1997L0070 — FI — 20.04.2009 — 004.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

▼B

NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/70/EY,

annettu 11 päivänä joulukuuta 1997,

yhdenmukaistetun turvallisuusjärjestelmän luomisesta kalastusaluksille, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän

jäsenvaltioiden olisi kaikista näistä syistä sovellettava uusiin ja tarvittaessa olemassa oleviin kalastusaluksiin, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen määräyksiä ottaen huomioon tämän direktiivin liitteessä I luetellut asiaankuuluvat määräykset; jäsenvaltioiden olisi sovellettava myös Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen IV, V, VII ja IX luvun määräyksiä sellaisena kuin ne ovat mukautettuna tämän direktiivin liitteellä II kaikkiin uusiin lippunsa alla purjehtiviin aluksiin, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän mutta alle 45 metriä,

turvallisuuden parantamiseksi ja kilpailun vääristymien välttämiseksi tämän direktiivin turvallisuussääntöjä on pyrittävä soveltamaan kaikkiin yhteisön kalastusvyöhykkeillä toimiviin kalastusaluksiin, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän riippumatta siitä, minkä lipun alla ne purjehtivat; niiden kolmansien maiden lipun alla purjehtivien kalastusalusten osalta, jotka toimivat jäsenvaltion sisäisillä aluevesillä tai aluemerellä tai jotka purkavat saaliinsa jäsenvaltion satamaan, tämä on pantava täytäntöön kansainvälisen oikeuden yleisten sääntöjen mukaisesti,

kyseisen pöytäkirjan 3 artiklan 4 kohdassa määrätään, että kunkin osapuolen on päätettävä, mitä määräyksiä, jotka koskevat 24 metriä pitempiä aluksia, olisi sovellettava kokonaan tai osittain sen lipun alla purjehtimiseen oikeutettuihin aluksiin, joiden pituus on enemmän kuin 24 metriä, muttaalle määrätyn pituusrajan; kyseisen pöytäkirjan 3 artiklan 5 kohdassa määrätään, että osapuolten on pyrittävä vahvistamaan yhdenmukaiset standardit kyseisiä, samalla alueella toimivia kalastusaluksia varten,

useat Torremolinoksen pöytäkirjan tärkeät luvut koskevat yksinomaan kalastusaluksia, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän; rajoittamalla pöytäkirjan soveltaminen yhteisön tasolla yksinomaan tällaisiin aluksiin luotaisiin turvallisuusvaje mainittujen kalastusalusten ja pienempien kalastusalusten, joiden pituus on 24—45 metriä, välille ja vääristettäisiin täten kilpailua,

1 artikla

Tarkoitus

1. Tämän direktiivin tarkoituksena on säätää turvallisuusmääräykset niille sekä uusille että olemassa oleville merikalastusaluksille, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän, siltä osin kuin Torremolinoksen pöytäkirjaa sovelletaan olemassa oleviin aluksiin, ja jotka

2. Tällä direktiivillä ei rajoiteta toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivän kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY ( 6 ) säännöksien, sen erityisdirektiivien eikä erityisesti turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista kalastusaluksilla tehtävässä työssä 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun direktiivin 93/103/EY (kolmastoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) ( 7 ).

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan

— kokoonpano on aloitettu, ja se käsittää vähintään 50 tonnia tai yhden prosentin kaikkien rakennusaineiden arvioidusta kokonaismärästä, sen mukaan, kumpi luku on pienempi,

b) josta on tehty rakentamista tai huomattavaa muutosta koskeva sopimus ennen 1 päivää tammikuuta 1999 ja joka on luovutettu vähintään kolme vuotta kyseisen päivän jälkeen, tai

”pituudella”,tarkoitetaan, jollei toisin säädetä, 96:ta prosenttia kokonaispituudesta vesiviivalla, joka on 85 prosentin korkeudella pienimmästä mallisivukorkeudesta, mitattuna kölin yläpinnasta, tai pituutta keularangan etureunasta peräsinvarren keskiöön samalla vesiviivalla, jos tämä pituus on suurempi. Aluksissa, joiden köli on suunniteltu kaltevaksi, on vesiviivan, jolla tämä pituus mitataan, oltava suunnitellun vesiviivan suuntainen,

3 artikla

Yleiset vaatimukset

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen määräyksiä sovelletaan niiden lipun alla purjehtiviin sellaisiin kalastusaluksiin, joita määräykset koskevat, jollei tämän direktiivin liitteessä I toisin määrätä.

Jollei tässä direktiivissä toisin määrätä, olemassa olevien kalastusalusten on oltava Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen asianomaisten vaatimusten mukaisia viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1999.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen IV, V, VII ja IX luvun vaatimuksia, joita sovelletaan aluksiin, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, sovelletaan myös niiden lipun alla purjehtiviin uusiin kalastusaluksiin, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän, jollei tämän direktiivin liitteessä II toisin määrätä.

3. Jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, että tietyillä alueilla toimintaa harjoittavat, niiden lipun alla purjehtivat alukset ovat kyseisiä alueita koskevien määräysten mukaisia, kuten liitteessä III määritellään.

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden lipun alla purjehtivat alukset ovat liitteessä IV esitettyjen erityisten turvallisuusvaatimusten mukaisia.

5. Jäsenvaltioiden on kiellettävä kolmannen maan lipun alla purjehtivilta kalastusaluksilta toiminnan harjoittaminen niiden sisäisillä aluevesillä ja aluemerellä tai saaliiden purkaminen niiden satamissa, jollei niiden lippuvaltion hallinto ole varmentanut sitä, että nämä alukset ovat 1, 2, 3 ja 4 kohdassa ja 5 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten mukaisia.

6. Neuvoston direktiivin 96/98/EY liitteen A.1 kohdassa lueteltujen ja kyseisen direktiivin vaatimusten mukaisten laivavarusteiden, jotka on sijoitettu kalastusaluksiin tämän direktiivin säännösten mukaisesti, katsotaan ilman eri toimenpiteitä olevan kyseisten säännösten mukaisia riippumatta siitä, edellytetäänkö näissä säännöksissä varusteiden hyväksymistä ja testaamista lippuvaltion hallintoa tyydyttävällä tavalla.

4 artikla

Erityisvaatimukset, vapautukset ja vastaavuudet

1. Jos jäsenvaltio tai ryhmä jäsenvaltioita katsoo, että tietyt paikallisista erityisolosuhteista aiheutuvat tilanteet tai aluksen ominaisuudet edellyttävät tietyllä alueella toimintaa harjoittavilta kalastusaluksilta erityisiä turvallisuustoimenpiteitä, joiden tarve on näytetty toteen, jäsenvaltio saa 4 kohdan menettelyä noudattaen toteuttaa tällaisia erityisiä turvallisuustoimenpiteitä ottaakseen huomioon paikalliset olosuhteet, kuten niiden vesien luonne ja ilmasto-olosuhteet, joilla nämä alukset harjoittavat toimintaa, alusten tekemien matkojen pituus tai alusten ominaisuudet, esimerkiksi niiden rakennusmateriaali.

Toteutetut toimenpiteet on lisättävä liitteeseen III.

2. Jäsenvaltioiden on sovellettava Torremolinoksen pöytäkirjan liitteessä olevan 1 luvun 3 säännön 3 kohdan määräyksiä sellaisten toimenpiteiden toteuttamiseksi, joihin sisältyy vapautuksia, tämän artiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

3. Jäsenvaltiot saavat toteuttaa toimenpiteitä vastaavuuksien myöntämiseksi Torremolinoksen pöytäkirjan olevan 1 luvun 4 säännön 1 kohdan mukaisesti tämän artiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

4. Jäsenvaltion, joka käyttää hyväkseen 1, 2 tai 3 kohdan säännöksiä, on noudatettava seuraavaa menettelyä:

c) Toteutetut toimenpiteet on määriteltävä asiaa koskevassa kansallisessa lainsäädännössä ja niistä on annettava tieto komissiolle, joka ilmoittaa muille jäsenvaltioille kaikista niihin liittyvistä yksityiskohdista.

5 artikla

Suunnittelu-, rakennus- ja huoltostandardit

Kalastusalusten rungon, pää- ja apukoneiston sekä sähkö- ja automatiikkalaitteistojen suunnittelun, rakentamisen ja huollon standardeina on käytettävä hyväksytyn laitoksen luokitusta varten määrittelemiä tai hallinnon käyttämiä, aluksen rakennuspäivänä voimassa olevia sääntöjä.

Uusien alusten osalta näiden sääntöjen on oltava direktiivin 94/57/EY 14 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn ja edellytysten mukaisia.

6 artikla

Katsastukset ja todistuskirjat

1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä niiden lipun alla purjehtiville, 3 ja 5 artiklan mukaisille kalastusaluksille todistuskirja tämän direktiivin vaatimusten mukaisuudesta sekä varusteluettelo ja tarvittaessa vapautustodistukset. Vaatimustenmukaisuustodistuksen, varusteluettelon ja vapautustodistuksen on oltava liitteessä V esitettyjen mallien mukaiset. Todistuskirjat myöntää lippuvaltion hallinto tai sen puolesta hyväksytty laitos ensimmäisen katsastuksen jälkeen, jonka suorittavat joko lippuvaltion hallinnon omat tai hyväksytyn laitoksen tai lippuvaltion katsastuksen suorittamiseen valtuuttamat jäsenvaltion yksinoikeudella toimivat katsastajat Torremolinoksen pöytäkirjan liitteessä olevan 1 luvun 6 säännön 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen todistuskirjojen voimassaoloajat eivät saa olla pidempiä kuin Torremolinoksen pöytäkirjan liitteessä olevan 1 luvun 11 säännössä määrätyt ajat. Vaatimustenmukaisuustodistus uusitaan, kun uusintakatsastukset Torremolinoksen pöytäkirjan liitteessä olevan 1 luvun 6 säännön mukaisesti on suoritettu.

7 artikla

Valvontasäännökset

1. Kalastusalukset, jotka harjoittavat toimintaa jäsenvaltion sisäisillä aluevesillä tai aluemerellä tai purkavat saaliinsa jäsenvaltion satamaan ja jotka eivät ole kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivia kalastusaluksia, ovat jäsenvaltion valvonnan alaisia Torremolinoksen pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti ja ilman lippuun tai toiminnan harjoittajan kansallisuuteen kohdistuvaa syrjintää, jotta voidaan varmistaa, että nämä alukset ovat tämän direktiivin mukaiset.

2. Kalastusalukset, jotka eivät harjoita toimintaa jäsenvaltion sisäisillä aluevesillä tai aluemerellä eivätkä pura saalistaan jäsenvaltion satamaan ja jotka purjehtivat toisen jäsenvaltion lipun alla ovat jäsenvaltion valvonnan alaisia silloin, kun ne ovat sen satamissa, Torremolinoksen pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti ja ilman lippuun tai toiminnan harjoittajan kansallisuuteen kohdistuvaa syrjintää, jotta voidaan varmistaa, että nämä alukset ovat tämän direktiivin mukaiset.

3. Kolmannen valtion lipun alla purjehtivat kalastusalukset, jotka eivät harjoita toimintaa jäsenvaltion sisäisillä aluevesillä tai aluemerellä eivätkä pura saalistaan jäsenvaltion satamaan, ovat jäsenvaltion valvonnan alaisia silloin, kun ne ovat sen satamissa, Torremolinoksen pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti, jotta voidaan varmistaa, että ne ovat Torremolinoksen pöytäkirjan mukaiset, sen jälkeen kun pöytäkirja on tullut voimaan.

8 artikla

Mukautukset

▼M4

Seuraavat mukautukset, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen:

— Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen niiden määräysten yhdenmukaistettua tulkintaa varten, jotka on jätetty yksittäisten sopimuspuolten hallintojen harkintavaltaan, siinä määrin kuin on tarpeen niiden johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi yhteisössä,

▼M3

Edellä 2 artiklan 4 kohdassa mainittuihin kansainvälisiin oikeudellisiin asiakirjoihin tehdyt muutokset voidaan jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitea) perustamisesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2099/2002 ( 9 ) 5 artiklaa noudattaen.

▼M4

9 artikla

Komiteamenettely

1. Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2099/2002 ( 10 ) 3 artiklalla perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY ( 11 ) 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetyksi määräajaksi vahvistetaan kaksi kuukautta.

3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

▼B

10 artikla

IMO:lle tehtävä ilmoitus

Neuvoston puheenjohtajavaltio ja komissio ilmoittavat IMO:lle tämän direktiivin antamisesta viitaten Torremolinoksen pöytäkirjan 3 artiklan 5 kohtaan.

11 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on luotava seuraamusjärjestelmä niiden kansallisten määräysten rikkomisen varalta, jotka on annettu tämän direktiivin nojalla, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisiä seuraamuksia sovelletaan. Määrättyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja vakuuttavia.

12 artikla

Täytäntöönpano

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1 päivää tammikuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisia komissiolle. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.

13 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

14 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

▼M2

LIITE I

Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen määräysten mukauttaminen direktiivin 97/70/EY 3 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi

Tässä liitteessä tarkoitetaan:

— kokoonpano on aloitettu, ja se käsittää vähintään 50 tonnia tai yhden prosentin kaikkien rakennusaineiden arvioidusta kokonaismäärästä sen mukaan, kumpi määrä on pienempi,

b) josta on tehty rakentamista tai huomattavaa muutosta koskeva sopimus ennen 1 päivää tammikuuta 2003 ja joka on luovutettu vähintään kolme vuotta kyseisen päivän jälkeen; tai

A OSA

Mukautukset, joita sovelletaan kaikkiin direktiivin soveltamisalaan kuuluviin kalastusaluksiin, lukuun ottamatta 1 päivänä tammikuuta 2003 tai sen jälkeen rakennettuja uusia kalastusaluksia

I LUKU: YLEISET MÄÄRÄYKSET

2 sääntö: Määritelmät

Korvataan 1 kohdassa ”uuden aluksen” määritelmä tämän direktiivin 2 artiklassa olevalla ”uuden kalastusaluksen” määritelmällä.

V LUKU: PALOSUOJELU, PALON HAVAITSEMINEN, PALONSAMMUTUS JA PALONTORJUNTA

2 sääntö: Määritelmät

Muutetaan normaalia polttokoetta koskevan 2 kohdan loppu normaalilämpökäyrän osalta seuraavasti:

”… Normaali aika-lämpökäyrä määritellään tasaisena käyränä, joka kulkee seuraavien uunin sisälämpötilapisteiden kautta:

VII LUKU: HENGENPELASTUSLAITTEET JA -JÄRJESTELYT

1 sääntö: Soveltaminen

Muutetaan 2 kohta seuraavasti: ”13 ja 14 sääntöä on sovellettava myös olemassa oleviin aluksiin, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, sillä edellytyksellä, että hallinto voi lykätä näiden sääntöjen vaatimusten täytäntöönpanoa 1 päivään helmikuuta 1999 saakka.”

13 sääntö: Hengenpelastukseen tarkoitetut radiolaitteet

Muutetaan 2 kohta seuraavasti: ”Hallinto voi hyväksyä 1 päivään helmikuuta 1999 saakka olemassa olevissa aluksissa olevat kaksisuuntaiset VHF-radiopuhelimet, jotka eivät ole järjestön antamien suoritusarvostandardien mukaisia, jos hallinto katsoo, että ne ovat yhteensopivia hyväksyttyjen kaksisuuntaisten VHF-radiopuhelinten kanssa.”

IX LUKU: RADIOLIIKENNE

1 sääntö: Soveltaminen

Muutetaan 1 kohdan toinen virke seuraavasti:

”Olemassa olevien alusten osalta hallinto voi kuitenkin lykätä vaatimusten täytäntöönpanoa 1 päivään helmikuuta 1999 saakka.”

3 sääntö: Vapautukset

Muutetaan 2 kohdan c alakohta seuraavasti: ”jos alus poistetaan pysyvästi käytöstä ennen 1 päivää helmikuuta 2001.”

B OSA

Mukautukset, joita sovelletaan 1 päivänä tammikuuta 2003 tai sen jälkeen rakennettuihin uusiin kalastusaluksiin

Muutetaan seuraavien sääntöjen voimassa oleva teksti seuraavasti:

Edellä olevassa b alakohdan i alakohdassa edellytetyn määräaikaiskatsastuksen lisäksi on suoritettava aluksen rakenteen ja koneiston välikatsastukset kahden vuoden (+/- kolme kuukautta) väliajoin, jos alus on rakennettu muusta aineesta kuin puusta, ja hallinnon määräämin väliajoin, jos alus on rakennettu puusta. Katsastuksissa on myös tarkistettava, ettei alukseen ole tehty sellaisia muutoksia, jotka heikentäisivät aluksen tai laivaväen turvallisuutta.

Laipion sijaintietäisyyden keulapystysuorasta on oltava: alle 45 metrin pituisissa aluksissa vähintään 0,05 L ja enintään 0,05 L plus 1,35 metriä.

Aluksissa on oltava nopean ja turvallisen käytön mahdollistava ankkurointivarustus, joka käsittää ankkurilaitteet, ankkuriketjut tai vaijerit, pysäyttimet ja vintturin tai muun järjestelmän ankkurin laskemista ja nostamista varten sekä aluksen pitämiseksi ankkuroituna kaikissa ennakoitavissa olevissa toimintaolosuhteissa. Lisäksi aluksissa on oltava asianmukaiset kiinnityslaitteet, joiden avulla alus voidaan kiinnittää turvallisesti kaikissa käyttöolosuhteissa. Ankkuri- ja kiinnityslaitteiden on oltava hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisia.

Aluksissa, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, tuulettimien kehyslevyjen, lukuun ottamatta koneistotilan tuulettimien kehyslevyjä, korkeuden kannesta ylöspäin on oltava vähintään 900 millimetriä työskentelykannella ja vähintään 760 millimetriä ylärakennekannella. Aluksissa, joiden pituus on alle 45 metriä, näiden kehyslevyjen korkeuden kannesta ylöspäin on oltava 760 millimetriä työskentelykannella ja 450 millimetriä ylärakennekannella. Koneistotilan tuuletinaukkojen, jotka ovat tarpeen koneistotilan jatkuvaa ilmanvaihtoa ja tarvittaessa generaattoritilan suoraa ilmanvaihtoa varten, on yleensä oltava sijaintikorkeudeltaan kanteen nähden II luvun 9 säännön 3 kohdan mukaisia. Jos tämä ei kuitenkaan ole aluksen koon tai järjestelyjen vuoksi käytännössä mahdollista, voidaan hyväksyä pienemmät korkeudet, jos aluksessa on II luvun 9 säännön 2 kohdan mukaiset säätiiviit sulkemislaitteet yhdessä muiden sopivien järjestelmien kanssa, joilla varmistetaan tilojen jatkuva ja riittävä ilmanvaihto, edellyttäen kuitenkin, että korkeus on kaikissa tapauksissa vähintään 900 millimetriä työskentelykannesta ja ylärakennekannesta ylöspäin.

tiloissa, joissa ovet on tarkoitettu avattaviksi merellä ja joissa ovien kynnys on aluksen suurinta kulkusyväystä vastaavan vesiviivan alapuolella, jollei hallinto katso tätä epätarkoituksenmukaiseksi tai tarpeettomaksi aluksen lajin ja käytön kannalta.

Aluksissa, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, vesitiiviiden ovien on oltava liukuovia:

Edellä olevan 1 säännön 3 kohdassa edellytetyissä vesitiiviissä laipioissa olevien aukkojen määrä on rajoitettava niin pieneksi kuin aluksen yleisten järjestelyjen ja toiminnallisten tarpeiden kannalta on mahdollista; aukoissa on oltava vesitiiviit sulkemislaitteet, jotka ovat hyväksytyn laitoksen määräysten mukaisia. Vesitiiviiden ovien lujuuden on oltava samanarvoinen kuin viereisen lävistämättömän rakenteen.

Rungon, ylärakenteiden, kansirakennusten, konekuilujen, portaiden ja kaikkien muiden rakenteiden ja aluksen laitteiden on oltava lujuudeltaan ja rakenteeltaan sellaisia, että ne kestävät kaikki tarkoitetussa käytössä ennakoitavissa olevat olosuhteet, ja niiden on oltava hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisia.

III LUKU: VAKAVUUS JA SIIHEN LIITTYVÄ MERIKELPOISUUS

1 sääntö: Yleistä

Alusten on oltava siten suunniteltuja ja rakennettuja, että tämän luvun vaatimukset täyttyvät 7 säännössä tarkoitetuissa käyttöolosuhteissa. Vakavuuskäyriä koskevat laskelmat on tehtävä vahingoittumattoman aluksen vakavuutta koskevan IMO:n säännöstön (Code on Intact Stability for All Types of Ships) ( 13 ) mukaisesti.

2 sääntö: Vakavuusvaatimukset

Alusten on täytettävä seuraavat vakavuuden vähimmäisvaatimukset, jollei hallinto katso, että niistä poikkeaminen on perusteltua käytöstä saatujen kokemusten perusteella. Jäsenvaltion myöntäessä poikkeuksia edellytetyistä vakavuuden vähimmäisvaatimuksista on noudatettava tämän direktiivin 4 artiklassa säädettyä menettelyä ( 14 ).

Alkuvaihtokeskuskorkeuden (GM) on oltava vähintään 350 millimetriä yksikansialuksilla. Aluksilla, joilla on täydellinen ylärakenne, vaihtokeskuskorkeutta voidaan hallinnon suostumuksella pienentää, mutta sen on kaikissa tapauksissa oltava vähintään 150 millimetriä. Jäsenvaltion salliessa vaaditun vaihtokeskuskorkeuden pienentämisen on noudatettava tämän direktiivin 4 artiklassa säädettyä menettelyä.

Jos aluksessa on painolastia 1 kohdan vaatimusten noudattamiseksi, painolastin on laadultaan ja järjestelyiltään tyydytettävä hallintoa. Aluksissa, joiden pituus on alle 45 metriä, on oltava pysyvästi tällaista painolastia. Jos painolasti on aluksella pysyvästi, sen on oltava kiinteää ja aluksessa lujasti paikoilleen kiinnitettyä. Hallinto voi kuitenkin hyväksyä myös nestemäisen painolastin, jos tällainen painolasti säilytetään täysinäisissä säiliöissä, jotka eivät ole yhteydessä mihinkään aluksen pumppujärjestelmään. Jos nestemäistä painolastia käytetään pysyvänä painolastina 1 kohdan vaatimusten noudattamiseksi, tiedot tästä on sisällytettävä vaatimustenmukaisuustodistukseen ja vakavuuskirjaan.

Pysyvää painolastia ei saa poistaa aluksesta tai sijoittaa muualle alukseen ilman hallinnon hyväksyntää.

4 sääntö: Erityiset kalastusmenetelmät

Alusten, joita käytetään erityisissä kalastusmenetelmissä, joissa alukseen kohdistuu kalastuksen yhteydessä ylimääräisiä ulkoisia voimia, on täytettävä 2 säännön 1 kohdan mukaiset vakavuusvaatimukset tarvittaessa tiukennettuina hallintoa tyydyttävällä tavalla. Puomitroolikalastuksessa käytettävien alusten on noudatettava seuraavia tiukennettuja vakavuusvaatimuksia:

a) oikaisevan momenttivarren rajoittamaa pinta-alaa ja oikaisevia momenttivarsia koskevia 2 säännön 1 kohdan a alakohdan ja 2 säännön 1 kohdan b alakohdan vaatimuksia tiukennetaan 20 prosenttia;

b) vaihtokeskuskorkeuden on oltava vähintään 500 millimetriä;

c) edellä olevan a alakohdan vaatimuksia sovelletaan ainoastaan aluksiin, joiden kuljetuskoneiston teho ei ylitä seuraavien kaavojen mukaisesti saatavaa kilowattimäärää: — N = 0,6 Ls 2 aluksilla, joiden pituus on 35 metriä tai vähemmän, ja — N = 0,7 Ls 2 aluksilla, joiden pituus on 37 metriä tai enemmän, — jos aluksen pituus sijoittuu näiden väliin, Ls:n kerroin lasketaan interpoloimalla arvoista 0,6 ja 0,7, — Ls on aluksen mittakirjan mukainen kokonaispituus.

Jos kuljetuskoneiston teho ylittää edellä olevien kaavojen mukaiset normitehoarvot, a alakohdassa mainittuja vaatimuksia tiukennetaan suoraan suhteessa suurempaan kuljetuskoneiston tehoon.

Hallinnon on todettava, että edellä mainitut puomitroolarien tiukennetut vakavuusvaatimukset täyttyvät tämän luvun 7 säännön 1 kohdassa mainituissa käyttöolosuhteissa.

Vakavuuslaskelmassa puomien oletetaan olevan nostettuina 45 asteen kulmaan vaakatasoon nähden.

5 sääntö: Kova tuuli ja keinunta

Alusten on kestettävä kovan tuulen ja keinunnan vaikutukset asianomaisissa meriolosuhteissa, kun otetaan huomioon eri vuodenaikojen sääolosuhteet, ne meren olotilat, joissa alusta käytetään, aluslaji sekä aluksen käyttötapa. Asiaa koskevat laskelmat on tehtävä kaikkia aluslajeja koskevan IMO:n vahingoittumattoman aluksen vakavuussäännöstön (Code on Intact Stability for all Types of Ships) mukaisesti.

8 sääntö: Jäänmuodostus

Tätä sääntöä sovelletaan muilta osin, mutta jäänmuodostusvaran muuttaminen, joka jätetään 2 suosituksella hallinnon harkintavaltaan, ei ole sallittua ( 15 ).

9 sääntö: Kallistuskoe

Jos aluksessa tehdään muutoksia, jotka vaikuttavat sen tilaan lastaamattomana ja/tai sen painopisteen sijaintiin, alukselle on suoritettava uusi kallistuskoe ja sen vakavuustiedot on tarkistettava, jos hallinto katsoo sen tarpeelliseksi aluksen vakavuusvarat huomioon ottaen. Jos kuitenkin aluksen kevytpaino poikkeaa yli 2 prosenttia alkuperäisestä kevytpainosta eikä voida laskelmin osoittaa, että alus on edelleen vakavuusvaatimusten mukainen, alukselle on suoritettava uusi kallistuskoe.

12 sääntö: Keulan korkeus

Keulan korkeuden on oltava riittävä estämään liiallinen veden pääsy alukselle.

Aluksissa, joita käytetään suppeilla alueilla enintään 10 meripeninkulman päässä rannikosta, keulan vähimmäiskorkeuden on oltava hallintoa tyydyttävä, ja se on määritettävä siten, että otetaan huomioon eri vuodenaikojen sääolosuhteet, ne meren olotilat, joissa alusta käytetään, aluslaji sekä aluksen käyttötapa.

Aluksissa, joita käytetään kaikilla muilla alueilla:

1. jos kalastuksen aikana saalis on varastoitava kalansäilytysruumaan sellaisten lastiluukkujen kautta, jotka sijaitsevat säälle ja merenkäynnille alttiilla työskentelykannella kansirakennuksesta tai ylärakenteesta keulaan päin, keulan vähimmäiskorkeus on laskettava Torremolinoksen kokouksen päätösasiakirjan liitteessä 3 olevaan 4 suositukseen sisältyvän laskentamenetelmän mukaisesti;

2. jos saalis on varastoitava kalansäilytysruumaan sellaisen lastiluukun kautta, joka sijaitsee säälle ja merenkäynnille alttiilla työskentelykannella kansirakennuksen tai ylärakenteen suojaamana, keulan vähimmäiskorkeuden on oltava vuonna 1966 tehdyn kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen liitteessä I olevan 39 säännön mukainen, mutta kuitenkin vähintään 2 000 millimetriä. Tällöin on otettava huomioon suurin sallittu kulkusyväys määrätyn kesävaralaidan sijasta.

14 sääntö: Osastoiminen ja vahingoittuneen aluksen vakavuus

Alusten, joiden pituus on 100 metriä tai enemmän ja joissa aluksella kuljetettavien henkilöiden määrä on 100 tai enemmän, on oltava kellumiskykyisiä ja säilytettävä positiivinen vakavuus sen jälkeen, kun mikä tahansa niiden vaurioitunut osasto on täyttynyt vedellä, ottaen huomioon aluksen laji, käyttötarkoitus ja toiminta-alue ( 16 ). Tätä koskevat laskelmat on tehtävä alaviitteessä mainittujen ohjeiden mukaisesti.