2002R1774 — FI — 01.01.2007 — 006.002

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1774/2002, annettu 3 päivänä lokakuuta 2002, muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä (EYV L 273, 10.10.2002, p.1)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1774/2002,

annettu 3 päivänä lokakuuta 2002,

muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä







EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ( 1 ), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 2 ), ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä ( 3 ) ja ottavat huomioon sovittelukomitean 12. syyskuuta 2002 hyväksymän yhteisen tekstin, sekä katsovat seuraavaa: (1) Eläinlääkintäsäännöistä eläinjätteen hävittämisessä, käsittelyssä ja markkinoille saattamisessa sekä taudinaiheuttajien ehkäisemisestä eläin- ja kalaperäisissä rehuissa sekä direktiivin 90/425/ETY muuttamisesta 27 päivänä marraskuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/667/ETY ( 4 ) vahvistettiin periaate, jonka mukaan kaikkea eläinjätettä voidaan sen alkuperästä riippumatta asianmukaisen käsittelyn jälkeen käyttää rehuaineiden tuotantoon. (2) Tieteellinen ohjauskomitea on antanut monia lausuntoja mainitun direktiivin antamisen jälkeen. Niiden pääasiallisena johtopäätöksenä on ollut, että terveystarkastuksessa ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi luokitelluista eläimistä johdettuja sivutuotteita ei pitäisi päästää rehuketjuun. (3) Täytäntöönpantavat toimenpiteet olisi esitettyjen tieteellisten lausuntojen pohjalta jaoteltava käytettävien eläimistä saatavien sivutuotteiden luonteesta riippuen. Tiettyjen eläinperäisten ainesten mahdollisia käyttötarkoituksia olisi rajoitettava. Olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat eläimistä saatavien sivutuotteiden käyttöä muuhun tarkoitukseen kuin rehuksi ja niiden hävittämistä. (4) Viime vuosina saadun kokemuksen perusteella on aiheellista selventää direktiivin 90/667/ETY ja yhteisön ympäristölainsäädännön välistä suhdetta. Tämän asetuksen ei pitäisi vaikuttaa voimassa olevan ympäristölainsäädännön soveltamiseen tai haitata ympäristönsuojelua koskevien uusien sääntöjen kehittämistä erityisesti biologisesti hajoavan jätteen osalta. Tältä osin komissio on sitoutunut siihen, että vuoden 2004 loppuun mennessä valmistellaan direktiivi biojätteistä, ruokajäte mukaan lukien, ja sen tarkoituksena on vahvistaa tällaisen jätteen turvallista käyttöä, hyödyntämistä, kierrätystä ja loppukäsittelyä koskevat säännöt sekä valvoa mahdollista pilaantumista. (5) Komission ja Euroopan parlamentin Brysselissä 1 ja 2 päivänä heinäkuuta 1997 järjestämässä lihaluujauhoa käsitelleessä kansainvälisessä tiedekonferenssissa käynnistettiin keskustelu lihaluujauhon tuotannosta ja käytöstä eläinten ruokintaan. Konferenssissa todettiin, että tämän alan tulevat toimintatavat kaipaavat lisäpohdintaa. Komissio viimeisteli vuoden 1997 marraskuussa lihaluujauhoa koskevan kuulemisasiakirjan käynnistääkseen mahdollisimman laajan julkisen keskustelun yhteisön rehulainsäädännön tulevaisuudesta. Kuulemisen jälkeen vaikuttaa siltä, että yleisesti ollaan sitä mieltä, että direktiiviä 90/667/ETY on tarpeen muuttaa sen yhdenmukaistamiseksi uusien tieteellisten tietojen kanssa. (6) BSE:stä ja eläinten rehujen turvallisuudesta 16 päivänä marraskuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa ( 5 ) Euroopan parlamentti puolsi eläinvalkuaisen käytön kieltämistä rehuissa, kunnes tämä asetus tulee voimaan. (7) Tieteellisissä kannanotoissa esitetään, että käytäntö ruokkia eläinlajia saman lajin eläinten ruhoista tai ruhonosista saadulla valkuaisella aiheuttaa taudinleviämisriskin. Varotoimenpiteenä käytäntö olisi näin ollen kiellettävä. Olisi annettava täytäntöönpanosäännöt rehuihin tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden välttämättömän erillään pitämisen varmistamiseksi kaikissa käsittelyn, varastoinnin ja kuljetuksen vaiheissa. Yleiseen kieltoon olisi kuitenkin voitava soveltaa poikkeuksia kaloihin ja turkiseläimiin liittyen, mikäli tämä on tieteellisesti perusteltua. (8) Myös eläinperäisiä tuotteita sisältävä ruokajäte voi toimia taudin tartunnanlevittäjänä. Kaikki kansainvälisesti toimivista liikennevälineistä peräisin oleva ruokajäte olisi hävitettävä turvallisesti. Yhteisössä tuotettua ruokajätettä ei pitäisi käyttää muiden tuotantoeläinten kuin turkiseläinten ruokinnassa. (9) Vuoden 1996 lokakuun jälkeen komission elintarvike- ja eläinlääkintävirasto on tehnyt jäsenvaltioissa tarkastuskäyntejä arvioidakseen BSE:n suurimpien riskitekijöiden esiintymistä ja hallintaa sekä BSE:n seurantamenettelyjä. Osa arvioinnista koski kaupallisia renderointijärjestelmiä ja muita eläinjätteen hävittämismenetelmiä. Näiden tarkastusten jälkeen tehtiin yleiset johtopäätökset ja laadittiin joitakin suosituksia, jotka koskivat erityisesti eläinten sivutuotteiden jäljitettävyyttä. (10) Taudinaiheuttajien ja/tai jäämien leviämisriskin välttämiseksi kaikin tavoin eläimistä saatavat sivutuotteet olisi käsiteltävä, varastoitava ja pidettävä erillään hyväksytyssä ja valvotussa, asianomaisen jäsenvaltion nimeämässä laitoksessa tai hävitettävä sopivalla tavalla. Tietyissä olosuhteissa, erityisesti, jos tämä on perusteltua välimatkan, kuljetusajan tai kapasiteettiin liittyvien ongelmien vuoksi, nimetty käsittely-, poltto- tai rinnakkaispolttolaitos voi sijaita toisessa jäsenvaltiossa. (11) Jätteenpoltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2000/76/EY ( 6 ) ei sovelleta polttolaitoksiin, jos käsiteltävä jäte muodostuu yksinomaan eläinruhoista. On tarpeen vahvistaa tällaisia polttolaitoksia koskevat vähimmäisvaatimukset eläinten terveyden ja kansanterveyden suojaamiseksi. Yhteisön vaatimusten vahvistamista odotettaessa jäsenvaltiot voivat antaa kyseisten laitosten osalta ympäristölainsäädäntöä. Vähemmän tiukkoja vaatimuksia olisi sovellettava pienen kapasiteetin polttolaitoksiin kuten tiloilla sijaitseviin polttolaitoksiin ja kuolleiden lemmikkieläinten polttolaitoksiin, jotta otettaisiin huomioon käsitellyn aineksen alhaisemmat riskit ja vältettäisiin eläimistä saatavien sivutuotteiden tarpeetonta kuljettamista. (12) Käsittelylaitosten valvonnasta olisi annettava erityiset säännöt, joissa viitataan erityisesti yksityiskohtaisiin menettelyihin käsittelymenetelmien validoimiseksi ja tuotannon omavalvontaan. (13) Poikkeukset eläimistä saatavien sivutuotteiden käyttöä koskevista säännöistä saattavat olla aiheellisia, jotta helpotetaan muuksi kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinten ruokintaa. Toimivaltaisten viranomaisten olisi valvottava kyseistä käyttöä. (14) Poikkeukset saattavat lisäksi olla aiheellisia eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämiseksi paikalla valvotuissa olosuhteissa. Komission olisi saatava tarvittavat tiedot, jotta se voi valvoa tilannetta ja antaa tarvittaessa täytäntöönpanosääntöjä. (15) Jäsenvaltioissa olisi tehtävä yhteisön tarkastuksia sen varmistamiseksi, että terveysvaatimukset saatetaan voimaan yhdenmukaisesti. Näihin tarkastuksiin olisi kuuluttava myös auditointimenettelyjä. (16) Terveyskysymyksiä koskeva yhteisön lainsäädäntö perustuu luotettaviin tieteellisiin tietoihin. Tätä varten komission päätöksillä 97/404/EY ( 7 ) ja 97/579/EY ( 8 ) perustettuja asianomaisia tiedekomiteoita olisi kuultava tarvittaessa. Erityisesti tarvitaan lisää tieteellisiä lausuntoja eläinperäisten tuotteiden käytöstä eloperäisissä lannoitteissa ja maanparannusaineissa. Yhteisön sääntöjen antamista kyseisten tieteellisten lausuntojen pohjalta odotettaessa jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai antaa tässä asetuksessa tarkoitettuja sääntöjä tiukempia kansallisia sääntöjä edellyttäen, että säännöt ovat johdonmukaisia muun sovellettavan yhteisön lainsäädännön kanssa. (17) Eläimistä saatavien sivutuotteiden käsittelyä, keräämistä, varastointia ja hävittämistä rahoitetaan jäsenvaltioissa hyvin monin eri tavoin. Sen varmistamiseksi, että maataloustuotteiden välisiin kilpailuedellytyksiin ei heijastu vaikutuksia, yhteisön tasolla on tarpeen suorittaa arviointi ja tarvittaessa toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä. (18) Edellä esitetyn perusteella eläimistä saataviin sivutuotteisiin sovellettavien yhteisön sääntöjen perinpohjainen tarkastus on tarpeen. (19) Muuksi kuin ihmisravinnoksi tarkoitetut eläimistä saatavat sivutuotteet (erityisesti käsitelty eläinvalkuainen, renderoidut rasvat, lemmikkieläinten ruoat, vuodat ja nahat sekä villa) sisältyvät perustamissopimuksen liitteessä I olevaan tuoteluetteloon. Näiden tuotteiden markkinoille saattaminen on tärkeä tulonlähde osalle maatalousväestöä. Alan järkiperäisen kehityksen varmistamiseksi ja tuottavuuden lisäämiseksi kyseisille tuotteille olisi vahvistettava yhteisön tasolla eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevat säännöt. Eläintautien merkittävien leviämisriskien vuoksi tiettyjen eläimistä saatavien sivutuotteiden markkinoille saattamiseen olisi sovellettava erityisvaatimuksia erityisesti alueilla, joilla on hyvä terveystilanne. (20) Sen varmistamiseksi, että kolmansista maista tuodut tuotteet vastaavat hygieniavaatimuksiltaan vähintään samoja tai vastaavia vaatimuksia, joita yhteisössä sovelletaan, kolmansia maita ja niiden laitoksia varten olisi otettava käyttöön hyväksyntäjärjestelmä, johon liitetään yhteisön tarkastusmenettely sen varmistamiseksi, että hyväksyntäedellytyksiä noudatetaan. Kolmansista maista voidaan tuoda lemmikkieläinten ruokaa ja lemmikkieläinten ruoan raaka-aineita erilaisin edellytyksin kuin mitä yhteisössä tuotettuun tällaiseen ainekseen sovelletaan. Tämä koskee erityisesti vaadittavia takeita tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa ja direktiivien 81/602/ETY, 88/146/ETY ja 88/299/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/22/EY ( 9 ) mukaisesti kiellettyjen aineiden jäämistä. Sen varmistamiseksi, että tällainen lemmikkieläinten ruoka ja raaka-aineet käytetään ainoastaan tarkoitetulla tavalla, on tarpeen vahvistaa asianmukaiset valvontatoimenpiteet poikkeuksen kattaman aineksen tuontia varten. (21) Eläimistä saatavat sivutuotteet, jotka kulkevat yhteisön kautta tai jotka ovat yhteisön alkuperää mutta tarkoitettuja vientiin, voivat aiheuttaa yhteisössä riskin eläinten terveydelle ja kansanterveydelle. Näin ollen tiettyjä tässä asetuksessa vahvistettuja vaatimuksia olisi sovellettava näihin siirtoihin. (22) Eläinperäisten tuotteiden saateasiakirja on sopivin keino antaa määräpaikan toimivaltaisille viranomaisille vakuutus siitä, että lähetys vastaa tämän asetuksen säännöksiä. Terveystodistus olisi säilytettävä tiettyjen tuontituotteiden määräpaikan ja käyttötarkoituksen varmistamiseksi. (23) Eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset 17 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/118/ETY ( 10 ) pyrkii edellä mainittuihin tavoitteisiin. (24) Neuvosto ja komissio ovat tehneet useita päätöksiä direktiivien 90/667/ETY ja 92/118/ETY täytäntöönpanosta. Lisäksi direktiiviä 92/118/ETY on muutettu huomattavasti ja lisämuutoksia on tarkoitus vielä tehdä. Näin ollen eläimistä saatavien sivutuotteiden alaa säädellään tällä hetkellä useilla yhteisön säädöksillä ja yksinkertaistamiseen on tarvetta. (25) Tällainen yksinkertaistaminen johtaa suurempaan avoimuuteen muuksi kuin ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläinperäisiä tuotteita koskevien erityisten terveyssääntöjen osalta. Erityisen terveyslainsäädännön yksinkertaistaminen ei saa johtaa sääntelyn purkamiseen. Tämän vuoksi on tarpeen pitää voimassa muuksi kuin ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläinperäisiä tuotteita koskevat yksityiskohtaiset terveyssäännöt ja tiukentaa niitä kansanterveyden ja eläinten terveyden suojaamisen varmistamiseksi. (26) Eläinlääkinnällisiä tarkastuksia, komission asiantuntijoiden tarkastukset mukaan lukien, koskevien sääntöjen ja suojatoimenpiteiden, joista säädetään eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/425/ETY ( 11 ), olisi koskettava kyseisiä tuotteita. (27) Yhteisöön tuotavat tuotteet olisi tarkastettava tehokkaasti. Tähän voidaan päästä järjestämällä tarkastukset, joista säädetään kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 18 päivänä joulukuuta 1997 annetussa neuvoston direktiivissä 97/78/EY ( 12 ). (28) Sen vuoksi olisi kumottava direktiivi 90/667/ETY, tiettyjen eläinryhmien ruokintaa varten paikallisesti kaupan pidettävien tietyn tyyppisten eläinjätteiden käsittelyyn Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa sovellettavista eläinlääkintää ja eläinten terveyttä koskevista säännöistä 22 päivänä kesäkuuta 1995 tehty neuvoston päätös 95/348/EY ( 13 ) ja eläinjätteen prosessoimisessa sovellettavista toimenpiteistä tarttuvilta spongiformisilta enkefalopatioilta suojaamiseksi ja komission päätöksen 97/735/EY muuttamisesta 19 päivänä heinäkuuta 1999 tehty neuvoston päätös 1999/534/EY ( 14 ). (29) Tekniikan ja tieteen kehityksen huomioon ottamiseksi olisi varmistettava tiivis ja tehokas yhteistyö komission ja jäsenvaltioiden välillä elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002 ( 15 ) perustetussa pysyvässä komiteassa. (30) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY ( 16 ) mukaisesti, sekä katsovat seuraavaa: OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:







I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Soveltamisala

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevat säännöt:

a) eläimistä saatavien sivutuotteiden keräämiselle, kuljetukselle, varastoinnille, esikäsittelemiselle, käsittelylle, käytölle ja hävittämiselle, jotta estetään näistä tuotteista aiheutuvat riskit eläinten terveydelle tai kansanterveydelle;

b) eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen, liitteissä VII ja VIII tarkoitettujen tuotteiden saattamiselle markkinoille ja tietyissä erityistapauksissa niiden viennille ja kauttakuljetukselle.

2. Tätä asetusta ei sovelleta:

a) raakaan lemmikkieläinten ruokaan, joka tulee vähittäismyymälöistä tai jota säilytetään myyntipisteiden yhteydessä sijaitsevissa tiloissa, jos leikkaus ja varastointi suoritetaan ainoastaan kuluttajille toimittamiseksi suoraan paikalla;

b) nestemäiseen maitoon tai ternimaitoon, joka hävitetään tai käytetään alkuperätilalla;

c) sellaisten luonnonvaraisten eläinten kokoruhoihin tai ruhonosiin, joiden ei epäillä sairastavan ihmisiin tai eläimiin tarttuvaa tautia, lukuun ottamatta kaupallisiin tarkoituksiin maihin vietyä kalaa sekä metsästystrofeiden valmistamiseen käytettäviä luonnonvaraisten eläinten ruhoja ja ruhonosia;

d) raakaan paikalla käytettävään lemmikkieläinten ruokaan, joka on saatu alkuperätilalla ainoastaan viljelijän ja hänen perheensä omaan elintarvikekäyttöön teurastetuista eläimistä kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

e) ruokajätteeseen, ellei se ole: i) peräisin kansainvälisesti toimivasta liikennevälineestä; ii) tarkoitettu eläinten kulutettavaksi; tai iii) tarkoitettu biokaasulaitoksessa käytettäväksi tai kompostoitavaksi;

f) siitostarkoitukseen käytettäviin munasoluihin, alkioihin ja siemennesteeseen; sekä

g) meri- tai ilmateitse tapahtuvaan kauttakulkuun.

3. Tämä asetus ei vaikuta eläinlääkintälainsäädäntöön, jonka tavoitteena on tiettyjen tautien hävittäminen ja torjunta.

2 artikla

Määritelmät

1. Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:

a) eläimistä saatavat sivutuotteet : eläinten kokoruhot tai ruhonosat taikka 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitetut eläinperäiset tuotteet, joita ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi, mukaan lukien munasolut, alkiot ja siemenneste;

b) luokkaan 1 kuuluva aines : 4 artiklassa tarkoitetut eläimistä saatavat sivutuotteet;

c) luokkaan 2 kuuluva aines : 5 artiklassa tarkoitetut eläimistä saatavat sivutuotteet;

d) luokkaan 3 kuuluva aines : 6 artiklassa tarkoitetut eläimistä saatavat sivutuotteet;

e) eläimet : kaikki selkärangalliset tai selkärangattomat eläimet (mukaan lukien kalat, matelijat ja sammakkoeläimet);

f) tuotantoeläimet : kaikki eläimet, joita pidetään, lihotetaan tai jalostetaan ihmisten toimesta ja käytetään elintarvikkeiden (mukaan lukien liha, maito ja munat), villan, turkisten, sulkien ja höyhenten, nahkojen tai muiden eläinperäisten tuotteiden tuottamiseksi;

g) luonnonvaraiset eläimet : eläimet, joita ihminen ei hoida;

h) lemmikkieläimet : kaikki sellaiseen lajiin kuuluvat eläimet, jota ihminen tavallisesti ruokkii ja pitää muussa kuin tuotantotarkoituksessa muttei käytä ravinnoksi;

i) toimivaltainen viranomainen : jäsenvaltion keskusviranomainen, jonka tehtävänä on huolehtia tämän asetuksen vaatimusten noudattamisesta, tai muu viranomainen, jolle mainittu keskusviranomainen on siirtänyt tämän tehtävän erityisesti rehujen valvonnan osalta; tarvittaessa kyseiseksi viranomaiseksi katsotaan myös vastaava kolmannen maan viranomainen;

j) markkinoille saattaminen : mikä tahansa toimenpide, jonka tarkoituksena on myydä yhteisössä kolmannelle osapuolelle tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia eläimistä saatavia sivutuotteita tai niistä johdettuja tuotteita, sekä muu vastikkeellinen tai vastikkeeton toimitus tällaiselle kolmannelle osapuolelle tai niiden varastointi edelleen tällaiselle kolmannelle osapuolelle tapahtuvaa toimittamista varten;

k) kauppa : perustamissopimuksen 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu jäsenvaltioiden välinen tavarakauppa;

l) kauttakuljetus : siirtyminen yhteisön kautta yhdestä kolmannesta maasta toiseen kolmanteen maahan;

m) tuottaja : kuka tahansa henkilö, jonka toiminnan tuloksena saadaan eläinten sivutuotteita;

n) TSE:t : kaikki tarttuvat spongiformiset enkefalopatiat ihmisellä esiintyviä lukuun ottamatta;

o) erikseen määritelty riskiaines : tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 ( 17 ) liitteessä V tarkoitettu aines.

2. Lisäksi sovelletaan liitteessä I olevia erityisiä määritelmiä.

3 artikla

Yleiset velvollisuudet

1. Eläimistä saatavat sivutuotteet ja niistä johdetut tuotteet on kerättävä, kuljetettava, varastoitava, esikäsiteltävä, käsiteltävä, hävitettävä, saatettava markkinoille, vietävä, kauttakuljetettava ja käytettävä tämän asetuksen mukaisesti.

2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säännellä kansallisen lainsäädännön nojalla muiden kuin liitteissä VII ja VIII tarkoitettujen tuotteiden tuontia ja markkinoille saattamista 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti tehtävää päätöstä odotettaessa. Niiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä tämän mahdollisuuden käytöstä.

3. Jäsenvaltioiden on joko erikseen tai yhteistyössä varmistettava asianmukaisten järjestelyjen ja riittävän infrastruktuurin olemassaolo, jotta varmistetaan 1 kohdan vaatimuksen täyttyminen.







II LUKU

ELÄIMISTÄ SAATAVIEN SIVUTUOTTEIDEN LUOKITTELU, KERÄYS, KULJETUS, HÄVITYS, KÄSITTELY, KÄYTTÖ JA VÄLIVARASTOINTI

4 artikla

Luokkaan 1 kuuluva aines

1. Luokkaan 1 kuuluva aines sisältää seuraavat eläimistä saatavat sivutuotteet tai tällaisia sivutuotteita sisältävän aineksen:

a) seuraavien eläimien kaikki ruhonosat, vuodat ja nahat mukaan lukien: i) eläimet, joilla epäillään olevan jokin TSE-tartunta asetuksen (EY) N:o 999/2001 mukaisesti tai joissa TSE on virallisesti todettu; ii) eläimet, jotka on lopetettu TSE:n hävittämistoimenpiteiden osana; iii) muut eläimet kuin tuotantoeläimet ja luonnonvaraiset eläimet, mukaan lukien erityisesti lemmikkieläimet, eläintarhaeläimet ja sirkuseläimet; iv) kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 24 päivänä marraskuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/609/ETY ( 18 ) 2 artiklassa määritellyt koe-eläimet; ja v) luonnonvaraiset eläimet, kun näiden epäillään sairastavan jotakin ihmisiin tai eläimiin tarttuvaa tautia;

i) erikseen määritelty riskiaines; ja ii) kun erikseen määritelty riskiaines ei ole poistettuna hävittämishetkellä, erikseen määriteltyä riskiainesta sisältävien kuolleiden eläinten kokoruhot; b)

c) sellaisista eläimistä, joille on annettu direktiivin 96/22/EY nojalla kiellettyjä aineita, johdetut tuotteet ja eläinperäiset tuotteet, jotka sisältävät elävissä eläimissä ja niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien osalta suoritettavista tarkastustoimenpiteistä ja direktiivien 85/358/ETY ja 86/469/ETY sekä päätösten 89/187/ETY ja 91/664/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/23/EY ( 19 ) liitteessä I olevan B ryhmän 3 kohdassa lueteltujen ympäristösaasteiden ja muiden aineiden jäämiä, jos tällaiset jäämät ylittävät yhteisön lainsäädännössä tai, jos tällaista yhteisön lainsäädäntöä ei ole, kansallisessa lainsäädännössä sallitun tason;

d) kaikki eläinperäinen aines, joka on kerätty käsiteltäessä sellaisista luokan 1 käsittelylaitoksista ja muista tiloista tulevaa jätevettä, joissa erikseen määritelty riskiaines poistetaan, mukaan lukien seulontajätteet, hiekanpoistosta saatava aines, rasva- ja öljyseokset, liete sekä näiden tilojen viemäriputkista poistettu aines, paitsi jos tällainen aines ei sisällä erikseen määriteltyä riskiainesta tai sen osia;

e) ruokajäte, joka on peräisin kansainvälisesti toimivista liikennevälineistä; sekä

f) luokkaan 1 kuuluvan aineksen seokset luokkaan 2 ja/tai luokkaan 3 kuuluvan aineksen kanssa, mukaan lukien kaikki luokan 1 käsittelylaitoksessa käsiteltäväksi tarkoitettu aines.

2. Luokkaan 1 kuuluva aines on viipymättä 7 artiklan mukaisesti kerättävä, kuljetettava ja tunnistemerkittävä ja, ellei 23 ja 24 artiklassa toisin säädetä,

a) hävitettävä suoraan jätteenä polttamalla se 12 artiklan mukaisesti hyväksytyssä polttolaitoksessa;

b) käsiteltävä 13 artiklan mukaisesti hyväksytyssä käsittelylaitoksessa jotakin 1.-5. käsittelymenetelmästä tai toimivaltaisen viranomaisen vaatiessa ensimmäistä käsittelymenetelmää käyttäen, jolloin syntyvä aines on merkittävä pysyvästi ja, mikäli teknisesti mahdollista, hajun avulla liitteessä VI olevan I luvun mukaisesti sekä hävitettävä lopullisesti jätteenä polttamalla tai rinnakkaispolttamalla 12 artiklan nojalla hyväksytyssä poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksessa;

c) edellä 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitettua ainesta lukuun ottamatta käsiteltävä 13 artiklan mukaisesti hyväksytyssä käsittelylaitoksessa ensimmäistä käsittelymenetelmää käyttäen, jolloin syntyvä aines on merkittävä pysyvästi ja, mikäli teknisesti mahdollista, hajun avulla liitteessä VI olevan I luvun mukaisesti sekä hävitettävä lopullisesti jätteenä hautaamalla kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY ( 20 ) nojalla hyväksytylle kaatopaikalle;

d) 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetun ruokajätteen osalta hävitettävä jätteenä hautaamalla direktiivin 1999/31/EY mukaisesti hyväksytylle kaatopaikalle; tai

e) tieteellisen tiedon kehityksen pohjalta hävitettävä muulla tavalla, joka on hyväksytty 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen. Kyseiset tavat voivat joko täydentää a-d alakohdassa säädettyjä tapoja tai korvata ne.

3. Luokkaan 1 kuuluvan aineksen välikäsittely tai -varastointi voidaan suorittaa ainoastaan 10 artiklan mukaisesti hyväksytyissä luokan 1 väliasteen laitoksissa.

4. Luokkaan 1 kuuluvaa ainesta ei saa tuoda maahan eikä viedä maasta muutoin kuin tämän asetuksen tai 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettujen sääntöjen mukaisesti. Erikseen määritellyn riskiaineksen tuonti tai vienti voi kuitenkin tapahtua ainoastaan asetuksen (EY) N:o 999/2001 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

5 artikla

Luokkaan 2 kuuluva aines

1. Luokkaan 2 kuuluva aines sisältää seuraavat eläimistä saatavat sivutuotteet tai tällaisia sivutuotteita sisältävän aineksen:

a) lanta ja ruuansulatuskanavan sisältö;

b) kaikki eläinperäinen aines, joka on kerätty käsiteltäessä muista kuin 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan piiriin kuuluvista teurastamoista tai luokan 2 käsittelylaitoksista tulevia jätevesiä, mukaan lukien seulontajätteet, hiekanpoistosta saatava aines, rasva- ja öljyseokset, liete sekä kyseisten tilojen viemäriputkista poistettu aines;

c) eläinperäiset tuotteet, jotka sisältävät direktiivin 96/23/EY liitteessä I olevan B ryhmän 1 ja 2 kohdassa lueteltujen eläinlääkkeiden ja saasteiden jäämiä, jos tällaiset jäämät ylittävät yhteisön lainsäädännössä sallitun tason;

d) kolmansista maista tuodut muuta kuin luokkaan 1 kuuluvaa ainesta olevat eläinperäiset tuotteet, jotka yhteisön lainsäädännön mukaisissa tarkastuksissa eivät täytä yhteisöön tuonnista annettuja eläinlääkintävaatimuksia, ellei kyseessä ole tuotteen palauttaminen tai ellei niiden tuonti ole sallittua yhteisön lainsäädännössä säädetyin rajoituksin;

e) muut kuin 4 artiklassa tarkoitetut sellaiset eläimet ja sellaisista eläimistä peräisin olevat osat, jotka ovat kuolleet muutoin kuin ihmisravinnoksi teurastamisen vuoksi, mukaan lukien eläinkulkutaudin hävittämiseksi lopetetut eläimet;

f) luokkaan 2 kuuluvan aineksen seokset luokkaan 3 kuuluvan aineksen kanssa, mukaan lukien kaikki luokan 2 käsittelylaitoksessa käsiteltäväksi tarkoitettu aines; ja

g) muut eläimistä saatavat sivutuotteet kuin luokkaan 1 kuuluva aines tai luokkaan 3 kuuluva aines.

2. Luokkaan 2 kuuluva aines on viipymättä 7 artiklan mukaisesti kerättävä, kuljetettava ja tunnistemerkittävä ja, ellei 23 ja 24 artiklassa toisin säädetä,

a) hävitettävä suoraan jätteenä polttamalla se 12 artiklan mukaisesti hyväksytyssä polttolaitoksessa;

b) käsiteltävä 13 artiklan mukaisesti hyväksytyssä käsittelylaitoksessa jotakin 1.-5. käsittelymenetelmästä tai toimivaltaisen viranomaisen vaatiessa ensimmäistä käsittelymenetelmää käyttäen, jolloin syntyvä aines on merkittävä pysyvästi ja, mikäli teknisesti mahdollista, hajun avulla liitteessä VI olevan I luvun mukaisesti, sekä i) hävitettävä jätteenä joko polttamalla tai rinnakkaispolttamalla 12 artiklan mukaisesti hyväksytyssä poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksessa; tai ii) jos kyseessä ovat renderoidut rasvat, käsiteltävä edelleen rasvojen johdannaisiksi käytettäväksi eloperäisissä lannoitteissa tai maanparannusaineissa taikka muihin teknisiin käyttötarkoituksiin, joilla ei tarkoiteta käyttöä kosmeettisissa valmisteissa, lääkevalmisteissa tai lääkinnällisissä laitteissa, 14 artiklan mukaisesti hyväksytyssä luokan 2 öljykemian laitoksessa;

c) käsiteltävä 13 artiklan mukaisesti hyväksytyssä käsittelylaitoksessa ensimmäistä käsittelymenetelmää käyttäen, jolloin syntyvä aines on merkittävä pysyvästi ja, mikäli teknisesti mahdollista, hajun avulla liitteessä VI olevan I luvun mukaisesti, sekä i) jos kyseessä on syntynyt valkuaispitoinen aines, käytettävä eloperäisenä lannoitteena tai maanparannusaineena 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen mahdollisesti annettujen asiaa koskevien vaatimusten mukaisesti; ii) muunnettava 15 artiklan mukaisesti hyväksytyssä biokaasu- tai kompostointilaitoksessa; tai iii) hävitettävä jätteenä hautaamalla direktiivin 1999/31/EY nojalla hyväksytylle kaatopaikalle;

d) jos kyseessä on kalaperäinen aines, muunnettava säilörehuksi tai kompostoitava 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettujen sääntöjen mukaisesti;

e) jos kyseessä on lanta, ruoansulatuskanavasta erotettu ruoansulatuskanavan sisältö, maito tai ternimaito, joihin toimivaltainen viranomainen ei katso sisältyvän minkään vakavan tartuntataudin leviämisriskiä: i) käytettävä käsittelemättömänä raaka-aineena 15 artiklan mukaisesti hyväksytyssä biokaasu- tai kompostointilaitoksessa taikka käsiteltävä tätä tarkoitusta varten 18 artiklan mukaisesti hyväksytyssä teknisessä laitoksessa; ii) levitettävä maahan tämän asetuksen mukaisesti; tai iii) muunnettava biokaasulaitoksessa tai kompostoitava 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettujen sääntöjen mukaisesti;

f) jos kyseessä ovat sellaisten luonnonvaraisten eläinten kokoruhot tai ruhonosat, joiden ei epäillä sairastavan ihmisiin tai eläimiin tarttuvaa tautia, käytettävä metsästystrofeiden valmistamiseen 18 artiklan mukaisesti tähän tarkoitukseen hyväksytyssä teknisessä laitoksessa; tai

g) hävitettävä muulla tavalla tai käytettävä muuten 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettujen sääntöjen mukaisesti asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen. Kyseiset tavat tai keinot voivat joko täydentää a-f alakohdassa säädettyjä tapoja tai keinoja tai korvata ne.

3. Luokkaan 2 kuuluvan aineksen, joka on muuta kuin lantaa, välikäsittely tai -varastointi voidaan suorittaa ainoastaan 10 artiklan mukaisesti hyväksytyissä luokan 2 väliasteen laitoksissa.

4. Luokkaan 2 kuuluvaa ainesta ei saa saattaa markkinoille tai viedä maasta muutoin kuin tämän asetuksen tai 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettujen sääntöjen mukaisesti.

6 artikla

Luokkaan 3 kuuluva aines

1. Luokkaan 3 kuuluva aines sisältää seuraavat eläimistä saatavat sivutuotteet tai tällaisia sivutuotteita sisältävän aineksen:

a) teuraseläinten osat, jotka on todettu ihmisravinnoksi kelpaaviksi yhteisön lainsäädännön mukaisesti, mutta joita ei ole kaupallisista syistä tarkoitettu ihmisravinnoksi;

b) teuraseläinten osat, jotka on todettu ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi, mutta joissa ei ole merkkejä ihmiseen tai eläimiin tarttuvista taudeista ja jotka on johdettu ihmisravinnoksi kelpaavista ruhoista yhteisön lainsäädännön mukaisesti;

c) vuodat, nahat, sorkat, kaviot, sarvet, sianharjakset, höyhenet ja sulat, jotka ovat peräisin teurastamoissa teurastetuista eläimistä, joille on tehty ante mortem -tarkastus ja jotka on tarkastuksessa todettu ihmisravinnoksi teurastuskelpoisiksi yhteisön lainsäädännön mukaisesti;

d) veri, joka on saatu sellaisista muista eläimistä kuin märehtijöistä, jotka on teurastettu teurastamossa, joille on tehty ante mortem -tarkastus ja jotka on tarkastuksessa todettu ihmisravinnoksi teurastuskelpoiseksi yhteisön lainsäädännön mukaisesti;

e) eläimistä saatavat sivutuotteet, jotka on johdettu ihmisravinnoksi tarkoitettujen tuotteiden tuotannosta, mukaan luettuina luut, joista on poistettu rasva, ja rasvan sulatuksessa syntyvä proteiinijäännös;

f) entiset eläinperäiset elintarvikkeet tai eläinperäisiä tuotteita sisältävät entiset elintarvikkeet, muut kuin ruokajäte, joita ei ole enää tarkoitettu ihmisravinnoksi kaupallisista syistä tai sellaisten valmistuksessa tai pakkauksessa esiintyneiden ongelmien tai muiden vikojen vuoksi, jotka eivät aiheuta riskiä ihmisille tai eläimille;

g) sellaisista eläimistä peräisin oleva raakamaito, joissa ei ole kliinisiä merkkejä kyseisen tuotteen välityksellä ihmisiin tai eläimiin tarttuvista taudeista;

h) avomereltä kalajauhon valmistusta varten pyydetyt kalat tai muut meren eläimet, lukuun ottamatta merinisäkkäitä;

i) tuoreet kalasta saatavat sivutuotteet, joita saadaan kalatuotteita ihmisravinnoksi valmistavilta laitoksilta;

j) kuoret, hautomoiden sivutuotteet ja säröillä olevien munien sivutuotteet, jotka ovat peräisin eläimistä, joissa ei ole ilmennyt kliinisiä merkkejä jostakin kyseisen tuotteen välityksellä ihmisiin tai eläimiin tarttuvasta taudista;

k) veri, vuodat, nahat, sorkat, kaviot, höyhenet, sulat, villa, sarvet, karva ja turkikset, jotka ovat peräisin eläimistä, joissa ei ole ilmennyt kliinisiä merkkejä jostakin kyseisen tuotteen välityksellä ihmisiin tai eläimiin tarttuvasta taudista; sekä

l) muu kuin 4 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettu ruokajäte.

2. Luokkaan 3 kuuluva aines on viipymättä 7 artiklan mukaisesti kerättävä, kuljetettava ja tunnistemerkittävä ja, ellei 23 ja 24 artiklassa toisin säädetä,

a) hävitettävä suoraan jätteenä polttamalla se 12 artiklan mukaisesti hyväksytyssä polttolaitoksessa;

b) käsiteltävä 13 artiklan mukaisesti hyväksytyssä käsittelylaitoksessa jotakin 1.-5. käsittelymenetelmästä käyttäen, jolloin syntyvä aines on merkittävä pysyvästi ja, mikäli teknisesti mahdollista, hajun avulla liitteessä VI olevan I luvun mukaisesti sekä hävitettävä jätteenä joko polttamalla tai rinnakkaispolttamalla 12 artiklan mukaisesti hyväksytyssä poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksessa tai toimitettava direktiivin 1999/31/EY nojalla hyväksytylle kaatopaikalle;

c) käsiteltävä 17 artiklan mukaisesti hyväksytyssä käsittelylaitoksessa;

d) muunnettava 18 artiklan mukaisesti hyväksytyssä teknisessä laitoksessa;

e) käytettävä raaka-aineena 18 artiklan mukaisesti hyväksytyssä lemmikkieläinten ruokia valmistavassa laitoksessa;

f) muunnettava 15 artiklan mukaisesti hyväksytyssä biokaasu- tai kompostointilaitoksessa;

g) jos kyseessä on 1 kohdan l alakohdassa tarkoitettu ruokajäte, muunnettava biokaasulaitoksessa tai kompostoitava 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettujen sääntöjen mukaisesti, tai näiden sääntöjen antamista odotettaessa kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

h) jos kyseessä on kalaperäinen aines, muunnettava säiliörehuksi tai kompostoitava 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettujen sääntöjen mukaisesti; tai

i) hävitettävä muulla tavalla tai käytettävä muuten 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettujen sääntöjen mukaisesti asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen. Kyseiset tavat tai keinot voivat joko täydentää a-h alakohdassa säädettyjä tapoja tai keinoja tai korvata ne.

3. Luokkaan 3 kuuluvan aineksen välikäsittely tai -varastointi voidaan suorittaa ainoastaan 10 artiklan mukaisesti hyväksytyissä luokan 3 väliasteen laitoksissa.

7 artikla

Keräys, kuljetus ja varastointi

1. Eläimistä saatavat sivutuotteet ja käsitellyt tuotteet, lukuun ottamatta luokkaan 3 kuuluvaa ruokajätettä, on kerättävä, kuljetettava ja tunnistemerkittävä liitteen II mukaisesti.

2. Kuljetuksen aikana eläimistä saatavien sivutuotteiden ja käsiteltyjen tuotteiden mukana on oltava kaupallinen asiakirja tai, jos tässä asetuksessa sitä vaaditaan, terveystodistus. Kaupallisten asiakirjojen ja terveystodistusten on täytettävä liitteessä II olevat vaatimukset ja ne on säilytettävä mainitussa liitteessä tarkoitetun ajan. Niihin on sisällytettävä erityisesti määrälliset tiedot sekä aineksen kuvaus ja sen merkinnät.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava asianmukaisten järjestelyjen olemassaolo, jotta luokkaan 1 ja luokkaan 2 kuuluvan aineksen keräämisen ja kuljetuksen voidaan taata tapahtuvan liitteen II mukaisesti.

4. Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY ( 21 ) 4 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että luokkaan 3 kuuluvan ruokajätteen keräys, kuljetus ja loppukäsittely tapahtuu ihmisen terveyttä vaarantamatta ja ympäristöä vahingoittamatta.

5. Käsiteltyjen tuotteiden varastointi voidaan suorittaa ainoastaan 11 artiklan mukaisesti hyväksytyissä varastointilaitoksissa.

6. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää jättää soveltamatta tämän artiklan säännöksiä kahden samalla tilalla sijaitsevan paikan tai samassa jäsenvaltiossa sijaitsevien tilojen ja käyttäjien välillä tapahtuvaan lannan kuljetukseen.

8 artikla

Eläimistä saatavien sivutuotteiden ja käsiteltyjen tuotteiden lähettäminen muihin jäsenvaltioihin

1. Eläimistä saatavia sivutuotteita ja käsiteltyjä tuotteita saa lähettää muihin jäsenvaltioihin ainoastaan 2-6 kohdassa vahvistetuin edellytyksin.

2. Määräjäsenvaltion on täytynyt antaa lupa luokkaan 1 kuuluvan aineksen, luokkaan 2 kuuluvan aineksen, luokkaan 1 tai luokkaan 2 kuuluvasta aineksesta johdettujen käsiteltyjen tuotteiden ja käsitellyn eläinvalkuaisen vastaanottoon. Jäsenvaltiot voivat asettaa luvan edellytykseksi ensimmäisen käsittelymenetelmän käytön ennen lähettämistä.

3. Eläimistä saatavien sivutuotteiden ja 2 kohdassa tarkoitettujen käsiteltyjen tuotteiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:

a) niiden mukana on kaupallinen asiakirja tai tässä asetuksessa näin vaadittaessa terveystodistus; ja

b) ne toimitetaan suoraan tämän asetuksen mukaisesti hyväksyttyyn määräpaikkalaitokseen.

4. Kun jäsenvaltio lähettää luokkaan 1 kuuluvaa ainesta, luokkaan 2 kuuluvaa ainesta, luokkaan 1 tai luokkaan 2 kuuluvasta aineksesta johdettuja käsiteltyjä tuotteita ja käsiteltyä eläinvalkuaista toiseen jäsenvaltioon, alkuperäpaikan toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava määräpaikan toimivaltaiselle viranomaiselle Animo-järjestelmällä tai keskinäisellä sopimuksella sovitulla muulla menetelmällä kunkin lähetyksen määräpaikka. Viestissä on oltava liitteessä II olevan I luvun 2 kohdassa mainitut tiedot.

5. Saatuaan lähetyksestä tiedon 4 kohdan mukaisesti määräpaikan toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava Animo-järjestelmällä tai keskinäisellä sopimuksella sovitulla muulla menetelmällä alkuperäpaikan toimivaltaiselle viranomaiselle kunkin lähetyksen saapumisesta.

6. Määräjäsenvaltioiden on varmistettava säännöllisin tarkastuksin, että niiden alueella olevat nimetyt laitokset käyttävät lähetykset ainoastaan sallittuihin tarkoituksiin ja pitävät täydellistä kirjanpitoa, joka osoittaa tämän asetuksen noudattamisen.

9 artikla

Kirjanpito

1. Eläimistä saatavia sivutuotteita lähettävien, kuljettavien tai vastaanottavien henkilöiden on pidettävä lähetyksistä kirjaa. Kirjanpidossa on oltava liitteessä II olevat tiedot ja se on säilytettävä mainitussa liitteessä tarkoitetun ajan.

2. Tätä artiklaa ei kuitenkaan sovelleta kahden samalla tilalla sijaitsevan paikan tai samassa jäsenvaltiossa sijaitsevien tilojen ja käyttäjien välillä paikallisesti tapahtuvaan lannan kuljetukseen.







III LUKU

VÄLIASTEEN LAITOSTEN, VARASTOINTILAITOSTEN, POLTTO- JA RINNAKKAISPOLTTOLAITOSTEN, LUOKAN 1 JA 2 KÄSITTELYLAITOSTEN, LUOKAN 2 JA 3 ÖLJYKEMIAN LAITOSTEN, BIOKAASU- JA KOMPOSTOINTILAITOSTEN HYVÄKSYMINEN

10 artikla

Väliasteen laitosten hyväksyminen

1. Luokan 1, 2 ja 3 väliasteen laitoksilla on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä.

2. Saadakseen hyväksynnän luokan 1 tai luokan 2 väliasteen laitoksen on

a) täytettävä liitteessä III olevan I luvun vaatimukset;

b) esikäsiteltävä ja varastoitava luokkaan 1 tai luokkaan 2 kuuluva aines liitteessä III olevan II luvun B osan mukaisesti;

c) toteutettava 25 artiklassa säädettyä laitoksen omavalvontaa; ja

d) oltava toimivaltaisen viranomaisen tarkastama 26 artiklan mukaisesti.

3. Saadakseen hyväksynnän luokan 3 väliasteen laitoksen on

a) täytettävä liitteessä III olevan I luvun vaatimukset;

b) esikäsiteltävä ja varastoitava luokkaan 3 kuuluva aines liitteessä III olevan II luvun A osan mukaisesti;

c) toteutettava 25 artiklassa säädettyä laitoksen omavalvontaa; ja

d) oltava toimivaltaisen viranomaisen tarkastama 26 artiklan mukaisesti.

11 artikla

Varastointilaitosten hyväksyminen

1. Varastointilaitoksilla on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä.

2. Saadakseen hyväksynnän varastointilaitoksen on

a) täytettävä liitteessä III olevan III luvun vaatimukset; ja

b) oltava toimivaltaisen viranomaisen tarkastama 26 artiklan mukaisesti.

12 artikla

Poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten hyväksyminen

1. Käsiteltyjen tuotteiden polttamisen ja rinnakkaispolttamisen on tapahduttava direktiivin 2000/76/EY säännösten mukaisesti. Eläimistä saatavien sivutuotteiden polttamisen ja rinnakkaispolttamisen on tapahduttava joko direktiivin 2000/76/EY tai, kun kyseistä direktiiviä ei sovelleta, tämän asetuksen säännösten mukaisesti. Poltto- ja rinnakkaispolttolaitokset on hyväksyttävä mainitun direktiivin nojalla tai 2 tai 3 kohdan mukaisesti.

2. Saadakseen toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnän eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämistä varten suuren kapasiteetin polttolaitoksen tai rinnakkaispolttolaitoksen, johon ei sovelleta direktiiviä 2000/76/EY, on täytettävä:

a) liitteessä IV olevan I luvun yleiset vaatimukset;

b) liitteessä IV olevan II luvun toimintaa koskevat vaatimukset;

c) liitteessä IV olevan III luvun jätevesipäästöjä koskevat vaatimukset;

d) liitteessä IV olevan IV luvun polttojätteitä koskevat vaatimukset;

e) liitteessä IV olevan V luvun lämpötilanmittausta koskevat vaatimukset; ja

f) liitteessä IV olevan VI luvun poikkeuksellisia olosuhteita koskevat vaatimukset.

3. Saadakseen toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnän eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämistä varten pienen kapasiteetin polttolaitoksen tai rinnakkaispolttolaitoksen, johon ei sovelleta direktiiviä 2000/76/EY, on:

▼M1

a) oltava käytössä ainoastaan kuolleiden lemmikkieläinten ja sellaisten 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, 5 artiklan 1 kohdassa ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämiseen, joihin ei sovelleta direktiiviä 2000/76/EY;

▼B

b) silloin, kun se sijaitsee tilan yhteydessä, oltava käytössä ainoastaan kyseiseltä yksittäiseltä tilalta peräisin olevan aineksen hävittämiseen;

c) täytettävä liitteessä IV olevan I luvun yleiset vaatimukset;

d) täytettävä liitteessä IV olevan II luvun toimintaa koskevat sovellettavat vaatimukset;

e) täytettävä liitteessä IV olevan IV luvun polttojätteitä koskevat vaatimukset;

f) täytettävä liitteessä IV olevan V luvun lämpötilanmittausta koskevat sovellettavat vaatimukset; ja

g) täytettävä liitteessä IV olevan VI luvun poikkeuksellisia olosuhteita koskevat vaatimukset; ja

▼M1

h) täytettävä liitteessä IV olevan VII luvun vaatimukset, jos laitosta käytetään 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämiseen.

▼B

4. Hyväksyntä on peruttava viipymättä, kun hyväksymisen perusteena olevat vaatimukset eivät enää täyty.

5. Edellä 2 ja 3 kohdan vaatimuksia voidaan muuttaa tieteellisen kehityksen perusteella 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen.

13 artikla

Luokan 1 ja luokan 2 käsittelylaitosten hyväksyminen

1. Luokan 1 ja luokan 2 käsittelylaitoksilla on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä.

2. Saadakseen hyväksynnän luokan 1 ja luokan 2 käsittelylaitoksen on

a) täytettävä liitteessä V olevan I luvun vaatimukset;

b) esikäsiteltävä, käsiteltävä ja varastoitava luokkaan 1 tai luokkaan 2 kuuluva aines liitteessä V olevan II luvun ja liitteessä VI olevan I luvun mukaisesti;

c) oltava toimivaltaisten viranomaisten varmentama liitteessä V olevan V luvun mukaisesti;

d) toteutettava 25 artiklassa säädettyä laitoksen omavalvontaa;

e) oltava toimivaltaisen viranomaisen tarkastama 26 artiklan mukaisesti; ja

f) varmistettava, että käsitellyt tuotteet täyttävät liitteessä VI olevan I luvun vaatimukset.

3. Hyväksyntä on peruttava viipymättä, kun hyväksymisen perusteena olevat vaatimukset eivät enää täyty.

14 artikla

Luokan 2 ja luokan 3 öljykemian laitosten hyväksyminen

1. Öljykemian laitoksilla on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä.

2. Saadakseen hyväksynnän luokan 2 öljykemian laitoksen on

a) käsiteltävä luokkaan 2 kuuluvasta aineksesta johdetut renderoidut rasvat liitteessä VI olevassa III luvussa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti;

b) laadittava ja toteutettava käytetyn prosessin kriittisten valvontapisteiden seuranta- ja tarkastusmenetelmiä;

c) pidettävä toimivaltaista viranomaista varten kirjaa b alakohdan pohjalta saaduista tiedoista;

d) oltava toimivaltaisen viranomaisen tarkastama 26 artiklan mukaisesti.

3. Saadakseen hyväksynnän luokan 3 öljykemian laitos voi käsitellä ainoastaan luokkaan 3 kuuluvasta aineksesta johdettuja renderoituja rasvoja ja sen on täytettävä 2 kohdassa tarkoitetut asiaa koskevat vaatimukset.

4. Hyväksyntä on peruttava viipymättä, kun hyväksymisen perusteena olevat vaatimukset eivät enää täyty.

15 artikla

Biokaasu- ja kompostointilaitosten hyväksyminen

1. Biokaasu- ja kompostointilaitoksilla on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä.

2. Saadakseen hyväksynnän biokaasu- ja kompostointilaitoksen on

a) täytettävä liitteessä VI olevan II luvun A osan vaatimukset;

b) esikäsiteltävä ja muunnettava eläimistä saatavat sivutuotteet liitteessä VI olevan II luvun B ja C osien mukaisesti;

c) oltava toimivaltaisen viranomaisen tarkastama 26 artiklan mukaisesti;

d) laadittava ja toteutettava kriittisten valvontapisteiden seuranta- ja tarkastusmenetelmiä; sekä

e) varmistettava, että mädätysjätteet ja tarvittaessa komposti täyttävät liitteessä VI olevan II luvun D osassa vahvistetut mikrobiologiset vaatimukset.

3. Hyväksyntä on peruttava viipymättä, kun hyväksymisen perusteena olevat vaatimukset eivät enää täyty.







IV LUKU

KÄSITELLYN ELÄINVALKUAISEN JA MUIDEN KÄSITELTYJEN TUOTTEIDEN, JOITA VOIDAAN KÄYTTÄÄ REHUAINEENA, LEMMIKKIELÄINTEN RUOAKSI, PURULUINA JA TEKNISINÄ TUOTTEINA, MARKKINOILLE SAATTAMINEN JA KÄYTTÖ SEKÄ ASIANOMAISTEN LAITOSTEN HYVÄKSYMINEN

16 artikla

Eläinten terveyttä koskevat yleiset säännökset

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että eläimistä saatavia sivutuotteita ja liitteissä VII ja VIII tarkoitettuja niistä johdettuja tuotteita ei lähetetä sellaisella vyöhykkeellä sijaitsevilta tiloilta, joihin kohdistuu rajoitus siellä esiintyvän sellaisen taudin vuoksi, jolle eläinlaji, josta tuote on johdettu, on altis, tai sellaisesta laitoksesta tai sellaiselta vyöhykkeeltä, josta siirrot tai jonka kanssa käytävä kauppa aiheuttaisivat riskin eläinten terveystilanteelle jäsenvaltioissa tai osassa niiden alueita, ellei ole kyse tämän asetuksen mukaisesti käsiteltävistä tuotteista.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilla toimenpiteillä on varmistettava, että tuotteet saadaan eläimistä,

a) jotka tulevat tilalta, alueelta tai alueen osasta, tai kun kyseessä ovat vesiviljelytuotteet, viljelylaitoksesta, vyöhykkeeltä tai vyöhykkeen osasta, johon ei kohdistu näihin eläimiin ja tuotteisiin sovellettavia eläinten terveydentilan vuoksi asetettavia rajoituksia ja erityisesti yhteisön lainsäädännön mukaisia taudintorjuntatoimenpiteitä tai yhteisön yleisistä toimenpiteistä tiettyjen eläintautien torjumiseksi sekä swine vesicular -tautiin liittyvistä erityistoimenpiteistä 17 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/119/ETY ( 22 ) lueteltujen vakavien tartuntatautien vuoksi asetettavia rajoituksia;

b) joita ei ole teurastettu laitoksessa, jossa teurastushetkellä oli eläimiä, joilla oli tai joilla epäiltiin olevan jokin sellainen tauti, jota koskevat a alakohdassa tarkoitetut säännöt.

3. Jos 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja taudintorjuntatoimenpiteitä on noudatettu, on sallittua saattaa markkinoille sellaisia eläimistä saatavia sivutuotteita ja liitteissä VII ja VIII tarkoitettuja, niistä johdettuja tuotteita, jotka tulevat alueelta tai alueen osasta, johon kohdistuu eläinten terveydentilan vuoksi asetettavia rajoituksia, mutta jotka eivät ole saastuneita tai joiden ei epäillä olevan saastuneita, edellyttäen, että tapauskohtaisesti

a) tuotteet on saatu, esikäsitelty, kuljetettu ja varastoitu erillään tai eri aikana kuin tuotteet, jotka täyttävät kaikki eläinten terveyttä koskevat vaatimukset;

b) tuotteille on tehty riittävä käsittely eläinten terveyttä koskevan kyseisen ongelman poistamiseksi tämän asetuksen mukaisesti sen jäsenvaltion, jossa eläinten terveysongelma esiintyi, tähän tarkoitukseen hyväksymässä laitoksessa;

c) tuotteet on asianmukaisesti tunnistemerkitty;

d) tuotteet ovat liitteissä VII ja VIII vahvistettujen vaatimusten tai 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettavien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisia.

Ensimmäisestä alakohdasta poikkeavia edellytyksiä voidaan vahvistaa erityisissä tilanteissa 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tehtävillä päätöksillä. Niissä on otettava huomioon kaikki toimenpiteet, jotka koskevat eläimiä tai niille tehtäviä kokeita, sekä taudin erityispiirteet kyseisellä lajilla ja yksilöitävä kaikki tarvittavat toimenpiteet eläinten terveyden suojaamiseksi yhteisössä.

17 artikla

Luokan 3 käsittelylaitosten hyväksyminen

1. Luokan 3 käsittelylaitoksilla on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä.

2. Saadakseen hyväksynnän luokan 3 käsittelylaitoksen on

a) täytettävä liitteessä V olevan I luvun ja liitteessä VII olevan I luvun vaatimukset;

b) esikäsiteltävä, käsiteltävä ja varastoitava ainoastaan luokkaan 3 kuuluvaa ainesta liitteessä V olevan II luvun ja liitteen VII mukaisesti;

c) oltava toimivaltaisen viranomaisen varmentama liitteessä V olevan V luvun mukaisesti;

d) toteutettava 25 artiklassa säädettyä laitoksen omavalvontaa;

e) oltava toimivaltaisen viranomaisen tarkastama 26 artiklan mukaisesti; ja

f) varmistettava, että käsitellyt tuotteet täyttävät liitteessä VII olevan I luvun vaatimukset.

3. Hyväksyntä on peruttava viipymättä, kun hyväksymisen perusteena olevat vaatimukset eivät enää täyty.

18 artikla

Lemmikkieläinten ruokia valmistavien laitosten ja teknisten laitosten hyväksyminen

1. Lemmikkieläinten ruokia valmistavilla laitoksilla ja teknisillä laitoksilla on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä.

2. Saadakseen hyväksynnän lemmikkieläinten ruokia valmistavan laitoksen tai teknisen laitoksen on

a) sitouduttava laitoksessa tuotetuille tuotteille liitteessä VIII vahvistettujen erityisten vaatimusten perusteella: i) noudattamaan tässä asetuksessa vahvistettuja erityisiä tuotantovaatimuksia; ii) laatimaan ja toteuttamaan käytetyn prosessin kriittisten valvontapisteiden seuranta- ja tarkastusmenetelmiä; iii) tuotteista riippuen ottamaan näytteitä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymässä laboratoriossa tehtävää määritystä varten tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi; iv) pitämään kirjaa ii ja iii alakohdan pohjalta saaduista tiedoista toimivaltaista viranomaista varten. Tarkastusten ja kokeiden tulokset on säilytettävä vähintään kahden vuoden ajan; v) tiedottamaan toimivaltaiselle viranomaiselle, jos iii alakohdassa tarkoitetun laboratoriotutkimuksen tulos tai jokin muu sen hallussa oleva tieto tuo esiin vakavan eläinten terveyteen liittyvän tai kansanterveydellisen vaaran; ja

b) oltava toimivaltaisen viranomaisen tarkastama 26 artiklan mukaisesti.

3. Hyväksyntä on peruttava viipymättä, kun hyväksymisen perusteena olevat vaatimukset eivät enää täyty.

19 artikla

Käsitellyn eläinvalkuaisen ja muiden käsiteltyjen tuotteiden, joita voidaan käyttää rehuaineena, markkinoille saattaminen ja vienti

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käsitelty eläinvalkuainen ja muut käsitellyt tuotteet, joita voidaan käyttää rehuaineena, saatetaan markkinoille tai viedään maasta ainoastaan, jos ne

a) on valmistettu 17 artiklan mukaisesti hyväksytyssä ja valvotussa luokan 3 käsittelylaitoksessa;

b) on liitteen VII mukaisesti valmistettu yksinomaan luokkaan 3 kuuluvasta aineksesta;

c) on esikäsitelty, käsitelty, varastoitu ja kuljetettu liitteen VII mukaisesti ja sellaisella tavalla, että 22 artiklan noudattaminen varmistetaan; ja

d) täyttävät liitteessä VII vahvistetut erityiset vaatimukset.

20 artikla

Lemmikkieläinten ruokien, puruluiden ja teknisten tuotteiden markkinoille saattaminen ja vienti

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lemmikkieläinten ruokia, puruluita, muita kuin 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja teknisiä tuotteita sekä liitteessä VIII tarkoitettuja eläimistä saatavia sivutuotteita saatetaan markkinoille tai viedään maasta ainoastaan, jos ne:

a) täyttävät joko i) liitteessä VIII vahvistetut erityiset vaatimukset; tai ii) liitteessä VII olevassa asiaa koskevassa luvussa vahvistetut erityiset vaatimukset, kun tuotetta voidaan käyttää sekä teknisenä tuotteena että rehuaineena ja liitteessä VIII ei esitetä erityisiä vaatimuksia; ja

b) tulevat 18 artiklan mukaisesti hyväksytyistä ja valvotuista laitoksista tai liitteessä VIII tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden osalta muista yhteisön eläinlääkintälainsäädännön mukaisesti hyväksytyistä laitoksista.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käsitellyistä tuotteista valmistetut eloperäiset lannoitteet ja maanparannusaineet, jotka ovat muita kuin lannasta ja ruoansulatuskanavan sisällöstä valmistettuja, saatetaan markkinoille tai viedään maasta ainoastaan, jos ne täyttävät 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen mahdollisesti vahvistetut vaatimukset.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että luokkaan 2 kuuluvasta aineksesta valmistettuja rasvojen johdannaisia saatetaan markkinoille tai viedään maasta ainoastaan, jos ne

a) on valmistettu 14 artiklan mukaisesti hyväksytyssä luokan 2 öljykemian laitoksessa renderoiduista rasvoista, jotka ovat syntyneet luokkaan 2 kuuluvan aineksen käsittelystä 13 artiklan mukaisesti hyväksytyssä luokan 2 käsittelylaitoksessa jotakin 1.-5. käsittelymenetelmästä käyttäen;

b) on esikäsitelty, käsitelty, varastoitu ja kuljetettu liitteen VI mukaisesti; ja

c) täyttävät mahdolliset liitteessä VIII vahvistetut erityiset vaatimukset.

21 artikla

Suojatoimenpiteet

Direktiivin 90/425/ETY 10 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen liitteiden VII ja VIII soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin.

22 artikla

Käyttöä koskevat rajoitukset

1. Kielletään eläimistä saatavien sivutuotteiden ja käsiteltyjen tuotteiden seuraavanlainen käyttö:

a) eläinlajin ruokkiminen saman lajin eläinten ruhoista tai ruhonosista johdetulla käsitellyllä eläinvalkuaisella;

b) muiden tuotantoeläinten kuin turkiseläinten ruokinta ruokajätteellä tai ruokajätettä sisältävällä tai siitä johdetulla rehuaineella; ja

c) eloperäisten lannoitteiden ja maanparannusaineiden, jotka ovat muuta kuin lantaa, levittäminen laidunalueelle.

2. Tämän artiklan täytäntöönpanosäännöt, mukaan lukien valvontatoimenpiteitä koskevat säännöt, annetaan 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Poikkeuksia 1 kohdan a alakohdasta voidaan myöntää kaloihin ja turkiseläimiin liittyen samaa menettelyä noudattaen asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen.







V LUKU

POIKKEUKSET

23 artikla

Eläimistä saatavien sivutuotteiden käyttöä koskevia poikkeuksia

1. Jäsenvaltiot voivat sallia toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa:

a) eläimistä saatavien sivutuotteiden käytön diagnostisiin, koulutuksellisiin ja tutkimuksellisiin tarkoituksiin; ja

b) eläimistä saatavien sivutuotteiden käytön eläinten täyttämistarkoituksiin 18 artiklan mukaisesti tätä tarkoitusta varten hyväksytyissä teknisissä laitoksissa.

2.

a) Jäsenvaltiot voivat lisäksi sallia b alakohdassa täsmennettyjen eläimistä saatavien sivutuotteiden käytön c alakohdassa täsmennettyjen eläinten ruokintaan toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa ja liitteessä IX vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

b) Edellä a alakohdassa tarkoitetuiksi eläimistä saataviksi sivutuotteiksi katsotaan: i) luokkaan 2 kuuluva aines edellyttäen, että aines on saatu eläimistä, joita ei ole lopetettu tai jotka eivät ole kuolleet ihmisiin tai eläimiin tarttuvan taudin esiintymisen tai tällaisen taudin epäillyn esiintymisen vuoksi; ja ii) 6 artiklan 1 kohdan a-j alakohdassa ja, jollei 22 artiklasta muuta johdu, 6 artiklan 1 kohdan l alakohdassa tarkoitettu luokkaan 3 kuuluva aines.

c) Edellä a alakohdassa tarkoitetuiksi eläimiksi katsotaan: i) eläintarhaeläimet; ii) sirkuseläimet; iii) muut matelijat ja petolinnut kuin eläintarhaeläimet tai sirkuseläimet; iv) turkiseläimet; v) luonnonvaraiset eläimet, joiden lihaa ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi; vi) hyväksyttyjen kenneleiden koirat tai ajokoirat; ja vii) kalansyötiksi kasvatetut toukat.

d) Lisäksi jäsenvaltiot voivat sallia 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdassa tarkoitetun, luokkaan 1 kuuluvan aineksen käytön toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa uhanalaisten tai suojeltujen haaskalintulajien ruokintaan 33 artiklan 2 kohdan menettelyn mukaisesti annettuja sääntöjä noudattaen ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista kuultuaan.

3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle seuraavat tiedot:

a) 2 kohdassa tarkoitettujen poikkeuksien käyttö; ja

b) käyttöönotetut järjestelyt sen varmistamiseksi, että tällaisia eläimistä saatavia sivutuotteita käytetään vain sallittuihin tarkoituksiin.

4. Kunkin jäsenvaltion on laadittava luettelo alueellaan olevista, 2 kohdan c kohdan iv, vi ja vii alakohdan mukaisesti hyväksytyistä ja rekisteröidyistä käyttäjistä ja keräyskeskuksista. Jokaiselle käyttäjälle ja keräyskeskukselle on annettava virallinen numero tarkastustarkoituksia varten ja asianomaisten tuotteiden alkuperän selvittämiseksi.

Toimivaltaisen viranomaisen on valvottava edellisessä alakohdassa tarkoitettujen käyttäjien ja keräyskeskusten tiloja, joiden kaikkiin osiin sillä on oltava kaikkina aikoina vapaa pääsy 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi.

Jos tällaisessa tarkastuksessa ilmenee, että kyseiset vaatimukset eivät täyty, toimivaltaisen viranomaisen on ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin.

5. Varmistamistoimenpiteitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt voidaan antaa 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

24 artikla

Eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämistä koskevia poikkeuksia

1. Toimivaltainen viranomainen voi tarvittaessa päättää, että

a) kuolleet lemmikkieläimet voidaan hävittää suoraan jätteenä hautaamalla;

b) seuraavat syrjäisiltä alueilta peräisin olevat eläimistä saatavat sivutuotteet voidaan hävittää jätteenä polttamalla tai hautaamalla paikalla: i) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdassa tarkoitettu luokkaan 1 kuuluva aines; ii) luokkaan 2 kuuluva aines; ja iii) luokkaan 3 kuuluva aines; ja

c) Maailman eläintautijärjestön (OIE) luettelossa A mainitun taudin osalta eläimistä saatavat sivutuotteet voidaan hävittää jätteenä polttamalla tai hautaamalla paikalla, mikäli toimivaltainen viranomainen ei hyväksy kuljetusta lähimpään poltto- tai käsittelylaitokseen terveysriskien leviämisvaaran vuoksi tai koska laajalle levinnyt eläinkulkutaudin purkaus johtaa kyseisissä laitoksissa kapasiteetin puutteeseen.

2. Edellä 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetun luokkaan 1 kuuluvan aineksen osalta ei voida myöntää poikkeuksia.

3. Kun on kyseessä 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdassa tarkoitettu luokkaan 1 kuuluva aines, polttaminen tai hautaaminen voidaan suorittaa 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen antaa luvan käytettävään menetelmään ja valvoo sitä ja tulee siihen johtopäätökseen, että näin suljetaan pois kaikki TSE:iden tartuntariskit.

4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle seuraavat tiedot:

a) 1 kohdan b alakohdassa säädettyjen mahdollisuuksien käyttö luokkaan 1 ja luokkaan 2 kuuluvan aineksen osalta; ja

b) alueet, jotka ne luokittelevat syrjäisiksi alueiksi 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi sekä luokittelun perustelut.

5. Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet:

a) varmistaakseen, että eläimistä saatavien sivutuotteiden polttaminen tai hautaaminen ei vaaranna eläinten tai ihmisten terveyttä; ja

b) ehkäistäkseen eläimistä saatavien sivutuotteiden hylkäämisen, valvomattoman sijoittamisen tai muun valvomattoman käsittelyn.

6. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset menettelyt voidaan antaa 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.







VI LUKU

VALVONTA JA TARKASTUKSET

25 artikla

Laitoksen omavalvonta

1. Väliasteen laitosten ja käsittelylaitosten toiminnanharjoittajien ja omistajien tai heidän edustajiensa on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen vaatimusten noudattamiseksi. Niiden on otettava käyttöön, toteutettava ja ylläpidettävä vaarojen analysointia ja kriittisten valvontapisteiden valvontaa varten käyttöön otetun järjestelmän (HACCP) mukaisesti kehitetty pysyvä menettely. Niiden on erityisesti:

a) yksilöitävä laitoksensa kriittiset valvontapisteet ja valvottava niitä;

b) laadittava ja toteutettava tällaisten kriittisten valvontapisteiden seuranta- ja tarkastusmenetelmiä;

c) kun on kyseessä käsittelylaitos, otettava edustavia näytteitä vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi: i) kustakin käsitellystä erästä tässä asetuksessa tuotteille asetettuihin vaatimuksiin nähden; ja ii) yhteisön lainsäädännössä sallittuihin fysikaalis-kemiallisten jäämien enimmäismääriin nähden;

d) tallennettava b ja c alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten ja testien tulokset ja säilytettävä niitä vähintään kaksi vuotta toimivaltaisia viranomaisia varten;

e) otettava käyttöön järjestelmä kunkin lähetetyn erän jäljitettävyyden varmistamiseksi.

2. Jos 1 kohdan c alakohdan mukaisesti otetuista näytteistä tehdyn testin tulos ei ole tämän asetuksen mukainen, käsittelylaitoksen toiminnanharjoittajan on

a) ilmoitettava viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle täydelliset yksityiskohtaiset tiedot näytteen luonteesta sekä erästä, josta näyte on peräisin;

b) selvitettävä syyt siihen, ettei tulos täytä vaatimuksia;

c) käsiteltävä uudelleen tai hävitettävä saastunut erä toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa;

d) varmistettava, ettei saastuneeksi epäiltyä tai saastunutta ainesta siirretä laitoksesta ennen toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa tapahtuvaa uudelleenkäsittelyä eikä ennen kuin uudet viralliset näytteet on otettu tämän asetuksen vaatimusten noudattamiseksi, ellei ainesta ole tarkoitettu hävitettäväksi;

e) lisättävä näytteenottotiheyttä ja tuotannon tarkkailua;

f) tutkittava valmiiseen näytteeseen liittyvä, eläimistä saatavia sivutuotteita koskeva kirjanpito; ja

g) suoritettava laitoksessa asianmukainen dekontaminointi ja puhdistus.

3. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset menettelyt, mukaan lukien tarkastusten tiheyttä ja mikrobiologisten määritysten vertailumenetelmiä koskevat säännöt, voidaan antaa 33 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

26 artikla

Viralliset tarkastukset ja hyväksyttyjen laitosten luettelot

1. Toimivaltaisen viranomaisen on säännöllisin väliajoin suoritettava tarkastuksia ja valvontaa tämän asetuksen mukaisesti hyväksytyissä laitoksissa. Käsittelylaitosten tarkastukset ja valvonta on suoritettava liitteessä V olevan IV luvun mukaisesti.

2. Tarkastusten ja valvonnan tiheys riippuu laitoksen koosta, valmistettujen tuotteiden tyypistä, riskinarvioinnista ja vaarojen analysointia ja kriittisten valvontapisteiden valvontaa koskevan järjestelmän (HACCP) periaatteiden tarjoamista takeista.

3. Jos toimivaltaisen viranomaisen suorittamassa tarkastuksessa ilmenee, että yksi tai useampi tämän asetuksen vaatimuksista ei täyty, toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava asianmukaisia toimia.

4. Kunkin jäsenvaltion on laadittava luettelo alueellaan olevista tämän asetuksen mukaisesti hyväksytyistä laitoksista. Jokaiselle laitokselle on annettava virallinen numero, jolla laitos ja sen toiminnan luonne yksilöidään. Jäsenvaltion on toimitettava jäljennös kyseisestä luettelosta ja sen päivityksistä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

5. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset menettelyt, mukaan lukien tarkastusten tiheyttä ja mikrobiologisten määritysten vertailumenetelmiä koskevat säännöt, voidaan antaa 33 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.







VII LUKU

YHTEISÖN TARKASTUKSET

27 artikla

Yhteisön tarkastukset jäsenvaltioissa

1. Komission asiantuntijat voivat yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tehdä paikalla tarkastuksia, jos se on tarpeen tämän asetuksen soveltamiseksi yhtenäisellä tavalla. Jäsenvaltion, jonka alueella tarkastus suoritetaan, on avustettava asiantuntijoita kaikin tarvittavin tavoin näille kuuluvien tehtävien suorittamisessa. Komissio antaa toimivaltaiselle viranomaiselle tiedot tarkastusten tuloksista.

2. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat säännöt ja erityisesti ne, jotka koskevat kansallisten viranomaisten kanssa tehtävää yhteistyömenettelyä, annetaan 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.







VIII LUKU

TIETTYJEN ELÄIMISTÄ SAATAVIEN SIVUTUOTTEIDEN JA NIISTÄ JOHDETTUJEN TUOTTEIDEN TUONTIIN JA KAUTTAKULJETUKSEEN SOVELLETTAVAT SÄÄNNÖKSET

28 artikla

Yleiset säännökset

Liitteissä VII ja VIII tarkoitettujen tuotteiden maahantuontiin kolmansista maista sovellettavat säännökset eivät saa olla suotuisampia tai vähemmän suotuisia kuin kyseisten tuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen yhteisössä sovellettavat säännökset.

Kuitenkin sellaisista eläimistä, joille on annettu tiettyjä direktiivin 96/22/EY nojalla kiellettyjä aineita, johdettujen lemmikkieläinten ruokien ja kyseisten ruokien raaka-aineiden maahantuonti kolmansista maista sallitaan edellyttäen, että tällainen raaka-aine on lähtemättömästi merkitty, ja 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti vahvistetuin erityisin edellytyksin.

29 artikla

Kiellot ja yhteisön sääntöjen noudattaminen

1. Muu kuin tämän asetuksen mukainen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja käsiteltyjen tuotteiden maahantuonti ja kauttakuljetus kielletään.

2. Liitteissä VII ja VIII tarkoitettuja tuotteita saa tuoda yhteisöön tai kuljettaa yhteisön kautta ainoastaan, jos tuotteet täyttävät 3-6 kohdassa säädetyt vaatimukset.

3. Jollei liitteissä VII ja VIII nimenomaisesti toisin säädetä, niissä tarkoitettujen tuotteiden on oltava lähtöisin kolmannesta maasta tai kolmannen maan osasta, joka kuuluu 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen laadittavaan ja ajan tasalla pidettävään luetteloon.

Tämä luettelo voidaan yhdistää muihin luetteloihin, jotka on laadittu kansanterveydellisiin ja eläinten terveyttä koskeviin tarkoituksiin.

Näitä luetteloita laadittaessa on kiinnitettävä erityistä huomiota

a) kolmannen maan lainsäädäntöön;

b) kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen ja tarkastuslaitosten organisaatioon, näiden laitosten toimivaltaan ja niihin kohdistuvaan valvontaan sekä niiden mahdollisuuksiin valvoa tehokkaasti lainsäädännön soveltamista;

c) tosiasiallisiin terveysvaatimuksiin, joita sovelletaan yhteisöön tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoon, valmistukseen, esikäsittelyyn, varastointiin ja lähettämiseen;

d) takeisiin, jotka kolmas maa voi antaa kyseessä olevien terveysvaatimusten noudattamisen osalta;

e) kolmannesta maasta peräisin olevan tuotteen kaupan pitämisestä saatuun kokemukseen ja tehtyjen tuontitarkastusten tuloksiin;

f) kolmannessa maassa tehtyjen yhteisön tarkastusten tuloksiin;

g) kolmannen maan karjan, muiden kotieläinten ja luonnonvaraisten eläinten terveydelliseen luokitukseen, ottaen huomioon erityisesti eksoottiset eläintaudit ja maan yleiseen terveystilanteeseen liittyvät seikat, jotka voivat aiheuttaa riskin kansanterveydelle tai eläinten terveydelle yhteisössä;

h) kolmannen maan toimittamien, sen alueella esiintyviä tarttuvia eläintauteja koskevien tietojen säännöllisyyteen ja nopeuteen, erityisesti OIE:n eläintautiluetteloissa A ja B lueteltujen tautien osalta tai, vesiviljeltyjen eläinten osalta, OIE:n vesiviljeltyjen eläinten terveyssäännöstössä lueteltujen ilmoitettavien tautien osalta;

i) tarttuvien eläintautien ehkäisyä ja torjuntaa koskeviin kolmannessa maassa voimassa oleviin säännöksiin ja niiden täytäntöönpanoon, mukaan lukien sen muista maista tapahtuvaan tuontiin soveltamat säännöt.

4. Liitteissä VII ja VIII tarkoitettujen tuotteiden, teknisiä tuotteita lukuun ottamatta, on oltava lähtöisin laitoksista, jotka sisältyvät yhteisön luetteloon, joka on laadittu 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten komissiolle toimittaman sellaisen tiedonannon perusteella, jossa laitoksen vakuutetaan täyttävän yhteisön vaatimukset ja olevan kolmannen maan virallisen tarkastuslaitoksen valvonnassa.

Hyväksyttyjä luetteloita muutetaan seuraavasti:

a) komissio ilmoittaa jäsenvaltioille asianomaisen kolmannen maan laitosluetteloihin ehdottamista muutoksista viiden työpäivän kuluessa ehdotettujen muutosten vastaanottamisesta;

b) jäsenvaltioiden on lähetettävä kirjalliset huomautuksensa komissiolle seitsemän työpäivän kuluessa a alakohdassa tarkoitettuihin laitosluetteloihin ehdotettujen muutosten vastaanottamisesta;

c) jos vähintään yksi jäsenvaltio on toimittanut kirjallisen huomautuksen, komissio antaa siitä tiedon jäsenvaltioille viiden työpäivän kuluessa ja sisällyttää asian elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean seuraavan kokouksen esityslistalle, jotta siitä tehtäisiin päätös 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen;

d) jos komissio ei saa jäsenvaltioilta yhtään huomautusta b alakohdassa tarkoitetussa määräajassa, jäsenvaltioiden katsotaan hyväksyneen luettelon muutokset. Komissio ilmoittaa tästä jäsenvaltioille viiden työpäivän kuluessa, ja maahantuonti tällaisista laitoksista sallitaan viiden työpäivän kuluttua siitä, kun jäsenvaltiot ovat vastaanottaneet kyseisen tiedon.

5. Liitteessä VIII tarkoitettujen teknisten tuotteiden on tultava laitoksista, jotka kolmannen maan toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt ja rekisteröinyt.

6. Jollei liitteissä VII ja VIII toisin säädetä, kyseisissä liitteissä tarkoitettujen tavaralähetysten mukana on oltava liitteessä X olevan mallin mukainen terveystodistus, jossa todistetaan, että tuotteet täyttävät kyseisissä liitteissä vahvistetut edellytykset ja että ne tulevat nämä edellytykset täyttävistä laitoksista.

7. Edellä 4 kohdassa säädetyn luettelon kokoamista ja 6 kohdassa tarkoitettujen mallitodistusten hyväksymistä odotettaessa jäsenvaltiot voivat säilyttää direktiivissä 97/78/EY säädetyt tarkastukset ja voimassa olevien kansallisten sääntöjen mukaiset todistukset.

30 artikla

Vastaavuus

1. Jäljempänä 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan tehdä päätös, jolla tunnustetaan, että kolmannen maan, kolmansien maiden ryhmän tai kolmannen maan alueen yhteen taikka useampaan liitteissä VII ja VIII tarkoitettujen tuotteiden luokkaan tuotannossa, valmistuksessa, esikäsittelyssä, varastoinnissa ja kuljetuksessa soveltamat terveystoimenpiteet ovat takeiltaan yhteisössä sovellettavia vastaavat, jos kolmas maa antaa objektiiviset todisteet tältä osin.

Päätöksessä on vahvistettava säännöt, jotka koskevat eläimistä saatavien sivutuotteiden maahantuontia ja/tai kauttakuljetusta kyseiseltä alueelta tai kyseisestä maasta tai maiden ryhmästä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin sääntöihin kuuluvat

a) sen terveystodistuksen luonne ja sisältö, jonka on seurattava tuotteen mukana;

b) yhteisöön suuntautuvaan tuontiin ja/tai yhteisön kautta tapahtuvaan kauttakuljetukseen sovellettavat erityiset terveysvaatimukset; ja

c) tarvittaessa niistä alueista tai laitoksista, joista tuonti ja/tai kauttakuljetus sallitaan, laadittavien luettelojen laatimis- ja muutosmenettelyt.

3. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

31 artikla

Yhteisön suorittamat tarkastukset ja auditoinnit

1. Komission asiantuntijat voivat tehdä tarkastuksia paikalla, soveltuvissa tapauksissa yhdessä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa

a) laatiakseen luettelon kolmansista maista tai niiden osista ja päättääkseen tuontia ja/tai kauttakuljetusta koskevista säännöistä;

b) varmistaakseen vaatimusten noudattamisen seuraavilta osin: i) kolmansien maiden sisällyttämistä yhteisön luetteloon koskevat edellytykset; ii) tuontia ja/tai kauttakuljetusta koskevat edellytykset; iii) toimenpiteiden vastaavuuden tunnustamista koskevat edellytykset; iv) yhteisön lainsäädännön nojalla mahdollisesti sovellettavat hätätoimenpiteet.

Komissio nimeää näistä tarkastuksista vastuussa olevat jäsenvaltioiden asiantuntijat.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset tehdään yhteisön puolesta, ja yhteisö vastaa aiheutuvista kustannuksista.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten suoritustiheys ja suorittamismenettely voidaan tarkentaa 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

4. Jos 1 kohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa todetaan vakava terveyttä koskevien sääntöjen rikkominen, komissio kehottaa viipymättä kolmatta maata toteuttamaan asianmukaiset toimenpiteet tai keskeyttää tuotteiden lähetykset ja ilmoittaa tästä viipymättä jäsenvaltioille.







IX LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

32 artikla

Liitteiden muuttaminen ja siirtymäkauden toimenpiteet

1. Sen jälkeen, kun asianomaista tiedekomiteaa on kuultu kaikista eläinten terveyteen tai kansanterveyteen mahdollisesti vaikuttavista seikoista, liitteitä voidaan muuttaa tai täydentää sekä asianmukaisia siirtymäkauden toimenpiteitä toteuttaa 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

2. Jos jäsenvaltioissa on käytössä asianmukaisia valvontamenetelmiä jo ennen tämän asetuksen soveltamista, edellä 22 artiklassa tarkoitetun ruokajätteen ruokintaan käyttämistä koskevan kiellon osalta on ensimmäisen kohdan mukaisesti hyväksyttävä siirtymäkauden toimenpiteitä, joilla sallitaan tietyntyyppisen ruokajätteen ruokinnassa käyttämisen jatkaminen tiukasti valvotuissa olosuhteissa enintään neljän vuoden ajan 1 päivästä marraskuuta 2002 alkaen. Näillä toimenpiteillä varmistetaan, ettei eläinten tai ihmisten terveydelle aiheudu perusteettomasti vaaraa siirtymäkauden aikana.

33 artikla

Sääntelymenettely

1. Komissiota avustaa elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea, jäljempänä ’komitea’.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan 15 päiväksi.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

34 artikla

Tiedekomiteoiden kuuleminen

Asianomaisia tiedekomiteoita on kuultava kaikissa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa kysymyksissä, joilla voi olla vaikutusta eläinten terveyteen tai kansanterveyteen.

35 artikla

Kansalliset säännökset

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne keskeiset kansalliset säännökset, jotka ne ovat antaneet tai antavat tässä asetuksessa tarkoitetuista kysymyksistä.

2. Jäsenvaltioiden on vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta ilmoitettava komissiolle erityisesti asetuksen noudattamiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Komissio antaa saatujen tietojen pohjalta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen ja tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia.

3. Jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa eloperäisten lannoitteiden ja maanparannusaineiden käyttöä rajoittavia, tämän asetuksen sääntöjä tiukempia kansallisia säännöksiä ennen kuin niiden käytöstä annetaan yhteisön säännöt 20 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa luokkaan 2 kuuluvasta aineksesta valmistettujen rasvojen johdannaisten käyttöä rajoittavia, tämän asetuksen sääntöjä tiukempia kansallisia säännöksiä ennen kuin niiden käyttöä koskevat yhteisön säännöt lisätään liitteeseen VIII 32 artiklan mukaisesti.

36 artikla

Rahoitusjärjestelyt

Komissio laatii kertomuksen siitä, miten eläimistä saatavien sivutuotteiden käsittelyn, keräämisen, varastoinnin ja hävittämisen rahoittaminen on tarkoitus järjestää jäsenvaltioissa, ja liittää siihen asianmukaiset ehdotukset.

37 artikla

Kumoaminen

Kumotaan direktiivi 90/667/ETY sekä päätös 95/348/EY ja päätös 1999/534/EY kuuden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta.

Viittauksia kumottuun direktiiviin 90/667/ETY pidetään mainitusta ajankohdasta lähtien viittauksina tähän asetukseen.

38 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Asetusta sovelletaan kuuden kuukauden kuluttua sen voimaantulopäivästä. Kuitenkin 12 artiklan 2 kohtaa sovelletaan direktiivin 2000/76/EY 20 artiklan mukaisesti ja 22 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sekä 32 artiklaa sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2002.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE I

ERITYISET MÄÄRITELMÄT

Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1. ”mehiläistuotteet” : mehiläishoidossa käytettävä hunaja, mehiläisvaha, emoaine, kittivaha ja siitepöly,

2. ”erä” : yksittäisessä laitoksessa samoja tuotantoparametrejä käyttäen tuotettu tuotannon määrä - tai useita tällaisia määriä, kun ne yhteisvarastoidaan - joka on tunnistettavissa palauttamista ja uudelleenkäsittelyä tai hävittämistä varten, mikäli tällaiset toimenpiteet ovat kokeiden perusteella tarpeen,

3. ”biokaasulaitos” : laitos, jossa eläinperäiset tuotteet hajotetaan biologisesti anaerobisissa olosuhteissa biokaasun tuotantoa ja keräystä varten,

4. ”verituotteet” : verestä tai verifraktioista johdetut tuotteet verijauhoa lukuun ottamatta; niihin sisältyvät kuivattu/jäädytetty/nestemäinen plasma, kuivattu kokoveri, kuivatut/jäädytetyt/nestemäiset punasolut tai niiden fraktiot ja sekoitukset,

5. ”veri” : tuore kokoveri,

6. ”verijauho” : tuotteet, jotka on johdettu veren lämpökäsittelystä liitteessä VII olevan II luvun mukaisesti ja tarkoitettu eläinten ravinnoksi tai eloperäisiksi lannoitteiksi,

7. ”purkitettu lemmikkieläinten ruoka” : lämpökäsitelty lemmikkieläinten ruoka ilmatiiviisti suljetuissa säiliöissä,

8. ”Luokan 1 tai luokan 2 väliasteen laitos” : laitos, jossa käsittelemätöntä luokkaan 1 tai luokkaan 2 kuuluvaa ainesta esikäsitellään ja/tai väliaikaisesti varastoidaan tarkoituksena kuljettaa aines edelleen lopulliseen määräpaikkaansa ja jota voidaan käyttää tiettyihin alustaviin toimiin, kuten vuotien ja nahkojen poistamiseen ja post mortem -tarkastusten suorittamiseen,

9. ”luokan 1 käsittelylaitos” : laitos, jossa luokkaan 1 kuuluvaa ainesta käsitellään ennen sen lopullista hävittämistä,

10. ”luokan 2 öljykemian laitos” : laitos, jossa käsitellään renderoitua rasvaa, joka on johdettu luokkaan 2 kuuluvasta aineksesta, liitteessä VI olevassa III luvussa esitetyin edellytyksin,

11. ”luokan 2 käsittelylaitos” : laitos, jossa luokkaan 2 kuuluvaa ainesta käsitellään ennen sen lopullista hävittämistä, jatkokäsittelyä tai käyttöä,

12. ”luokan 3 väliasteen laitos” : laitos, jossa käsittelemätöntä luokkaan 3 kuuluvaa ainesta lajitellaan ja/tai leikataan ja/tai jäähdytetään tai pakastetaan suurehkoiksi kappaleiksi ja/tai väliaikaisesti varastoidaan tarkoituksena kuljettaa aines edelleen lopulliseen määräpaikkaansa,

13. ”luokan 3 öljykemian laitos” : laitos, jossa käsitellään renderoitua rasvaa, joka on johdettu luokkaan 3 kuuluvasta aineksesta,

14. ”luokan 3 käsittelylaitos” : laitos, jossa luokkaan 3 kuuluvaa ainesta käsitellään käsitellyksi eläinvalkuaiseksi ja muiksi käsitellyiksi tuotteiksi, joita voidaan käyttää rehuaineena,

▼M1

15. ”ruokajäte” : kaikki ravintoloista, pitopalveluista ja keittiöistä, mukaan lukien keskuskeittiöt ja kotitalouksien keittiöt, peräisin oleva jäteruoka, myös käytetty ruokaöljy,

▼B

16. ”rinnakkaispolttolaitos” : direktiivin 2000/76/EY 3 artiklan 5 kohdassa määritelty hävittämispaikka,

17. ”rinnakkaispoltto” : eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden hävittäminen rinnakkaispolttolaitoksessa,

18. ”keräyskeskukset” : tilat, joissa kerätään ja käsitellään tiettyjä eläimistä saatavia sivutuotteita, jotka on tarkoitus käyttää 23 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen eläinten ruokintaan,

19. ”kompostointilaitos” : laitos, jossa eläinperäiset tuotteet hajotetaan biologisesti aerobisissa olosuhteissa,

20. ”mädätysjätteet” : biokaasulaitoksessa tapahtuvan eläinten sivutuotteiden muuntamisen tuloksena syntyvät jätteet,

21. ”ruoansulatuskanavan sisältö” : nisäkkäiden ja sileälastaisten lintujen ruoansulatuskanavan sisältö riippumatta siitä, onko se erotettu ruoansulatuskanavasta,

22. ”puruluut” : lemmikkieläimille tarkoitetut parkitsemattomat syötävät tuotteet, jotka on valmistettu sorkka- ja kavioeläinten vuodista ja nahoista tai muusta eläinperäisestä aineksesta,

23. ”rehuaine” : ne direktiivissä 96/25/EY ( 23 ) määritellyt rehuaineet, jotka ovat eläinperäisiä, mukaan lukien käsitelty eläinvalkuainen, verituotteet, renderoidut rasvat, kalaöljy, rasvojen johdannaiset, gelatiini, hydroloidut proteiinit, dikalsiumfosfaatti, maito ja maitopohjaiset tuotteet sekä ternimaito,

24. ”kalajauho” : merieläimistä, merinisäkkäitä lukuun ottamatta, johdettu käsitelty eläinvalkuainen,

25. ”turkiseläimet” : turkisten tuotantoa varten pidettävät tai kasvatettavat eläimet, joita ei käytetä ihmisravinnoksi,

26. ”gelatiini” : luonnollinen, liukoinen ja hyytelöivä tai ei-hyytelöivä proteiini, jota saadaan eläinten (myös kalojen ja siipikarjan) luista, vuodasta, nahasta ja jänteistä valmistetun kollageenin osittaisella hydrolyysilla,

27. ”rasvan sulatuksessa syntyvä proteiinijäännös” : proteiineja sisältävä rasvan sulatuksen jäännös rasvan ja veden osittaisen erottamisen jälkeen,

28. ”ilmatiiviisti suljettu säiliö” : säiliö, joka on suunniteltu ja tarkoitettu suojaamaan mikro-organismien sisäänpääsyltä,

29. ”vuodat ja nahat” : kaikki nahkakudos ja nahanalainen kudos,

30. ”suuren kapasiteetin polttolaitos” : muu kuin pienen kapasiteetin polttolaitos,;

31. ”hydroloidut proteiinit” : eläimistä saatavien sivutuotteiden hydrolyysilla saadut polypeptidit, peptidit ja aminohapot ja niiden seokset,

32. ”polttolaitos” : direktiivin 2000/76/EY 3 artiklan 4 kohdassa määritelty hävittämispaikka,

33. ”polttaminen” : eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden hävittäminen polttolaitoksessa,

34. ”laboratorioreagenssi” : pakattu, lopullisen käyttäjän kannalta käyttövalmis tuote, joka sisältää verituotteen ja joka on valmistettu laboratoriokäyttöön käytettäväksi yksin tai yhdistelmän osana reagenssina ja reagenssituotteena,

35. ”kaatopaikka” : direktiivissä 1999/31/EY määritelty hävittämispaikka,

36. ”pienen kapasiteetin polttolaitos” : polttolaitos, jonka kapasiteetti on alle 50 kilogrammaa eläinten sivutuotetta tunnissa,

▼M1

37. ”lanta” : tuotantoeläinten ulosteet ja/tai virtsa, kuivikkeiden kanssa tai ilman, sekä guano, jotka voivat olla joko käsittelemättömiä tai käsiteltyjä liitteessä VIII olevan III luvun mukaisesti tai muulla tavalla biokaasu- tai kompostointilaitoksessa muunnettuja,

▼B

38. ”eloperäiset lannoitteet ja maanparannusaineet” : eläinperäiset ainekset, joita käytetään joko erikseen tai yhdessä kasvien ravinnonsaannin, maaperän fyysisten ja kemiallisten ominaisuuksien sekä biologisen toiminnan säilyttämiseksi tai parantamiseksi; niihin voivat sisältyä lanta, ruoansulatuskanavan sisältö, komposti ja mädätysjätteet,

▼M6

39. ”laidunalue” : ruohon tai muun laidunkasvillisuuden peittämä alue, joka on tarkoitettu tuotantoeläinten laiduntamiseen tai niiden rehuksi, lukuun ottamatta alueita, joille on levitetty eloperäisiä lannoitteita ja maanparannusaineita komission asetuksen (EY) N:o 181/2006 ( 24 ) mukaisesti,

▼B

40. ”lemmikkieläinten ruokia valmistava laitos” : laitos, jossa valmistetaan lemmikkieläinten ruokia, puruluita tai arominvahventeita ja jossa tiettyjä eläimistä saatavia sivutuotteita käytetään tällaisten lemmikkieläinten ruokien, puruluiden tai arominvahventeiden valmistukseen,

41. ”lemmikkieläinten ruoka” : lemmikkieläinten ruoka, joka sisältää luokkaan 3 kuuluvaa ainesta,

▼M1

42. ”käsitelty eläinvalkuainen” : eläinvalkuainen, joka on saatu yksinomaan luokkaan 3 kuuluvasta aineksesta ja joka on käsitelty liitteessä V olevan II luvun mukaisesti niin, että se soveltuu käytettäväksi suoraan rehuaineena tai muuten käytettäväksi rehuissa, myös lemmikkieläinten ruoassa, taikka käytettäväksi eloperäisissä lannoitteissa tai maanparannusaineissa; siihen eivät kuitenkaan kuulu verituotteet, maito, maitopohjaiset tuotteet, ternimaito, gelatiini, hydroloidut proteiinit ja dikalsiumfosfaatti, munat ja munatuotteet, trikalsiumfosfaatti ja kollageeni,

▼B

43. ”käsitelty lemmikkieläinten ruoka” : muu kuin raaka lemmikkieläinten ruoka, jolle on tehty käsittely liitteen VIII vaatimusten mukaisesti,

44. ”käsitellyt tuotteet” : eläimistä saatavat sivutuotteet, jotka on käsitelty jollakin käsittelymenetelmistä tai muulla liitteissä VII tai VIII vaaditulla tavalla,

45. ”käsittelymenetelmät” : liitteessä V olevassa III luvussa luetellut menetelmät,

46. ”käsittelylaitos” : eläimistä saatavia sivutuotteita käsittelevä laitos,

47. ”in vitro -analyysissa käytetyt tuotteet” : pakattu, verituotetta sisältävä tuote (muu kuin luovutetut elimet tai veri), joka on lopullisen käyttäjän kannalta valmis käytettäväksi yksin tai yhdistelmän osana reagenssina, reagenssituotteena, kalibrointireagenssina, testipakkauksena tai muuna järjestelmänä ja joka on tarkoitettu käytettäväksi ihmisestä tai eläimistä otettujen näytteiden in vitro -tutkimukseen yksinomaan tai pääasiallisesti fysiologisen tilan, terveydentilan, sairauden tai geneettisen epänormaaliuden analysoimiseksi tai turvallisuuden ja yhteensopivuuden määrittämiseksi reagenssien kanssa,

48. ”raaka lemmikkieläinten ruoka” : lemmikkieläinten ruoka, jolle ei ole tehty mitään muuta säilyttävää käsittelyä kuin jäähdytys, jäädytys tai pakastus säilyvyyden varmistamiseksi,

49. ”syrjäiset alueet” : alueet, joilla eläinkanta on niin pieni ja niin kaukana laitoksista, että keräykseen ja kuljetukseen liittyvät järjestelyt olisivat suhteettoman korkeita paikalla suoritettavaan hävittämiseen nähden,

50. ”renderoitu rasva” : luokkaan 2 tai luokkaan 3 kuuluvan aineksen käsittelystä saatavat rasvojen johdannaiset,

51. ”varastointilaitos” : laitos, joka ei ole direktiivin 95/69/EY ( 25 ) soveltamisalaan kuuluva laitos tai välittäjä ja jossa käsiteltyjä tuotteita väliaikaisesti varastoidaan ennen niiden lopullista käyttöä tai hävittämistä,

52. ”parkitus” : vuotien kovettaminen käyttämällä kasviparkitusaineita, kromisuoloja tai muita aineita kuten alumiinisuoloja, rautasuoloja, piihapon suoloja, aldehydejä ja kinoneja tai muita synteettisiä kovetteita,

53. ”tekninen laitos” : laitos, jossa eläinten sivutuotteita käytetään teknisten tuotteiden valmistamiseksi,

54. ”tekniset tuotteet” : eläimistä saatavista tietyistä sivutuotteista suoraan johdetut tuotteet, joita ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi tai eläinten ruokintaan. Tähän kuuluvat parkitut ja käsitellyt vuodat ja nahat, metsästystrofeet, käsitelty villa, karva, harjakset, sulat ja höyhenet ja niiden osat, hevoseläinten seerumi, verituotteet, lääkevalmisteet, lääkinnälliset laitteet, kosmeettiset valmisteet, luutuotteet posliinitavaroita varten, gelatiini ja liima, eloperäiset lannoitteet, maanparannusaineet, renderoidut rasvat, rasvojen johdannaiset, käsitelty lanta sekä maito ja maitopohjaiset tuotteet,

▼M1

55. ”käsittelemättömät sulat ja höyhenet ja niiden osat” : sulat ja höyhenet ja niiden osat, joita ei ole käsitelty höyryllä tai jollakin muulla menetelmällä sen varmistamiseksi, ettei niihin jää taudinaiheuttajia,

56. ”käsittelemätön villa” : lampaanvilla, jota ei ole pesty tehdasmaisesti, saatu parkitsemisen avulla eikä käsitelty jollakin muulla menetelmällä sen varmistamiseksi, ettei siihen jää taudinaiheuttajia,

57. ”käsittelemätön karva” : märehtijöiden karva, jota ei ole pesty tehdasmaisesti, saatu parkitsemisen avulla eikä käsitelty jollakin muulla menetelmällä sen varmistamiseksi, ettei siihen jää taudinaiheuttajia,

58. ”käsittelemättömät sianharjakset” : sianharjakset, joita ei ole pesty tehdasmaisesti, saatu parkitsemisen avulla eikä käsitelty jollakin muulla menetelmällä sen varmistamiseksi, ettei niihin jää taudinaiheuttajia,

▼M1

59. ”kollageeni” : proteiinipohjaiset tuotteet, jotka on saatu eläinten vuodista, nahoista ja jänteistä sekä sikojen, siipikarjan ja kalan osalta myös luista,

60. ”seulontajätteet” : näkyvä kiinteä eläinperäinen aines, joka on jäänyt jätevesiseulaan, silloin kun edellytetään liitteessä II olevassa IX luvussa tarkoitettua esikäsittelyprosessia,

61. ”rasva- ja öljyseokset” : kelluva eläinperäinen aines, joka on kerätty jäteveden rasvanpoistojärjestelmien pinnalta, silloin kun edellytetään liitteessä II olevassa IX luvussa tarkoitettua esikäsittelyprosessia

62. ”liete” : näkyvä kiinteä eläinperäinen aines tai sakka, joka on jäänyt viemäriputkiin, silloin kun edellytetään liitteessä II olevassa IX luvussa tarkoitettua esikäsittelyprosessia,

63. ”hiekanpoistosta saatava aines” : näkyvä kiinteä eläinperäinen aines tai sakka, joka on jäänyt hiekanpoistojärjestelmiin, silloin kun niitä käytetään liitteessä II olevassa IX luvussa tarkoitettuna esikäsittelyprosessina,

▼M2

64. ”arominvahvenne” : nestemäinen tai kuivattu käsitelty eläinperäinen tuote, jota käytetään eläinten ruokien maistuvuuden parantamiseen.

▼B









LIITE II

HYGIENIAVAATIMUKSET ELÄINTEN SIVUTUOTTEIDEN JA KÄSITELTYJEN TUOTTEIDEN KERÄYKSELLE JA KULJETUKSELLE

I LUKU

Tunnistaminen

1. On toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että: a) luokkaan 1, luokkaan 2 ja luokkaan 3 kuuluva aines säilyy tunnistettavissa ja pidetään erillään keräyksen ja kuljetuksen aikana; ja b) käsitellyt tuotteet säilyvät tunnistettavissa ja pidetään erillään kuljetuksen aikana.

2. Kuljetuksen aikana ajoneuvoon, säiliöön, pakkaukseen tai muuhun pakkausmateriaaliin kiinnitetyssä etiketissä on mainittava selvästi: a) eläinten sivutuotteiden luokka tai käsiteltyjen tuotteiden osalta eläinten sivutuotteiden luokka, josta käsitellyt tuotteet on johdettu; ja ▼M1 i) luokkaan 3 kuuluvan aineksen osalta sanat ”ei ihmisravinnoksi”; ii) luokkaan 2 kuuluvan aineksen (paitsi lanta ja ruoansulatuskanavan sisältö) ja siitä johdettujen käsiteltyjen tuotteiden osalta sanat ”ei eläinten ruokintaan”; jos luokkaan 2 kuuluva aines on kuitenkin tarkoitettu 23 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen eläinten ruokintaan kyseisessä artiklassa säädetyin edellytyksin, etiketissä on sen sijaan mainittava ”… ruokintaan” täydennettynä niiden eläinten lajin nimellä, joiden ruokintaan aines on tarkoitettu; iii) luokkaan 1 kuuluvan aineksen ja siitä johdettujen käsiteltyjen tuotteiden osalta sanat ”ainoastaan hävitettäväksi”; iv) lannan ja ruoansulatuskanavan sisällön osalta sana ”lantaa”. b) ▼B

II LUKU

Ajoneuvot ja säiliöt

1. Eläinten sivutuotteet ja käsitellyt tuotteet on kerättävä tiiviisti suljettuihin uusiin pakkauksiin tai katettuihin tiiviisiin säiliöihin tai ajoneuvoihin ja kuljetettava niissä.

2. Ajoneuvot ja uudelleen käytettävät säiliöt sekä kaikki uudelleen käytettävät välineet tai kalusto, jotka ovat joutuneet kosketuksiin eläinten sivutuotteiden tai käsiteltyjen tuotteiden kanssa, on: a) puhdistettava, pestävä ja desinfioitava jokaisen käyttökerran jälkeen; b) säilytettävä puhtaina; ja c) niiden on oltava puhtaita ja kuivia ennen käyttöä.

3. Uudelleen käytettäviä säiliöitä on käytettävä tietyn tuotteen kuljetuksessa siinä määrin kuin ristikontaminaation estämiseksi on tarpeen.

▼M1

4. Pakkausmateriaali on poltettava tai hävitettävä muulla tavoin toimivaltaisen viranomaisen ohjeiden mukaisesti.

▼B

III LUKU

Kaupalliset asiakirjat ja terveystodistukset

▼M1

1. Kuljetuksen aikana eläinten sivutuotteiden ja käsiteltyjen tuotteiden mukana on oltava kaupallinen asiakirja tai tässä asetuksessa niin vaadittaessa terveystodistus, lukuun ottamatta luokkaan 3 kuuluvasta aineksesta peräisin olevia käsiteltyjä tuotteita, joita vähittäiskauppiaat toimittavat muille loppukäyttäjille kuin liikkeenharjoittajille saman jäsenvaltion sisällä.

▼B

2. Kaupallisissa asiakirjoissa on täsmennettävä: a) päivämäärä, jona aines vietiin pois tiloista; b) aineksen kuvaus, mukaan lukien I luvussa tarkoitetut tiedot, eläinlajit luokkaan 3 kuuluvan aineksen osalta sekä siitä johdetut käsitellyt tuotteet, jotka on tarkoitettu käytettäviksi rehuaineena, sekä soveltuvin osin korvamerkissä oleva tunniste; c) aineksen määrä; d) aineksen alkuperäpaikka; e) kuljettajan nimi ja osoite; f) vastaanottajan nimi ja osoite sekä tarvittaessa tämän hyväksyntänumero; ja g) tapauksen mukaan: i) alkuperälaitoksen hyväksyntänumero; ja ii) käsittelyn luonne ja käsittelytavat.

3. Kaupallinen asiakirja on laadittava vähintään kolmena kappaleena (alkuperäiskappale ja kaksi jäljennöstä). Alkuperäiskappaleen on oltava lähetyksen mukana lopulliseen määräpaikkaan asti. Vastaanottajan on säilytettävä se itsellään. Tuottajan ja kuljetuksesta vastaavan on kummankin säilytettävä itsellään yksi jäljennös.

4. Kaupallisen asiakirjan malli voidaan vahvistaa 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

5. Terveystodistuksen on oltava toimivaltaisen viranomaisen antama ja allekirjoittama.

IV LUKU

Kirjanpito

9 artiklassa tarkoitetun kirjanpidon on sisällettävä seuraavasti III luvun 2 kohdassa tarkoitetut tiedot. Sen on sisällettävä:

a) b ja c alakohdassa tarkoitetut tiedot; ja

b) eläinten sivutuotteita lähettävien henkilöiden pitämän kirjanpidon osalta a ja e sekä mahdollisuuksien mukaan f alakohdassa tarkoitetut tiedot; tai

c) eläinten sivutuotteita kuljettavien henkilöiden pitämän kirjanpidon osalta a, d ja f alakohdassa tarkoitetut tiedot; tai

d) eläinten sivutuotteita vastaanottavien henkilöiden pitämän kirjanpidon osalta vastaanottopäivämäärä sekä d ja e alakohdassa tarkoitetut tiedot.

V LUKU

Asiakirjojen säilyttäminen

Edellä III luvussa tarkoitettu kaupallinen asiakirja ja terveystodistus sekä IV luvussa tarkoitettu kirjanpito on säilytettävä vähintään kaksi vuotta toimivaltaisia viranomaisia varten.

VI LUKU

Lämpötilavaatimukset

1. Eläinten sivutuotteiden kuljetuksessa on noudatettava asianmukaisia lämpötiloja eläinten terveydelle tai kansanterveydelle aiheutuvien riskien välttämiseksi.

2. Luokkaan 3 kuuluva käsittelemätön aines, joka on tarkoitettu rehuaineen tai lemmikkieläinten ruoan valmistukseen, on kuljetettava jäähdytettynä tai jäädytettynä, ellei sitä käsitellä 24 tunnin kuluessa lähdöstä.

3. Kylmäkuljetusajoneuvojen on oltava siten suunniteltuja, että asianmukainen lämpötila voidaan säilyttää koko kuljetuksen ajan.

VII LUKU

Kauttakuljetusta koskevat erityiset säännöt

Eläinten sivutuotteiden ja käsiteltyjen tuotteiden kauttakuljetuksen on täytettävä I-III ja VI lukujen vaatimukset.

VIII LUKU

Valvontatoimenpiteet

Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet eläinten sivutuotteiden ja käsiteltyjen tuotteiden keruun, kuljetuksen, käytön ja hävittämisen valvomiseksi ja myös tarkastettava vaaditun kirjanpidon pitäminen ja asiakirjat, ja, mikäli tässä asetuksessa näin vaaditaan tai toimivaltainen viranomainen katsoo tarpeelliseksi, käytettävä sinetöintiä.

Kun toimivaltainen viranomainen sinetöi eläinten sivutuotteiden tai käsiteltyjen tuotteiden lähetyksen, on sen ilmoitettava asiasta määräpaikan toimivaltaiselle viranomaiselle.

▼M1

IX LUKU

Eläinperäisen aineksen keruu jätevettä käsiteltäessä

1. Luokan 1 käsittelylaitoksissa ja muissa tiloissa, joissa erikseen määritelty riskiaines poistetaan, teurastamoissa ja luokan 2 käsittelylaitoksissa on oltava esikäsittelyprosessi eläinperäisen aineksen talteenottamiseksi ja keräämiseksi jäteveden käsittelyn ensimmäisenä vaiheena. Esikäsittelyprosessissa käytettyjen laitteiden on koostuttava vesilukoista tai seuloista, joiden aukkojen koko tai silmäkoko on enintään 6 mm prosessin loppupäässä, tai vastaavista järjestelmistä, joilla taataan, että niiden läpi virranneessa jätevedessä olevat kiinteät partikkelit ovat enintään 6 mm.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista tiloista peräisin olevan jäteveden on läpikäytävä esikäsittelyprosessi, jolla taataan, että kaikki jätevesi on suodatettu prosessin kautta ennen sen juoksuttamista pois tiloista. Jauhaminen tai liotus, joka voisi helpottaa eläinperäisen aineksen kulkeutumista esikäsittelyprosessin läpi, on kiellettyä.

3. Kaikki esikäsittelyprosessilla 1 kohdassa tarkoitetuissa tiloissa talteenotettu eläinperäinen aines on kerättävä ja kuljetettava tilanteen mukaan joko luokkaan 1 tai luokkaan 2 kuuluvana aineksena ja se on hävitettävä tämän asetuksen säännösten mukaisesti.

4. Jätevettä, joka on läpikäynyt esikäsittelyprosessin 1 kohdassa tarkoitetuissa tiloissa, sekä ainoastaan luokkaan 3 kuuluvaa ainesta vastaanottavista tiloista peräisin olevaa jätevettä on käsiteltävä muun asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti.

▼M4

X LUKU

Kaupallinen asiakirja

1. Eläimistä saatavien sivutuotteiden ja käsiteltyjen tuotteiden mukana on kuljetuksen ajan oltava seuraava kaupallinen asiakirja. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää käyttää erilaista kaupallista asiakirjaa, kun on kyse eläimistä saatavista sivutuotteista ja käsitellyistä tuotteista, joita kuljetetaan saman jäsenvaltion sisällä.

2. Jos kuljettajia on enemmän kuin yksi, kukin kuljettaja täyttää kaupallisen asiakirjan 7 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, joka on osa asiakirjaa.

KAUPALLISEN ASIAKIRJAN MALLI: ELÄIMISTÄ SAATAVIEN SIVUTUOTTEIDEN JA KÄSITELTYJEN TUOTTEIDEN KULJETUKSET EUROOPAN YHTEISÖN SISÄLLÄ

Huomautuksia:

a) Kaupalliset asiakirjat on laadittava tässä liitteessä olevan mallin ulkoasun mukaan. Kaupallisen asiakirjan on sisällettävä mallissa esitetyssä numerojärjestyksessä ne todistukset, jotka vaaditaan eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen käsiteltyjen tuotteiden kuljettamiseen.

b) Se laaditaan tilanteen mukaan yhdellä joko alkuperäjäsenvaltion tai määräjäsenvaltion virallisista kielistä. Se voidaan myös laatia muilla EU:n kielillä, jos sen mukana on virallinen käännös tai jos määräjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on antanut siihen etukäteen suostumuksen.

c) Kaupallinen asiakirja on laadittava vähintään kolmena kappaleena (alkuperäiskappale ja kaksi jäljennöstä). Alkuperäiskappaleen on oltava lähetyksen mukana lopulliseen määräpaikkaan asti. Vastaanottajan on säilytettävä se itsellään. Tuottajan ja kuljetuksesta vastaavan on kummankin säilytettävä itsellään yksi jäljennös.

d) Kunkin kaupallisen asiakirjan alkuperäiskappaleen on koostuttava yhdestä kaksipuolisesta paperiarkista, tai jos tarvitaan enemmän tilaa, todistuksen on oltava sellainen, että kaikista sivuista muodostuu yhtenäinen kokonaisuus, jonka sivuja ei voi erottaa toisistaan.

e) Jos asiakirjaan liitetään lisäsivuja lähetyksen sisällön tunnistamista varten, tällaiset sivut katsotaan myös asiakirjan alkuperäiskappaleen osaksi, ja vastuuhenkilön on allekirjoitettava jokainen sivu.

(f) Jos asiakirja e kohdassa tarkoitettuine lisäsivuineen käsittää enemmän kuin yhden sivun, kunkin sivun alareunassa on oltava sivunumero – (sivunumero)/(sivujen kokonaismäärä) – ja kunkin sivun yläreunassa on oltava vastuuhenkilön antama asiakirjan koodinumero.

g) Vastuuhenkilön on täytettävä ja allekirjoitettava asiakirjan alkuperäiskappale. Näin tehdessään vastuuhenkilö takaa, että asetuksen (EY) N:o 1774/2002 liitteessä II olevassa III luvussa säädettyjä dokumentoinnin periaatteita noudatetaan. Kaupallisessa asiakirjassa on täsmennettävä — päivämäärä, jona aines vietiin pois tiloista, — aineksen kuvaus, mukaan luettuna aineksen tunnistetiedot, eläinlajit luokkaan 3 kuuluvan aineksen osalta sekä siitä johdetut käsitellyt tuotteet, jotka on tarkoitettu käytettäviksi rehuaineena, sekä tapauksen mukaan korvamerkissä ole