1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 4 päivänä lokakuuta 1982,
sisävesialusten teknisistä vaatimuksista
(82/714/ETY)
(EYVL L 301, 28.10.1982, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►A1Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
►A2Asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan,
Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasa-vallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan
liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan
unioni perustuuL 236 33 23.9.2003
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 4 päivänä lokakuuta 1982,
sisävesialusten teknisistä vaatimuksista
(82/714/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 75 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo, että
yhteisen liikennepolitiikan tavoitteet ja toteuttaminen edellyttävät
sisävesiliikenteen alalla muun muassa, että alukset liikkuvat yhteisön
verkossa turvallisuuden ja kilpailun kannalta parhaissa olosuhteissa,
sisävesialusten purjehduskelpoisuuslupien vastavuoroisesta tunnustami-
sesta 20 päivänä tammikuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä76/135/ETY (
3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä
78/1016/ETY (4), säädetään, että neuvosto antaa yhteiset säännökset
sisävesialusten teknisistä vaatimuksista; tässä direktiivissä on tarkoitusvahvistaa nämä vaatimukset; tietyt alusluokat on aiheellista kuitenkinjättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle,
yhteisön sisävesiväylien turvallisuus vaihtelee ja väylät olisi sen vuoksi
jaoteltava vyöhykkeisiin; on suotavaa, että ei vaikutettaisi Reinin vesi-liikenteestä tehdyllä yleissopimuksella perustettuun järjestelmään,
on tärkeää ottaa käyttöön yhteisön sisävesiliikennetodistus, joka olisi
voimassa kaikilla yhteisön vesiväylillä lukuun ottamatta vesiväyliä,joihin sovelletaan Reinin vesiliikenteestä tehtyä tarkistettua yleissopi-musta, ja jolla osoitettaisiin, että alus on yhteisten teknistenvaatimusten mukainen,
olisi oltava mahdollista käyttää Reinin vesiliikenteestä tehdyn tarkis-
tetun yleissopimuksen 22 artiklassa tarkoitettua tarkastustodistustakaikilla yhteisön vesiväylillä, kuitenkin niin, että tietyissä tapauksissaaluksella olisi oltava yhteisön täydennystodistus,
olisi suotavaa antaa jäsenvaltioille mahdollisuus olla kokonaan tai osit-
tain soveltamatta tätä direktiiviä tiettyihin aluksiin niiden paikallisenmerkityksen ja erityisten turvallisuusvaatimusten vuoksi, jos niillä eiliikennöidä muiden jäsenvaltioiden sisävesiväylillä,
olisi vahvistettava tarvittavat määräajat teknisiä tarkastuksia varten,
joiden perusteella annetaan todistukset käytössä oleville aluksille,
olisi vahvistettava yhtenäinen muutosmenettely, jotta helpotettaisiin
tämän direktiivin liitteiden nopeaa mukauttamista tekniikan kehityk-seen, ja
direktiivin 76/135/ETY 7 artiklassa säädetään, että direktiivin
säännökset ovat voimassa tämän direktiivin voimaantuloon asti; on
tarpeen, että direktiiviä 76/135/ETY sovelletaan vastakin niihin siinätarkoitettuihin aluksiin, joita tämä direktiivi ei koske,1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 2
(1) EYVL N:o C 289, 19.11.1979, s. 25
(2) EYVL N:o C 182, 21.7.1980, s. 16
(3) EYVL N:o L 21, 29.1.1976, s. 10
(4) EYVL N:o L 349, 13.12.1978, s. 31
▼B
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I OSASTO
Yleiset säännökset
1 artikla
Tässä direktiivissä yhteisön sisävesiväylät luokitellaan seuraavasti:
— 1 ja 2 vyöhyke: liitteessä I olevassa 1 luvussa luetellut vesiväylät;
— 3 vyöhyke: liitteessä I olevassa 2 luvussa luetellut vesiväylät;
— 4 vyöhyke: kaikki muut yhteisön vesiväylät.
R-vyöhykkeeseen kuuluvat mainituista vesiväylistä ne, joita varten
tarkastustodistukset on annettava Reinin vesiliikenteestä tehdyn tarkis-tetun yleissopimuksen 22 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin artiklaon silloin, kun tämä direktiivi annetaan.
2 artikla
1. Tämä direktiivi koskee:
— aluksia, joiden kantavuus on vähintään 15 tonnia kuollutta painoa,
ja aluksia, joita ei ole tarkoitettu tavaroiden kuljetukseen ja joidenuppouma on vähintään 15 kuutiometriä;
— hinaajia ja työntöaluksia, mukaan lukien alukset, joiden uppouma
on pienempi kuin 15 kuutiometriä, josne on rakennettu hinaamaantai työntämään aluksia tai siirtämään aluksia vierellään.
2. Tämä direktiivi ei koske seuraavia aluksia:
— matkustaja-alukset;
— lautat;
— uiva kalusto;— uivat laitokset ja uivat laitteistot, mukaan lukien paikasta toiseen
siirrettävät;
— huvialukset;— valvontaviranomaisille kuuluvat virka-alukset ja palontorjunta-
alukset;
— laivaston alukset;
— merialukset, mukaan lukien merihinaajat ja -työntöalukset, jotka
liikennöivät tai joiden tukikohta on vuorovesialueella tai väliaikai-sesti sisävesillä ja joilla on voimassa oleva purjehduslupa;
— hinaajat ja työntöalukset, joiden uppouma on alle 15 kuutiometriä ja
jotka on rakennettu hinaamaan, työntämään tai siirtämään vierellävain aluksia, joiden uppouma on alle 15 kuutiometriä.
3 artikla
Aluksilla, jotka liikennöivät 1 artiklassa luetelluilla yhteisön vesiväy-
lillä, on oltava:
— Reinin vesiliikenteestä tehdyn tarkistetun yleissopimuksen 22
artiklan mukaisesti annettu todistus, kun ne liikennöivät R-
vyöhykkeen vesiväylillä;
— yhteisön sisävesialustodistus, joka annetaan liitteen II tekniset vaati-
mukset täyttäville aluksille, jos ne toimivat muiden vyöhykkeidenvesiväylillä.
Yhteisön todistuksen on oltava liitteessä III olevan mallin mukainen, ja
todistus on annettava tämän direktiivin mukaisesti.
4 artikla
1. Alukset, joilla on Reinin vesiliikenteestä tehdyn tarkistetun yleis-
sopimuksen 22 artiklan mukaisesti annettu voimassa oleva todistus,voivat liikennöidä yhteisön väylillä niin, että aluksilla on ainoastaantämä todistus.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 3
▼B
2. Kuitenkin kaikilla aluksilla, joilla on 1 kohdassa tarkoitettu
todistus, on oltava myös sisävesialusten täydennystodistus (yhteisöntäydennystodistus):
— kun ne liikennöivät 3 ja 4 vyöhykkeen vesiväylillä, jos ne haluavat
hyötyä näillä vesiväylillä noudatettavista lievennetyistä teknisistä
vaatimuksista;
— kun ne liikennöivät 1 ja 2 vyöhykkeen vesiväylillä, jos asian-
omainen jäsenvaltio on 5 artiklan mukaisesti asettanut teknisiä
lisävaatimuksia näille vesiväylille.
Yhteisön täydennystodistuksen on oltava liitteessä IV olevan mallin
mukainen, ja toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on vahvistamil-lansa edellytyksillä annettava se esitettäessä 1 kohdassa tarkoitettu
todistus.
5 artikla
1. Jollei Reinin vesiliikenteestä tehdyn tarkistetun yleissopimuksen
määräyksistä muuta johdu, jäsenvaltio voi komissiota kuultuaan asettaaliitteessä II vahvistettujen vaatimusten lisäksi teknisiä vaatimuksiaaluksille, jotka liikennöivät sen alueella olevilla 1 ja 2 vyöhykkeenvesiväylillä.
Nämä lisävaatimukset on annettava tiedoksi muille jäsenvaltioille ja
komissiolle vähintään kuusi kuukautta ennen niiden voimaantuloa,jolleivät ne jo olleet voimassa 21 päivänä tammikuuta 1977.
2. Edellä 3 artiklassa tarkoitetussa yhteisön todistuksessa tai 4
artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa yhteisön täydennystodis-tuksessa on täsmennettävä, että alus on näiden lisävaatimustenmukainen.
6 artikla
Alus, jolla on vaarallisten aineiden kuljetusta Reinillä koskevan
säännön (ADNR) mukaisesti annettu todistus, voi kuljettaa vaarallisia
aineita koko yhteisön alueella todistuksessa asetetuin edellytyksin.
Jäsenvaltio voi vaatia, että alukset, joilla ei ole ADNR-todistusta,
saavat kuljettaa vaarallisia aineita sen alueella vain, jos alukset
täyttävät tässä direktiivissä vahvistettujen vaatimusten lisäksi asetetutvaatimukset. Nämä vaatimukset on annettava tiedoksi komissiolle jamuille jäsenvaltioille.
7 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat olla osittain tai kokonaan soveltamatta tätä
direktiiviä:
a) purjehduskelpoisilla vesiväylillä liikennöiviin aluksiin, jos väylät
eivät ole sisävesitse yhteydessä muiden jäsenvaltioiden vesiväyliin;
b) aluksiin, joiden kantavuus on enintään 350 tonnia kuollutta painoa,
joiden köli on laskettu ennen 1 päivää tammikuuta 1950 ja jotkaliikennöivät yksinomaan kansallisessa väyläverkossa.
2. Jäsenvaltiot voivat kansallisilla vesiväylillä liikennöintiä varten
antaa luvan poiketa yhdestä tai useammasta tämän direktiivinsäännöksestä maantieteellisesti rajatulla alueella tai satama-alueellatehtävien matkojen osalta. Kyseiset poikkeukset ja matkat tai alueet,
joita ne koskevat, on eriteltävä aluksen todistuksessa.
3. Komissiolle on ilmoitettava tämän artiklan mukaisesti myönne-
tyistä poikkeuksista.
4. Jäsenvaltiota ei vaadita noudattamaan 9, 10 ja 12 artiklaa, jos sillä
ei 1 ja 2 kohdan mukaisesti myönnettyjen poikkeusten vuoksi oleyhtään sellaista vesiväylillään liikennöivää alusta, johon sovelletaantämän direktiivin säännöksiä.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 4
▼B
II OSASTO
Yhteisön sisävesialustodistusten antamisen edellytykset ja menette-
lytavat
8 artikla
1. Yhteisön todistus on annettava aluksille, joiden köli on laskettu 1
päivänä tammikuuta 1985 tai sen jälkeen, kun ennen aluksen liikkeellelaskemista tehdyssä teknisessä tarkastuksessa on varmistettu, että alustäyttää liitteessä II vahvistetut tekniset vaatimukset.
2. Yhteisön todistus on annettava 1 päivänä tammikuuta 1985
käytössä oleville aluksille ja aluksille, joiden köli on laskettu ennen
tuota päivää, jos on varmistettu kunkin jäsenvaltion vahvistaman aika-
taulun mukaan 1 päivän tammikuuta 1986 ja 1 päivän heinäkuuta 1998välisenä aikana tehdyssä teknisessä tarkastuksessa, että alus täyttää liit-teessä II vahvistetut tekniset vaatimukset. Tästä aikataulusta onilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
Yksinomaan jäsenvaltion kansallisessa väyläverkossa liikennöiviä
aluksia varten, joiden köli on laskettu ennen 1 päivää tammikuuta1970, jäsenvaltio voi kuitenkin päättää pidentää seitsemällä vuodellamääräaikaa, jonka kuluessa tekninen tarkastus on tehtävä.
3. Tarvittaessa joko edellisissä kohdissa tarkoitetuissa teknisissä
tarkastuksissa tai aluksen omistajan pyynnöstä tehtävässä teknisessä
tarkastuksessa on tarkastettava, täyttääkö alus 5 artiklassa säädetyt
lisävaatimukset.
9 artikla
Yhteisön todistuksen antaa sen jäsenvaltion toimivaltainen virano-
mainen, jossa alus on rekisteröity, tai jos alusta ei ole rekisteröity, senjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa aluksen kotisatamasijaitsee, tai jos tätä ei ole vahvistettu, sen jäsenvaltion toimivaltainen
viranomainen, johon omistaja on sijoittautunut.
Nämä viranomaiset voivat tapauksen mukaan pyytää toisen jäsenvaltion
toimivaltaisia viranomaisia antamaan kyseisen todistuksen.
Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava luettelo viranomaisistaan, jotka
ovat toimivaltaisia antamaan kyseiset todistukset, ja toimitettava luet-telo komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
Jäsenvaltio, joka ei 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti ole nimennyt toimi-
valtaista viranomaista, voi pyytää toista jäsenvaltiota tai toisiajäsenvaltioita antamaan toimivaltaisille viranomaisilleen ohjeet yhteisöntodistuksen antamisesta aluksille, jotka on rekisteröity tai joiden kotisa-tama on sen alueella taikka jotka omistaa sinne sijoittautunut henkilö.
10 artikla
Velvollisuus tehdä 8 artiklassa tarkoitettu tekninen tarkastus on toimi-
valtaisilla viranomaisilla, jotka voivat pidättäytyä kokonaan tai osittain
tekemästä aluksen teknistä tarkastusta, jos on ilmeistä todistuksenantavan valtion hyväksymän luokituslaitoksen antaman voimassaolevan todistuksen perusteella, että alus täyttää kokonaan tai osittainliitteessä II vahvistetut tekniset vaatimukset.
Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava luettelo viranomaisistaan, jotka
ovat toimivaltaisia tekemään teknisiä tarkastuksia, ja toimitettava luet-
telo komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
11 artikla
Viranomaisen, joka on toimivaltainen antamaan yhteisön todistuksen,
on jokaisessa yksittäisessä tapauksessa määritettävä kyseisen todis-tuksen voimassaoloaika. Tämä määräaika ei kuitenkaan saa ollapidempi kuin 10 vuotta.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 5
▼B
12 artikla
Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava edellytykset, joilla kadonnut tai
vahingoittunut voimassa oleva todistus voidaan korvata uudella.
III OSASTO
Todistusten uudistamisen tai muuttamisen edellytykset ja menette-
lytavat
13 artikla
Yhteisön todistus on uudistettava sen voimassaoloajan päättyessä todis-
tusten antamista koskevien edellytysten ja menettelytapojen mukaisesti.
14 artikla
Todistuksen voimassaoloaikaa voi todistuksen antanut tai uudistanut
viranomainen poikkeustapauksissa pidentää enintään 12 kuukaudella.
Pidennys on merkittävä yhteisön todistukseen.
15 artikla
Jos tehdään huomattavia muutoksia tai korjauksia, joilla muutetaan
aluksen rakenteen kestävyyttä tai tyyppitietoja, alukselle on ennen senseuraavaa matkaa tehtävä uudelleen 8 artiklassa säädetty tekninen
tarkastus.
Tämän tarkastuksen jälkeen on annettava uusi todistus, jossa mainitaan
aluksen tekniset tiedot.
Jos tämä todistus annetaan muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa alku-
peräinen todistus on annettu tai uudistettu, todistuksen antaneelle tai
uudistaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettava asiastayhden kuukauden kuluessa.
IV OSASTO
Epääminen tai peruuttaminen
16 artikla
Päätös kieltäytyä antamasta tai uudistamasta yhteisön todistusta on
perusteltava. Päätöksestä on ilmoitettava sille, jota asia koskee, ja tälleon myös annettava tieto jäsenvaltiossa käytettävissä olevista muutok-senhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.
Toimivaltainen viranomainen voi peruuttaa antamansa tai uudistamansa
voimassa olevan todistuksen, jos alus ei enää täytä sitä koskevassatodistuksessa eriteltyjä teknisiä vaatimuksia.
V OSASTO
Valvonta
17 artikla
1. Jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat milloin tahansa
tarkastaa, että aluksella on mukana tämän direktiivin vaatimustenmukaisesti voimassa oleva todistus ja että alus täyttää sille todistuk-
sessa (todistuksissa) asetetut vaatimukset.
2. Jos viranomaiset havaitsevat tarkastuksen aikana, että todistus ei
ole voimassa tai että alus ei täytä todistuksessa asetettuja vaatimuksia,mutta että sellainen todistuksen pätemättömyys tai puute vaatimustentäyttämisessä ei aiheuta selvää vaaraa, aluksen omistajan tai hänen
edustajansa on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tilanteen
korjaamiseksi. Todistuksen antaneelle tai sen viimeksi uudistaneelleviranomaiselle on ilmoitettava asiasta.
3. Jos viranomaiset havaitsevat tehdessään 1 kohdassa tarkoitettua
tarkastusta, että todistus ei ole mukana aluksella tai että alus aiheuttaa1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 6
▼B
selvän vaaran, viranomaiset voivat keskeyttää aluksen matkan, kunnes
tarvittavat toimenpiteet on toteutettu tilanteen korjaamiseksi.
Viranomaiset voivat myös määrätä toimenpiteitä, joiden avulla alus voi
turvallisesti ja tapauksen mukaan mahdollisesti sen kuljetuksenpäätyttyä jatkaa matkaansa paikkaan, jossa se joko tarkastetaan taikorjataan. Todistuksen antaneelle tai sen viimeksi uudistaneelle virano-maiselle on ilmoitettava asiasta.
4. Jos jäsenvaltio on keskeyttänyt aluksen matkan tai ilmoittanut
omistajalle aikomuksestaan tehdä niin, jollei havaittuja vikoja korjata,sen on ilmoitettava todistuksen antaneelle tai sen viimeksi uudistaneellejäsenvaltiolle päätöksestä, jonka se on tehnyt tai aikoo tehdä.
5. Kaikki tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi toteutettujen
toimenpiteiden mukaan tehdyt päätökset keskeyttää aluksen matka onperusteltava yksityiskohtaisesti. Päätöksestä on ilmoitettava sille, jotaasia koskee, ja tälle on myös annettava tieto käytettävissä olevista,jäsenvaltioissa voimassa olevien lakien mukaisista muutoksenhakume-nettelyistä ja määräajoista muutoksenhaulle.
VI OSASTO
Kolmansien maiden aluksiin sovellettavat säännökset
18 artikla
Jos yhteisö ja kolmannet maat tekevät sopimuksia purjehduskelpoisuus-
todistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta, jäsenvaltiot voivattunnustaa kolmansien maiden alusten purjehduskelpoisuustodistukset jatapauksen mukaan antaa yhteisön todistuksia tai yhteisön täydennysto-distuksia kolmansien maiden aluksille tämän direktiivin mukaisesti.
VII OSASTO
Direktiivin liitteiden mukauttaminen tekniikan kehitykseen
19 artikla
Neuvoston antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tarvittavat
muutokset tämän direktiivin liitteiden mukauttamiseksi tekniikan kehi-tykseen.
VIII OSASTO
Loppusäännökset
20 artikla
Direktiiviä 76/135/ETY sovelletaan edelleen:
— tämän direktiivin 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin käytössä
oleviin aluksiin siihen asti, kunnes niille tehdään sanotussa artik-lassa säädetty tarkastus;
— matkustaja-aluksiin;— aluksiin, joilla on yhteisön todistus, mutta jotka eivät vielä täytä
liitteessä II olevan 13 luvun 13.01 kohdan a alakohdassa vahvistet-
tuja vaatimuksia.
21 artikla
Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioissa sovellettaviin säännöksiin
miehistöjen kokoonpanosta ja pätevyydestä sekä tarpeellisista todistuk-
sista.
22 artikla
Jäsenvaltioiden on komissiota kuultuaan annettava tämän direktiivin
noudattamisen edellyttämät säännökset viimeistään 1 päivänä tammi-kuuta 1985.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 7
▼B
23 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 8
▼B
LIITE I
LUETTELO YHTEISÖN VERKON SISÄVESIVÄYLISTÄ JAOTELTUNA
MAANTIETEELLISESTI 1, 2, 3 JA 4 VYÖHYKKEESEEN
(Direktiivin 1 artikla)
1 LUKU
1 vyöhyke
Saksan liittotasavalta
Ems: linjalta, joka yhdistää Delfzijlin ja Knockin majakat kohti avomerta 53º
30′pohjoista leveyttä ja 6º 45 ′eteläistä pituutta asti (eli jonkin verran Alte
Emsillä sijaitsevan kuivalastialusten uudelleenlastausvyöhykkeen ulkopuolella,
ottaen huomioon Ems-Dollart-yhteistyösopimus).
Puolan tasavalta
Pomorskalahden osa Nord Perdin ja Rügen-saaren sekä Niechorzen majakan
yhdistävän linjan eteläpuolella.
Gdańskinlahden osa Helin majakan ja sisäväyläpoijun Baltijskin satamaan
yhdistävän linjan eteläpuolella.
2 vyöhyke
Saksan liittotasavalta
Ems: linjalta, joka kulkee sataman suulta kohti Papenburgia Emsin poikki ja
joka yhdistää Diemenin pumppuaseman (Diemer Schöpfwerk) ja Halten
patoaukon, linjalle, joka yhdistää Delfzijlin ja Knockin majakat, ottaen
huomioon Ems-Dollart-yhteistyösopimus.
Jade: Schillighörnin ylemmän majakan ja Langwardenin kirkontornin yhdistävän
linjan sisäpuolella.
Weser: Bremenin rautatiesillalta linjalle, joka yhdistää Langwardenin ja
Kappelin kirkontornit Schweiburgin toiseen haaraan, mukaan lukien Kleine
Weserin, Rekumder-Lochin ja Rechter Nebenarmin toiset haarat.
Elbe: Hampurin sataman alarajalta linjalle, joka yhdistää Dösen majakan ja
Hohe Uferin (Dieksand) luoteiskulman Esten, Lühen, Schwingen, Osten,
Pinnaun, Krückaun ja Störin sivujokiin (kaikissa tapauksissa padolta suulle),
mukaan lukien Nebenelbe.
Meldorfer Bucht: Hoher Uferin (Dieksand) luoteiskulman ja Büsumin läntisen
aallonmurtajan pään yhdistävän linjan sisäpuolella.
Flensburger Förde: Kekenisin majakan ja Birknackin yhdistävän linjan sisäpuo-
lella.
Eckernförder Bucht: linjan sisäpuolella, joka yhdistää Bocknis-Eckin mantereen
luoteiskärkeen Dänisch Nienhofin kohdalla.
Kieler Förde: Bülkin majakan ja Laboen laivastomuistomerkin yhdistävän linjan
sisäpuolella.
Leda: Leerin merisulun ulomman sataman sisäänajosta suulle.
Hunte: Oldenburgin satamasta ja 200 m alavirtaan Oldenburgin Amalienbrück-
esta suulle.
Lesum: Bremen-Burgin rautatiesillalta suulle.
Este: Buxtehuden padon portilta Esten padolle.Lühe: 250 m ylävirtaan Marschdamm-Horneburgin tiesillalta sijaitsevalta
myllyltä Lühen padolle.
Schwinge: jalankulkusillalta, joka sijaitsee alavirtaan Güldensternin bastionilta
Stadessa, Schwingen padolle.
Freiburger-Hafenpriel: Freiburg/Elben suluilta suulle.
Oste: Bremervörden myllypadolta Osten padolle.
Pinnau: Pinneburgin rautatiesillalta Pinnaun padolle.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 9
▼A2
▼B
▼B
Krückau: Elmshornin vesimyllyltä Krückaun padolle.
Stör: Pegel Rensingistä Störin padolle.Eider: Gieselaun kanavalta Eiderin padolle.Nord-Ostsee-Kanal (Kielin kanava): linjalta, joka yhdistää Brunsbüttelin aallon-
murtajan päät, linjalle, joka yhdistää Kiel-Holtenaun saapumisvalot ja
Schirnauer Seen, Bergstedter Seen, Audorfer Seen, Obereiderseen mukaan
lukien Enge, Achterwehrerin kanavan ja Flemhuder Seen.
Trave: rautatiesillalta ja Holstenin sillalta (Stadttrave) Lübeckissä linjalle, joka
yhdistää Travemünden kaksi uloimmaista aallonmurtajan päätä ja Pötenitzer
Wiekin ja Dassower Seen.
Schlei: Schleimünden aallonmurtajan päät yhdistävän linjan sisäpuolella.Ranskan tasavalta
Seine: alavirtaan Jeanne d'Arcin sillalta Rouenissa.
Garonne ja Gironde: alavirtaan Bordeauxin kivisillalta.Rhône: alavirtaan Trinquetaillen sillalta Arlesissa ja eteenpäin Marseilleta kohti.Alankomaiden kuningaskuntaDollard.
Eems.
Waddenzee: mukaan lukien yhteydet Pohjanmereen.IJsselmeer: mukaan lukien Markermeer ja IJmeer, mutta lukuun ottamatta
Gouwzeeta.
Rotterdam Waterweg ja Scheur.HollandsDiep.Haringvliet ja Vuile Gat: mukaan lukien toisaalta Goeree-Overflakkeen ja
toisaalta Voorne-Puttenin ja Hoekse Waardin välillä sijaitsevat vesitiet.
Hellegat.Volkerak.Kramer.
Grevelingen ja Brouwershavense Gat: mukaan lukien kaikki vesitiet Schouwen-
Duivelandin ja Goeree-Overflakkeen välillä.
Keten, Mastgat, Zijpe, Itä-Scheldt ja Roompot: mukaan lukien toisaalta
Walcheren, Noord-Bevelandin ja ZuidBevelandin ja toisaalta Schouwen-Duive-
landin ja Tholen välillä sijaitsevat vesitiet, lukuun ottamatta Scheldt-
Reinkanavaa.
Scheldt ja Länsi-Scheldt ja sen suu merelle: mukaan lukien toisaalta Zeeland
Flandersin ja toisaalta Walcherenin ja Zuid-Bevelandin välillä sijaitsevat vesi-
tiet, lukuun ottamatta Scheldt-Rein-kanavaa.
Ruotsi
Trollhätte kanal ja Göta älv
VänernSödertälje kanalMälarenFalsterbo kanal
Sotenkanalen.
Tšekin tasavalta
Lipnon patojärvi.Unkarin tasavaltaBalatonjärvi.
Puolan tasavalta
Szczecinlahti
Kamie ńlahti1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 10
▼A1
▼A2
▼A2
Vistulanlahti
Puckinlahti
Włocławskin tekojärvi
Śniardwy-järvi
Niegocin-järvi
Mamry-järvi.
2 LUKU
3 vyöhyke
Belgian kuningaskuntaMerikelpoinen Scheldt (Antwerpenin avoimesta ankkuripaikasta alavirtaan).Saksan liittotasavaltaTonava: Kelheimista (km 414,60) Saksan liittotasavallan ja Itävallan rajalle.Rein: Saksan liittotasavallan ja Sveitsin rajalta Saksan liittotasavallan ja Alanko-
maiden rajalle.
Elbe: Elbe-Seiten-kanavan suulta Hampurin sataman alarajalle.Ranskan tasavaltaRein.
Alankomaiden kuningaskunta
Rein.Sneekermeer, Koevordermeer, Heegermeer, Fluessen, Slotermeer, Tjeukemeer,
Beulakkerwijde, Belterwijde, Ramsdiep, Ketelmeer, Zwartemeer, Veluwemeer,
Eemmeer, Alkmaardermeer, Gouwzee, Buiten IJ, afgesloten IJ, Noordzeekanaal,
IJmuidenin satama, Rotterdamin satama-alue, Nieuwe Maas, Noord, Oude Maas,
Beneden Merwede, Nieuwe Merwede, Dordtsche Kil, Boven Merwede, Waal,
Bijlandschin kanava, Boven Rijn, Pannersdenschin kanava, Geldersche IJssel,
Neder Rijn, Lek, Amsterdam-Reinkanava, Veerse Meer, Scheldt-Rein -kanava
Volkerakin suulle asti, Amer, Bergsche Maas, Meuse Venlon alapuolella.
Itävalta
Tonava Itävallan ja Saksan rajalta Itävallan ja Slovakian rajalleRuotsiGöta kanal
Vättern.
Tšekin tasavalta
Elbe: Ústí nad Labem-St řekovin sululta Lovosicen sululle.
Patojärvet: Baška, Brn ěnská (Kníni čky), Horka (Stráž pod Ralskem), Hracho-
lusky, Jesenice, Nechranice, Olešná, Orlík, Pastviny, Plumov, Rozkoš, Se č,
Skalka, Slapy, T ěrlicko, Žermanice.
Järvet: Oleksovice, Sv ět, Velké Dá řko.
Unkarin tasavaltaTonava: 1 812 joki-km - 1 433 joki-km.Tonava Moson: 14 joki-km-0 joki-km.Tonava Szentendre: 32 joki-km-0 joki-km.
Tonava Ráckeve: 58 joki-km-0 joki-km.
Tisza-joki: 685 joki-km-160 joki-km.Dráva-joki: 198 joki-km-70 joki-km.Bodrog-joki: 51 joki-km-0 joki-km.KettősKörös-joki: 23 joki-km-0 joki-km.
HármasKörös-joki: 91 joki-km-0 joki-km.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 11
▼B
▼A1
▼A2
▼A2
Sió-kanava: 23 joki-km-0 joki-km.
Velence-järvi.Fertő-järvi.
Puolan tasavalta— Biebrza-joki Augustowski-kanavan suulta Narew-joen suulle
— Brda-joki Bydgoski-kanavan yhtymäkohdasta Bydgoszczissa Veiksel-joen
suulle
— Bug-joki Muchawiec-joen suulta Narew-joen suulle
—D ąbie-järvi sisäisen merivesialueen rajalle
— Augustowski-kanava Biebrza-joen yhtymäkohdasta valtion rajalle ja kyseisen
kanavan varrella olevat järvet
— Bartnicki-kanava Ruda Woda -järveltä Bart ężek-järvelle sekä Bart ężek-järvi
— Bydgoski-kanava
— Elbl ąski-kanava Druzno-järveltä Jeziorak-järvelle ja Szel ąg Wielki -järvelle,
mainitut järvet ja kanavan varrella olevat järvet ja sivureitti Zalewon suun-
taan Jeziorak-järveltä Ewingi-järvelle, jälkimmäinen mukaan lukien
— Gliwicki-kanava ja K ędzierzy ński-kanava
— Jagiello ński-kanava Elbl ąg-joen yhtymäkohdasta Nogat-joelle
—Ł ączański
—Śleśiński ja kanavan varrella olevat järvet ja Gopło-järvi
—Żerański-kanava
— Martwa Veiksel -joki Veiksel-joelta Przegalinassa sisäisen merivesialueen
rajalle
— Narew-joki Biebrza-joen suulta Veiksel-joen suulle sekä Zegrzy ński-järvi
— Nogat-joki Veiksel-joelta Veikselinhaffille
— Note ć-joki (ylempi) Gopło-järveltä Górnonotecki-kanavan yhtymäkohtaan ja
Górnonotecki-kanava ja Note ć-joki (alempi) Bydgoski-kanavan yhtymäkoh-
dasta Warta-joen suulle
— Nysa Łu życka-joki Gubinista Oder-joen suulle
— Oder-joki Racibórzin kaupungista Oder-joen itäisen osan yhtymäkohtaan,
joka muuttuu Regalica-joeksi Klucz-Ustowon kanavasta, ja kyseinen joki ja
sen sivuhaarat D ąbie-järvelle sekä Oder-joen sivureitti Opatowicen sululta
Wrocławin kaupungin sululle
— Oder-joen läntinen osa Widuchowan padolta (704,1 km Oder-jokea) sisäisen
merivesialueen rajalle ja sivuhaarat sekä Klucz-Ustowo -kanava, joka
yhdistää Oder-joen itäisen osan Oder-joen läntiseen osaan
— Parnica-joki ja Parnicki-kanava Oder-joen läntisestä osasta sisäisen merive-
sialueen rajalle
— Pisa-joki Ro ś-joelta Narew-joen suulle
— Szkarpawa-joki Veiksel-joelta Veikselinhaffin suulle
— Warta-joki Ślesiński-lahdelta Oder-joen suulle
— Masurian järvialueen järjestelmä, joka käsittää jokien ja kanavien yhdistämät
sisävedet, jotka muodostavat pääväylän Ro ś-järveltä (tämä mukaan lukien)
Piszissä W ęgorzewski-kanavalle (kanava mukaan lukien) W ęgorzewossa,
sekä seuraavat järvet: Seksty, Mikołajskie, Tałty, Tałtowisko, Kotek,
Szymon, Szymoneckie, Jagodne, Boczne, Tajty, Kisajno, Dargin, Łabap,
Kirsajty ja Święcajty, sekä Gi życki-kanava ja Niegoci ński-kanava sekä Pikna
Góran kanava, sekä Ry ńskie-järven sivureitti (tämä mukaan lukien) Rynssa
Nidzkie-järvelle (3 kilometriin asti, joka toimii “Nidzkie”-järven altaan
rajana), sekä seuraavat järvet: Bełdany, Guzianka Mała ja Guzianka Wielka.
— Veiksel-joki Przemsza-joen suulta Ł ączański-kanavan yhtymäkohtaan ja
kyseiseltä kanavalta Skawinassa Veiksel-joen suulle Gda ńskin lahteen,
lukuun ottamatta Włocławski-allasta.
Slovakian tasavalta
Tonava: Devínistä (1880,26 km) Slovakian ja Unkarin väliselle rajalle.
3 LUKU
4 vyöhyke
Belgian kuningaskunta
Koko Belgian verkko, lukuun ottamatta 3 vyöhykkeen vesiväyliä.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 12
▼B
▼B
Saksan liittotasavalta
Kaikki liittotasavallan vesiväylät, lukuun ottamatta 1, 2 ja 3 vyöhykkeen vesi-
väyliä.
Ranskan tasavalta
Koko Ranskan verkko, lukuun ottamatta 1, 2 ja 3 vyöhykkeen vesiväyliä.Alankomaiden kuningaskuntaKaikki muut joet, kanavat ja sisävesijärvet kuin 1, 2 ja 3 vyöhykkeen kohdalla
luetellut.
Italian tasavalta
Po-joki: Piacenzasta suulle.
Milano-Cremona-kanava, Po-joki: 15 km:n loppumatka Po-joelle.Mincio-joki: Mantuasta, Governolosta Po-joelle.
Ferraran vesitie: Po-joelta (Pontelagoscuro), Ferraralta Porto Garibaldiin.
Brondolon ja Vallen kanavat: itäiseltä Po-joelta Venetsian lahteen.Fisseron kanava — Tartaro — Canalbianco: Adriasta itäiselle Po-joelle.
Venetsian rantaviiva: Venetsian lahdelta Gradoon.
Luxemburgin suurherttuakuntaMoselle.
Ruotsi
Kaikki muut joet, kanavat ja sisävedet, joita ei ole lueteltu 1, 2 ja 3 vyöhyk-
keissä.
Tšekin tasavalta
Kaikki muut vesiväylät, joita ei ole lueteltu 1, 2 ja 3 vyöhykkeessä.Liettuan tasavalta
Koko Liettuan verkko.
Unkarin tasavaltaKaikki muut vesiväylät, joita ei ole lueteltu 2 ja 3 vyöhykkeessä.
Puolan tasavalta
Kaikki muut vesiväylät, joita ei ole lueteltu 1, 2 ja 3 vyöhykkeessä.Slovakian tasavalta
Kaikki muut vesiväylät, joita ei ole lueteltu 3 vyöhykkeessä.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 13
▼A1
▼A2
▼B
LIITE II
VYÖHYKKEIDEN 1, 2 ja 3 VÄYLILLÄ LIIKENNÖIVIEN ALUSTEN
TEKNISET VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
(direktiivin 3 artikla)
1 LUKU — MÄÄRITELMÄT
2 LUKU — LAIVANRAKENNUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET
2.01 Perussääntö2.02 Runko2.03 Lämmitys-, ruoanlaitto- ja jäähdytyslaitteet2.04 Lämmitys nestemäisillä polttoaineilla, joiden leimahduspiste on yli 55 ºC
2.05 Kiinteällä polttoaineella toimiva lämmitys
2.06 Konehuoneet, kattilahuoneet ja polttoainetankit
3 LUKU — PERÄSINKONEISTO JA OHJAUSHYTTI
3.01 Yleistä
3.02 Peräsinkoneen tehokkuus3.03 Yleiset rakennetta koskevat vaatimukset3.04 Moottorikäyttöinen peräsinkone3.05 Varakäyttölaitteen kytkeminen
3.06 Manuaalinen käyttölaite
3.07 Manuaalisesti toimiva hydraulinen käyttölaite3.08 Hydraulinen käyttölaite3.09 Sähköinen käyttölaite3.10 Ruoripotkurit ja Voith-Schneider-laitteisto
3.11 Kauko-ohjauslaitteet
3.12 Peräsinkulman ilmaisin3.13 Ohjauksen avustaminen3.14 Esteetön näkyvyys
3.15 Melutaso
3.16 Peräsinkoneen sähköiset komponentit3.17 Laskettava ohjaushytti
4 LUKU — VARALAITA, TURVALLISUUSVÄLI JA SYVÄYSASTEIKOT
4.01 Määritelmät4.02 Turvallisuusväli4.03 Varalaita4.04 Syväysmerkit
4.05 Syväysasteikot
5 LUKU — KONEISTO
5.01 Yleistä
5.02 Turvalaitteisto
5.03 Kuljetuskoneistot5.04 Koneiden pakoputket1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 14
▼B
5.05 Säiliöt, polttoainetankit ja putkistot
5.06 Tyhjennyspumput
5.07 Jäteöljyn keruujärjestelmä
5.08 Vintturit
5.09 Aluksen sisäinen melu
6 LUKU — SÄHKÖLAITTEET
6.01 Yleistä6.02 Sallitut enimmäisjännitteet
6.03 Maihinliitäntä
6.04 Generaattorit ja moottorit
6.05 Akut
6.06 Sähkötaulut
6.07 Kytkimet, pistokkeet, varokkeet ja kaapelisuojaus
6.08 Maadoituksen mittauslaitteisto
6.09 Valaistus
6.10 Kulkuvalot
6.11 Maadoitus
6.12 Varasähkölaitteisto
7 LUKU — VARUSTEET
7.01 Ankkurit, kettingit ja ankkuriköydet
7.02 Muut varusteet
7.03 Palonsammutuslaitteet
7.04 Laivan veneet7.05 Pelastusrenkaat, pallokellukkeet ja pelastusliivit
8 LUKU — TALOUSKÄYTTÖÖN TARKOITETUT NESTEKAASULAIT-
TEISTOT
8.01 Yleistä
8.02 Laitteistot
8.03 Säiliöt
8.04 Syöttöyksikön sijoitus ja järjestäminen
8.05 Varasäiliöt ja tyhjät säiliöt
8.06 Alennusventtiilit
8.07 Paineet
8.08 Putket ja taipuisat johdot
8.09 Jakelujärjestelmä
8.10 Kaasulla toimivat laitteet ja niiden asennus
8.11 Ilmanvaihto ja palokaasujen poisto
8.12 Käyttö- ja turvaohjeet
8.13 Tarkastus
8.14 Koestukset
8.15 Todistus1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 15
▼B
9 LUKU — OHJAUSHYTIN ERITYISJÄRJESTELYT YHDEN HENKILÖN
SUORITTAMAA TUTKAOHJAUSTA VARTEN
9.01 Yleistä9.02 Yleiset rakennetta koskevat vaatimukset9.03 Tutkalaitteet ja kierrosnopeusmittari9.04 Kulkuvaloihin ja merkkivaloihin liittyvät laitteet9.05 Aluksen ohjauslaitteistot ja koneiden käyttölaitteistot9.06 Peräankkurin käyttölaite9.07 Puhelinlaitteisto9.08 Hälytykset9.09 Muut kojeet9.10 Maininta tarkastustodistuksessa
10 LUKU — ERITYISSÄÄNNÖT ALUKSILLE, JOTKA ON SUUNNITELTU
KYTKETTÄVIKSI TYÖNTÖ-, HINAUS- TAI RINNANKYT-
KYEISIIN
10.01 Työntöalukset10.02 Proomut10.03 Moottorikäyttöiset alukset ja hinaajat, jotka voivat olla työntöaluksina10.04 Työntökytkyekoestukset10.05 Hinaavat alukset10.06 Alukset, jotka on suunniteltu kuljettamaan rinnankytkyeitä
11 LUKU — HYGIENIA JA TURVALLISUUS MIEHISTÖTILOISSA JA
TYÖTILOISSA
11.01 Yleistä11.02 Asuintilojen sijoitus ja varustus11.03 Asuintilojen mitat11.04 Asuintilojen putkistot11.05 Asuintilojen sisäänkäynnit, ovet ja portaat11.06 Asuintilojen lattiat, seinät ja katot11.07 Asuintilojen lämmitys ja ilmanvaihto11.08 Asuintilojen luonnonvalaistus ja valaistus11.09 Asuintilojen kalustus11.10 Keittiöt, messit ja varastot11.11 Saniteettitilat11.12 Juomavesilaitteet11.13 Turvalaitteet11.14 Pääsy työtiloihin11.15 Työtilojen mitat11.16 Suojaus putoamista vastaan11.17 Työtilojen sisäänkäynnit, ovet ja portaat11.18 Lattiat ja kansipinnat, ruuman pohjan päällysteet, seinät, katot, ikkunat ja
kattoikkunat
11.19 Työtilojen ilmanvaihto ja lämmitys11.20 Työtilojen luonnonvalaistus ja valaistus11.21 Melu- ja tärinäsuojaus1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 16
▼B
12 LUKU — 4 VYÖHYKKEEN SÄÄNTÖIHIN LIITTYVÄT TEKNISET
LISÄVAATIMUKSET, JOITA SOVELLETAAN 3 VYÖHYK-
KEELLÄ LIIKENNÖIVIIN ALUKSIIN
12.01 Laivanrakennusta koskevat vaatimukset
12.02 Varalaita, turvallisuusväli ja syväysasteikot
12.03 Varusteet12.04 Erityisvaatimukset aluksille, jotka on suunniteltu osiksi työntö-, hinaus-
tai rinnankytkyettä
13 LUKU — KÄYTÖSSÄ OLEVIA ALUKSIA KOSKEVAT POIKKEUKSET
14 LUKU —MENETTELY
14.01 Tarkastuspyyntö
14.02 Aluksen esittäminen tarkastukseen
14.03 Kustannukset14.04 Ilmoitukset
14.05 Yhteisön todistusten rekisteri
14.06 Yhteisön todistusten täyttäminen14.07 Todistuksen kohtia koskevia huomautuksia1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 17
▼B
1 LUKU
MÄÄRITELMÄT
Tässä direktiivissä ja sen liitteissä tarkoitetaan:
a) ”aluksella” sisävesialusta;
b) ”tavallisella moottorikäyttöisellä aluksella” tavaran kuljetukseen tarkoitettua
muuta kuin säiliöalusta, joka on suunniteltu kulkemaan itsenäisesti omalla
käyttövoimallaan;
c) ”moottorikäyttöisellä säiliöaluksella”alusta, joka on tarkoitettu kuljettamaan
tavaroita kiinteästi sijoitetuissa säiliöissä ja joka on suunniteltu kulkemaan
itsenäisesti omalla käyttövoimallaan;
d) ”moottorikäyttöisellä aluksella” tavallista moottorikäyttöistä alusta tai moot-
torikäyttöistä säiliöalusta;
e) ”hinaajalla” alusta, joka on erityisesti suunniteltu suorittamaan hinausta;
f) ”työntöaluksella” alusta, joka on suunniteltu kuljettamaan työntökytkyettä;
g) ”työntöhinaajalla” alusta, joka on erityisesti suunniteltu hinausta varten ja
kuljettaa työntökytkyettä;
h) ”tavaraproomulla” tavaran kuljetukseen tarkoitettua alusta, joka ei ole säiliö-
proomu, joka on suunniteltu hinattavaksi ja jolla
— joko ei ole omaa käyttövoimaa
— tai on käyttövoima, joka riittää ainoastaan lyhyisiin siirtoihin;
i) ”säiliöproomulla” alusta, joka on tarkoitettu kuljettamaan tavaroita kiinteästi
sijoitetuissa säiliöissä, joka on suunniteltu hinattavaksi ja jolla
— joko ei ole omaa käyttövoimaa
— tai on käyttövoima, joka riittää ainoastaan lyhyisiin siirtoihin;
k) ”proomulla” joko tavaraproomua tai säiliöproomua;
l) ”tavallisella työntöproomulla” tavaran kuljetukseen tarkoitettua alusta, joka
ei ole säiliöproomu, joka on suunniteltu tai erityisesti muunnettu
työnnettäväksi ja jolla
— joko ei ole omaa käyttövoimaa
— tai on käyttövoima, joka riittää ainoastaan lyhyisiin siirtoihin, kun se ei
ole osana työntökytkyettä;
m) ”työnnettävällä säiliöproomulla”alusta, joka on tarkoitettu kuljettamaan
tavaroita kiinteästi sijoitetuissa säiliöissä, joka on suunniteltu tai erityisesti
muunnettu työnnettäväksi ja jolla
— joko ei ole omaa käyttövoimaa
— tai on käyttövoima, joka riittää ainoastaan lyhyisiin siirtoihin, kun se ei
ole osana työntökytkyettä;
n) ”laivaproomulla” työntöproomua, joka on suunniteltu kuljetettavaksi meria-
luksilla ja kulkemaan sisävesiväylillä;
o) ”työntöproomulla” tavallista työntöproomua, työnnettävää säiliöproomua ja
laivaproomua;
p) ”matkustajalaivalla” alusta, joka on suunniteltu ja varustettu kuljettamaan yli
12 matkustajaa;
q) ”uivalla kalustolla” uivaa rakennetta, johon on asennettu koneistoja ja joka
on tarkoitettu toimimaan vesiväylillä tai satamissa (ml. ruoppauskone, nosto-
laite, nostosakset, nosturi);
r) ”uivalla laitoksella” uivaa laitteistoa, jota ei tavallisesti ole tarkoitettu siir-
rettäväksi (ml. uima-allas, telakka, laituri tai venevaja);
s) ”uivalla laitteistolla” lauttaa tai muuta rakennetta, esinettä tai kokonaisuutta,
joka kykenee kulkemaan ja joka ei ole alus tai uiva kalusto tai laitos;
t) ”ohjaushytillä” tilaa, johon kaikki aluksen ohjaukseen tarvittavat ohjauslait-
teet on asennettu;
u) ”konehuoneella” tilaa, johon kuljetuskoneisto ja apukoneet on asennettu;
v) ”asuintiloilla” tilaa, joka on tarkoitettu laivalla yleensä asuville henkilöille
taikka matkustajille, ja siihen kuuluu laivan keittiö, elintarvikevarasto,
WC:t ja peseytymistilat, pesulatilat, porrastasanteet ja käytävät, mutta ei
ohjaushytti;
w) ”enimmäissyväystasolla” veden pinnan tasoa, joka vastaa enimmäissyväystä,
jossa alus saa kulkea;
x) ”varalaidalla” etäisyyttä enimmäissyväystason ja samansuuntaisen, sivu-
kannen alimman pisteen kautta kulkevan tason, tai jos sivukantta ei ole,
laidoituksen yläreunan alimman pisteen kautta kulkevan tason välillä;1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 18
▼B
y) ”turvallisuusvälillä” etäisyyttä enimmäissyväystason ja samansuuntaisen
tason välillä, joka kulkee alimman pisteen kautta, jota ylempänä alusta ei
pidetä vedenpitävänä;
z) ”todistuksella” yhteisön sisävesialustodistusta.
2 LUKU
LAIVANRAKENNUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET
2.01 Perussääntö
Alukset on rakennettava noudattaen hyvää laivanrakennuskäytäntöä;
niiden vakavuuden on vastattava niiden käyttötarkoitusta.
2.02 Runko
2.02.1 Rungon on oltava riittävän vahva kestämään kaikki siihen suuntautuvat
kuormitukset tavallisissa oloissa.
2.02.2 Veden tulo- ja poistoputkien sekä niihin liittyvien putkien katsotaan
olevan vedenpitäviä, jos ne on valmistettu siten, että vahingossa tapah-
tuva veden tunkeutuminen alukseen on mahdoton.
2.02.3 Vedenpitävät laipiot, jotka ulottuvat kanteen tai, joskantta ei ole,
rungon laidoituksen yläreunaan, on asennettava seuraavalla tavalla:
a) törmäyslaipio sopivalle etäisyydelle keulavantaasta;
b) pidemmissä kuin 25 m:n aluksissa perälaipio sopivalle etäisyydelle
peräpeilistä.
2.02.4 Asuintilat, konehuoneet ja kattilahuoneet sekä kaikki niiden osana
olevat työtilat on erotettava lastitiloista vedenpitävästi.
2.02.5 Kaikki osastot, joita ei ole yleensä hermeettisesti suljettu matkan
aikana, on voitava tyhjentää pumppaamalla. Jokainen osasto on erikseen
voitava tyhjentää pumppaamalla.
2.02.6 Törmäyslaipion etupuolella ei saa olla asuintiloja. Asuintilat on
eristettävä konehuoneesta ja kattilahuoneesta kaasunpitävällä laipioilla,
ja niistä on voitava päästä suoraan kannelle. Jos pääsyä ei ole, niin on
oltava suoraan kannelle johtava varauloskäynti.
2.02.7 Laipioissa ja muissa väliseinissä ei saa olla aukkoja 2.02.3 ja 2.02.4
kohdassa tarkoitettujen tilojen välillä. Miesluukut ovat kuitenkin sallit-
tuja muissa kuin törmäyslaipiossa, jos ne on kiinnitetty pulteilla
vedenpitävästi. Perälaipiossa olevat luukut ja potkuriakselin, putkien
yms. aukot sallitaan, jos ne ovat rakenteeltaan sellaiset, etteivät ne
vaikuta tilojen välillä olevien laipioiden ja muiden väliseinien tehok-
kuuteen.
2.02.8 Edellä 2.02.5 ja 2.02.7 kohdasta poiketen peräosasto saa olla yhdistetty
konehuoneeseen luoksepäästävästi sijoitetulla itsesulkeutuvalla valumi-
slaitteistolla.
2.03 Lämmitys-, ruoanlaitto- ja jäähdytyslaitteet
2.03.1 Lämmitys-, ruoanlaitto- ja jäähdytyslaitteisto varusteineen on suunnitel-
tava ja asennettava siten, että se ei ole vaaraksi
ylikuumenemistilanteessakaan. Se on asennettava siten, ettei se voi
vahingossa kaatua tai liikkua.
2.03.2 Jos 2.03.1 kohdassa tarkoitettu laitteisto toimii nestemäisellä polttoai-
neella, siinä saa käyttää vain polttoaineita, joiden leimahduspiste on yli
55 ºC.
2.03.3 Edellä 2.03.2 kohdasta poiketen asuintiloissa ja ohjaushyteissä voidaan
sallia kauppapetrolilla toimivat ruoanlaittolaitteet sekä sellaiset
lämmitys- ja jäähdytyslaitteet, jotka on varustettu polttimella, jossa on
sydänlanka, jos polttoaineainesäiliön koko ei ole suurempi kuin 12
litraa.
2.03.4 Edellä 2.03.1 kohdassa tarkoitettua laitteistoa ei saa asentaa konehuo-
neisiin, joissa ADNR:n mukaisesti luokan IIIa alaluokkiin K1n, K1s
tai K2 kuuluvia aineita säilytetään tai käytetään.
Näistä laitteista tulevat savutorvet eivät saa kulkea mainittujen tilojen
tai konehuoneiden läpi.
2.03.5 Tuloilman saanti palamista varten on varmistettava. Tuulettimia ei saa
varustaa sulkemislaitteilla.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 19
▼B
2.03.6 Lämmitys- ja ruoanlaittolaitteet on liitettävä luotettavasti savutorviin.
Savutorvien on oltava kunnossa ja varustetut sopivilla kuvuilla tai lait-
teilla, jotka suojaavat tuulelta. Lämmityslaitteiden savutorvet on
järjestettävä siten, että palamistuotteiden aiheuttama tukkeutumismah-
dollisuus on rajoitettu ja puhdistus on mahdollista.
2.03.7 Nestemäisillä polttoaineilla toimivien jäähdytyslaitteiden savupiipuissa
on oltava savutorvet.
2.04 Lämmitys nestemäisillä polttoaineilla, joiden leimahduspiste on yli
55 ºC
2.04.1 Kaikkien laitteiden on oltava rakenteeltaan sellaisia, että ne voidaan
sytyttää ilman muun sytytysnesteen apua. Ne on kiinnitettävä riittävän
kokoiseen metalliseen öljyloukkuun vahingossa tapahtuvan ylivuodon
estämiseksi, ja ne on varustettava vuodonestolaitteilla niitä tapauksia
varten, jos liekki vahingossa tulee ulos. Jos polttoainesäiliö ja laite
ovat erillään, säiliön ja polttimen korkeusero ei saa olla enempää kuin
valmistajan käyttöohjeissa on määrätty. Säiliö ei saa olla lähellä liekkiä.
Polttoaineen syöttö on voitava keskeyttää kannelta.
Tilavuudeltaan yli 12 litran polttoainesäiliöitä ei saa asentaa asuinti-
loihin.
2.04.2 Jos laite on asennettu konehuoneeseen, laitteen käyttöohjeet on asetet-
tava näkyville.
Jos laitteet, joissa on avoin liekki, on asennettu konehuoneeseen, niiden
on oltava sellaisen vuotamattoman astian yläpuolella, jonka sivu-
seinämät ovat ainakin 0,20 m:n korkeudella lattiasta.
2.04.3 Jos laite on asennettu konehuoneeseen, tuloilman syötön laitteelle ja
koneille on oltava sellainen, että laite ja koneet toimivat itsenäisesti,
tehokkaasti ja täysin turvallisesti. Tarvittaessa on asennettava erilliset
tuloilmaputket.
2.04.4 Kaikki luonnollisen ilmanvaihdon laitteet on varustettava siten, että
ilman käänteisvirtaus estyy.
Koneellinen ilmansyöttö on varustettava laitteella, joka automaattisesti
pysäyttää polttoainevirtauksen, kun palamiselle välttämätön tuloilman-
saanti on keskeytynyt.
2.04.5 Jos koneellisella ilmansyötöllä toimivat keskuslämmityslaitteet on asen-
nettu konehuoneeseen tai osastoon, josta on pääsy konehuoneeseen,
niiden on täytettävä myös seuraavat vaatimukset:
a) käynnistyksen aikana puhaltimen on alettava toimia itsenäisesti sen
varmistamiseksi, että kattilassa on hyvä veto;
b) polttoaineen virtauksen säätämiseksi on oltava termostaatti;
c) polttoaineen on sytyttävä automaattisesti sytytysliekillä tai muulla
keinoin;
d) puhallin ja polttimen polttoainepumppu on voitava pysäyttää
kannelta;
e) jos keskuslämmityslaite on konehuoneessa, se on asennettava siten,
että polttimen liekki ei voi ulottua tilan muihin esineisiin;
f) jos lämminilmatoimiset lämmityslaitteet asennetaan konehuonee-
seen, ilmantuloaukot on yhdistettävä ulkoilmaan johtaviin putkiin.
2.05 Kiinteällä polttoaineella toimiva lämmitys
2.05.1 Jollei lämmityslaitteisto ole asennettu osastoon, joka on rakennettu
palonkestävästä materiaalista ja joka on erityisesti suunniteltu kattila-
huoneeksi, kiinteällä polttoaineella toimivat lämmityslaitteet on
sijoitettava metallisen levyn päälle (jonka reunat on käännetty ylöspäin)
tai vastaavanlaiselle suojalle sen varmistamiseksi, ettei palava polt-
toaine tai kuumat kipinät putoa tämän levyn ulkopuolelle.
2.05.2 Kiinteällä polttoaineella toimivat kattilahuoneet on varustettava palami-
silmavirran säätämiseen tarkoitetuilla termostaattiohjaimilla.
2.05.3 Jokaisen lämmityslaitteen läheisyyteen on sijoitettava kipinöiden
välittömään tukahduttamiseen tarkoitetut välineet.
2.06 Konehuoneet, kattilahuoneet ja polttoainetankit
2.06.1 Konehuoneiden ja kattilahuoneiden on oltava siten rakennettuja, että
niissä olevia laitteita on helppo valvoa ja pitää kunnossa.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 20
▼B
2.06.2 Nestemäisen polttoaineen tai voiteluöljyn tankeilla ei saa olla yhteisiä
seiniä tilan kanssa.
2.06.3 Konehuoneiden ja kattilahuoneiden sekä polttoainetankin seinien,
sisäkattojen ja ovien on oltava teräksestä tai muusta yhtä palonkesto-
kestävästä materiaalista.
2.06.4 Riittävä ilmanvaihto on oltava konehuoneissa ja kattilahuoneissa ja
muissa tiloissa, joissa saattaa kehittyä helposti syttyviä tai myrkyllisiä
kaasuja.
2.06.5 Kattilahuoneisiin ja polttoainetankkeihin johtavien portaiden ja
tikkaiden on oltava pysyvästi kiinnitettyjä ja teräksestä tai muusta yhtävahvasta ja tulenkestävästä materiaalista valmistettuja.
2.06.6 Konehuoneissa ja kattilahuoneissa on oltava kaksi uloskäyntiä, joista
toinen voi olla varauloskäynti.
2.06.7 Suurin sallittu äänenpainetaso konehuoneessa on 110 dB(A). Mittaus-
pisteet on valittava ottaen huomioon kunnossapidon tarve laitteiden
toimiessa normaalisti.
Jos äänenpainetaso konehuoneessa ylittää 90 dB(A), jokaiselle sinne
johtavalle sisäänkäynnille on sijoitettava selkeä varoitustaulu.
3 LUKU
PERÄSINKONEISTO JA OHJAUSHYTTI
3.01 Yleistä
3.01.1 Kaikki alukset on varustettava luotettavalla peräsinkoneella — tarvit-
taessa myös keulaohjaimella — jolla varmistetaan hyvä ohjattavuus
aluksen käyttötarkoitukseen ja mittoihin nähden.
3.01.2 Peräsinkoneen on oltava rakenteeltaan sellainen, että peräsin ei voi
tarkoituksettomasti muuttaa asentoa.
3.02 Peräsinkoneen tehokkuus
Peräsinkoneen on täytettävä seuraavat toimintavaatimukset:
a) jos peräsinkone on käsikäyttöinen, yhden täyden ruorin pyöräh-
dyksen on vastattava vähintään peräsinkulman 3º:ta;
b) jos peräsinkone on täysin moottorikäyttöinen, peräsimen täytyy
kääntyä keskimäärin 4º sekunnissa koko peräsimen kaaren alueella,
kun peräsin on täysin vedessä ja alus kulkee täyttä vauhtia;
c) jos peräsinkone on varustettu ohjaustehostimella (ohjaustehostin
täydentää manuaalista pääperäsinkonetta), peräsimen täytyy kääntyä
keskimäärin 3º sekunnissa 30º:n kaaren alueella peräsimen neutraa-liaseman kummallekin puolella, kun se on täysin upoksissa ja alus
kulkee täyttä vauhtia;
d) jos täysin moottorikäyttöinen peräsinkone on varustettu manuaali-
sella varakäyttölaitteella, jälkimmäisen on sallittava ainakin aluksen
siirtyminen kiinnitykseen hiljaisella vauhdilla.
3.03 Yleiset rakennetta koskevat vaatimukset
3.03.1 Koko peräsinkone on suunniteltava, rakennettava ja asennettava siten,
että se sallii pysyvät poikittaiset kallistumat 15º:seen saakka ja
ympäristön lämpötilat 40 ºC:seen saakka.
3.03.2 Peräsinkoneen osat on mitoitettava siten, että ne kestävät kaikki enim-
mäisrasitukset, jotka voivat kohdistua niihin tavallisissa käyttöoloissa.
Jotta poikkeuksellisten ulkoapäin suuntautuvien rasitusten sieto olisi
mahdollisimman hyvä, peräsinkone ei saa olla järjestelmän heikoin
osa. Kaikkia hyväksytyn luokituslaitoksen sääntöjen mukaisesti valmis-
tettuja peräsinkoneita voidaan pitää tyydyttävinä tässä suhteessa.
3.04 Moottorikäyttöinen peräsinkone
3.04.1 Jos alus on varustettu moottorikäyttöisellä peräsinkoneella, siinä on
oltava itsenäinen varaohjausjärjestelmä ohjattavuuden varmistamiseksi
viipymättä, jospääkone menee rikki.
3.04.2 Moottorikäyttöinen peräsinkone on varustettava ylikuormasuojalait-
teella, jotta rajoitettaisiin käyttölaitteen aiheuttaman väännön
nouseminen liian suureksi.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 21
▼B
3.04.3 Peräsinkoneen jumiutumisen tai vioittumisen on aiheutettava valo- ja
äänimerkein hälytys ohjausasemalla.
3.05 Varakäyttölaitteen kytkeminen
3.05.1 Jos peräsinkoneen varakäyttölaite ei kytkeydy automaattisesti pääkäyt-
tölaitteen rikkoutuessa, se on voitava kytkeä käsin välittömästi ja
helposti peräsimen missä tahansa asennossa. Tarvittavien toimenpi-
teiden määrä saa olla enintään kaksi, ja yhden henkilön on voitava
suorittaa ne.
3.05.2 Kytkeminen on voitava suorittaa alle viidessä sekunnissa. Ohjauspai-
kalla on voitava todeta, mikä käyttölaite on käytössä.
3.06 Manuaalinen käyttölaite
3.06.1 Jos itsenäinen varakäyttölaite on käsikäyttöinen, sen on kytkeydyttävä
automaattisesti tai se on voitava kytkeä välittömästi ohjauspaikalta, jos
moottorikäyttöinen käyttölaite jumiutuu tai vioittuu. Kynsikytkimet ovat
sallittuja vain, jos ne eivät väänny kytkennän aikana.
3.06.2 Moottorikäyttöinen käyttölaite ei saa vaikuttaa ruorirattaaseen; on
oltava laite ruorin pyörimisen estämiseksi missä tahansa peräsimen
asennossa, kun käsikäyttöinen käyttölaite kytkeytyy automaattisesti.
3.07 Manuaalisesti toimiva hydraulinen käyttölaite
3.07.1 Manuaalisesti toimiva hydraulinen peräsinkone on laite, jossa peräsin
toimii pumpun avulla, joka taas puolestaan toimii yksinomaan manuaa-lisen ruorin avulla (ruoripumppu).
3.07.2 Jos ainoana ohjauslaitteena on manuaalisesti toimiva hydraulinen järjes-
telmä, sitä ei pidetä 3.04 kohdassa tarkoitettuna moottorikäyttöisenä
peräsinkoneena, joka vaatii itsenäisen varaohjausjärjestelmän, jos:
— putkiston mitat, rakenne ja sijoitus sulkevat pois mekaanisen tai tuli-
palon aiheuttaman vahingoittumisen; ja
— ruoripumpun rakenne takaa virheettömän toiminnan.
3.08 Hydraulinen käyttölaite
3.08.1 Jos pääperäsinkone toimii hydraulisesti ja varaohjaus on manuaalisesti
toimiva hydraulinen järjestelmä, manuaalisesti toimivan järjestelmän
putkiston on oltava erillään päälaitteen putkistosta.
Pääkoneen toiminnan on oltava mahdollista varalaitteiston ruori-
pumppua käyttämättä.
3.08.2 Kun sekä pää- että varakäyttölaitteet ovat hydraulisia, vastaavien pump-
pujen täytyy toimia itsenäisesti.
Esimerkiksi:
— pääpumppu pääkoneen avulla, varapumppu sähköisesti toimiva;
— pääpumppu pääsähköverkossa, varapumppu varasähköverkossa;
— pääpumppu generaattorin N:o I avulla, varapumppu generaattorin
N:o II avulla.
3.08.3 Jos varapumppu toimii apukoneen avulla, joka ei ole käytössä jatkuvasti
aluksen liikkuessa, on asennettava varavoimalähde käyttämään
pumppua sinä aikana, kunnes varakone käynnistyy.
3.08.4 Kahdella laitteistolla on oltava erilliset putket, venttiilit, ohjaukset jne.
Jos kahden laitteiston itsenäinen toiminta on kuitenkin varmistettu,
niillä voi olla yhteisiä osia.
3.09 Sähköinen käyttölaite
3.09.1 Kun sekä pää- että varakäyttölaitteet ovat sähköisesti ohjattuja, vastaa-
vien syöttö- ja ohjausjärjestelmien on oltava toisistaan riippumattomia.
Jokaisella laitteella on oltava oma moottorinsa.
3.09.2 Kun varamoottori saa syöttönsä apukoneesta, joka ei ole käytössä jatku-
vasti aluksen liikkuessa, on asennettava varavoimalähde käyttämään
varamoottoria sinä aikana, kunnes apukone käynnistyy.
3.10 Ruoripotkurit ja Voith-Schneider-laitteisto
Joserillinen ruoripotkurin tai Voith-Schneider-potkurin kauko-ohjaus
on sähköinen, hydraulinen tai pneumaattinen, ohjauspaikan ja käyttöko-
neiston välillä on oltava kaksi erillistä ohjausjärjestelmää.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 22
▼B
Jos itsenäisiä käyttökoneistoja on kaksi tai enemmän, mitään itsenäistä
varaohjausjärjestelmää ei vaadita, jos alus on riittävästi ohjailtavissa
yhden laitteiston rikkoontuessa.
3.11 Kauko-ohjauslaitteet
Kauko-ohjauslaitteiden, myös ohjaushytin ulkopuolella olevien, on
oltava kiinteästi asennettuja. Jos kaukoohjauslaitteet voidaan kytkeä
pois, on oltava ilmaisimet, jotka osoittavat, onko laitteen toimintatila
”päällä” vai ”pois”.
Ohjausyksiköiden sijoituksen ja käytön on oltava sopusoinnussa niiden
toiminnan kanssa.
3.12 Peräsinkulman ilmaisin
Peräsimen asennon on oltava selvästi nähtävillä ohjauspaikalta; tarvit-
taessa on oltava luotettava ilmaisin.
3.13 Ohjauksen avustaminen
3.13.1 Ohjaustehostimet ovat manuaalisesti toimivaan peräsimeen lisäksi asen-
nettuja moottorikäyttöisiä tehostinlaitteita.
3.13.2 Jos varaperäsinkonetta käytetään, pää- ja apuperäsinkoneen välisten
kytkentöjen on oltava sellaisia, että ei ole tarpeen tuntuvasti lisätä ruor-
irattaassa käytettävää käsivoimaa.
3.13.3 Edellä olevien vaatimusten lisäksi ohjaustehostimen on täytettävä seur-
aavat vaatimukset:
a) ohjaustehostin on voitava käynnistää ja kytkeä pois ohjauspaikalla
peräsimen missä asennossa tahansa. ”Päällä”- ja ”pois”-asentojen
on oltava selvästi ilmaistuja;
b) ohjaustehostimen ja manuaalisesti toimivan mekaanisen pääperäsin-
koneen väliset sähköiset, hydrauliset ja pneumaattiset kytkennät
eivät saa vaikeuttaa pääperäsinkoneen välitöntä käyttöönottoa. Muut
ohjaustehostimen rikkoontumiset eivät saa aiheuttaa pääjärjestelmän
rikkoontumista tai lukkiutumista;
c) olemassa olevan ohjaustehostimen osien ja uusien, myöhemmin
liitettävien osien on täytettävä peräsinkoneelle tässä luvussa vahvis-
tetut vaatimukset.
3.13.4 Ruorikulman ilmaisimen on toimittava sekä pää- että varaperäsinkoneen
kanssa.
3.13.5 Näitä määräyksiä sovelletaan myös, kun ohjaustehostin on asennettu
aluksen rakentamisen jälkeen.
3.14 Esteetön näkyvyys
Ohjauspaikalta on oltava kaikkiin suuntiin riittävän esteetön näkyvyys.
Eteenpäin näkyvyys on varmistettava luotettavilla optisilla laitteilla.
3.15 Melutaso
Tavallisissa käyttöoloissa aluksen aiheuttaman melun äänenpaineentaso
saa olla enintään 70 dB(A) ruorimiehen pään kohdalla.
3.16 Peräsinkoneen sähköiset komponentit
3.16.1 Moottoreiden nimellisarvojen on vastattava peräsinkoneen enim-
mäisvääntömomenttia. Jos laite on hydraulinen, käyttömoottorin
nimellisarvon on oltava sellainen, että sillä taataan pumpun enimmäis-
teho koneen enimmäispaineella (varoventtiilin asetus) huomioon ottaen
pumpun teho.
3.16.2 Moottoreiden on täytettävä ainakin seuraavat vaatimukset:
a) Moottorikäyttöinen peräsinkone ajoittaiseen toimintaan:
— Sähköhydraulisten käyttölaitteiden moottorien ja liitännäismuut-
tajien on oltava suunniteltuja keskeytymättömään toimintaan
ajoittaiskuormituksella ja 15 %:n toimintakertoimella. Edelly-
tetään 10 minuutin käyttöjakso.
— Sähkömoottoritoimisen peräsinkoneen moottorin on oltava suun-
niteltu ajoittaiseen toimintaan ja kestämään käynnistyskäyttö
15 %:n toimintakertoimella. Edellytetään 10 minuutin käyttö-
jakso.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 23
▼B
b) Peräsinkoneen, jonka tehon tarve on keskeytymätön, on oltava suun-
niteltu keskeytymättömään toimintaan.
3.16.3 Käyttölaitepiirit ja ohjausvirtapiirit voidaan suojata ainoastaan oiko-
sulkuja vastaan. Ohjausvirtapiirit on suojattava virtapiirin
kaksinkertaista enimmäisnimellisvirtaa vastaan; suojalaitteiden nimelli-
sarvon on oltava vähintään 6 A.
3.16.4 Moottorin syöttökaapelit on suojattava seuraavalla tavalla:
Jos käytetään sulakkeita, niiden nimellisvirran on oltava kaksi askelta
korkeampi kuin moottoreiden nimellisvirran, mutta ei enempää kuin
160 % nimellisvirrasta, jos moottorit ovat ajoittaista tai lyhytaikaista
toimintaa varten. Oikosulun pikavirtakatkaisimia ei saa asettaa nimellis-
virralle, joka ylittää enemmän kuin 10-kertaisesti käyttölaitemoottorin
nimellisvirran.
3.16.5 Jos virtakatkaisimissa on lämpölaukaisukytkimet, ne on joko tehtävä
toimimattomiksi tai asetettava kaksinkertaisiksi moottorin nimellisvir-
taan nähden.
3.16.6 Sähkölaitteissa on oltava seuraavat valvonta- ja ilmaisinlaitteet:
a) vihreä tarkkailuvalo, joka osoittaa, että laite on toiminnassa;
b) punainen tarkkailuvalo, joka ilmestyy, kun laite vioittuu tai on
vahingossa irtikytkeytynyt, kun sähkömoottori on ylikuormittunut
taikka kun kolmivaihesyötön yksi vaihe puuttuu. Äänimerkin täytyy
kuulua samaan aikaan, kun punainen valo ilmestyy.
Jos syöttö on erikseen virtakatkaisimien kautta, vaiheistusnäyttöä ei
vaadita.
3.16.7 Jos peräsinkulman ilmaisin on sähköinen, sillä on oltava itsenäinen
virtasyöttö.
3.17 Laskettava ohjaushytti
Jos ohjaushytti voidaan laskea alemmaksi, on oltava laite, joka estää
ihmisiä lähestymästä sitä alentamisen aikana. Jos ihmiset voisivat
kulkea sellaisen ohjaushytin alapuolelta, on oltava äänimerkki, joka
kuuluu välittömästi, kun ohjaushytti lasketaan. Sellaisia tapauksia
varten, joissa ohjaushytin laskulaite rikkoontuu, tämä toiminto on
voitava suorittaa muilla keinoin.
4 LUKU
VARALAITA, TURVALLISUUSVÄLI JA SYVÄYSASTEIKOT
4.01 Määritelmät
Tässä luvussa:
a) ’pituudella L’ tarkoitetaan laivan rungon enimmäispituutta peräsin ja
raine mukaan luettuina;
b) ’keskilaivalla’ tarkoitetaan pituuden L puoliväliä;
c) laitetta tai rakenneyksikköä pidetään ”roiskevedenpitävänä ja
säänkestävänä”, jos tavallisissa oloissa vain pienen vesimäärän
siihen tunkeutuminen on mahdollista.
4.02 Turvallisuusväli
Vähimmäisturvallisuusvälien on oltava:
a) oviin ja muihin aukkoihin kuin lastiluukkuihin, jotka voidaan sulkea
roiskevedenpitävällä ja säänkestävällä tavalla: 0,15 m;
b) oviin ja muihin aukkoihin kuin lastiluukkuihin, joita ei voida sulkea
roiskevedenpitävällä ja säänkestävällä tavalla: 0,20 m;
c) lastiluukkuihin, jotka voidaan sulkea roiskevedenpitävällä ja
säänkestävällä tavalla: 0,30 m;
d) lastiluukkuihin, joita ei voida sulkea erityislaitteilla tai jotka eivät
ole suljettuja (avoimet ruumat): 0,50 m.
4.03 Varalaita
Aluksessa on oltava riittävä varalaita turvallisuusvälien noudattamisen
varmistamiseksi; se ei saa olla negatiivinen.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 24
▼B
4.04 Syväysmerkit
4.04.1 Enimmäissyväystaso on määritettävä sellaiseksi, että sillä varmistetaan
vähimmäisturvallisuusvälejä koskevien vaatimusten noudattaminen
samalla kun varmistetaan, että tämä taso ei voi olla missään pisteessä
korkeammalla kuin sivukannet ja, jos sivukansia ei ole, korkeammalla
kuin laivan rungon laidoituksen yläreuna.
4.04.2 Enimmäissyväystaso on ilmaistava selvästi näkyvällä pysyvällä syväys-
merkillä.
4.04.3 Syväysmerkin on oltava vaakatasoinen 0,30 m pitkä ja 0,04 m korkea
suorakaide, jonka alareuna on yhdenmukainen tässä liitteessä määrätyn
enimmäissyväystason kanssa. Nämä merkinnät voidaan yhdistää muiden
sääntöjen mukaisiin merkintöihin.
4.04.4 Kaikissa aluksissa on oltava ainakin kolme paria syväysmerkkejä, yksi
pari keskilaivassa ja muut noin yhden kuudesosan verran aluksen pituu-
desta vastaavasti keulasta ja perästä katsottuna.
Kuitenkin:
— jos aluksen pituus on alle 40 m, kaksi merkkiparia yhden neljän-
neksen verran aluksen pituudesta vastaavasti keulasta ja perästä
katsottuna on riittävä;
— jos alusta ei ole tarkoitettu tavaran kuljetukseen, yksi merkkipari
suunnilleen keskilaivassa on riittävä.
4.04.5 Merkit tai tiedot, jotka lakkaavat olemasta voimassa uuden tarkastuksen
tuloksena, on poistettava tai merkittävä pätemättömiksi todistuksen
antamiseen toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa.
Jos syväysmerkki katoaa mistä tahansa syystä, se voidaan korvata
uudella vain todistuksen antamiseen toimivaltaisen viranomaisen
valvonnassa.
4.04.6 Jos alus on mitattu sisävesialusten mittaamisesta tehdyn yleissopi-
muksen (1) mukaisesti ja mittalevyn taso täyttää tässä liitteessä
vahvistetut vaatimukset, mittalevyt voidaan hyväksyä vaihtoehtoisina
syväysmerkeille.
4.05 Syväysasteikot
4.05.1 Aluksissa, joiden syväys voi olla 1 m tai enemmän, on oltava syväysas-
teikot molemmin puolin perän puolella; aluksissa voi olla myös
lisäsyväysasteikkoja.
4.05.2 Jokaisen syväysasteikon nollapisteen on oltava pystysuorasti syväysas-
teikon alapuolella paikassa, joka on samansuuntainen kuin
enimmäissyväyksen taso ja sen on kuljettava laivan rungon tai, jos aluk-
sessa on köli, kölin alimman pisteen kautta. Pystysuora välimatka
nollan yläpuolella on jaoteltava desimetreihin. Nämä jaottelut on
merkittävä stanssatuilla tai kaiverretuilla viivoilla kuormaamattoman
syväyksen tasosta 10 cm enimmäissyväystason yläpuolelle ja maalat-
tava kahdella erilaisella maalilla vuorotellen siten, että ne ovat selvästi
näkyviä. Jaottelu on merkittävä numeroilla asteikon viereen vähintään 5dm:n välein ja asteikon yläpäähän.
4.05.3 Kaksi perässä olevaa mitta-asteikkoa, jotka on tehty 4.04.6 kohdassa
mainitun yleissopimuksen mukaisesti, voivat korvata syväsasteikot, jos
ne on jaoteltu edellä olevien vaatimusten mukaisesti ja jos tarvittaessa
on lisätty syväystä ilmaisevat numerot.
5 LUKU
KONEISTO
5.01 Yleistä
5.01.1 Kaikki koneistot ja niihin liittyvät laitteet on suunniteltava, rakennettava
ja asennettava hyvän insinööritaidon käytännön sääntöjen mukaisesti.
5.01.2 Kattiloiden ja muiden paineastioiden sekä niiden varusteiden on oltava
todistuksen antavassa jäsenvaltiossa voimassa olevien sääntöjen
mukaisia, kunnes yhteisön säännöt on otettu käyttöön.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 25
(1) N:o E/ECE/626
N:o E/ECE/546, 15 päivältä helmikuuta 1966
▼B
5.01.3 Kiellettyjä ovat pää- ja apukoneistot, jotka käyvät polttoaineella, jonka
leimahduspiste on alle 55 ºC.
Koneet, jotka käyttävät ankkurivintturia, laivan veneitä ja siirrettäviä
pumppuja, voivat kuitenkin toimia polttoaineella, jonka leimahduspiste
on alle 55 ºC.
5.01.4 Käynnistysapuaineet, joiden leimahduspiste on alle 55 ºC, ovat sallit-
tuja.
5.02 Turvalaitteisto
5.02.1 Kaikki koneistot on asennettava siten, että ne on riittävän luok-
sepäästäviä käyttöä ja kunnossapitoa varten ja siten, että kyseinen
henkilökunta ei joudu vaaraan.
5.02.2 Pää- ja apukoneistot, kattilat ja kaikki lisälaitteet on varustettava turva-
laitteilla, jotka ovat todistuksen antavassa jäsenvaltiossa voimassa
olevien sääntöjen mukaiset.
5.02.3 Moottorit, jotka käyttävät paineilma- ja poistoilmatuulettimia, on
voitava pysäyttää sen tilan ulkopuolelta, johon ne on asennettu.
5.03 Kuljetuskoneistot
5.03.1 Aluksen kuljetuskoneistot (potkurit, rattaat, jne.) on voitava käynnistää
ja pysäyttää, sekä niiden käyntisuuntaa on voitava vaihtaa nopeasti ja
turvallisesti.
5.03.2 Jos kuljetuskoneistoja ei säädetä ohjaushytistä aluksen liikkuessa,
ohjaushytin ja konehuoneen välillä on oltava luotettava kaksitieyhtey-
denpitojärjestelmä.
5.04 Koneiden pakoputket
5.04.1 Asuintilojen tai ohjaushytin kautta menevät pakoputket on koteloitava
riittävän kaasunpitävään vaippaan. Vaipan ja pakoputken välisen tilan
on oltava yhteydessä ulkoilmaan.
5.04.2 Kaikki pakokaasut on poistettava aluksesta. Kaikkia sopivia varokeinoja
on noudatettava haitallisten kaasujen eri osastoihin pääsyn estämiseksi.
Pääkoneiden pakokaasupoistot laidan läpi tai yli ovat kiellettyjä.
5.04.3 Pakoputkien on oltava sopivasti peitettyjä, eristettyjä tai jäähdytettyjä.5.04.4 Jos pakoputket kulkevat helposti syttyvien materiaalien vierestä tai
kautta, nämä materiaalit on suojattava eristysmateriaalikerroksella tai
muulla soveliaalla tehokkaasti eristävällä välineellä.
5.05 Säiliöt, polttoainetankit ja putkistot
5.05.1 Nestemäinen polttoaine on varastoitava säiliöihin, jotka on luotettavasti
kiinnitetty laivan runkoon tai polttoainetankkeihin.
5.05.2 Säiliöiden ja polttoainetankkien, niiden putkistojen ja muiden varus-
teiden on oltava siten asennettuja ja varustettuja, etteivät polttoaineet
eikä kaasu pääse alukseen.
5.05.3 Lukuun ottamatta säiliöitä, jotka on täytetty päivän kulutusta varten,
nestemäisen polttoaineen säiliöiden ja tankkien täyttöputken suun on
oltava kannella. Täyttöputkessa on oltava sulkemislaite. Kaikki säiliöt
ja tankit on varustettava ilmaputkella, joka johtaa ulkoilmaan kannen
yläpuolella ja joka on siten asennettu, että vesi ei pääse sinne.
5.05.4 Nestemäisen polttoaineen jakeluputkien on oltava varustettuja säiliön tai
tankin ulostuloputkessa olevalla venttiilillä.
Lisäksi kannelta on voitava pysäyttää virtaus putkissa, jotka suoraan
syöttävät moottoreita, kattiloita ja lämmityslaitteita.
Polttoaineputket eivät saa olla alttiina haitallisille lämpövaikutuksille, ja
ne on voitava tarkastaa koko pituudeltaan.
5.05.5 Nestemäisen polttoaineen säiliöiden ja tankkien peilausputket on suojat-
tava riittävästi iskuilta, ja ne on varustettava itsesulkeutuvilla hanoilla ja
yhdistettävä säiliöiden tai tankkien yläreunaan.
5.05.6 Nestemäisen polttoaineen säiliöt ja polttoainetankit on varustettava
puhdistuksen ja tarkastuksen mahdollistavilla aukoilla, joissa on
vuodonpitävät sulkimet.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 26
▼B
5.05.7 Säiliöt, joista on suora syöttö kuljetuskoneistolle, on varustettava lait-
teella, joka antaa valoja äänimerkin ohjaushyttiin, kun polttoaineentaso
ei ole enää riittävä turvalliseen toimintaan.
5.05.8 Vaarallisille kaasesille tai nesteille tarkoitettuja putkia, ja erityisesti
sellaisia paineen alaisina olevia putkia, joiden vuoto voisi saattaa
ihmisiä vaaraan, ei saa asentaa asuintiloihin ja -käytäviin. Tämä
vaatimus ei koske höyryputkia eikä hydraulijärjestelmän putkia, jos ne
ovat metallisen suojavaipan sisällä.
5.06 Tyhjennyspumput
5.06.1 Edellä 2.02.5 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia sovelletaan.
5.06.2 Miehitetyt asukset on varustettava ainakin yhdellä tyhjennyspumpulla.
Kuitenkin alukset, joissa kuljetuskoneiston teho ylittää 225 kW, ja
alukset, joiden kuollut paino on yli 350 tonnia, on varustettava kahdella
erillisellä tyhjennyspumpulla, joista ainakin toisen on oltava moottori-
käyttöinen.
Manuaalisesti toimivat tyhjennyspumput ovat riittäviä vedenpitävissä
osastoissa, joiden pituus on alle 4 m.
5.06.3 Tyhjennysputken sisäläpimitan d on oltava olla vähintään:
d¼1;5ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
LBþC ðÞ þ 25ðmmÞp
Eri imusihtejä yhdistävien putkihaarojen sisäläpimitan da on oltava
vähintään:
da¼2;0ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
lBþC ðÞ þ 25ðmmÞp
jossa:
— L = aluksen pituus pystysuorien välillä (m);
— B on aluksen mallileveys (m);
— C on aluksen mallisivukorkeus pääkannelle saakka (m);
— l = kyseisen vedenpitävän osaston pituus (m).
5.06.4 Moottorikäyttöisen tyhjennyspumpun tehon on oltava vähintään 0,1 d2l/
min.
Varatyhjennyspumpun tehon on oltava vähintään 0,1 da2l/min, jossa datarkoittaa pisintä vedenpitävää osastoa.
Yhdessä osastossa käytettävän käsikäyttöisen tyhjennyspumpun tehon
on oltava vähintään:
0,1 da2l/min, jossa da tarkoittaa tuota osastoa.
5.06.5 Ainoastaan itsesyöttävät tyhjennyspumput ovat sallittuja.
5.06.6 Jokaista yli 5 m:n levyistä tasapohjaista osastoa kohti on oltava ainakin
yksi imusihti kummallakin puolella. Jos konehuone on yli 5 m pitkä,
siellä on oltava vähintään kaksi imusihtiä.
5.06.7 Peräosasto on voitava tyhjentää konehuoneesta automaattisesti sulkeutu-
vien valumisputkien avulla (2.02.8).
5.06.8 Tyhjennysputkihaarat eri osastoilta on yhdistettävä pääputkeen takaisku-
venttiileillä, jotka voidaan sulkea.
Painolastin ottoa varten varustettujen osastojen tai muiden tilojen
tarvitsee olla yhdistettynä tyhjennysjärjestelmään ainoastaan yksinker-
taisella sulkulaitteella.
5.07 Jäteöljyn keruujärjestelmä
Konehuoneen pilssien tyhjentämiseen tarkoitettujen laitteiden on oltava
siten suunniteltuja, että pilsseistä pumpattava öljy tai öljyinen vesi jää
laivaan.
Dynaaminen öljynseparaattori on asennettava putkistoon pilssipumpun
jälkeen tai muussa tapauksessa jokaisen imusihdin ympärille on asen-
nettava staattinen erotin.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 27
▼B
Laitteiden on oltava jonkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen
tyyppihyväksymiä, ja niiden on oltava tarkoituksenmukaisen kokoisia.
5.08 Vintturit
5.08.1 Yli 50 kg:n painoisia ankkureita varten on oltava ankkurivintturit.5.08.2 Sekä moottori- että käsikäyttöisiksi suunnitellut vintturit on suunnitel-
tava siten, että moottorikäyttöinen laite ei voi liikuttaa käsikäyttöistä
laitetta.
5.09 Aluksen aiheuttama melu
5.09.1 Aluksen aiheuttama melu kulun aikana, erityisesti koneen ilman
sisäänoton ja pakokaasun poiston melu, on vaimennettava asianmu-
kaisin keinoin.
5.09.2 Tavallisissa käyttöoloissa aluksen aiheuttama melu mitattuna vaaka-
suorasti pisteessä, joka on 25 m:n päässä aluksen laidasta, ei saa
ylittää 75 dB(A).
6 LUKU
SÄHKÖLAITTEET
6.01 Yleistä
6.01.1 Kaikkien sähkölaitteiden on oltava tämän luvun vaatimusten mukaisia.
6.01.2 Aluksella on oltava:
a) tarkastusviranomaisen tarkastama ja allekirjoittama piiri- ja asennus-
kaavio, josta käy selville:
— käytettävien koneiden ja laitteiden tyypit ja valmistajat;
— kaapelityypit ja niiden poikkipinnat;— kaikki muut olennaiset yksityiskohtaiset tiedot turvamääräysten
mukaisuuden arvioimiseksi;
b) sähkölaitteiden käyttöohjeet.
6.01.3 Kaikki sähkölaitteet on suunniteltava, rakennettava ja asennettava siten,
että ne kestävät jatkuvaa poikittaiskallistumaa 15 ºC:seen asti ja
ympäröivää lämpötilaa 40 ºC:seen asti.
6.02 Sallitut enimmäisjännitteet
6.02.1 Seuraavia jännitteitä ei saa ylittää:
Laitteen käyttötarkoitusSallittu enimmäisjännite
TasavirtaYksivaihe-
vaihtovirtaKolmivaihe-
virta
A. Voima- ja lämmityslaitteet, ml. yleisulo-
sotto250 V 250 V 500 V
B. Valaistuslaitteet, ml. yleisulosotto 250 V 250 V —
C. Virtaulosotot käsikäyttöisille laitteille, joita
käytetään avoimilla kansilla tai suljetuissa
tai kosteissa metallirakenteisissa tiloissa
lukuun ottamatta: kattiloita ja tankkeja
1. yleisesti 50 V 50 V —
2. käyttämällä eristävää muuntajaa, joka
on tarkoitettu yksittäiselle laitteelle.
Tämän järjestelmän molemmat johdot
on eristettävä maasta.— 250 V —
3. käytettäessä laitteita, joissa on vahvis-
tettu tai kaksinkertainen eristys250 V 250 V —
D. Kattiloissa ja tankeissa käytettävän
käsikäyttöisen laitteiston ulosotot50 V 50 V —
6.02.2 Korkeammat jännitteet ovat sallittuja vaadittuja turvatoimenpiteitä
noudatettaessa:
a) akkuvaraajalaitteissa, jos lataus sitä vaatii;1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 28
▼B
b) koneissa, joiden teho sitä vaatii;
c) erityislaivalaitteissa (mm. radiolaitteet ja käynnistyslaitteet).
6.03 Maihinliitäntä
6.03.1 Jos sähkölaite saa syöttönsä maissa olevasta virtalähteestä, kaapeleilla
on oltava pysyvä liitäntä aluksessa tai se on varustettava pysyvällä
liitoksella tai virran poiskytkentälaitteella.
On varmistettava, etteivät kaapelit ja niiden liitännät joudu vetokuormi-
tukseen.
6.03.2 On käytettävä ainoastaan taipuisia kaapeleita, jotka on eristetty öljyn-
kestävällä ja palamista hidastavalla päällyksellä.
6.03.3 Jos sisään tuleva jännite ylittää 50 V, laivan runko on maadoitettava
tehokkaasti. Rungossa olevassa maadoituspistokkeessa on oltava erityis-
merkinnät.
6.03.4 Pääsähkötaulussa on oltava ilmaisin, joka näyttää, onko maaverkko-
liitäntä jännitteellinen.
6.04 Generaattorit ja moottorit
6.04.1 Generaattorit ja moottorit on sijoitettava siten, että ne on helppo päästä
tarkastamaan, mittaamaan ja korjaamaan sekä että veden tai öljyn
tunkeutuminen käämeihin estyy. Liitäntäkoteloiden on oltava helposti
käsillä.
6.04.2 Pääkoneen, potkuriakselin tai muuhun tehtävään tarkoitetun apukoneen
käyttämät generaattorit on suunniteltava kestämään käyttöoloissa ilme-
neviä kierrosluvun muutoksia.
6.05 Akut
6.05.1 Akkujen on oltava erityisesti suunniteltuja laivakäyttöön soveltuviksi.
Kennon astioiden on oltava valmistettuja iskunkestävästä materiaalista,
joka ei helposti syty tuleen, ja siten tehtyjä, että elektrolyytin vuoto
estyy aina 40º:n kallistukseen asti.
6.05.2 Akut on kiinnitettävä siten, että ne eivät siirry aluksen liikkeiden
mukana. Niitä ei saa sijoittaa siten, että ne altistuvat liialliselle kuumuu-delle, äärimmäiselle kylmyydelle, roiskeille, höyrylle tai kosteudelle.
Ne on asennettava helposti päästävään tilaan, ja on varmistettava, että
niistä lähtevät höyryt eivät voi vahingoittaa viereisiä laitteita.
Akkuparistoja ei saa asentaa ohjaushyttiin, asuintiloihin tai ruumaan.
Siirrettävien laitteiden akut voidaan kuitenkin sijoittaa ohjaushytteihin
tai oleskelutiloihin.
6.05.3 Jos paristojen varauksen tehontarve on yli 2 kW (laskettu enimmäisvar-
ausvirrasta ja pariston nimellisjännitteestä), paristot on asennettava
niille erityisesti varattuun huonetilaan. Jos ne sijoitetaan kannelle, ne
on suljettava kaappiin tai arkkuun.
Jos paristojen varauksen tehontarve on alle 2 kW, paristot voidaan
asentaa kannen alle kaappiin tai tiiviiseen laatikkoon. Ne voidaan
asentaa myös konehuoneeseen tai johonkin muuhun hyvin ilmastoituun
paikkaan, jos ne on suojattu putoavilta esineiltä ja tippuvalta vedeltä.
6.05.4 Kaikkien tilojen, kaappien, arkkujen, hyllyjen ja muiden paristoille
erityisesti tarkoitettujen apurakenteiden pinnat on suojattava elektro-
lyytin aggressiivista vaikutusta vastaan maalaamalla tai elektrolyytin
kestävällä materiaalilla verhoilemalla.
6.05.5 Kun paristot on sijoitettu suljettuun osastoon, kaappiin tai arkkuun,
ilmanvaihdon on oltava tehokas. Ilman on tultava pohjalta ja mentävä
pois ylhäältä siten, että kaasu poistuu kokonaan. Ilmanvaihtokanavissaei saa olla laitteita, jotka voivat estää ilmavirtauksen (mm. sulkuvent-
tiili).
6.05.6 Vaadittava ilmamäärä litroissa tuntia kohti on laskettava seuraavan
kaavan avulla:
Q= 110·J·n1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 29
▼B
jossa:
— J on (ampeereissa) neljännes varauslaitteen sallitusta enimmäisvir-
rasta;
— n on kennojen määrä.
6.05.7 Luonnollisessa ilmanvaihdossa kanavien poikkileikkauspinta-alan on
oltava tarkoituksenmukainen tarvittavalle ilmavirralle nopeudella 0,5
m/s. Sen on oltava vähintään 80 cm2lyijyparistoille ja vähintään 120
cm2alkaliparistoille.
6.05.8 Jos vaadittavaa ilmanvaihtoa ei saavuteta luonnollisella ilmanvirtauk-
sella, on oltava tuuletin tai mieluummin imutuuletin, jonka moottori on
erillään ilman kaasuvirtauksesta.
On oltava erityiset laitteet kaasun moottoriin joutumisen estämiseksi.Tuulettimien on oltava rakenteeltaan ja materiaaliltaan sellaisia, että
kipinöiden syntyminen puhaltimen siiven ja vaipan välisen kontaktin
kautta on pois suljettu sekä sähköstaattinen varaus estyy.
6.05.9 Paristoja sisältävien osastojen, kaappien ja arkkujen oville ja kansille on
sijoitettava ”Tupakointi kielletty” -kyltti, jonka läpimitta on vähintään
0,10 m.
6.06 Sähkötaulut
6.06.1 Kytkintaulujen on sijaittava helposti päästävissä ja hyvin ilmastoiduissa
paikoissa, joissa ei esiinny kaasumaisia ja happamia päästöjä. Niiden on
oltava siten asennettuja, että ne on suojattu tärinältä ja ankaran sään,
veden, öljyn, nestemäisten polttoaineiden, höyryn tai kosteuden aiheut-
tamia vahinkoja vastaan.
Kytkintauluja ei saa sijoittaa lähelle peilausputkia tai nestemäisen polt-
toaineen säiliöiden ilmaputkia.
6.06.2 Kytkintaulujen rakenteissa käytetyillä materiaaleilla on yleisesti oltava
sopiva mekaaninen lujuus, ja niiden on oltava kestäviä ja
syttymättömiä. Ne eivät saa olla kosteutta sitovia.
6.06.3 Kun jännite ylittää 50 V:
a) on käytettävä kytkintauluja, joiden virtaa johtavat komponentit ovat
asennettuja tai suojattuja satunnaiskosketusten estämiseksi;
b) on oltava eristävä matto tai puinen ritilä; tätä ei kuitenkaan sovelleta
ryhmäjakotauluihin;
c) ohjaustaulujen runkojen tai apurakenteiden metalliosat tai laitteiden
metallikotelot on maadoitettava huolellisesti.
6.06.4 Kytkintaulujen kaikki osat, liittimet mukaan luettuina, on voitava päästä
helposti tarkastamaan, huoltamaan tai vaihtamaan, ja ne täytyy voida
kytkeä irti.
6.06.5 Kytkintauluun on kaikkia pää- ja kytkettyjä piirejä varten kiinnitettävä
kyseistä piiriä ilmaisevat osoitinlevyt.
6.07 Kytkimet, pistokkeet, varokkeet ja kaapelisuojaus
6.07.1 Koko laitteisto, haarakaapelit sähkötaululta ja haarakaapelit jakotaululta
on voitava kytkeä irti kytkimillä tai automaattisilla virtakatkaisimilla,
jotka samanaikaisesti kytkevät pois kaikki virtaa johtavat johtimet.
Jos virta on enintään 50 V, sallitaan poikkeuksia jakotauluilta tulevien
haarakaapeleiden osalta, etenkin piireissä, joissa on erilliset kytkimet
jokaiselle laitteelle.
6.07.2 Kaikki generaattorit ja piirit on suojattava ylivirtaa vastaan kaikissa
maadoittamattomissa navoissa tai johtimissa. Tähän tarkoitukseen
voidaan käyttää automaattisia virtakatkaisimia, joissa on oikosulku- ja
ylijännitelaukaisimet, tai kotelotyyppisiä turvavarokkeita. Nämä
sähköiset suojalaitteet on asennettava siten, että ne ovat riittävästi
suojattuja tärinää vastaan.
6.07.3 Peräsinkoneen komponenttien suojaamisen osalta on täytettävä 3.16.3,
3.16.4 ja 3.16.5 kohdassa vahvistetut vaatimukset.
6.07.4 ”Päällä” ja ”pois” -asennot on ilmaistava irtikytkentälaitteissa. Tätä ei
sovelleta valaistuskytkimiin, joissa on enintään 10 A.
6.07.5 Kaikki kytkimet ja pistokkeet on suunniteltava kytkemään pois kaikki
johtimet samanaikaisesti. Valaisinkytkimet, joissa on enintään 10 A,
voivat olla poikkeuksena lukuun ottamatta kosteiden tilojen valaistusta.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 30
▼B
6.07.6 Joslaitteet tarvits evat virtaa enemmän kuin 10 A, ne on kytkettävä eril-
liseen piiriin.
6.07.7 Kaapeleissa on oltava vedenpitävä eristyskerros, joka on palamista
hidastava ja laivoissa yleisesti käytettyä tyyppiä.
Muun tyyppisiä kaapeleita voidaan käyttää oleskelutiloissa, jos kaapelit
on tehokkaasti suojattu ja ne ovat palamista hidastavia.
Kaapelit on suojattava etenkin kannella tai ruumissa kaikkia tavallisissa
käyttöoloissa ilmeneviä vahingoittumisvaaroja vastaan.
6.07.8 Siirrettäviä laitteita ei missään olosuhteissa saa syöttää metallipäällys-
teisillä kaapeleilla.
6.07.9 Kaapelit ja laitteisto on kytkettävä tukevilla ja kestävillä kiinnittimillä,
jotka estävät kytkentöjä joutumasta vetokuormitukseen.
6.08 Maadoituksen mittauslaitteisto
Kaikille yli 50 V:n maadoittamattomille piireille on oltava asianmu-
kainen maadoituksen mittauslaitteisto.
6.09 Valaistus
6.09.1 Kaikkien valaistuslaitteiden on oltava siten asennettuja, että niiden
säteilemä lämpö ei sytytytä tuleen lähellä olevia helposti palavia
esineitä tai laitteita.
6.09.2 Suljetuissa tiloissa, joihin on asennettu akkuja, joissa varastoidaan
maaleja tai muita helposti syttyviä aineita, on käytettävä vain sellaisia
valaistuslaitteita, joiden räjähdysvaara on rajoitettu.
6.09.3 Konehuoneiden ja kattilahuoneiden valaistuslaitteet on jaettava ainakin
kahteen virtapiiriin.
6.10 Kulkuvalot
6.10.1 Kulkuvalojen kytkintaulu on asennettava ohjaushyttiin; sitä on voitava
syöttää pääsähkötaululta erillisellä kaapelilla.
6.10.2 Jokaista valoa on syötettävä erikseen kulkuvalojen kytkintaulusta, ja
valot on suojattava erikseen ja ne on voitavaa kytkeä erikseen. Valoja,
jotka muodostavat ryhmän, voidaan syöttää yhdestä virtapiiristä, jos
minkä tahansa valon vioittuminen aiheuttaa hälytyksen valvontalaitteis-
tossa.
6.10.3 Ellei suora valvonta ole mahdollista ohjaushytistä, kulkuvaloja on
valvottava merkkilampuilla tai vastaavilla laitteilla, jotka on asennettu
ohjaushytissä olevaan valvontatauluun. Merkkilampun vika ei saa
vaikuttaa sen valvonnassa olevan valon toimintaan.
6.11 Maadoitus
6.11.1 Metalliosat, jotka eivät ole sähköä johtavia käytön aikana, kuten
koneiden rungot ja kotelot, laitteet, varusteet ja lisälaitteet, on maadoi-
tettava, jos niitä ei ole asennettu siten, että niillä on tehokas
metallikosketus laivan runkoon.
6.11.2 Tasavirtakäytössä metallivarusteet ja lisälaitteet, kaapeleiden metal-
lipäällysteet ja suojaputket on maadoitettava ainakin molemmista
päistä. Jos kaapelit asennetaan puu- tai muovipinnalle, yksi maakos-
ketus on riittävä. Vaihtovirtakäytössä yksijohtimiset kaapelit ja
suojaputket eivät saa olla maadoitettuja enempää kuin yhdestä pisteestä.
6.11.3 Maadoitusta ei tarvita laitteissa, joissa jännite ei ylitä 50 V.
6.11.4 Jos jännite ylittää 50 V, siirrettävien sähkökäyttöisten laitteiden kotelot
on maadoitettava syöttökaapelin kautta lisäjohtimella, jossa ei tavalli-
sesti ole virtaa, jos koteloita ei ole valmistettu eristävistä
materiaaleista, tai niitä ei ole suojattu.
6.12 Varasähkölaitteisto
6.12.1 Varasähkölaitteistona sallitaan:
a) varasähkölaite, jossa on pääkoneesta riippumaton polttoaineen
syöttöjärjestelmä ja erillinen jäähdytysjärjestelmä ja joka päävirta-
piirin vioittuessa käynnistyy automaattisesti tai voi olla käsin
käynnistettävä, jos se on asennettu ohjaushytin tai ammattitaitoisen
henkilökunnan jatkuvasti miehittämän muun työpaikan välittömään1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 31
▼B
läheisyyteen, ja joka pystyy itsenäisesti tuottamaan vaadittavan
sähkövirran 30 sekunnissa; tai
b) akkuparisto, joka automaattisesti alkaa syöttää virtaa päävirtapiirin
vioittuessa, tai joka voidaan kytkeä käsin ohjaushytistä tai ammatti-
taitoisen henkilökunnan jatkuvasti miehittämän muun työpaikanläheltä, ja joka pystyy syöttämään lueteltuja sähkölaitteita määrätyn
ajan ilman, että sitä ladataan uudestaan ja ilman liiallista jännitteen
laskua.
6.12.2 Varasähkölaitteet, varaparistot ja liitännäiskytkinlaitteet voidaan asentaa
konehuoneeseen, mutta tällöin niin korkealle kuin mahdollista.
6.12.3 Vähimmäisvaatimuksena on, että varasähkölaitteen on pystyttävä
varmistamaan, että tarvittaessa ja jos tässä luetelluilla laitteilla ei ole
itsenäisiä varasyöttöjä, seuraavat sähkölaitteet voivat toimia samanaikai-
sesti:
a) kulkuvalot;
b) äänimerkinantolaitteet;
c) varavalaistus;
d) radiopuhelin;
e) yleishälytys, tarkoituksenmukainen kovaääninen tai muu hälytysjär-
jestelmä;
(f) hätävalonheitin.
Aika, jona hätälaitteiden on pystyttävä toimimaan, on määritettävä
aluksen käyttötarkoituksen mukaisesti, mutta sen on oltava vähintään
30 minuuttia.
7 LUKU
VARUSTEET
7.01 Ankkurit, kettingit ja ankkuriköydet
Paikallisen toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava ankkurien ja
niiden köysien määrät ja painot, joiden on oltava käytettyjen vesiväy-
lien mukaiset.
7.02 Muut varusteet
7.02.1 Aluksissa on oltava ainakin seuraavat varusteet:
a) laitteet ja välineet, joita tarvitaan valo- ja äänimerkkien antamiseen
ja muuhun merkinantoon voimassa olevien merenkulkusäännösten
mukaisesti;
b) aluksen päävirtapiiristä riippumattomat varakulkuvalot korvaamaan
tarvittaessa edellä mainituissa säännöksissä vaaditut kulkuvalot
aluksissa, jotka ovat ohjauskyvyttömiä, karilla tai kaatuneina;
c) kiinnitysköydet tai -vaijerit,
d) törmäysmatto, ellei todistuksessa osoiteta, että tätä ei tarvita;
e) laskuporras, jonka leveys on vähintään 0,40 m ja pituus vähintään 4
m ja jonka sivut on merkitty vaaleanvärisillä viivoilla; siinä on
oltava kaiteet;
f) kelluvat lepuuttajat tai kelluvat puiset lepuuttajat;
g) venehaka;
h) ensiapuvälineet;
i) kiikarit;j) näkyvälle paikalle kiinnitetty taulu, jossa on hukkuvan pelastus- ja
elvytysohjeet;
k) kannellinen säiliö öljyisten riepujen säilyttämistä varten;
l) heittoliina;
m) kirves.
7.02.2 Jos aluksen kansi on yli 1,5 m kevytvesiviivan yläpuolella, aluksessa on
oltava kiinteä laskuporras.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 32
▼B
7.03 Palonsammutuslaitteet
7.03.1 Laivalla on oltava ainakin:
a) ohjaushytissä: yksi käsisammutin;
b) jokaisen kannelta hytteihin vievässä sisäänkäynnin lähellä yksi
käsisammutin;
c) jokaisen sisäänkäynnin lähellä, jos se vie aputyötiloihin, joihin ei
pääse asuintiloista ja joihin on asennettu kiinteällä tai nestemäiselläpolttoaineella toimiva lämmitys, ruoanlaitto- tai jäähdytyslaitteita:
yksi käsisammutin;
d) jokaisen konehuoneen ja kattilahuoneen sisäänkäynnin kohdalla:
yksi käsisammutin;
e) aluksissa, joiden koneteho ylittää 110 kW, tarkoituksenmukaisessa
paikassa kannen alla konehuoneessa: yksi käsisammutin.
7.03.2 Pakollisten käsisammuttimien on täytettävä seuraavat vaatimukset:
a) vedellä toimivien käsisammuttimien tilavuuden on oltava enintään
13,5 litraa ja vähintään 9 litraa. Jauhesammuttimien sammutusai-
nemäärän täytyy olla vähintään 6 kg;
b) vähimmäisvaatimuksena on, että palonsammutusaineen on oltava
sopiva sammuttamaan sen tyyppinen palo, joka luultavimmin sattuu
tilassa tai tiloissa, joita varten sammutin pääasiallisesti on tarkoi-
tettu. Aluksessa, jossa olevien sähkölaitteiden jännite ylittää 50
volttia, sammutusaineen on oltava sopiva myös sähkölaitteissa
olevien palojen tukahduttamiseen. Käyttöohjeiden on oltava selvästi
näkyvissä jokaisessa käsisammuttimessa;
c) edellä 7.03.1 kohdassa tarkoitettujen käsisammuttimien sammutu-
saine ei saa sisältää CO
2:ta tai aineita, jotka käytössä saattavat
muodostaa myrkyllisiä kaasuja (mm. hiilitetrakloridia);
d) äärimmäiselle kylmyydelle tai kuumuudelle arat sammuttimet on
asennettava tai suojattava siten, että niiden jatkuva tehokkuus säilyy.
7.03.3 Kaikki palonsammutuslaitteet on tarkastettava vähintään kerran
kahdessa vuodessa. Tarkastuksen tehneen henkilön allekirjoittaman
todistuksen oltava mukana laivassa.
7.03.4 Jos palonsammutuslaitteet on asennettu siten, että ne eivät ole
näkyvillä, niitä peittävä seinämä on merkittävä punaisella, vähintään
10 cm korkealla F-kirjaimella.
7.03.5 Palonsammutusjärjestelmä, joka käyttää paineenalaista vettä ja sisältää
putkiston, jota syöttää yksi tai useampi pumppu, ja paloposteja, letkuja
ja suuttimia, voidaan asentaa seuraavin ehdoin:
a) palopumppujen on oltava moottorikäyttöisiä. Niitä ei saa asentaa
törmäyslaipion etupuolelle;
b) vedenpaineen paloputkissa on oltava vähintään kolme baaria;
c) putkisto ja palopostit on suunniteltava siten, että letkut voidaan kiin-
nittää helposti;
d) kaikki suuttimet on varustettava laitteella, joka saa aikaan suora-
suihkun ja sumusuihkun sekä pysäyttää vedentulon;
e) koko järjestelmän on oltava voimassa olevien standardien mukainen.
7.03.6 Ainoa pysyvästi asennettuihin laitteisiin virallistettu sammutusaine on
halon 1301 (CBrF3). Sen käyttöä koskevat seuraavat vaatimukset:
a) näitä laitteita saa käyttää vain konehuoneissa, kattilahuoneissa ja
pumppuhuoneissa;
b) sammutusaineen määrän on oltava riittävä täyttämään kaasumai-
sessa muodossa 20 ºC:n lämpötilassa 4,25-7 % suojattavan
huoneen kokonaisuusvetoisuudesta tuuletushormit mukaan luettuina.
Tarvittavan sammutusaineen määrän laskennassa yhden kilon
halonia 1301 20 ºC:n lämpötilassa katsotaan täyttävän 0,160 m3:n
tilan.
c) halon 1301:n säilyttämiseen tarkoitettujen paineastioiden on oltava
hyväksyttyjen tarkastuslaitosten vahvistamien määräysten mukaiset.
Näiden säiliöiden on myös voitava kestää samaa painetta kuin koko
järjestelmä oloissa, jossa ympäristön lämpötila nousee enimmillään
60 ºC:seen. Seuraavat tiedot on merkittävä säiliöihin selvästi luetta-
valla ja pysyvällä tavalla. Nimelliskäyttöpaine, paine, jossa
sammutusaine säilytetään, valmistusvuosi ja vuosi, jolloin viimeinen
tarkastus on suoritettu, sekä sammutusaineen tyyppi ja määrä;1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 33
▼B
d) suojattavaan tilaan sijoitetut säiliöt on varustettava automaattisella
turvalaitteella, jolla varmistetaan, että sammutusaine pääsee suojat-
tavaan tilaan, jos tulipalon sattuessa säiliö altistuu tulelle ja
palonsammutusjärjestelmä ei ole käynnistynyt; tämän turvalaitteen
on oltava toimiva, kun ympäristön lämpötila on 60 ºC;
e) suojeltavan tilan ulkopuolelle sijoitetut säiliöt on suojattava
riittävästi ylipainetta vastaan ympäristön 60 ºC:n enimmäislämpöti-
laan saakka. Tämä vaatimus koskee myös säiliöitä, jotka sisältävät
ponnekaasua;
f) ponnekaasua sisältävä säiliö on varustettava painemittarilla tai
vastaavalla kojeella, joka mahdollistaa tämän ponnekaasun paineen
tarkastuksen. Paine/lämpötilasuhdetta osoittava taulu on sijoitettava
säiliön lähelle;
g) putkisto ja varusteet on valmistettava teräksestä tai materiaalista,
jolla on sama kuumuudenkestävyys;
h) ainoa hyväksytty ponneaine suojeltavan tilan sisäpuolelle sijoite-
tuille säiliöille on typpi, jonka on oltava riittävän paineen alaisena
näissä säiliöissä;
i) syöttöventtiilit on sijoittaa siten, että ne mahdollistavat sammutu-
saineen tasaisen leviämisen, ja ne on suunniteltava siten, että
sammutusaine sekoittuu tasaisesti ja täysin ilmaan aineen paikal-
listen vahvojen pitoisuuksien estämiseksi;
j) järjestelmän putkisto ja syöttöventtiilit on suunniteltava siten, että
sammutusaine voidaan laukaista suojattavaan tilaan kymmenessä
sekunnissa, kun oletetaan, että sammutusaine on nestemäisessä
muodossa ja ympäristön lämpötila on 0 ºC;
k) sammutusjärjestelmää on voitava käyttää manuaalisesti ohjaushy-
tistä tai muusta tarkoituksenmukaisesta paikasta, ja tämän paikan
on oltava suojeltavan tilan ulkopuolella;
automaattinen käynnistysjärjestelmä, jota ei ole varustettu äänivar-
oituslaitteella, ei ole hyväksyttävä;
l) jos sammutusjärjestelmän on suojattava useita tiloja, käyttöohjeet ja
kullekin tilalle tarvittavat sammutusaineen määrät on ilmoitettava
selvästi;
m) pneumaattiset, hydrauliset ja sähköiset ohjausjärjestelmät on asen-
nettava siten, että virhetoiminnan mahdollisuus tulipalon tai
räjähdyksen sattuessa vähimmäistetään;
n) sammutinjärjestelmä on tarkastettava vähintään kerran 12 kuukau-
dessa. Tähän tarkastukseen on kuuluttava vähintään:
— koko järjestelmän ulkoinen tarkastus;
— laukaisuun käytettävän sähköjärjestelmän kunnollisen toiminnan
tarkastaminen;
— säiliöiden paineen tarkastaminen.
Sallittu paineen aleneminen kussakin säiliössä saa olla enintään
10 %.
Toisen tarkastuksen aikana on tarkastettava myös sammutusaineen
määrä säiliöissä. Määrä ei saa vähetä missään sammuttimessa yli
5 %:lla;
o) tarkastajien allekirjoittamat tarkastustodistukset on pidettävä
laivalla;
p) jos alus on varustettu yhdellä tai useammalla halon 1301:tä
käyttävällä sammutusjärjestelmällä, jotka on tarkastettu, alukselle
annetun todistuksen otsakkeen 18 alle on merkittävä seuraavaa:
”… (määrä) pysyvästi asennettua halon 1301:tä käyttävää sammu-
tinjärjestelmää. Vaadittavat todistukset on säilytettävä laivalla.”
7.04 Laivan veneet
7.04.1 Moottorikäyttöisissä aluksissa ja proomuissa, joiden kantavuus on yli
150 tonnia kuollutta painoa, samoin kuin hinaajissa, työntöaluksissa ja
työntöhinaajissa, joiden uppouma on yli 150 m3, on oltava ainakin yksi
laivavene.
7.04.2 Laivavene on sijoitettava alukseen siten, että se voidaan laskea veteen
täysin turvallisesti ja viivytyksettä sekä tarvittaessa tarkoituksenmu-
kaisen laskumekanismin avulla.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 34
▼B
7.04.3 Edellä 7.04.1 ja 7.04.2 kohdassa tarkoitettujen laivaveneiden on
täytettävä seuraavat vaatimukset:
a) niissä on oltava istuimet ainakin kolmea henkilöä varten, ja istuimen
leveyden henkilöä kohti on oltava vähintään 0,45 m;
b) niiden on oltava riittävän vahvoja;
c) tilavuuden on oltava vähintään 1,5 m3, tai tuloksen pituus × leveys ×
syvyys on oltava vähintään 2,7 m3;
d) kun laivavene kuljettaa kolmea henkilöä, joiden kunkin paino on
noin 75 kg, siinä täytyy olla ainakin 25 cm:n varalaita;
e) niiden on oltava riittävän vakaita. Ne on katsottava riittävän
vakaiksi, jos kaksi henkilöä, joiden kummankin paino on noin 75
kg, istuu samalla puolella mahdollisimman lähellä laitaa ja venee-
seen jää vähintään 10 cm:n varalaita;
f) jos ketään ei ole veneessä, mutta se on aivan täynnä vettä, sen vara-
kantavuuden (kg) on oltava vähintään 30 × pituus× leveys×
syvyys;
g) veneessä on oltava seuraavat varusteet:
— yksi pari airoja;
— yksi kiinnitysköysi;— yksi äyskäri.
7.04.4 Edellä 7.04.3 kohdassa:
— pituuson laivaveneen enimmäis pituus(m);
— leveyson enimmäis leveys(m);
— syvyys on mallisivukorkeus (m).
7.05 Pelastusrenkaat, pallokellukkeet ja pelastusliivit
7.05.1 Kaikissa aluksissa on oltava vähintään kolme pelastusrengasta tai kaksi
pelastusrengasta ja kaksi pallokelluketta. Näiden on oltava valmiina
käyttöön, ja niitä on säilytettävä kannella tarkoituksenmukaisissa
paikoissa, mutta niitä ei saa kiinnittää telineisiinsä. Vähintään yksi
pelastusrengas on sijoitettava ohjaushytin välittömään läheisyyteen.
Kaksi pelastusrengasta riittää moottorikäyttöisissä aluksissa, joiden
pituuson enintään 40 m.
Ainakin yhdessä pelastusrenkaassa tai pallokellukkeessa on oltava
riittävän pitkä nostoköysi.
7.05.2 Pelastusrenkaita koskee, että:
— niiden kantavuuden makeassa vedessä on oltava vähintään 7,5 kg;
— niiden on oltava valmistettuja asianmukaisesta materiaalista ja
niiden on kestettävä öljyä ja sen johdannaisia sekä lämpötiloja 50
ºC:seen saakka;
— niiden on oltava väriltään sellaisia, että ne näkyvät hyvin vedessä;
— niiden painon on oltava vähintään 2,5 kg;
— niiden sisäläpimitan on oltava 0,45 m (± 10 %);
— niiden on oltava varustettuja ulkoreunaa kiertävillä köysilenkeillä.
7.05.3 Pallokellukkeita koskee, että:
— niiden kantavuuden makeassa vedessä on oltava vähintään 7,5 kg;
— niiden on oltava valmistettuja asianmukaisesta materiaalista ja
niiden on kestettävä öljyä ja sen johdannaisia sekä lämpötiloja 50
ºC:seen saakka;
— niiden on oltava väriltään sellaisia, että ne näkyvät hyvin vedessä;
— niiden painon on oltava vähintään 1 kg;
— niiden oltava ympäröityjä tartuntaverkolla.
7.05.4 Pelastusliivien on oltava jokaisen laivalla säännöllisesti olevan henkilön
saatavilla välittömästi.
7.05.5 Pelastusliivien kantavuuden, materiaalin ja värin on täytettävä 7.05.2
kohdan vaatimukset.
Puhallettavien pelastusliivien on täytyttävä automaattisesti tai manuaali-
sesti; ne on myös voitava täyttää suulla puhaltamalla.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 35
▼B
8 LUKU
TALOUSKÄYTTÖÖN TARKOITETUT NESTEKAASULAITTEISTOT
8.01 Yleistä
8.01.1 Kaikki nestekaasulaitteistot koostuvat yleensä syöttöyksiköstä, joka
sisältää yhden tai useamman kaasusäiliön, ja yhdestä tai useammasta
alennusventtiilistä, jakelujärjestelmästä sekä joukosta kaasulla toimivia
laitteita.
8.01.2 Laitteistot voivat toimia ainoastaan kauppapropaanilla.
8.02 Laitteistot
8.02.1 Nestekaasulaitteistojen on kokonaisuudessaan sovelluttava propaanille,
ne on asennettava hyvän käytännön mukaisesti, ja niiden on oltava
todistuksen antavassa jäsenvaltiossa voimassa olevien määräysten
mukaiset.
8.02.2 Nestekaasulaitteistoa voidaan käyttää vain taloustarkoituksiin asuinti-
loissa ja ohjaushyteissä.
8.02.3 Laivalla voi olla useita erillisiä laitteistoja. Yhtä laitteistoa ei saa
käyttää erillään olevissa asuintiloissa, joiden välissä on ruuma tai
kiinteä tankki.
8.03 Säiliöt
8.03.1 Sallittuja ovat ainoastaan säiliöt, joiden hyväksytty vetoisuus on 5-35
kg.
8.03.2 Säiliöiden on täytettävä todistuksen antavassa jäsenvaltiossa voimassa
olevat vaatimukset.
Niissä on oltava virallinen leima todisteena siitä, että ne ovat käyneet
läpi sääntömääräiset koestukset.
8.04 Syöttöyksikön sijoitus ja järjestäminen
8.04.1 Jos käytetään säiliöitä, joiden kaasumäärä on enintään 35 kg, syöttöyk-
sikkö on asennettava kannelle erityiseen kaappiin tai seinäkaappiin,
joka sijaitsee asuintilojen ulkopuolella sellaisessa paikassa, ettei siitä
aiheudu haittaa laivalla liikkumiselle. Sitä ei kuitenkaan saa asentaa
keula- tai peräparrasta vasten. Kaappi voi olla seinäkaappi, joka on
asennettu laivan kansirakenteen sisään, jos se avautuu ainoastaan
ulospäin. Se on sijoitettava siten, että kaasunkulutuspisteisiin johtavat
putket ovat mahdollisimman lyhyitä.
Kukin laitteisto voi sisältää enintään neljä yhtäaikaisesti toimivaa
säiliötä, joissa voi olla automaattinen kääntökytkin. Laivalla olevien
säiliöiden määrä, varasäiliöt mukaan luettuina, ei saa ylittää kuutta
laitetta kohti.
Paineenalennin tai kaksivaihepaineenalennuksen ensimmäinen painee-
nalennin on kiinnitettävä seinään samaan kaappiin kuin säiliöt.
8.04.2 Syöttöyksikön on oltava siten asennettu, että yksikön sisältävästä
kaapista voi vuotava kaasu päästä ulos ilman vaaraa siitä, että kaasu
voi tunkeutua aluksen sisään tai joutua kosketuksiin minkään kanssa,
mikä saattaisi sytyttää sen tuleen.
8.04.3 Kaapin on oltava palonkestävästä materiaalista, ja sen on oltava
riittävästi tuuletettu pohjassa ja ylhäällä olevien aukkojen avulla. Säiliöt
on sijoitettava pystyasentoon kaappiin siten, että ne eivät voi kaatua.
8.04.4 Kaappi on suunniteltava ja sijoitettava siten, että säiliöiden lämpötila ei
ylitä 50 ºC:ta.
8.04.5 Varoituskyltti ”nestekaasulaite” ja 6.05.9 kohdan mukainen ”tupakointi
kielletty” -kyltti on kiinnitettävä kaapin ulkoseinään.
8.04.6 Jos kaapin sisällä on oltava valaistus, sen on oltava sähkövalo ja asen-
nuksen on oltava tulenkestävä.
8.05 Varasäiliöt ja tyhjät säiliöt
Varasäiliöt ja tyhjät säiliöt, joita ei pidetä syöttöyksikössä, on varastoi-
tava asuintilojen ja ohjaushytin ulkopuolelle kaappiin, joka on
suunniteltu tämän luvun 8.04 kohdan vaatimusten mukaisesti.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 36
▼B
8.06 Alennusventtiilit
8.06.1 Kaasulla toimivat laitteet voidaan liittää säiliöihin ainoastaan jakelujär-
jestelmän kautta yhdellä tai useammalla alennusventtiilillä, jotka
alentavat kaasun paineen käyttöpaineeseen. Painetta voidaan alentaa
yksitai kaksivaiheisesti. Kaikki alennusventtiilit on asennettava
pysyvästi 8.07 kohdan mukaisesti määriteltyyn paineeseen.
8.06.2 Viimeisissä paineenalentimissa tai heti niiden jälkeen on oltava laite,
joka suojaa putkea automaattisesti liikapainetta vastaan alennusventtiilin
toimintahäiriön sattuessa. Kaasu, jonka tämä suojalaite sallii vuotavan
ulos, on poistettava ulkoilmaan ilman vaaraa, että se voi tunkeutua
aluksen sisälle tai joutua kosketuksiin minkään kanssa, mikä voisi
sytyttää sen tuleen; tarvittaessa on asennettava erityinen putki tätä
varten.
8.06.3 Suojalaitteet ja tuuletusaukot on suojattava, jottei niihin joudu vettä.
8.07 Paineet
8.07.1 Viimeisen paineenalentimen ulostulossa olevan paineen on oltava yli
0,05 baaria ilmanpainetta suurempi 10 %:n poikkeamalla.
8.07.2 Jos käytetään kaksivaiheista alennusjärjestelmää, keskimääräinen paine
saa olla enintään 2,5 baaria ilmanpainetta suurempi.
8.08 Putket ja taipuisat johdot
8.08.1 Putkien on oltava kiinteää teräs- tai kupariputkea.
Säiliöihin liitettyjen johtojen on oltava taipuisia korkeapainejohtoja tai
kierukkaputkia, jotka sopivat propaanille. Jos kaasunkulutuslaitteita ei
ole asennettu kiinteästi, ne voidaan liittää sopivilla taipuisilla johdoilla,
joiden pituuson enintään 1 m.
8.08.2 Putkien on kestettävä laivalla tavallisissa käyttöoloissa ilmeneviä rasi-
tuksia ja korroosiovaikutuksia, ja niiden ominaisuuksien ja sijoituksen
on oltava sellaiset, että niillä varmistetaan riittävä kaasuvirta asianmu-
kaisella paineella kaasunkulutuslaitteille.
8.08.3 Putkissa on oltava mahdollisimman vähän liitoksia. Sekä putkien että
liitosten on oltava kaasunpitäviä, ja niiden on pysyttävä kaasunpitävinä
huolimatta tärinästä tai laajenemisesta, joka niihin voi vaikuttaa.
8.08.4 Putkien on oltava luoksepäästävästi sijoitettuja, kunnollisesti kiinni-
tettyjä ja suojattuja kaikissa kohdissa, joissa ne voivat joutua iskun tai
hankauksen kohteeksi, erityisesti siellä missä ne kulkevat teräslai-
pioiden tai metalliseinämien läpi.
Teräsputkien ulkopinnan on oltava kokonaisuudessaan käsitelty korroo-
siota vastaan.
8.08.5 Taipuisten putkien ja niiden liitosten on kestettävä kuormituksia, jotka
voivat ilmetä tavallisissa käyttöoloissa laivalla. Niiden on kuljettava
vapaasti, ja ne on asennettava siten, että ne voidaan tarkastaa kokopituudeltaan.
8.09 Jakelujärjestelmä
8.09.1 Nestekaasulaitteiston mitään osaa ei saa sijoittaa konehuoneeseen.
Säiliöaluksissa, joita koskevat säännöt vaarallisten aineiden kuljetuk-
sesta, nestekaasulaitteiston mitään osaa ei saa sijoittaa lastialueelle.
8.09.2 Koko jakelujärjestelmän sulkemiseksi on oltava venttiili, joka on help-
osti luoksepäästävästi sijoitettu.
8.09.3 Jokaista kaasulla toimivaa laitetta on syötettävä jakelujärjestelmän eril-
lisestä haarasta, ja jokaista haaraa on ohjattava erillisellä sulkulaitteella.
8.09.4 Venttiilit on mahdollisuuksien mukaan asennettava pisteisiin, jossa ne
ovat suojattuja sään vaikutuksilta ja iskuilta.
8.10 Kaasulla toimivat laitteet ja niiden asennus
8.10.1 Asentaa saa vain todistuksen antavassa jäsenvaltiossa hyväksyttyjä,
propaanilla toimivia laitteita, jotka on varustettu kojeilla, jotka tehok-
kaasti estävät kaasun ulosvirtauksen sekä liekkien sammuessa että
merkkivalon sammuessa.
8.10.2 Kukin laite on sijoitettava ja liitettävä siten, etteivät liitäntäjohdot
vahingossa väänny.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 37
▼B
8.10.3 Lämmitys- ja vedenlämmityslaitteet on liitettävä polttokaasujen poisto-
hormiin.
8.10.4 Kaasulla toimivien laitteiden asentaminen ohjaushyttiin on sallittua
vain, jos ohjaushytti on rakennettu siten, että vuotava kaasu ei voi
vahingossa virrata aluksen alaosiin, eikä etenkään konehuoneeseen
sinne johtavia yhteyksiä pitkin.
Säiliöaluksissa, joita koskevat säännöt vaarallisten aineiden kuljetuk-
sesta, ei saa mitään kaasulla toimivia laitteita sijoittaa ohjaushyttiin.
8.10.5 Kaasulla toimivia laitteita saa asentaa yöpymistiloihin vain, jos pala-
minen tapahtuu riippumatta tilojen ilmasta.
8.10.6 Kaasulla toimivat laitteet on asennettava riittävän suuriin tiloihin, jos
palaminen laitteissa riippuu niiden tilojen ilmasta, johon ne on sijoi-
tettu.
8.10.7 Säiliöaluksissa, joita koskevat säännöt vaarallisten aineiden kuljetuk-
sesta, on kaasulla toimivissa laitteissa oltava selkeä punainen merkintä.
8.11 Ilmanvaihto ja palokaasujen poisto
8.11.1 Tiloissa, joissa on kaasulla toimivia laitteita, joissa palaminen on riip-
puvainen ympäröivästä ilmasta, raikasilmasyöttö ja palamiskaasujen
poisto on varmistettava ilmanvaihtoaukoilla, jotka on mitoitettu
riittävän suuriksi laitteiden tehon mukaan.
8.11.2 Ilmanvaihtoaukoissa ei saa olla mitään sulkulaitteita, ja aukot eivät saa
avautua yöpymistiloihin.
8.11.3 Poistokojeiden on oltava siten suunniteltuja, että niillä varmistetaan
palamiskaasujen turvallinen poisto. Niiden on oltava varmatoimisia ja
palonkestäviä. Muut tuulettimet eivät saa vaikuttaa niiden toimintaan.
8.12 Käyttö- ja turvaohjeet
Laivaan on sopivaan paikkaan kiinnitettävä ilmoitustaulu, jossa on lait-
teiston käyttöohjeet. Ilmoitustaulussa on oltava muun muassa seuraavat
ohjeet yhdellä tai tarvittaessa useammalla kielellä:
— ”säiliöiden hanojen on oltava suljettuja, jos niitä ei ole liitetty jake-
lujärjestelmään, vaikka säiliöiden oletetaan olevan tyhjiä”;
— ”taipuisat johdot on vaihdettava heti, kun niiden kunto sitä vaatii”;
— ”kaikki säiliöt on pidettävä liitettyinä, kunnes vastaavat liitosjohdot
on suljettu hanoilla tai muulla tavoin”.
8.13 Tarkastus
Ennen kuin nestekaasulaitteistoa aletaan käyttää, jokaisen muutostyön
tai korjauksen jälkeen sekä uudistettaessa 8.15 kohdassa tarkoitettua
todistusta, todistuksen antavan jäsenvaltion hyväksymän asiantuntijan
on tarkastettava koko kyseinen laitteisto. Tarkastuksen aikana asiantun-
tijan on tarkastettava, onko laitteisto tässä luvussa esitettyjä vaatimusten
mukainen. Hänen on toimitettava tarkastustodistus toimivaltaiselle vira-
nomaiselle, joka antaa todistuksen.
8.14 Koestukset
Laitteiden koestukset on tehtävä asennuksen jälkeen seuraavasti:
8.14.1 Keskipaineputket ensimmäisen alennuslaitteen ulostulon ja viimeistä
paineenalenninta ennen asennetun venttiilin välillä:
a) lujuuskoestus, joka tehdään paineilmalla, inerttikaasulla tai nesteellä
paineella, joka on 20 baaria ilmanpainetta suurempi;
b) kaasunpitävyyskoestus, joka tehdään paineilmalla tai inerttikaasulla
paineella, joka on 3,5 baaria ilmanpainetta suurempi.
8.14.2 Putket, joiden on kestettävä käyttöpaineessa yksittäisen tai lopullisen
paineenalentimen ja ennen kaasulla toimivia laitteita asennettujen vent-
tiilien välillä:
— vuototesti, joka tehdään paineilmalla tai inerttikaasulla paineella,
joka on 1 baarin ilmanpainetta suurempi.
8.14.3 Putket, jotka sijaitsevat yksittäisen tai viimeisen paineenalentimen ja
kaasulla toimivien laitteiden kytkinten välillä:
— vuototesti paineella, joka on 0,2 baaria ilmanpainetta suurempi.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 38
▼B
8.14.4 Edellä 8.14.1 kohdan b alakohdassa sekä 8.14.2 ja 8.14.3 kohdassa
tarkoitetuissa koestuksissa putket katsotaan kaasunpitäviksi, jos riittävän
tasapainottumisen sallivan ajan jälkeen koestuspaineessa ei havaita
putoamista seuraavien 10 minuutin aikana.
8.14.5 Säiliöliittimet, putkistot ja muut varusteet, jotka joutuvat säiliöissä
olevan paineen alaisiksi, sekä alennusventtiilin ja jakeluputken väliset
liitokset:
— vuototesti, joka tehdään vaahtoavalla aineella käyttöpaineessa.
8.14.6 Kaikki kaasulla toimivat laitteet on otettava käyttöön ja koestettava
nimellispaineessa sen varmistamiseksi, että palaminen on tyydyttävää
säätönappuloiden eri asennoissa.
Turvalaitteet on tarkastettava niiden tyydyttävän toiminnan varmistami-
seksi.
8.14.7 Edellä 8.14.6 kohdassa tarkoitetun koestuksen jälkeen on tarkastettava
jokaisen savutorveen kytketyn kaasulaitteen osalta erikseen, karkaako
palamiskaasuja säätimen kautta viiden minuutin käytön jälkeen nimel-
lispaineella, kun ikkunat ja ovet ovat suljettuja ja tuuletinlaitteet
toiminnassa.
Jos näitä kaasuja virtaa enemmän kuin satunnaisesti, syy on selvitettävä
ja korjattava heti. Laitetta ei saa hyväksyä käyttöön ennen, kuin kaikki
viat on poistettu.
8.15 Todistus
8.15.1 Todistuksella on osoitettava, että 8.13 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen
perusteella kaikki nestekaasulaitteistot ovat tässä luvussa vahvistettujen
vaatimusten mukaiset.
8.15.2 Todistus on voimassa enintään kolme vuotta. Se voidaan uudistaa
ainoastaan uuden 8.13 kohdan mukaisen tarkastuksen jälkeen.
Jos aluksen omistaja tai tämän edustaja esittää perustellun pyynnön,
todistuksen antanut jäsenvaltio voi jatkaa todistuksen voimassaoloaikaa
enintään kuudella kuukaudella ilman 8.13 kohdassa tarkoitetun tarkas-
tuksen tekemistä. Sellainen pidennys on merkittävä todistukseen.
Seuraavaa tavanomaisesti pidettävää tarkastusta ei saa lykätä piden-
nyksen johdosta.
9 LUKU
OHJAUSHYTIN ERITYISJÄRJESTELYT YHDEN HENKILÖN SUORIT-
TAMAA TUTKAOHJAUSTA VARTEN
9.01 Yleistä
Ohjaushyttiä pidetään sopivana yhden henkilön suorittamaa tutkaoh-
jausta varten, jos se täyttää tässä luvussa vahvistetut vaatimukset.
9.02 Yleiset rakennetta koskevat vaatimukset
9.02.1 Ohjaushytti on suunniteltava siten, että siellä on istuin perämiestä
varten.
9.02.2 Kaikkien laitteiden, kojeiden ja ohjauslaitteiden on oltava siten suunni-
teltuja, että perämiesvoi käyttää niitä helpos ti matkan aikana
nousematta istuimeltaan ja menettämättä näköyhteyttä tutkakuvaan.
Ohjauslaitteiden tulee liikkua helposti käyttöasentoon, jonka on oltava
niin selkeä, ettei siitä voi erehtyä.
9.02.3 Valvontakojeita on voitava lukea helposti, ja niiden valaistusta on
voitava portaattomasti säätää sammumispisteen suhteen riippumatta
ohjaushytin sisällä olevista valaistusoloista siten, että valaistus ei ole
häiritsevä eikä huononna näkyvyyttä.
9.02.4 Ohjaushytissä on oltava säädettävä lämmitys. Ohjaushytin pimenny-
slaite ei saa haitata tuuletusta.
9.03 Tutkalaitteet ja kierrosnopeusmittari
9.03.1 Tutkakuva ei saa olla olennaisesti perämiehen näkökentän ulkopuolella,
kun hän on normaaliasennossa ruorin takana.
9.03.2 Tutkakuvan on oltava täysin näkyvissä ilman häikäisysuojaa tai varjos-
tinta riippumatta ohjaushytin ulkopuolella vallitsevista valaistusoloista.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 39
▼B
9.03.3 Kierrosnopeusmittari on asennettava suoraan tutkakuvan ylä- tai alapuo-
lelle.
9.04 Kulkuvaloihin ja merkkivaloihin liittyvät laitteet
9.04.1 Kulkuvaloja ja merkkivaloja on ohjattava kytkimillä, joiden sijoitus
ilmaisee kulkuvalojen ja merkkivalojen todellisen aseman. Kutakinkulkuvaloa tai merkkivaloa on valvottava kytkimeen tai sen viereen
asennetulla merkkilampulla, joka on saman värinen kuin kulkuvalo tai
merkkivalo, jota se valvoo. Kulkuvalon tai merkkivalon vioittumisen
on aiheutettava vastaavan merkkilampun sammuminen.
9.04.2 Äänimerkinantolaitteissa on oltava jalkaohjaus.
9.05 Aluksen ohjauslaitteistot ja koneiden käyttölaitteistot
9.05.1 Aluksen peräsintä on ohjattava vaakavivulla. Tätä vipua on oltava
helppo käyttää, ja vivun ja aluksen keskiviivan välisen kulman on
ilmaistava tarkasti peräsinlevyn poikkeamaa. Vipu on voitava vapauttaa
missä tahansa asennossa ilman, että peräsinlevyn asento muuttuu.
Vastaava ohjausjärjestelmä on sallittu Voith-Schneider- ja ohjauspotkur-
eissa.
Jos alus on varustettu myös kääntöperäsimillä tai keulaohjaimilla, niitä
on ohjattava eri vivuilla.
9.05.2 Kutakin konetta on ohjattava erillisellä vivulla, joka liikkuu ympyrän
kaaren kautta pystytasossa enemmän tai vähemmän samansuuntaisena
kuin aluksen pituusakseli. Vivun siirron keulaa kohti on aiheutettava
aluksen liikkuminen eteenpäin ja sen siirron perää kohti on aiheutettava
peräytysliike. Vaihteen on kytkeydyttävä tai vaihdettava käyntisuuntaa,
kun vipu on suunnilleen vapaa-asennossa. Selvästi erotettavalla naksah-
duksella on ilmaistava vivun meno vapaa-asentoon. Vivun liike vapaa-
asennosta asentoon ”täyttä vauhtia eteenpäin” ja vapaa-asennosta asen-
toon ”täyttä vauhtia taaksepäin” saa olla enintään 90º.
9.05.3 Potkurien pyörimissuunta ja -nopeus on ilmaistava.
9.06 Peräankkurin käyttölaite
Perämiehen on voitava pudottaa peräankkuri(t) nousematta istuimeltaan.
Tätä vaatimusta ei sovelleta työntö- ja rinnankytkyeiden aluksiin, joiden
pituusei ylitä 86 m.
9.07 Puhelinlaitteisto
9.07.1 Aluksien on oltava varustettu radiopuhelinlaitteistolla alukselta toiselle
tapahtuvaa yhteydenpitoa varten. Vastaanoton on tapahduttava kovaää-nisen avulla ja lähetyksen kiinteän mikrofonin avulla. Perämiehen on
voitava suorittaa molemmat toiminnot. Vaihdon vastaanotosta lähetyk-
seen on tapahduttava painikkeen avulla. Perämiehen on pystyttävä
ulottumaan tähän laitteistoon istuimeltaan.
Samoja vaatimuksia on tarvittaessa noudatettava yhteyksissä liikentee-
nohjaukseen.
9.07.2 Jos ohjaushytti on varustettu yleiseen verkkoon liitetyllä radiopuhelin-
laitteistolla, vastaanoton on tapahduttava kovaäänisen avulla
perämiehen istuinpaikalta. Kuitenkaan mikrofonia, joka on tarkoitettu
aluksesta toiseen pidettävää yhteyttä varten, ei missään tapauksessa saa
käyttää puheluihin yleisen verkon kautta.
9.07.3 Kaikissa aluksissa on oltava ääniviestintäjärjestelmä. Tämän on toimit-
tava ainakin seuraavissa paikoissa:
— aluksen keula ja perä tai kytkyeen pää;
— miehistön tilat; ja— perämiehen hytti.
Vastaanoton on tapahduttava erillisen kovaäänisen avulla ja lähetyksen
kiinteän mikrofonin avulla, joka voi olla sama kuin se, jota käytetään
yhteydenpidossa aluksesta toiseen, jos tämä ei aiheuta sekaannusta
kahden verkon välillä. Vaihdon vastaanotosta lähetykseen on tapahdut-
tava painikkeiden tai vaihtokytkimien avulla.
9.08 Hälytykset
9.08.1 Perämiehen ulottuvilla on oltava hälytysjärjestelmä, jota ohjataan
”päälle/pois” -kytkimellä. Kytkimet, jotka automaattisesti palaavat
”pois”-asentoon, kun ne vapautetaan, eivät ole sallittuja.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 40
▼B
9.08.2 Tämän merkin voimakkuuden on oltava vähintään 75 dB(A) asuinti-
loissa. Konehuoneessa sen on oltava 5 dB(A):ta korkeampi kuin
ympäröivä melutaso kuljetuskoneiston toimiessa täydellä teholla.
9.09 Muut kojeet
Muiden kuin edellä lueteltujen kojeiden määrä on rajoitettava mahdolli-
simman vähäiseksi.
9.10 Maininta tarkastustodistuksessa
Jos alus on tässä luvussa vahvistetut vaatimukset, todistukseen on
kirjoitettava seuraavaa:
”Hyväksytty yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten.”
10 LUKU
ERITYISSÄÄNNÖT ALUKSILLE, JOTKA ON SUUNNITELTU
KYTKETTÄVIKSI TYÖNTÖ-, HINAUS- TAI RINNANKYTKYEISIIN
10.01 Työntöalukset
10.01.1 Työntöaluksilla on oltava keulassa työntölava, laite, jonka leveys on
vähintään kaksi kolmasosaa aluksen suurimmasta leveydestä. Lava on
suunniteltava siten, että kytkentätoimien alusta alkaen mukana oleva
henkilökunta voi helposti ja vaaratta siirtyä aluksesta toiseen kytkinlait-
teen kautta.
Lavan on lisäksi oltava sellainen, että työntöalus voi olla pysyvässä
asemassa proomuihin nähden, ja etenkin sellainen, että se estää työntöa-
luksen kääntymisen poikittain proomujen perään nähden.
10.01.2 Työntöalukset on varustettava tarvittavalla kytkinlaitteella; jos kytkemi-
seen käytetään köysiä, työntöalukset on varustettava vähintään kahdella
erikoisvintturilla tai vastaavilla laitteilla.
10.01.3 Pääkoneita on ohjattava ohjaushytistä. Niiden toimintaa on valvottava
ohjaushyttiin asennettujen laitteiden avulla.
10.02 Proomut
10.02.1 Proomuihin ei sovelleta 3 lukua eikä 7.02, 7.04 ja 7.05.1 kohtaa. Edellä
5.06 kohtaa ei sovelleta proomuihin, joissa ei ole asuintiloja, konehuo-
netta tai kattilahuonetta.
10.02.2 Laivaproomujen on lisäksi oltava seuraavien rakennevaatimusten
mukaiset:
a) Edellä 2.02.3 kohdassa tarkoitettuja vedenpitäviä poikittaislaipioita
ei vaadita, jos keulat pystyvät kestämään ainakin 2,5-kertaisen iskun
verrattuna siihen, mitä vaaditaan sisävesialuksen törmäyslaipiolta,
kun kyseisellä sisävesialuksella on sama syväys ja se on rakennettu
todistuksen myöntävän jäsenvaltion hyväksymän luokituslaitoksen
sääntöjen mukaisesti.
b) Edellä 2.02.5 kohdasta poiketen osastojen, joissa on kaksoispohja ja
joihin pääsy on vaikeaa, ei tarvitse olla tyhjennettäviä, jollei
kyseisen tilan tilavuus ole yli 5 % laivaproomun uppoumasta hyväk-
sytyllä enimmäissyväyksellä.
c) Kansien, sivukansien ja luukkujen kansien pintojen on oltava liukas-
tumattomiksi käsiteltyjä. Tarvittaessa kaltevat pinnat on varustettava
kohokuvioinnilla.
d) Sillä linjalla, missä kansi tai sivukannet muodostavat kulman
aluksen kylkeen nähden, on oltava vähintään 0,03 m korkeat
jäykkääjät ja vähintään 0,90 m korkeat suojakaiteet; suojakaiteet
voivat olla irrotettavia.
Keuloihin ei vaadita suojakaiteita.
10.03 Moottorikäyttöiset alukset ja hinaajat, jotka voivat olla työntöaluk-
sina
Jotta moottorikäyttöiset alukset ja hinaajat voivat toimia työntöaluksina,
a) niillä on oltava 10.01.1 kohdassa tarkoitettu työntölava tai
b) ne on varustettava tehokkailla laitteilla, jotka estävät työntöaluksen
kääntymisen poikittain työnnettävän aluksen perään nähden.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 41
▼B
10.04 Työntökytkyekoestukset
10.04.1 Todistuksen myöntämiseksi työntöalukselle tai työntöhinaajalle tai
todistuksen hyväksymiseksi moottorikäyttöiselle alukselle tai hinaajalle
maininnalla ”työntämiseen soveltuvia” toimivaltaisen viranomaisen on
päätettävä, koestetaanko kytkyeet ja mitkä niistä koestetaan, ja virano-
maisen on tehtävä koestukset niille kytkyeille, joita se pitää kaikkein
epäsuotuisimpina. Todistuksessa on esitettävä, millä ehdoin todistus on
työntöalukselle annettu tai hyväksyminen ”työntämiseen soveltuvak-
si”on pätevä.
10.04.2 Koestusten on osoitettava, että:
a) kytkye on riittävän suuntavakaa;
b) huomattava suunnanmuutos, jota välittömästi seuraa paluu alkuperä-
iselle suunnalle, voidaan suorittaa nopeasti ja helposti;
c) kytkye on riittävän nopea veden suhteen;
d) peräytyskäyttövoima on riittävä pysäyttämään tarvittaessa kytkyeen
myötävirtaan kuljettaessa;
e) kytkinlaitteita on helppo ja turvallista käsitellä, kun kytkyettä
kootaan tai puretaan;
Kytkinlaitteiden täytyy täyttää myös seuraavat vaatimukset:
— kytkyeen jäykkyyden on säilyttävä;
— kytkinlaitteilla on varmistettava tasainen jännitys, mieluummin
erityisvintturien avulla.
10.04.3 Edellä esitetyissä koestuksissa todistuksen myöntämiseen toimivaltainen
viranomainen ei ota huomioon proomuihin asennettujen erityislaitteiden
(peräsimet, kuljetuskoneistot jne.) vaikutusta, jolleivät viimeksi mainitut
ole aina saman kytkyeen osana. Jos ne ovat, niin hyväksytyt proomut
on lueteltava kytkyettä kuljettavan aluksen todistuksessa.
10.05 Hinaavat alukset
Jotta alus voi suorittaa hinauksia, sen on täytettävä seuraavat vaati-
mukset:
a) hinauslaite täytyy asentaa siten, että se ei käytön aikana huononna
miehistön tai lastin turvallisuutta. Aluksen täytyy säilyä riittävän
ohjailtavana ja vakaana hinauksen aikana.
b) perämiehen täytyy pystyä käyttämään kuljetuskoneistoa itse, tai
hänen täytyy kyetä valvomaan sen käyttöä poistumatta ohjauspai-
kalta.
c) jos hinaukseen käytetään köysiä, hinauslaitteeseen täytyy kuulua
vinssit tai hinauskoukku, jotka voidaan laukaista ohjauspaikalta.
Hinauslaite täytyy asentaa potkuritason etupuolelle. Tätä ei kuiten-
kaan sovelleta erikoishinaajiin.
10.06 Alukset, jotka on suunniteltu kuljettamaan rinnankytkyeitä
Jotta alusvoi kuljettaa rinnankytkyeitä,1. sen on täytettävä 10.05 kohdassa a ja b alakohdan määräykset;
2. se on varustettava laitteilla, joiden määrällä ja sijoituksella varmiste-
taan, että moottorikäyttöisen aluksen ja kuljetettavien alusten
muodostelma säilyy turvallisesti rinnankytkyeenä lastattuna tai
lastaamattomana.
11 LUKU
HYGIENIA JA TURVALLISUUS MIEHISTÖTILOISSA JA TYÖTI-
LOISSA
11.01 Yleistä
11.01.1 Aluksilla on oltava välttämättömät asuintilat, jos niissä työajan ulko-
puolella vaaditaan henkilöiden jatkuvaa läsnäoloa.
11.01.2 Asuintilat on suunniteltava, mitoitettava ja varustettava siten, että ne
tyydyttävät aluksella olevien turvallisuuden, terveyden ja mukavuuden
tarpeet. Näiden asuintilojen on täytettävä 11.02 ja 11.12 kohdan
määräykset.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 42
▼B
11.01.3 Tarkastusviranomaiset voivat sallia poikkeuksia jäljempänä olevista
säännöistä, kun aluksella olevien turvallisuus, terveys ja mukavuus on
varmistettu yhtäläisellä tavalla toisin keinoin.
11.01.4 Edellä 11.03, 11.08.2, 11.09, 11.10 ja 11.11 kohtaa ei sovelleta asuinti-
loihin, joita käyttävät ainoastaan sellaiset miehistön jäsenet, jotka eivät
ole työsopimuksen alaisia työntekijöitä. Nämä poikkeukset on mainit-
tava todistuksen otsakkeen 21 alla.
11.02 Asuintilojen sijoitus ja varustus
11.02.1 Asuintilat on sijoitettava törmäyslaipion peräpuolelle, ja niiden on
sijaittava mahdollisimman suuressa määrin kannen yläpuolella.
Aluksen keulaosassa lattiat eivät saa olla 1,20 m:ä enimmäissyvyyttä
alempana.
Poikkeuksia voidaan hyväksyä asuintilojen osalta, joita ei käytetä
pysyvästi.
11.02.2 Asuintiloihin on päästävä helposti ja täysin turvallisesti.
Yleissääntönä on, että asuintiloihin ja keittiöihin on päästävä kannelta
käytävän kautta.
11.02.3 Asuintilat on sijoitettava ja varustettava siten, että vältetään mahdolli-
simman paljon ilmansaasteiden tunkeutumista toisista aluksen
osastoista (esim. konehuoneesta ja ruumista). Jos käytetään koneellista
tuuletusta, sisäänottoaukot on sijoitettava siten, että mainittu vaatimus
täyttyy. Keittiöiden tai saniteettitilojen ummehtunut ilma on johdettava
aluksesta kaikkein suorinta tietä.
11.02.4 Asuintilat on suojattava liialliselta melulta ja tärinältä. Äänenpaineen
enimmäistasot ovat:
— 70 dB(A) oleskelutiloissa;
— 60 dB(A) yöpymistiloissa lukuun ottamatta aluksia, jotka kulkevat
ainoastaan päivisin.
11.02.5 Jotta nopea poistuminen olisi mahdollista haaksirikon tai tulipalon
sattuessa, asuintilat on varustettava varauloskäynneillä, jotka ovat
etäällä toisistaan, ja jos mahdollista paapuurin ja styyrpuurin puolella.
Tätä ei sovelleta:
a) asuintiloihin, joissa on useita uloskäyntejä, ikkunoita tai kattoikku-
noita, joiden kautta on mahdollista poistua nopeasti;
b) saniteettitiloihin.
11.02.6 Varauloskäynneissä ja ikkunoissa tai kattoikkunoissa, jotka on suunni-
teltu käytettäväksi hätäuloskäynteinä, on oltava vähintään 0,36 m2:n
vapaa-aukko ja pienimmän mitan on oltava vähintään 0,50 m.
11.03. Asuintilojen mitat
11.03.1 Miehistötilojen korkeuden on oltava vähintään 2 m.11.03.2 Asuintilojen vapaan lattiatilan on oltava vähintään 2 m
2asujaa kohti.
Vapaaseen lattiatilaan sisältyy siirreltävien huonekalujen, kuten tuolien
ja pöytien, peittämä alue.
11.03.3 Ilmatilavuuden asujaa kohti on oltava vähintään 3,5 m3oleskelutiloissa
ja vähintään 5 m3ensimmäistä asujaa varten yöpymistiloissa sekä
vähintään 3 m3toista varten. Ilmatilavuus on se, joka jää, kun vähen-
nykset kaapeista, makuusijoista jne. on tehty.
11.03.4 Jokaisen oleskelu- ja yöpymistilayksikön tilavuuden on oltava vähintään
7m3.
11.03.5 WC-tiloissa on oltava lattiatilaa vähintään 1 m3(leveysvähintään 0,75
m ja pituusvähintään 1,1 m).
11.03.6 Yöpymistilat on suunniteltava enintään kahden aikuisen asuttavaksi.
11.04 Asuintilojen putkistot
Asuintilojen putkistojen on oltava 5.05.8 kohdan vaatimusten mukaiset.
11.05 Asuintilojen sisäänkäynnit, ovet ja kajuutan portaat
11.05.1 Asuintilojen sisäänkäynnit on järjestettävä siten ja niiden on oltava
mitoiltaan sellaisia, että niitä voidaan käyttää vaaratta ja vaikeuksitta.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 43
▼B
Tämä vaatimus katsotaan täytetyksi, kun:
a) sisäänkäyntiaukon edessä on riittävästi tilaa esteettömään kulkuun;
b) sisäänkäynnit ovat riittävän kaukana laitteistoista, jotka voivat olla
vaarallisia, kuten vinsseistä, hinaus-, nosto- ja lastauslaitteista;
c) vapaa-aukko on vähintään 0,60 m ja sisäänkäynnin sekä ovenkar-
mien korkeuson vähintään 1,90 m; viimeks i mainitun mitan
saavuttamiseksi voidaan käyttää katoksia;
d) oviaukkojen kynnysten korkeus saa olla enintään 0,40 m, jollei
muista turvamääräyksistä muuta johdu;
e) varauloskäyntien kulkuaukot ovat palonkestävillä materiaaleilla
eristettyjä ja pinnoitettuja.
11.05.2 Ovien ja saranoitujen luukkujen vahingossa tapahtuva aukeaminen tai
sulkeutuminen on estettävä.
11.05.3 Ovet on varustettava sulkemisvälineillä, jotka toimivat molemmilta
puolilta.
11.05.4 Jos kannen tasolta ei ole sisäänkäyntiä asuintiloihin, ja tasojen ero on
0,30 m tai enemmän, käynti asuintiloihin on järjestettävä portaiden
avulla.
11.05.5 Portaiden on oltava kiinteät. Niiden on oltava turvallisen helppokulk-
uiset, ja ne katsotaan sellaisiksi, kun:
a) niiden leveyson vähintään 0,50 m;
b) askelman syvyys on vähintään 0,15 m;
c) askelmat ovat luistamattomat;
d) portaat on varustettu ainakin yhdellä käsikaiteella, jos niissä on
enemmän kuin neljä askelmaa;
11.06 Asuintilojen lattiat, seinät ja katot
11.06.1 Lattian, seinien ja kattojen on oltava siten tehtyjä, että ne on helppo
puhdistaa. Lattiapinnoitteiden on oltava luistamattomat. Pinnoitteet
eivät saa olla terveydelle vahingollisia.
11.06.2 Miehistön asuintilat, käytävät mukaan luettuina, on kylmä- ja lämpöer-
istettävä ulkopuolelta tai läheisistä tai viereisistä osastoista.
11.07 Asuintilojen lämmitys ja ilmanvaihto
11.07.1 Asuintilat on varustettava lämmitysjärjestelmällä, jolla voidaan ylläpitää
tyydyttävä lämpötila sää- ja ilmasto-oloissa, joihin alus joutuu.
11.07.2 Asuintilojen on oltava riittävästi tuuletettuja, vaikka sisäänkäynti olisi
suljettuna.
Ilmanvaihtoa on voitava säätää riittävän ilmanvaihdon varmistamiseksi
kaikissa sääoloissa.
11.08 Asuintilojen luonnonvalaistus ja valaistus
11.08.1 Asuintilojen on oltava riittävästi valaistuja. Oleskelu- ja yöpymistiloissa
sekä keittiöissä on oltava luonnonvalaistus, ja niiden on auettava, jos
mahdollista, aluksen ulkosivulle.
11.08.2 Asuintiloihin on asennettava riittävä sähkövalaistus.
11.08.3 Kaikkien nestemäistä polttoainetta käyttävien valaisinlaitteiden on
oltava metallisia, ja niiden on toimittava ainoastaan polttoaineilla,
joiden leimahduspiste on yli 55 ºC tai parafiinilla. Ne on asennettava
siten, että ne eivät aiheuta palovaaraa.
11.09 Asuintilojen kalustus
11.09.1 Jokaiselle miehistön jäsenelle on oltava oma makuusija. Makuusijojen
on vastattava ihmiskehon luonnollisia mittoja.
11.09.2 Makuusijoja ei saa sijoittaa vierekkäin siten, että asuja joutuu
kiipeämään toisen makuusijan yli päästäkseen viereiselle makuusijalle.
11.09.3 Makuusijojen on oltava vähintään 0,30 m lattian yläpuolella. Jos
makuusija on sijoitettu toisen yläpuolelle, ylävuode on sijoitettava
suurin piirtein alavuoteen pohjan ja kattopalkkien alareunan puoleen
väliin. Kunkin makuusijan yläpuolisen tilan on oltava vähintään 0,60 m.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 44
▼B
11.09.4 Makuusijojen sekä niiden rungon on oltava kovasta ja sileästä materiaa-
lista. Jos makuusija on sijoitettu toisen yläpuolelle, ylävuoteen
alapuolen on oltava pölyä läpäisemättömästä materiaalista.
11.09.5 Jokaiselle miehistön jäsenelle on oltava sopivat lukolliset vaatekaapit.
Kaappien vapaan korkeuden on oltava vähintään 1,70 m ja pinta-alan
0,25 m2.
11.09.6 Huonolla ilmalla tehtävässä työssä ja likaisessa työssä käytettyjen vaat-
teiden säilyttämiseen on oltava hyvin tuuletetut tilat, mutta ne eivät saa
olla asuintiloissa, päivähuoneissa tai messeissä.
11.10 Keittiöt, messit ja varastot
11.10.1 Asuintiloissa on oltava yleensä vähintään yksi osasto, joka on erotettu
yöpymistiloista ja jota käytetään keittiönä taikka päivähuoneen tai
keittiön yhdistelmänä (päivähuone-keittiö).
11.10.2 Keittiöt sekä päivähuone-keittiöt on varustettava:
a) ruoanlaittoon tarvittavilla laitteilla;
b) sopivalla viemäröidyllä altaalla;
c) laitteilla juomaveden saantia varten;
d) riittävän kokoisella jääkaapilla miehistön jäsenmäärään nähden;
e) tarpeellisilla kaapeilla ja hyllyillä.
11.10.3 Messien sekä päivähuone-keittiöiden on oltava riittävän isoja niitä
tavallisesti samanaikaisesti käyttävälle miehistömäärälle. Istuinten on
oltava vähintään 0,60 m leveitä.
11.10.4 Messit sekä päivähuone-keittiöt on varustettava riittävällä määrällä
pöytiä ja selkänojallisia tuoleja.
11.10.5 Aluksissa, joissa on vakinainen miehistö, on oltava elintarvikkeille
jääkaapit ja varastotilat. Tämä tila on pidettävä kuivana ja hyvin tuule-
tettuna. Se on voitava pitää moitteettoman hygieenisenä. Jääkaapit ja
kylmävarastotilat on voitava aukaista sisäpuolelta, vaikka ne olisi
suljettu ulkopuolelta.
11.11 Saniteettitilat
11.11.1 Aluksessa, jossa on asuintilat, on oltava vähintään seuraavat saniteetti-
laitteet:
a) yksi kuumaan ja kylmään juomaveteen liitetty pesuallas hyttiosastoa
kohti tai neljää miehistön jäsentä kohti. Pesualtaiden on oltava
sopivan kokoisia, ja niiden on oltava valmistettuja sileästä materiaa-
lista, joka ei säröile tai syövy;
b) yksi kuumaan ja kylmään juomaveteen liitetty kylpyamme tai suihku
hyttiosastoa kohti tai kuutta miehistön jäsentä kohti;
c) yksi WC hyttiosastoa kohti tai kuutta miehistön jäsentä kohti.
11.11.2 Saniteettilaitteiden on oltava asuintilojen välittömässä läheisyydessä.
WC-tiloista ei saa olla suoraa käyntiä keittiöihin, messeihin tai
päivähuone-keittiöihin.
11.11.3 Jos tiloissa on saniteettilaitteita, tilojen on täytettävä seuraavat vaati-
mukset:
a) lattioiden ja seinien on oltava lujista ja vedenkestävistä materiaa-
leista;
b) lattioiden ja seinien välisten saumojen on oltava vedenpitäviä.
11.11.4 WC-tilojen tuuletuson ohjattava ulkoilmaan.11.11.5 WC:ssä on oltava huuhtelujärjestelmät. WC-istuimien on oltava helposti
puhdistettavia.
11.12 Juomavesilaitteet
11.12.1 a) Alukset, joissa on asuintilat, on varustettava yhdellä tai useammalla
juomavesisäiliöllä tai juomaveden puhdistuslaitteella;
b) niiden on oltava riittävän kokoisia aluksella olevaan henkilömäärään
nähden, vähintään 150 litraa henkilöä kohti.
11.12.2 Juomavesitankit on suunniteltava ja asennettava siten, ettei ole vaaraa,
että vesi pilaantuisi tai sen maku tai haju huononisi etenkään neste-
mäisen polttoaineen tai voiteluöljyn vaikutuksesta.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 45
▼B
Juomavesisäiliöt on suojattava mahdollisimman hyvin juomaveden liial-
lista lämpenemistä vastaan.
11.12.3 Juomavesisäiliöt on varustettava vedenkorkeuden osoittimella.11.12.4 Juomavesisäiliöillä ei saa olla yhteisiä seiniä muuhun käyttöön tarkoi-
tettujen säiliöiden kanssa.
11.12.5 Juomavesisäiliöissä on oltava aukko tai miesluukku, jotta ne voidaan
puhdistaa sisäpuolelta.
11.12.6 Juomavettä varten olevien painevesisäiliöiden on toimittava ainoastaan
luonnonseoksisella paineilmalla. Jos paineilma saadaan paineastioista,
joita käytetään aluksen toimintaan tai muihin tarkoituksiin taikka joka
tuotetaan kompressorien avulla, on asennettava ilmasuodatin tai öljyner-
otin suoraan painevesisäiliön etupuolelle, jollei vettä ja ilmaa eroteta
kalvoilla.
11.12.7 Juomavesiputket eivät saa kulkea muita nesteitä sisältävien säiliöiden
kautta. Nesteitä tai kaasuja kuljettavat putket eivät saa kulkea juomave-
sisäiliöiden kautta.
Liitännät juomavedensyöttöjärjestelmän ja muiden putkistojärjestelmien
välillä ovat kiellettyjä.
Juomavedelle tarkoitettujen putkien on oltava lujia, niissä on oltava
sileä pinta, ja ne on varustettava laiturivesipostiliitännöillä.
11.12.8 Juomavesitankkien täyttöaukot ja liitäntäputket on merkittävä varoitta-
maan käyttäjää ottamasta niihin muita nesteitä.
11.13 Turvalaitteet
11.13.1 Alukset on varustettava siten, että miehistö voi liikkua ja työskennellä
helposti. Tarvittaessa liikkuvat osat ja kannessa olevat aukot on suojat-
tava turvalaitteilla ja on asennettava suojalevyjä, suojakaiteita ja
kaidepuita. Vintturit ja hinauskoukut on suunniteltava siten, että työtur-
vallisuus taataan.
Kaikki aluksella työssä tarvittavat laitteet on suunniteltava, sijoitettava
ja suojattava siten, että aluksella suoritettavat toiminnot, huolto ja
korjaukset tehdään turvallisesti ja helposti.
11.13.2 Vintturien ja pollarien lähellä olevat kansien sekä sivukansien, kone-
huoneen lattioiden, porrastasanteiden, portaiden ja sivukansien
pollarien yläosien on oltava liukastumista ehkäisevästi pinnoitettuja.
11.13.3 Sivukansien pollarien yläosat ja esteet tiloissa, joissa miehistö liikkuu
(mm. portaiden askelmat) on merkittävä kirkasvärisellä maalilla.
11.13.4 Pinottujen luukunkansien kiinnittämiseen on oltava tarkoituksenmu-
kaiset laitteet.
11.14 Pääsy työtiloihin
11.14.1 Työtiloihin on päästävä helposti ja turvallisesti.11.14.2 Portaat, tikkaat, tikaspuolat ja vastaavat on asennettava, kun sisään-
käyntien, uloskäyntien ja käytävien tasojen ero on yli 0,50 m. Portaat
on oltava, jos pysyvästi miehitetyn työtilan tasoero on enemmän kuin
1 m verrattuna tasoihin, joista on päästävä sinne.
11.14.3 Varauloskäynnit on merkittävä selvästi sellaisiksi.11.14.4 Sisäänkäyntien sekä varauloskäyntien määrän, rakenteen ja mittojen on
oltava osastojen tarkoituksen ja koon mukaiset.
11.15 Työtilojen mitat
11.15.1 Työtilojen on oltava mitoiltaan sellaiset, että kullakin siellä työskente-
levällä miehistön jäsenellä on riittävä tila liikkua.
11.15.2 Pysyvästi miehitettyjen työtilojen on oltava mitoiltaan riittäviä varmis-
tamaan, että:
a) ilman nettomäärä on vähintään 7 m
3, poikkeuksena alle 40 m:n
pituisten alusten ohjaushytit;
b) kussakin työtilassa on vapaa lattiapinta-ala ja vapaa kulkukorkeus,
jotka suovat riittävän liikkumisvapauden työskentelyä ja tarkastusta
varten sekä tavanomaisia huolto- ja korjaustöitä varten.
11.15.3 Sivukansien vapaan leveyden on oltava vähintään 0,60 m; tätä leveyttä
voidaan vähentää kiinnityspollareiden kohdalla.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 46
▼B
11.16. Suojaus putoamista vastaan
11.16.1 Työtilat on varustettava liukastumisen ja putoamisen estämiseksi, jos ne
ovat lähellä vettä tai paikoissa, joissa tasoerot saattavat olla yli 1 m.
11.16.2 Miehitetyissä aluksissa laidan yli liukastumista ja putoamista estävä
suojaus on toteutettava suojakaiteilla, joissa on yläkaide, välikaide
polven korkeudella ja laitalista. Yläkaide on riittävä miehittämättömillä
aluksilla.
11.17 Työtilojen sisäänkäynnit, ovet ja portaat
11.17.1 Henkilöiden liikkumiseen ja lastin siirtämiseen tarkoitettujen läpikulk-
ujen, sisäänkäyntien ja käytävien on oltava sellaiset, että niissä voi
kulkea ilman onnettomuusvaaraa. Vähimmäisvaatimukset katsotaan
täytetyiksi, kun:
a) sisäänkäyntiaukon edessä on riittävästi tilaa esteettömään kulkuun;
b) aukot ovat riittävän kaukana laitteistoista, jotka saattavat aiheuttaa
vaaran;
c) kulkutilojen vapaa leveyson työtilan tarkoituks en mukainen ja
vähintään 0,60 m, paitsi leveydeltään alle 8 m:n aluksissa, joissa
kulkutilan leveysvoidaan vähentää 0,50 m:iin;
d) vapaan kulkukorkeuden on oltava vähintään 1,90 m ovenkarmit
mukaan luettuina.
11.17.2 Ovet on suunniteltava ja sijoitettava siten, että niitä avaaville ja sulke-
ville henkilöille ei aiheudu vaaraa. Ovet on suojattava vahingossa
tapahtuvalta sulkeutumiselta ja avautumiselta, ja ne on voitava avata
tai sulkea molemmin puolin.
11.17.3 Tasolta toiselle johtavien kulkuteiden, etenkin portaiden, tikkaiden ja
tikaspuolien on oltava sellaiset, että niitä voidaan käyttää vaaratta.
Vähimmäisvaatimukset on täytetty, kun:
a) portaat ja tikkaat ovat pysyvästi kiinnitettyjä tai suojattu luistamista
ja kaatumista vastaan;
b) portaiden leveyson vähintään 0,50 m, kaiteiden välinen leveyson
vähintään 0,60 m sekä tikkaiden ja tikaspuolien leveys on vähintään
0,30 m;
c) askelman syvyys on vähintään 0,15 m;
d) askelmat ja tikaspuolet ovat turvalliset kulkea ja sellaiset, että
syrjään liukastumisen vaaraa ei ole; tikaspuolien on oltava yläpuo-
lelta näkyvissä;
e) portaat on varustettu käsikaiteilla, jos niissä on enemmän kuin neljä
askelmaa;
f) pystysuorat portaat on varustettu uloskäyntien yläpuolella sijaitse-
villa kädensijoilla;
g) siirrettävät tikkaat (ruumatikkaat) on suojattu kaatumista ja liukastu-
mista vastaan ja ne ovat riittävän pitkät niin, että ne ylettyvät 1 m:n
verran luukun reunan yläpuolelle, kun ne on kallistettu 600:n
kulmaan vaakatasosta. Tikkaiden on oltava vähintään 0,40 m leveät
ja 0,50 m alapäästä;
h) tikaspuolat on siten kiinnitetty, että ne eivät voi kääntyä tai irtaantua
ja tikaspuolien enimmäisetäisyys on 0,30 m.
11.17.4 Varauloskäyntien sekä varauloskäynteinä käytettäväksi suunniteltujen
ikkunoiden ja kattoikkunoiden vapaa-aukon on oltava vähintään 0,36
m2, ja pienimmän mitan on oltava vähintään 0,50 m.
11.18 Lattiat ja kansipinnat, ruuman pohjan päällysteet, seinät, katot,
ikkunat ja kattoikkunat
11.18.1 Lattioiden ja sisätyötiloissa olevien ruuman pohjan päällysteiden, ulko-
työtiloissa olevien kansipintojen ja pintojen siellä, missä henkilökunta
liikkuu, on oltava vahvatekoisia ja suunniteltuja liukastumisen ja putoa-
misen estäviksi.
11.18.2 Kansissa ja lattioissa olevat aukot on avoiminakin suojattava siten, että
estetään ihmisten putoaminen.
11.18.3 Lattiat, kansipinnat, ruuman pohjan päällysteet, seinät ja katot on suun-
niteltava siten, että ne voidaan puhdistaa.
11.18.4 Ikkunat ja kattoikkunat on sijoitettava ja asennettava siten, että niitä
voidaan käsitellä ja puhdistaa vaaratta.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 47
▼B
11.19 Työtilojen ilmanvaihto ja lämmitys
11.19.1 Suljetut tilat, joissa työskennellään, lukuun ottamatta varastohuoneita,
on voitava tuulettaa. Tuuletuslaitteet eivät saa aiheuttaa vetoa, ja niillä
on varmistettava säännöllinen ilmanvaihto työtiloissa oleville.
Jos luonnollisella tuuletuksella aikaansaatu ilmanvaihto on riittämätön,
on oltava koneellinen ilmanvaihto. Kierron määrää voidaan pitää
riittävänä, jos se on vähintään viisi kertaa tunnissa.
11.19.2 Polttolaitteet tai huohotinputket eivät saa huonontaa työtilojen ilman
laatua.
11.19.3 Aluksen sisällä sijaitseviin jatkuvasti käytössä oleviin työtiloihin on
asennettava lämmityslaitteisto, jolla voidaan pitää yllä riittävä
lämpötila.
11.20 Työtilojen luonnollinen valaistus ja valaistus
11.20.1 Mahdollisuuksien mukaan työtiloihin on saatava riittävästi luonnon-
valoa, vaikka ovet ovat suljettuina. Jatkuvasti miehitettyjen työtilojen
ikkunoiden on avauduttava aluksen ulkosivulle, jos se toiminta- ja suun-
nitteluvaatimusten mukaan on mahdollista.
11.20.2 Valaistus on järjestettävä siten, että häikäisy ei haittaa.
11.20.3 Työtilojen valaisinkytkimet on asennettava helposti päästäviin paik-
koihin ovien lähelle.
11.21 Melu- ja tärinäsuojaus
11.21.1 Pysyvät työtilat ja niissä olevat laitteet on suunniteltava ja äänieris-
tettävä siten, että käyttäjät on suojattu melua ja tärinää vastaan.
Ympäristön melutasot pysyvästi miehitetyissä työtiloissa eivät saa
ylittää 90 dB(A) pään tasolla, ja kaikki sisäänkäynnit on varustettava
selväsanaisella varoituksella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2.06.7 ja
3.15 kohdan määräysten soveltamista.
11.21.2 Jos tämä taso ylitetään, on oltava riittävä määrä henkilökohtaisia kuulo-
suojaimia.
11.21.3 Työtilat on sijoitettava, varustettava ja suunniteltava siten, että
miehistön jäsenet eivät altistu haitalliselle tärinälle.
12 LUKU
4 VYÖHYKKEEN SÄÄNTÖIHIN LIITTYVÄT TEKNISET LISÄVAATI-
MUKSET, JOITA SOVELLETAAN 3 VYÖHYKKEELLÄ KULKEVIIN
ALUKSIIN
(4.02 ja 4.03 kohdan vaatimuksia ei sovelleta 3 vyöhykkeen vesiväyliin)
12.01 Laivanrakennusta koskevat vaatimukset
Alukset, työntö- ja rinnankytkyeet, joiden enimmäispituus on yli 86 m.
12.01.1 Konealus, jonka enimmäispituus on yli 86 m, on rakennettava ja varus-
tettava siten, että se voidaan pysäyttää myötävirrassa kohtuullisen
nopeasti siten, että suunta säilyy ja alusta voidaan ohjailla riittävän
hyvin pysähdyksen aikana ja sen jälkeen. Tätä vaatimusta sovelletaan
myöstyöntö- ja rinnankytkyeis iin, joiden pituuson yli 86 m.
Tätä tarkoitusta varten pysäytyskokeiden avulla osoitetaan, onko kone-
teho taaksepäin kuljettaessa riittävä. Pysäytyskoe ei ole välttämätön, jos
jollakin toisella tavalla voidaan osoittaa, että tämä vaatimus on täytetty.
Aluksen tai kytkyeen sallittu enimmäisuppouma kuljettaessa alavirtaan
määritellään pysäytyskokeen tai muiden selvitysten perusteella; tarkas-
tustodistukseen tehdään vastaava maininta.
12.01.2 Aluksen, työntökytkyeen tai rinnankytkyeen on saavutettava riittävä
vähimmäisnopeus.
12.02 Varalaita, turvallisuusväli ja syväysasteikot
12.02.1 Määritelmät
Tässä luvussa:
a) ’pituudella L’ tarkoitetaan laivanrungon enimmäispituutta peräsin ja
raine mukaan luettuina;1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 48
▼B
b) ’leveydellä B’ tarkoitetaan enimmäisleveyttä mitattuna kylkilaudoi-
tuksesta tai -levyistä, siipirattaita lukuun ottamatta;
c) ’keskilaivalla’ tarkoitetaan pituuden L puoliväliä;
d) ’suljetulla kansirakenteella’ tarkoitetaan rakennetta, joka on tehty
kannen yläpuolelle kiinteistä vesitiiviistä seinistä ja liitetty siihen
pysyvällä ja vedenpitävällä tavalla;
— ”kansirakenteen leveys” on sen keskimääräinen leveys ja
— ”kansirakenteen korkeus” on sen keskimääräinen pystysuora
korkeus mitattuna aluksen laidassa kansirakenteen yläkannen ja
varalaitakannen väliltä; jos seinissä on aukkoja, kuten ovia ja
ikkunoita, kansirakenteiden korkeus mitataan vain aukkojen
alimpaan kohtaan saakka.
e) rakenneosat ja laitteet katsotaan ”vedenpitäviksi”, jos ne on varus-
tettu siten, että veden tunkeutuminen alukseen estyy, joko
— kun ne kestävät 1 m:n vesipatsaan paineen minuutin ajan tai
— kun niihin kohdistuu paineeltaan vähintään 1 baarin suuruisen
vesisuihku, joka suunnataan 10 minuutin ajan joka puolelle ja
koko pinnalle;
f) rakenneosat ja laitteet katsotaan ”roiskevedenpitäviksi ja säänkestä-
viksi”, jos ne on varustettu siten, että tavallisissa oloissa vain
erittäin pienen vesimäärän tunkeutuminen niihin on mahdollista.
12.02.2 Turvallisuusväli
1. Turvallisuusvälin on oltava vähintään 30 cm.
2. Turvallisuusväliä on korotettava 20 cm:llä aluksissa, joissa aukkoja
ei voida sulkea roiskevedenpitävillä ja säänkestävillä laitteilla, ja aluk-
sissa, jotka kulkevat avoimin aukoin.
Jos aluksen ruumat ovat avoimia, korotus koskee vain avoimien
ruumien luukunkehyksiä ja vain, kunnes määrätty 50 cm:n etäisyys on
saavutettu suurimman syväystason ja luukunkehysten ylimmän reunan
välillä.
12.02.3 Varalaita
1. Alusten varalaidan on oltava 150 mm, kun niissä on jatkuva kansi
mutta ei ketkaa ja kansirakenteita.
Tämä on myös perusvaralaita aluksille, joissa on ketkaa ja kansiraken-
teet.
2. Varalaita aluksille, joissa on ketkaa ja kansirakenteet, lasketaan
seuraavan kaavan avulla:
F¼F0l/C0αðÞ /C0β1/C1Se1þβ2/C1Se2
15
Varalaita F ei saa missään tapauksessa olla pienempi kuin nolla.
Kaavassa:
—F0on varalaidan perusmitta, joka on esitetty 12.02.3 kohdassa
(mm);
—αon korjauskerroin, jossa otetaan huomioon kaikki kyseiset kansir-
akenteet;
—αsaadaan seuraavan kaavan avulla:
α¼Ple
L
jossa:
— le on kansirakenteen tehollinen pituus (m), ja
— L on aluksen 12.02.1 kohdassa määritelty pituus (m),—S e
1ja Se2ovat vastaavasti keulan ja perän tehollinen ketka (mm),
—β1jaβ2ovat vastaavasti korjauskertoimia keulan ja perän ketkan
vaikutusta varten, joka aiheutuu kansirakenteiden sijainnista aivan
aluksen keulassa tai perässä,
—β1lasketaan seuraavan kaavan avulla:1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 49
▼B
β1¼1/C03le1
L
—β2lasketaan seuraavan kaavan avulla:
β2¼1/C03le2
L
Näissä kaavoissa:
—l e1on keulan kansirakenteiden tehollinen pituus (m), ja
—l e2on perän kansirakenteiden tehollinen pituus (m).
Tehollinen pituus otetaan kuitenkin huomioon vain, jos se sijaitsee
keulan tai perän neljänneksellä aluksen pituudesta L.
3. Tehollinen ketka lasketaan seuraavan kaavan avulla:
Se=pS
jossa:
— S on todellinen ketka keulassa tai perässä (mm)
— keulan S ei saa ylittää 1 000 mm:ä,
— perän S ei saa ylittää 500 mm:ä, ja
— p on alla olevasta taulukosta saatu kerroin riviltä, jossa on suhdeX
L:
X
L0,25 tai suur-
empi0,20 0,15 0,10 0,05 0
p 1 0,8 0,6 0,4 0,2 0
SuhteenX
Lväliarvoja varten p saadaan lineaarisella väliarvolaskulla.
X on x-akseli mitattuna keulasta tai perästä, pisteeseen jossa ketka on
0,25 S (ks. jäljempänä oleva kaavio).
Josβ2Se2on suurempi kuin β1Se1:n arvo, β1Se1:n arvoa käytetään β2Se2:n arvona.
4. Kansirakenteen tehollinen pituus lasketaan kaavan avulla:
le¼l2;5b
B/C01;5/C18/C19h
0;6/C20;6
jossa:
— l on kyseisen kansirakenteen todellinen pituus (m),1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 50
▼B
— b on kyseisen kansirakenteen leveys (m),
— B on aluksen 12.02.1 kohdassa määritelty leveys (m),
(le1:tä ja le2:ta varten tulisi kuitenkin käyttää aluksen leveyttä
kyseisen kansirakenteen keskikohdasta),
— b on kyseisen kansirakenteen korkeus (m)
(kansiluukkujen osalta h saadaan kuitenkin vähentämällä luukun
kehysten korkeudesta puolet 12.02.2 kohdassa esitetystä turvalli-
suusvälistä).
Arvoa, joka on suurempi kuin 0,6 × 0,6 m (ts. 0,36 m), ei saa
missään tapauksessa määrätä h:ksi.
Josb
Bon pienempi kuin 0,6, on oletettava, että suluissa olevan
lausekkeen arvo on nolla (ts. tulisi olettaa, että kansirakenteen tehol-
linen pituusle on nolla).
12.02.4 Varalaidan vähimmäismitta
Kun otetaan huomioon 12.02.3 kohdassa tarkoitetut vähennykset, vara-
laidan vähimmäismitan on oltava vähintään 50 mm.
Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin määrätä varalaidan
pienemmäksi, jos taataan, että miehistö voi työnsä suorittamiseksi
liikkua vaaratta aluksen koko pituudella.
12.02.5 Syväysmerkit
Jos alukset kulkevat eri sisävesivyöhykkeillä (vyöhykkeet 1, 2, 3 ja 4),
on oltava pystysuora viiva ja lisäksi yksi tai useampi syväysviiva, jotka
ovat 150 mm pitkiä, ylin syväysviiva keulaan päin ja muiden vyöhyk-
keiden viivat perään päin.
Pystysuoran viivan ja vaakasuoran viivan on oltava 30 mm paksuja.
Rynnästä kohti kulkevan syväysmerkin vierellä on oltava 60 × 40
mm:n suuruinen numero, joka ilmoittaa kyseisen vyöhykkeen (ks. kuvat
1 ja 2).
12.03 Varusteet
Pelastusrenkaat, pallokellukkeet ja pelastusliivit.
Pituudeltaan alle 40 m:n konealuksella on oltava ainakin kolme pelas-
tusrengasta tai kaksi pelastusrengasta ja kaksi pallokelluketta.
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 51
▼B
12.04 Erityisvaatimukset aluksille, jotka on suunniteltu osiksi työntö-,
hinaus- tai rinnankytkyettä
12.04.1 Työntöalukset on varustettava koneellisilla ankkurivinttureilla.12.04.2 Hinaukseen pystyvät alukset
Jotta alukset voisivat hinata, niiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:
a) Alusten pituus ei saa olla yli 86 m; paikallinen toimivaltainen vira-
nomainen voi poikkeuksellisesti sallia yli 86 m pitkien alusten
hinaavan alavirtaan, kun tietyt kyseisen viranomaisen asettamat
edellytykset on täytetty. Samaa sovelletaan työntöaluksiin, jotka on
tarkoitettu työntämään 86 × 12 m:n kokoisia ja sitä suurempia
kytkyeitä.
b) Jos on vaara, että hinausköydet takertuvat aluksen perään, on oltava
hinauskiskot.
13 LUKU
KÄYTÖSSÄ OLEVIA ALUKSIA KOSKEVAT POIKKEUKSET
13.01 Jo käytössä olevat alukset tai alukset, joiden köli on laskettu ennen 1
päivää tammikuuta 1985, mutta joiden rakenne ja varustus ei täysin
vastaa tämän direktiivin säännöksiä, on saatettava näiden säännösten
mukaisiksi yhden vuoden kuluessa tämän direktiivin 8 artiklassa 2
kohdassa tarkoitetusta ensimmäisestä teknisestä tarkastuksesta, lukuun
ottamatta jäljempänä olevassa taulukossa 1 esitettyjä vaatimuksia, joihin
sovelletaan seuraavia edellytyksiä:
a) Taulukon ensimmäisessä sarakkeessa esitetyt vaatimukset on
pantava täytäntöön viiden vuoden kuluessa tämän direktiivin 8 artik-
lassa tarkoitetusta ensimmäisestä tarkastuksesta.
b) Toisen sarakkeen vaatimuksia ei sovelleta jo käytössä oleviin aluk-
siin, joissa aluksen ja miehistön turvallisuus on varmistettu muulla
tarkoituksenmukaisella tavalla.
c) Edellä 13.01 kohdan a alakohdassa ja 13.01 kohdan b alakohdassa
tarkoitettuja poikkeuksia ei sovelleta osiin, jotka on muutettu tai
vaihdettu.
d) Jos13.01 kohdan, 13.01 kohdan a alakohdan (s iirtymäkauden
jälkeen) ja 13.01 kohdan c alakohdan vaatimusten täytäntöönpanoa
ei voida toteuttaa tai se aiheuttaa kohtuuttomia kustannuksia, niin
todistuksen antamisesta vastaava viranomainen voi myöntää poik-
keuksia.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 52
▼B
e) Kaikkien 13.01 kohdan a alakohdan mukaisesti myönnettyjen poik-
keusten yksityiskohdat on merkittävä todistukseen ensimmäisessä
tämän direktiivin voimaantulon jälkeisessä tarkastuksessa; 13.01
kohtaan c alakohdan mukaiset poikkeukset on merkittävä niitä
myönnettäessä.
13.02 Alukset, jotka on jo hyväksytty yhden henkilön suorittamaan tutkaoh-
jaukseen, on viiden vuoden määräajassa saatettava 9 luvun määräysten
mukaisiksi. Alukset, jotka hakevat sellaista hyväksymistä ensimmäistä
kertaa, on saatettava 9 luvun mukaisiksi ennen, kuin ne voivat saada
hyväksymisen.
13.03 Alukset, joissa on 1 päivänä tammikuuta 1985 pysyvästi asennettuna
CO2:a sammutusaineena käyttäviä palonsammutuslaitteita, voivat
käyttää sellaisia laitteita, jos ne täyttävät seuraavat edellytykset:
CO2on hyväksytty sammutusaineeksi pysyvästi asennetuissa laitteissa
seuraavilla edellytyksillä:
a) CO2-laitteita saa käyttää vain konehuoneissa, kattilahuoneissa ja
pumppuhuoneissa.
b) Kaikki pysyvästi asennetut CO2-laitteet on varustettava hälytyksellä,
jonka hälytysääni on selvästi kuultavissa kaikissa tiloissa, joissa
CO2:a on suunniteltu käytettäväksi, jopa kaikkein korkeimman
käytönaikaisen melutason yläpuolella. Hälytysäänen on oltava
selvästi erotettavissa muista aluksen varoitusäänimerkeistä.
CO2-hälytysäänen on oltava selvästi kuultavissa viereisissä tiloissa
— suljettujen kulkuluukkujen läpi ja korkeimman mahdollisen
käytönaikaisen melutason yli — jos nämä tilat evakuoidaan sellaisen
tilan kautta, jossa CO2:a on suunniteltu käytettäväksi.
Kaikkien niiden tilojen sisään- ja uloskäynnin kohdalla, joissa
voidaan käyttää CO2:a, on oltava sopivassa paikassa seuraava
ilmoitus punaisin kirjaimin valkoisella pohjalla hollannin, ranskan
ja saksan kielellä sekä sen jäsenvaltion kielellä/kielillä, jossa alus
kulkee:
”Poistu tästä tilasta välittömästi, kun kuulet CO2-hälytysäänen
(äänimerkin kuvaus) — tukehtumisvaara.”
c) Kaikkien CO2-toimisten sammutusjärjestelmän laitteiden läheisyy-
dessä on esitettävä helposti luettavat ja pysyvällä tavalla merkityt
ohjeet hollannin, ranskan ja saksan kielellä sekä sen jäsenvaltion
kielellä/kielillä, jossa alus kulkee.
CO2:n todennäköiselle käyttöalueelle ulottuvat putket on varustettava
sulkulaitteilla.
Edellä b alakohdassa vaaditun varoituslaitteen on toimittava auto-
maattisesti ennen, kuin sammutusjärjestelmä käynnistyy.
d) CO2-säiliöt on asennettava kaasunpitävään, muista tiloista erotettuun
tilaan.
Tähän tilaan on päästävä suoraan vain ulkokautta, ja siinä on oltava
riittävä ja itsenäinen tuuletusjärjestelmä, joka on täysin erillinen
aluksen muista tuuletusjärjestelmistä.
Lämpötila tässä tilassa ei saa olla yli 60 ºC.Kaikissa paineenalaisissa säiliöissä on oltava merkintä ”CO
2” valk-
oisin kirjaimin punaisella pohjalla. Kirjainten korkeuden on oltava
vähintään 6 cm.
e) Paineenalaisten CO2-säiliöiden, liittimien ja putkiston on oltava
todistuksen antaneessa jäsenvaltiossa voimassa olevien määräysten
mukaiset. Niissä on oltava virallinen leima, jolla osoitetaan, että ne
on hyväksytty säätökoestuksissa.
f) Edellä b alakohdassa tarkoitettu hälytys on tarkastettava vähintään
joka 12 kuukausi.
Palonsammutusjärjestelmät on tarkastettava vähintään kerran
kahdessa vuodessa. Tarkastukseen on kuuluttava vähintään:1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 53
▼B
— koko järjestelmän ulkoinen tarkastus;
— putkiston ja ulostulosuuttimien toiminnan kokeilu;
— laukaisulaitteiston toiminnan kokeilu;
—C O2:n määrän tarkastus kussakin syöttösäiliössä.
g) Tarkastajien allekirjoittamat tarkastustodistukset on säilytettävä aluk-
sessa. Näissä todistuksissa on oltava maininta vähintään edellä
mainituista tarkastuksista, niiden tuloksista ja tarkastuspäivästä.
h) Jos alus on varustettu yhdellä tai useammalla CO2-sammutusjärjes-
telmällä, jotka on tarkastettu, alukselle annetussa todistuksessa
otsakkeen 18 alla on oltava seuraava maininta:
”asennettuna … (määrä) CO2-sammutusjärjestelmää. Vaadittavat
todistukset on säilytettävä aluksella.”
13.04 Edellä 11 luvun määräyksiä sovelletaan vain tämän direktiivin 8
artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin aluksiin. Turvallisuuden vuoksi
kuitenkin 11.01.1, 11.01.3, 11.01.4 kohdan määräyksiä ja asetetuissa
määräajoissa tämän luvun taulukon 2 määräyksiä sovelletaan myös
13.01 kohdassa tarkoitettuihin aluksiin.
13.05 Olemassa olevissa aluksissa, joissa sivukansien leveys on alle 0,50 m,
ulkosivua pitkin kulkeva kiristetty suojaköysi tai kansiluukun kehyksiä
pitkin kulkeva käsijohde voivat korvata suojakaiteen.
TAULUKKO 1
PoikkeusVaatimukset, joita sovelletaan
käytössä oleviin aluksiin viiden
vuoden kuluessa ensimmäisestä
tarkastuksestaVaatimukset, joita ei sovelleta
käytössä oleviin aluksiin
Luku Artikla Kohta Artikla Kohta
2. Laivanrakennusta
koskevat vaati-
mukset2.02 3, 6, 7
2.03 2, 32.04 1, 2, 3, 4, 52.05 1, 2, 32.06 3, 5, 6 2.06 2, 7
3. Peräsinkone ja
ohjaushytti3.01 2
3.02
3.03 2 3.03 13.04 1, 2, 33.05 1, 23.06 1, 23.08 1, 2, 3, 43.09 1, 2
3.10
3.113.123.13 2, 3, 4, 53.14
3.15
3.16 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7
3.17
4. Varalaita, turvalli-
suusväli ja syväy-
sasteikot4.05 1, 2, 3
5. Koneisto5.01 3
5.02 2, 3
5.03 2/vastavuoroinen5.04 1, 2, 3, 4
5.05 2, 3, 4, 5, 6 5.05 7, 85.06 8 5.06 2, 3, 4, 5, 6, 7
5.08 1, 25.09 21982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 54
▼B
PoikkeusVaatimukset, joita sovelletaan
käytössä oleviin aluksiin viiden
vuoden kuluessa ensimmäisestä
tarkastuksestaVaatimukset, joita ei sovelleta
käytössä oleviin aluksiin
Luku Artikla Kohta Artikla Kohta
6. Sähkölaitteet6.01 2, 3
6.02 1, 2
6.03 1, 2, 3, 4
6.04 1, 2
6.05 1, 2, 5, 6, 7, 8 6.05 36.06 1, 2, 3, 4, 5
6.07 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8,
9
6.086.09 1, 2 6.09 3
6.10 1, 2, 3
6.11 1, 2, 3, 4
6.12 1, 2, 3
7. Varusteet7.03 6 7.03 5
7.04 1, 2 7.04 3, 4
7.05 2, 3, 5
8. Talouskäyttöön
tarkoitetut neste-
kaasulaitteistotKoko
luku,
poik-
keuk-
sena
8.15Kolme vuotta
viiden vuoden
sijaan
12.4 vyöhykkeen
sääntöihin liit-
tyvät tekniset
lisävaatimukset,
joita sovelle-
taan 3 vyöhyk-
keellä kulkeviin
aluksiin12.02 2, 3, 4
12.03
TAULUKKO 2
PoikkeusVaatimukset, joita sovelletaan
käytössä oleviin aluksiin viiden
vuoden kuluessa ensimmäisestä
tarkastuksestaVaatimukset, joita sovelletaan
käytössä oleviin aluksiin viiden
vuoden kuluessa ensimmäisestä
tarkastuksesta
Luku Artikla Kohta Artikla Kohta
11. Asuintilojen ja
työtilojen terveelli-
syys ja turvallisuus11.01 2
11.02 5
11.05 2
11.08 3
11.12 5, 6, 7 11.12 8
11.13 1, 2, 3, 4
11.14 1, 3, 4
11.16 1, 2
11.17 2 11.17 3 a
11.18 1, 2, 4
11.20 2, 3
11.21 21982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 55
▼B
14 LUKU
MENETTELY
14.01 Tarkastuspyyntö
Todistuksen antavien viranomaisten on vahvistettava menettely, jota on
noudatettava tarkastuspyyntöä esitettäessä, sekä tarkastuspaikka ja -aika.
Tämän menettelyn on oltava sellainen, että tarkastus voi tapahtua
kohtuullisen ajan kuluessa tarkastuspyynnön esittämisestä.
14.02 Aluksen esittäminen tarkastukseen
14.02.1 Omistajan tai tämän edustajan on esitettävä alus tarkastusta varten
lastaamattomana, puhdistettuna ja varustettuna; hänen on avustettava
tarvittavassa määrin, esimerkiksi toimittamalla tarkoituksenmukainen
vene, antamalla henkilökuntaa käyttöön ja helpottamalla sellaisten
laivanrungon tai laitteiden osien tutkimista, jotka eivät ole suoraan
käsillä tai näkyvillä.
14.02.2 Jos on erityisiä perusteita, viranomainen voi myös vaatia seuraavaa:
a) aluksen tarkastamista vedestä nostettuna;
b) toimintakokeita;
c) laivanrungon kestävyyden osoittamista laskelmilla;
d) vakavuuden osoittamista laskelmilla, tarpeen mukaan kallistusko-
keella.
14.03 Kustannukset
Kun aluksen omistaja tai tämän edustaja on vastuussa tarkastuksesta
syntyvistä kustannuksista ja todistuksen antamisesta kunkin jäsenvaltion
vahvistaman yksityiskohtaisen tariffin mukaisesti, rekisteröintimaahan,
omistajan kansalaisuuteen tai kotipaikkaan perustuvaa syrjintää ei saa
olla.
14.04 Tiedotus
Henkilöt, jotka voivat osoittaa, että heillä on perusteltu etu saada alusta
koskevan todistuksen sisältö tietoonsa, voivat saada sen tietoonsa todis-
tuksen antavalta viranomaiselta, ja he voivat omalla kustannuksellaan
hankkia todistuksen otteita tai todistettuja jäljennöksiä, jotka merkitään
sellaisiksi.
14.05 Yhteisön todistusten rekisteri
14.05.1 Todistukset antavien viranomaisten on merkittävä jokaiseen todistuk-
seen järjestysnumero ja vietävä se rekisteriin.
14.05.2 Todistukset antavien viranomaisten on säilytettävä jäljennös kaikista
todistuksista itsellään ja merkittävä siihen todistusten kaikki maininnat,
muutokset, peruutukset ja korvaamiset.
14.06 Yhteisön todistusten täyttäminen
1. Todistukset on kirjoitettava koneella tai täytettävä tekstaten.
Kirjoitus on oltava mustalla tai sinisellä.
2. Merkinnät, joihin liittyy viite, jota ei käytetä, on viivattava yli.
3. Jos kohtaa ei voida käyttää, se on viivattava yli jatkuvalla mustalla
tai sinisellä vaakasuoralla viivalla.
4. Merkinnät, jotka on tarpeen muuttaa, on viivattava yli punaisella.
Mustalla tai sinisellä kirjoitetut merkinnät on alleviivattava punaisella.
5. Uudet merkinnät on lisättävä mustalla tai sinisellä todistuksen
otsakkeen 23 alle.
14.07 Todistuksen kohtia koskevia huomautuksia
2. Aluksen tyyppiä ilmoitettaessa on mahdollisimman tarkoin
käytettävä 1 luvussa määriteltyjä termejä. Myös viittaukset näihin
termeihin on ilmoitettava (esim. ”hinaaja viite 1 kohta e alakohta”).
3. Virallinen numero on Reinin ja Moselin navigaatiosäännösten
mukainen tai kansallisten säännösten mukainen, jos sellaisesta on
säädetty.1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 56
▼B
4. Omistajan nykyinen postiosoite.
15. ja 17. Kun viranomainen antaa todistuksen vain joitakin vyöhyk-
keitä varten, muut ruudut on viivattava yli. Sellaisen todistuksen
haltija voi myöhemmin hakea lisätodistusta, joka on pätevä muilla
vyöhykkeillä, tai hän voi saada muutoksen todistukseen.
15. Tiedot, jotka on annettu mittaustodistuksessa; kahden desimaalin
tarkkuudella.
16. Vain paino, pituusja tehollinen murtokuormitusmainitaan. Sarak-
keessa olevan tiedon on viitattava ankkureihin ja kettinkeihin, jotka
olivat aluksella tarkastuksen aikana
20. Luetteloa voidaan täydentää tiedoilla kansallisten sääntöjen mukai-
sista laitteista ja käyttölaitteista.
Esineiden määrä on ilmoitettava, mutta tyypin esittäminen on vapaaeh-
toista.
21. Pysyvät ja väliaikaiset vaatimukset merkitään ilmoittaen kyseiset
artiklat ja määräaika.
Käyttöön, lastaamiseen jne. liittyvät erityissäännökset tai -ehdot voidaan
myös merkitä tämän otsakkeen alle. Tässä voidaan mainita vaarallisten
aineiden kuljetustodistuksesta.
22.-25. Tarvittaessa lisätietoja varten voidaan lisätä erityissivuja. Nämä
on numeroitava 5 a, 5 b, 6 a, 6 b jne. Alkuperäiset sivut on jätettävä
todistukseen.
Sivu 10 ja tarvittaessa sivut 10 a ja 10 b jne. ovat varattuja kansallisille
hyväksynnöille, selvityksille tai todistuksille.
Todistus on säilytettävä kestävässä suojakuoressa. Jos se ei ole
läpinäkyvä, todistuksen otsikko on esitettävä suojakuoressa. (ts. ainakin
1 sivu ”aluksen nimi” -kohtaan asti).1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 57
▼B
LIITE III
YHTEISÖN SISÄVESIALUSTODISTUKSEN MALLI
(Direktiivin 3 artikla)
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 58
▼B
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 59
▼B
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 60
▼B
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 61
▼B
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 62
▼B
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 63
▼B
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 64
▼B
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 65
▼B
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 66
▼B
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 67
▼B
LIITE IV
MALLI YHTEISÖN TÄYDENNYSTODISTUKSESTA SISÄVESIALUKSILLE
(Direktiivin 4 artikla)
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 68
▼B
1982L0714 — FI — 01.05.2004 — 002.001 — 69