lainsäädännössä
vahvistettu tuotteen kuvaus
Jerez-Xérès-Sherry Vino generoso de licor
Málaga Vino dulce
Montilla-Moriles Vino generoso de licor
ITALIA
Aleatico di Gradoli, Giro di Cagliari, Malvasia delle Lipari, Malvasia di
Cagliari, Moscato passito di Pantelleria
5. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu
sellaisen tiivistetyn rypäleen puristemehun lisääminen, joka on saatu
suoraan kuumentamalla ja joka vastaa tätä menettelyä lukuun ottamattatiivistetyn rypäleen puristemehun määritelmää
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan iii alakohdan toinen luetelmakohta)!
B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 50
ESP ANJA
Väkevä tma-laatuviiniYhteisön tai jäsenvaltion lainsäädännössä
vahvistettu tuotteen kuvaus
Alicante
Condado de Huelva Vino generoso de licor
Jerez-Xérès-Sherry Vino generoso de licor
Málaga Vino dulce
Montilla-Moriles Vino generoso de licor
Navarra Moscatel
ITALIA
Marsala
6. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu
tiivistetyn rypäleen puristemehun lisääminen
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan iii alakohdan kolmas luetelmakohta)
ESP ANJA
Väkevä tma-laatuviiniYhteisön tai jäsenvaltion lainsäädännössä
vahvistettu tuotteen kuvaus
Málaga Vino dulce
Montilla-Moriles Vino dulce
Tarragona Vino dulce
ITALIA
Oltrepó Pavese Moscato, Marsala, Moscato di Trani.!B2000R1622 — FI — 17.05.2001 — 002.001 — 51