2000L0029 — FI — 10.02.2006 — 012.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:





Muutettu:





Oikaisu









▼B

▼C1

NEUVOSTON DIREKTIIVI 2000/29/EY,

annettu 8 päivänä toukokuuta 2000,

kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä

▼B







EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ( 1 ), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 2 ), sekä katsoo seuraavaa: (1) Kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 21 päivänä joulukuuta 1976 annettua neuvoston direktiiviä 77/93/ETY ( 3 ) on muutettu useita kertoja ja huomattavin osin ( 4 ). Sen vuoksi selkeyden ja järkeistämisen takia olisi kodifioitava mainittu direktiivi. (2) Kasvintuotanto on erittäin tärkeää yhteisössä. (3) Haitalliset organismit vaikuttavat tuotokseen jatkuvasti. (4) Kasvinsuojelu näitä organismeja vastaan on aivan välttämätöntä, ei ainoastaan tuotoksen alenemisen välttämiseksi, vaan myös maatalouden tuottavuuden lisäämiseksi. (5) Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän avulla toteutettava haitallisten organismien torjunta, jota sovelletaan yhteisössä ilman sisärajoja haitallisten organismien hävittämiseksi järjestelmällisesti ja välittömästi, vaikuttaa ainoastaan rajallisesti, jos suojatoimenpiteitä organismien maahan kulkeutumisen estämiseksi ei toteuteta samanaikaisesti. (6) Näiden suojatoimenpiteiden tarve on tunnustettu jo pitkään, ja niitä koskevat useat kansalliset määräykset ja kansainväliset sopimukset, mukaan lukien 6 päivänä joulukuuta 1951 Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestössä (FAO) tehty kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus, jolla on maailmanlaajuista merkitystä. (7) Yksi tärkeimmistä toimenpiteistä on laatia luettelo niistä erityisen vaarallisista haitallisista organismeista, joiden kulkeutuminen jäsenvaltioihin on kiellettävä sekä niistä haitallisista organismeista, joiden kulkeutuminen jäsenvaltioihin tiettyjen kasvien ja kasvituotteiden mukana on myös kiellettävä. (8) Kasvien ja kasvituotteiden mukana kulkeutuvien joidenkin haitallisten organismien esiintymistä ei voida tehokkaasti tarkastaa maahantuonnin yhteydessä tuotaessa kasveja tai kasvituotteita sellaisista maista, joissa näitä organismeja esiintyy. Sen vuoksi on tarpeen antaa säännös, joka on sisällöltään niin rajoitettu kuin mahdollista ja jossa kielletään eräiden kasvien ja kasvituotteiden maahantuonti tai säädetään erityisistä tuotantomaissa suoritettavista tarkastuksista. (9) Nämä kasvintarkastukset on rajoitettava koskemaan tuotteita, jotka ovat peräisin kolmansista maista sekä niitä tapauksia, joissa on selvästi syytä epäillä, että jotain kasvinsuojelusäännöstä ei ole noudatettu. (10) On myös tarpeen säätää mahdollisuudesta myöntää tietyin edellytyksin poikkeuksia joihinkin säännöksiin. Kokemus on osoittanut, että tietyt poikkeukset voivat olla samalla tavalla luonteeltaan kiireellisiä kuin suojatoimenpiteet. Sen vuoksi tässä direktiivissä täsmennettyä kiireellisyysmenettelyä olisi myös sovellettava näihin poikkeuksiin. (11) Jos on olemassa ilmeinen vaara haitallisten organismien maahan kulkeutumisesta tai leviämisestä, sen jäsenvaltion, josta ongelma on peräisin, tulisi tavallisesti toteuttaa muita kuin tässä direktiivissä säädettyjä väliaikaisia suojatoimenpiteitä ja komissiolle tulisi ilmoittaa kaikista tapauksista, joissa voidaan tarvita suojatoimenpiteiden antamista. (12) Ottaen huomioon Ranskan merentakaisten departementtien ja muun yhteisön välisen kasvien ja kasvituotteiden kaupan tärkeys, on suotavaa, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan näissä departementeissa. Ottaen huomioon merentakaisten alueiden maatalouden erityispiirteet olisi säädettävä sellaisista lisäsuojatoimenpiteistä, jotka ovat perusteltuja kasvinsuojelusyistä. Tämän direktiivin säännökset olisi myös laajennettava koskemaan haitallisten organismien Ranskan merentakaisiin departementteihin muilta Ranskan alueilta kulkeutumisen estämiseen liittyviä suojatoimenpiteitä. (13) Yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin 26 päivänä kesäkuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1911/91 ( 5 ) sisällytetään Kanariansaaret yhteisön tullialueeseen ja yhteiseen politiikkaan. Kyseisen asetuksen 2 ja 10 artiklan mukaan yhteisen maatalouspolitiikan soveltaminen edellyttää erityisten toimitusjärjestelyjen voimaantuloa. Sen lisäksi on toteutettava maataloustuotantoon liittyviä erityisiä toimenpiteitä. (14) Erityisesti Kanariansaarten syrjäisestä sijannista ja saaristoasemasta johtuvia valinnaisia toimenpiteitä koskevasta ohjelmasta (Poséican) 26 päivänä kesäkuuta tehdyssä neuvoston päätöksessä 91/314/ETY ( 6 ) määritetään yleiset suuntaviivat toimeenpantavista, saariston erityisongelmat ja rajoitukset huomioon ottavista vaihtoehdoista. (15) Tämän vuoksi Kanariansaarten kasvien terveyteen liittyvien vaatimusten huomioon ottamiseksi olisi jatkettava tiettyjen tässä direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden soveltamista kaudella, joka päättyy kuusi kuukautta sen päivämäärän jälkeen, jolloin jäsenvaltioiden on alettava soveltaa uusia tämän direktiivin liitteisiin liittyviä säännöksiä Ranskan merentakaisten departementtien ja Kanariansaarten suojelemiseksi. (16) Tämän direktiivin soveltamiseksi olisi annettava todistusmallit, jotka on hyväksytty kansainvälisessä kasvinsuojeluyleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna 21 päivänä marraskuuta 1979, ja jotka on standardoitu ja laadittu tiiviissä yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa. Olisi myös vahvistettava tietyt säännöt, jotka koskevat tällaisten todistusten antamisen edellytyksiä, vanhojen mallien käyttöä siirtymäkauden ajan ja varmentamisedellytyksiä kasveja tai kasvituotteita kolmansista maista tuotaessa. (17) Kolmansista maista tapahtuvan kasvien tai kasvituotteiden tuonnin osalta kyseisten maiden todistuksen myöntämisestä vastaavien viranomaisten on periaatteessa oltava kansainvälisessä kasvien suojelua koskevassa yleissopimuksessa tarkoitetut viranomaiset, ja on aiheellista laatia luetteloja kyseisistä viranomaisista sopimuksen ulkopuolisia kolmansia maita varten. (18) Olisi yksinkertaistettava tämän direktiivin liitteisiin tehtäviin muutoksiin sovellettavaa menettelyä. (19) Tämän direktiivin soveltamisalaa olisi täsmennettävä puutavaran osalta. Sen vuoksi on syytä uusia yksityiskohtaiset puutavaran kuvaukset, sellaisina kuin ne ovat yhteisön säädöksissä. (20) Tietyt siemenet on mainittu kasvien, kasvituotteiden ja muiden tämän direktiivin liitteissä lueteltujen niiden tavaroiden joukossa, jotka ovat kasvien terveystarkastuksen alaisia alkuperä- tai lähetysmaassa yhteisöön tai yhteisön sisäiseen kauppaan tuotaessa. (21) On suotavaa säätää, että tietyissä tapauksissa kolmansista maista lähtöisin olevien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden virallinen tarkastus pannaan täytäntöön komission toimesta kolmannessa maassa, joka on alkuperämaa. (22) Yhteisön tarkastukset on annettava komission palkkaamien asiantuntijoiden ja jäsenvaltioiden palkkaamien sellaisten asiantuntijoiden suoritettaviksi, joiden palvelukset ovat komission käytettävissä. On syytä määritellä näiden asiantuntijoiden tehtävä yhdessä yhteisön kasvinsuojelujärjestelmässä vaadittujen toimintojen kanssa. (23) Järjestelmän soveltamisalaa ei enää pitäisi rajoittaa koskemaan ainoastaan jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välistä kauppaa, vaan sitä olisi laajennettava koskemaan kunkin jäsenvaltion sisällä tapahtuvaa kaupan pitämistä. (24) Periaatteessa kaikkien yhteisön alueiden olisi hyödyttävä yhtä paljon suojelusta haitallisia organismeja vastaan. Erot ekologisissa oloissa ja tiettyjen haitallisten organismien esiintymisessä olisi kuitenkin otettava huomioon. Tämän vuoksi on tärkeää määritellä ”suojellut alueet”, jotka ovat alttiina erityisille kasvien terveyteen liittyville vaaroille ja joita on erityisesti suojeltava edellytyksin, jotka ovat sopusoinnussa sisämarkkinoiden toteuttamisen kanssa. (25) Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän soveltaminen yhteisössä alueena ilman sisärajoja sekä suojeltujen alueiden käyttöönotto edellyttävät yhtäältä, että tehdään ero yhteisön tuotteisiin sovellettavien vaatimusten ja kolmansista maista tuotaviin tuotteisiin sovellettavien vaatimusten välillä, sekä toisaalta, että suojeltuja alueita koskevat haitalliset organismit tunnistetaan. (26) Kasvien terveystarkastukset on tarkoituksenmukaisinta suorittaa tuotantopaikalla. Yhteisön tuotteille tuotantopaikalla suoritettavat tarkastukset on sen vuoksi tehtävä pakollisiksi ja ne on laajennettava koskemaan kaikkia kasveja ja kasvituotteita, joita viljellään, tuotetaan, käytetään tai joita jollain muulla tavoin esiintyy tuotantopaikalla, sekä tuotantopaikalla käytettäviä kasvualustoja. Tällaisen tarkastusjärjestelmän tehokasta toimintaa varten on kaikki tuottajat virallisesti rekisteröitävä. (27) Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän soveltamiseksi sisämarkkinoilla entistä tehokkaammin kasvien terveystarkastuksissa on oltava mahdollista käyttää myös muita sellaisia käytettävissä olevia hallinnon edustajia kuin jäsenvaltioiden kasvinsuojeluviranomaisten edustajia, joiden koulutuksen yhteensovittamisesta ja taloudellisesta tukemisesta yhteisön on vastattava. (28) Jos tarkastusten tulokset ovat moitteettomat, on yhteisön tuotteisiin kansainvälisessä kaupassa käytettävän kasvien terveystodistuksen sijaan kiinnitettävä tuotetyyppeihin soveltuva hyväksymismerkintä (kasvipassi), jolla varmistetaan tuotteiden vapaa liikkuminen koko yhteisön alueella tai niissä yhteisön osissa, joilla merkintä on voimassa. (29) Olisi täsmennettävä ne viralliset toimenpiteet, jotka toteutetaan, mikäli tarkastusten tulokset eivät ole tyydyttävät. (30) Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän sisämarkkinoilla noudattamisen varmistamiseksi olisi perustettava kaupan pitämisen aikana suoritettavien virallisten tarkastusten järjestelmä. Tämän järjestelmän on oltava mahdollisimman luotettava ja yhdenmukainen koko yhteisön alueella, mutta sen ulkopuolelle olisi jätettävä jäsenvaltioiden välisillä rajoilla suoritettavat erityistarkastukset. (31) Tuotteet, jotka ovat peräisin kolmansista maista, on sisämarkkinoiden toteuttamisen yhteydessä periaatteessa saatettava kasvien terveystarkastusten alaisiksi kun ne tuodaan ensimmäisen kerran yhteisöön. Mikäli tarkastusten tulokset ovat moitteettomat, näille tuotteille olisi myönnettävä kasvipassi, joka mahdollistaa niiden vapaan liikkumisen yhteisön tuotteiden tapaan. (32) Sisämarkkinoiden tuoteuttamisesta aiheutuvasta tilanteesta ja siihen liittyvästä vastuusta selviytymiseksi on tärkeää vahvistaa kasvitarkastuksiin liittyvää kansallista ja yhteisön infrastruktuuria yhteisön ulkorajoilla ja erityisesti niissä jäsenvaltioissa, jotka maantieteellisen sijaintinsa perusteella ovat tavaran yhteisöön saapumisalueita. Tämän vuoksi komissio ehdottaa, että Euroopan unionin yleisbudjettiin sisällytetään tähän tarkoitukseen tarvittavat varat. (33) Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän tehokkuuden parantamiseksi sisämarkkinoilla jäsenvaltioiden on yhdenmukaistettava kasvinsuojeluun liittyvistä toiminnoista vastaavan henkilöstön työmenetelmät. Sen vuoksi komissio laatii ennen 1 päivää tammikuuta 1993 yhteisön ohjeet kasvinsuojelutoimintoihin liittyvistä työmenetelmistä. (34) Jäsenvaltioilla ei enää ole mahdollisuutta antaa erityisiä kasvinsuojelua koskevia säännöksiä niiden kasvien tai kasvituotteiden maahantuonnin osalta, jotka ovat peräisin muista jäsenvaltioista. Kaikki kasveihin ja kasvituotteisiin sovellettavat kasvinsuojeluun liittyviä vaatimuksia koskevat säännökset annetaan yhteisötasolla. (35) On tarpeen perustaa yhteisön rahoitustukijärjestelmä yhteisön kasviensuojelusäännösten noudattamisesta kaupalle aiheutuvien mahdollisten riskien jakamiseksi yhteisön tasolla. (36) Kolmansista maista kulkeutuneiden haitallisten organismien aiheuttamien tartuntojen estämiseksi olisi oltava yhteisön rahoitustukijärjestelmä kasvinsuojelutarkastuksessa tarvittavien perusrakenteiden parantamiseksi yhteisön ulkorajoilla. (37) Kyseisen säännöstön avulla olisi myös voitava myöntää riittävää rahoitustukea kuluihin, jotka aiheutuvat tietyistä erityistoimenpiteistä, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet hillitäkseen ja tarvittaessa hävittääkseen kolmansista maista tai yhteisön muilta alueilta kulkeutuneiden haitallisten organismien aiheuttamia tartuntoja, ja, silloin kun se on mahdollista, korvatakseen niistä aiheutuneet vahingot. (38) Yhteisön taloudellisen tuen myöntämiseen tarkoitetun järjestelmän yksityiskohdista on päätettävä nopealla menettelyllä. (39) On varmistettava, että komissiolla on kaikki tiedot kyseessä olevien haitallisten organismien kulkeutumisen mahdollisista syistä. (40) Komissio valvoo erityisesti, että yhteisön kasviensuojelusäännöstöä sovelletaan asianmukaisesti. (41) Jos haitallisten organismien kulkeutumisen syyksi todetaan puutteelliset tutkimukset tai tarkastukset, yhteisön oikeutta sovelletaan seurausten osalta, ottaen huomioon tietyt erityistoimenpiteet. (42) Jäsenvaltioiden ja komission on suotavaa toimia tiiviissä yhteistyössä neuvoston päätöksellä 76/894/ETY ( 7 ) perustetussa pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa. (43) Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä VIII olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä, sekä katsoo seuraavaa: ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:







1 artikla

1. Tämä direktiivi koskee suojatoimenpiteitä, joilla estetään kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien kulkeutuminen jäsenvaltioihin toisista jäsenvaltioista tai kolmansista maista.

Tämä direktiivi koskee myös:

a) 1 päivästä kesäkuuta 1993 myös suojatoimenpiteitä, joilla estetään haitallisten organismien leviäminen yhteisön sisällä ja jotka liittyvät kasvien, kasvituotteiden ja muiden vastaavien tavaroiden liikkumiseen jäsenvaltiossa;

b) haitallisten organismien muilta Ranskan alueilta Ranskan merentakaisiin departementteihin kulkeutumisen ja kääntäen Ranskan merentakaisista departementeista muille Ranskan alueille kulkeutumisen estämiseen liittyviä suojatoimenpiteitä;

c) suojatoimenpiteitä muista Espanjan osista lähtöisin olevien haitallisten organismien Kanariansaarille kulkeutumisen estämiseksi ja päinvastoin;

▼M4

d) jäsenvaltioiden kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen nojalla myöntämien kasvien terveystodistusten ja kasvien jälleenvientiterveystodistusten tai niiden sähköisen vastineen muotoa.

▼B

2. Ottaen huomioon viljelyolojen ja ekologisten olosuhteiden erilaisuus Ranskan merentakaisissa departementeissa ja Kanariansaarilla voidaan ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ hyväksyä suojatoimenpiteet, jotka ovat perusteltuja terveystilanteen turvaamiseen ja kasvien suojeluun liittyvistä syistä tässä direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden lisänä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tietyillä yhteisön alueilla vallitsevan kasvinsuojelutilanteen turvaamiseksi vahvistettavien edellytysten soveltamista.

3. Tätä direktiiviä ei sovelleta Ceutaan ja Melillaan.

▼M4

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava niiden ja komission keskinen tiivis, nopea, välitön ja tehokas yhteistyö tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Tätä varten kunkin jäsenvaltion on asetettava tai nimettävä viranomainen, joka vastaa ainakin tällaisten kysymysten yhteensovittamisesta ja yhteyksien hoitamisesta. Kasvinsuojeluviranomainen, joka on perustettu kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen mukaisesti, on mieluiten nimettävä tätä tarkoitusta varten.

Tästä viranomaisesta ja mahdollisista myöhemmistä muutoksista on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle.

Tämän direktiivin 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen viranomaiselle voidaan antaa lupa osoittaa tai siirtää yhteensovittamiseen tai yhteyksien hoitamiseen liittyvät tehtävät jollekin muulle viranomaiselle, sikäli kuin ne kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin erillisiin kasvien terveyteen liittyviin seikkoihin.

▼B

5. Siltä osin kuin on kyse suojatoimenpiteistä, joilla estetään Ranskan merentakaisista departementeista lähtöisin olevien haitallisten organismien kulkeutuminen Ranskan muihin osiin ja muihin jäsenvaltioihin ja niiden leviäminen näissä departementeissa, tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa, 3 artiklan 4 kohdassa, 4 artiklan 2 ja 4 kohdassa, 5 artiklan 2 ja 4 kohdassa, 6 artiklan 5 ja 6 kohdassa, 10 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä 13 artiklan 8, 10 ja 11 kohdassa mainitut päivämäärät korvataan kuuden kuukauden jakson loppua vastaavalla päivämäärällä, joka lasketaan siitä päivästä alkaen, jolloin jäsenvaltioiden on alettava soveltaa liitteisiin I—V liittyviä uusia säännöksiä Ranskan merentakaisten departementtien suojelemiseksi. Kumotaan tämän artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta samasta päivästä alkaen.

6. Siltä osin kuin on kyse suojatoimenpiteistä, joilla estetään Kanariansaarilta lähtöisin olevien haitallisten organismien kulkeutuminen Espanjan muihin osiin ja muihin jäsenvaltioihin ja niiden leviäminen näillä saarilla, tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa, 3 artiklan 4 kohdassa, 4 artiklan 2 ja 4 kohdassa, 5 artiklan 2 ja 4 kohdassa, 6 artiklan 5 ja 6 kohdassa, 10 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä 13 artiklan 8, 10 ja 11 kohdassa mainitut päivämäärät korvataan kuuden kuukauden jakson loppua vastaavalla päivämäärällä, joka lasketaan siitä päivästä alkaen, jolloin jäsenvaltioiden on alettava soveltaa liitteisiin I—V liittyviä uusia säännöksiä Kanariansaarten suojelemiseksi. Kumotaan tämän artiklan 1 kohdan c alakohta samasta päivästä alkaen.

2 artikla

1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) ” kasveilla ” eläviä kasveja ja eläviä täsmennettyjä kasvinosia, siemenet mukaan luettuina. ◄ Eläviin kasvinosiin kuuluvat: — hedelmät — termin kasvitieteellisessä merkityksessä — joita ei ole pakastettu, — kasvikset, joita ei ole pakastettu, — mukulat, sipulit, juurakot, — leikkokukat, — oksat lehtineen, — puut, jotka on katkaistu lehtineen, ▼M4 — lehdet, lehvistö, ▼B — kasvisolukkoviljelmät, ▼M4 — elävä siitepöly, — silmulliset oksat (bud-wood), pistokkaat, varttamisoksat, — muut kasvien osat, jotka voidaan määrittää 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. ▼B Siemenillä tarkoitetaan siemeniä termin kasvitieteellisessä merkityksessä, eli ainoastaan niitä siemeniä, jotka on tarkoitettu kylvämiseen;

b) ”kasvituotteilla”kasviperäisiä jalostamattomia tai yksinkertaisesti valmistettuja tuotteita, jos niitä ei lueta kasveiksi;

c) ”istutuksella”mitä tahansa toimintaa, jolla kasvit sijoitetaan paikoilleen niiden myöhemmän kasvun, lisääntymisen tai lisäämisen varmistamiseksi;

d) ” istutettaviksi tarkoitetuilla kasveilla ” — jo istutettuja kasveja, jotka on tarkoitettu jäämään sellaisiksi tai tuonnin jälkeen uudelleen istutettaviksi, tai — kasveja, jotka ovat vielä tuontihetkellä istuttamattomia mutta tarkoitettu istutettaviksi tämän jälkeen;

▼M4

e) ”haitallisilla organismeilla”kasveissa tai kasvituotteissa esiintyviä tuhoojia, jotka kuuluvat eläin- tai kasvikuntaan tai jotka ovat viruksia, mykoplasmoja tai muita taudinaiheuttajia;

▼B

f) ” kasvipassilla ” virallista etikettiä, joka osoittaa, että tämän direktiivin kasvinsuojeluun liittyviä säännöksiä ja erityisvaatimuksia koskevia säännöksiä on noudatettu ja — joka on tätä tarkoitusta varten yhdenmukainen koko yhteisön alueella eri kasvi- tai kasvituotetyyppien osalta — ja — jonka jäsenvaltion vastuussa oleva virallinen toimielin on laatinut ja myöntänyt kasvipassien myöntämismenettelyn erityisvaatimusten soveltamista koskevien sääntöjen mukaisesti. Tiettyjen erityistuotetyyppien osalta voidaan ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ päättää muista virallisesti sovituista hyväksymismerkinnöistä kuin etiketistä. Yhdenmukaistaminen on toteutettava ►M4 18 artiklan 2 kohdassa ◄ säädettyä menettelyä noudattaen. Yhdenmukaistamisessa päätetään eri merkinnät niihin kasvipasseihin, jotka eivät 10 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan säännösten mukaisesti ole voimassa kaikissa yhteisön osissa;

g) ” jäsenvaltion vastuussa olevilla virallisilla toimielimillä ”: i) 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua jäsenvaltion ►M4 kasvinsuojeluelintä tai -elimiä ◄ ; tai ii) mitä tahansa valtion viranomaista, joka toimii — kansallisella tasolla, — tai paikallisella tasolla kansallisen viranomaisen valvonnassa kyseisen jäsenvaltion perustuslain määräämissä rajoissa. Jäsenvaltion vastuussa olevat, viralliset toimielimet voivat kansallista lainsäädäntöään noudattaen delegoida niille tässä direktiivissä osoitetut tehtävät suoritettaviksi niiden luvalla ja valvonnassa julkisoikeudelliselle tai yksityisoikeudelliselle oikeushenkilölle, joka virallisesti hyväksyttyjen sääntöjensä nojalla on vastuussa yksinomaan erityisistä julkisista toiminnoista, edellyttäen, että tällainen oikeushenkilö tai sen jäsenet eivät saa minkäänlaista henkilökohtaista etua toteuttamistaan toimenpiteistä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ensimmäisen kohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetut toimielimet toimivat tiiviissä yhteistyössä. Lisäksi ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ voidaan hyväksyä muita oikeushenkilöitä, jotka on asetettu ensimmäisen kohdan i alakohdassa tarkoitetun toimielimen/elinten lukuun ja jotka toimivat tämän toimielimen luvalla ja valvonnassa edellyttäen, että tällainen oikeushenkilö ei saa minkäänlaista henkilökohtaista etua toteuttamistaan toimista. Edellä 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun viranomaisen on ilmoitettava komissiolle kyseisen jäsenvaltion vastuussa olevat viralliset elimet. Komissio välittää nämä tiedot muille jäsenvaltioille;

h) ” suojellulla alueella ” yhteisön alueella sijaitsevaa aluetta, jolla: — yksi tai useampi tässä direktiivissä luetelluista haitallisista organismeista, joita esiintyy yhdessä tai useammassa yhteisön osassa, ei ole endeeminen eikä esiinny huolimatta esiintymiselle suotuisista olosuhteista, — on vaarana, että tietyt haitalliset organismit voivat levitä tiettyjen kasvilajien kasvustoihin suotuisien ekologisten olojen vuoksi huolimatta siitä, että nämä haitalliset organismit eivät ole endeemisiä eivätkä esiinny yhteisön alueella, ja jonka on todettu ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ täyttävän ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa määritellyt edellytykset sekä samoin ensimmäisessä luetelmakohdassa mainitussa tapauksessa kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden pyynnöstä sillä perusteella, että 21 artiklassa tarkoitettujen asiantuntijoiden samassa artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti valvoman asianmukaisen tietojen keruun tulokset eivät muuta osoita. Toisen luetelmakohdan osalta tietojen keruu on vapaaehtoista. Haitallisen organismin katsotaan levinneen tietylle alueelle, jos sen tiedetään esiintyvän tällä alueella eikä virallisia toimenpiteitä ole alueella toteutettu sen hävittämiseksi tai jos nämä toimenpiteet ovat vähintään kahden perättäisen vuoden aikana osoittautuneet tehottomiksi. Kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden on ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetyssä tapauksessa kerättävä säännöllisesti ja järjestelmällisesti virallisia tietoja niiden organismien esiintymisestä, joiden osalta suojeltu alue on tunnustettu. Jokaisesta tällaisen organismin havainnosta on viipymättä ilmoitettava ►M4 kirjallisesti ◄ komissiolle. Tällaisesta havainnosta aiheutuvaa vaaraa arvioi pysyvä kasvinsuojelukomitea, ja tarvittavista toimista päätetään ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ . Ensimmäisessä ja kolmannessa alakohdassa tarkoitetun tietojen keruun yksityiskohdat voidaan vahvistaa ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ ja ottaen huomioon hyväksytyt tieteelliset ja tilastolliset periaatteet. Edellä mainitun tietojen keruun tulokset on annettava ►M4 kirjallisesti ◄ tiedoksi komissiolle. Komissio välittää nämä tiedot muille jäsenvaltioille. Komissio toimittaa neuvostolle ennen 1 päivää tammikuuta 1998 selvityksen suojeltujen alueiden järjestelmän toiminnasta sekä tarvittaessa aiheelliset ehdotukset;

i) ” virallisella lausunnolla tai toimenpiteellä ” lausuntoa tai toimenpidettä, jos sen ovat antaneet tai toteuttaneet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 21 artiklan säännösten soveltamista: ▼M4 — kun on kyse lausunnoista tai toimenpiteistä, jotka liittyvät kasvien terveystodistusten ja kasvien jälleenvientiterveystodistusten tai niiden sähköisen vastineen myöntämiseen, kolmannen maan virallisen kansallisen kasvinsuojeluelimen edustajat tai heidän vastuullaan muut viranomaiset, jotka ovat siihen teknisesti päteviä ja jotka kyseinen kansallinen kasvinsuojeluelin on siihen asianmukaisesti valtuuttanut, ▼B — kaikissa muissa tapauksissa sellaiset edustajat tai virkamiehet tai pätevyysvaatimukset täyttävät virkailijat, jotka jäsenvaltion vastuussa oleva, virallinen toimielin on asettanut tehtävään edellyttäen, että nämä edustajat eivät saa minkäänlaista henkilökohtaista etua toteuttamistaan toimenpiteistä ja että he täyttävät pätevyydelle asetetut vähimmäisvaatimukset. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että valtion virkamiehillä ja muilla pätevyysvaatimukset täyttävillä edustajilla on tarvittava pätevyys tämän direktiivin noudattamista varten. Näiden pätevyysvaatimusten osalta voidaan antaa yleisohjeita ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ . Komissio laatii pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa yhteisön ohjelmia, joiden soveltamista se valvoo ja jotka liittyvät valtion virkamiesten ja muiden pätevyysvaatimukset täyttävien edustajien täydennyskoulutukseen ja joiden tavoitteena on nostaa kansallisen tiedon taso ja saatu kokemus edellä mainitulle pätevyystasolle. Komissio osallistuu täydennyskoulutuksen rahoitukseen ja ehdottaa tätä tarkoitusta varten tarvittavien varojen sisällyttämistä yhteisön budjettiin;

▼M4

j) ”saapumispaikalla”paikkaa, jossa kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat tuodaan ensimmäistä kertaa yhteisön tullialueelle: kyseessä on ilmakuljetusten osalta lentoasema, meri- tai jokikuljetusten osalta satama, rautatiekuljetusten osalta rautatieasema ja kaikkien muiden kuljetusmuotojen osalta tullitoimipaikka, jonka vastuulla on alue, jossa yhteisön maaraja ylitetään;

k) ”saapumispaikan viranomaisilla”niitä jäsenvaltion vastuussa olevia virallisia elimiä, jotka valvovat saapumispaikkaa;

l) ”määräpaikan viranomaisilla”niitä jäsenvaltion vastuussa olevia virallisia elimiä, jotka valvovat aluetta, jolla määrätullitoimipaikka sijaitsee;

m) ”saapumispaikan tullitoimipaikalla”edellä j alakohdassa määritellyn saapumispaikan toimipaikkaa;

n) ”määrätullitoimipaikalla”komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 ( 8 ) 340 b artiklan 3 kohdassa tarkoitettua määrätoimipaikkaa;

o) ”erällä”lähetykseen kuuluvaa yhden hyödykkeen tiettyä yksikkömäärää, joka voidaan tunnistaa koostumuksensa tasalaatuisuuden ja alkuperänsä perusteella;

p) ”lähetyksellä”tavaroita, jotka kaikki on merkitty yhteen asiakirjaan, jota vaaditaan tullimuodollisuuksia tai muita muodollisuuksia varten, kuten kasvin terveystodistus (tai vaihtoehtoinen asiakirja tai merkintä; lähetys voi koostua yhdestä tai useammasta erästä);

q) ”tulliselvitysmuodolla”yhteisön tullikoodeksista, jäljempänä ”yhteisön tullikoodeksi”, 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 ( 9 ) 4 artiklan 15 kohdassa tarkoitettuja tulliselvitysmuotoja;

r) ”passituksella”tullivalvonnan alaisten tavaroiden liikkumista paikasta toiseen yhteisön tullialueella asetuksen (ETY) N:o 2913/92 91 artiklan mukaisesti.

▼B

2. Jollei tämän direktiivin kanssa ristiriidassa olevia ja nimenomaisia säännöksiä säädetä, tämän direktiivin säännöksissä tarkoitetaan puutavaraa ainoastaan, jos siinä on jäljellä sen luonnollinen pyöreä pinta kokonaan tai osittain, kuorineen tai kuorittuna, tai jos se on lastujen, hakkeen, sahanpurun tai puujätteen muodossa.

Puutavarana pidetään myös laudoitukseen tai tukilaudoitukseen tai kuormalavojen tai kaikenlaisten tavaroiden kuljetukseen käytettävien pakkausten valmistukseen käytettyä puutavaraa riippumatta siitä, täyttääkö se ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut edellytykset, jos se muodostaa kasvien terveyteen liittyvän vaaran, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteeseen V liittyvien säännösten soveltamista.

3 artikla

1. Jäsenvaltioiden on estettävä liitteessä I olevassa A osassa lueteltujen haitallisten organismien kulkeutuminen alueelleen.

2. Jäsenvaltioiden on kiellettävä liitteessä II olevassa A osassa lueteltujen kasvien ja kasvituotteiden maahantuonti, jos ne ovat liitteen tässä osassa niiden kohdalla lueteltujen haitallisten organismien saastuttamia.

▼M4

3. Edellä olevia 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta edellytyksin, jotka voidaan määritellä 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, kun kyseessä on vähäinen muun kuin istutettavaksi tarkoitetun kasvin saastuminen, jonka aiheuttaja on liitteessä I olevan A osan tai liitteessä II olevan A osan luettelossa oleva haitallinen organismi, tai kun kyseessä on istutettavaksi tarkoitetun kasvin todettu asianmukainen toleranssi liitteessä II olevan A osan II jakson luettelossa oleville haitallisille organismeille, joka on ennalta todettu yhteisymmärryksessä jäsenvaltioita kasvinterveysalalla edustavien viranomaisten kanssa ja asianmukaisen tuhoeläinvaaran analyysin perusteella.

▼B

4. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 1993 myös kyseisten haitallisten organismien leviämiseen tavoilla, jotka liittyvät kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden liikkumiseen jäsenvaltion alueella.

5. Jäsenvaltiot kieltävät tai estävät 1 päivästä kesäkuuta 1993 alkaen:

a) liitteessä I olevassa B osassa lueteltujen haitallisten organismien kulkeutumisen suojelluille alueille sekä niiden leviämisen siellä;

b) liitteessä II olevassa B osassa lueteltujen kasvien ja kasvituotteiden tuonnin suojelluille alueille sekä niiden leviämisen siellä, jos ne ovat kyseisten aluetta koskevien haitallisten organismien saastuttamia.

6. ►M4 Noudattaen 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä: ◄

a) liitteissä I ja II luetellut haitalliset organismit luokitellaan seuraavasti: — haitalliset organismit, joiden ei tiedetä esiintyvän yhteisön alueella, mutta joilla on merkitystä koko yhteisölle, luetellaan tämän direktiivin liitteessä I olevan A osan I jaksossa ja liitteessä II olevan A osan I jaksossa, — haitalliset organismit, joiden tiedetään esiintyvän yhteisössä, mutta jotka eivät ole endeemisiä eivätkä esiinny koko yhteisön alueella, mutta joilla on merkitystä koko yhteisölle, luetellaan tämän direktiivin liitteessä I olevan A osan II jaksossa ja liitteessä II olevan A osan II jaksossa, — muut haitalliset organismit luetellaan tämän direktiivin liitteessä I olevassa B osassa ja liitteessä II olevassa B osassa, niitä vastaavien suojeltujen alueiden kohdalla;

b) haitalliset organismit, jotka ovat endeemisiä tai jotka esiintyvät yhdessä tai useammassa yhteisön osassa, poistetaan, lukuun ottamatta niitä, joita tarkoitetaan a kohdan toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa;

c) liitteen I ja II otsikot samoin kuin niiden osat ja jaksot mukautetaan a ja b kohdan mukaisesti.

▼M4

7. 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan hyväksyä täytäntöönpanosäännöt edellytysten asettamiseksi seuraavien organismien kulkeutumiselle jäsenvaltioihin ja niiden leviämiselle jäsenvaltioissa:

a) organismit, joiden epäillään olevan vahingollisia kasveille tai kasvituotteille, mutta joita ei ole mainittu liitteiden I ja II luetteloissa;

b) organismit, jotka on mainittu liitteen II luettelossa mutta jotka esiintyvät muissa kuin kyseisessä luettelossa olevissa kasveissa tai kasvituotteissa ja joiden epäillään olevan vahingollisia kasveille tai kasvituotteille;

c) organismit, jotka on mainittu liitteiden I ja II luetteloissa ja jotka ovat eristetyssä tilassa ja joiden katsotaan olevan kyseisessä tilassa vahingollisia kasveille tai kasvituotteille.

8. Edellä olevia 1 kohtaa ja 5 kohdan a alakohtaa sekä 2 kohtaa ja 5 kohdan b alakohtaa ja 4 kohtaa ei sovelleta, kun on kyse tutkimus- tai tieteellisestä tarkoituksesta ja lajikevalinnasta edellytyksin, jotka määritellään 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

9. Sen jälkeen, kun 7 kohdassa säädetyt toimenpiteet on toteutettu, kyseistä kohtaa ei sovelleta, kun on kyse tutkimus- tai tieteellisestä tarkoituksesta ja lajikevalinnasta edellytyksin, jotka määritellään 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

▼B

4 artikla

1. Jäsenvaltioiden on kiellettävä liitteessä III olevassa A osassa lueteltujen kasvien ja kasvituotteiden maahantuonti, jos ne ovat peräisin liitteen tässä osassa niiden kohdalla mainituista maista.

2. Jäsenvaltiot säätävät, että 1 päivästä kesäkuuta 1993 liitteessä III olevassa B osassa lueteltujen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuonti on kielletty kunkin jäsenvaltion alueella sijaitseville kyseisille suojelluille alueille.

3. Muutetaan ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ liitettä III siten, että A osa sisältää kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat, jotka muodostavat kasvien terveyteen liittyvän vaaran yhteisön kaikissa osissa, ja B osa sisältää kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat, jotka muodostavat kasvien terveyteen liittyvän vaaran ainoastaan suojelluilla alueilla. Suojellut alueet on määriteltävä.

4. Yhteisön alueelta peräisin oleviin kasveihin, kasvituotteisiin ja muihin tavaroihin ei sovelleta 1 kohtaa 1 päivästä kesäkuuta 1993.

5. Jäljempänä ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ vahvistettavien edellytysten mukaisesti 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta testaustarkoituksessa tai tieteellisessä tarkoituksessa tehtyihin töihin eikä lajikevalintaan liittyviin töihin.

6. Jos ei ole pelkoa haitallisen organismin leviämisestä, jäsenvaltio voi säätää, että 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta erityisissä yksittäistapauksissa kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joita viljellään, tuotetaan tai käytetään kolmannen maan raja-alueen välittömässä läheisyydessä ja jotka on tuotu jäsenvaltioon käytettäväksi raja-alueen läheisyydessä.

Myöntäessään tällaista poikkeusta, jäsenvaltion on ilmoitettava tuottajan sijainti ja nimi. Näiden säännöllisesti päivitettävien tietojen on oltava komission käytettävissä.

Kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joihin sovelletaan ensimmäisen alakohdan poikkeusta, liitetään asiakirjat, joista näkyy mistä kyseisen kolmannen maan osasta ne ovat lähtöisin.

5 artikla

1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä IV olevassa A osassa lueteltuja kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita saa tuoda maahan ainoastaan, jos liitteen tässä osassa esitettyjä niitä koskevia erityisvaatimuksia on noudatettu.

2. Jäsenvaltioiden on kiellettävä 1 päivästä kesäkuuta 1993 kasvien, kasvituotteiden ja muiden liitteessä IV olevassa B osassa lueteltujen tavaroiden tuonti suojelluille alueille sekä niiden liikkuminen alueen sisällä, elleivät siinä liitteen osassa asetetut mainittuja tuotteita koskevat erityisvaatimukset täyty.

3. ►M4 Noudattaen 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä ◄ , muutetaan liitettä IV 3 artiklan 6 kohdassa säädettyjen perusteiden mukaisesti.

4. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 päivästä kesäkuuta 1993 1 kohdan säännöksiä sovelletaan myös kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden liikkumiseen jäsenvaltioiden alueella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan 7 kohdan säännösten soveltamista. Tätä kohtaa sekä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta pienten vihannes-, vihannestuote-, elintarvike- tai eläimille tarkoitettujen ravintomäärien liikkumiseen, jos ne on tarkoitettu omistajan tai vastaanottajan muuta kuin teollista ja kaupallista käyttöä varten tai käytettäväksi kuljetuksen aikana, mikäli haitallisten organismien leviämisestä ei ole vaaraa.

5. Jäljempänä ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ vahvistettavien edellytysten mukaisesti 1, 2 ja 4 kohtaa ei sovelleta testaustarkoituksessa tai tieteellisessä tarkoituksessa tehtyihin töihin eikä lajikevalintaan liittyviin töihin.

6. Jos ei ole pelkoa haitallisen organismin leviämisestä, jäsenvaltio voi säätää, että 1, 2 ja 4 kohtaa ei sovelleta erityisissä yksittäistapauksissa kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joita viljellään, tuotetaan tai käytetään kolmannen maan raja-alueen välittömässä läheisyydessä ja jotka on tuotu jäsenvaltioon käytettäväksi raja-alueen läheisyydessä.

Myöntäessään tällaista poikkeusta, jäsenvaltion on ilmoitettava tuottajan sijainti ja nimi. Näiden säännöllisesti päivitettävien tietojen on oltava komission käytettävissä.

Kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joihin sovelletaan ensimmäisen alakohdan poikkeusta, on liitettävä asiakirjat, joista näkyy mistä kyseisen kolmannen maan osasta ne ovat lähtöisin.

6 artikla

1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kun liitteessä V olevassa A osassa lueteltuja kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita viedään toiseen jäsenvaltioon, kyseiset kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat ja niiden pakkaukset tarkastetaan virallisesti huolellisesti joko kokonaisuudessaan tai edustavista näytteistä, ja että tarvittaessa niitä kuljettavat ajoneuvot tarkastetaan virallisesti sen varmistamiseksi, että:

a) ne eivät ole liitteessä I olevassa A osassa lueteltujen haitallisten organismien saastuttamia;

b) liitteessä II olevassa A osassa luetellut kasvit ja kasvituotteet eivät ole liitteen tämän osan niitä vastaavissa kohdissa lueteltujen haitallisten organismien saastuttamia;

c) liitteessä IV olevassa A osassa luetellut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat täyttävät liitteen tässä osassa esitetyt niitä koskevat erityisvaatimukset.

2. Kun 3 artiklan 6 kohdan a alakohdassa ja 5 artiklan 3 kohdassa säädetyt toimenpiteet on toteutettu, sovelletaan tämän artiklan 1 kohtaa ainoastaan liitteessä I olevan A osan II jakson, liitteessä II olevan A osan II jakson ja liitteessä IV olevan A osan II jakson osalta. Jos tämän säännöksen mukaisesti suoritetun tutkimuksen kestäessä todetaan haitallisia organismeja, jotka on lueteltu liitteessä I olevan A osan I jaksossa tai liitteessä II olevan A osan I jaksossa, 10 artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä ei ole täytetty.

3. Jäsenvaltioiden on säädettävä 1 kohdassa tarkoitetuista tarkastustoimenpiteistä varmistaakseen myös, että 3 artiklan 4, 5 ja 7 kohdan tai 5 artiklan 2 kohdan säännöksiä noudatetaan, jos yhteisöön kuuluva määrämaa käyttää hyväkseen yhtä edellä mainituissa artikloissa luetelluista mahdollisuuksista.

4. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä IV olevassa A osassa tarkoitetut siemenet, jotka on tarkoitettu vietäväksi toiseen jäsenvaltioon, tarkastetaan virallisesti sen varmistamiseksi, että ne täyttävät liitteen tässä osassa vahvistetut, niitä kokevat erityisvaatimukset.

5. Kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden liikkumiseen jäsenvaltion alueella sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 1993 myös 1, 3 ja 4 kohtaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 kohdan säännösten soveltamista. Edellä mainittuja 1, 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta liitteessä I olevassa B osassa tai liitteessä II olevassa B osassa lueteltujen haitallisten organismien eikä liitteessä IV olevassa B osassa lueteltujen erityisvaatimusten osalta kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden liikkumiseen suojellun alueen läpi tai alueen ulkopuolella.

Edellä 1, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut viralliset tarkastukset on suoritettava seuraavia säännöksiä noudattaen:

a) Tarkastukset laajennetaan koskemaan tuottajan kasvattamia, tuottamia tai käyttämiä tai muuten tuottajan kasvintuotantolaitoksissa esiintyviä kyseisiä kasveja tai kasvituotteita sekä siellä käytettyjä kasvualustoja.

b) Tarkastukset on suoritettava kasvintuotantolaitoksissa, mieluiten tuotantopaikalla.

c) Tarkastukset on suoritettava säännöllisin väliajoin sopivina aikoina vähintään kerran vuodessa ja vähintään silmämääräisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä IV lueteltujen erityisvaatimusten soveltamista; lisätoimintoja voidaan suorittaa, jos tästä on säädetty 8 kohdan mukaisesti.

Kaikki tuottajat, joilta vaaditaan 1—4 kohdan mukaisesti virallinen tarkastus, sellaisena kuin se on toisessa alakohdassa säädetty, on merkittävä viralliseen rekisteriin rekisterinumerolla, jonka avulla heidät voidaan tunnistaa. Komissiolla on oltava pyynnöstä mahdollisuus päästä näihin virallisiin rekistereihin.

Tuottajaa koskevat tietyt 8 kohdan mukaisesti vahvistetut velvoitteet. Hänen on tiedotettava erityisesti välittömästi jäsenvaltion vastuussa olevalle viralliselle toimielimelle kaikista tavallisuudesta poikkeavista haitallisten organismien esiintymisistä, niiden aiheuttamista oireista tai muista kaveissa tavatuista poikkeavuuksista.

Edellä 1, 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta pienten vihannes-, vihannestuote-, elintarvike- tai eläimille tarkoitettujen ravintomäärien liikkumiseen, jos ne on tarkoitettu omistajan tai vastaanottajan muuta kuin teollista ja kaupallista käyttöä varten tai käytettäväksi kuljetuksen aikana, mikäli haitallisten organismien leviämisestä ei ole vaaraa.

6. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 päivästä kesäkuuta 1993 tiettyjen sellaisten kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tuottajat, joita ei ole mainittu liitteessä V olevassa A osassa, 8 kohdan mukaisesti tarkennettuna, tai tuotantoalueella sijaitsevat yhteisvarastot tai lähetyskeskukset, on sisällytettävä myös viralliseen paikalliseen, alueelliseen tai kansalliseen rekisteriin 5 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. Niihin voidaan kohdistaa minä ajankohtana tahansa 5 kohdan toisessa alakohdassa säädetyt tarkastukset.

Järjestelmä, joka mahdollistaa tarvittaessa tiettyjen kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden alkuperän jäljittämisen mahdollisuuksien mukaan, voidaan luoda 8 kohdan mukaisesti ottaen huomioon tuotannon tai kaupan pitämisen olosuhteet.

7. Jäsenvaltiot saavat, jos haitallisten organismien leviämistä ei ole pelättävissä, vapauttaa

— 5 ja 6 kohdassa säädetystä virallisesta rekisteröinnistä pienviljelijät ja jalostajat, joiden kyseisten kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden koko tuotanto ja myynti on tarkoitettu sellaisten henkilöiden lopulliseen käyttöön paikallisilla markkinoilla, jotka eivät harjoita kasvintuotantoa ammattimaisesti (paikalliskauppa),

— kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden paikalliskaupan 5 ja 6 kohdassa vaaditusta virallisesta tarkastuksesta, jos ne ovat peräisin näin vapautetuilta tuottajilta.

Neuvosto tarkastelee uudelleen komission ehdotuksen pohjalta ja saatuun kokemukseen perustuen ennen 1 päivää tammikuuta 1998 tämän direktiivin paikalliskauppaa koskevat säännökset.

8. Jäljempänä ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ annetaan ne soveltlamista koskevat säännökset, jotka liittyvät:

— vähemmän tiukkoihin edellytyksiin kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden liikkumisesta suojellulla alueella, joka on vahvistettu mainituille kasveille, kasvituotteille ja muille tavaroille yhden tai useamman haitallisen organismin osalta,

— takeisiin kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden liikkumisesta mainituille kasveille, kasvituotteille ja muille tavaroille yhden tai useamman haitallisen organismin osalta vahvistetun suojellun alueen läpi,

— virallisten tarkastusten tiheyteen ja ajoitukseen, mukaan kukien 5 kohdan 2 alakohdan c luetelmakohdassa tarkoitetut lisätoimet,

— 5 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettuihin rekisteröityjä tuottajia koskeviin vaatimuksiin,

— 6 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden määrittelyyn sekä tuotteisiin, joiden osalta 6 kohdassa esitetty järjestelmä on otettu käyttöön,

— muihin vaatimuksiin, jotka koskevat 7 kohdassa tarkoitettua vapauttamista, erityisesti ”pienviljelijän” ja ”paikalliskaupan” käsitteiden sekä niitä koskevien menettelyjen osalta.

9. Edellä 5 kohdan 3 alakohdassa tarkoitetun rekisteröintimenettelyn ja rekisterinumeron soveltamista koskevat säännöt voidaan antaa ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ .

▼M4 —————

▼B

10 artikla

1. Jos 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa säädettyjen ja 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti suoritettujen tarkastusten perusteella todetaan, että näissä kohdissa säädetyt edellytykset täyttyvät, 1 päivästä kesäkuuta 1993 on myönnettävä kasvipassi ►M4 ————— ◄ niitä säännöksiä noudattaen, jotka voidaan antaa tämän artiklan 4 kohdan mukaisesti.

▼M4

Edellä 6 artiklan 4 kohdassa mainittujen siementen osalta ei tarvitse kuitenkaan myöntää kasvipassia, jos varmistetaan 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, että virallisesti varmennettujen siementen kaupan pitämiseen sovellettavien yhteisön säännösten mukaisesti myönnetyissä asiakirjoissa osoitetaan 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten noudattaminen. Tällaisessa tapauksessa näiden asiakirjojen katsotaan aina olevan 2 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisia kasvipasseja.

▼B

Mikäli tarkastus ei koske suojeltuja alueita koskevia edellytyksiä, tai mikäli todetaan, että nämä edellytykset eivät täyty, annettu kasvipassi ei ole voimassa mainittujen alueiden osalta, ja tästä on oltava näille tapauksille varattu merkintä 2 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti.

2. Kasveja, kasvituotteita ja muita liitteessä V olevan A osan I luvussa lueteltuja tavaroita ►M4 sekä 6 artiklan 4 kohdassa mainittuja siemeniä ◄ ei saa 1 päivästä kesäkuuta 1993 kuljettaa yhteisön alueella muutoin kuin 6 artiklan 7 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä paikallisesti, jollei 1 kohdan mukaisesti annettua, kyseisellä alueella voimassa olevaa kasvipassia ole liitetty kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, niiden pakkauksiin tai kuljetusajoneuvoihin.

Kasveja, kasvituotteita ja muita liitteessä V olevan A osan II luvussa lueteltuja tavaroita ►M4 sekä 6 artiklan 4 kohdassa mainittuja siemeniä ◄ ei saa tuoda 1 päivästä kesäkuuta 1993 määrätylle suojellulle alueelle tai kuljettaa siellä, jollei 1 kohdan mukaisesti annettua, kyseisellä alueella voimassa olevaa kasvipassia ole liitetty kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, niiden pakkauksiin tai kuljetusajoneuvoihin. Jos 6 artiklan 8 kohdassa säädetyt edellytykset kuljetuksesta suojeltujen alueiden kautta on täytetty, tämän alakohdan säännöksiä ei sovelleta.

Ensimmäistä ja toista alakohtaa ei sovelleta pienten vihannes-, vihannestuote-, elintarvike- tai eläimille tarkoitettujen ravintomäärien liikkumiseen, jos ne on tarkoitettu omistajan tai vastaanottajan muuta kuin teollista ja kaupallista käyttöä varten tai käytettäväksi kuljetuksen aikana, mikäli haitallisten organismien leviämisestä ei ole vaaraa.

3. Kasvipassi voidaan korvata toisella kasvipassilla myöhemmin missä tahansa yhteisön alueella seuraavien säännösten mukaisesti:

— kasvipassin saa korvata toisella ainoastaan, jos erä jaetaan tai useat erät tai niiden osat yhdistetään tai jos erän kasvien terveyteen liittyvässä asemassa tapahtuu muutos, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä IV säädettyjen erityisvaatimusten soveltamista, tai muissa 4 kohdan mukaisesti täsmennetyissä tapauksissa,

— korvaaminen voi tapahtua ainoastaan virallisessa rekisterissä olevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön pyynnöstä, riippumatta siitä onko kyseinen henkilö tavaran tuottaja vai ei, noudattaen soveltuvin osin 6 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan säännöksiä,

— korvaavan kasvipassin saa laatia ainoastaan sen alueen vastuussa oleva virallinen toimielin, jossa pyynnön esittävä laitos sijaitsee, ja vain jos kyseinen tuote voidaan varmasti tunnistaa sekä voidaan varmistaa, ettei riskiä liitteissä I ja II lueteltujen haitallisten organismien aiheuttamasta tartunnasta ole havaittavissa tuottajalta lähettämisen jälkeen,

— korvaamismenettelyssä on noudatettava säännöksiä, jotka voidaan antaa 4 kohdan mukaisesti,

— korvaavassa kasvipassissa on oltava 4 kohtaa noudattaen määritelty erikoismerkintä, joka sisältää tavaran alkuperäisen tuottajan rekisterinumeron, ja jos kasvien terveyteen liittyvässä asemassa on tapahtunut muutos, myös merkintä muutoksesta vastaavasta toimijasta.

4. Edellä ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ voidaan antaa säännökset soveltamisesta, jotka koskevat:

— menettelyn yksityiskohtia kasvipassin antamiseksi, sellaisina kuin ne on säädetty 1 kohdassa,

— edellytyksiä, joilla kasvipassi voidaan korvata 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti,

— kasvipassin korvaamista koskevan 3 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetyn menettelyn yksityiskohdista,

— kasvipassin korvaamista varten vaadittavasta erikoismerkinnästä, josta säädetään 3 kohdan 5 luetelmakohdassa.

11 artikla

1. Jos 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa säädetyssä, 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti suoritetussa tarkastuksessa todetaan, että mainituissa kohdissa säädetyt edellytykset eivät täyty, kasvipassia ei saa myöntää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 2 kohdan säännösten soveltamista.

2. Erikoistapauksissa, joissa kyseisen tarkastuksen tulokset huomioon ottaen voidaan näyttää toteen, että osa kasvatetuista, tuotetuista tai tuottajan käyttämistä tai tuottajan alueella muuten esiintyvistä kasveista tai kasvituotteista tai osa käytetystä kasvualustasta ei muodosta minkäänlaista haitallisten organismien leviämisvaaraa, 1 kohtaa ei sovelleta mainittuun osaan ►M4 ja sille voidaan myöntää kasvipassi ◄ .

3. Silloin kun 1 kohtaa sovelletaan, edellytetään kasveille, kasvituotteille tai kasvualustoille yksi tai useampi seuraavista virallisista toimenpiteistä:

— tarkoituksenmukainen käsittely 10 artiklan mukaisen kasvipassin antamisen jälkeen, jos katsotaan, että käsittelyn seurauksena edellytykset täyttyvät,

— lupa virallisessa valvonnassa tapahtuvaa kuljetusta varten alueille, joilla ne eivät muodosta lisävaaraa,

— lupa virallisessa valvonnassa tapahtuvaa kuljetusta varten teollisiin jalostuspaikkoihin,

— hävittäminen.

Edellä ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ voidaan antaa säännökset soveltamisesta, jotka koskevat:

— edellytyksiä, joilla yksi tai useampi ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä on joko toteutettava tai ei,

— kyseisten toimenpiteiden erityispiirteitä ja -edellytyksiä.

4. Silloin kun 1 kohtaa sovelletaan, tuottajan toiminta on keskeytettävä kokonaan tai osittain, kunnes voidaan osoittaa, että haitallisten organismien leviämisvaaraa ei ole. Vastaavia 10 artiklan säännöksiä ei sovelleta toiminnan keskeytyksen aikana.

5. Jos 6 artiklan 6 kohdan mukaisesti suoritetun virallisen tarkastuksen perusteella todetaan, että siinä tarkoitetuista tuotteista löydetään liitteissä I ja II lueteltuja haitallisia organismeja, sovelletaan tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa soveltuvin osin.

▼M4

12 artikla

1. Jäsenvaltioiden on tehtävä viralliset tarkastukset, joilla varmistetaan tämän direktiivin säännösten noudattaminen erityisesti 10 artiklan 2 kohdan osalta; nämä tarkastukset tehdään sattumanvaraisesti ja harjoittamatta syrjintää kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden alkuperän perusteella sekä noudattaen seuraavia säännöksiä:

— sattumanvaraiset tarkastukset milloin tahansa ja kaikissa paikoissa, joihin kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita siirretään,

— sattumanvaraiset tarkastukset tiloissa, joissa kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita kasvatetaan, tuotetaan, varastoidaan tai tarjotaan myytäviksi, myös ostajien tiloissa,

— sattumanvaraiset tarkastukset, jotka tehdään samanaikaisesti minkä tahansa muun muista kuin kasvien terveyteen liittyvistä syistä tehdyn asiakirjojen tarkastuksen kanssa.

Viralliseen rekisteriin 10 artiklan 3 kohdan ja 13 c artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti kirjatut tilat on tarkastettava säännöllisesti; viralliseen rekisteriin 6 artiklan 6 kohdan mukaisesti kirjatut tilat voidaan myös tarkastaa säännöllisesti.

Tarkastukset on kohdennettava, jos tosiasioiden perusteella voidaan olettaa, että yhtä tai useampaa tämän direktiivin säännöksistä ei ole noudatettu.

2. Kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden ostajien, jotka toimivat kasvintuotannossa ammattimaisesti loppukäyttäjinä, on säilytettävä kasvipassit vähintään vuoden ajan ja viitattava niihin omissa kirjanpidoissaan.

Tarkastajilla on oltava esteetön pääsy kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden luo tuotannon ja kaupan pitämisen kaikissa vaiheissa. Tarkastajilla on oltava oikeus suorittaa kaikki virallisiin tarkastuksiin liittyvät välttämättömät tutkimukset, kasvipasseja ja kirjanpitoa koskevat tarkastukset mukaan luettuina.

3. Virallisissa tarkastuksissa jäsenvaltioita voivat avustaa 21 artiklassa tarkoitetut asiantuntijat.

4. Jos 1 ja 2 kohdan mukaisesti suoritettujen virallisten tarkastusten perusteella voidaan osoittaa, että kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat aiheuttavat haitallisten organismien leviämisriskin, niiden osalta on toteutettava viralliset toimenpiteet 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Jos asianomaiset kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat tulevat toisesta jäsenvaltiosta, jäsenvaltioiden on varmistettava, että vastaanottavan jäsenvaltion viranomainen ilmoittaa viipymättä kyseisen jäsenvaltion viranomaiselle ja komissiolle havainnoista sekä niistä virallisista toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut tai aikoo toteuttaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan nojalla vaadittuja tiedonantoja ja tietoja. Direktiivin 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan luoda yhdenmukaistettu tiedotusjärjestelmä.

13 artikla

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta

— 3 artiklan 3 kohdan sekä 13 b artiklan 1, 2, 3, 4 ja 5 kohdan säännöksiä,

— 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksytyissä poikkeuksissa, 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyväksytyissä vastaavuustoimenpiteissä tai 16 artiklan mukaisissa hätätoimenpiteissä asetettuja erityisvaatimuksia tai -ehtoja, ja

— yhteisön ja yhden tai useamman kolmannen maan tässä artiklassa käsitellyistä asioista tekemiä erityisiä sopimuksia,

että liitteessä V olevassa B osassa lueteltuihin, kolmansista maista yhteisön tullialueelle tuotaviin kasveihin, kasvituotteisiin ja muihin tavaroihin niiden saapumisesta lähtien kohdistetaan yhteisön tullikoodeksin 37 artiklan 1 kohdan mukaisesti tullivalvonta ja että myös vastuussa olevat viralliset elimet valvovat niitä. Kyseiset tuotteet voidaan ottaa yhteen yhteisön tullikoodeksin 4 artiklan 16 kohdan a, d, e, f ja g alakohdassa määritellyistä tullimenettelyistä vasta sen jälkeen, kun 13 a artiklassa määritetyt muodollisuudet on saatu päätökseen 13 c artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti siten, että näiden muodollisuuksien tuloksena voidaan päätellä mahdollisimman luotettavasti, että

— kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat eivät ole liitteessä I olevassa A osassa lueteltujen haitallisten organismien saastuttamia, ja — liitteessä II olevassa A osassa luetellut kasvit ja kasvituotteet eivät ole liitteen kyseisessä osassa niiden kohdalla lueteltujen haitallisten organismien saastuttamia, ja — liitteessä IV olevassa A osassa luetellut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat täyttävät kyseisessä liitteessä esitetyt niitä koskevat erityisvaatimukset tai ne ovat soveltuvilta osin 13 a artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisessa todistuksessa ilmoitetun vaihtoehdon mukaiset; ja i)

ii) kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden mukana seuraa vaaditun, 13 a artiklan 3 ja 4 kohdassa vahvistettujen säännösten mukaisesti myönnetyn virallisen kasvien terveystodistuksen tai kasvien jälleenvientiterveystodistuksen alkuperäiskappale tai tarvittaessa asianomaisen tavaran mukana seuraa, siihen on kiinnitetty tai muulla tavoin liitetty alkuperäiset vaihtoehtoiset asiakirjat tai merkinnät, jotka on määritelty ja hyväksytty soveltamissäännöksillä. Sähköinen sertifiointi voidaan hyväksyä, jos se täyttää soveltamissäännöksissä määritellyt vaatimukset. Virallisesti vahvistetut jäljennökset voidaan hyväksyä poikkeustapauksissa, joista määrätään soveltamissäännöksissä määritellyissä vaatimuksissa.

Edellä ii alakohdassa tarkoitettuja soveltamissäännöksiä voidaan soveltaa 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan suojellulle alueelle tarkoitettuihin kasveihin, kasvituotteisiin ja muihin tavaroihin liitteissä I, II ja IV olevissa B osissa lueteltujen haitallisten organismien ja erityisvaatimusten osalta kyseisellä suojellulla alueella.

3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että vastuussa olevat viralliset elimet voivat valvoa myös muita kuin 1 tai 2 kohdassa tarkoitettuja, kolmansista maista yhteisön tullialueelle tuotavia kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita niiden saapumisesta lähtien 1 kohdan i alakohdan ensimmäisen, toisen tai kolmannen luetelmakohdan osalta. Näihin kasveihin, kasvituotteisiin ja muihin tavaroihin kuuluu puu, jos sitä käytetään laudoitukseen tai tukilaudoitukseen tai kuormalavojen tai kaikenlaisten tavaroiden kuljetukseen käytettävien pakkausten valmistukseen.

Jos vastuussa olevat viralliset elimet käyttävät tätä mahdollisuutta, kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita on valvottava 1 kohdan mukaisesti siihen saakka, kun asianmukaiset muodollisuudet on hoidettu ja voidaan päätellä näiden muodollisuuksien perusteella ja siinä määrin, kuin asiaa voidaan arvioida, että tässä direktiivissä tai sen nojalla vahvistettuja asiaankuuluvia vaatimuksia on noudatettu.

Soveltamissäännökset, jotka koskevat niitä tietoja, jotka tuojien tai tuojien huolitsijoiden on toimitettava vastuussa oleville virallisille elimille kasveista, kasvituotteista ja tavaroista, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu eri tyyppinen puu mukaan lukien, sekä tietojen toimittamistapaa, hyväksytään 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

4. Jos on olemassa haitallisten organismien leviämisen vaara, jäsenvaltioiden on sovellettava 1, 2 ja 3 kohtaa myös sellaisiin kasveihin, kasvituotteisiin ja muihin tavaroihin, joihin sovelletaan yhteisön tullikoodeksin 4 artiklan 15 kohdan b, c, d tai e alakohdassa määriteltyä tullin hyväksymää kohtelua tai käyttöä tai mainitun tullikoodeksin 4 artiklan 16 kohdan b tai c alakohdassa määriteltyä tullimenettelyä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 c artiklan 2 kohdan a alakohdan soveltamista.

13 a artikla

1.

a) Edellä 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin muodollisuuksiin on sisällyttävä vastuussa olevien virallisten elinten tekemät huolelliset tarkastukset, jotka koskevat vähintään i) jokaista lähetystä, jonka on tullimuodollisuuksien mukaan ilmoitettu koostuvan 13 artiklan 1, 2 tai 3 kohdassa tarkoitetuista kasveista, kasvituotteista tai muista tavaroista tai sisältävän niitä; tai ii) jos kyseessä on eri eristä koostuva lähetys, jokaista erää, jonka on tullimuodollisuuksien mukaan ilmoitettu koostuvan tällaisista kasveista, kasvituotteista tai muista tavaroista tai sisältävän niitä.

b) Tarkastuksissa on määriteltävä i) seuraavatko lähetyksen tai erän mukana vaaditut todistukset tai vaihtoehtoiset asiakirjat tai merkinnät, siten kuin 13 artiklan 1 kohdan ii alakohdassa määritellään (asiakirjojen tarkastukset); ii) koko erän tai lähetyksen taikka yhden tai useamman edustavan näytteen perusteella, koostuuko erä tai lähetys vaadituissa asiakirjoissa ilmoitetuista kasveista, kasvituotteista tai muista tavaroista (tunnistustarkastukset); ja iii) koko erän tai lähetyksen taikka yhden tai useamman edustavan näytteen perusteella, pakkaukset ja tarvittaessa kuljetusajoneuvot mukaan luettuina, ovatko erä tai lähetys tai sen puutavarasta tehty pakkausmateriaali tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdan i alakohdassa määritettyjen vaatimusten mukaisia (kasvien terveystarkastukset) ja onko 16 artiklan 2 kohtaa sovellettava.

2. Tunnistustarkastuksia ja kasvien terveystarkastuksia harvennetaan, jos

— lähetyksessä tai erässä olevia kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita koskeviin tarkastuksiin liittyvät toimet on jo tehty lähettävässä kolmannessa maassa 13 b artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen teknisten järjestelyjen mukaisesti, tai

— lähetyksessä tai erässä olevat kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat luetellaan tätä tarkoitusta varten 5 kohdan b alakohdan mukaisesti annetuissa soveltamissäännöksissä, ellei ole perusteltua syytä uskoa, että tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset eivät täyty, tai

— lähetyksessä tai erässä olevat kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat ovat peräisin kolmannesta maasta, jonka osalta vastavuoroiseen kohteluun perustuvissa, yhteisön ja kolmannen maan välillä tehdyissä kattavissa kansainvälisissä kasvien terveyttä koskevissa sopimuksissa tai tällaisten sopimusten nojalla mahdollistetaan harvennetut tunnistustarkistukset ja kasvien terveystarkastukset,

jollei ole perusteltua syytä uskoa, että tässä direktiivissä säädetyt vaatimukset eivät täyty.

Kasvien terveystarkastuksia voidaan myös harventaa, jos komission kokoamien, samasta alkuperäpaikasta yhteisöön aikaisemmin tuodun tällaisen aineksen osalta saatujen todisteiden, jotka kaikki asianomaiset jäsenvaltiot ovat vahvistaneet, ja 18 artiklassa tarkoitetun komitean lausunnon perusteella on aihetta uskoa, että lähetyksessä tai erässä olevat kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat ovat tässä direktiivissä vahvistettujen vaatimusten mukaisia, edellyttäen että tätä tarkoitusta varten 5 kohdan c alakohdan nojalla annetuissa soveltamissäännöksissä määritetyt yksityiskohtaiset edellytykset täyttyvät.

3. Edellä 13 artiklan 1 kohdan ii alakohdassa tarkoitetun virallisen kasvien terveystodistuksen tai kasvien jälleenvientiterveystodistuksen on oltava laadittu ainakin yhdellä yhteisön virallisella kielellä sekä kolmannen vienti- tai jälleenvientimaan hyväksymien lakien tai säännösten mukaisesti, jotka on annettu kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen määräysten mukaisesti, riippumatta siitä, onko kyseinen maa kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen sopimuspuoli vai ei. Se on osoitettava 1 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan viimeisessä virkkeessä tarkoitetulle Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden kasvinsuojeluviranomaisille.

Todistuksen saa laatia enintään 14 päivää ennen sitä päivää, jona sen kattamat kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat lähtevät todistuksen myöntäneestä kolmannesta maasta.

Todistuksen on sisällettävä tiedot kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen liitteessä annetun mallin mukaisesti todistuksen muodosta riippumatta.

Todistuksen muodon on noudatettava jotakin komission 4 kohdan mukaisesti määrittelemää muotoa. Todistuksen on oltava kyseisen kolmannen maan lakien ja säännösten perusteella tätä tarkoitusta varten valtuutettujen viranomaisten myöntämä. Kyseiset lait ja säännökset on esitettävä kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen määräysten mukaisesti FAO:n pääjohtajalle tai kasvinsuojeluyleissopimukseen kuulumattomien kolmansien maiden osalta komissiolle. Komissio ilmoittaa sille toimitetuista tiedoista jäsenvaltioille.

4.

a) Direktiivin 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen on määriteltävä kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen liitteessä täsmennettyjen eri versioiden hyväksyttävät mallit. Samaa menettelyä noudattaen voidaan vahvistaa kasvien terveystodistuksia ja kasvien jälleenvientiterveystodistuksia koskevat vaihtoehtoiset vaatimukset sellaisten kolmansien maiden osalta, jotka eivät ole kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen osapuolia.

b) Todistuksissa on täsmennettävä liitteessä IV olevan A osan I jaksossa tai B osassa lueteltujen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta kohdassa ”lisäilmoitus” ja tarvittaessa muissa kohdissa, mitkä liitteen IV eri osien asianmukaisissa kohdissa vaihtoehtoina luetelluista erityisvaatimuksista täyttyvät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklan 4 kohdan soveltamista. Kyseinen täsmennys tehdään viittaamalla liitteen IV asianmukaiseen kohtaan.

c) Kasveille, kasvituotteille ja muille tavaroille, joihin sovelletaan liitteessä IV olevassa A osassa tai B osassa vahvistettuja erityisvaatimuksia, on oltava myönnetty 13 artiklan 1 kohdan ii alakohdassa tarkoitettu virallinen kasvien terveystodistus kolmannessa maassa, josta kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat ovat peräisin (alkuperämaa).

d) Kuitenkin tapauksissa, joissa asianomaiset erityisvaatimukset voidaan täyttää myös muissa paikoissa kuin alkuperäpaikassa tai joihin erityisvaatimuksia ei sovelleta, kasvien terveystodistus on voitu myöntää maassa, josta kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat ovat peräisin (lähettäjämaa).

5. Edellä 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan antaa soveltamissäännökset:

a) menettelyjen vahvistamiseksi 1 kohdan b alakohdan iii alakohdassa tarkoitettujen kasvien terveystarkastusten tekemiseksi, näytteiden vähimmäismäärä ja vähimmäiskoko mukaan luettuina,

b) luettelojen laatimiseksi kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista, joiden osalta kasvien terveystarkastuksia harvennetaan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisen luetelmakohdan nojalla,

c) edellä 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen todisteita koskevien yksityiskohtaisten edellytysten ja kasvien terveystarkastusten harventamistavan ja -tason täsmentämiseksi.

Komissio voi sisällyttää 2 kohtaa koskevat suuntaviivat 21 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuihin suosituksiin.

13 b artikla

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lähetykset tai erät, jotka tulevat kolmannesta maasta, mutta eivät tullimuodollisuuksien mukaisen ilmoituksen mukaan koostu kasveista, kasvituotteista tai muista liitteessä V olevassa B osassa luetelluista tavaroista tai sisällä niitä, tarkastetaan myös vastuussa olevissa virallisissa elimissä, jos on perusteltuja syitä olettaa, että kyseisissä lähetyksissä tai erissä on tällaisia kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että aina kun tullitarkastus paljastaa, että kolmannesta maasta tuleva lähetys tai erä koostuu ilmoittamatta jätetyistä kasveista, kasvituotteista tai muista liitteessä V olevassa B osassa luetelluista tavaroista tai sisältää niitä, tarkastuksen suorittanut tullitoimipaikka tiedottaa tästä välittömästi jäsenvaltionsa viralliselle elimelle 13 c artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteistyön mukaisesti.

Jos vastuussa olevien virallisten elimien suorittaman tarkastuksen jälkeen on vielä jäljellä tavaroiden tunnistettavuuteen liittyviä epäilyksiä erityisesti kasvien tai kasvituotteiden suvun, lajin tai alkuperän osalta, lähetyksen katsotaan sisältävän liitteessä V olevassa B osassa lueteltuja kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita.

2. Jos riskiä haitallisten organismien leviämisestä yhteisössä ei ole:

a) 13 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sellaisten kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tuontiin yhteisön alueelle, jotka siirretään paikasta toiseen yhteisön alueella kolmannen maan alueen kautta niiden tullioikeudellisen aseman muuttumatta (sisäinen passitus);

b) 13 artiklan 1 kohtaa ja 4 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sellaisten kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tuontiin yhteisön alueelle, jotka siirretään paikasta toiseen kolmannen tai kolmansien maiden alueella yhteisön alueen kautta asianmukaisia tullimenettelyjä noudattaen niiden tullioikeudellisen aseman muuttumatta.

3. Edellyttäen, että riskiä haitallisten organismien leviämisestä yhteisön alueella ei ole, 13 artiklan 1 kohtaa ei tarvitse soveltaa pienten kasvi- ja kasvituotemäärien tai kasveihin tai kasvituotteisiin liittyvien pienten elintarvike- ja rehumäärien tuontiin yhteisön alueelle, jos ne on tarkoitettu omistajan tai vastaanottajan käyttöön muuhun kuin teolliseen ja kaupalliseen tarkoitukseen tai kuljetuksen aikana syötäväksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitettä III koskevien 4 artiklan säännösten soveltamista.

18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan vahvistaa yksityiskohtaisia sääntöjä tämän säännöksen täytäntöönpanon edellytysten täsmentämiseksi, ”pienten määrien”, määritteleminen mukaan lukien.

4. Erityisissä olosuhteissa 13 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta testaustarkoituksessa tai tieteellisessä tarkoituksessa tehtyjä töitä tai lajikevalintaan liittyviä töitä varten yhteisön alueelle tuotaviin kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin. Erityiset olosuhteet määritellään 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

5. Jos riskiä haitallisten organismien leviämisestä yhteisön alueella ei ole, jäsenvaltio voi hyväksyä poikkeuksen, jonka mukaan 13 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta erityisissä yksittäistapauksissa kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joita viljellään, tuotetaan tai käytetään kolmannen maan raja-alueen välittömässä läheisyydessä ja jotka tuodaan jäsenvaltioon käytettäviksi sen raja-alueen läheisyydessä.

Myöntäessään tällaisen poikkeuksen jäsenvaltion on ilmoitettava poikkeusta soveltavan henkilön sijainti ja nimi. Näiden säännöllisesti päivitettävien tietojen on oltava komission käytettävissä.

Kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden, joihin sovelletaan ensimmäisen alakohdan poikkeusta, mukana on seurattava asiakirjat, joista näkyy, mistä kyseisen kolmannen maan osasta ne ovat peräisin.

6. Komission ja tiettyjen kolmansien maiden toimivaltaisten laitosten välisten 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen hyväksyttyjen teknisten järjestelyjen mukaisesti voidaan päättää, että 13 artiklan 1 kohdan i alakohdassa tarkoitettuja toimintoja voidaan toteuttaa myös komission johtamana 21 artiklan asianomaisten säännösten mukaisesti kyseisessä lähettävässä kolmannessa maassa yhteistyössä kyseisen maan kasvinsuojeluviranomaisten kanssa.

13 c artikla

1.

a) Edellä 13 a artiklan 1 kohdassa täsmennetyt muodollisuudet, 13 b artiklan 1 kohdassa säädetyt tarkastukset sekä tarkastukset sen määrittelemiseksi, noudatetaanko 4 artiklan säännöksiä liitteen III osalta, toteutetaan, siten kuin 2 kohdassa on todettu, 13 artiklan 1 kohdassa tai 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun tullimenettelyyn asettamisen edellyttämien muodollisuuksien yhteydessä. Ne on suoritettava neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1262/84 ( 10 ) hyväksytyn tavaroiden rajatarkastuksen yhdenmukaistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen määräysten ja erityisesti sen liitteen 4 mukaisesti.

b) Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä V olevassa B osassa lueteltujen kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tuojat on kirjattava jäsenvaltion viralliseen rekisteriin antamalla kullekin virallinen rekisterinumero, riippumatta siitä, ovatko tuojat tuottajia vai eivät. Tämän direktiivin 6 artiklan 5 kohdan kolmannen ja neljännen alakohdan säännöksiä sovelletaan vastaavasti tällaisiin tuojiin.

c) Jäsenvaltioiden on myös säädettävä, että: i) liitteessä V olevassa B osassa luetelluista kasveista, kasvituotteista tai muista tavaroista koostuvien tai niitä sisältävien lähetysten tuojien tai tuojien huolitsijoiden on viitattava vähintään yhdessä 13 artiklan 1 kohdassa tai 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tullimenettelyyn asettamista varten tarvittavassa asiakirjassa lähetyksen koostumukseen seuraavien tietojen avulla: — viittaus kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tyyppiin Euroopan yhteisöjen yhtenäistetyn tariffin (Taric) koodia käyttäen, — merkintä ”Tämä lähetys sisältää kasvien terveystarkastusta edellyttäviä tuotteita” tai vastaava vaihtoehtoinen merkintä, josta on sovittu saapumispaikan tullitoimipaikan ja saapumispaikan virallisen elimen kesken, — vaadittavien kasvien terveysasiakirjojen viitenumero(t), — edellä b alakohdassa tarkoitettu tuojan virallinen rekisterinumero, ii) lentoasemaviranomaiset, satamaviranomaiset tai joko tuojat tai toimijat antavat, siten kuin niiden kesken on sovittu, heti kun ne saavat tiedon tällaisten lähetysten välittömästä saapumisesta, lähetyksestä ennakkoilmoituksen saapumispaikan tullitoimipaikalle ja saapumispaikan viralliselle elimelle. Jäsenvaltiot voivat soveltaa tätä säännöstä soveltuvin osin maakuljetuksiin erityisesti silloin, kun lähetyksen odotetaan saapuvan asianomaisten viranomaisten tai muun laitoksen tavanomaisen työajan ulkopuolella, siten kuin 2 kohdassa täsmennetään.

2.

a) Saapumispaikan virallisen elimen on toteutettava asiakirjojen tarkastukset, 13 b artiklan 1 kohdassa säädetyt tarkastukset sekä tarkastukset sen määrittelemiseksi, noudatetaanko 4 artiklan säännöksiä liitteen III osalta; tarkastukset voi kyseisen jäsenvaltion vastuussa olevan virallisen elimen ja sen tulliviranomaisten sopimuksen perusteella toteuttaa myös saapumispaikan tullitoimipaikka.

b) Saapumispaikan virallisen elimen on tehtävä tunnistustarkastukset ja kasvien terveystarkastukset 13 artiklan 1 kohdassa tai 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun tullimenettelyyn asettamisen edellyttämien muiden tullimuodollisuuksien yhteydessä ja joko samassa paikassa saapumispaikan virallisen elimen tiloissa kuin kyseiset muodollisuudet tai jossain muussa tulliviranomaisten ja vastuussa olevan virallisen elimen osoittamassa tai hyväksymässä lähellä sijaitsevassa paikassa, joka ei ole d alakohdassa tarkoitettu määräpaikka, sanotun kuitenkaan rajoittamatta c ja d alakohdan soveltamista.

c) Kun kyseessä on muiden kuin yhteisötavaroiden passitus, saapumispaikan virallinen elin voi kuitenkin päättää määräpaikan virallisen elimen tai virallisten elinten kanssa, että määräpaikan virallinen elin tekee kaikki tunnistustarkastukset tai kasvien terveystarkastukset tai osan niistä joko sen tiloissa tai jossain muussa tulliviranomaisten ja vastuussa olevan virallisen elimen osoittamassa tai hyväksymässä lähellä sijaitsevassa paikassa, joka ei ole d alakohdassa tarkoitettu määräpaikka. Jos tällaisesta menettelystä ei sovita, tunnistustarkastukset ja kasvien terveystarkastukset tekee saapumispaikan virallinen elin jommassa kummassa edellä b alakohdassa tarkoitetuista paikoista.

d) 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti voidaan määritellä tietyt tapaukset tai olosuhteet, joissa tunnistamistarkastukset ja kasvien terveystarkastukset voidaan tehdä edellä mainittujen muiden paikkojen sijaan määräpaikassa, esimerkiksi määräpaikan sijaintialueesta vastuussa olevien virallisen elimen ja tulliviranomaisten hyväksymässä tuotantopaikassa, edellyttäen että noudatetaan kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden kuljetusta koskevia erityistakeita ja asiakirjoja.

e) Soveltamissäännökset vahvistetaan 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti seuraavien seikkojen osalta: — kasvien terveyttä koskevien tarkastusten suorittamisen vähimmäisedellytykset edellä olevien b, c ja d alakohdan mukaisesti, — erityistakeet ja asiakirjat, jotka koskevat kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden kuljetusta edellä olevassa c ja d alakohdassa tarkoitettuihin paikkoihin ja joilla varmistetaan, että riskiä haitallisten organismien leviämisestä kuljetuksen aikana ei ole, — edellä d alakohdassa tarkoitetun tapauksien ja olosuhteiden määrittelemisen yhteydessä määriteltävät erityistakeet ja vähimmäisedellytykset määräpaikan varastoinnin laatuvaatimuksista ja varastointiolosuhteiden osalta.

f) Kasvien terveystarkastuksia pidetään aina olennaisena osana 13 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä muodollisuuksia.

3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että vastuussa olevalle viralliselle elimelle 13 a artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan säännösten mukaisesti asiakirjatarkastusta varten esitettyihin, 13 artiklan 1 kohdan ii alakohdassa mainittujen todistusten tai muiden vaihtoehtoisten todistusten kuin merkintöjen alkuperäisiin tai sähköisenä esitettyihin kappaleisiin merkitään tarkastuksen yhteydessä kyseisen elimen tarkastusmerkintä sekä kyseisen elimen nimi ja asiakirjan esittämispäivä.

Direktiivin 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan luoda yhdenmukaistettu järjestelmä sen varmistamiseksi, että tiettyjä istutettavaksi tarkoitettuja kasveja koskevat tiedot toimitetaan sen jäsenvaltion tai siitä alueesta vastuussa olevalle viralliselle elimelle, jolle lähetyksen sisältämät kasvit on tarkoitus toimittaa tai istuttaa.

4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kirjallisesti luettelo paikoista, jotka on nimetty saapumispaikoiksi. Myös kaikista tähän luetteloon tehtävistä muutoksista on välittömästi ilmoitettava kirjallisesti.

Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo niiden vastuulla olevista 2 kohdan b ja c alakohdan mukaisista paikoista sekä 2 kohdan d alakohdan mukaisista määräpaikoista. Luetteloiden on oltava komission saatavilla.

Saapumispaikkojen ja määräpaikkojen virallisten elinten, jotka tekevät tunnistustarkastuksia tai kasvien terveystarkastuksia, on täytettävä tietyt vähimmäisedellytykset laitoksen perusrakenteen, henkilökunnan ja käytettyjen välineiden suhteen.

Edellä mainitut vähimmäisedellytykset vahvistetaan soveltamissäännöksissä 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

Samaa menettelyä noudattaen vahvistetaan seuraavat yksityiskohtaiset säännöt:

a) niiden tullimenettelyyn asettamista varten tarvittavien asiakirjojen laji, joihin on merkittävä 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa mainitut tiedot;

b) yhteistyö i) saapumispaikan viranomaisten ja määräpaikan viranomaisten välillä; ii) saapumispaikan viranomaisten ja saapumispaikan tullitoimipaikan välillä; iii) määräpaikan viranomaisten ja määräpaikan tullitoimipaikan välillä; ja iv) saapumispaikan viranomaisten ja määräpaikan tullitoimipaikan välillä. Näihin sääntöihin sisältyvät tässä yhteistyössä käytettävien asiakirjojen mallit, näiden asiakirjojen toimittamistavat, edellä tarkoitetussa viranomaisten ja tullitoimipaikkojen välisessä tietojenvaihdossa sovellettavat menettelyt sekä toimenpiteet, joita on toteutettava erien ja lähetysten tunnistetietojen säilymisen varmistamiseksi ja haitallisten organismien leviämisen estämiseksi erityisesti kuljetuksen aikana ennen kuin vaaditut tullimuodollisuudet on täytetty.

5. Jäsenvaltiot saavat yhteisön rahoitusta tarkastuksessa tarvittavien perusrakenteiden parantamiseen silloin, kun nämä liittyvät 2 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti suoritettaviin kasvien terveystarkastuksiin.

Rahoituksen tarkoituksena on parantaa muualla kuin määräpaikassa sijaitsevien tarkastuspisteiden laitteistoa ja varustusta, joita tarvitaan tarkastukseen ja tutkimukseen ja tarpeen mukaan 7 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden toteuttamiseen siltä osin, kuin ne ylittävät 2 kohdan e alakohdan nojalla annettujen soveltamissäännösten mukaiset vähimmäisedellytykset täyttämällä jo saavutetun tason.

Komissio tekee ehdotuksen tarkoitukseen varattujen asianmukaisten määrärahojen sisällyttämisestä Euroopan unionin yleiseen talousarvioon.

Yhteisön rahoitusosuus kattaa tähän tarkoitukseen varattujen määrärahojen rajoissa enintään 50 prosenttia laitteistojen ja varustusten parantamiseen välittömästi liittyvistä kuluista.

Yhteisön rahoitusosuutta koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan täytäntöönpanoasetuksessa 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

Yhteisön rahoitusosuuden myöntämisestä ja suuruudesta päätetään 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen kyseisen jäsenvaltion esittämien tietojen ja asiakirjojen perusteella ja tarvittaessa 21 artiklassa tarkoitettujen asiantuntijoiden komission valvonnassa suorittamien tutkimusten perusteella sekä tarkoitukseen varattujen määrärahojen mukaan.

6. Edellä olevan 10 artiklan 1 ja 3 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin 13 artiklassa tarkoitettuihin kasveihin, kasvituotteisiin ja muihin tavaroihin, jos ne luetellaan liitteessä V olevassa A osassa ja jos 13 artiklan 1 kohdassa täsmennettyjen muodollisuuksien perusteella katsotaan, että kyseisessä kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät.

7. Jos 13 artiklan 1 kohdassa täsmennettyjen muodollisuuksien perusteella ei voida katsoa, että kyseisessä kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät, on viipymättä toteutettava yksi tai useampi seuraavista virallisista toimenpiteistä:

a) koko lähetyksen tai sen osan yhteisöön saapumisen kieltäminen;

b) siirtäminen viranomaisten valvonnassa yhteisön ulkopuoliseen määräpaikkaan siten, että yhteisön alueella noudatetaan asianmukaista tullimenettelyä;

c) tartunnan saaneen/saastuneen tuotteen poistaminen lähetyksestä;

d) hävittäminen;

e) karanteeniajan määrääminen siihen saakka, kun tutkimusten tai virallisten kokeiden tulokset ovat saatavissa;

f) poikkeuksellisesti ja vain erityisolosuhteissa asianmukainen käsittely tapauksissa, joissa jäsenvaltion vastuullinen elin katsoo, että käsittelyn seurauksena edellytykset täyttyvät ja haitallisten organismien leviämisen vaara vältetään; asianmukaisen käsittelyn käsittävä toimenpide voidaan toteuttaa myös muiden kuin liitteen I tai liitteen II luetteloissa mainittujen haitallisten organismien osalta.

Direktiivin 11 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa sovelletaan soveltuvin osin.

Jos kyseessä on a alakohdan mukainen saapumiskielto tai b alakohdassa tarkoitettu siirtäminen yhteisön ulkopuoliseen määräpaikkaan tai c alakohdan mukainen tuotteen poistaminen, jäsenvaltioiden on säädettävä, että vastuussa oleva virallinen elin kumoaa kasvien terveystodistukset tai kasvien jälleenvientiterveystodistukset ja kaikki muut asiakirjat, jotka on esitetty kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tuomiseksi jäsenvaltioiden alueelle. Mainitun virallisen elimen on kumoamisen yhteydessä lisättävä asiakirjan etupuolelle selvästi näkyvä punainen kolmionmuotoinen leima, jossa on maininta ”Kumottu todistus” tai ”Kumottu asiakirja” ja jossa ilmoitetaan kyseisen elimen nimi ja saapumiskiellon, yhteisön ulkopuoliseen määräpaikkaan siirtämisen tai poistamisen päivämäärä. Tämä maininta on kirjoitettava suuraakkosin vähintään yhdellä yhteisön virallisella kielellä.

8. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vastuussa olevat viralliset elimet tiedottavat sen kolmannen maan kasvinsuojeluviranomaisille, joka on alkuperämaa tai lähettäjä, ja komissiolle kaikista tapauksista, joissa asiaan liittyvästä kolmannesta maasta tulevia kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita on pysäytetty sillä perusteella, että ne eivät täytä kasvien terveyteen liittyviä vaatimuksia, sekä pysäyttämisen syyt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan mukaisesti vaadittavien ilmoituksien ja tietojen antamista sekä sanotun rajoittamatta toimia, joita jäsenvaltio on toteuttanut tai aikoo toteuttaa pysäytetyn lähetyksen osalta. Nämä tiedot on toimitettava mahdollisimman nopeasti, jotta asianomaiset kasvinsuojeluviranomaiset ja tarvittaessa komissio voivat tarkastella tapausta erityisesti siksi, että ne voivat ryhtyä tarvittaviin toimiin estääkseen aikaisemmin pysäytetyn lähetyksen kaltaisten tapausten toistumisen. Direktiivin 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan luoda yhdenmukaistettu tiedotusjärjestelmä.

13 d artikla

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava maksujen kerääminen (”kasvinsuojelumaksu”) 13 a artiklan 1 kohdassa säädettyjen, 13 artiklan nojalla toteutettavien asiakirjojen tarkastusten, tunnistustarkastusten ja kasvien terveystarkastusten tekemisestä aiheutuvien kustannusten kattamiseksi. Maksun suuruutta määritettäessä on otettava huomioon seuraavat seikat:

a) edellä tarkoitetut tarkastukset tekevien tarkastajien palkat, sosiaaliturvamaksut mukaan lukien;

b) näiden tarkastajien käytössä oleva toimisto, muut varusteet, välineet ja tarvikkeet;

c) silmämääräistä tarkastusta tai laboratoriokokeita varten otetut näytteet;

d) laboratoriokokeet;

e) hallinnolliset toimet (yleiset käyttökustannukset mukaan luettuina), joita asianomaisten tarkastusten tehokas suorittaminen edellyttää; tähän voivat sisältyä tarkastajien ennakkokoulutuksesta ja yksikön sisäisestä koulutuksesta aiheutuvat menot.

2. Jäsenvaltio määrittää kasvinsuojelumaksun suuruuden joko 1 kohdan mukaisen yksityiskohtaisen kustannuslaskelman perusteella tai soveltaa liitteessä VIII a määriteltyä vakiomaksua.

Silloin kun tietyistä kolmansista maista peräisin oleviin kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tiettyyn ryhmään sovelletaan harvennettuja tunnistustarkastuksia ja kasvien terveystarkastuksia 13 a artiklan 2 kohdan nojalla, jäsenvaltioiden on perittävä suhteellisesti pienempi kasvinsuojelumaksu kaikista tähän ryhmään kuuluvista lähetyksistä ja eristä, riippumatta siitä, tarkastetaanko ne.

Tämän alennetun kasvinsuojelumaksun määrittämiseksi voidaan hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteitä 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

3. Jäsenvaltion vahvistaessa kasvinsuojelumaksun kyseisen jäsenvaltion vastuussa olevalle viralliselle elimelle aiheutuneiden kustannusten perusteella kyseisten jäsenvaltioiden on tehtävä komissiolle selvitykset, joissa esitetään 1 kohdassa luetellut seikat huomioon ottaen maksujen laskemisessa käytetty menetelmä.

Ensimmäisen alakohdan säännösten mukaan määrätty maksu ei saa olla palvelusta jäsenvaltion vastuussa olevalle viralliselle elimelle aiheutuneita todellisia kustannuksia suurempi.

4. Tässä direktiivissä säädettyjä maksuja ei saa palauttaa suoraan tai epäsuoraan. Jäsenvaltion mahdollisesti soveltamaa liitteessä VIII a määriteltyä vakiomaksua ei kuitenkaan pidetä epäsuorana palautuksena.

5. Liitteessä VIII a määritellyn vakiomaksun soveltaminen ei kuitenkaan rajoita lisämaksuja, joilla katetaan tarkastuksiin liittyvistä erityistoiminnoista aiheutuvat lisäkustannukset, kuten tarkastajien tekemät poikkeukselliset matkat, myöhästyneiden lähetysten vuoksi tarkastajille aiheutunut odotusaika, tavanomaisen työajan ulkopuolella tehdyt tarkastukset, tarkastusten tulosten varmistamiseksi tehdyt, 13 artiklassa edellytettyjen tarkastusten lisäksi tehdyt ylimääräiset tarkastukset tai laboratoriokokeet, 15 tai 16 artiklaan perustuvien yhteisön säädösten nojalla toteutetut erityiset kasvien terveyteen liittyvät toimenpiteet, 13 c artiklan 7 kohdan nojalla toteutetut toimenpiteet tai vaadittujen asiakirjojen kääntäminen.

6. Jäsenvaltioiden on nimettävä viranomaiset, joilla on valtuudet kantaa kasvinsuojelumaksu. Tuojan tai huolitsijan on maksettava maksu.

7. Kasvinsuojelumaksu korvaa kaikki muut jäsenvaltioissa kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla 1 kohdassa tarkoitetuista tarkastuksista ja niiden johdosta myönnetyistä todistuksista kannetut maksut.

13 e artikla

Kasvien terveystodistusten ja kasvien jälleenvientiterveystodistusten, joita jäsenvaltiot myöntävät kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen nojalla, on noudatettava liitteessä VII vahvistettua vakiomallia.

▼B

14 artikla

Liitteisiin tehtävät muutokset antaa neuvosto komission ehdotuksesta.

Kuitenkin ►M4 18 artiklan 2 kohdassa ◄ säädettyä menettelyä noudattaen annetaan:

a) liitettä III täydentävät nimikkeet, jotka koskevat tiettyjä kasveja, kasvituotteita tai muita määrätyistä kolmansista maista peräisin olevia tavaroita, sillä edellytyksellä, että: i) näiden nimikkeiden käyttöönottoa on pyytänyt sellainen jäsenvaltio, joka jo soveltaa erityiskieltoja, jotka koskevat näiden samojen tuotteiden kolmansista maista lähtöisin olevaa tuontia; ii) alkuperämaassa esiintyvät haitalliset organismit ovat vaaraksi kasvien terveydelle koko yhteisössä tai osassa sitä; ja iii) niiden mahdollista esiintymistä kyseisissä tuotteissa ei voitaisi tehokkaasti selvittää tuotteita tuotaessa;

b) muita liitteitä täydentävät nimikkeet, jotka koskevat tiettyjä kasveja, kasvituotteita tai muita määrätyistä kolmansista maista peräisin olevia tavaroita, sillä edellytyksellä, että: i) näiden nimikkeiden käyttöönottoa on pyytänyt sellainen jäsenvaltio, joka jo soveltaa erityiskieltoja tai -rajoituksia, jotka koskevat näiden samojen tuotteiden kolmansista maista lähtöisin olevaa tuontia; ja ii) alkuperämaassa esiintyvät haitalliset organismit ovat vaaraksi kasvien terveydelle koko yhteisössä tai osassa sitä tiettyjen sellaisten viljelykasvien osalta, joille mahdollisesti aiheutuvien vahinkojen suuruutta ei voida ennakoida;

c) liitteiden B osaan tehtävät muutokset, ►M4 kuulemalla kyseistä jäsenvaltiota ◄ ;

▼M4

d) liitteisiin tehtävät muutokset, joita tieteellisen tai teknisen tietämyksen kehittyminen edellyttää tai jotka ovat teknisesti perusteltuja kulloinkin kyseessä olevan tuhoeläinvaaran mukaan;

▼M4

e) muutokset liitteeseen VIII a.

▼B

15 artikla

▼M4

1. Edellä 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan säätää poikkeuksista:

— 4 artiklan 1 ja 2 kohtaan liitteessä III olevan A ja B osan osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan 5 kohdan säännösten soveltamista, sekä 5 artiklan 1 ja 2 kohtaan ja 13 artiklan 1 kohdan i alakohdan kolmanteen luetelmakohtaan liitteessä IV olevan A osan I jaksossa ja B osassa tarkoitettujen edellytysten osalta,

— 13 artiklan 1 kohdan ii alakohtaan puutavaran osalta, jos vaihtoehtoisilla asiakirjoilla tai merkinnöillä varmistetaan vastaavat takeet,

▼B

sillä edellytyksellä, että haitallisten organismien leviämisvaara estetään yhdellä tai useammalla seuraavista tekijöistä:

— kasvien tai kasvituotteiden alkuperä,

— käsittely,

— erityiset varotoimenpiteet kasvien ja kasvituotteiden käyttämiseksi.

Tämä vaara arvioidaan käytettävissä olevien tieteellisten ja teknisten tietojen perusteella; jos nämä tiedot ovat riittämättömät, niitä on täydennettävä keräämällä lisää tietoja tai tarvittaessa komission luvalla suoritetuin tutkimuksin ja asiaa koskevien 21 artiklan säännösten mukaisesti kyseisten kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden alkuperämaassa.

Kutakin hyväksymistä sovelletaan tapauskohtaisesti koko yhteisön alueella tai osalla sitä niillä edellytyksillä, joissa otetaan huomioon haitallisten organismien leviämisvaara kyseisen tuotteen välityksellä suojelluilla alueilla tai tietyillä alueilla ottaen huomioon erot viljelyoloissa ja ekologisissa olosuhteissa. Näissä tapauksissa kyseiset jäsenvaltiot vapautetaan näitä hyväksymisiä koskevien päätösten tietyistä velvoitteista.

Nämä vaarat on arvioitava saatavilla olevan tieteellisen ja teknisen tiedon perusteella. Mikäli nämä tiedot eivät ole riittäviä, niitä on täydennettävä lisätutkimuksilla tai tarvittaessa komission tutkimuksilla, jotka suoritetaan kasvien, kasvituotteiden tai muiden kyseisten tavaroiden alkuperämaassa.

▼M4

2. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja menettelyjä noudattaen tunnustetaan kolmannen maan vientiä yhteisöön varten hyväksymät kasvien terveyttä koskevat toimenpiteet tässä direktiivissä ja erityisesti sen liitteessä IV vahvistettuja toimenpiteitä vastaaviksi, jos kyseinen kolmas maa osoittaa puolueettomasti yhteisölle, että sen toimenpiteillä saavutetaan yhteisön asianomainen kasvinsuojelun taso, ja jos tälle saadaan vahvistus päätelmillä, jotka on tehty 21 artiklassa tarkoitettujen asiantuntijoiden pystyttyä seuraamaan riittävällä tavalla asianomaisen kolmannen maan tarkastus- ja testausmenettelyjä ja muita asianomaisia menettelyjä.

Kolmannen maan pyynnöstä komissio aloittaa neuvottelut tarkoituksenaan päästä kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin kasvien terveyttä koskevien täsmennettyjen toimenpiteiden vastaavuuden tunnustamisesta.

3. Päätöksissä, joissa säädetään 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisista poikkeuksista tai 2 kohdan mukaisesta vastaavuuden tunnustamisesta, on edellytettävä, että viejämaa on virallisesti ja kirjallisesti vahvistanut päätöksessä säädettyjen edellytysten noudattamisen jokaisen yksittäisen käyttötapauksen osalta, ja päätöksissä on esitettävä tämän noudattamisen varmistavan virallisen lausunnon yksityiskohdat.

4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetuissa päätöksissä on täsmennettävä, ilmoittaako jäsenvaltio jokaisesta yksittäisestä käyttötapauksesta tai käyttötapausryhmistä muille jäsenvaltioille ja komissiolle taikka millä tapaa se nämä ilmoitukset tekee.

▼B

16 artikla

1. Kunkin jäsenvaltion on viipymättä tiedotettava ►M4 kirjallisesti ◄ komissiolle ja muille jäsenvaltioille alueellaan esiintyvistä haitallisista organismeista, jotka on lueteltu liitteessä I olevan A osan I jaksossa tai liitteessä II olevan A osan I jaksossa, tai jossain alueensa osassa esiintyvistä haitallisista organismeista, jotka on lueteltu liitteessä I olevan A osan II jaksossa tai B osassa tai liitteessä II olevan A osan II jaksossa tai B osassa ja joiden ei aiemmin ole tiedetty esiintyneen alueella.

Jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet kyseisten haitallisten organismien hävittämiseksi, tai jos se on mahdotonta, niiden leviämisen estämiseksi. Sen on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille toimenpiteistä, joita se on toteuttanut.

2. Jäsenvaltion on annettava viipymättä ►M4 kirjallisesti ◄ tiedoksi komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikki todetut tai epäillyt niiden haitallisten organismien esiintymiset, joita ei ole lueteltu liitteissä I tai II ja joita ei aiemmin ole tiedetty esiintyvän sen alueella. Sen on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille myös suojatoimenpiteistä, jotka se on toteuttanut tai joita se aikoo toteuttaa. Näiden toimenpiteiden on muun muassa oltava luonteeltaan sellaisia, että ne estävät kyseisen haitallisen organismin leviämisvaaraa muiden jäsenvaltioiden alueelle.

Sellaisten kolmansista maista peräisin olevien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden lähetysten osalta, joiden katsotaan aiheuttavan 1 kohdassa ja tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua haitallisten organismien välitöntä kulkeutumis- tai leviämisvaaraa, kyseisen jäsenvaltion on toteutettava viipymättä tarvittavat toimenpiteet yhteisön alueen suojelemiseksi tältä vaaralta ja ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

Jos jäsenvaltio arvioi, että on olemassa muu välitön vaara kuin toisessa alakohdassa tarkoitettu, sen on ilmoitettava ►M4 kirjallisesti ◄ komissiolle ja muille jäsenvaltioille viipymättä toimenpiteistä, jotka se toivoisi toteutettavan. Jos se arvioi, että näitä toimenpiteitä ei toteuteta riittävässä määräajassa haitallisen organismin sen alueelle kulkeutumisen tai siellä leviämisen estämiseksi, se voi toteuttaa väliaikaisia toimenpiteitä, joita se pitää tarpeellisina, niin kauan kuin komissio ei ole päättänyt toimenpiteistä 3 kohdan mukaisesti.

Komissio esittää neuvostolle selvityksen tämän säännöksen toiminnasta sekä mahdolliset ehdotukset 31 päivään joulukuuuta 1992 mennessä.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa komissio tutkii tilannetta pysyvän kasvinsuojelukomitean kanssa niin pian kuin mahdollista. Tietojen keruu paikalla voidaan suorittaa komission luvalla ja 21 artiklan sopivien säännösten mukaisesti. Vaaditut ►M4 tuhoeläinvaaran analysointiin tai 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa alustavaan tuhoeläinvaaran analysointiin perustuvat ◄ toimenpiteet, mukaan lukien ne, joiden avulla voidaan päättää, onko jäsenvaltioiden toteuttamat toimenpiteet peruutettava tai muutettava, voidaan antaa ►M4 18 artiklan 2 kohdassa ◄ säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio seuraa tilanteen kehittymistä, ja tämän saman menettelyn mukaisesti muuttaa tai peruuttaa mainitut toimenpiteet tilanteenkehityksen mukaisesti. Niin kauan kuin yhdestäkään toimenpiteestä ei ole päätetty edellä mainitun menettelyn mukaisesti, jäsenvaltio voi pitää voimassa täytäntöön panemansa toimenpiteet.

4. Yksityiskohtaiset säännöt 1 ja 2 kohdan soveltamisesta annetaan tarvittaessa ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ .

▼M4

5. Jos komissiolle ei ole ilmoitettu 1 tai 2 kohdan nojalla toteutetuista toimenpiteistä tai jos se katsoo toimenpiteiden olevan riittämättömiä, komissio voi ennen pysyvän kasvinsuojelukomitean kokousta toteuttaa alustavan tuhoeläinvaaran analysoinnin perusteella väliaikaisia suojatoimenpiteitä haitallisten organismien hävittämiseksi, tai jos se ei ole mahdollista, leviämisen estämiseksi. Nämä toimenpiteet on annettava mahdollisimman pian pysyvän eläinlääkintäkomitean hyväksyttäviksi, muutettaviksi tai peruutettaviksi 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

▼M4 —————

▼M4

18 artikla

1. Komissiota avustaa neuvoston päätöksellä 76/894/ETY ( 11 ) perustettu pysyvä kasvinsuojelukomitea, jäljempänä ”komitea”.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

▼M4 —————

▼B

20 artikla

1. Tämä direktiivi ei millään tavoin vaikuta kasveja ja kasvituotteita koskeviin yhteisön kasvinsuojelumääräyksiin, paitsi jos tässä direktiivissä säädetään tiukemmista vaatimuksista tai ne nimenomaan sallitaan.

2. Muutokset tähän direktiiviin, jotka ovat välttämättömiä sen yhdenmukaistamiseksi 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisön säännösten kanssa, on annettava ►M4 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ◄ .

3. Jäsenvaltioiden alueelle tuotavien kasvien tai kasvituotteiden, erityisesti liitteessä VI lueteltujen tuotteiden, niiden pakkausten ja niitä kuljettavien ajoneuvojen osalta jäsenvaltiot saavat toteuttaa erityisiä kasvinsuojelutoimenpiteitä varastossa yleisesti kasveja tai kasvituotteita vahingoittavien haitallisten organismien torjumiseksi.

21 artikla

1. Jotta varmistutaan tämän direktiivin oikeasta ja yhdenmukaisesta soveltamisesta, komissio voi valtuuttaa asiantuntijoita suorittamaan luvallaan 3 kohdassa lueteltuja tehtäviä koskevia tarkastuksia paikalla tai muutoin tämän artiklan säännösten mukaisesti, sonotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden luvalla suoritettujen tarkastusten soveltamista.

Jos näitä tarkastuksia suoritetaan jossakin jäsenvaltiossa, ne on tehtävä yhteistyössä tämän jäsenvaltion kasvinsuojeluviranomaisen kanssa, kuten 4 ja 5 kohdassa on osoitettu, ja 7 kohdassa säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut asiantuntijat voivat olla:

— komission palkkaamia,

— jäsenvaltioiden palkkaamia ja komission käytettävissä tilapäisesti tai tätä tehtävää varten.

Heidän on täytynyt saada vähintään yhdessä jäsenvaltiossa pätevyys, joka vaaditaan henkilöiltä, jotka on valtuutettu suorittamaan ja valvomaan virallisia kasvien teveystarkastuksia.

▼M4

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset voidaan suorittaa seuraavien tehtävien osalta:

— edellä 6 artiklassa tarkoitettujen tarkastusten valvonta,

— 12 artiklan 3 kohdan mukaisten virallisten tarkastusten suorittaminen,

— edellä 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten valvonta tai niiden suorittaminen 5 kohdan viidennen alakohdan mukaisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa,

— 13 b artiklan 6 kohdassa tarkoitetuissa teknisissä järjestelyissä täsmennettyjen toimintojen suorittaminen ja valvonta,

— 15 artiklan 1 ja 2 kohdassa ja 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tietojen keruun ja tutkimusten suorittaminen,

— valvontatoimet, joita vaaditaan niiden säännösten nojalla, joilla vahvistetaan edellytykset tiettyjen haitallisten organismien, kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tuonnille yhteisöön tai tietyille yhteisön suojelluille alueille taikka siirroille yhteisössä tai kyseisillä yhteisön alueilla 3 artiklan 9 kohdassa, 4 artiklan 5 kohdassa, 5 artiklan 5 kohdassa ja 13 b artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja testejä, tieteellisiä kokeita tai lajikevalintaa varten,

— 15 artiklan nojalla myönnetyissä luvissa, jäsenvaltioiden 16 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla toteuttamissa toimenpiteissä taikka 16 artiklan 3 tai 5 kohdan nojalla toteutetuissa toimenpiteissä edellytetyt valvontatoimet,

— komission avustaminen 6 kohdassa tarkoitetuissa tehtävissä,

— mikä tahansa muu asiantuntijoille 7 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä osoitettu tehtävä.

▼B

4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut asiantuntijat voivat 3 kohdassa lueteltujen tehtävien suorittamista varten:

— käydä taimitarhoilla, tiloilla ja muissa paikoissa, joissa kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita viljellään, tu