02014XC0701(01) — FI — 09.11.2018 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:





Oikaistu:









▼B

Euroopan unionin suuntaviivat maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden valtiontuesta vuosina 2014–2020

2014/C 204/01

SISÄLTÖ I OSA. YHTEISET SÄÄNNÖKSET 1 luku. Johdanto 2 luku. Soveltamisala ja määritelmät 2.1 YMP:n ja maaseudun kehittämispolitiikan vaikutus soveltamisalaan 2.2 Soveltamisala 2.3 Horisontaaliset säännöt ja tukivälineet, joita sovelletaan maa- ja metsätalousalaan ja maaseutualueisiin 2.4 Määritelmät 2.5 Ilmoitusvelvollisuuden piiriin kuuluva tuki 3 luku. Yhteiset arviointiperiaatteet 3.1 Vaikutus yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseen 3.2 Valtion toteuttamien toimien tarve 3.3 Tuen tarkoituksenmukaisuus 3.4 Kannustava vaikutus ja tuen tarve 3.5 Tuen oikeasuhteisuus 3.6 Kilpailuun ja kauppaan kohdistuvien kohtuuttomien kielteisten vaikutusten välttäminen 3.7 Läpinäkyvyys II OSA. TUKIMUODOT 1 luku. Maatalouden alkutuotannon ja maataloustuotteiden jalostuksen tai kaupan pitämisen alalla toimivien yritysten hyväksi myönnettävä tuki 1.1 Maaseudun kehittämistoimenpiteet 1.1.1 Investointituki 1.1.1.1 Maatiloilla maatalouden alkutuotantoon liittyviin, aineelliseen tai aineettomaan omaisuuteen tehtäviin investointeihin tarkoitettu tuki 1.1.1.2 Maatiloilla kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiseksi tehtäviin investointeihin tarkoitettu tuki 1.1.1.3 Maatilarakennusten siirtämiseen uuteen paikkaan tehtävään investointiin tarkoitettu tuki 1.1.1.4 Maataloustuotteiden jalostukseen ja maataloustuotteiden kaupan pitämiseen liittyvä investointituki 1.1.2 Nuorten viljelijöiden aloitustuki ja yrityksen perustamistuki pientilojen kehittämiseksi 1.1.3 Tuki maatilan siirtämiseksi toiselle viljelijälle 1.1.4 Maatalousalan tuottajaryhmien ja -organisaatioiden perustamistuki 1.1.5 Maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksiin ja eläinten hyvinvointia edistäviin sitoumuksiin myönnettävä tuki 1.1.5.1 Maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksiin myönnettävä tuki 1.1.5.2 Eläinten hyvinvointia edistäviin sitoumuksiin tarkoitettu tuki 1.1.6 Natura 2000 -alueisiin ja vesipuitedirektiiviin liittyviin haittoihin tarkoitettu tuki 1.1.7 Tuki alueille, joilla on luonnonoloista johtuvia tai muita erityisrajoitteita 1.1.8 Luonnonmukaisen maatalouden tuki 1.1.9 Maataloustuotteiden tuottajien laatujärjestelmiin osallistumista varten myönnettävä tuki 1.1.10 Tuki teknisen avun antamiseksi maatalousalalla 1.1.10.1 Tietämyksen siirtoa ja tiedotusta koskeviin toimiin tarkoitettu tuki 1.1.10.2 Tuki neuvontapalveluihin 1.1.10.3 Tuki maatilojen lomituspalveluihin 1.1.11 Tuki maatalousalan yhteistyöhön 1.2 Riskin- ja kriisinhallinta 1.2.1 Maataloustuotannolle tai maatalouden tuotantovälineille aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseen ja ehkäisemiseen tarkoitetut tuet 1.2.1.1 Luonnonmullistusten tai poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki 1.2.1.2 Luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevien epäsuotuisien sääolojen aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki 1.2.1.3 Eläintautien tai kasvintuhoojien ennaltaehkäisystä, valvonnasta ja hävittämisestä aiheutuneisiin kustannuksiin tarkoitettu tuki sekä eläintautien ja kasvintuhoojien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki 1.2.1.4 Kuolleita eläimiä koskeva tuki 1.2.1.5 Suojeltujen eläinten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki 1.2.1.6 Tuki vakuutusmaksujen suorittamiseen 1.2.1.7 Tuki keskinäisiin rahastoihin maksettaviin rahoitusosuuksiin 1.2.2 Tuki tuotantokapasiteetin poistamiseen 1.2.2.1 Kapasiteetin poistaminen eläinten, kasvien tai ihmisten terveyteen, hygieniaan tai ympäristöön liittyvistä tai eettisistä syistä 1.2.2.2 Kapasiteetin poistaminen muista syistä 1.3 Muuntyyppinen maatalousalan tuki 1.3.1 Kotieläintuotannon tuki 1.3.2 Maataloustuotteiden menekinedistämistoimiin tarkoitettu tuki 1.3.3 Syrjäisimpien alueiden ja Egeanmeren pienten saarten tuki 1.3.4 Maatalousmaan tilusjärjestelyihin tarkoitettu tuki 1.3.5 Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamis- ja rakenneuudistustuki 1.3.6 Maatalousalan tutkimus- ja kehitystyöhön tarkoitettu tuki 2 luku. Metsätalousalan tuki, jota maaseuturahasto osarahoittaa ja joka myönnetään kansallisena lisärahoituksena tällaisiin osarahoitettuihin toimenpiteisiin tai puhtaasti valtiontukena 2.1 Investoinnit metsäalueiden kehittämiseen ja metsien elinkelpoisuuden parantamiseen 2.1.1 Metsitykseen ja puustoisen maan muodostamiseen tarkoitettu tuki 2.1.2 Peltometsätalousjärjestelmien käyttöönottoon, elvyttämiseen tai uudistamiseen tarkoitettu tuki 2.1.3 Metsäpaloista, luonnonmullistuksista, luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevista epäsuotuisista sääoloista, muista epäsuotuisista sääoloista, kasvintuhoojista ja muista katastrofeista metsille aiheutuvien vahinkojen ennaltaehkäisyyn ja korjaamiseen tarkoitettu tuki 2.1.4 Tuki investointeihin, joilla parannetaan metsäekosysteemien häiriönsietokykyä ja ympäristöarvoa 2.1.5 Metsätalouden tekniikoihin sekä metsätuotteiden jalostukseen, käyttöönottoon ja kaupan pitämiseen tehtäviin investointeihin tarkoitettu tuki 2.1.6 Metsätalouden kehittämiseen, uudenaikaistamiseen tai mukauttamiseen liittyvään infrastruktuuriin tehtäviin investointeihin tarkoitettu tuki 2.2 Natura 2000 -metsäalueisiin liittyviin haittoihin tarkoitettu tuki 2.3 Metsätalouden ympäristö- ja ilmastopalveluihin ja metsien suojeluun tarkoitettu tuki 2.4 Tietämyksen siirtoa ja tiedotusta koskeviin toimiin metsätalousalalla tarkoitettu tuki 2.5 Neuvontapalveluihin metsätalousalalla tarkoitettu tuki 2.6 Metsätalousalan yhteistyöhön tarkoitettu tuki 2.7 Metsätalousalan tuottajaryhmien ja -organisaatioiden perustamistuki 2.8 Muu metsätalousalan tuki, jolla on ekologisia taikka metsien suojaaviin tehtäviin ja virkistyskäytön liittyvä tavoitteita 2.8.1 Tuki sellaisiin erityisiin metsäalan toimiin ja toimenpiteisiin, joiden ensisijaisena tavoitteena on edistää metsäekosysteemien, luonnon monimuotoisuuden ja perinteisten maisemien säilyttämistä tai ennallistamista 2.8.2 Maaperän laadun säilyttämiseksi ja parantamiseksi ja puiden tasapainoisen ja terveen kasvun varmistamiseksi metsätalousalalla myönnettävä tuki 2.8.3 Luonnonpolkujen, maisematekijöiden ja maiseman ominaispiirteiden sekä eläinten luonnollisen elinympäristön kunnostaminen ja säilyttäminen metsätalousalalla 2.8.4 Tuki teiden ylläpitämiseksi, jotta voidaan ennalta ehkäistä metsäpaloja 2.8.5 Lainsäädännöllä säänneltyjen eläinten metsissä aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi myönnettävä tuki 2.8.6 Tuki metsäsuunnitelmien laatimiseksi 2.9 Metsätalousalan tuki, joka on yhtenäinen maatalousalan tukitoimenpiteiden kanssa 2.9.1 Metsäalan tutkimus- ja kehitystyöhön tarkoitettu tuki 2.9.2 Metsätalousmaan tilusjärjestelyihin tarkoitettu tuki 3 luku. Maaseutualueiden tuet, joita maaseuturahasto osarahoittaa tai jotka myönnetään tällaisiin osarahoitettuihin toimenpiteisiin tarkoitettuna kansallisena lisärahoituksena 3.1 Maataloustuotteiden jalostukseen muiksi kuin maataloustuotteiksi tehtäviin investointeihin, puuvillan tuotantoon tai muun kuin maataloustoiminnan perustamiseen ja kehittämiseen tehtäviin investointeihin tarkoitettu tuki 3.2 Peruspalveluihin ja kylien kunnostukseen maaseutualueilla tarkoitettu tuki 3.3 Yrityksen perustamistuki muun kuin maataloustoiminnan aloittamiseksi maaseutualueilla 3.4 Maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksiin muille maankäyttäjille ja maaseutualueilla muualla kuin maatalouden parissa toimiville yrityksille myönnettävä tuki 3.5 Muille maankäyttäjille Natura 2000 -alueisiin liittyviin haittoihin myönnettävä tuki 3.6 Tietämyksen siirtoa ja tiedotusta koskeviin toimiin maaseutualueilla tarkoitettu tuki 3.7 Neuvontapalveluihin maaseutualueilla tarkoitettu tuki 3.8 Aktiiviviljelijöiden osallistumiseksi puuvillan tai elintarvikkeiden laatujärjestelmiin maksettava tuki 3.9 Laatujärjestelmän soveltamisalaan kuuluvaa puuvillaa tai kuuluvia elintarvikkeita koskeviin tiedotus- ja menekinedistämistoimiin tarkoitettu tuki 3.10 Maaseutualueiden yhteistyöhön tarkoitettu tuki 3.11 Keskinäisten rahastojen perustamiseen tarkoitettu tuki III OSA. MENETTELYÄ KOSKEVAT KYSYMYKSET 1 Tukijärjestelmien kesto ja arviointi 2 Tarkistuslauseke 3 Kertomukset ja seuranta 4 Näiden suuntaviivojen soveltaminen 5 Ehdotukset aiheellisiksi toimenpiteiksi 6 Voimassaolon päättyminen

I OSA. YHTEISET SÄÄNNÖKSET

1 luku. Johdanto

(1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’perussopimus’, 107 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”

(2) Kyseisestä yleisestä kiellosta huolimatta valtiontuki saattaa olla tarpeen markkinoiden toimintahäiriöihin puuttumiseksi ja sen varmistamiseksi, että talous toimii hyvin ja tasapuolisesti. Sen vuoksi perussopimus mahdollistaa valtiontuen myöntämisen useisiin politiikan tavoitteisiin. Maa- ja metsätalousalan kannalta on erityisen merkityksellistä, että ensinnäkin perussopimuksen 107 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi soveltuu sisämarkkinoille. Toiseksi perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella komissio voi katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi tuen, joka on tarkoitettu maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden taloudellisen toiminnan edistämiseen, edellyttäen ettei se haittaa kaupankäynnin edellytyksiä.

(3) Maatalousalan ominaispiirteiden vuoksi perussopimuksen 42 artiklassa määrätään myös, että maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan sovelletaan kilpailusääntöjä vain siltä osin kuin Euroopan parlamentti ja neuvosto määrittävät.

(4) Komissio esittää näissä suuntaviivoissa edellytykset ja perusteet, joiden täyttyessä maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tuen katsotaan soveltuvan sisämarkkinoille, ja vahvistaa perusteet niiden alueiden määrittämiseksi, jotka täyttävät perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan mukaiset edellytykset. Perussopimuksen 107 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti myönnetyn tuen osalta komissio vahvistaa näissä suuntaviivoissa edellytykset, jotka tarkastetaan sen määrittelemiseksi, onko toimenpide tukea luonnonmullistusten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi ja kuuluuko poikkeuksellinen tapahtuma todellakin mainitun artiklan soveltamisalaan.

(5) Maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden taloudellisen toiminnan edistämiseen myönnettävä valtiontuki on olennainen osa laajempaa yhteistä maatalouspolitiikkaa, jäljempänä ’YMP’. YMP:n puitteissa unioni myöntää taloudellista tukea maa- ja metsätalousalalle ja maaseutualueille. Koska valtiontuen taloudelliset vaikutukset eivät ole riippuvaisia siitä, osallistuuko unioni (edes osittain) tuen rahoittamiseen vai rahoittaako jäsenvaltio sen kokonaan itse, komissio katsoo, että periaatteessa on varmistettava komission valtiontukiin soveltaman valvontapolitiikan yhtenäisyys ja johdonmukaisuus niiden tukien kanssa, jotka myönnetään osana unionin yhteistä maatalouspolitiikkaa. Näin ollen valtiontuen käyttö on perusteltua ainoastaan, jos samalla toimitaan tämän politiikan tavoitteiden mukaisesti ja erityisesti pyritään saavuttamaan vuoteen 2020 tähtäävän YMP:n uudistuksen tavoitteet ( 1 ). Kun komissio soveltaa ja tulkitsee näiden suuntaviivojen sääntöjä erityisten tukijärjestelmien osalta, se ottaa näin ollen huomioon YMP:aa koskevat säännöt ja politiikat.

(6) YMP:aan liittyvien valtiontukea koskevien näkökohtien kannalta erityisen merkityksellisiä ovat seuraavat unionin säädökset:

▼M1

a) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1144/2014 ( 2 ), annettu 22 päivänä lokakuuta 2014, sisämarkkinoilla ja kolmansissa maissa toteuttavista maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja menekinedistämistoimista sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 3/2008 kumoamisesta.

▼B

b) Unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 247/2006 kumoamisesta 13 päivänä maaliskuuta 2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 228/2013 ( 3 ) ja Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1405/2006 kumoamisesta 13 päivänä maaliskuuta 2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 229/2013 ( 4 ). Mainittujen asetusten nojalla voidaan laatia tukiohjelmia kyseisten alueiden maantieteellisten ja taloudellisten erityisvaikeuksien huomioon ottamiseksi.

c) Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013 ( 5 ).

d) Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1305/2013 ( 6 ), jolla pyritään edistämään maaseudun kestävää kehittämistä koko unionissa täydentämällä muita YMP:n välineitä (kuten suorat tuet ja markkinatoimenpiteet). Asetuksella edistetään unionin maatalousalan kehittymistä alueiden käytön ja ympäristön kannalta tasapainoisemmaksi, ilmastoystävällisemmäksi ja ilmastonmuutoksen paremmin kestäväksi, kilpailukykyisemmäksi sekä innovatiivisemmaksi ja edistetään maaseudun kehittymistä.

e) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013 ( 7 ).

f) Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013 ( 8 ), jossa vahvistetaan viljelijöille tietyissä tukijärjestelmissä suoraan perustulotuen muodossa myönnettäviä suoria tukia koskevat säännöt.

g) Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013 ( 9 ), jossa vahvistetaan maatalousmarkkinoita koskevat yhteiset säännöt. Kyseiset säännöt koskevat erityisesti julkisia markkinainterventioita, kiintiö- ja tukijärjestelmiä, kaupan pitämiseen ja tuotantoon liittyviä vaatimuksia sekä kauppaa kolmansien maiden kanssa.

(7) ►M1 YMP perustuu kahteen pilariin: ensimmäisen pilarin sisältämät välineet liittyvät maatalousmarkkinoiden toimintaan ja elintarvikkeiden toimitusketjuun (asetus (EU) N:o 228/2013, asetus (EU) N:o 229/2013, asetus (EU) N:o 1308/2013 ja asetus (EU) N:o 1144/2014) sekä suoriin tukiin (asetus (EU) N:o 1307/2013), joiden saamisen edellytyksenä ovat lakisääteiset hoitovaatimukset ja hyvä maatalous- ja ympäristökunto. ◄ Nämä toimenpiteet muodostavat yhdessä perustan viljelijöille unionissa maksettaville tuille ja kestävälle maataloudelle koko unionissa. Ensimmäisen pilarin toimenpiteet ovat kaikille jäsenvaltioille pakollisia, eikä niitä muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta osarahoiteta. Näin varmistetaan, että sisämarkkinoilla sovelletaan yhteistä politiikkaa. YMP:n toinen pilari koostuu asetuksen (EU) N:o 1305/2013 soveltamisalaan kuuluvasta maaseudun kehittämispolitiikasta, jolla pyritään edistämään maatalouden kilpailukykyä, luonnonvarojen kestävää hoitoa ja ilmastotoimia sekä maaseudun tasapainoista aluekehitystä. Maaseudun kehittämistoimenpiteet ovat pitkälti vapaaehtoisia, luonteeltaan sopimusoikeudellisia ja yhteisrahoitettuja. Ne perustuvat strategiseen kehykseen, ja ne toteutetaan sellaisten maaseudun kehittämisohjelmien välityksellä, jotka ovat unionilla maaseudun kehittämisen osalta kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla asetettujen prioriteettien mukaisia.

(8) Perussopimuksen 39 artiklan 1 kohdan mukaan YMP:n tavoitteena on oltava maatalouden tuottavuuden lisääminen, maatalousväestön kohtuullisen elintason takaaminen, markkinoiden vakauttaminen ja sen varmistaminen, että kuluttajat saavat tarvikkeita kohtuullisin hinnoin. Perussopimuksen 39 artiklan 2 kohdan mukaan suunniteltaessa yhteistä maatalouspolitiikkaa ja sen soveltamisessa käytettäviä erityismenetelmiä on otettava huomioon maatalouselinkeinon erityisluonne, joka johtuu maatalouden yhteiskunnallisesta rakenteesta sekä eri maatalousalueiden välisistä rakenteellisista eroista ja luonnonolojen eroista, tarve toteuttaa aiheelliset mukautukset asteittain ja se, että maatalous on ala, joka liittyy läheisesti talouteen kokonaisuudessaan.

(9) Maatalouden on mukauduttava uusiin tilanteisiin ja selvittävä elintarviketurvan, ympäristön, ilmastonmuutoksen ja maaseudun taloudellisen elinvoimaisuuden säilyttämisen osalta ilmenevistä haasteista. Näistä keskeisistä haasteista selviämiseksi komissio on hahmotellut tiedonannossaan ”Yhteinen maatalouspolitiikka vuoteen 2020” ( 10 ) vuosien 2014–2020 YMP:aa varten seuraavat tavoitteet: 1) elinkelpoinen ruoan tuotanto; 2) luonnonvarojen kestävä hoito ja ilmastotoimet; ja 3) tasapainoinen aluekehitys.

(10) Olennaisena osana YMP:aa vuosien 2014–2020 maaseudun kehittämispolitiikalla pyritään edistämään seuraavien tavoitteiden saavuttamista: 1) maatalouden kilpailukyvyn edistäminen; 2) luonnonvarojen kestävän hoidon varmistaminen ja ilmastotoimet; ja 3) maaseudun elinkeinoelämän ja maaseutuyhteisöjen tasapainoisen aluekehityksen saavuttaminen, mukaan lukien työpaikkojen luominen ja säilyttäminen. Kyseiset maaseudun kehittämistavoitteet pyritään saavuttamaan seuraavien maaseudun kehittämistä koskevien unionin prioriteettien avulla: 1) tietämyksen siirron ja innovoinnin edistäminen maa- ja metsätaloudessa sekä maaseutualueilla; 2) maatilojen elinkelpoisuuden ja kilpailukyvyn parantaminen kaikenlaisessa maataloudessa kaikilla alueilla sekä innovatiivisen maatalousteknologian ja kestävän metsänhoidon edistäminen; 3) elintarvikeketjun organisoitumisen edistäminen mukaan lukien maataloustuotteiden jalostus ja markkinointi, eläinten hyvinvointi ja maatalouden riskienhallinta; 4) maa- ja metsätalouteen liittyvien ekosysteemien ennallistaminen, säilyttäminen ja parantaminen; 5) resurssitehokkuuden edistäminen sekä vähähiiliseen ja ilmastonmuutosta kestävään talouteen siirtymisen tukeminen maatalous-, elintarvike- ja metsätaloussektoreilla; ja 6) sosiaalisen osallisuuden, köyhyyden vähentämisen ja taloudellisen kehityksen edistäminen maaseutualueilla ( 11 ).

(11) YMP:n tavoitteet kuuluvat myös 3 päivänä maaliskuuta 2010 annetussa komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia” ( 12 ) ja siihen liittyvässä resurssitehokasta Eurooppaa koskevassa lippulaiva-aloitteessa ( 13 ) vahvistettujen, muun muassa kilpailukyvyn, ilmaston, energian ja luonnon monimuotoisuuden alalla asetettujen tavoitteiden piiriin.

(12) Maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden valtiontukipolitiikan on myös oltava osa valtiontukiuudistuksesta tehtyä komission yleistä aloitetta. Valtiontukiuudistusta koskevassa tiedonannossaan ( 14 ) komissio esitteli kolme tavoitetta, joihin valtiontukien valvonnan uudistamisella pyritään: 1) kestävän, älykkään ja osallistavan kasvun edistäminen kilpailuun perustuvilla sisämarkkinoilla; 2) komission ennakkoarvioinnin keskittäminen tapauksiin, joilla on suurin vaikutus sisämarkkinoilla, ja yhteistyön tiivistäminen jäsenvaltioiden kanssa valtiontukisääntöjen täytäntöönpanossa; ja 3) sääntöjen sujuvoittaminen ja päätöksenteon nopeuttaminen. Tiedonannossa kehotettiin erityisesti omaksumaan eri suuntaviivojen ja puitteiden tarkistusta koskeva yhteinen lähestymistapa, joka perustuisi sisämarkkinoiden lujittamiseen, julkisten menojen vaikuttavuuden parantamiseen kanavoimalla valtiontuki paremmin yhteisen edun mukaisiin tavoitteisiin, kannustavan vaikutuksen suurempaan valvontaan, tuen rajoittamiseen tarvittavaan vähimmäismäärään sekä kilpailuun ja kauppaan mahdollisesti kohdistuvien tuen kielteisten vaikutusten arviointiin. Näissä suuntaviivoissa esitetyt soveltuvuusedellytykset perustuvat näihin yhteisiin arviointiperiaatteisiin, ja niitä sovelletaan ilmoitusvelvollisuuden piiriin kuuluviin tukijärjestelmiin ja yksittäiseen tukeen.

2 luku. Soveltamisala ja määritelmät

2.1 YMP:n ja maaseudun kehittämispolitiikan vaikutus soveltamisalaan

(13) Perussopimuksen 42 artiklan mukaisesti ja sikäli kuin kyseessä ovat perussopimuksen liitteessä I luetellut maataloustuotteet, perussopimuksen 107–109 artiklassa vahvistettuja valtiontukisääntöjä sovelletaan vain siltä osin, kuin Euroopan parlamentti ja neuvosto määrittävät.

(14) Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 211 artiklan 1 kohdan nojalla valtiontukisääntöjä sovelletaan pääsääntöisesti maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan. ►M1 Vahvistettuun yleisperiaatteeseen on kuitenkin erilaisia poikkeuksia, joista säädetään muun muassa seuraavissa: asetuksen (EU) N:o 228/2013 23 artikla, asetuksen (EU) N:o 229/2013 17 artikla, asetuksen (EU) N:o 1307/2013 13 artikla, asetuksen (EU) N:o 1308/2013 211 artiklan 2 kohta ja asetuksen (EU) N:o 1144/2014 27 artikla. ◄

(15) Kun kyseessä on maaseudun kehittämistuki, yleisperiaate valtiontukisääntöjen sovellettavuudesta vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 1305/2013 81 artiklan 1 kohdassa. Mainitun asetuksen 81 artiklan 2 kohdassa ja 82 artiklassa säädetään, ettei valtiontukisääntöjä sovelleta jäsenvaltioiden asetuksen (EU) N:o 1305/2013 nojalla ja mukaisesti maksamaan tukeen eikä kansalliseen lisärahoitukseen, kun kyseessä on perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalaan kuuluva tuki.

(16) Valtiontukisääntöjä ei näin ollen sovelleta maaseudun kehittämistuen osarahoitukseen (ei maaseuturahaston osuuteen eikä kansalliseen osuuteen) eikä kyseisen tuen lisänä maksettavaan kansalliseen lisärahoitukseen, edellyttäen että kyseinen toimenpide liittyy perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalaan kuuluvaan maataloustoimintaan ja on osa maaseudun kehittämisohjelmaa.

(17) Valtiontukisääntöjä sovelletaan kuitenkin täysimääräisesti kaikkiin osarahoitettuihin tukitoimenpiteisiin (niin maaseuturahaston osuuteen kuin kansalliseen osuuteen) sekä kansalliseen lisärahoitukseen tällaisille toimenpiteille perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalan ulkopuolella. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaan kyseeseen tulevat seuraavanlaiset tapaukset: a) toimenpiteet, joilla tuetaan toimintaa maaseutualueilla, ja b) metsätaloustoimenpiteet.

(18) Jos jäsenvaltio aikoo rahoittaa yksinomaisesti kansallisista varoistaan (eli ilman maaseuturahaston myöntämää osarahoitusta) toimenpiteen, joka on pääpiirteissään suunniteltu tietyn maaseudun kehittämistoimenpiteen edellytysten mukaisesti (”maaseudun kehittämistoimenpiteen kaltainen toimenpide”), valtiontukisääntöjä sovelletaan täysimääräisesti riippumatta siitä, kuuluuko toimenpide perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalaan tai sen ulkopuolelle.

2.2 Soveltamisala

(19) Komissio soveltaa näitä suuntaviivoja tukijärjestelmiin ja yksittäisiin tukiin.

(20) Näitä suuntaviivoja sovelletaan valtiontukeen, jota myönnetään maatalouden alkutuotantoon, toiseen maataloustuotteeseen johtavaan maataloustuotteiden jalostukseen ja maataloustuotteiden kaupan pitämiseen.

(21) Näiden suuntaviivojen I osan 2.1 jaksossa kuvattujen yleisten näkökohtien pohjalta ja jotta varmistettaisiin johdonmukaisuus maaseudun kehittämispolitiikan kanssa ja yksinkertaistettaisiin valtiontukisääntöjen noudattamista, on tarkoituksenmukaista sisällyttää näihin suuntaviivoihin myös tietyt maaseudun kehittämistoimenpiteet, jotka eivät kuulu perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalaan, riippumatta siitä, rahoitetaanko niitä maaseuturahastosta tai kansallisella lisärahoituksella, sekä yksinomaan kansallisista varoista rahoitetut maaseudun kehittämistoimenpiteen kaltaiset toimenpiteet. Näissä suuntaviivoissa vahvistetaan sen vuoksi maatalousalan lisäksi sisämarkkinoille soveltuvuutta koskevat perusteet metsätalousalan valtiontuelle ja maaseutualueilla toimiville yrityksille maksettavalle tuelle, joihin perussopimuksen 42 artiklaa ei muutoin sovelleta.

(22) Valtiontukea ja sen sisämarkkinoille soveltuvuutta arvioidessaan komissio ottaa mahdollisimman pitkälti huomioon asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 ja sen täytäntöönpanosäännöksissä ja delegoiduissa säädöksissä vahvistetut edellytykset.

(23) Edellä mainitut näkökohdat huomioon ottaen nämä suuntaviivat kattavat seuraavat tukimuodot:

a) maatalousalan toimenpiteet, jotka rahoitetaan yksinomaisesti kansallisista varoista ja jotka koostuvat seuraavista:

i) maaseudun kehittämistoimenpiteiden kaltaiset toimenpiteet, jotka eivät kuulu maaseudun kehittämisohjelmien piiriin (näiden suuntaviivojen II osan 1.1 jakso);

ii) muut kuin i alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet, jotka eivät kuulu asetuksen (EU) N:o 1305/2013 soveltamisalaan, kuten tietyt riskin- ja kriisinhallintatoimenpiteet, kotieläintuotannon tuki ja tietyt menekinedistämistoimenpiteet (näiden suuntaviivojen II osan 1.2 ja 1.3 jakso);

b) metsätalousalan tuki, joka voidaan

i) myöntää osana maaseudun kehittämisohjelmaa tai tällaisen maaseudun kehittämistoimenpiteen kansallisena lisärahoituksena (näiden suuntaviivojen II osan 2.1–2.7 jakso);

ii) rahoittaa yksinomaan kansallisista varoista seuraavanmuotoisena:

— näiden suuntaviivojen edellytysten mukaisesti myönnettävä asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 vahvistettu maaseudun kehittämistoimenpiteen kaltainen metsätaloustoimenpide (näiden suuntaviivojen II osan 2.1–2.7 jakso),

— muu metsätalousalan tuki, jolla on ekologisia tai metsien suojaaviin tehtäviin ja virkistyskäytön liittyvä tavoitteita (näiden suuntaviivojen II osan 2.8 jakso),

— metsätalousalan tuki, joka on yhtenäinen maatalousalan tukitoimenpiteiden kanssa (näiden suuntaviivojen II osan 2.9 jakso);

c) maaseutualueiden yrityksille suunnattu tuki, joka voidaan myöntää

i) maaseudun kehittämisohjelmaan sisältyvänä tukitoimenpiteenä, jota maaseuturahasto osarahoittaa asetuksen (EU) N:o 1305/2013 nojalla ja sen mukaisesti, jos ilmoitusvelvollisuuden piiriin kuuluva valtiontukitoimenpide on samanlainen kuin maaseudun kehittämisohjelman toimenpide (näiden suuntaviivojen II osan 3 luku); tai

ii) kansallisena lisärahoituksena, joka liittyy maaseudun kehittämisohjelman piiriin kuuluvaan toimenpiteeseen (näiden suuntaviivojen II osan 3 luku).

(24) Näitä suuntaviivoja voidaan soveltaa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 35 artiklassa ja asetuksen (EU) N:o 1305/2013 42–45 artiklassa tarkoitettuun Leaderin paikallisen kehittämisen tukeen, joka koskee yksilöllisiä paikallisyhteisöjen kumppanuuksien suunnittelemia ja toteuttamia hankkeita erityisten paikallisten ongelmien ratkaisemiseksi, sikäli kuin näissä suuntaviivoissa vahvistetut asiaan liittyvät maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevat edellytykset täyttyvät.

(25) Periaatteessa näitä suuntaviivoja sovelletaan pk-yritysten ja suurten yritysten tukeen. Markkinoiden toimintahäiriöt eivät vaikuta niin paljon suuriin yrityksiin kuin pk-yrityksiin. Maa- ja metsätalousalalla ja maaseutualueilla toimivat suuret yritykset ovat lisäksi todennäköisemmin merkittäviä markkinatoimijoita, ja sen vuoksi suurille yrityksille myönnettävä tuki voi tietyissä tapauksissa erityisesti vääristää kilpailua ja kauppaa sisämarkkinoilla. Koska maa- ja metsätalousalalla ja maaseutualueilla toimiville suurille yrityksille ja muille suurille yrityksille myönnetty tuki voi vääristää kilpailua samalla tavalla, suuria yrityksiä koskevat valtiontukisäännöt olisi näissä suuntaviivoissa yhdenmukaistettava yleisten valtiontukisääntöjen kanssa ja näiden suuntaviivojen I osan 3 luvussa vahvistettuja yhteisiä arviointiperiaatteita olisi sovellettava. Kun kyseessä ovat maaseudun kehittämistoimenpiteet, suuria yrityksiä koskevat valtiontukisäännöt olisi yhtenäistettävä asetuksen (EU) N:o 1305/2013 asiaa koskevien sääntöjen kanssa, jotta varmistettaisiin yhtenäisyys ja johdonmukaisuus maaseudun kehittämispolitiikan kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisiä arviointiperiaatteita. Kun kyseessä ovat kotieläintuotannon tukitoimenpiteet, jotka eivät kuulu asetuksen (EU) N:o 1305/2013 soveltamisalaan, komissio pitäytyy aiemmassa toimintapolitiikassaan, jonka mukaan suurten yritysten pitäisi pystyä rahoittamaan kyseiset toimenpiteet itse. Kotieläintuotannon tuki olisi sen vuoksi rajoitettava pk-yrityksiin.

(26) Näitä suuntaviivoja ei periaatteessa sovelleta vaikeuksissa oleviin yrityksiin ( 15 ). Komissio katsoo, että jos yritys on taloudellisissa vaikeuksissa, sitä ei voida pitää sopivana välineenä edistämään muita julkisen politiikan tavoitteita ennen kuin sen elinkelpoisuus on varmistettu, sillä tällaisen yrityksen koko olemassaolo on vaarassa. Niinpä jos tuensaajalla on 35 kohdan 15 alakohdassa tarkoitettuja taloudellisia vaikeuksia, tuki arvioidaan valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen ( 16 ), sellaisina kuin ne ovat muutettuina tai korvattuina, mukaisesti. Tätä periaatetta ei sovelleta näiden suuntaviivojen II osan 1.2.1.1 ja 2.1.3 jaksossa tarkoitettuun luonnonmullistusten ja poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen myönnettävään tukeen, joka soveltuu sisämarkkinoille perussopimuksen 107 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. ►M1 Jos maa- tai metsätalousalan yrityksen taloudellisten vaikeuksien aiheuttajana on näiden suuntaviivojen II osan 1.2.1.2, 1.2.1.3, 1.2.1.5, 2.1.3, 2.8.1 tai 2.8.5 jaksossa tarkoitettu riskitapahtuma, tällaisten riskitapahtumien aiheuttamien menetysten tai vahinkojen korvaamiseen tai korjaamiseen tarkoitettua tukea ja kasvintuhoojien hävittämisestä aiheutuvien kustannusten korvaamiseen tarkoitettua tukea voidaan myöntää näiden suuntaviivojen mukaisesti ja tuen voidaan katsoa soveltuvan sisämarkkinoille perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti. Kun kyseessä ovat näiden suuntaviivojen II osan 1.2.1.4 jakson mukainen tuki kuolleiden eläinten poistamiseen ja hävittämiseen ja 1.2.1.3 jakson 375 kohdan mukainen tuki valvonta- ja hävittämistoimenpiteisiin eläintautien tapauksessa, yrityksen taloudellisen tilanteen osalta ei tietyin edellytyksin myöskään pitäisi kansanterveyden suojelemiseen liittyvistä syistä tehdä hätätilanteessa eroa. ◄

(27) Arvioidessaan tukea, jota myönnetään yritykselle, jolle on annettu sellaiseen komission aikaisempaan päätökseen perustuva maksamaton perintämääräys, jossa tuki on todettu sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi, komissio ottaa huomioon vielä perimättä oleman tukimäärän ( 17 ). ►M1 Tämä ei koske perussopimuksen 107 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua luonnonmullistusten ja muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi myönnettävää tukea. ◄

(28) Komissio ei salli kolmansiin maihin tai jäsenvaltioihin suuntautuvaan vientiin liittyvien toimien tukea, joka liittyy suoraan vientimääriin, tukea, jolla suositaan kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella, eikä tukea, joka liittyy jakeluverkon perustamiseen ja toimintaan tai jolla katetaan vientitoimintaan liittyviä muita menoja. Messujen osallistumiskustannuksiin tai sellaisista selvityksistä tai konsulttipalveluista aiheutuviin kustannuksiin myönnettävää tukea, joita tarvitaan uuden tai olemassa olevan tuotteen tuomiseksi uusille markkinoille, ei periaatteessa katsota vientitueksi.

(29) Jäsenvaltioille muistutetaan, että rahoitusjärjestelmä, esimerkiksi veronluonteiset maksut, olisi ilmoitettava, jos tällainen järjestelmä on olennainen osa tukitoimenpidettä (ks. asia T-275/11, 41–44 kohta) ( 18 ).

(30) Komissio arvioi tapauskohtaisesti kaikki tukitoimenpiteet, jotka eivät kuulu näiden suuntaviivojen tai muiden asiaan liittyvien valtiontukisääntöjen soveltamisalaan, suoraan perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan nojalla ottaen huomioon perussopimuksen 107, 108 ja 109 artiklassa vahvistetut säännöt, YMP:n ja soveltuvin osin mahdollisuuksien mukaan nämä suuntaviivat. Jäsenvaltioiden, jotka ilmoittavat näiden suuntaviivojen soveltamisalaan kuulumattomasta valtiontuesta, on osoitettava, että kyseinen valtiontuki on näiden suuntaviivojen I osan 3 luvussa vahvistettujen yhteisten arviointiperiaatteiden mukainen. Komissio hyväksyy tällaiset toimenpiteet vain, jos myönteinen vaikutus alan kehitykseen on selvästi suurempi kuin sisämarkkinoilla tapahtuvan kilpailun vääristymisen ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistuvien vaikutusten riskit.

2.3 Horisontaaliset säännöt ja tukivälineet, joita sovelletaan maa- ja metsätalousalaan ja maaseutualueisiin

(31) Jotta valtiontukisääntöjä voidaan sujuvoittaa ja koska maa- ja metsätalousalalla ja maaseutualueilla toimivien yritysten ja muiden yritysten välillä on samankaltaisuuksia, yleisiä valtiontukisääntöjä, joissa vahvistetaan tuen sisämarkkinoille soveltuvuutta koskevat perusteet, sovelletaan periaatteessa näiden suuntaviivojen kattamiin aloihin. Tämä koskee erityisesti valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettuja yhteisön suuntaviivoja, tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevia puitteita ( 19 ), sellaisina kuin ne ovat muutettuina tai korvattuina, ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020 myönnettävästä valtiontuesta annettuja suuntaviivoja ( 20 ), sellaisina kuin ne ovat muutettuina tai korvattuina, EU:n suuntaviivoja valtiontukisääntöjen soveltamisesta laajakaistaverkkojen nopean käyttöönoton yhteydessä ( 21 ), sellaisena kuin se on muutettuna tai korvattuna, valtiontuesta riskirahoitussijoitusten edistämiseksi annettuja suuntaviivoja ( 22 ), sellaisina kuin ne ovat muutettuina tai korvattuina, komission tiedonantoa ”Perusteista koulutukseen myönnettävän, yksittäistä ilmoitusta edellyttävän valtiontuen soveltuvuuden arvioimiseksi” ( 23 ), sellaisena kuin se on muutettuna tai korvattuna, komission tiedonantoa ”Perusteista epäedullisessa asemassa oleville ja alentuneesti työkykyisille työntekijöille työllistämiseen myönnettävän yksittäistä ilmoitusta edellyttävän valtiontuen soveltuvuuden arvioimiseksi” ( 24 ), sellaisena kuin se on muutettuna tai korvattuna, ja välineitä, jotka koskevat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja ( 25 ).

(32) Edellä mainittuja horisontaalisia välineitä sovelletaan maataloustuotteiden tuotantoon, jalostukseen ja kaupan pitämiseen, jollei näissä suuntaviivoissa vahvisteta erityisiä sääntöjä. Näissä suuntaviivoissa säädetään erityisistä ympäristöalan tukitoimenpiteistä, kuten maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksiin ja eläinten hyvinvointia edistäviin sitoumuksiin myönnettävä tuki (II osan 1.1.5 jakso), Natura 2000 -alueisiin ja vesipuitedirektiiviin liittyviin haittoihin tarkoitettu tuki ( 26 ) (II osan 1.1.6 jakso) ja luonnonmukaisen maatalouden tuki (II osan 1.1.8 jakso). Ympäristötavoitteisiin tehtäviin investointeihin maatalouden alkutuotannon alalla myönnettäviä tukia arvioidaan näiden suuntaviivojen II osan 1.1.1.1 jaksossa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Maataloustuotteiden jalostusta ja maataloustuotteiden kaupan pitämistä harjoittaville yrityksille ympäristönsuojelua varten myönnettävä tuki katsotaan perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti sisämarkkinoille soveltuvaksi, jos se täyttää ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020 myönnettävästä valtiontuesta annetuissa suuntaviivoissa asetetut edellytykset. Energiansäästöä, biopolttoaineita ja uusiutuvia energialähteitä koskeviin investointeihin myönnettävä tuki suljetaan pois näiden suuntaviivojen II osan 2 ja 3 luvun soveltamisalasta, sillä kyseisen tuen olisi oltava ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020 myönnettävästä valtiontuesta annettujen suuntaviivojen mukaista, jollei tukea ole vapautettu ilmoitusvelvollisuudesta. Sellaisiin maatalouden alkutuotantoon yhteydessä oleviin investointeihin myönnettävä tuki, jotka liittyvät energian tuotantoon uusiutuvista energialähteistä tai biopolttoaineiden tuotantoon maatiloilla, voi kuitenkin kuulua näiden suuntaviivojen soveltamisalaan edellyttäen, ettei tällainen tuotanto ylitä kyseisen maatilan keskimääräistä vuotuista polttoaineen tai energian kulutusta (1.1.1.1 jakso).

(33) Aluetukia koskevia vuosien 2014–2020 suuntaviivoja ( 27 ) ei sovelleta maatalouden perustuotteiden tuotantoon alan erityispiirteiden vuoksi. Niitä sovelletaan kuitenkin maataloustuotteiden jalostukseen ja maataloustuotteiden kaupan pitämiseen näissä suuntaviivoissa esitetyn mukaisesti.

(34) Metsätalousalalla tai maaseutualueilla toimiviin yrityksiin saatetaan soveltaa sekä yleisiä valtiontukisääntöjä että näiden suuntaviivojen erityisempiä säännöksiä. Metsätalousalalla tai maaseutualueilla toimivien yritysten tuki voidaan tapauksen mukaan katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi myös valtiontukea koskevien yleisten unionin sääntöjen nojalla ja niiden mukaisesti (erityisesti alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat vuosille 2014–2020, tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevat puitteet sekä ympäristönsuojelulle ja energia-alalle vuosina 2014–2020 myönnettävästä valtiontuesta annetut suuntaviivat).

2.4 Määritelmät

(35) Näissä suuntaviivoissa tarkoitetaan:

1. ’tuella’ toimenpiteitä, jotka täyttävät kaikki perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätyt perusteet;

2. ’maatalousalalla’ kaikkia maatalouden alkutuotannon sekä maataloustuotteiden jalostuksen tai kaupan pitämisen alalla toimivia yrityksiä;

3. ’maataloustuotteella’ perussopimuksen liitteessä I lueteltuja tuotteita, lukuun ottamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1379/2013 ( 28 ) liitteessä I lueteltuja kalastus- ja vesiviljelyalan tuotteita;

4. ’tukijärjestelmällä’ säädöstä, jonka perusteella yksittäisiä tukia voidaan muita täytäntöönpanotoimenpiteitä vaatimatta myöntää yrityksille, jotka määritellään säädöksessä yleisesti ja käsitteellisesti, sekä säädöstä, jonka perusteella tiettyyn hankkeeseen liittymätöntä tukea voidaan myöntää yhdelle tai useammalle yritykselle toistaiseksi ja rajoittamaton määrä;

5. ’syrjäisimmillä alueilla’ perussopimuksen 349 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja alueita;

6. ’Egeanmeren pienillä saarilla’ asetuksen (EU) N:o 229/2013 ( 29 ) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja pieniä saaria;

7. ’maaseudun kehittämisohjelmalla’ asetuksen (EU) N:o 1305/2013 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua maaseudun kehittämisohjelmaa;

8. ’maataloustoiminnalla’ maataloustuotteiden tuotantoa, jalostusta ja kaupan pitämistä;

9. ’metsällä’ yli 0,5 hehtaarin laajuista maa-aluetta, jolla puut ovat yli 5 metriä korkeita ja jolla latvuspeittävyys on yli 10 prosenttia, tai puita, jotka yltävät näihin raja-arvoihin in situ. Ilmaisu ei sisällä maata, joka on pääasiallisesti maatalouskäytössä tai kaupunkialuetta. Jäsenvaltio tai alue voi päättää soveltaa muuta, olemassa olevaan kansalliseen lainsäädäntöön tai inventaariojärjestelmään perustuvaa metsän määritelmää. Jäsenvaltion tai alueiden on esitettävä kyseinen määritelmä ilmoituksessa, ja jos määritelmä liittyy maaseudun kehittämistoimenpiteeseen, se olisi esitettävä maaseudun kehittämisohjelmassa;

10. ’maatalouden alkutuotannolla’ perussopimuksen liitteessä I lueteltujen maaperän ja kotieläintuotannon tuotteiden tuotantoa toteuttamatta muita näiden tuotteiden luonnetta muuttavia toimia;

11. ’maataloustuotteiden jalostuksella’ maataloustuotteen käsittelyä niin, että käsittelyn tuloksena saatava tuote on myös maataloustuote, lukuun ottamatta maatilatoimintaa, joka on tarpeen eläin- tai kasvituotteen valmistamiseksi ensimyyntiä varten;

12. ’maataloustuotteiden kaupan pitämisellä’ tavaran pitämistä tai esille panemista myyntiä varten, myytäväksi tarjoamista, toimittamista tai muulla tavoin markkinoille saattamista lukuun ottamatta ensimyyntiä jälleenmyyjille tai jatkojalostajille alkutuottajan toimesta tai tuotteen valmistamista tällaista ensimyyntiä varten; alkutuottajan suorittama tuotteen myynti loppukuluttajille katsotaan maataloustuotteen kaupan pitämiseksi, jos se tapahtuu erillisissä, kyseiseen tarkoitukseen varatuissa tiloissa;

13. ’pk-yrityksillä’ tai ’mikroyrityksillä, pienillä ja keskisuurilla yrityksillä’ yrityksiä, jotka täyttävät komission asetuksen (EU) N:o 702/2014 ( 30 ) liitteen I mukaiset perusteet;

14. ’suurilla yrityksillä’ yrityksiä, jotka eivät täytä asetuksen (EU) N:o 702/2014 liitteen I mukaisia perusteita;

15. ’vaikeuksissa olevalla yrityksellä’ yritystä, jonka tapauksessa vähintään yksi seuraavista olosuhteista on olemassa:

a) on kyse yhtiöstä, jonka osakkaiden vastuu on rajattu (ja joka ei ole alle kolme vuotta olemassa ollut pk-yritys) ja joka on menettänyt yli puolet merkitystä osakepääomastaan kertyneiden tappioiden vuoksi. Näin on silloin, kun kertyneiden tappioiden vähentäminen rahastoista (ja kaikista muista yhtiön omiin varoihin tavallisesti luettavista eristä) johtaa negatiiviseen tulokseen, joka on suurempi kuin puolet merkitystä osakepääomasta. Tässä säännöksessä ’yhtiöllä, jonka osakkaiden vastuu on rajattu’ tarkoitetaan erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/34/EU ( 31 ) liitteessä I mainittuja yritysmuotoja ja ’osakepääoma’ sisältää tarvittaessa emissiovoitot;

b) on kyse yhtiöstä, jossa ainakaan joidenkin osakkaiden vastuuta yhtiön velasta ei ole rajattu (ja joka ei ole alle kolme vuotta olemassa ollut pk-yritys) ja joka on menettänyt yli puolet tilinpäätöksen mukaisista omista varoistaan kertyneiden tappioiden vuoksi. Tässä säännöksessä ’yhtiöllä, jossa ainakaan joidenkin osakkaiden vastuuta yhtiön velasta ei ole rajattu’ tarkoitetaan erityisesti direktiivin 2013/34/EU liitteessä II mainittuja yritysmuotoja;

c) yritys on asetettu yleistäytäntöönpanomenettelyyn maksukyvyttömyyden vuoksi tai täyttää kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut edellytykset yleistäytäntöönpanomenettelyyn asettamiselle velkojien pyynnöstä;

d) yritys on saanut pelastamistukea eikä ole vielä maksanut lainaa takaisin tai lopettanut takausta, tai on saanut rakenneuudistustukea ja on vielä rakenneuudistussuunnitelman kohteena;

e) on kyse yrityksestä, joka ei ole pk-yritys, ja kahden viime vuoden ajan:

i) yrityksen velkaantumisaste on ollut yli 7,5 ja

ii) yrityksen käyttökatteen (EBITDA) suhde nettorahoituskuluihin on ollut alle 1,0 ;

16. ’maatilalla’ yksikköä, joka koostuu maasta, toimitiloista ja välineistä, joita käytetään maatalouden alkutuotannossa;

17. ’tuki-intensiteetillä’ tuen bruttomäärää ilmaistuna prosentteina tukikelpoisista kustannuksista ennen verojen tai muiden maksujen vähentämistä;

18. ’yksittäisellä tuella’ tapauskohtaista tukea ja tietyille tuensaajille tukijärjestelmän perusteella myönnettävää tukea;

19. ’tapauskohtaisella tuella’ tukea, jota ei myönnetä tukijärjestelmän perusteella;

20. ’bruttoavustusekvivalentilla’ tuen määrää, jos se olisi myönnetty tuensaajalle avustuksena, ennen verojen tai muiden maksujen vähentämistä;

21. ’tuen myöntämispäivällä’ päivää, jolloin tuensaajalle myönnetään laillinen oikeus tuensaantiin asiaan sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla;

22. ’tuottajaryhmällä tai -organisaatiolla’ ryhmää tai organisaatiota, joka perustetaan seuraavia varten:

a) tällaisten tuottajaryhmien tai -organisaatioiden jäseninä olevien tuottajien tuotannon ja tuotoksen mukauttaminen markkinoiden vaatimuksiin; tai

b) tuotteiden yhteinen markkinoille saattaminen, myös valmistelu myyntiä varten, myynnin keskittäminen ja toimitukset tukkuostajille; tai

c) tuotantotietoja koskevien yhteisten sääntöjen vahvistaminen ottaen erityisesti huomioon sadonkorjuu ja saatavuus; tai

d) muut toimet, joita tuottajaryhmät tai -organisaatiot voivat toteuttaa, kuten liiketoimintaa ja markkinointia koskevan osaamisen kehittäminen sekä innovoinnin organisointi ja helpottaminen;

23. ’takaisinmaksettavalla ennakolla’ hankkeeseen myönnettyä lainaa, joka maksetaan yhdessä tai useammassa erässä ja jonka takaisinmaksuehdot riippuvat hankkeen tuloksista;

24. ’kasvintuhoojalla’ neuvoston direktiivin 2000/29/EY ( 32 ) 2 artiklan 1 kohdan e alakohdassa määriteltyjä haitallisia organismeja;

25. ’hankkeeseen tai toimintaan liittyvien töiden aloittamisella’ joko toiminnan tai investointiin liittyvien rakennustöiden aloittamista tai ensimmäistä laillisesti velvoittavaa sitoumusta tilata laitteita tai käyttää palveluja taikka muuta sitoumusta, joka tekee hankkeesta tai toiminnasta peruuttamattoman; maan ostoa ja valmistelutöitä, kuten lupien hankkimista ja alustavien toteutettavuustutkimusten tekemistä, ei katsota töiden tai toiminnan alkamiseksi. Jäljempänä 144 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä, 502 kohdan a alakohdan toisessa virkkeessä ja 635 kohdan a alakohdassa tarkoitettu maan hankinta katsotaan hankkeeseen tai toimintaan liittyvien töiden aloittamiseksi, jos maan hankinnan tukikelpoiset kustannukset ovat 100 prosenttia tukikelpoisista investointikustannuksista;

26. ’myöhemmin käyttöön otettavalla verojärjestelmällä’ järjestelmää, joka on aikaisemman veroetuuksiin perustuvan järjestelmän muutettu versio ja jolla korvataan se;

27. ’kuolleilla eläimillä’ eläimiä, jotka on lopetettu ja joiden osalta on tehty tai ei ole tehty lopullista diagnoosia tai jotka ovat kuolleet (myös kuolleina syntyneet ja syntymättömät eläimet) maatilalla tai missä tahansa tiloissa tai kuljetuksen aikana, mutta joita ei ole teurastettu käytettäväksi ihmisravinnoksi;

28. ’suojelulla eläimellä’ joko unionin tai kansallisessa lainsäädännössä suojeltuja eläimiä;

29. ’nuorella viljelijällä’ henkilöä, joka on enintään 40-vuotias tukihakemuksen jättämispäivänä, jolla on riittävä ammattitaito ja pätevyys ja joka ryhtyy ensimmäistä kertaa asianomaisen tilan tilanpidosta vastaavaksi maatalousyrittäjäksi;

30. ’suurella investointihankkeella’ näiden suuntaviivojen II osan 3 luvussa tarkoitettua maaseutualueilla tehtävää investointia, jonka tukikelpoiset kustannukset ovat yli 50 miljoonaa euroa laskettuina tuen myöntämispäivän hintojen ja valuuttakurssien mukaan;

31. ’mukautetulla tuen määrällä’ suuren investointihankkeen saaman tuen sallittua enimmäismäärää, joka määritetään seuraavan laskentakaavan avulla: tuen enimmäismäärä = R × (50 + 0,50 × B + 0,34 × C), jossa R on kyseiseen alueeseen sovellettava tuen enimmäisintensiteetti, lukuun ottamatta pk-yritysten tuki-intensiteetin lisäystä. B on tukikelpoisten kustannusten 50–100 miljoonan euron välinen osa. C on tukikelpoisten kustannusten 100 miljoonan euron ylittävä osa;

32. ’aineellisella omaisuudella’ maa-alueita, rakennuksia ja laitoksia sekä koneita ja laitteita;

33. ’aineettomalla omaisuudella’ omaisuutta, jolla ei ole fyysistä tai taloudellista ilmentymää, kuten patentteja, lisenssejä, taitotietoa tai muuta henkistä omaisuutta;

34. ’luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevilla epäsuotuisilla sääoloilla’ sellaisia epäsuotuisia sääoloja kuin hallaa, myrskyjä ja rakeita, jäätä, rankkasadetta tai jatkuvia sateita tai kovaa kuivuutta, jotka tuhoavat yli 30 prosenttia edellisen kolmivuotiskauden perusteella lasketusta keskimääräisestä tuotannosta tai edelliseen viisivuotiskauteen perustuvasta kolmen vuoden keskiarvosta laskettuna ilman korkeinta ja alinta määrää;

35. ’muilla epäsuotuisilla sääoloilla’ epäsuotuisia sääoloja, jotka eivät täytä näiden suuntaviivojen 35 kohdan 34 alakohdan vaatimuksia;

36. ’ympäristövahingolla’ ympäristön erityistä pilaantumista, kontaminaatiota tai sen laadun heikkenemistä, joka liittyy erityiseen tapahtumaan ja esiintyy maantieteellisesti rajoitetulla alueella ja joka tuhoaa yli 30 prosenttia maatalousalalla toimivan yrityksen edellisen kolmivuotiskauden keskimääräisestä vuosituotannosta tai edelliseen viisivuotiskauteen perustuvasta kolmen vuoden keskiarvosta laskettuna ilman korkeinta ja alinta määrää. Määritelmä ei kata yleisiä ympäristöriskejä, jotka eivät liity erityiseen tapahtumaan, esimerkiksi ilmastonmuutosta tai ilman pilaantumista;

37. ’muulla katastrofilla’ ennakoimatonta bioottista tai abioottista ihmisen toiminnan aiheuttamaa ilmiötä, josta aiheutuu merkittävää häiriötä metsätalouden rakenteille ja joka aiheuttaa lopulta huomattavaa taloudellista haittaa metsätalousalalle;

38. ’unionin vaatimuksella’ unionin lainsäädännössä vahvistettua pakollista vaatimusta, jossa vahvistetaan se taso, joka yksittäisten yritysten on saavutettava, erityisesti ympäristön, hygienian ja eläinten hyvinvoinnin osalta; näin ollen unionin tasolla vahvistettuja vaatimuksia tai tavoitteita, jotka sitovat jäsenvaltioita mutta eivät yksittäisiä yrityksiä, ei katsota unionin vaatimuksiksi;

39. ’ei-tuotannollisilla investoinneilla’ investointeja, jotka eivät lisää merkittävästi tilan arvoa tai tuottavuutta;

40. ’investoinneilla, jotka on tehty unionin vaatimuksen noudattamiseksi’ investointeja, jotka on tehty jonkin unionin vaatimuksen noudattamiseksi unionin lainsäädännössä vahvistetun siirtymäkauden jälkeen;

41. ’neuvonnalla’ yhden ja saman sopimuksen puitteissa annettua kokonaisvaltaista neuvontaa;

42. ’kantakirjalla’ kirjaa, rekisteriä, tiedostoa tai tietovälinettä,

a) jota ylläpitää jalostajien järjestö tai yhteenliittymä, joka on virallisesti tunnustettu siinä jäsenvaltiossa, jossa jalostajien järjestö tai yhteenliittymä on perustettu; ja

b) johon merkitään tai rekisteröidään tietyn rodun puhdasrotuiset jalostuseläimet ja maininta niiden polveutumisesta;

43. ’aktiiviviljelijällä’ asetuksen (EU) N:o 1307/2013 9 artiklassa tarkoitettua aktiiviviljelijää;

44. ’vähemmän kehittyneillä alueilla’ alueita, joiden asukasta kohti laskettu bruttokansantuote (BKT) on alle 75 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta;

45. ’EU-25:llä’ niitä unionin 25:tä jäsenvaltiota, jotka olivat unionin jäsenvaltioita toukokuussa 2005;

46. ’EU-27:llä’ niitä unionin 27:tä jäsenvaltiota, jotka olivat unionin jäsenvaltioita tammikuussa 2007;

47. ’käyttöomaisuushankkeella’ viljelijän itsensä tai hänen työntekijöidensä toteuttamia töitä, joiden tuloksena on omaisuuserä;

48. ’pieninfrastruktuureilla’ infrastruktuuria, jonka tukikelpoiset kustannukset ovat enintään 2 miljoonaa euroa;

49. ’ravintokasveista tuotetulla biopolttoaineella’ biopolttoainetta, joka on tuotettu viljakasveista ja muista paljon tärkkelystä sisältävistä viljelykasveista, sokerikasveista ja öljykasveista, sellaisina kuin ne määritellään komission ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta annetun direktiivin 98/70/EY ja uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetun direktiivin 2009/28/EY muuttamisesta ( 33 );

50. ’maatalousmaalla’ asetuksen (EU) N:o 1307/2013 4 artiklassa määriteltyä pellon, pysyvien nurmien ja pysyvien laidunten tai pysyvien viljelmien pinta-alaa;

51. ’muulla maankäyttäjällä’ yritystä, joka hoitaa maata, ei kuitenkaan maatalousalalla toimivaa yritystä;

52. ’transaktiokustannuksilla’ sitoumuksen täyttämiseen liittyviä lisäkustannuksia, jotka eivät ole välitöntä seurausta sen toteuttamisesta tai jotka eivät sisälly kustannuksiin tai tulonmenetyksiin, jotka korvataan välittömästi ja jotka voidaan laskea vakiokustannusten perusteella;

53. maa- ja metsätalouden geenivarojen säilyttämisessä

a) ’in situ -säilyttämisellä’ maataloudessa geenivarojen säilyttämistä ekosysteemeissä ja luontaisissa elinympäristöissä sekä lajien tai luonnonvaraisten rotujen elinkykyisten populaatioiden säilyttämistä ja elvyttämistä niiden luonnollisessa ympäristössä sekä kotieläinlajien ja viljelykasvilajien osalta siinä maatilaympäristössä, jossa ne ovat kehittäneet erityisominaisuutensa;

b) ’in situ -säilyttämisellä’ metsätaloudessa geenivarojen säilyttämistä ekosysteemeissä ja luontaisissa elinympäristöissä sekä lajien elinkykyisten populaatioiden säilyttämistä ja elvyttämistä niiden luonnollisessa ympäristössä;

c) ’säilyttämisellä maa- tai metsätilalla’in situ -säilyttämistä ja -kehittämistä maa- tai metsätilan tasolla;

d) ’ex situ -säilyttämisellä’ maa- tai metsätalouden geenivarojen säilyttämistä muussa kuin niiden luonnollisessa ympäristössä;

e) ’ex situ -kokoelmalla’ maa- tai metsätalouden geenivarojen kokoelmaa, jota säilytetään muualla kuin geenivarojen luonnollisessa ympäristössä;

54. ’elintarvikkeilla’ elintarvikkeita, jotka eivät ole maataloustuotteita ja jotka luetellaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 ( 34 ) liitteessä I;

55. ’laatujärjestelmään osallistumisesta aiheutuvilla kiinteillä kustannuksilla’ tuettuun laatujärjestelmään liittymisestä aiheutuvia kustannuksia ja tällaiseen laatujärjestelmään osallistumisesta maksettavaa vuosimaksua, tarvittaessa laatujärjestelmän eritelmän noudattamiseen liittyvät valvontakustannukset mukaan luettuina;

56. ’lyhyellä toimitusketjulla’ toimitusketjua, johon osallistuu vain joitakin talouden toimijoita, jotka ovat sitoutuneet yhteistyöhön, paikalliseen talouskehitykseen sekä tiiviisiin maantieteellisiin ja yhteiskunnallisiin suhteisiin tuottajien, jalostajien ja kuluttajien välillä;

57. ’maatilakotitalouden jäsenellä’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä tai tällaisten henkilöiden muodostamaa ryhmää, maataloustyöntekijöitä lukuun ottamatta, siitä riippumatta, millaisen oikeudellisen aseman kansallinen lainsäädäntö ryhmälle ja sen jäsenille antaa. Jos oikeushenkilöä tai tällaisten henkilöiden muodostamaa ryhmää pidetään maatilakotitalouden jäsenenä, kyseisen jäsenen on harjoitettava tilalla maataloutta tukihakemuksen esittämishetkellä;

58. ’klusterilla’ riippumattomien yritysten ryhmittymää, johon osallistuu vastaperustettuja yrityksiä, pk-yrityksiä ja suuria yrityksiä sekä neuvoa-antavia yksiköitä ja/tai tutkimusorganisaatioita ja jonka tarkoituksena on kannustaa taloudellista tai innovatiivista toimintaa edistämällä intensiivistä vuorovaikutusta, tilojen yhteiskäyttöä ja osaamisen ja asiantuntemuksen vaihtoa sekä osallistumalla tehokkaasti osaamisen siirtoon, verkostoitumiseen ja tietojen levittämiseen klusteriin kuuluvien yritysten keskuudessa;

59. ’pienellä toimijalla’ komission suosituksessa 2003/361 ( 35 ) määriteltyä mikroyritystä taikka luonnollista henkilöä, joka ei harjoita taloudellista toimintaa tuen hakuhetkellä;

60. ’paikallisilla markkinoilla’

a) markkinoita, jotka sijaitsevat tuotteen alkuperätilasta 75 kilometrin säteellä, jonka sisäpuolella jalostustoimintojen ja myynnin loppukuluttajalle on tapahduttava; tai

b) markkinoita, joiden osalta asianomaisessa maaseudun kehittämisohjelmassa vahvistetaan tuotteen alkuperätilaa ympäröivä kilometreissä ilmaistu säde, jonka sisäpuolella jalostustoimintojen ja myynnin loppukuluttajalle on tapahduttava; tai

c) markkinoita, joiden osalta asianomaisessa maaseudun kehittämisohjelmassa vahvistetaan vakuuttava vaihtoehtoinen määritelmä;

61. ’tarttuvaa spongiformista enkefalopatiaa (TSE) ja naudan spongiformista enkefalopatiaa (BSE) koskevien testien kustannuksilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 ( 36 ) liitteessä X olevan C luvun mukaisesti tehdyistä testeistä aiheutuvia kaikkia kustannuksia, mukaan luettuina testausvälineiden, näytteenoton sekä näytteiden kuljetuksen, testaamisen, varastoinnin ja hävittämisen kustannukset;

62. ’tutkimus- ja tiedonlevittämisorganisaatiolla’ sellaista yhteisöä (kuten korkeakoulut tai tutkimuslaitokset, teknologiansiirtoelimet, innovaatioiden välittäjät, tutkimussuuntautuneet fyysiset ja/tai virtuaaliset yhteistyöyhteisöt) sen oikeusasemasta (julkis- tai yksityisoikeudellinen) tai rahoitustavasta riippumatta, jonka päätavoitteena on harjoittaa riippumattomasti tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevissa puitteissa määriteltyä perustutkimusta, teollista tutkimusta tai kokeellista kehittämistä tai levittää tällaisen toiminnan tuloksia koulutuksen, julkaisujen tai tiedonsiirron kautta. Kun tällainen yhteisö harjoittaa myös taloudellista toimintaa, taloudellisen toiminnan rahoituksesta, kustannuksista ja tuloista on pidettävä erillistä kirjanpitoa. Tällaisessa yhteisössä vaikutusvaltaa esimerkiksi osakkaana tai jäsenenä käyttävillä yrityksillä ei saa olla etuoikeutta yhteisön tutkimuskapasiteetin käyttöön tai yhteisön saavuttamiin tuloksiin;

63. ’markkinaehtoisuudella’ sitä, että sopimuspuolten välisen liiketoimen ehdot eivät poikkea ehdoista, joista olisi sovittu riippumattomien yritysten välillä, eikä niihin sisälly kilpailunvastaista yhteistyötä. Kaikkien transaktioiden, jotka ovat seurausta avoimesta, läpinäkyvästä ja ehtoja sisältämättömästä menettelystä, katsotaan täyttävän markkinaehtoperiaatteen;

64. ’metsien kestävällä hoidolla ja käytöllä’ metsien ja metsäisten maiden käyttöä sellaisella tavalla ja tehokkuudella, että ne säilyttävät monimuotoisuutensa, tuottavuutensa, uusiutumiskykynsä, elinvoimansa ja kykynsä täyttää nyt ja tulevaisuudessa ekologiset, taloudelliset ja sosiaaliset tehtävänsä paikallisella, kansallisella ja maailmanlaajuisella tasolla aiheuttamatta haittaa muille ekosysteemeille;

65. ’peltometsätalousjärjestelmillä’ maankäyttöjärjestelmiä, joissa kasvatetaan puita ja harjoitetaan maataloutta samalla maalla;

66. ’nopeakasvuisilla puilla’ sellaisten puiden viljelyä, joiden hakkuuta edeltäväksi vähimmäisajaksi on vahvistettu 8 vuotta ja enimmäisajaksi 20 vuotta;

67. ’lyhytkiertoisella energiapuulla’ jäsenvaltioiden määrittelemiä CN-koodin 0602 90 41 puulajeja, joita ovat puuvartiset monivuotiset kasvit, perusrungot tai korjuun jälkeen maahan jääneet kannot, joihin tulee seuraavalla kasvukaudella uusia versoja, ja joiden enimmäiskasvukauden jäsenvaltio määrittää, kuten asetuksen (EU) N:o 1307/2013 4 artiklan 1 kohdan k alakohdassa säädetään;

68. ’harvaan asutuilla alueilla’ alueita, jotka komissio on hyväksynyt harvaan asutuiksi 1 päivän heinäkuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi ajanjaksoksi aluetukikarttoja koskevissa yksittäisissä päätöksissä;

69. ’a-alueilla’ perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan määräyksiä soveltaen hyväksytyssä aluetukikartassa 1 päivän heinäkuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi ajanjaksoksi nimettyjä alueita;

70. ’c-alueilla’ perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan määräyksiä soveltaen hyväksytyssä aluetukikartassa 1 päivän heinäkuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi ajanjaksoksi nimettyjä alueita;

71. ’NUTS 3 -alueella’ aluetta, joka on täsmennetty yhteisen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön tasolle 3 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1059/2003 ( 37 ) mukaisesti;

72. ’ennalta määrittelemättömillä c-alueilla’ alueita, jotka jäsenvaltio oman harkintansa mukaan nimeää c-alueiksi, edellyttäen että se osoittaa kyseisten alueiden täyttävän tietyt sosioekonomiset perusteet ja että kyseiset alueet on nimetty perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan määräyksiä soveltaen hyväksytyssä aluetukikartassa 1 päivän heinäkuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi ajanjaksoksi;

73. ’entisillä a-alueilla’ hyväksytyssä aluetukikartassa 1 päivän tammikuuta 2011 ja 30 päivän kesäkuuta 2014 väliseksi ajanjaksoksi a-alueiksi nimettyjä alueita;

74. ’aluetukikartalla’ luetteloa alueista, jotka jäsenvaltio on nimennyt vuosien 2014–2020 alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa vahvistettujen edellytysten mukaisesti ja jotka komissio on hyväksynyt;

75. ’maataloustuotteiden jalostuksella muiksi kuin maataloustuotteiksi’ mitä tahansa maataloustuotteen käsittelyä niin, että käsittelyn tuloksena saatava tuote ei ole maataloustuote.

76. ’arviointisuunnitelmalla’ asiakirjaa, joka sisältää vähintään seuraavat vähimmäisosat: arvioitavan tukijärjestelmän tavoitteet, arviointikysymykset; tulosindikaattorit; arvioinnin suunniteltu suorittamismenetelmä; tiedonkeruuta koskevat vaatimukset; arvioinnin ehdotettu ajoitus, mukaan lukien lopullisen arviointikertomuksen jättämispäivä; arvioinnin suorittavan riippumattoman elimen kuvaus tai kriteerit, joita käytetään sen valinnassa, ja yksityiskohtaiset säännöt, joilla varmistetaan arvioinnin julkistaminen.

2.5 Ilmoitusvelvollisuuden piiriin kuuluva tuki

(36) Jos perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaiset edellytykset täyttyvät, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden yritysten tuesta perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti, eivätkä ne saa toteuttaa ehdotettua toimenpidettä ennen kuin menettelyssä on tehty lopullinen päätös, lukuun ottamatta toimenpiteitä, jotka ovat ryhmäpoikkeusasetuksessa säädettyjen edellytysten mukaisia.

(37) Tukijärjestelmän nojalla myönnettyyn yksittäiseen tukeen sovelletaan perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaista ilmoitusvelvollisuutta, jos tuki ylittää seuraavat ilmoituskynnysarvot:

a) yksittäinen investointituki, joka myönnetään maataloustuotteiden jalostukseen ja maataloustuotteiden kaupan pitämiseen näiden suuntaviivojen II osan 1.1.1.4 jakson mukaisesti: tukikelpoiset kustannukset, jotka ylittävät 25 miljoonaa euroa, tai bruttoavustusekvivalentti, joka ylittää 12 miljoonaa euroa;

b) näiden suuntaviivojen II osan 1.3.2 jakson mukainen menekinedistämiskampanjoihin tarkoitettu tuki: menekinedistämiskampanjat, joiden vuotuinen talousarvio on yli 5 miljoonaa euroa;

c) yksittäinen investointituki, joka myönnetään näiden suuntaviivojen II osan 3 luvun 3.1, 3.2, 3.6 ja 3.10 jakson mukaisesti:







Tuki-intensiteetti Ilmoituskynnysarvo 10 % 7,5 milj. euroa 15 % 11,25 milj. euroa 25 % 18,75 milj. euroa 35 % 26,25 milj. euroa 50 % ja enemmän 37,5 milj. euroa

3 luku. Yhteiset arviointiperiaatteet

(38) Arvioidessaan, voidaanko ilmoitetun tukitoimenpiteen katsoa soveltuvan sisämarkkinoille perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan mukaisesti, komissio analysoi yleensä, varmistaako toimenpidesuunnitelma, että tuen myönteinen vaikutus yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseen ylittää sen kielteiset vaikutukset kauppaan ja kilpailuun.

(39) Valtiontukiuudistusta koskevassa tiedonannossa kehotettiin yksilöimään ja määrittelemään yhteiset periaatteet, joita komissio soveltaa aina arvioidessaan, soveltuuko tukitoimenpide sisämarkkinoille. Tässä tarkoituksessa komissio katsoo, että tukitoimenpide on perussopimuksen mukainen, jos se täyttää seuraavat kriteerit:

a) vaikutus hyvin määritellyn yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseen: valtiontukitoimenpiteen tavoitteena on oltava yhteisen edun mukainen tavoite perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan mukaisesti;

b) valtion toteuttamien toimien tarve: valtiontukitoimenpide on kohdennettava tilanteeseen, jossa tuella saadaan aikaan sellainen merkittävä vaikutus, johon ei päästä markkinoiden omin toimin, esimerkiksi korjaamalla tarkoin määritelty markkinoiden toimintahäiriö;

c) toimenpiteen tarkoituksenmukaisuus: ehdotetun tukitoimenpiteen on oltava yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseen soveltuva politiikan väline;

d) kannustava vaikutus: tuen on muutettava yrityksen käyttäytymistä niin, että se harjoittaa sellaista ylimääräistä toimintaa, jota se ei harjoittaisi ilman tukea tai harjoittaisi rajoitetusti tai eri tavalla;

e) tuen oikeasuhteisuus (tuen rajaaminen välttämättömään): tuen määrä on rajattava vähimmäismäärään, joka tarvitaan toimintojen lisäämiseksi kyseisellä alalla;

f) kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistuvien kohtuuttomien kielteisten vaikutusten välttäminen: tuen kielteisten vaikutusten on oltava riittävän rajoitettuja niin, että toimenpiteen kokonaisvaikutus on myönteinen;

g) tuen läpinäkyvyys: jäsenvaltioilla, komissiolla, talouden toimijoilla ja kansalaisilla on oltava mahdollisuus saada helposti käyttöönsä kaikki tarvittavat säädökset ja muut tuen myöntämistä koskevat tarpeelliset tiedot.

(40) Eräiden tukijärjestelmämuotojen yleisen tasapainon osalta voidaan lisäksi edellyttää 720–723 kohdan mukaista jälkiarviointia. Komissio voi tällaisissa tapauksissa rajoittaa järjestelmien kestoa (yleensä enintään neljään vuoteen), ja myöhemmin voidaan tehdä uusi ilmoitus järjestelmän voimassaolon jatkamiseksi.

(41) Jos valtiontukitoimenpide tai sen ehdot (mukaan lukien rahoitusmenetelmä, kun se kuuluu erottamattomasti tukitoimenpiteeseen) rikkovat erottamattomasti unionin lainsäädäntöä, tukea ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana ( 38 ). Erityisesti seuraavan tuen katsotaan rikkovan sovellettavaa EU:n lainsäädäntöä erottamattomasti:

a) tuki, jossa tuen myöntämisen ehtona on, että tuensaajalla on päätoimipaikka kyseisessä jäsenvaltiossa tai että se on pääasiallisesti sijoittautunut kyseiseen jäsenvaltioon;

b) tuki, jossa tuen myöntämisen ehtona on, että tuensaajan on käytettävä kotimaassa tuotettuja tuotteita tai kotimaisia palveluja;

c) tuki, jossa rajoitetaan tuensaajien mahdollisuutta hyödyntää tutkimuksen, kehityksen ja innovoinnin tuloksia toisissa jäsenvaltioissa.

(42) Yhteiset arviointiperusteet on nähtävä erityisesti YMP:n kannalta. Kyseisiä kilpailupolitiikkaan liittyviä yleisiä näkökohtia sovelletaan sen vuoksi kaikkiin näiden suuntaviivojen mukaisiin tukiin, jollei näiden suuntaviivojen I osan 3.1–3.7 jaksossa ole vahvistettu poikkeuksia maatalousalaan sovellettavien erityisnäkökohtien vuoksi.

3.1 Vaikutus yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseen

(43) Maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tuen tarkoituksena on varmistaa elinkelpoinen ruoan tuotanto ja edistää resurssien tehokasta ja kestävää käyttöä, jotta päästäisiin älykkääseen ja kestävään kasvuun.

(44) Maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tuen olisi oltava läheisessä yhteydessä YMP:aan, sen olisi oltava näiden suuntaviivojen 10 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden mukaista ja sen olisi oltava linjassa maataloustuotteiden yhteistä markkinajärjestelyä koskevien sääntöjen kanssa.

Maaseudun kehittämistavoitteet

(45) Maaseudun kehittämistavoitteet otetaan yhdessä valtiontukea koskevien yleisten periaatteiden kanssa huomioon arvioitaessa tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille.

(46) Komissio katsoo, että toimenpiteet, jotka on toteutettu asetuksen (EU) N:o 1305/2013 ja sen täytäntöönpanosäädösten ja delegoitujen säädösten nojalla ja niiden mukaisesti tai kansallisena lisärahoituksena maaseudun kehittämisohjelman puitteissa, ovat sinällään maaseudun kehittämistavoitteiden mukaisia ja edistävät niitä.

(47) Kun kyseessä ovat yksinomaan kansallisista varoista rahoitetut maaseudun kehittämistoimenpiteiden kaltaiset toimenpiteet, jäsenvaltioiden olisi osoitettava, miten tarkasteltavana oleva valtiontuki vastaa asianomaisten maaseudun kehittämisohjelmien vaatimuksia ja on näiden ohjelmien mukainen, jotta voidaan varmistaa johdonmukaisuus maaseuturahastosta maaseudun kehittämisohjelmissa osarahoitettujen maaseudun kehittämistoimenpiteiden kanssa. Jokaisen ilmoituksen mukana on oltava tällaiset asiakirjat.

▼M1

48) Komissio katsoo, että periaate, jonka mukaan olisi edistettävä maaseudun kehittämistavoitteita, täyttyy näiden suuntaviivojen II osan 1.1.10.3, 1.2, 1.3, 2.8 ja 2.9 jaksossa tarkoitettujen, maaseudun kehittämisen soveltamisalan ulkopuolelle jäävien tukitoimenpiteiden osalta, sillä komissio on saanut riittävästi kokemusta sen suhteen, että kyseisillä toimenpiteillä edistetään maaseudun kehittämistavoitteita.

▼B

Lisäedellytykset, joita sovelletaan johonkin järjestelmään perustuvaan erikseen ilmoitettavaan tukeen

(49) Myöntäessään tukea järjestelmään perustuviin erikseen ilmoitettaviin investointihankkeisiin tuen myöntävän viranomaisen on osoitettava, että valittu hanke edistää järjestelmän tavoitetta ja siten maa- ja metsätalousalalla ja maaseutualueilla myönnettävän tuen tavoitteita. Jäsenvaltio voi tässä tarkoituksessa käyttää tukihakemuksen esittäjän antamia tietoja, joissa on kuvattava investoinnin myönteisiä vaikutuksia.

Maataloustuotteiden yhteistä markkinajärjestelyä koskevat säännöt

(50) Vaikka valtiontukisääntöjä on yleisesti ottaen sovellettava maatalousalaan, maatalousalan erityispiirteiden vuoksi ( 39 ) valtiontukisääntöjen soveltamisen edelle kuitenkin menevät YMP:n ensimmäiseen pilariin kuuluvissa asetuksissa vahvistetut säännökset. Toisin sanoen jäsenvaltion turvautumista valtiontukitoimenpiteisiin ei voida asettaa etusijalle asetukseen (EU) N:o 1308/2013 ( 40 ) nähden. Komissio ei sen vuoksi salli valtiontukea, joka on ristiriidassa yhteistä markkinajärjestelyä koskevien säännösten kanssa tai joka häiritsisi yhteisen markkinajärjestelyn asianmukaista toimintaa.

(51) Maataloustuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn periaatteiden noudattamista koskevia muita erityisiä edellytyksiä vahvistetaan näiden suuntaviivojen II osan 1.1.1.1 jaksossa (maatalouden alkutuotantoon liittyvä investointituki maatiloilla), 1.1.4 jaksossa (tuottajaryhmien ja -organisaatioiden perustamistuki) ja 1.2.2 jaksossa (tuki tuotantokapasiteetin poistamiseen).

Ympäristötavoitteet

(52) Perussopimuksen 11 artiklan mukaan ”ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset on sisällytettävä unionin politiikan ja toiminnan määrittelyyn ja toteuttamiseen, erityisesti kestävän kehityksen edistämiseksi”. YMP:n ensimmäiseen ja toiseen pilariin sisältyvien tuntuvien ympäristötoimenpiteiden oikeusperusta on perussopimuksen 11 artikla. Maaseudun kehittämistä koskevia unionin prioriteetteja olisi kyseisen vaatimuksen mukaisesti tavoiteltava kestävään kehitykseen pyrkien. Kun unioni pyrkii edistämään ympäristön suojelemista perussopimuksen 11 artiklan mukaisesti, otetaan myös huomioon saastuttaja maksaa -periaate ( 41 ). Sen vuoksi tulevissa valtiontuki-ilmoituksissa on kiinnitettävä erityistä huomiota ympäristöseikkoihin. Kaikkiin valtiontuki-ilmoituksiin olisi vastaisuudessa lisättävä arvio siitä, odotetaanko tuetulla toiminnalla olevan mahdollisia ympäristövaikutuksia. Jos ympäristövaikutuksia aiheutuu, valtiontuki-ilmoituksessa olisi esitettävä tiedot, jotka osoittavat, ettei tukitoimenpide johda voimassa olevan unionin ympäristölainsäädännön rikkomiseen. ►M1 Esimerkiksi sellaisten tuotannon lisäämiseen tähtäävien investointitukien kohdalla, joihin liittyy niukkojen voimavarojen käytön kasvu tai saasteiden lisääntyminen, on tarpeen osoittaa, ettei kyseinen järjestelmä riko sovellettavaa unionin lainsäädäntöä, ympäristönsuojelua koskeva lainsäädäntö ( 42 ) mukaan lukien, eikä ole asetukseen (EU) N:o 1306/2013 perustuvien täydentävien ehtojen mukaisen hyvän maatalous- ja ympäristökunnon vastainen. ◄ Jos ilmoitetaan valtiontuesta, joka muodostaa osan maaseudun kehittämisohjelmaa, tällaiseen valtiontukitoimenpiteeseen liittyvien ympäristövaatimusten olisi oltava samat kuin maaseudun kehittämistoimenpiteeseen liittyvien ympäristövaatimusten.

3.2 Valtion toteuttamien toimien tarve

(53) Jotta voidaan arvioida, onko valtiontuki tarpeen yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi, on ensin tarkasteltava ratkaistavana olevaa ongelmaa. Valtiontuki olisi kohdennettava tilanteisiin, joissa sillä saadaan aikaan sellainen merkittävä vaikutus, johon ei päästä markkinoiden omin toimin.

(54) Valtiontukitoimenpiteillä voidaan tietyin edellytyksin korjata markkinoiden toimintapuutteita ja siten parantaa markkinoiden tehokasta toimintaa ja kilpailukykyä. Kun markkinoilla saavutetaan tehokkaita tuloksia, jotka kuitenkin ovat epätyydyttäviä oikeudenmukaisuuden tai koheesion kannalta, valtiontukea voidaan käyttää suotavamman ja oikeudenmukaisemman markkinatilanteen saavuttamiseksi.

(55) Näiden suuntaviivojen soveltamiseksi komissio katsoo, että markkinoilla ei päästä odotettuihin tavoitteisiin ilman valtion toimia, jos tukitoimenpiteet täyttävät näiden suuntaviivojen II osassa vahvistetut erityiset edellytykset. Sen vuoksi tällainen tuki olisi katsottava tarpeelliseksi, jotta saavutettaisiin näiden suuntaviivojen I osan 3.1 jaksossa täsmennetty yhteisen edun mukaiset tavoitteet.

3.3 Tuen tarkoituksenmukaisuus

(56) Ehdotetun tukitoimenpiteen on oltava kyseisen politiikan tavoitteen saavuttamiseen soveltuva väline. Tukitoimenpiteen ei katsota soveltuvan sisämarkkinoille, jos sama YMP:n tavoitteisiin ja erityisesti maaseudun kehittämiseen kohdistuva myönteinen vaikutus saadaan aikaan vähemmän vääristävillä politiikan välineillä tai muunlaisella vähemmän vääristävällä tuella. On tärkeää muistaa, että kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi käytettävissä voi olla muita paremmin soveltuvia välineitä, kuten sääntely, markkinapohjaiset välineet, infrastruktuurin kehittäminen ja liiketoimintaympäristön parantaminen.

Tarkoituksenmukaisuus verrattuna vaihtoehtoisiin politiikan välineisiin

(57) Kun kyseessä on maa- ja metsätalousalalla ja maaseutualueilla myönnettävä tuki, joka täyttää näiden suuntaviivojen II osan asianomaisissa jaksoissa vahvistetut erityiset edellytykset, komissio katsoo, että tuki on tarkoituksenmukainen politiikan väline.

(58) Jos jäsenvaltio päättää ottaa käyttöön maaseudun kehittämistoimenpiteen kaltaisen tukitoimenpiteen, joka rahoitetaan yksinomaan kansallisista varoista, ja samaan aikaan samasta toimenpiteestä määrätään asianomaisessa maaseudun kehittämisohjelmassa, jäsenvaltion olisi osoitettava tällaisen kansallisen tukivälineen edut verrattuna kyseessä olevaan maaseudun kehittämisohjelmassa esitettyyn toimenpiteeseen.

Tarkoituksenmukaisuus verrattuna muihin tukivälineisiin

(59) Tukea voidaan myöntää eri muodoissa. Jäsenvaltion olisi kuitenkin varmistettava, että tuki myönnetään muodossa, josta todennäköisesti aiheutuu vähiten kaupan ja kilpailun vääristymiä.

(60) Jos näiden suuntaviivojen II osassa kuvattua tukitoimenpidettä varten halutaan ottaa käyttöön erityinen muoto, kyseinen muoto katsotaan tarkoituksenmukaiseksi tukivälineeksi näiden suuntaviivojen soveltamiseksi.

(61) Komissio katsoo myös, että kyseessä on tarkoituksenmukainen tukiväline, kun kyseessä ovat maaseudun kehittämistoimenpiteet, jotka ovat maaseuturahaston osarahoittamia tai myönnetään kansallisena lisärahoituksena tällaisiin osarahoitettuihin toimenpiteisiin, ja jos tuki myönnetään asianomaisessa maaseudun kehittämistoimenpiteessä määrätyssä muodossa.

(62) Kun kyseessä on investointituki, joka ei kuulu asetuksen (EU) N:o 1305/2013 soveltamisalaan osana maaseudun kehittämisohjelmaa tai tällaisen maaseudun kehittämistoimenpiteen lisärahoituksena, ja jos tuki myönnetään muodoissa, jotka tarjoavat suoran rahallisen edun (esimerkiksi suorat avustukset, vapautukset veroista, sosiaaliturvamaksuista tai muista pakollisista maksuista tai niiden alennukset), jäsenvaltion on osoitettava, miksi muut kilpailua tai kauppaa mahdollisesti vähemmän vääristävät tukimuodot, kuten takaisinmaksettavat ennakot tai velka- tai pääomainstrumentteihin perustuvat tukimuodot (esimerkiksi matalakorkoiset lainat tai korkotuet, valtion takaukset tai jokin vaihtoehtoinen tapa tarjota pääomaa suotuisin ehdoin), eivät ole yhtä tarkoituksenmukaisia.

(63) Kun kyseessä ovat näiden suuntaviivojen II osan 2.8 jakson mukaiset metsätaloustoimenpiteet, jäsenvaltioiden on osoitettava, ettei ekologisia ja suojaavia tehtäviä ja virkistyskäyttöä koskevia tavoitteita, joihin ne pyrkivät, voida saavuttaa näiden suuntaviivojen II osan 2.1–2.7 jaksossa tarkoitetuilla maaseudun kehittämistoimenpiteen kaltaisilla metsätaloustoimenpiteillä.

(64) Useissa tukimuodoissa tuki on myönnettävä lopullisille edunsaajille välillisesti luontoissuorituksena tuettujen palvelujen muodossa. Tällaisia tukimuotoja ovat esimerkiksi tuki markkinatutkimuksista, tuoteideoinnista ja -suunnittelusta aiheutuviin kustannuksiin, tuki laatujärjestelmien hyväksymishakemusten valmisteluun, tuki tietämyksen siirtoa ja tiedotusta koskeviin toimiin, tuki neuvontapalveluihin, tuki maatilojen lomituspalveluihin, tuki menekinedistämistoimiin, tuki eläintautien tai kasvintuhoojien ennaltaehkäisystä ja hävittämisestä aiheutuvien kustannusten korvaamiseen sekä kotieläintuotannon tuki. Tällöin tuki maksetaan kyseisen palvelun tai toiminnan tarjoajalle.

(65) Sen arvioiminen, soveltuuko tukitoimenpide sisämarkkinoille, ei rajoita asianomaisten julkisia hankintoja koskevien sääntöjen soveltamista eikä periaatteita, jotka liittyvät läpinäkyvyyteen, avoimuuteen ja syrjintäkieltoon palveluntarjoajan valintamenettelyssä.

3.4 Kannustava vaikutus ja tuen tarve

(66) Maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tuki voidaan katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi, jos sillä on kannustava vaikutus. Kannustava vaikutus on kyseessä silloin, kun tuki muuttaa yrityksen toimintaa siten, että yritys harjoittaa sellaista alan kehitystä edistävää ylimääräistä toimintaa, jota se ei olisi ryhtynyt harjoittamaan ilman tukea tai harjoittaisi rajoitetusti tai eri tavalla. Tuella ei kuitenkaan saa kattaa yritykselle toiminnasta joka tapauksessa aiheutuvia kustannuksia, eikä sillä saa korvata taloudelliseen toimintaan liittyvää tavanomaista liiketoimintariskiä.

(67) Jollei unionin lainsäädännössä tai näissä suuntaviivoissa ole erityisesti säädetty poikkeuksista, yksinomaan yritysten taloudellisen aseman parantamiseen tarkoitetut yksipuoliset valtiontukitoimenpiteet, jotka eivät millään tavoin edistä alan kehitystä, ja erityisesti pelkästään hinnan, määrän, tuotantoyksikön tai tuotantovälineyksikön perusteella myönnettävät tuet katsotaan toimintatuiksi, jotka eivät sovellu sisämarkkinoille. Lisäksi jo kyseisen tuen luonteeseen kuuluu, että tuki todennäköisesti vaikuttaa myös yhteisen markkinajärjestelyn mekanismeihin.

(68) Näistä samoista syistä komissio hyväksyy pakollisten vaatimusten noudattamista helpottavan tuen ainoastaan sikäli kuin se täyttää maaseudun kehittämispolitiikan tavoitteet.

(69) Näiden suuntaviivojen II osan 1.2. ja 2.8.5 jakson mukaisesti myönnettävä tuki olisi samojen perustelujen vuoksi rajoitettava auttamaan ainoastaan maa- tai metsätalousalalla toimivia yrityksiä, joilla on erilaisia ongelmia huolimatta siitä, että ne ovat mahdollisuuksiensa mukaan pyrkineet minimoimaan tällaiset riskit. Valtiontuki ei saisi kannustaa yrityksiä ottamaan tarpeettomia riskejä. Maa- ja metsätalousalalla toimivien yritysten olisi itse vastattava tuotantomenetelmien tai tuotteiden harkitsemattomista valinnoista aiheutuvista seurauksista.

(70) Komissio katsoo samoista syistä, että tuella ei ole kannustavaa vaikutusta tuensaajaan sellaisissa tapauksissa, joissa asianomaiseen hankkeeseen tai toimintaan liittyvät työt on aloitettu jo ennen kuin tuensaaja jättää tukihakemuksen kansallisille viranomaisille.

(71) Hakemuslomakkeessa on ilmoitettava vähintään hakijayrityksen nimi ja koko, hankkeen tai toiminnan kuvaus, mukaan lukien sijaintipaikka sekä aloitus- ja lopetusaika, hankkeen toteuttamiseksi tarvittavan tuen määrä ja tukikelpoiset kustannukset.

(72) Suurten yritysten on lisäksi kuvailtava hakemuslomakkeessa tilannetta ilman tukea. Tätä tilannetta kutsutaan vaihtoehtoiseksi skenaarioksi taikka vaihtoehtoiseksi hankkeeksi tai toiminnaksi. Suurten yritysten on todistettava asiakirjoin hakemuslomakkeessa esitetyt vaihtoehtoista skenaariota koskevat tiedot.

(73) Saadessaan hakemuksen tuen myöntävän viranomaisen on tarkistettava vaihtoehtoisen skenaarion uskottavuus ja vahvistettava, että tuella on vaadittu kannustava vaikutus. Vaihtoehtoinen tilanne on uskottava, jos se on todellinen ja liittyy päätöksenteossa huomioon otettaviin tekijöihin ajankohtana, jolloin tuensaaja tekee asianomaista hanketta tai toimintaa koskevan päätöksen.

(74) Poiketen siitä, mitä 70–73 kohdassa säädetään, veroetuuksien muodossa olevalla pk-yrityksille myönnettävällä tuella katsotaan olevan kannustava vaikutus, jos tukijärjestelmässä vahvistetaan oikeus tukeen objektiivisin perustein ja ilman jäsenvaltion muuta harkintavaltaa ja jos tukijärjestelmä oli hyväksytty ja voimassa ennen tuettuun hankkeeseen tai toimintaan liittyvien töiden aloittamista. Viimeksi mainittua vaatimusta ei sovelleta myöhemmin käyttöön otettaviin verojärjestelmiin edellyttäen, että toiminta kuului jo aikaisempien veroetuuksiin perustuvien järjestelmien soveltamisalaan.

(75) Poiketen siitä, mitä 70–74 kohdassa säädetään, seuraavilla näiden suuntaviivojen tukimuodoilla ei edellytetä olevan kannustavaa vaikutusta tai niillä katsotaan olevan kannustava vaikutus:

a) II osan 1.3.4 ja 2.9.2 jakson mukaiset tilusjärjestelyihin tarkoitetut tukijärjestelmät ja 2.8 jakson mukaiset tukijärjestelmät, joilla on ekologisia tai suojaaviin tehtäviin ja virkistyskäytön liittyviä tavoitteita, ja jos:

i) tukijärjestelmällä vahvistetaan oikeus tukeen objektiivisin perustein ja ilman jäsenvaltion harkintavaltaa;

ii) tukijärjestelmä on hyväksytty ja voimassa ennen kuin tuensaajalle aiheutuu 1.3.4, 2.9.2 ja 2.8 jakson mukaisia tukikelpoisia kustannuksia; ja

iii) tukijärjestelmä koskee ainoastaan pk-yrityksiä;

b) II osan 1.1.6 jakson mukaisesti pk-yrityksille Natura 2000 -alueisiin ja vesipuitedirektiiviin liittyviin haittoihin myönnettävä tuki;

c) II osan 1.1.7 jakson mukainen tuki alueille, joilla on luonnonoloista johtuvia tai muita erityisrajoitteita;

d) II osan 1.2.1.1 jakson mukainen luonnonmullistusten tai poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki;

e) II osan 1.2.1.2 jakson mukainen luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevien epäsuotuisien sääolojen aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki;

▼M1

f) II osan 1.2.1.3 jakson mukainen eläintautien tai kasvintuhoojien ennaltaehkäisystä, valvonnasta ja hävittämisestä aiheutuvien kustannusten korvaamiseen ja kyseisten eläintautien tai kasvintuhoojien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki;

▼B

g) II osan 1.2.1.4 jakson mukainen kuolleiden eläinten poistamisesta ja hävittämisestä aiheutuneiden kustannusten korvaamiseen tarkoitettu tuki;

h) II osan 1.2.1.5 jakson mukainen suojeltujen eläinten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki;

i) II osan 2.8.5 jakson mukainen lainsäädännöllä säänneltyjen eläinten metsissä aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki;

j) 148 kohdan a ja b alakohdan mukainen vaatimusten täyttämiseen tähtäävä investointituki;

k) 148 kohdan c alakohdan mukainen pk-yrityksille myönnettävä vaatimusten täyttämiseen tähtäävä investointituki; 148 kohdan c alakohdan mukaisella suurille yrityksille myönnettävällä vaatimusten täyttämiseen tähtäävällä investointituella voidaan katsoa olevan kannustava vaikutus, jos asianomainen yritys pystyy osoittamaan, että ilman tukea yrityksen toiminta on vaarassa loppua;

l) II osan 1.1.1.2 jakson mukainen maatiloilla kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiseksi tehtäviin investointeihin tarkoitettu tuki, lukuun ottamatta yksittäistä tukea, joka on yli 500 000 euroa yritystä ja investointihanketta kohden;

▼M1

m) 464 kohdan b, c ja d alakohdan mukainen menekinedistämistuki;

▼B

n) II osan 1.3.6 ja 2.9.1 jakson mukainen maa- ja metsätalousalan tutkimus- ja kehitystyöhön tarkoitettu tuki;

o) 644 kohdan e alakohdan mukainen kylien, maaseutumaiseman ja luonnonarvoltaan merkittävien alueiden kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiseen, ennallistamiseen ja kohentamiseen tarkoitettu tuki; tätä poikkeusta ei sovelleta kylien, maaseutumaiseman ja luonnonarvoltaan merkittävien alueiden kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiseen liittyvään investointitukeen, joka ylittää 37 kohdan c alakohdassa vahvistetut ilmoituskynnysarvot;

p) 644 kohdan a alakohdan mukainen maaseutualueiden kuntien ja kylien ja niiden peruspalvelujen kehittämissuunnitelmien sekä Natura 2000 -alueita ja muita luonnonarvoltaan merkittäviä alueita koskevien suojelu- ja hoitosuunnitelmien laatimiseen ja päivittämiseen tarkoitettu tuki;

q) II osan 2.1.3 jakson mukainen metsäpaloista, luonnonmullistuksista, epäsuotuisista sääoloista, kasvintuhoojista, eläintaudeista, muista katastrofeista tai ilmastonmuutokseen liittyvistä ilmiöistä metsille aiheutuvien vahinkojen korjaamiseen tarkoitettu tuki;

▼M1

r) II osan 2.8.1 jakson mukainen tuholaisten ja puutautien käsittelemiseen ja leviämisen estämiseen sekä niiden aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki;

▼M2

s) II osan 3.8 jakson mukainen tuki aktiiviviljelijöiden osallistumiseksi puuvillan tai elintarvikkeiden laatujärjestelmiin.

▼B

Erikseen ilmoitettavaa investointitukea koskevat lisäedellytykset

(76) Edellä esitettyjen vaatimusten lisäksi jäsenvaltion on erikseen ilmoitettavan yksittäisen investointituen osalta toimitettava selkeät todisteet siitä, että tuella on todella vaikutusta investoinnin valintaan. Kokonaisvaltaisen arvioinnin suorittamiseksi jäsenvaltion on toimitettava sekä tuettavaa hanketta koskevat tiedot että kattava kuvaus vaihtoehtoisesta skenaariosta, jossa mikään viranomainen ei myönnä tuensaajalle tukea.

(77) Jäsenvaltioita kehotetaan erityisesti hyödyntämään asiakirjoja, esimerkiksi yritysten hallintoelinten virallisia asiakirjoja, riskiarviointeja, mukaan lukien sijaintipaikkaan liittyvien riskien arviointi, tilinpäätöksiä, sisäisiä liiketoimintasuunnitelmia, asiantuntijalausuntoja ja muita arvioitavaan investointihankkeeseen liittyviä selvityksiä. Asiakirjat, jotka sisältävät tietoja kysyntä-, kustannus- ja talousennusteista, ja asiakirjat, jotka toimitetaan investointikomitealle ja joissa kuvaillaan erilaisia investointiskenaarioita, tai asiakirjat, jotka on tarkoitettu rahoituslaitoksille, voivat auttaa jäsenvaltioita osoittamaan hankkeen kannustavan vaikutuksen.

(78) Tässä yhteydessä kannattavuustaso voidaan arvioida käyttämällä menetelmiä, jotka ovat yleisesti käytössä kyseisellä alalla. Tällaisia voivat olla esimerkiksi menetelmät, joiden avulla arvioidaan hankkeen nettonykyarvo ( 43 ), sisäinen tuottoprosentti ( 44 ) tai sijoitetun pääoman keskimääräinen tuotto. Hankkeen kannattavuutta verrataan yrityksen muihin samantapaisiin investointihankkeisiin soveltamiin tavanomaisiin tuottoprosentteihin. Jos näitä tuottoprosentteja ei ole käytettävissä, hankkeen kannattavuutta verrataan yrityksen pääomakustannuksiin kokonaisuutena tarkasteltuna tai kyseisen alan yleisiin tuottoprosentteihin.

(79) Kun tiedossa ei ole mitään tiettyä vaihtoehtoista tilannetta, kannustavan vaikutuksen voidaan olettaa syntyvän, kun on olemassa rahoitusvaje, toisin sanoen kun investointikustannukset ylittävät etukäteen laaditun liiketoimintasuunnitelman perusteella investoinnista odotettavissa olevan liikevoiton nettonykyarvon (NPV).

(80) Jos tuki ei muuta tuensaajan käyttäytymistä johtamalla lisätoimiin, sillä ei ole kannustavaa vaikutusta asianomaisen alan kehitykseen. Sen vuoksi tukea ei hyväksytä tapauksissa, joissa näyttää siltä, että sama investointi toteutettaisiin ilman tukeakin.

3.5 Tuen oikeasuhteisuus

(81) Maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tukea pidetään oikeasuhteisena, jos tuen määrä tuensaajaa kohden rajoittuu vähimmäismäärään, joka tarvitaan yhteisen tavoitteen saavuttamiseksi.

Tuen enimmäisintensiteetit ja tuen enimmäismäärät

(82) Jotta tuki olisi oikeasuhteista, komissio katsoo periaatteessa, että tuen määrä ei saisi ylittää tukikelpoisia kustannuksia. Tällä ei rajoiteta näiden suuntaviivojen II osan 1.1.3 ja 1.2.2 jaksossa esitettäviä nimenomaisia sääntöjä, jotka koskevat ympäristöön liittyviä tai muita julkisia kannustimia.

(83) Komissio soveltaa näissä suuntaviivoissa myös tuen enimmäisintensiteettejä ennustettavuuden ja tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi. Jos tuen enimmäisintensiteettiä ei voida määrittää esimerkiksi nuorten viljelijöiden aloitustuen ja pientilojen kehittämistuen tapauksessa, määritetään enimmäismäärien nimellisarvot tuen oikeasuhteisuuden varmistamiseksi.

(84) Oikeasuhteisuuden perusteen katsotaan täyttyvän, jos tukikelpoiset kustannukset lasketaan oikein ja näiden suuntaviivojen II osassa vahvistettuja tuen enimmäisintensiteettejä tai tuen enimmäismääriä noudatetaan.

(85) Tukea myöntävän viranomaisen on tukea myöntäessään laskettava enimmäisintensiteetti ja tukimäärä. Tukikelpoiset kustannukset on osoitettava asiakirjoilla, joiden olisi oltava selkeitä, eriteltyjä ja ajantasaisia. Kaikki tuki-intensiteetin ja tukikelpoisten kustannusten laskemisessa käytettävät luvut on ilmaistava ennen verojen tai muiden maksujen vähentämistä.

(86) Arvonlisävero (alv) ei ole tukikelpoista, paitsi jos se kansallisen alv-lainsäädännön mukaan on palautukseen oikeuttamatonta.

(87) Jos tukea myönnetään muussa muodossa kuin avustuksena, tuen määrä on tuen bruttoavustusekvivalentti.

(88) Useammassa erässä maksettava tuki diskontataan tuen myöntämishetken arvoon. Tukikelpoiset kustannukset diskontataan tuen myöntämishetken arvoon. Diskonttauksessa käytettävä korko on tuen myöntämispäivänä sovellettava diskonttokorko.

(89) Jos tuki myönnetään veroetuuksina, tukierien diskonttaus suoritetaan veroetuuksien eri voimaantuloajankohtina sovellettavien diskonttokorkojen perusteella.

(90) Kun kyseessä on investointituki maaseutualueilla, suuriin investointihankkeisiin myönnettävän tuen enimmäisintensiteettiä on alennettava käyttäen 35 kohdan 31 alakohdassa määriteltyä menetelmää. Suuriin investointihankkeisiin ei myöskään voida soveltaa pk-yrityksiin sovellettavia korotettuja tuki-intensiteettejä.

(91) Jos näiden suuntaviivojen II osan 1.1.5.1, 1.1.8, 2.3 ja 3.4 jakson mukaiset sitoumukset ilmaistaan muina yksikköinä kuin asetuksen (EU) N:o 1305/2013 liitteessä II vahvistettuina yksikköinä, jäsenvaltiot voivat määrittää maksut kyseisten muiden yksiköiden perusteella. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltioiden on varmistettava, että vuotuisia enimmäismääriä noudatetaan.

(92) Lukuun ottamatta 1.1.5.1 jaksossa tarkoitettua tukea sitoumuksiin, jotka liittyvät kasvatuksesta luopumisen vuoksi uhanalaisten rotujen kasvattamiseen, näiden suuntaviivojen II osan 1.1.5.1, 1.1.8, 2.3 ja 3.4 jaksossa tarkoitettua tukea ei voida myöntää nautayksikköä kohti. Muuntokertoimet eri eläinryhmien muuntamiseksi nautayksiköiksi vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 1305/2013 täytäntöönpanosäädöksen liitteessä II.

(93) ►M2 Jäsenvaltiot voivat vahvistaa tuen määrän näiden suuntaviivojen II osan 1.1.5, 1.1.6, 1.1.7, 1.1.8, 2.1.1, 2.1.2, 2.2, 2.3, 3.4 ja 3.5 jaksossa tarkoitettujen toimenpiteiden tai toimintatyyppien osalta lisäkustannusten ja tulonmenetysten vakio-oletusten perusteella. ◄ Jäsenvaltioiden olisi varmistettava laskelmien ja vastaavan tuen osalta seuraavat seikat: a) ne sisältävät ainoastaan osatekijöitä, jotka ovat todennettavissa; b) ne perustuvat asianmukaisella asiantuntemuksella vahvistettuihin lukuihin; c) lähde, josta käytetyt luvut ovat peräisin, ilmoitetaan selkeästi; d) ne on eritelty tapauksen mukaan paikallisten tai alueellisten olosuhteiden ja tosiasiallisen maankäytön ottamiseksi huomioon; ja e) ne eivät sisällä investointikustannuksiin liittyviä osatekijöitä.

(94) Tuen sisämarkkinoille soveltuvuutta arvioidessaan komissio ottaa huomioon vakuutuksen, jonka tuensaaja on mahdollisesti ottanut tai olisi voinut ottaa. Kun kyseessä on luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevien epäsuotuisien sääolojen aiheuttamien menetysten korvaamiseen tarkoitettu tuki, tukea olisi kilpailun vääristymisen riskin välttämiseksi myönnettävä enimmäisintensiteetin tasolla vain sellaiselle yritykselle, joka ei voi ottaa vakuutusta tällaisten vahinkojen varalta. Riskinhallinnan parantamiseksi tuensaajia olisi tästä syystä kannustettava ottamaan vakuutus mahdollisuuksien mukaan.

Lisäedellytykset, joita sovelletaan erikseen ilmoitettavaan investointitukeen sekä ilmoitetuissa järjestelmissä myönnettyyn suurten yritysten investointitukeen

(95) Erikseen ilmoitettavan investointituen katsotaan yleensä rajoittuvan vähimmäismäärään, jos tuen määrä vastaa investoinnin toteuttamisesta kyseisellä alueella aiheutuvia ylimääräisiä nettokustannuksia verrattuna vaihtoehtoiseen skenaarioon, jossa tukea ei myönnettäisi. Samoin kun on kyse ilmoitettujen tukijärjestelmien puitteissa suurille yrityksille myönnetystä investointituesta, jäsenvaltioiden on ylimääräisiä nettokustannuksia koskevaa lähestymistapaa soveltamalla huolehdittava siitä, että tuen määrä rajoittuu välttämättömään vähimmäismäärään.

(96) Tuen määrän ei tulisi ylittää vähimmäismäärää, joka tarvitaan hankkeen saattamiseksi riittävän kannattavaksi: sen ei esimerkiksi pitäisi johtaa hankkeen sisäisen tuottoprosentin kasvamiseen niin, että sisäinen tuottoprosentti ylittää ne tavanomaiset tuottoprosentit, joita kyseinen yritys soveltaa muissa samankaltaisissa investointihankkeissa, tai jos näitä tavanomaisia tuottoprosentteja ei ole käytettävissä, niin, että sisäinen tuottoprosentti ylittää yrityksen pääomakustannukset kokonaisuutena tarkasteltuna tai kyseisen alan yleiset tuottoprosentit.

(97) Jäsenvaltion on varmistettava ilmoitetuissa järjestelmissä suurille yrityksille myönnettävän investointituen osalta, että tuen määrä vastaa investoinnin toteuttamisesta kyseisellä alueella aiheutuvia ylimääräisiä nettokustannuksia verrattuna vaihtoehtoiseen skenaarioon, jossa tukea ei myönnettäisi. Edellä 96 kohdassa selitettyä menetelmää on käytettävä yhdessä ylärajana toimivien tuen enimmäisintensiteettien kanssa.

(98) Erikseen ilmoitettavan investointituen osalta komissio tarkastaa käyttämällä 96 kohdassa esitettyä menetelmää, ylittääkö tuen määrä vähimmäismäärän, joka tarvitaan hankkeen saattamiseksi riittävän kannattavaksi. Kannustavan vaikutuksen arvioinnissa käytettäviä laskelmia voidaan käyttää myös arvioitaessa tuen oikeasuhteisuutta. Jäsenvaltion on osoitettava tuen oikeasuhteisuus esimerkiksi 77 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen perusteella. Tätä vaatimusta ei sovelleta maatalouden alkutuotantoon liittyvään investointitukeen.

Tuen kasautuminen

(99) Tukea voidaan myöntää samanaikaisesti useista järjestelmistä tai se voi kasautua tapauskohtaisen tuen kanssa edellyttäen, että toiminnalle tai hankkeelle myönnettävän valtiontuen kokonaismäärä ei ylitä näissä suuntaviivoissa vahvistettuja tuen enimmäismääriä.

(100) Tuki, jolla on yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia, voi kasautua minkä tahansa muun valtiontuen kanssa, kun kyseiset tuet koskevat yksilöitävissä olevia eri tukikelpoisia kustannuksia. Tuki, jolla on yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia, voi kasautua minkä tahansa muun valtiontuen kanssa, joka liittyy samoihin, osittain tai kokonaan päällekkäisiin tukikelpoisiin kustannuksiin, ainoastaan silloin kun tällainen kasautuminen ei johda kyseisenlaiseen tukeen näiden suuntaviivojen nojalla sovellettavan tuen enimmäisintensiteetin tai tuen enimmäismäärän ylittymiseen.

(101) Näiden suuntaviivojen II osan 1.1.2 ja 3.3 jakson mukainen tuki, jolla ei ole yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia, voi kasautua minkä tahansa muun valtiontukitoimenpiteen kanssa, jolla on yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia. Tuki, jolla ei ole yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia, voi kasautua muun valtiontuen kanssa, jolla ei ole yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia, siihen korkeimpaan kokonaisrahoituksen kynnysarvoon asti, joka on vahvistettu kunkin tapauksen erityisolosuhteet huomioon ottaen näissä tai joissakin muissa valtiontuen suuntaviivoissa tai jossakin komission antamassa ryhmäpoikkeusasetuksessa tai päätöksessä.

(102) Maatalousalan valtiontuki ei saisi kasautua asetuksen (EU) N:o 1305/2013 81 artiklan 2 kohdassa ja 82 artiklassa tarkoitettujen maksujen kanssa samojen tukikelpoisten kustannusten osalta, jos tuen kasautuminen johtaisi näissä suuntaviivoissa vahvistettujen tuki-intensiteettien tai tukimäärien ylittymiseen.

(103) Kun unionin toimielinten, virastojen, yhteisyritysten tai muiden elinten keskitetysti hallinnoimaa unionin rahoitusta, joka ei kuulu suoraan tai välillisesti jäsenvaltion määräysvaltaan, myönnetään yhdessä valtiontuen kanssa, ainoastaan valtiontuki on otettava huomioon määritettäessä, onko ilmoituskynnysarvoja ja tuen enimmäisintensiteettejä tai enimmäismääriä noudatettu, edellyttäen että samoihin tukikelpoisiin kustannuksiin myönnetyn julkisen rahoituksen kokonaismäärä ei ylitä sovellettavissa unionin lainsäädännön säännöissä vahvistettua suurinta mahdollista rahoitusasetta / vahvistettuja suurimpia mahdollisia rahoitusasteita.

(104) Näiden suuntaviivojen nojalla hyväksytty tuki ei saisi kasautua samojen tukikelpoisten kustannusten kattamiseen myönnettävän vähämerkityksisen tuen kanssa, jos kasautuminen johtaisi näiden suuntaviivojen mukaisen tuki-intensiteetin tai tuen enimmäismäärän ylittymiseen.

(105) Jäljempänä 143 kohdan e alakohdassa tarkoitettu maatalouden tuotantomahdollisuuksien palauttamiseen tähtäävä investointituki ei saisi kasautua näiden suuntaviivojen 1.2.1.1, 1.2.1.2 ja 1.2.1.3 jaksossa tarkoitetun aineellisten vahinkojen korvaamiseen maksettavan tuen kanssa.

(106) Näiden suuntaviivojen II osan 1.1.5.1, 1.1.6, 1.1.8 ja 3.5 jaksossa tarkoitettujen ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisien maatalouskäytäntöjen ja asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklassa tarkoitettujen vastaavien käytäntöjen kaksinkertainen rahoitus olisi suljettava pois. Näiden suuntaviivojen 724 kohdassa vahvistetun tarkistuslausekkeen on myös tarkoitus varmistaa, että kaksinkertainen rahoitus vältetään.

(107) Näiden suuntaviivojen II osan 1.1.4 jaksossa tarkoitettu maatalousalan tuottajaryhmien ja -organisaatioiden perustamistuki ei saisi kasautua asetuksen (EU) N:o 1305/2013 27 artiklassa säädetyn maatalousalan tuottajaryhmien ja -organisaatioiden perustamiseen tarkoitetun tuen kanssa. Näiden suuntaviivojen 1.1.2 jaksossa tarkoitettu nuorten viljelijöiden aloitustuki ja aloitustuki pientilojen kehittämiseksi ei saisi kasautua asetuksen (EU) N:o 1305/2013 19 artiklan 1 kohdan a alakohdan i ja iii alakohdassa tarkoitetun nuorten viljelijöiden aloitustuen tai pientilojen kehitystuen kanssa, jos kasautuminen johtaisi näissä suuntaviivoissa vahvistettujen tukimäärien ylittymiseen.

3.6 Kilpailuun ja kauppaan kohdistuvien kohtuuttomien kielteisten vaikutusten välttäminen

(108) Jotta tuki soveltuu sisämarkkinoille, tukitoimenpiteen kielteisten vaikutusten, jotka ilmenevät kilpailun vääristymisenä ja vaikutuksena jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, on oltava rajalliset, ja yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamista edistävien myönteisten vaikutusten on oltava suuremmat.

Yleisiä näkökohtia

(109) Tukitoimenpiteen kielteisiä vaikutuksia arvioidessaan komissio keskittyy kilpailun vääristymistä koskevassa analyysissään maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tuen ennakoituun vaikutukseen yritysten väliseen kilpailuun tuotemarkkinoilla, joihin tuki vaikuttaa ( 45 ).

(110) Ensiksi on todettava, että jos tuki on hyvin kohdennettua, oikeasuhteista ja rajoitettu ylimääräisiin nettokustannuksiin, sen kielteiset vaikutukset lieventyvät ja riski, että tuki vääristää kohtuuttomasti kilpailua, on rajallisempi. Toiseksi komissio vahvistaa tuen enimmäisintensiteetit. Nämä muodostavat sisämarkkinoille soveltuvuutta koskevan vähimmäisvaatimuksen, jonka tavoitteena on estää valtiontuen käyttö hankkeissa, joissa tuen määrän ja tukikelpoisten kustannusten välinen suhde katsotaan hyvin suureksi ja erittäin mahdollisesti vääristäväksi. Yleensä voidaan todeta, että mitä suuremmat tuetun hankkeen myönteiset vaikutukset todennäköisesti ovat ja mitä suurempi tuen tarve on, sitä korkeampi on tuki-intensiteetin yläraja.

(111) Vaikka tuki olisi välttämätöntä ja oikeasuhteista, se voi kuitenkin