2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 30 päivänä toukokuuta 2002,
direktiivin 96/48/EY 6 artiklan 1 kohdan mukaisesta Euroopan laajuisen suurten nopeuksien
rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä
(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 1949)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2002/733/EY)
(EYVL L 245, 12.9.2002, s. 280)
Oikaistu:
►C1Oikaisu, EYVL L 275, 11.10.2002, s. 8 (2002/733/EY)
▼B
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 30 päivänä toukokuuta 2002,
direktiivin 96/48/EY 6 artiklan 1 kohdan mukaisesta Euroopan
laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energiaosajärjes-
telmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä
(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 1949)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2002/733/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjes-
telmän yhteentoimivuudesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetunneuvoston direktiivin 96/48/EY (
1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1
kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)Direktiivin 96/48/EY 2 artiklan c kohdan mukaan Euroopan
laajuinen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmä on jaettu raken-
teellisiin ja toiminnallisiin osajärjestelmiin. Nämä osajärjestelmät
esitetään direktiivin liitteessä II.
(2)Direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaan kutakin osajärjestelmää
varten laaditaan yhteentoimivuuden tekninen eritelmä (YTE).
(3)Direktiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaan yhteinen edustuselin
laatii YTE-suunnitelmat.
(4)Direktiivin 96/48/EY 21 artiklalla perustettu komitea onnimennyt Euroopan rautatiejärjestelmien yhteentoimivuudenliiton (AEIF) mainitun direktiivin 2 artiklan h kohdassa määritel-
lyksi yhteiseksi edustuselimeksi.
(5)AEIF:lle on annettu toimeksi laatia energiaosajärjestelmän YTE-
suunnitelma direktiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Toimek-
sianto on annettu direktiivin 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
menettelyä noudattaen.
(6)AEIF on laatinut YTE-suunnitelman sekä kustannushyötyana-
lyysin sisältävän alustavan raportin direktiivin 6 artiklan 3
kohdan mukaisesti.
(7)Jäsenvaltioiden edustajat ovat tarkastaneet YTE-suunnitelman
direktiivillä perustetun komitean työn puitteissa alustavan
raportin perusteella.
(8)Direktiivin 96/48/EY 1 artiklan mukaan ehdot, jotka on
täytettävä Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjes-
telmän yhteentoimivuuden saavuttamiseksi, koskevat tämändirektiivin voimaantulon jälkeen käyttöön otettavien, järjes-telmän toiminnan kannalta tärkeiden infrastruktuurien jaliikkuvan kaluston suunnittelua, valmistusta, parantamista jakäyttöä. Sellaisen infrastruktuurin ja liikkuvan kaluston osalta,
joka on jo käytössä tämän YTE:n tullessa voimaan, YTE:ää on
sovellettava siitä alkaen, kun tällaisia infrastruktuureita koskeviatöitä suunnitellaan toteutettavaksi. Se, missä määrin YTE:ääsovelletaan, vaihtelee kuitenkin suunniteltujen töiden kohteen jalaajuuden sekä aiotuista sovelluksista aiheutuvien kustannusten
ja niillä saavutettavan hyödyn mukaan. Jotta tällaiset osittaiset
työt myötävaikuttaisivat täyden yhteentoimivuuden saavuttami-seen, niiden on perustuttava johdonmukaiseenkäyttöönottostrategiaan. Tässä yhteydessä on tehtävä ero paranta-misen, uudistamisen ja kunnossapitoon liittyvän korvaamisenvälillä.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 2
(1) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 6.
▼B
(9)Direktiiviä 96/48/EY ja YTE:iä ei sovelleta uudistamiseen tai
kunnossapitoon liittyvään korvaamiseen. On kuitenkin suotavaa,
että YTE:iä olisi sovellettava uudistamiseen; näin tehdäänkintavanomaisen rautatiejärjestelmän YTE:ien yhteydessä direk-tiivin 2001/16/EY mukaisesti. Kun otetaan huomioonpakollisten vaatimusten puuttuminen ja uudistamistyön laajuus,jäsenvaltioita rohkaistaan mahdollisuuksiensa mukaan sovelta-
maan YTE:iä uudistamiseen sekä kunnossapitoon liittyvään
korvaamiseen.
(10)Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluva YTE koskee nykyi-sessä muodossaan piirteitä, jotka ovat ominaisia suurtennopeuksien rautatiejärjestelmälle. Se ei yleisesti ottaen koskesuurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rauta-tiejärjestelmän yhteisiä näkökohtia. Tavanomaisen
rautatiejärjestelmän yhteentoimivuus kuuluu toisen direktiivin (
1)
soveltamisalaan. Koska direktiivin 96/48/EY 16 artiklan 2kohdan mukaan yhteentoimivuus on tarkastettava suhteessaYTE:iin, on tarpeen vahvistaa ehdot, jotka on täytettävä liitteenäolevan YTE:n lisäksi tämän päätöksen julkaisemisen ja tavano-
maisen rautatiejärjestelmän YTE:iä koskevien päätösten
julkaisemisen välisenä siirtymäkautena. Tämän vuoksi ontarpeen, että kukin jäsenvaltio ilmoittaa muille jäsenvaltioille jakomissiolle käytössä olevista kansallisista teknisistä säännöistäyhteentoimivuuden saavuttamiseksi ja direktiivin 96/48/EY olen-naisten vaatimusten täyttämiseksi. Koska kyseiset säännöt ovat
kansallisia, on lisäksi tarpeen, että kukin jäsenvaltio ilmoittaa
muille jäsenvaltioille ja komissiolle ne elimet, jotka se nimittääsuorittamaan vaatimustenmukaisuuden tai käyttöönsoveltuvuudenarviointimenettelyn sekä käytössä olevan osajärjestelmienyhteentoimivuuden tarkastusmenettelyn direktiivin 96/48/EY 16
artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on sovellettava
mahdollisimman tehokkaasti direktiivin 96/48/EY periaatteita japerusteita 16 artiklan 2 kohdan säännösten panemiseksitäytäntöön kyseisten kansallisten sääntöjen osalta. Jäsenval-tioiden on mahdollisuuksien mukaan käytettävä direktiivin 96/48/EY 20 artiklan mukaisesti ilmoitettuja elimiä. Komissio
analysoi tällaiset tiedot (kansalliset säännöt, menettelyt,
täytäntöönpanomenettelyistä vastaavat elimet, menettelyjenkesto) ja keskustelee tarvittaessa komitean kanssa mahdollisestitoteutettavien toimenpiteiden tarpeellisuudesta.
(11)Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluva YTE ei edellytäerityistekniikoiden tai teknisten ratkaisujen käyttöä paitsi silloin,kun se on Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjes-
telmän yhteentoimivuuden kannalta ehdottomasti tarpeen.
(12)Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluva YTE perustuu sitä
koskevan suunnitelman valmisteluajankohtana parhaisiinkäytettävissä olleisiin asiantuntijatietoihin. Tämän YTE:n muut-taminen tai täydentäminen saattaa olla tarpeen teknisenkehityksen tai yhteiskunnallisten vaatimusten takia. Tarvittaessa
aloitetaan tarkastusmenettely tai ajan tasalle saattamista koskeva
menettely direktiivin 96/48/EY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(13)Joissakin tapauksissa tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvaYTE tarjoaa mahdollisuuden valita erilaisten ratkaisujen välillä,jolloin voidaan soveltaa lopullisia tai siirtymäkauteen liittyviäyhteentoimivia ratkaisuja, jotka ovat nykytilanteen kanssa yhden-mukaisia. Lisäksi direktiivissä 96/48/EY annetaan erityiset
täytäntöönpanoa koskevat säännökset tiettyjä erityistapauksia
varten. Direktiivin 7 artiklassa säädetyissä tilanteissa jäsenval-tioille on tarjottava mahdollisuus olla soveltamatta tiettyjäteknisiä eritelmiä. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on varmistet-tava, että infrastruktuuriluettelo ja liikkuvan kaluston luettelojulkaistaan ja saatetaan ajan tasalle vuosittain. Luetteloissa ilmoi-2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 3
(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/16/EY, annettu 19
päivänä maaliskuuta 2001, Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjes-
telmän yhteentoimivuudesta (EYVL L 110, 20.4.2001, s. 1).
▼B
tetaan kansallisen infrastruktuurin ja liikkuvan kaluston pääomi-
naisuudet (esimerkiksi perusparametrit) ja niiden vastaavuussovellettavissa YTE:issä määriteltyjen ominaisuuksien kanssa.
Tätä tarkoitusta varten tämän päätöksen soveltamisalaan kuulu-
vassa YTE:ssä ilmoitetaan täsmällisesti, mitkä tiedotluetteloiden on sisällettävä.
(14)Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvaa YTE:ää sovellet-taessa on otettava huomioon erityisperusteet, jotka liittyvättekniseen ja käyttöä koskevaan yhteensopivuuteen infrastruk-tuurien ja käyttöön otettavan liikkuvan kaluston ja sen verkon
välillä, johon ne on tarkoitus liittää. Näihin yhteensopivuutta
koskeviin vaatimuksiin liittyy moninainen tekninen ja taloudel-linen analyysi, joka on tehtävä tapauskohtaisesti. Analyysissä onotettava huomioon:
— erilaisten osajärjestelmien väliset liityntäkohdat, joihin viita-
taan direktiivissä 96/48/EY,
— erilaiset rataluokat ja liikkuvan kaluston luokat, joihin viita-
taan kyseisessä direktiivissä, ja
— nykyisen verkon tekninen ja käyttöympäristö.
Tästä syystä on olennaisen tärkeää laatia tämän päätöksen sovel-
tamisalaan kuuluvan YTE:n käyttöönottostrategia, jossa onmääriteltävä tarvittavat tekniset vaiheet, jotta nykyisistä verkko-olosuhteista päästään tilanteeseen, jossa verkko on yhteentoi-
miva.
(15)Tämän päätöksen säännökset ovat direktiivillä 96/48/EY perus-tetun komitean lausunnon mukaiset,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Komissio vahvistaa direktiivin 96/48/EY 6 artiklan 1 kohdassa tarkoi-
tetun Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmänenergiaosajärjestelmän YTE:n. Kyseinen YTE on tämän päätöksen liit-teenä. Kyseistä YTE:ää sovelletaan kaikilta osin direktiivin 96/48/EYliitteessä I määriteltyyn Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rauta-tiejärjestelmän infrastruktuuriin ja liikkuvaan kalustoon ottaen
huomioon tämän direktiivin 2 ja 3 artikla.
2 artikla
1. Kun kyseessä ovat sellaiset näkökohdat, jotka ovat yhteisiä
suurten nopeuksien rautatiejärjestelmälle ja tavanomaiselle rautatiejär-
jestelmälle mutta jotka eivät kuulu liitteenä olevan YTE:n
soveltamisalaan, ovat direktiivin 96/48/EY 16 artiklan 2 kohdassatarkoitetussa yhteensopivuuden tarkastamisessa noudatettavia ehtoja nesovellettavat tekniset säännöt, jotka ovat käytössä tämän päätöksensoveltamisalaan kuuluvalle osajärjestelmälle käyttöönottoluvanmyöntävässä jäsenvaltiossa.
2. Kunkin jäsenvaltion on annettava tiedoksi muille jäsenvaltioille ja
komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi anta-misesta:
— luettelo 2 artiklan 1 kohdassa mainituista sovellettavista teknisistä
säännöistä,
— vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt, joita on
noudatettava mainittujen sääntöjen soveltamisessa,
— elimet, jotka jäsenvaltio nimittää suorittamaan kyseiset vaatimusten-
mukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt.
3 artikla
1. Tässä artiklassa tarkoitetaan:
— ”parantamisella” merkittäviä töitä, joilla muutetaan osajärjestelmää
tai osajärjestelmän sellaista osaa, joka vaikuttaa osajärjestelmänsuoritustasoon,2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 4
▼B
— ”uudistamisella” merkittäviä töitä, joilla muutetaan osajärjestelmää
tai osajärjestelmän sellaista osaa, joka ei vaikuta osajärjestelmänsuoritustasoon,
— ”kunnossapitoon liittyvällä korvaamisella” osien korvaamista
ennalta ehkäisevän tai korjaavan kunnossapidon yhteydessä osilla,
jotka toimivat samalla tavoin ja joiden suoritustaso on sama.
2. Kun kyseessä on parantaminen, hankintayksikkötoimittaa
hanketta kuvaavat asiakirjat jäsenvaltiolle, jota asia koskee. Jäsenvaltiotutkii asiakirjat ja päättää (tarvittaessa) ottaen huomioon liitteenäolevan YTE:n 7 luvussa esitetyn käyttöönottostrategian, onko uusikäyttöönottolupa tarpeen töiden merkittävyyden perusteella direktiivin
96/48/EY 14 artiklan mukaisesti. Kyseinen käyttöönottolupa on tarpeen
silloin, kun suunnitellut työt saattavat objektiivisesti tarkasteltunavaikuttaa turvallisuustasoon.
Kun uusi käyttöönottolupa on tarpeen direktiivin 96/48/EY 14 artiklan
mukaisesti, jäsenvaltio päättää, että
a) hankkeessa voidaan soveltaa YTE:ää kaikilta osin, jolloin osajärjes-
telmään sovelletaan direktiivissä 96/48/EY säädettyä EY-tarkastusmenettelyä; tai
b) YTE:n soveltaminen kaikilta osin ei ole vielä mahdollista; tällöin
osajärjestelmä ei ole täysin yhdenmukainen YTE:n kanssa, ja direk-tiivissä 96/48/EY säädettyä EY-tarkastusmenettelyä sovelletaanainoastaan YTE:n sovellettaviin osiin.
Kummassakin tapauksessa jäsenvaltion on annettava direktiivillä 96/48/
EY perustetulle komitealle tiedoksi asiakirjat, mukaan luettuina sovel-
lettavat YTE:ien osat ja saavutettavaa yhteentoimivuuden astettakoskevat tiedot.
3. Kun kyseessä on uudistaminen tai kunnossapitoon liittyvä korvaa-
minen, liitteenä olevan YTE:n soveltaminen on vapaaehtoista.
4 artikla
Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän peruspara-
metreja koskevan komission suosituksen 2001/290/EY (
1) asiaan
liittyvillä osilla ei ole enää vaikutusta liitteenä olevan YTE:n voimaan-
tulopäivästä alkaen.
5 artikla
Liitteenä oleva YTE tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua tämän
päätöksen tiedoksi antamisesta.
6 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 5
(1) EYVL L 100, 11.4.2001, s. 17.
▼B
LIITE
ENERGIAOSAJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVA YHTEENTOIMIVUUDEN
TEKNINEN ERITELMÄ
SISÄLLYSLUETTELO
1 JOHDANTO
1.1 ASIAKIRJAN TEKNINEN ALA1.2 ASIAKIRJAN MAANTIETEELLINEN ALA
1.3 TÄMÄN YTE:N SISÄLTÖ
2 OSAJÄRJESTELMÄN MÄÄRITELMÄ/SOVELTA-
MISALA
2.1 SOVELTAMISALA2.2 OSAJÄRJESTELMÄN MÄÄRITELMÄ
2.2.1 Sähköistysjärjestelmä
2.2.2 Ajojohdin ja virroitin2.2.3 Ratajohdon ja virroittimen vuorovaikutus
2.2.4 Suurnopeusratojen ja muiden ratojen rajakohdat
2.3 YHTEYDET MUIHIN OSAJÄRJESTELMIIN JA
OSAJÄRJESTELMÄN SISÄISET YHTEYDET
2.3.1 Johdanto
2.3.2 Sähköistysjärjestelmää koskevat yhtymäkohdat2.3.3 Ajojohdinlaitteita ja virroittimia koskevat yhtymäkohdat
2.3.4 Ratajohdon ja virroittimen vuorovaikutusta koskevat
yhtymäkohdat
3 OLENNAISET VAATIMUKSET
3.1 OLENNAISTEN VAATIMUSTEN TÄYTTYMINEN3.2 OLENNAISTEN VAATIMUSTEN NÄKÖKOHTIA
3.3 ENERGIAOSAJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT ERITYIS-
PIIRTEET
3.3.1 Turvallisuus
3.3.2 Luotettavuus, käytettävyys ja kunnossapidettävyys
3.3.3 Terveysnäkökohdat3.3.4 Ympäristönsuojelu
3.3.5 Tekninen yhteensopivuus
3.4 YHDENMUKAISUUDEN TODENTAMINEN4 OSAJÄRJESTELMÄN KUVAUS
4.1 ENERGIAOSAJÄRJESTELMÄN PERUSPARAMETRIT
4.1.1 Jännite ja taajuus4.1.2 Ratajohto ja virroitin
4.2 ENERGIAOSAJÄRJESTELMÄN LIITYNTÄKOHDAT
4.2.1 Luettelo liityntäkohdista4.2.2 Tietoja liityntäkohtien ominaisuuksista
4.2.3 Säädökset ja käyttöön liittyvät määräykset
4.3 MÄÄRÄTTY SUORITUSTASO4.3.1 Virransyöttöjärjestelmien, syöttöasemien ja pylväiden
suoritustaso
4.3.2 Ajojohtimen suoritustaso2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 6
▼C1
▼C1
4.3.3 Suurnopeusratojen ja muiden ratojen väliset rajakohdat
5 YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÄT
5.1 YLEISTÄ
5.2 YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÖIDEN
MÄÄRITELMÄT
5.3 OSATEKIJÖIDEN OMINAISUUDET
5.3.1 Ajojohdin
5.3.2 Virroitin
5.3.3 Liukuhiilet
6 VAATIMUSTENMUKAISUUDEN JA KÄYTTÖÖN-
SOVELTUVUUDEN ARVIOINTI
6.1 YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÄT
6.1.1 Arviointimenettelyt ja moduulit
6.1.2 Moduulien käyttö
6.2 ENERGIAOSAJÄRJESTELMÄ
6.2.1 Arviointimenettelyt ja moduulit
6.2.2 Moduulien käyttö
7 ENERGIA-YTE:N TOTEUTTAMINEN
7.1 TÄMÄN YTE:N SOVELTAMINEN KÄYTTÖÖN
OTETTAVIIN SUURNOPEUSRATOIHIN JA LIIKKU-
VAAN KALUSTOON
7.2 TÄMÄN YTE:N SOVELTAMINEN JO KÄYTÖSSÄ
OLEVIIN SUURNOPEUSRATOIHIN JA LIIKKUVAAN
KALUSTOON
7.3 MAAKOHTAISET ERITYISTAPAUKSET
7.3.1 Itävallan rataverkon erityispiirteitä
7.3.2 Belgian rataverkon erityispiirteitä (T1-tapaus)
7.3.3 Saksan rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus)
7.3.4 Espanjan rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus)
7.3.5 Ranskan rataverkon erityispiirteitä (T2-tapaus)
7.3.6 Ison-Britannian rataverkon erityispiirteitä
7.3.7 Italian rataverkon erityispiirteitä
7.3.8 Irlannin ja Pohjois-Irlannin rataverkoston erityispiirteitä
(P-tapaukset)
7.3.9 Ruotsin rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus)
7.3.10 Suomen rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus)
LIITEA ARVIOINTIMENETTELYT (MODUULIT)
LIITEB YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÖIDEN
ARVIOINTI
LIITEC ENERGIAOSAJÄRJESTELMÄN ARVIOINTI
LIITED INFRASTRUKTUURIREKISTERI, ENERGIAO-
SAJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT TIEDOT
LIITEE SÄHKÖISEN SUOJAUKSEN KOORDINOINTI
SYÖTTÖASEMAT/VETOYKSIKÖT
LIITEF RATATYYPPI
LIITEG JUNAN TEHOKERROIN
LIITEH RADAN YLÄPUOLISET LAITTEET, RATAJOH-
TOJEN JA VIRROITTIMIEN GEOMETRINEN
VUOROVAIKUTUS, VAIHTOVIRTAJÄRJES-
TELMÄT2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 7
▼C1
LIITEJ RADAN YLÄPUOLISET LAITTEET, RATAJOH-
TOJEN JA VIRROITTIMIEN GEOMETRINEN
VUOROVAIKUTUS, TASAVIRTAJÄRJESTELMÄT
LIITEK HYÖTYJARRUTUS
LIITEL JÄNNITE VIRROITTIMEN KOHDALLA (VIRRAN-
SYÖTÖN LAATUINDEKSI)
LIITEM LIUKUHIILTEN TESTAUS JA TARKISTUS
LIITEN KÄYTTÖJÄRJESTELMIEN JÄNNITE JA TAAJUUS
LIITEO MAKSIMIVIRRANKULUTUKSEN RAJOITTA-
MINEN
LIITEP AJOJOHTIMEN YLIAALTO-OMINAISUUDET JA
NIIHIN LIITTYVÄT YLIJÄNNITTEET
LIITEQ VIRROITTIMEN JA AJOJOHTIMEN VÄLINEN
DYNAAMINEN VUOROVAIKUTUS2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 8
▼B
1 JOHDANTO
1.1 Asiakirjan tekninen ala
Tämä YTE koskee energiaosajärjestelmää, joka on yksi direktiivin 96/
48/EY liitteessä II olevassa kohdassa 1 luetelluista osajärjestelmistä.
Tämä YTE on yksi niistä kuudesta YTE:stä, jotka yhdessä kattavat
kaikki kahdeksan direktiivissä määriteltyä osajärjestelmää. Ne
käyttäjät- ja ympäristöasiat-osajärjestelmiä koskevat eritelmät, jotka
ovat tarpeen Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjes-
telmän yhteentoimivuuden varmistamiseksi olennaisten vaatimusten
mukaisesti, on esitetty vastaavissa YTE:issä.
Luvussa 2 on lisätietoja energiaosajärjestelmästä.
1.2 Asiakirjan maantieteellinen ala
Tämän YTE:n maantieteellinen ala on direktiivin 96/48/EY liitteessä I
kuvattu Euroopan laajuinen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmä.
Asiakirjassa viitataan erityisesti niihin Euroopan laajuisen rautatie-
verkon ratoihin, jotka on kuvattu 23 päivänä heinäkuuta 1996
tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1692/96/
EY koskien yhteisön suuntaviivoja Euroopan laajuisen liikenneverkon
kehittämiseksi tai jossain tämän päätöksen 21 artiklan perusteella
tehdyssä päivityksessä.
1.3 Tämän YTE:n sisältö
Direktiivin 96/48/EY 5 artiklan 3 kohdan ja direktiivin liitteessä I
olevan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti tässä YTE:ssä:
a) määritellään osajärjestelmien ja niiden liityntäkohtien olennaiset
vaatimukset (luku 3);
b) määritetään kyseisen direktiivin liitteen II kohdassa 3 kuvatut perus-
parametrit, jotka ovat tarpeen olennaisten vaatimusten täyttämiseksi
(luku 4);
c) määritetään ehdot, jotka on täytettävä, jotta seuraaville ratatyypeille
määritellyt suoritustasot saavutetaan (luku 4):
— tyyppi I: erityisesti suurnopeusjunia varten rakennetut radat,
joilla nopeudet yleensä ovat 250 km/h tai enemmän,
— tyyppi II: erityisesti uusitut suurnopeusjunia varten tarkoitetut
radat, joilla nopeudet ovat luokkaa 200 km/h,
— tyyppi III: erityisesti uusitut suurnopeusjunia varten tarkoitetut
radat, joilla on erityispiirteitä maaston, sen korkeussuhteiden tai
kaupunkien asemakaavojen asettamien vaatimusten seurauksena
ja joilla nopeus on sovitettava tapauskohtaisesti;
d) määritetään toteutusta koskevat määräykset tietyissä tapauksissa
(luku 7);
e) määritetään ne yhteentoimivuuden osatekijät ja liityntäkohdat,
joihin on sovellettava eurooppalaisia normeja, eurooppalaiset stan-
dardit mukaan luettuina, ja jotka ovat tarpeen yhteentoimivuuden
saavuttamiseksi Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rauta-
tiejärjestelmässä samalla kun täytetään olennaiset vaatimukset
(luku 5);
f) kerrotaan, mitä neuvoston päätöksessä 93/465/ETY määriteltyjä
moduuleja tai määrättyjä menettelyjä, milloin ne tulevat kyseeseen,
on kussakin käsiteltävässä tapauksessa käytettävä yhteentoimi-
vuuden osatekijöiden vaatimuksenmukaisuuden tai
käyttöönsoveltuvuuden arvioimisessa sekä osajärjestelmien EY-
tarkastuksessa (luku 6).
2 OSAJÄRJESTELMÄN MÄÄRITELMÄ/SOVELTAMISALA
2.1 Soveltamisala
Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energiao-
sajärjestelmä käsittää kaikki kiinteät laitteet, joita tarvitaan virran
syöttämiseksi junille yksivaihe- tai kolmivaihesuurjänniteverkoista
olennaisten vaatimusten mukaisesti.
Energiaosajärjestelmään kuuluvat seuraavat osat:
— Syöttöasemat: Niiden ensiö on yhdistetty suurjänniteverkkoon ja
niissä tehonsyöttö muutetaan junille sopivaksi jännitteeksi ja/tai2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 9
▼B
virransyöttöjärjestelmä muutetaan junille sopivaksi. Syöttöasemien
toisio on yhdistetty rautatien ajojohtimiin.
— Erotuskohdat: Kytkinasema, joka sijaitsee syöttöasemien välillä ja
jonka tehtävänä on kytkeä ratajohdot yhteen sekä jossa on rata-
johdon suojaus ja erotus ja apulaitteiden omakäyttöja
kompensointi.
— Ajojohtimet: Ajojohtimet jakavat energiaa reitillä kulkeville junille
ja siirtävät sen niille virroittimien välityksellä. Ajojohtimissa on
myös manuaalisesti käytettävät tai kauko-ohjattavat erottimet, joita
tarvitaan ajojohtimien osuuksien tai ryhmien eristämiseksi toisis-
taan toiminnan niin vaatiessa. Ajojohtimiin kuuluu lisäksi
kaikentyyppisiä syöttöjohtoja.
— Paluuvirtapiiri: Sähköradan ajovirta virtaa takaisin syöttöasemille
suoraan tai välillisesti maahan yhdistettyjä kiskoja ja paluujohtimia
pitkin. Paluuvirtapiiri kuuluu siis tältä osin energiaosajärjestelmään.
— Virroitin: Vaikka virroittimet on asennettu liikkuvaan kalustoon, ne
muodostavat tärkeän koneiston, jonka toimivuus riippuu suoraan
ajojohtimesta. Tämän vuoksi virroittimet katsotaan energiaosajär-
jestelmän osaksi.
Seuraavat energiaosajärjestelmän osa-alueet liittyvät Euroopan
laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuteen:
— sähköistysjärjestelmä,
— ajojohtimet ja virroittimet,— virroittimien ja ratajohtolaitteiden vuorovaikutus,
— suurnopeusratojen, uusittujen ratojen ja yhdysraiteiden rajakohdat.
2.2 Osajärjestelmän määritelmä
2.2.1Sähköistysjärjestelmä
Kuten yleensä sähkölaitteissa, vetoyksikkö on suunniteltu niin, että se
toimii oikein, kun sen päätepisteisiin eli virroittimiin ja pyöriin
syötetään nimellisvirtaa nimellistaajuudella. Näiden parametrien vaih-
telu ja rajat on määriteltävä, jotta junalle ennalta määritelty
suoritustaso voidaan taata.
Suurnopeusjunat vaativat verrattain paljon tehoa. Jotta junien virran-
syötössä tapahtuisi mahdollisimman vähän häviötä, on
syöttöjärjestelmän jännitettä suurennettava ja resistiivistä häviötä
aiheuttavaa virransyöttöä pienennettävä. Virransyöttöjärjestelmä on
suunniteltava siten, että jokainen juna saa tarpeeksi sähköä. Näin ollen
suoritustasoon vaikuttavat olennaisesti junien virrankulutus ja toiminta-
aikataulu.
Uudenaikaisissa junissa käytetään hyötyjarrutusta, jossa energia palaa
takaisin virransyöttöön vähentäen kokonaisvirrankulutusta. Tästä syystä
virransyöttöjärjestelmän on kelpuutettava myös hyötyjarrutus.
Kaikissa sähköjärjestelmissä voi sattua oikosulkuja ja muita vikatilan-
teita. Sähköistysjärjestelmä on suunniteltava niin, että osajärjestelmän
valvonta havaitsee nämä viat välittömästi ja käynnistää toimenpiteet,
joilla oikosulkuvirta laukaistaan pois ja virtapiirin viallinen osa
eristetään. Sähköistysjärjestelmän on pystyttävä palauttamaan virran-
syöttö kaikille laitteistoille mahdollisimman pian tämän jälkeen, jotta
toiminta voi jatkua.
2.2.2Ajojohdin ja virroitin
Yhteentoimivuuden kannalta on tärkeää, millainen on ajojohdinlait-
teiden ja virroittimien geometria. Geometrisen vuorovaikutuksen
selvittämiseksi on eriteltävä kiskojen yläpuolella olevan ajolangan
korkeus, sen sivuttaisliike paikallaan pysyvässä ilmassa ja tuulen
paineessa sekä kosketusvoima. Virroittimesta on olennaisen tärkeää
tietää myös virroittimen kelkan geometria, jotta voitaisiin varmistaa
sen ja ratajohtojen keskinäinen toimivuus vaunujen mahdollisesti
keinuessa.
2.2.3Ratajohdon ja virroittimen vuorovaikutus
Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä
käyttöön otettavaksi suunnitelluissa suurissa nopeuksissa ajojohtimen
ja virroittimen vuorovaikutus on erittäin tärkeä seikka, jolla varmiste-
taan luotettava tehonsiirto ja se, ettei rautatielaitteistolle tai2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 10
▼B
ympäristölle aiheuteta tarpeettomia häiriöitä. Vuorovaikutukseen
vaikuttavat eniten seuraavat tekijät:
— staattiset ja aerodynaamiset voimat, jotka ovat riippuvaisia virroit-
timen liukuhiilen laadusta ja virroittimien suunnittelusta,
— liukuhiilen materiaalin ja ajolangan yhteensopivuus, kun otetaan
huomioon kyseisten komponenttien kulumisvara,
— dynaaminen käyttäytyminen ja vaikutukset virranoton laatuun ja
pyrkimykseen syöttää virtaa jatkuvasti ja keskeytymättä ilman
häiriöitä,
— virroittimen ja ajojohdinlaitteiden suojaus virroittimen liukuhiilen
rikkoutumisen varalta,
— käytössä olevien virroittimen määrä ja niiden etäisyys toisistaan;
tämä vaikuttaa oleellisesti virranoton laatuun, koska jokainen
virroitin voi vaikuttaa toisiin samalla ratajohdolla.
2.2.4Suurnopeusratojenja muiden ratojen rajakohdat
Suurnopeusradat on liitettävä uudistettuihin ratoihin tai yhdysraiteisiin.
Näiden ratatyyppien välisten rajakohtien sijainti vaikuttaa virran-
syöttöön ja ratajohtojärjestelmään, ja näin ollen tätä asiaa on
käsiteltävä energiaosajärjestelmää koskevassa YTE:ssä.
2.3 Yhteydet muihin osajärjestelmiin ja osajärjestelmän sisäiset
yhteydet
2.3.1Johdanto
Energiaosajärjestelmä on yhteydessä muihin Euroopan laajuisen
suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän osajärjestelmiin monella tavoin
suunnitellun suoritustason ja yhteentoimivuuden saavuttamiseksi. Näitä
yhteyksiä käsitellään liityntäkohtia ja suoritustason arviointiperusteita
koskevassa määritelmässä.
2.3.2Sähköistysjärjestelmää koskevat yhtymäkohdat
— Jännitteellä ja taajuudella sekä niiden sallituilla alueilla on liityntä-
kohtia liikkuvan kaluston osajärjestelmään.
— Johtoihin asennettu teho ja eritelty tehokerroin määräävät yhteen-
toimivan suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän suoritustason, ja
niillä on liityntäkohtia liikkuvan kaluston osajärjestelmään.
— Hyötyjarrutus vähentää energiankulutusta, ja sillä on liityntäkohtia
liikkuvan kaluston osajärjestelmään.
— Kiinteät sähkölaitteet ja juniin asennetut vetolaitteet on suojattava
oikosuluilta syöttöasemilla olevilla asianmukaisilla laitteilla.
Katkaisimien irtikytkentä syöttöasemilla ja junissa on koordinoi-
tava. Sähkölaitteiden suojaamisella on siis liityntäkohtia liikkuvan
kaluston osajärjestelmään.
— Sähköiset häiriöt ja harmoniset yliaallot vaikuttavat häiritsevästi
liikkuvan kaluston osajärjestelmään sekä ohjaus-, hallinta- ja merki-
nanto-osajärjestelmään.
2.3.3Ajojohdinlaitteita ja virroittimia koskevat yhtymäkohdat
— Suurnopeusradan ajolangan korkeuteen on kiinnitettävä erityistä
huomiota, jotta ajojohdin ei kuluisi liiaksi. Ajolangan korkeudella
on liityntäkohtia infrastruktuuriosajärjestelmään ja liikkuvan
kaluston osajärjestelmään.
— Sähköistysjärjestelmien rajakohtia ohitettaessa virroittimien
lukumäärän ja asennustavan pitää olla määrätty niin, että toisistaan
eroavat järjestelmät eivät kytkeydy yhteen. Niillä on liityntäkohtia
liikkuvan kaluston osajärjestelmään.
— Vaunujen ja virroittimien mahdollisella keinumisella on liityntä-
kohtia liikkuvan kaluston osajärjestelmään ja
infrastruktuuriosajärjestelmään.
2.3.4Ratajohdon ja virroittimen vuorovaikutusta koskevat yhtymäkohdat
— Virranoton laatu riippuu käytössä olevien virroittimien määrästä ja
niiden tiheydestä. Virroittimien asennustavalla on liityntäkohtia
liikkuvan kaluston osajärjestelmään.
3 OLENNAISET VAATIMUKSET
3.1 Olennaisten vaatimusten täyttyminen
Direktiivin 96/48/EY 4 artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan laajuisen
suurten nopeuksien junajärjestelmän, sen osajärjestelmien sekä sen2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 11
▼B
yhteentoimivuuden osatekijöiden on täytettävä direktiivin liitteessä III
lyhyesti esitetyt olennaiset vaatimukset.
3.2 Olennaisten vaatimusten näkökohtia
Olennaiset vaatimukset koskevat:
— turvallisuutta,
— luotettavuutta ja käytettävyyttä,
— ihmisten terveyttä,
— ympäristönsuojelua ja
— teknistä yhteensopivuutta.
Direktiivin 96/48/EY mukaan olennaiset vaatimukset voivat olla luon-
teeltaan yleisiä ja koskea koko Euroopan laajuista suurten nopeuksien
rautatiejärjestelmää tai sisältää erityispiirteitä, jotka vaihtelevat osajär-
jestelmän ja sen osatekijöiden mukaan.
3.3 Energiaosajärjestelmää koskevat erityispiirteet
3.3.1Turvallisuus
Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmän
kannalta oleelliset yleiset turvallisuusvaatimukset ovat seuraavat:
1.1.1Turvallisuuden kannalta olennaisten laitteiden, erityisesti junalii-
kenteessä käytettyjen laitteiden suunnittelun, rakentamisen tai
valmistamisen sekä huollon ja valvonnan on taattava sellainen
turvataso, joka vastaa verkolle vahvistettuja tavoitteita, myös
määritellyissä vaaratilanteissa.
1.1.2Pyörien ja kiskojen kosketuksessa vaikuttavien tekijöiden on
oltava sellaisten junankulun vakavuutta koskevien vaatimusten
mukaisia, että niillä taataan turvallinen liikenne sallitulla enim-
mäisnopeudella.
1.1.3Käytettävien laitteiden on kestettävä käyttöaikanaan niille
määritetyt tavanomaiset tai poikkeukselliset rasitukset. Niiden
satunnaisista vioista turvallisuudelle aiheutuvat seuraukset on
rajoitettava asianmukaisilla keinoilla.
1.1.4Kiinteät laitteistot ja liikkuva kalusto on suunniteltava ja
käytettävät materiaalit valittava siten, että tulipalon sattuessa
voidaan rajoittaa tulen leviäminen, savunmuodostus ja niiden
vaikutukset.
1.1.5Laitteet, jotka on tarkoitettu matkustajien käytettäviksi, on suun-
niteltava siten, ettei heille aiheudu vaaraa, jos he käyttävät näitä
laitteita muutoin kuin ohjeissa tarkoitetulla tavalla.
Edellä mainitut 1.1.2 ja 1.1.5 kohdat eivät koske energiaosajärjes-
telmää.
Edellä mainittujen olennaisten vaatimusten 1.1.1, 1.1.3 ja 1.1.4 täyttä-
miseksi energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten,
että luvun 4 kohdissa 4.2.2.2, 4.2.3.3, 4.3.1.2, 4.3.1.8, 4.3.2.1, 4.3.2.2
ja 4.3.2.4 asetetut vaatimukset täyttyvät ja että käytetyt yhteentoimi-
vuuden osatekijät ovat luvun 5 kohdissa 5.3.1.1, 5.3.2.1, 5.3.2.4 ja
5.3.3.2 asetettujen vaatimusten mukaisia. Olennaiset vaatimukset
täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvuissa 4 ja 5 esitettyjen vaatimusten
kanssa on todennettu.
Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmän
kannalta oleelliset turvallisuusvaatimukset ovat seuraavat:
2.2.1Virransyöttölaitteiden toiminta ei saa vaarantaa suurnopeusju-
nien eikä ihmisten (matkustajat, käyttöhenkilökunta, radanvarren
asukkaat, sivulliset) turvallisuutta.
Edellä mainitun olennaisen vaatimuksen 2.2.1 täyttämiseksi energiao-
sajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4
kohdissa 4.1.1, 4.2.2.2, 4.2.2.3, 4.2.2.7, 4.2.2.9, 4.3.1.2, 4.3.1.5,
4.3.1.7, 4.3.2.1, 4.3.2.2 ja 4.3.2.4 asetetut vaatimukset täyttyvät ja että
käytetyt yhteentoimivuuden osatekijät ovat luvun 5 kohdassa 5.3.1.1
asetettujen vaatimusten mukaisia. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos
yhdenmukaisuus luvuissa 4 ja 5 esitettyjen vaatimusten kanssa on
todennettu.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 12
▼B
3.3.2Luotettavuus, käytettävyys ja kunnossapidettävyys
Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmän
kannalta oleelliset luotettavuuteen, käytettävyyteen ja kunnossapidettä-
vyyteen liittyvät vaatimukset ovat seuraavat:
1.2Junaliikenteen kiinteiden tai liikkuvien osatekijöiden seuranta ja
huolto on järjestettävä ja toteutettava sekä niiden laajuus
määritettävä siten, että ne toimivat asianmukaisesti suunnitelluissa
oloissa.
Edellä mainitun olennaisen vaatimuksen 1.2 täyttämiseksi energiao-
sajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4
kohdissa 4.3.1.9 ja 4.3.2.6 asetetut vaatimukset täyttyvät. Olennaisetvaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvussa 4 esitettyjen vaati-
musten kanssa on todennettu.
3.3.3Terveysnäkökohdat
Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmän
kannalta oleelliset terveyteen liittyvät vaatimukset ovat seuraavat:
1.3.1Sellaisia materiaaleja, jotka voivat käyttötavastaan johtuen vaar-
antaa niiden kanssa kosketuksiin joutuvien ihmisten terveyden, ei
saa käyttää junissa eikä rautateiden infrastruktuureissa.
1.3.2Materiaalien ja niiden käytön on oltava sellaisia, että voidaan
rajoittaa haitallisten ja vaarallisten savujen tai kaasujen
muodostuminen, erityisesti tulipalossa.
Edellä mainittujen olennaisten vaatimusten 1.3.1 ja 1.3.2 täyttämiseksi
energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun
4 kohdissa 4.2.2.2, 4.2.3.2, 4.2.3.3, 4.3.1.2, 4.3.1.8, 4.3.1.10, 4.3.2.2 ja
4.3.2.4 asetetut vaatimukset täyttyvät ja että käytetyt yhteentoimi-
vuuden osatekijät ovat luvun 5 kohdassa 5.3.3.2 asetettujen
vaatimusten mukaisia. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmu-
kaisuus luvuissa 4 ja 5 esitettyjen vaatimusten kanssa on todennettu.
3.3.4Ympäristönsuojelu
Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmän
kannalta oleelliset ympäristönsuojeluun liittyvät vaatimukset ovat seur-
aavat:
1.4.1Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän
rakentamisen ja käytön ympäristövaikutukset on arvioitava ja
otettava huomioon voimassa olevien yhteisön säännösten mukai-
sesti järjestelmää suunniteltaessa.
1.4.2Junissa ja infrastruktuureissa käytettyjen materiaalien on oltava
sellaisia, että voidaan välttää ympäristölle haitallisten tai vaar-
allisten savujen tai kaasujen muodostuminen, erityisesti
tulipalossa.
1.4.3Liikkuva kalusto ja sähkönottojärjestelmä on suunniteltava ja
toteutettava siten, että ne sopivat sähkömagneettisilta ominai-
suuksiltaan yhteen sellaisten julkisten tai yksityisten laitteistojen,
laitteiden ja verkkojen kanssa, joihin ne saattavat vaikuttaa.
Kohta 1.4.2 ei koske energiaosajärjestelmää.Edellä mainittujen olennaisten vaatimusten 1.4.1 ja 1.4.3 täyttämiseksi
energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun
4 kohdissa 4.2.3.2, 4.2.3.3 ja 4.3.1.5 asetetut vaatimukset täyttyvät.
Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvussa 4 esitet-
tyjen vaatimusten kanssa on todennettu.
Seuraavat direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaiset ympäristönsuojelua
koskevat vaatimukset ovat olennaisia erityisesti energiaosajärjes-
telmälle.
2.2.2Virransyöttölaitteiden toiminnan ympäristölle aiheuttaman
häiriön on pysyteltävä määritellyissä rajoissa.
Edellä mainitun olennaisen vaatimuksen 2.2.2 täyttämiseksi energiao-
sajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4
kohdissa 4.2.3.2 ja 4.3.1.5 asetetut vaatimukset täyttyvät. Olennaiset
vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvussa 4 esitettyjen vaati-
musten kanssa on todennettu.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 13
▼B
3.3.5Tekninen yhteensopivuus
Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmään liit-
tyvät teknistä yhteensopivuutta koskevat vaatimukset ovat seuraavat:
1.5Infrastruktuurien ja kiinteiden laitteistojen teknisten ominaisuuk-
sien on sovittava yhteen keskenään sekä Euroopan laajuisessa
suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä liikennöivien junien
ominaisuuksien kanssa.
Jos näiden vaatimusten noudattaminen osoittautuu vaikeaksi
tietyissä verkon osissa, voidaan turvautua väliaikaisiin ratkai-
suihin, joiden on taattava yhteensopivuus tulevaisuudessa.
Edellä mainitun olennaisen vaatimuksen 1.5 täyttämiseksi energiao-
sajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4
kohdissa 4.1.1, 4.1.2, 4.2.2.1, 4.2.2.3, 4.2.2.4, 4.2.2.5, 4.2.2.6, 4.2.2.7,
4.2.2.8, 4,2.2.9, 4.2.2.10, 4.2.2.11, 4.2.2.12, 4.3.1.1, 4.3.1.3, 4.3.1.4,
4.3.2.1, 4.3.2.3, 4.3.2.5 ja 4.3.3 asetetut vaatimukset täyttyvät ja että
käytetyt yhteentoimivuuden osatekijät ovat luvun 5 kohdissa 5.3.1.2,
5.3.1.3, 5.3.1.4, 5.3.1.5, 5.3.1.6, 5.3.1.8, 5.3.2.2, 5.3.2.3, 5.3.2.4,
5.3.2.5, 5.3.2.6, 5.3.2.7, 5.3.2.9, 5.3.3.1, 5.3.3.2, 5.3.3.3 ja 5.3.3.4
asetettujen vaatimusten mukaisia. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos
yhdenmukaisuus luvuissa 4 ja 5 esitettyjen vaatimusten kanssa on
todennettu.
Seuraavat direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaiset teknistä yhteenso-
pivuutta koskevat vaatimukset ovat olennaisia erityisesti
energiaosajärjestelmälle:
2.2.3Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä
käytettävien sähköjärjestelmien on:
—mahdollistettava se, että junat pystyvät määriteltyihin suori-
tuksiin,
—sovittava yhteen juniin asennettujen sähkönottolaitteiden
kanssa.
Edellä mainitun olennaisen vaatimuksen 2.2.3 täyttämiseksi energiao-
sajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4
kohdissa 4.1.1, 4.1.2.1, 4.1.2.2, 4.1.2.3, 4.3.1.1, 4.3.1.3, 4.3.2.1,
4.3.2.3 ja 4.3.2.5 asetetut vaatimukset täyttyvät ja että käytetyt yhteen-
toimivuuden osatekijät ovat luvun 5 kohdissa 5.3.1.1, 5.3.1.2, 5.3.1.4,
5.3.2.1, 5.3.2.5, 5.3.3.1 ja 5.3.3.5 asetettujen vaatimusten mukaisia.
Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvuissa 4 ja 5
esitettyjen vaatimusten kanssa on todennettu.
3.4 Yhdenmukaisuuden todentaminen
Energiaosajärjestelmää ja sen osatekijöitä koskevien olennaisten vaati-
musten täyttyminen on todennettava direktiivin 96/48/EY säännösten ja
tämän YTE:n luvussa 6 sekä siihen liittyvissä liitteissä A-C esitettyjen
erittelyjen mukaisesti.
4 OSAJÄRJESTELMÄN KUVAUS
Euroopan laajuinen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmä, johon
sovelletaan direktiiviä 96/48/EY ja jonka osa energiaosajärjestelmä on,
on integroitu järjestelmä, joka edellyttää perusparametrien, liityntäkoh-
tien ja suoritustasojen todentamista erityisesti sen varmistamiseksi, että
järjestelmä on yhteentoimiva ja että olennaiset vaatimukset täytetään.
4.1 Energiaosajärjestelmän perusparametrit
4.1.1Jännite ja taajuus
Junaliikenne edellyttää jännite- ja taajuusarvojen standardisointia
yhteentoimivuutta koskevien määräysten mukaisiksi. Taulukossa 4.1
on lueteltu jännitteet ja taajuudet, joita eri ratatyypeillä käytetään.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 14
▼B
Taulukko 4.1
Jännitteet ja taajuudet
Jännite ja taajuusRatatyyppi
Yhdysraiteet Uusitut radat Suurnopeusradat
Vaihtovirta 25 kV,
50 HzXX X
Vaihtovirta 15 kV,
16,7 HzXX (1)
Tasavirta 3 kV X X (2)
Tasavirta 1,5 kV X X —
(1) Maissa, joiden rautatieverkossa nykyään käytetään 15 kV:n vaihtovirtaa ja 16,7 Hz:n taajuutta, samaa
järjestelmää voidaan käyttää myös uusilla radoilla. Samaa järjestelmää voidaan käyttää myös vierei-
sissä valtioissa, jos sitä voidaan perustella taloudellisin syin.
(2) 3 kV:n tasajännitettä saa käyttää Italiassa ja Espanjassa jo olevilla radoilla ja uusilla rataosuuksilla,
joiden nopeus on 250 km/h, silloin kun 25 kV:n vaihtovirtajännite 50 Hz:n taajuudella saattaisi häiritäuuden radan lähellä olevan vanhan radan varressa sijaitsevia tai junaan asennettuja opastinlaitteita.
Jännitteen on oltava syöttöaseman päätepisteissä ja virroittimessa
tämän YTE:n liitteen N mukainen. Jännitteen taajuuden on oltava
tämän YTE:n liitteen N mukainen. Jännite ja taajuudet määritellään
infrastruktuurirekisterissä (tämän YTE:n liite D). Vaatimustenmukai-
suuden arviointia selvitetään liitteen N kohdassa N4.
4.1.2Ratajohto ja virroitin
Tulevilla suurnopeusradoilla, uusituilla radoilla ja yhteysraiteilla tulisi
käyttää vain yhdentyyppistä virroittimen kelkkaa, joka sopii kaikille
radoilla kulkeville junille. Tämän tavoitteen toteuttamiseksi kaikissa
tulevaisuuden suurnopeusjunissa käytetään virroittimia, joissa on
1 600 mm:n kelkka. Kaikkien vaihtovirtajännitettä käyttävien uusien
suurnopeusratojen yläpuolisten johtojen on oltava kohtien 4.1.2.1 ja
4.1.2.3 vaatimusten mukaisia. Tämä koskee myös vaihtovirtaa ja tasa-
virtaa käyttäviä uusittuja ratoja ja yhdysraiteita.
4.1.2.1Ajojohtimen geometria vaihtovirtajärjestelmissä
Raiteiden yläpuolella olevan ajolangan korkeus, ajolangan kaltevuus
suhteessa rataan ja ajolangan sivuttaistaipuma sivutuulessa vaikuttavat
suurnopeusverkon yhteentoimivuuteen. Taulukossa 4.2 on tietoja salli-
tuista rajoista.
Taulukko 4.2
Ajojohtimen geometria vaihtovirtajärjestelmissä
Nro Kuvaus Yhdysraiteet Uusitut radat Suurnopeusradat
1 Ajolangan nimelliskorkeus
(mm)5 000-
5750 (1)(2)-
(3)5 000-
5 500(1)(3)5 080 tai
5 300(3)
2 Ajolangan suurin sallittu
kaltevuus rataan nähden ja
kaltevuuden vaihteluEN 50119, vuoden 2001
versio, kohta 5.2.8.2Ei hyväk-
syttäviä kalte-
vuuksia
3 Ajolangan suurin sallittu
sivuttaistaipuma sivutuulessa
(mm) (3)≤400
(1) Yhdysraiteilla, joissa on sekä rahti- että matkustajaliikennettä, ajojohdin voi olla korkeammalla ylile-
veitä vaunuja varten, jos virroittimen virranoton laatu on teknisten määräysten mukainen ja josvirroitin on riittävän pitkälle kehitelty kohdan 5.3.2.5 mukaan.
(
2) Ajolangan korkeus tasoristeyksissä suunnitellaan kansallisten ohjeiden mukaan.
(3) Huomioitava ajolangan korkeus ja tuulen nopeus määritellään tämän YTE:n liitteen D mukaisessa
infrastruktuurirekisterissä.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 15
▼B
Ajojohtimen geometrian on oltava tämän YTE:n liitteen H kohdassa
H.3.1 annettujen vaatimusten mukainen.
4.1.2.2Ajojohtimen geometria tasavirtajärjestelmissä
Taulukossa 4.3 määritellään ajojohtimen geometria Euroopan laajuisen
yhteentoimivan rataverkon tasavirtaa käyttäviä järjestelmiä varten.
Taulukko 4.3
Ajojohtimen geometria tasavirtajärjestelmissä
Nro Kuvaus Yhdysraiteet Uusitut radat
1 Ajolangan nimelliskorkeus (mm) 5 000-
5 600(1)(2)(3)(4)5 000-5500 (3)(4)
2 Ajolangan suurin sallittu kaltevuus
rataan nähden ja kaltevuuden vaihteluEN 50119, vuoden 2001 versio, kohta
5.2.8.2
3 Ajolangan suurin sallittu sivuttaistai-
puma sivutuulessa (mm) (4)≤400
(1) Yhdysraiteilla, joissa on sekä rahti- että matkustajaliikennettä, ajojohdin voi olla korkeammalla ylile-
veitä vaunuja varten, jos virroittimen virranoton laatu on teknisten määräysten mukainen ja jos
virroitin on riittävän pitkälle kehitelty kohdan 5.3.2.5 mukaan.
(2) Ajolangan korkeus tasoristeyksissä suunnitellaan kansallisten ohjeiden mukaan.
(3) Taulukon 4.1 huomautuksessa (2) tarkoitetuilla Italian radoilla ajolangan korkeus on 5 000-5 300 mm.
Muita arvoja käytetään toisentyyppisillä radoilla.
(4) Huomioitava ajolangan korkeus ja tuulen nopeus määritellään tämän YTE:n liitteen D mukaisessa
infrastruktuurirekisterissä.
Ajojohtimen geometrian on oltava tämän YTE:n liitteen J kohdassa
J.3.1 annettujen vaatimusten mukainen.
4.1.2.3Virroittimen kelkan geometria
Yhteentoimivuutta varten määritellään virroittimen kelkan leveys ja
käyttöalue, liukuhiilien leveys ja kelkan profiili. Taulukossa 4.4 on
tiedot sekä vaihtovirta- että tasavirtajärjestelmiä varten. Virroittimen
kelkan profiili näkyy kuvassa 4.1.
Taulukko 4.4
Virroittimen kelkan geometria vaihtovirta- ja tasavirtajärjestel-
missä
Nro Kuvaus Kaikki ratatyypit
1 Virroittimen kelkan leveys
(mm)1 600
2 Virroittimen kelkan profiili Ks. kuva 4.1
3 Muita vaihtovirtajärjes-
telmän vaatimuksiaKs. tämän YTE:n liitteen H
kohta H.3.2
4 Muita tasavirtajärjestelmän
vaatimuksiaKs. tämän YTE:n liitteen J
kohta J.3.22002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 16
▼B
Kuva 4.1
Virroittimen kelkan profiili
1 Eristävästä materiaalista tehty sarvi
2 Liukuhiilen vähimmäispituus3 Projisoitu pituus4 Kelkan käyttöalue
5 Kelkan leveys
4.2 Energiaosajärjestelmän liityntäkohdat
4.2.1Luettelo liityntäkohdista
4.2.1.1Liityntäkohdat infrastruktuuriosajärjestelmään
— Ulottumat
— Suojaaminen sähköiskuilta (maadoitus ja johtimien kiinnitys)
4.2.1.2Liityntäkohdat ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään
— Yliaallot, niiden vaikutus merkinantoon ja sisäiseen tiedonvälityk-
seen
— Eri vaiheiden ja eri virransyöttöjärjestelmien välisillä eristysjak-
soilla tarvittavat ohjaussignaalit
4.2.1.3Liityntäkohdat liikkuvan kaluston osajärjestelmään
— Liikkuvan junan ulottuma
— Sähkönkulutuksen enimmäisrajat
— Seisontavirta
— Jännite ja taajuus— Sähköisen suojauksen yhteensopivuus— Virroittimien asennustapa— Eri vaiheiden välisten eristysjaksojen läpi kulkeminen— Eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen läpi kulke-
minen
— Virroittimen kosketusvoiman säätö
4.2.1.4Liikkuvan kaluston kanssa yhteiset suoritustason arviointiperusteet
— Tehokerroin
— Hyötyjarrutus— Yliaalto-ominaisuudet ja niihin liittyvät ajojohtimen ylijännitteet
4.2.2Tietoja liityntäkohtien ominaisuuksista
4.2.2.1Ulottumat
Infrastruktuurin ulottumaa määriteltäessä on otettava huomioon ajojoh-
dinlaitteiston yhteydessä olevien virroittimien ohituksen vaatima tila ja
varsinaisten ratajohtolaitteiden vaatima tila. Tunnelien ja muiden
rakenteiden koon on sovittava sekä ratajohtolaitteiden geometriaan
että virroittimen ulottumaan junan liikkuessa. (Tämän YTE:n liitteen
H kohdassa H.3.6 määritellään virroittimen ulottuma junan liikkuessa.)
Ratajohtolaitteiden asennuksen vaatiman tilan määrää hankintayksikkö.
Vaatimustenmukaisuus arvioidaan infrastruktuuriosajärjestelmän
arvioinnin yhteydessä.
4.2.2.2Maadoitus ja johtimien kiinnitys, suojaaminen sähköiskuilta
Infrastruktuuriosajärjestelmässä on toteutettava koko reittiä koskeva
yleinen maadoitusjärjestelmä, joka noudattaa standardissa EN 50122-12002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 17
▼B
määriteltyjä suojavaatimuksia sähköiskun varalta. Suojavaatimukset
käytönaikaisen tai vikatilanteessa sattuvan sähköiskun varalta täyttyvät,
kun kosketusjännite on standardin EN 50122-1 vuoden 1997 version
kohdan 7 mukaisesti hyväksytyissä rajoissa. Vaatimustenmukaisuus on
osoitettava toimittamalla hankintayksikön tekemien tutkimusten
tulokset ja vastaavat erityismääräykset. Vaatimustenmukaisuus arvioi-
daan infrastruktuuriosajärjestelmän arvioinnin yhteydessä.
4.2.2.3Yliaallot, niiden vaikutus merkinantoon ja sisäiseen tiedonvälitykseen
Liikkuvan kaluston synnyttämät yliaallot vaikuttavat ohjaus-, hallinta-
ja merkinanto-osajärjestelmään energiaosajärjestelmän välityksellä.
Tämän vuoksi asiaa käsitellään ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajär-
jestelmän yhteydessä. Energiaosajärjestelmä ei vaadi
vaatimustenmukaisuuden arviointia.
4.2.2.4Liikkuvan junan ulottuma
Ajojohdinlaitteiden on oltava liikkuvan junan ulottuman mukaiset.
Käyttöön otettava ulottuma riippuu ratatyypistä, joka on määritelty
infrastruktuurirekisterissä (tämän YTE:n liite D). Vaatimustenmukai-
suus arvioidaan energiaosajärjestelmän yhteydessä.
4.2.2.5Sähkönkulutuksen enimmäisrajat
Suurnopeusradalle, uusitulle radalle tai yhteysraiteelle asennettu
sähköteho määrää junien suurimman sallitun sähkönkulutuksen.
Tämän vuoksi juniin on asennettava sähkönkulutusta rajoittavia laitteita
tämän YTE:n liitteen O mukaisesti. Arviointi suoritetaan liikkuvan
kaluston osajärjestelmän yhteydessä. Tämän YTE:n liitteen D mukai-
sessa infrastruktuurirekisterissä on annettava tietoa sähkönkulutuksenenimmäismääristä.
4.2.2.6Junien seisontavirran rajoitukset
1,5 kV:n tasavirtajärjestelmässä seisontavirran on oltava korkeintaan
300 A ja 3,0 kV:n järjestelmässä korkeintaan 200 A virroitinta kohti.
Arviointi suoritetaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän arvioinnin
yhteydessä.
4.2.2.7Jännite ja taajuus
Junien on voitava toimia tämän YTE:n kohdan 4.1.1 ja liitteen N
mukaisten jännite- ja taajuusarvojen puitteissa. Vaatimustenmukaisuus
arvioidaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän arvioinnin yhteydessä.
4.2.2.8Sähköisen suojauksen koordinointi
Oikosulkujen optimaalinen laukaiseminen vaatii syöttöasemien ja
vetoyksiköiden sähköisen suojauksen koordinoimista. (Tämän YTE:n
liitteessä E on sovellettavat vaatimukset.) Tämän YTE:n liitteessä D
määritellyssä infrastruktuurirekisterissä on annettava tietoa syöttöase-
mien suojaamisesta.
Syöttöaseman suunnittelun ja käytön vaatimustenmukaisuus arvioidaan
energiaosajärjestelmän yhteydessä ja vetoyksiköiden laitteiden vaati-
mustenmukaisuus liikkuvan kaluston osajärjestelmän yhteydessä.
4.2.2.9Virroittimien asennustapa
Virroittimien asennuksessa on otettava huomioon junan enimmäispi-
tuus. Virroittimien etäisyys toisistaan saa olla enintään 400 m. Lisäksi
kolmen peräkkäisen virroittimen välimatkan tulee olla vähintään 143 m.
Virroittimien hyväksyttävä lukumäärä ja etäisyys toisistaan riippuu
myös dynaamisesta suoritustasosta. Virroittimilla ei saa olla sähköyh-
teyttä, jos käytetään vaihtovirtajärjestelmää. Tähän viitataan tämän
YTE:n liitteen H kohdassa H.3.5.
Vaatimustenmukaisuus arvioidaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän
yhteydessä.
4.2.2.10Eri vaiheiden välisten eristysjaksojen läpi kulkeminen
Junien on voitava siirtyä eristysjaksolta seuraavalle ilman kahden eri
vaiheen oikosulkemista.
Vaiheiden välisen eristysjakson alapuolelle pysähtyneen junan uudel-
leen käynnistämiseksi on varattava asianmukaiset keinot.
Suunnittelusta kerrotaan tämän YTE:n liitteen H kohdassa H.3.3.
Tämän YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuurirekisterissä on
annettava tietoa eri vaiheiden välisten eristysjaksojen suunnittelusta.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 18
▼B
Junan sähkönkulutuksen (veto- ja apulaitteet) on laskettava nollaan
junan tullessa eri vaiheiden väliselle eristysjaksolle. Tämän on tapah-
duttava automaattisesti ilman ajajan toimia. Virroittimien
alaslaskeminen ei ole tarpeen.
Energiaosajärjestelmän suunnittelua koskevat vaatimukset ovat
seuraavat:
Tulevaisuudessa rakennettavilla radoilla voidaan käyttää kahdentyyp-
pisiä eri vaiheiden välisiä eristysjaksoja.
— Eri vaiheiden välinen eristysjakso, joka on suunniteltu niin, että
pisimpien yhteentoimivien junien kaikki virroittimet ovat neutraali-
jakson sisällä. Tässä tapauksessa junissa olevien virroittimien
asennustapaa ja etäisyyttä toisistaan ei rajoiteta millään tavalla.
Neutraalijakson on oltava vähintään 402 m pitkä. Vaatimusten yksi-
tyiskohtia esitellään tämän YTE:n liitteen H kohdassa H.3.3.
— Lyhyempi vaiheiden välinen eristysjakso, jossa junissa olevien
virroittimen asennusta on rajoitettu, esitellään tämän YTE:n liitteen
H kohdassa H.3.3. Eristyksen kokonaispituus on alle 142 m. Tämän
mallin käyttöedellyttää, että kolmen peräkkäisen käytö ssä olevan
virroittimen välinen etäisyys on yli 143 m.
Nykyisillä radoilla voidaan ottaa käyttöön erilaisia ratkaisuja, joissa
virroittimet on asennettu juniin hyväksyttävällä tavalla, sen mukaan,
mitkä ovat ratasuunnittelun mahdollisuudet, millaista suoritustasoa
vaaditaan ja millaisia investointeja hankintayksikkövoi hyväksyä. Jos
nykyiset eri vaiheiden väliset eristysjaksot ovat suunnittelultaan sell-
aisia, että yhteentoimivuuden piirissä käytettävät suurnopeusjunat eivät
voi niitä ohittaa, hankintayksikön on tarjottava sopivia vaihtoehtoisia
menettelyjä tai malleja.
Tämän YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuurirekisterissä on
annettava tietoja eri vaiheiden välisten eristysjaksojen suunnittelusta.
Eri vaiheiden välisen eristysjakson suunnittelun vaatimustenmukai-
suutta arvioidaan energiaosajärjestelmän arvioinnin yhteydessä.
Ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän ja liikkuvan
kaluston osajärjestelmän vaatimukset ovat seuraavat:
Ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän on oltava sellainen,
että liikkuva kalusto voi toimia suurnopeusradoilla automaattisesti
ennen eri vaiheiden välisiä eristysjaksoja ja niiden jälkeen. Vetoyksi-
köiden laitteiden on toimittava oikeaan aikaan ennen eri vaiheiden
välistä eristysjaksoa niin, että suurin sallittu kulkunopeus huomioidaan
täysin. Vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevat toimintatestit
suoritetaan yhdessä liikkuvan kaluston osajärjestelmän ja ohjaus-,
hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän kanssa.
4.2.2.11Eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen läpi kulkeminen
Yleistä
Junien on voitava siirtyä yhdestä virransyöttöjärjestelmästä seuraavaan
erilaista virransyöttöä käyttävään virransyöttöjärjestelmään ilman
kahden eri vaiheen oikosulkemista. Tarvittavat toimenpiteet riippuvat
syöttöjärjestelmien tyypistä ja juniin asennettujen virroittimien asen-nustavasta sekä ajonopeudesta.
Juna voi kulkea eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen
läpi kahdella eri tavalla:
1) siten, että virroitin on nostettu ylös ja koskettaa ajojohdinta, tai
2) siten, että virroitin on laskettu alas eikä kosketa ajojohdinta.
Hankintayksikkötekee valinnan ja ilmoittaa sen tämän YTE:n liitteessä
D määritellyssä infrastruktuurirekisterissä.
Energiaosajärjestelmän suunnittelua koskevat vaatimukset ovat
seuraavat:
—Virroittimet ylös nostettuina
Jos eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen yli ajetaan
virroittimet nostettuina kiinni ajojohtimeen, on noudatettava seuraavia
ehtoja:
1) Eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen toiminnallinen
suunnittelu määritellään seuraavasti:
— ajojohtimen eri osien geometrian on oltava sellainen, että se
estää virroittimia oikosulkemasta molempia sähköjärjestelmiä,
kun virroittimet on asennettu kohdan 4.2.2.9 mukaisesti,2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 19
▼B
— lyhyillä eristysjaksoilla virroittimen ajojohtimen mekaanisen
käyttäytymisen on oltava standardin EN 50119 vuoden 2001
version kohdan 5.2 mukainen, kun ajetaan enimmäisnopeudella,
— energiaosajärjestelmässä on varauduttava estämään vierek-
käisten virransyöttöjärjestelmien oikosulkeminen, kun yhden tai
useamman junaan asennetun katkaisimen avaaminen epäon-
nistuu,
— esimerkki eri virransyöttöjärjestelmien välisen eristysjakson
asennustavasta on tämän YTE:n liitteen H kuvassa H4.
2) Ajolankojen on molemmissa järjestelmissä oltava samalla korkeu-
della, jos nopeus on yli 250 km/h. Yksityiskohtia ja
toleranssirajoja on esitetty tämän YTE:n liitteissä H ja J.
3) Liikkuvan kaluston laitteiden on avattava katkaisin automaattisesti
ennen eristysjaksoa ja tunnistettava automaattisesti uuden virran-
syöttöjärjestelmän jännite virroittimessa, jotta sitä vastaavat
virtapiirit voidaan kytkeä päälle.
—Virroittimet alas laskettuina
Jos eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen yli ajetaan
virroittimet laskettuina, on noudatettava seuraavia ehtoja:
1) Erilaisten virransyöttöjärjestelmien välillä olevan eristysjakson on
oltava suunnittelultaan sellainen, että virroittimen osuessa vahin-
gossa ratajohtoon vältytään kahden virransyöttöjärjestelmän
väliseltä oikosulkemiselta ja molemmat syöttöjaksot kytkeytyvät
heti pois päältä. Oikosulun laukaisu varmistaa suojajaksojen
toiminnan.
2) Tämä vaihtoehto on valittava, elleivät virroittimet ylhäällä ajamista
koskevat edellytykset täyty.
3) Suurnopeusradoilla, joissa ajolangan korkeus vaihtelee, ja nykyisten
ratojen eristysjaksoilla, jotka eivät täytä YTE:n vaatimuksia,
virroittimet on laskettava alas, kun virransyöttöjärjestelmä vaihtuu
tai kun kulkunopeuden vuoksi ei voida asentaa siirtymäosuuksia,
joiden kaltevuus on hyväksyttävä (ks. tämän YTE:n liitteet H ja J).
4) Eri virransyöttöjärjestelmän välisillä eristysjaksoilla, jotka vaativat
virroittimen alas laskemista, virroittimen on laskeuduttava ilman
ajajan toimia ohjaussignaalien avulla.
Eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen suunnittelun vaati-
mustenmukaisuus arvioidaan energiaosajärjestelmän yhteydessä.
Ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän ja liikkuvan
kaluston osajärjestelmän vaatimukset ovat seuraavat:
Ennen eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen läpi kulke-
mista vetoyksiköiden pääkatkaisinten on avauduttava ilman ajajan
toimia ohjaussignaalien avulla. Tämän on tapahduttava hyvissä ajoin
niin, että päättyvän virransyöttöjärjestelmän vetoyksikön sähkölait-
teiden virta katkeaa kokonaan ennen kuin päästään uuteen
virransyöttöjärjestelmään.
Ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän on lähetettävä tarvit-
tavat signaalit vetoyksiköille.
Vetoyksiköt on suunniteltava niin, että ne pystyvät ottamaan vastaan
radanvalvontasignaaleja, joilla pääkatkaisin avautuu ja virroittimet
laskeutuvat alas tarvittaessa ilman ajajan toimenpiteitä. Kun virroit-
timet eivät laske alas irti ajolangasta, vain ne vetoyksiköiden
virtapiirit, jotka mukautuvat välittömästi virroittimessa olevaan virran-
syöttöjärjestelmään, voivat jäädä kytketyiksi.
Eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen suunnittelu ja
toiminta on selitettävä YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuurire-
kisterissä.
Vaatimustenmukaisuus arvioidaan toimintatestien avulla yhdessä
ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän ja liikkuvan kaluston
osajärjestelmän kanssa.
4.2.2.12Virroittimen kosketusvoiman säätö
Liikkuvan kaluston on oltava sellainen, että virroittimien kosketus-
voimaa voidaan säätää sisäisillä hallintalaitteilla kohdan 5.3.2.7
vaatimusten mukaisesti. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan liikkuvan
kaluston osajärjestelmän yhteydessä.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 20
▼B
4.2.3Säädökset ja käyttöön liittyvät määräykset
4.2.3.1Yleiset määräykset
Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhdenmu-
kaisuuden vuoksi sovelletaan seuraavia säädöksiä ja käyttöön liittyviä
määräyksiä.
4.2.3.2Ympäristönsuojelu
Ympäristönsuojelusta säädetään tiettyjen hankkeiden ympäristövaiku-
tusten arviointia koskevassa neuvoston direktiivissä 85/337/ETY.
Yhteentoimivien suurnopeusratojen energiaosajärjestelmää varten ei ole
tarpeen esittää erityisvaatimuksia.
4.2.3.3Palontorjunta
Palontorjunnasta säädetään direktiivissä 89/106/ETY, annettu 21
päivänä joulukuuta 1988, ja sen olennaista turvamääräystä nro 2 ”Palo-
turvallisuus” koskevassa tulkinta-asiakirjassa.
Yhteentoimivien suurnopeusratojen energiaosajärjestelmää varten ei ole
tarpeen esittää erityisvaatimuksia.
4.2.3.4Töiden ajaksi tehtävät poikkeukset
YTE:n lukujen 4 ja 5 mukaisia energiaosajärjestelmää ja sen yhteentoi-
mivuuden osatekijöitä koskevia määräyksiä sovelletaan normaalissa
toimintakunnossa oleviin ratoihin tai tilanteisiin, joissa ilmenee odotta-
mattomia toimintahäiriöitä, jotka vaativat huoltosuunnitelman
soveltamista.
Joissakin tilanteissa, joissa työt on ohjelmoitu etukäteen, ei näitä
määräyksiä ehkä ole mahdollista noudattaa samaan aikaan kun ener-giaosajärjestelmään tehdään muutoksia.
Kyseessä olevan radan hankintayksikön on määriteltävä nämä tilapäiset
poikkeukset YTE:n säännöistä, ja sen tulee varmistaa ohi kulkevien
junien turvallisuus noudattamalla seuraavia yleisiä määräyksiä:
— poikkeusten on oltava tilapäisiä ja kohdistuttava tiettyyn ajanjak-
soon,
— rataa käyttäville rautatieyrityksille on ilmoitettava näistä tilapäisistä
poikkeuksista, niiden sijaintipaikoista, niiden luonteesta ja niihin
liittyvistä erityisistä merkinantotavoista, sekä ilmoitettava yhtiöille
kirjallisesti käytettyä erityistä merkinantotyyppiä koskeva tapaus.
Tämän ilmoituksen malli on liitettävä tämä YTE:n liitteen D
mukaiseen infrastruktuurirekisteriin,
— kaikkien poikkeuksien yhteydessä on käytettävä täydentäviä turval-
lisuustoimenpiteitä, joilla varmistetaan, että turvallisuusmääräykset
tulevat täytetyiksi. Näihin lisätoimenpiteisiin voi sisältyä erityisestiseuraavia määräyksiä:
— kyseisiä töitä koskevat erityisvalvontamääräykset,
— hankintayksikön määräämät tilapäiset nopeusrajoitukset ratao-
suudella.
4.2.3.5Euroopan yhteentoimivien rautateiden infrastruktuurirekisteri
Hankintayksikön tai sen valtuutetun edustajan on laadittava kustakin
Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän rataosuu-
desta erillinen asiakirja nimeltään ”eurooppalainen
infrastruktuurirekisteri”. Tähän asiakirjaan kootaan tiedot kyseisten
ratojen ominaisuuksista niiden osajärjestelmien osalta, jotka sisältävät
kiinteitä laitteita.
Asiakirjan avulla
— osajärjestelmän käyttöön ottamisesta vastaava jäsenvaltio kykenee
kokoamaan asiakirjan, joka kuvaa kaikkien Euroopan laajuisen
suurten nopeuksien rataverkon ratojen käyttöön liittyvät tärkeimmät
parametrit,
— junayhtiöille, jotka toimivat tai aikovat toimia kyseisellä radalla,
voidaan tiedottaa sen erityispiirteistä ja yhteentoimivuuden parame-
treistä hankintayksikön valinnan mukaan,
— energiaosajärjestelmä saa tästä asiakirjasta kutakin homogeenista
rataosuutta ja tiettyä laitetta koskevat yleiset ja erityiset tiedot,
jotka ovat tarpeen radan käyttämiseksi. Nämä tiedot on lueteltu
tämän YTE:n liitteessä D.
Jotta jäsenvaltio voi antaa luvan energiaosajärjestelmän käyttöön,
hankintayksikön on liitettävä tämä asiakirja energiaosajärjestelmää2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 21
▼B
koskevaan EY-tarkastusvakuutukseen osana direktiivin 98/48/EY liit-
teessä V kuvattua teknistä tiedostoa.
4.3 Määrätty suoritustaso
4.3.1Virransyöttöjärjestelmien, syöttöasemien ja pylväiden suoritustaso
4.3.1.1Asennettu teho
Energiaosajärjestelmän suoritustason on vastattava Euroopan laajuisen
suurten nopeuksien rautatieverkon kullekin ratatyypille määrättyjä
vastaavia suoritustasoja, jotka koskevat:
— radan maksiminopeutta,
— huipputehoa virroittimissa ja junien ottamaa huipputehoa,— junien kulkuaikojen vähimmäiseroa,— keskimääräistä hyötyjännitettä.
Hallintayksikön on ilmoitettava ratatyyppi, joka riippuu radan toimin-
noista, tämän YTE:n liitteen F mukaisesti ja tämän YTE:n liitteessä D
määritellyn infrastruktuurirekisterin mukaisesti.
Sähköistysjärjestelmän on oltava suunnittelultaan sellainen, että virran-
syöttö voi olla määrätyn suoritustason mukainen. Tämän vuoksi
kohdassa 4.2.2.5 on vaatimus, joka koskee liikkuvan kaluston osajärjes-
telmän sähkönkulutuksen rajoittamista.
Virroittimen lasketun keskimääräisen hyötyjännitteen on oltava tämän
YTE:n liitteen L mukainen.
4.3.1.2Turvallisuus, maadoitus ja johtimien kiinnitys
Virransyöttöjärjestelmien, syöttöasemien ja pylväiden turvallisuus
taataan suunnittelemalla ja testaamalla nämä laitteet standardin EN
50122-1 vuoden 1997 version kohtien 5, 7 ja 9 mukaan. Luvaton
pääsy syöttöasemille ja pylväisiin on estettävä.
4.3.1.3Tehokerroin
Hyväksyttävää tehokerrointa koskevat tiedot on annettu tämän YTE:n
liitteessä G. Suurnopeusradoilla vähimmäisarvo on 0,95 olosuhteissa,
jotka kuvataan edellä mainitussa asiakirjassa. Vaatimustenmukaisuus
todetaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän arvioinnin yhteydessä.
4.3.1.4Hyötyjarrutus
Vaihtovirtaa käyttävät virransyöttöjärjestelmät on suunniteltava niin,
että hyötyjarrutusta voidaan käyttää käyttöjarruna niin, että sähköistä
jarrutusta voidaan käyttää tehon takaisinsyöttönä saumattomasti muihin
juniin tai syöttävään sähköverkkoon. Tähän viitataan tämän YTE:n liit-
teessä K.
Junan laitteiston on oltava sellainen, että muita jarrutusjärjestelmiä
voidaan käyttää silloin kun hyötyjarrutusta ei voida käyttää.
Hankintayksikkövoi päättää, hyväksytäänköhyö tyjarrutus tasajänni-
tettä käyttävissä järjestelmissä. Tarpeelliset tiedot asiasta on
sisällytettävä tämän YTE:n liitteessä D määriteltyyn infrastruktuurire-
kisteriin.
Kiinteitä laitteita koskeva vaatimustenmukaisuus on arvioitava tämän
YTE:n liitteessä K4 määritellyllä tavalla.
Liikkuvan kaluston vaatimustenmukaisuus on arvioitava liikkuvan
kaluston YTE:ssä määritellyllä tavalla.
4.3.1.5Ulkoinen sähkömagneettinen yhteensopivuus
Ulkoinen sähkömagneettinen yhteensopivuus ei ole Euroopan laajuisen
suurten nopeuksien rautatieverkon erityispiirre. Virransyöttölaitteiden
on oltava EN 50121-2- ja EN 50122-sarjan standardien mukaisia,
jolloin ne täyttävät kaikki sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevat
vaatimukset. Vaatimustenmukaisuuden arviointia ei vaadita tämän
YTE:n yhteydessä.
4.3.1.6Sähkölaitokseen kohdistuvat harmoniset päästöt
Hankintayksikön on huolehdittava siitä, että sähkölaitokseen kohdis-
tuvat harmoniset päästöt ovat kansallisten standardien (tai
eurooppalaisten standardien, jos sellaisia on) mukaiset ja sähkölai-
toksen vaatimusten mukaiset. Vaatimustenmukaisuuden arviointia ei
vaadita tässä YTE:ssä.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 22
▼B
4.3.1.7Yliaalto-ominaisuudet ja niihin liittyvät ajojohtimeen kohdistuvat
ylijännitteet
Vetovoimayksiköiden synnyttämien yliaaltojen ajojohtimelle aiheutta-
mien ei-hyväksyttävien ylijännitteiden välttämiseksi
vetovoimayksiköiden on oltava tämän YTE:n liitteen P mukaiset. Tätä
koskevat vaatimukset määritellään liikkuvan kaluston osajärjes-
telmässä, ja vaatimustenmukaisuus arvioidaan liikkuvan kaluston
osajärjestelmän yhteydessä liitteen P mukaisesti.
4.3.1.8Suojaaminen sähköiskuilta
Virransyöttöjärjestelmä on integroitava koko rataa koskevaan yleiseen
maadoitusjärjestelmään sähköiskuilta suojaamista koskevan standardin
EN 50122-1 vuoden 1997 version kohtien 5, 7 ja 9 mukaisesti.
Käytön aikana tai vikatilanteissa sattuvilta sähköiskuilta suojaamista
koskevat vaatimukset täyttyvät, kun kosketusjännite on standardin EN
50122-1 vuoden 1997 version kohdissa 7.2 ja 7.3 määritellyissä
rajoissa. Kunkin asennuksen turvallisuus on todistettava tutkimuksen
avulla. Tutkimukseen voidaan liittää testejä.
4.3.1.9Huoltosuunnitelma
Hankintayksikön tai sen valtuuttaman edustajan on laadittava huolto-
suunnitelma, jolla varmistetaan, että tietyt energiaosajärjestelmän
ominaisuudet pysyvät niille määrätyissä rajoissa.
Huoltosuunnitelman on sisällettävä vähintään seuraavat osat:
— syöttöasemien ja pylväiden rutiinihuolto,
— merkinnät olosuhteista, havainnoista ja saadusta tiedosta,— turvallisuutta koskevat raja-arvot, joiden ylittyminen aiheuttaisi
junien nopeuden rajoittamista kohdassa 4.1.1 ja sen liitteissä
olevien eritelmien noudattamiseksi,
— mittausten toistovälit ja mittausarvojen toleranssit; viimeksi maini-
tulle myös säännöt, joiden nojalla mittausarvojen
standardienmukaisuus kohdassa 4.3.1 esitettyjen standardien kanssa
todetaan,
— toimenpiteet (nopeusrajoitus, korjausaika), kun sallitut arvot
ylitetään.
Huoltotoimenpiteitä ei tulisi asettaa sellaisten turvatoimenpiteiden kuin
paluuvirtapiirin jatkuvuuden, ylijännitteiden rajoittamisen ja oikosulk-
ujen havaitsemisen edelle. Suunnitelma ei saa alentaa järjestelmän
yleistä suoritustasoa eikä estää virran katkaisua ajojohtimen miltään
osalta.
4.3.1.10Virransyötön katkaisu vaaratilanteessa
Laitteet on asennettava ja toimenpiteet toteutettava siten, että vetoyksi-
köiden ja sähköistettyjen ratojen jännitteen sulkeminen voidaan aloittaa
varoituslaitteita käyttämällä, jolloin sähköntoimittaja voi suorittaahätätoimenpiteitä. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan tarkistamalla siir-
tolaitteet ja menettelyä koskevat ohjeet.
4.3.1.11Virransyötön jatkuvuus häiriötilanteissa
Virransyöttö ja ajojohdin on suunniteltava siten, että toiminnan jatku-
vuus säilyy ennallaan häiriötilanteissa. Tämä voidaan saada aikaan
jakamalla ratajohdot syöttöosuuksiin ja asentamalla tilapäistä laitteistoa
syöttöasemille. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan tarkistamalla johto-
kaaviot.
4.3.2Ajojohtimen suoritustaso
4.3.2.1Yleistä
Ajojohtimen suoritustason on vastattava Euroopan laajuisen suurten
nopeuksien rautatieverkon kullekin ratatyypille määriteltyjä vastaavia
suoritustasoja, jotka koskevat
— radan maksiminopeutta, ja
— junien virroittimien tehovaatimusta.
Ajojohtimen on oltava suunnittelultaan sellainen, että se takaa hankin-
tayksikön kohdan 4.3.1.1 mukaan ilmoittaman suoritustason.
4.3.2.2Turvallisuus, maadoitus ja johtimien kiinnitys
Ajojohtimen turvallisuus taataan suunnittelemalla laitteet euroop-
palaisten standardien EN 50119 vuoden 2001 version kohdan 5.1.2 ja
EN 50122-1 vuoden 1997 version kohtien 5, 7 ja 9 mukaisesti. Kaikki2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 23
▼B
jännitteiset komponentit on asennettava matkustajien ja muiden ulko-
puolisten henkilöiden ulottumattomiin.
4.3.2.3Dynaamista käyttäytymistä ja virranoton laatua koskevat vaatimukset
Ajojohdinlaitteiston suunnittelun on oltava dynaamista käyttäytymistä
koskevien vaatimusten mukainen. Kun nopeus on radan suunnittelun
mukainen, ajolangan nousun on oltava standardin EN 50119 vuoden
2001 version kohdan 5.2.1.2 ja tämän YTE:n taulukoiden 4.5 ja 4.6
mukainen.
Virranoton laatu vaikuttaa oleellisesti ajolangan käyttöikään, ja sen
vuoksi sen on oltava hyväksyttyjen ja mitattavissa olevien parametrien
mukainen.
Virranoton laatu voidaan arvioida laskemalla mitattujen tai simuloi-
tujen kosketusvoimien keskiarvo Fmja standardipoikkeama σtai
laskemalla valokaaripurkaukset. Vaihtovirtajärjestelmiä koskevat
arviointiperusteet ovat taulukossa 4.5 ja tasavirtajärjestelmiä koskevat
arviointiperusteet taulukossa 4.6.
Hankintayksikköpäättää, käytetäänkövuorovaikutusta koskevaa
arviointiperustetta nro 1 (kosketusvoima) vai nro 2 (valokaaripurkaus),
jotka on esitetty taulukoissa 4.5 ja 4.6.
Vuorovaikutuksen katsotaan täyttävän tämän YTE:n vaatimukset, jos
— taulukon 4.5 kohdan 1 tai 2, ja
— taulukon 4.5 kohdan 3,
vaatimukset täyttyvät.
Samanlaisesta ajojohdinjärjestelmästä saatuja testituloksia voidaan
käyttää vaatimustenmukaisuuden arvioinnin perustana.
Kun tutkitaan suoritustasoa käytettäessä useampia kuin yhtä virroitinta,
huomioon otetaan virroitin, jonka antamat arvot ovat huonoimmat.
Taulukko 4.5
Vuorovaikutusta koskevat vaatimukset, vaihtovirtajärjestelmät
Nro KuvausYhdysraiteet ja
uudistetut radatSuurnopeusradat
Valmiit Uudet
1 Korjattu keskimääräinen
voima Fm(N)(1)Ks. kohdat 5.3.1.6 ja
5.3.2.7(2)Ks. kohta
5.3.1.6 (2)
Standardipoikkeama maksimi-
nopeudella σmax(N)0,3 Fm
2 Valokaariprosentti maksimi-
nopeudella, NQ( %)≤0,14
3 Ajolangan ohjaimen maksimi-
nousun vaatima tila epäedulli-
sissa aerodynaamisissa
olosuhteissaKs. EN 50119, vuoden 2001
versio kohta 5.2.1.22·S(3)
Määritelmät, arvot ja testit liitteessä Q
(1)Fmon dynaamisesti korjattu kosketusvoiman keskiarvo, joka on saatu tekemällä kosketusvoiman
mittausten tai simulointien tuloksista tilastollinen analyysi.
(2) Dynaamista korjausta sovelletaan kohdissa 5.3.1.6 ja 5.3.2.7 annettuihin arvoihin.
(3) S on ajolangan laskettu, simuloitu tai mitattu nousu ajolangan ohjaimessa normaaleissa käyttöolosuh-
teissa, kun käytössä on yksi tai useampia virroittimia ja keskimääräinen kosketusvoima on Fm radanmaksiminopeudella standardin EN 5019 vuoden 2001 version kohdan 5.2.1.2 mukaisesti.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 24
▼B
Taulukko 4.6
Vuorovaikutusta koskevat vaatimukset, tasavirtajärjestelmät
Nro KuvausYhdysraiteet ja uudistetut
radat (1)
1 Korjattu keskimääräinen voima Fm(N)(2) Ks. kohdat 5.3.1.6 ja
5.3.2.7(3)
Standardipoikkeama maksiminopeudella σmax(N) 0,3 Fm
2 Valokaariprosentti maksiminopeudella NQ( %) ≤0,20
3 Ajolangan ohjaimen maksiminousun vaatima tila
epäedullisissa aerodynaamisissa olosuhteissaKs. EN 50119, vuoden
2001 versio, kohta
5.2.1.2(4)
Määritelmät, arvot ja testit liitteessä Q
(1) Taulukon 4.1 huomautuksessa (2) tarkoitettujen Italian ja Espanjan ratojen kohdalla sovelletaan myös
uudistettujen ratojen arvoja.
(2)Fmon dynaamisesti korjattu kosketusvoiman keskiarvo, joka on saatu tekemällä kosketusvoiman
mittausten tai simulointien tuloksista tilastollinen analyysi.
(3) Dynaamista korjausta sovelletaan kohdissa 5.3.1.6 ja 5.3.2.7 annettuihin arvoihin.
(4) Tila määritellään käyttäen laskettua, simuloitua tai mitattua ajolangan nousua ajolangan ohjaimessa
normaaleissa käyttöolosuhteissa, kun käytössä on yksi tai useampia virroittimia ja keskimääräinenkosketusvoima on F
mradan maksiminopeudella.
4.3.2.4Suojaaminen sähköiskuilta
Ajojohtimen on sisällyttävä koko rataa koskevaan yleiseen maadoi-
tusjärjestelmään sähköiskuilta suojaamista koskevan standardin EN
50122-1 vuoden 1997 version kohtien 5, 7 ja 9 mukaisesti. Käytön
aikana tai vikatilanteissa sattuvilta sähköiskuilta suojaamista koskevat
vaatimukset täyttyvät, kun kosketusjännite on standardin EN 50122-1
vuoden 1997 version kohdissa 7.2 ja 7.3 määritellyissä rajoissa. Kunkin
laitteen turvallisuus on todistettava tutkimuksen avulla.
4.3.2.5Staattinen ja keskimääräinen aerodynaaminen kosketusvoima
Hankintayksikkömäärää staattisen nimellisvoiman, jonka on oltava
seuraavissa rajoissa:
— 70 N + 20 N/-10 N vaihtovirtaa käyttävissä järjestelmissä,
— 110 N ± 10 N tasavirtaa käyttävissä 3 kV:n järjestelmissä,
— 90 N ± 20 N tasavirtaa käyttävissä 1,5 kV:n järjestelmissä.
Tasavirtajärjestelmissä se, että parannetaan liukuhiilien kosketusta
ajojohtimeen, voi vaatia suurempaa voimaa, yleensä 140 N. Tällöin
vältetään ajolangan äkillinen kuumentuminen, kun juna seisoo ja
apulaitteet ovat toiminnassa.
Keskimääräisen nousuvoiman kokonaisarvon on oltava keskimääräisen
kosketusvoiman Fmmukainen, jota vaaditaan virranoton hyvään laatuun
(ks. kohdat 4.3.2.3, 5.3.1.6 ja 5.3.2.7).
Vaatimustenmukaisuus arvioidaan arvioimalla yhteentoimivuuden
osatekijä ”virroitin”.
4.3.2.6Huoltosuunnitelma
Hankintayksikön tai sen valtuuttaman edustajan on laadittava huolto-
suunnitelma, jolla varmistetaan, että tietyt energiaosajärjestelmän
ominaisuudet pysyvät niille määritellyissä rajoissa.
Huoltosuunnitelman on sisällettävä vähintään seuraavat osat:
— ajojohtimien rutiinihuolto,
— merkinnät olosuhteista, havainnoista ja saadusta tiedosta,— turvallisuutta koskevat raja-arvot, joiden ylittyminen aiheuttaisi
junien nopeuden rajoittamista ajolangan korkeuden ja siksakin
osalta tämän YTE:n kohtien 4.1.2.2 ja 4.1.2.3 mukaisesti,2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 25
▼B
— geometrian ja dynaamisuuden mittausten toistovälit ja mittausar-
vojen toleranssit sekä niiden tarkastustavat; viimeksi mainitulle
myös säännöt, joiden nojalla mittausarvojen standardien mukaisuus
kohdassa 4.3.2 esitettyjen standardien kanssa todetaan,
— toimenpiteet, kuten nopeusrajoitus ja korjausaika, kun sallitut arvot
ylitetään.
Huoltotoimenpiteitä ei tulisi asettaa sellaisten turvatoimenpiteiden kuin
paluuvirtapiirin jatkuvuuden, ylijännitteiden rajoittamisen ja oikosulk-
ujen havaitsemisen edelle. Suunnitelma ei saa alentaa järjestelmän
yleistä suoritustasoa eikä estää virran katkaisua ajojohtimen miltään
osalta.
4.3.3Suurnopeusratojenja muiden ratojen väliset rajakohdat
Hankintayksikön tehtävänä on määritellä suurnopeusradan muuhun
rataan yhdistävän lyhyen rataosuuden osalta kohta, johon sovelletaan
energiaosajärjestelmän YTE:n suurnopeusratoja koskevia vaatimuksia
ja jossa näiden ratojen ratakohtaisia suoritustasoja voidaan noudattaa.
5 YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÄT
5.1 Yleistä
Direktiivin 96/48/EY 2 artiklan d kohdan mukaan:Yhteentoimivuuden osatekijät ovat”sellaisessa osajärjestelmässä olevia tai siihen tarkoitettuja perusosia,
perusosien ryhmiä, osakokonaisuuksia tai kokonaisuuksia, josta Euroo-
pan laajuisen suurten nopeuksien rautatieverkon yhteentoimivuus on
suoraan tai epäsuorasti riippuvainen ”.
Yhteentoimivuuden osatekijöitä käsitellään direktiivin 96/48/EY asiaa
koskevissa määräyksissä, ja energiaosajärjestelmää koskevat asiat on
lueteltu tämän YTE:n kohdassa 5.2.
5.2 Yhteentoimivuuden osatekijöiden määritelmät
Energiaosajärjestelmän osalta on määritelty seuraavat osatekijät:—Ajojohdin: Ajojohdin on ratajohto, joka on asennettu ajoneuvon
ulottuman ylärajan yläpuolelle ja joka syöttää ajoneuvoille
sähkövirtaa katolle asennettujen virranottolaitteiden, virroittimien,
välityksellä. Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmissä käytetään
ajojohtimien epäsuoraa ripustusta, jossa ajojohdin tai ajolangat riip-
puvat yhdestä tai useammasta pituussuuntaisesta pylväästä.
Tukikomponentit kuten kiinnitysorret, mastot ja perustukset eivät
vaikuta yhteentoimivuuteen, eikä niitä sen vuoksi käsitellä tässä
YTE:ssä.
—Virroitin: Virroittimet ovat laitteita, joilla otetaan virtaa yhdestä tai
useammasta ajolangasta. Se on kääntyvä laite, jossa virroittimen
kelkka pystyy liikkumaan pystysuunnassa. Virroittimen kelkassa
on liukuhiilet ja niiden kiinnitysalustat. Virroittimen kelkan pää
kääntyy sarvimaisesti alaspäin.
—Liukuhiilet: Liukuhiilet ovat virroittimen kelkan vaihdettavia osia,
jotka ovat suorassa kosketuksessa ajojohtimeen ja jotka sen vuoksi
kuluvat helposti.
5.3 Osatekijöiden ominaisuudet
5.3.1Ajojohdin
5.3.1.1Tekniikan yleiskuvaus
Ajojohtimen suunnittelun on oltava standardin EN 50119 vuoden 2001
version kohtien 5 ja 6 mukainen. Erityisesti suurnopeusratoja koskevia
erityisvaatimuksia käsitellään seuraavassa.
Ajojohtimen on vastattava ratakohtaisia suoritustasovaatimuksia erityi-
sesti maksimiajonopeuden ja kuormitettavuuden osalta.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 26
▼B
5.3.1.2Virtakestoisuus
Virtakestoisuus riippuu ympäröivistä olosuhteista, joita ovat tämän
YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuurirekisterissä määritelty rata-
kohtainen ympäröivän ilman enimmäislämpötila ja sivutuulen
vähimmäisnopeus sekä ratajohdon elementtien suurimmat sallitut
lämpötilat ja virtauksen kesto. Ajojohtimen suunnittelussa on muistet-
tava standardin EN 50119 vuoden 2001 version liitteen B mukaiset
suurimmat sallitut lämpötilat ja huomioitava standardin EN 50149
vuoden 1999 version kohdan 4.5 taulukot 3 ja 4. Ratajohdon vaatimus-
tenmukaisuus on todistettava tutkimuksin.
5.3.1.3Perusparametrit
Ajojohtimen suunnittelun on oltava kohdissa 4.1.2.1 ja 4.1.2.2 annet-
tujen perusparametrien mukainen.
5.3.1.4Aallon etenemisnopeus
Ajolankojen aallon etenemisnopeus on parametri, jolla arvioidaan
erityisesti ajolangan soveltuvuutta suurnopeuskäyttöön. Parametriin
vaikuttavat ajolangan ominaismassa ja jännitys. Suurin käyttönopeus
ei saa olla enempää kuin 70 prosenttia aallon etenemisnopeudesta.
Katso myös standardin EN 50119 vuoden 2001 version kohta 5.2.1.4.
5.3.1.5Joustavuus ja jouston tasaisuus
Virranoton korkea laatu ja kulumisen sekä rikkoutumisen vähentä-
minen edellyttävät joustavaa ja tasaista jänneväliä. Jouston tasaisuutta
voidaan arvioida tasaisuuskertoimella u
u¼emax/C0emin
emaxþemin/C1100 %ðÞ :
jossa:
emaxon jännevälin maksimijoustavuus
eminon jännevälin minimijoustavuus.
Suurnopeusradoilla olisi pyrittävä mahdollisimman alhaiseen parame-
triarvoonu. Taulukossa 5.1 annetaan kunkin ajojohdintyypin osalta
hyväksyttävät u:n raja-arvot.
Taulukko 5.1
Jouston tasaisuus uprosentteina
RatajohtotyyppiAjonopeus km/h
200-230 230-300 Yli 300
Ilman Y-köyttä < 40 < 40 < 25
Varustettuna Y-
köydellä<2 0 <1 0 <1 0
Suurnopeusradoilla jännevälin keskikohdan joustavuuden tulisi olla alle
0,5 mm/N. Ratajohdon on oltava standardin EN 50119 vuoden 2001
version kohdan 5.2.1.3 mukainen.
5.3.1.6Keskimääräinen kosketusvoima
Tässä kohdassa määrätään keskimääräiset kosketusvoimat, joiden
mukaan ratajohto on suunniteltava.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 27
▼B
Kuva 5.1
Keskimääräisen kosketusvoiman Fmtavoitearvot vaihtovirtajärjestelmissä riippuen ajono-
peudesta
Kuvassa 5.1 esitetään kosketusvoiman staattisten ja aerodynaamistenkomponenttien muodostama dynaamisesti korjattu keskimääräinen
kosketusvoima F
m, joka kohdistuu ajojohtimeen, ajonopeuden funk-
tiona. Kuva 5.1 koskee vaihtovirtajärjestelmää.
Tässä yhteydessä Fmon tavoitearvo, joka olisi saavutettava, jotta voitai-
siin taata virranotto ilman tarpeettomia valokaaripurkauksia, ja jota ei
saisi ylittää, jotta toisaalta voitaisiin rajoittaa kulumista ja välttää liuku-
hiilten rikkoutuminen.
Jos junassa on yhtäaikaisesti toiminnassa useita virroittimia, keskimää-
räinen kosketusvoima Fmei yhdenkään virroittimen osalta saa ylittää
kuvassa 5.1 annettua arvoa, koska virranoton arviointiperusteiden on
täytyttävä kaikkien virroittimien osalta.
Kuvassa 5.2 esitetään kosketusvoiman staattisten ja aerodynaamisten
komponenttien muodostama dynaamisesti korjattu keskimääräinen
kosketusvoima Fm, jota on käytettävä 1,5 kV:n ja 3,0 kV:n tasavirtajär-
jestelmissä; ajonopeus on otettu huomioon. 1,5 kV:n tasavirtaa
käyttävillä radoilla staattisen kosketusvoiman tulisi olla tarvittaessa
140 N seisontavirran vuoksi.
Jos junassa on yhtäaikaisesti toiminnassa useita virroittimia, keskimää-
räinen kosketusvoima Fmei yhdenkään virroittimen osalta saa ylittää
kuvassa 5.2 annettua arvoa, koska virranoton arviointiperusteiden on
täytyttävä kaikkien virroittimien osalta.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 28
▼B
Kuva 5.2
Keskimääräisen kosketusvoiman Fmtavoitearvot 1,5 kV:n ja 3,0 kV:n tasavirtajärjestel-
missä ajonopeuden mukaan
5.3.1.7Huolto
Valmistajan on toimitettava tarpeelliset tiedot, joiden avulla hankin-
tayksikkövoi laatia huoltoa koskevan suunnitelman, jossa se ottaa
huomioon erityisesti ratajohdon geometrian sekä ajolangan kulumisen
varsinkin ongelmakohdissa, kuten risteyksissä, vaihteissa ja suojao-
suuksilla.
5.3.1.8Seisontavirta
Seisontavirta on hyväksyttävällä tasolla, jos junaan asennetut apulait-
teet saavat riittävästi virtaa ajolangalta ja virroittimen kelkan
liukuhiililtä. 1,5 kV:n tasavirtaa käyttävissä järjestelmissä tarvitaan
300 A virroitinta kohden ja 3,0 kV:n tasavirtajärjestelmissä 200 A
virroitinta kohden. Testattaessa ajojohdinta standardin EN 50206-1
vuoden 1998 version kohdan 6.13 mukaisella menetelmällä ajolangan
lämpötila ei saa ylittää standardin EN 50119 vuoden 2001 version liit-
teessä B annettuja arvoja.
5.3.2Virroitin
5.3.2.1Tekniikan yleiskuvaus
Virroittimien on täytettävä määrätyn suoritustason mukaiset vaati-
mukset, kun on kyse maksimiajonopeudesta ja virtakestoisuudesta.
Ellei jäljempänä muuta määrätä, sovelletaan standardia EN 50206.
Virroittimen asennusta liikkuvaan kalustoon käsitellään liikkuvan
kaluston osajärjestelmän yhteydessä.
5.3.2.2Perusparametrit
Virroittimien suunnittelun on oltava kohdassa 4.1 mainittujen peruspar-
ametrien mukainen.
5.3.2.3Virtakestoisuus
Virroittimet on suunniteltava ajoneuvoissa käytettäväksi määrätyn
sähkövirran mukaisiksi. Valmistaja vastaa nimellisvirran käytöstä.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä siihen, käytetäänkövaihtovirta- vai
tasavirtajännitettä. Virroittimen kyky käyttää määrättyä sähkövirtaa on
todistettava tutkimusten avulla.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 29
▼B
5.3.2.4Eristyksen suunnittelu
Virroittimet asennetaan ajoneuvojen katolle eristettynä maasta.
Eristyksen suunnittelussa on otettu huomioon jännitteiden aiheuttamat
rasitukset. Järjestelmän jännitteitä koskevat tiedot on tarkistettava
tämän YTE:n liitteestä N ja eristyksen koordinointivaatimuksia
koskevat tiedot standardin EN 50124-1 vuoden 1999 version taulukosta
2. Eristimet testataan standardin EN 60383 mukaisesti.
5.3.2.5Virroittimien käyttöalue
Virroittimien on pystyttävä toimimaan ajolangan korkeuden ollessa
4 800-6 400 mm. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Suomen uusituilla
radoilla tai yhdysraiteilla korkeus on erilainen. Katso kohta 7.3.
5.3.2.6Staattinen kosketusvoima
Staattinen voima on virroittimen kelkan ratajohtoon kohdistama
keskimääräinen pystysuuntainen kosketusvoima, jonka virroittimen
nostolaite aiheuttaa virroittimen ollessa ylös nostettuna ja ajoneuvon
seistessä paikallaan.
Vaihtovirtaa käyttävissä järjestelmissä staattisen voiman on oltava
säädettävissä välillä 40-120 N.
Kun tasavirtajärjestelmissä halutaan parantaa liukuhiilien kosketusta
ajojohtimeen, saatetaan tarvita suurempaa voimaa silloin kun juna
seisoo ja apulaitteet toimivat, jotta vältettäisiin ajolangan vaarallinen
kuumeneminen. Tasavirtajärjestelmissä staattisen voiman säätelyvälin
on oltava 50-150 N.
Virroittimilla ja niiden mekanismilla saadaan aikaan tarvittava koske-
tusvoima, ja niiden on oltava sellaisia, että virroittimia voidaan
käyttää kaikentyyppisissä yhteentoimivuuden piirissä olevissa ajojohti-
missa. Yksityiskohtaisia tietoja ja arviointeja asiasta on standardin EN
50206-1 vuoden 1998 version kohdassa 6.3.1.
5.3.2.7Ratajohto/virroitinjärjestelmän keskimääräinen kosketusvoima ja vuor-
ovaikutukseen perustuva suoritustaso
Keskimääräinen kosketusvoima on staattisista ja aerodynaamisista
vaikutuksista johtuvien voimien keskiarvo. Se on yhtä suuri kuin staat-
tisen kosketusvoiman (kohta 5.3.2.6) ja virroittimien elementteihin
tietyllä nopeudella kohdistuvan ilmavirran aiheuttaman aerodynaamisen
voiman summa. Keskimääräinen nousuvoima on virroittimen ominai-
suus, kun käytössä on tietty liikkuva kalusto ja tietyssä
kehitysvaiheessa oleva virroitin. Keskimääräinen kosketusvoima laske-
taan virroittimen kelkasta liitteen Q kohdan Q.4.2.2 mukaisesti.
Kosketusvoiman keskimääräisen arvon on oltava kohdassa 5.3.1.6
määrätyn keskimääräisen kosketusvoiman F mukainen.
Niiden nykyisten vaihtovirtajärjestelmää käyttävien ratojen, yhdysrai-
teiden, uusittujen ratojen ja suurnopeusratojen, jotka eivät ole kohdan
5.3.1.6 vaatimusten mukaisia, virroitin on suunniteltava siten, että
ajonopeudesta riippuva keskimääräinen kosketusvoima Fmmahdollistaa
kuvan 5.1 mukaisen tavoitekäyrän lisäksi toiset korjauskäyrät C1 ja C2.
Nämä käyrät määritellään liitteen Q kohdassa Q 4.1.
Virroittimen valmistajan on otettava huomioon junassa tehtävät vaihdot
näiden kolmen käyrän välillä ja annettava asiaan kuuluvia tietoja
esimerkiksi 1950 mm:n virroittimen käytöstä tai ajojohtimen jännite-
tyypistä. Tämän YTE:n liitteessä D määritellyssä nykyisiä ratoja
koskevassa infrastruktuurirekisterissä on mainittava, mikä käyrä otetaan
käyttöön, tavoitekäyrä vai vaihtoehtoiset käyrät C1 tai C2.
Jos junassa on toiminnassa samanaikaisesti useita virroittimia,
yhdenkään virroittimen kosketusvoima Fmei saa ylittää kohdassa
5.3.1.6 annetun tavoitekäyrän tai käyrien C1 tai C2 arvoa, koska
kunkin virroittimen on täytettävä virranoton arviointiperusteet.
Nämä vaatimukset on määritelty liitteessä Q.Arviointi tehdään liitteen Q mukaisesti.
5.3.2.8Automaattinen alaslaskulaite
Virroittimet on varustettava laitteella, joka laskee virroittimen alas
vikatilanteissa standardin EN 50206-1 vuoden 1998 version kohdan
4.9 mukaisesti.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 30
▼B
5.3.2.9Seisontavirta
Virran, jota juna käyttää seisoessaan paikallaan, on oltava hyväksyttävä
sekä ajolangalle että virroittimen kelkan liukuhiilille niin, että ne
pystyvät toimittamaan junaan asennetuille apulaitteille riittävästi virtaa.
Tasavirtaa käyttävissä järjestelmissä tarvitaan 300 A virroitinta kohden,
jotta virta täyttää kohdan 5.3.1.8 vaatimukset. Virroittimen kyky
käyttää määrättyä virtaa junan seisoessa on todistettava tutkimuksen
avulla.
Vaatimustenmukaisuuden arviointia käsitellään standardin EN 50206-1
vuoden 1998 version kohdassa 6.13 ja liitteessä Q.
5.3.3Liukuhiilet
5.3.3.1Perusparametrit
Virroittimien liukuhiilten on oltava kohdassa 4.1 annettujen peruspara-
metrien mukaiset.
5.3.3.2Materiaalit
Virroittimien liukuhiilten materiaalin on sovittava fyysisesti ja sähköi-
sesti yhteen ajolangan materiaalin kanssa. Näin vältetään ajolankojen
pinnan liiallista hankautumista ja vähennetään sekä lankojen että liuku-
hiilten kulumista mahdollisimman paljon. Seostamaton tai lisäaineella
kyllästetty hiili sopivat käytettäväksi kuparista tai kupariseoksesta
tehtyjen ajolankojen kanssa. Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien
rautatiejärjestelmässä tulisikin käyttää mieluiten juuri tätä yhdistelmää.
Tasavirtajärjestelmissä voidaan käyttää muita materiaaleja, jos siitä on
sovittu kaikkien osapuolten kesken. Tässä tapauksessa liukuhiilien ei
voida katsoa olevan yhteentoimivia. Lisätietoja tämän YTE:n liitteen
M kohdassa M.2.
5.3.3.3Virtakestoisuus
Liukuhiilten materiaali ja poikkileikkaus on valittava sen maksimi-
virran mukaan, jota varten liukuhiili on suunniteltu. Valmistajan on
merkittävä siihen nimellisvirta. Tämän YTE:n liitteen M.4 mukainen
vastaavuus osoitetaan tyyppikohtaisin testein.
5.3.3.4Seisontavirta
Seisontavirran on oltava tasoltaan hyväksyttävä sekä ajolangalle että
virroittimen kelkan liukuhiilille niin, että ne pystyvät toimittamaan
junaan asennetuille apulaitteille riittävästi virtaa. Tasavirtaa käyttävissä
järjestelmissä tarvitaan 300 A virroitinta kohden, jotta virta täyttää
kohdan 5.3.1.8 vaatimukset. Liukuhiilten kyky käyttää määrättyä virtaa
junan seisoessa on todistettava tutkimuksen avulla. Vaatimustenmukai-
suuden arviointia käsitellään tämän YTE:n liitteen M kohdassa M.3.
5.3.3.5Liukuhiilen rikkoutumisen havaitseminen
Liukuhiili on suunniteltava niin, että kaikki liukuhiilen vauriot havai-
taan ja virroittimen alas laskeminen käynnistyy. Lisätietoja standardin
EN 50206-1 vuoden 1998 version kohdassa 4.9.
6 VAATIMUSTENMUKAISUUDEN JA KÄYTTÖÖNSOVELTU-
VUUDEN ARVIOINTI
6.1 Yhteentoimivuuden osatekijät
6.1.1Arviointimenettelyt ja moduulit
Tämän YTE:n kohdassa 5 määriteltyjen yhteentoimivuuden osateki-
jöiden vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointi on
tehtävä käyttäen tämän YTE:n liitteessä A määriteltyjä moduuleja.
Jos hankintayksikkövoi osoittaa, että edellisiä sovellutuksia koskevat
testit tai todistukset ovat voimassa myös uusissa sovellutuksissa, ilmoi-
tetun laitoksen on otettava ne huomioon vaatimustenmukaisuuden
arvioinnissa.
Yhteentoimivuuden osatekijöiden - eli tämän YTE:n kohdassa 5
määriteltyjen ajojohtimen, virroittimen sekä liukuhiilen - vaatimusten-
mukaisuuden arviointimenettelyt ja testimenetelmien kuvaukset on
esitetty tämän YTE:n liitteen B taulukoissa B.1-B.3.
Sikäli kuin tämän YTE:n liitteessä A määritellyissä moduuleissa niin
edellytetään, yhteentoimivuuden osatekijän vaatimustenmukaisuuden
arvioinnin suorittaa menettelyn niin vaatiessa se ilmoitettu laitos, jolle
valmistaja tai tämän yhteisön alueelle sijoittautunut edustaja on jättänyt
hakemuksen.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 31
▼B
Yhteentoimivuuden osatekijän valmistajan tai tämän valtuuttaman,
yhteisön alueelle sijoittautuneen edustajan on laadittava EY:n vaati-
mustenmukaisuusvakuutus direktiivin 96/48/EY 13 artiklan 1 kohdan
ja direktiivin liitteessä IV olevan 3 luvun mukaisesti, ennen kuin
yhteentoimivuuden osatekijä voidaan saattaa markkinoille. Energiao-
sajärjestelmän yhteentoimivuuden osatekijöistä ei vaadita EY:n
käyttöönsoveltuvuusvakuutusta.
6.1.2Moduulien käyttö
Valmistaja tai tämän valtuuttama, yhteisön alueelle sijoittautunut edus-
taja voi valita kunkin energiaosajärjestelmän yhteentoimivuuden
osatekijän arviointimenettelyä varten joko
— tämän YTE:n liitteessä A olevassa kohdassa A.2 esitetyn tyyppi-
kohtaisen suunnittelu- ja kehitysvaiheen tarkastusmenettelyn
(moduuli B) yhdistettynä tämän YTE:n liitteessä A olevassa
kohdassa A.3 esitettyyn tyyppitarkastusmenettelyyn (moduuli C),
— tai tämän YTE:n liitteessä A olevassa kohdassa A.4 esitetyn,
kaikkia vaiheita koskevan täydellisen laadunvarmistus- ja suunnitte-
luvaiheen tarkastusmenettelyn (moduuli H2).
Nämä arviointimenetelmät määritellään tämän YTE:n liitteessä A.Moduuli H2 voidaan valita vain, jos valmistajalla on käytössään ilmoi-
tetun laitoksen hyväksymä ja valvoma laatujärjestelmä, joka kattaa
suunnittelun, tuotannon, tuotteen lopullisen tarkastuksen ja testauksen.
Vaatimustenmukaisuuden arviointiin on sisällyttävä ne vaiheet ja
ominaisuudet, jotka on tämän YTE:n liitteen B taulukoissa B.1, B.2 ja
B.3 merkitty X:llä.
6.2 Energiaosajärjestelmä
6.2.1Arviointimenettelyt ja moduulit
Hankintayksikön tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittau-
tuneen edustajan pyynnöstä ilmoitettu laitos suorittaa EY-tarkastuksen
direktiivin 96/48/EY 18 artiklan 1 kohdan ja liitteen VI mukaisesti
sekä noudattaen tämän YTE:n liitteessä A määriteltyjen asiaa koske-
vien moduulien määräyksiä.
Jos hankintayksikkökykenee osoittamaan, että edellisiä sovellutuksia
koskevat testit tai todistukset ovat voimassa myös uusissa sovellutuk-
sissa, ilmoitetun laitoksen on otettava ne huomioon
vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa.
Energiaosajärjestelmän EY-tarkastuksessa käytettävät arviointimenet-
telyt esitetään tämän YTE:n liitteessä C olevassa taulukossa C.1.
Energiaosajärjestelmän EY-tarkastuksessa on otettava huomioon sen
liityntäkohdat muihin Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rauta-
tiejärjestelmän osajärjestelmiin, sikäli kuin ne on määritelty tässä
YTE:ssä.
Hankintayksikön on laadittava energiaosajärjestelmän EY-tarkastusva-
kuutus direktiivin 96/48/EY 18 artiklan 1 kohdan ja liitteen V
mukaisesti.
6.2.2Moduulien käyttö
Hankintayksikkötai tämän valtuuttama edustaja yhteisö n alueella voi
valita energiaosajärjestelmän tarkastusmenettelyksi toisen seuraavista:
— yksikkötarkastusmenettely (moduuli SG), joka on selostettu tämän
YTE:n liitteen A kohdassa A.5, tai
— täydellinen laadunvarmistus ja suunnitteluvaiheen tarkastusmenet-
tely (moduuli SH2) joka on selostettu tämän YTE:n liitteen A
kohdassa A.6.
Moduuli SH2 voidaan valita vain, jos käytössä on tarkastettavaksi
esitettävään osajärjestelmään vaikuttavat toiminnot (suunnittelu,
valmistus, kokoonpano, asennus) kattava ilmoitetun laitoksen
hyväksymä ja valvoma laatujärjestelmä, joka kattaa suunnittelun,
tuotannon, tuotteen lopullisen tarkastuksen ja testauksen.
Arvioinnin on katettava tämän YTE:n liitteen C taulukossa C.1 esitetyt
vaiheet ja ominaisuudet.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 32
▼B
7 ENERGIA-YTE:N TOTEUTTAMINEN
7.1 Tämän YTE:n soveltaminen käyttöön otettaviin suurnopeusra-
toihin ja liikkuvaan kalustoon
Tämän YTE:n maantieteelliseen sovellusalaan kuuluviin suurnopeusra-
toihin (ks. kohta 1.2), ja liikkuvaan kalustoon, jotka otetaan käyttöön
tämän YTE:n voimaantulon jälkeen, pätevät luvut 2-6 kokonaisuudes-
saan sekä mahdollisesti jäljempänä kohdassa 7.3 esitetyt
erityismääräykset.
7.2 Tämän YTE:n soveltaminen jo käytössä oleviin suurnopeusratoihin
ja liikkuvaan kalustoon
Jo käytössä olevien infrastruktuurilaitteistojen ja liikkuvan kaluston
osalta tätä YTE:ää sovelletaan tämän päätöksen 3 artiklassa
määrättyihin osiin. Tässä nimenomaisessa asiayhteydessä se liittyy
perimmältään sellaisen siirtymästrategian soveltamiseen, jonka mukai-
sesti vanhat laitteistot voidaan taloudellisesti perusteltavissa olevalla
tavalla mukauttaa perintöperiaate huomioon ottaen. Seuraavia periaat-
teita sovelletaan energiaosajärjestelmään.
YTE:ää voidaan soveltaa sellaisenaan uusiin laitteistoihin, mutta sen
toteuttaminen vanhoilla radoilla voi vaatia muutoksia olemassa oleviin
laitteisiin. Se, mitä muutoksia tarvitaan, riippuu nykyisten laitteiden
vaatimustenmukaisuudesta. Toteuttamisstrategia voidaan luoda vain
EY:n jäsenvaltioissa sijaitsevien tiettyjen yksittäisten ratojen tai rata-
verkostojen osalta. Kohdassa 7.3 on mainittu yksityiskohtaisesti, missä
kohdin olemassa olevia laitteistoja on muutettava. Taulukkoon 7.1 on
kerätty ominaisuudet, jotka on toteutettava.
Sopimuksen tekevä yksikkömäärittelee käytännö n toimenpiteet ja eri
vaiheet, jotka ovat tarpeen käytön aloittamiseksi vaaditulla suoritusta-
solla. Vaiheisiin voi sisältyä siirtymäkausia, jolloin laitteet ovat
käytössä, mutta suoritustaso on vaadittua alempi.
Taulukko 7.1
Yhteentoimivuuden teknisten vaatimusten täyttäminen, energiaosajärjestelmä
Toteutettava ominaisuus Kohta
Jännite ja taajuus 4.1.1
Asennettu teho, keskimääräinen hyötyjännite 4.3.1.1Yliaallot 4.2.2.3
Sähköinen suojaus 4.2.2.8
Ulkopuolinen sähkömagneettinen yhteensopivuus 4.3.1.5Suojaaminen sähköiskuilta 4.3.1.8, 4.3.2.4Virransyötön katkaisu 4.3.1.10Virransyötön jatkuvuus 4.3.1.11
Hyötyjarrutus 4.3.1.4
Ajojohtimen geometria 4.1.2.1, 4.1.2.2, 5.3.1.3Liikkuvan junan ulottuma 4.2.2.4Eri vaiheiden väliset eristysjaksot 4.2.2.10
Eri virransyöttöjärjestelmien väliset eristysjaksot 4.2.2.11
Virtakestoisuus 5.3.1.2, 5.3.2.3, 5.3.3.3Aallon etenemisnopeus 5.3.1.42002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 33
▼B
Toteutettava ominaisuus Kohta
Joustavuus ja sen tasaisuus 5.3.1.5
Kosketusvoiman keskiarvo 5.3.1.6Turvallisuus, maadoitus ja johtimien kiinnitys 4.3.1.2, 4.3.2.2
Dynaaminen käyttäytyminen ja virranotto 4.3.2.3
Virroittimien suunnittelu 4.1.2.3Liukuhiilten suunnittelu 5.3.3Kosketusvoimat 4.3.2.5
7.3 Maakohtaiset erityistapaukset
Seuraavassa luetelluissa erikoistapauksissa on sallittua soveltaa tiettyjä
poikkeavia määräyksiä. Nämä erikoistapaukset on jaettu kahteen
ryhmään: poikkeusmääräykset ovat voimassa joko pysyvästi (P-
tapaukset) tai tilapäisesti (T-tapaukset). Tilapäistyyppisten tapaustenosalta suositellaan, että tavoitteena oleva järjestelmä saadaan käyttöön
joko vuoteen 2010 mennessä (T1-tapaukset), mikä on 23 päivänä
heinäkuuta 1996 tehdyssä yhteisön suuntaviivoja Euroopan laajuisen
liikenneverkon kehittämiseksi koskevassa Euroopan parlamentin ja
neuvoston päätöksessä N:o 1692/96/EY asetettu tavoite, tai vuoteen
2020 mennessä (T2-tapaukset).
7.3.1Itävallan rataverkon erityispiirteitä
Yhdysraiteet
Uusittujen ratojen ja yhdysraiteiden sekä asemien ajojohdinten muutta-
minen vastaamaan 1 600 mm:n Euro-virroittimen vaatimuksia on
kohtuuttoman kallis investointi. Näillä radoilla liikennöivät junat on
varustettava toissijaisilla 1950 mm:n virroittimilla, jotka on tarkoitettu
keskisuuria nopeuksia varten eli 230 km/h nopeuteen asti, jolloin
ajojohdinta ei Euroopan laajuisen rautatieverkon näiden osuuksien
osalta tarvitse muuttaa Euro-virroittimen käyttöä varten. Näillä alueilla
ajolangan suurin sallittu sivuttaistaipuma vastatuulessa on 550 mm.
Tehdyt valinnat on tarkoitus osoittaa asianmukaisiksi ottamalla Euro-
virroitin huomioon tulevissa uusittuja ratoja ja yhdysraiteita koskevissa
tutkimuksissa.
Yhdysraiteet ja uusitut radat (P-tapaus)
Muutoksia ei tarvita, koska 1 950 mm:n virroittimelle tarkoitetun
ajojohtimen suunnittelu on hyväksytty.
Yhdysraiteet (T1-tapaus)
Syöttöasemia on rakennettava lisää keskimääräistä hyötyjännitettä ja
asennettua tehoa koskevien vaatimusten täyttämiseksi. Työon tarkoitus
tehdä vuoteen 2010 mennessä.
7.3.2Belgian rataverkon erityispiirteitä (T1-tapaus)
Vanhat suurnopeusradat
Vanhojen ratojen eri vaiheiden väliset eristysjaksot eivät vastaa vaati-
musta, jonka mukaan kolmen virroittimen välisen etäisyyden on oltava
vähintään 143 m. Jo käytössä olevien suurnopeusratojen ja uusittujen
ratojen välillä ei ole automaattista hallintalaitetta, joka käynnistää
vetoajoneuvojen päävirtakatkaisimen avautumisen.
Molempiin on tehtävä muutos.
Yhdysraiteet ja uusitut radatJoillakin siltojen alla olevilla rataosuuksilla ajolangan korkeus ei vastaa
YTE:n vähimmäisvaatimusta, mikä on korjattava. Aikataulua ei ole
päätetty.
7.3.3Saksan rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus)
Uusittujen ratojen ja yhdysraiteiden sekä asemien ajojohdinten muutta-
minen vastaamaan 1 600 mm:n Euro-virroittimen vaatimuksia on2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 34
▼B
kohtuuttoman kallis investointi. Näillä radoilla liikennöivät junat on
varustettava toissijaisilla 1950 mm:n virroittimilla, jotka on tarkoitettu
keskisuuria nopeuksia varten eli 230 km/h nopeuteen asti, jolloin
ajojohdinta ei Euroopan laajuisen rautatieverkon näiden osuuksien
osalta tarvitse muuttaa Euro-virroittimen käyttöä varten. Näillä alueilla
ajolangan suurin sallittu sivuttaistaipuma vastatuulessa on 550 mm.
Tehdyt valinnat on tarkoitus osoittaa asianmukaisiksi ottamalla Euro-
virroitin huomioon tulevissa uusittuja ratoja ja yhdysraiteita koskevissa
tutkimuksissa.
7.3.4Espanjan rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus)
Uusittujen ratojen ja yhdysraiteiden sekä asemien ajojohdinten muutta-
minen vastaamaan 1 600 mm:n Euro-virroittimen vaatimuksia on
kohtuuttoman kallis investointi. Näillä radoilla liikennöivät junat on
varustettava toissijaisilla 1950 mm:n virroittimilla, jotka on tarkoitettu
keskisuuria nopeuksia varten eli 230 km/h nopeuteen asti, jolloin
ajojohdinta ei Euroopan laajuisen rautatieverkon näiden osuuksien
osalta tarvitse muuttaa Euro-virroittimen käyttöä varten. Näillä alueilla
ajolangan suurin sallittu sivuttaistaipuma vastatuulessa on 550 mm.
Tehdyt valinnat on tarkoitus osoittaa asianmukaisiksi ottamalla Euro-
virroitin huomioon tulevissa uusittuja ratoja ja yhdysraiteita koskevissa
tutkimuksissa.
Joillakin Espanjan suurnopeusradoilla ajolangan nimelliskorkeus voi
olla tulevaisuudessa 5,50 m. Tällainen on erityisesti tulevaisuuden
suurnopeusrata Barcelonan ja Perpignanin välillä. (Se koskisi myös
Ranskaa Espanjan rajalta Perpignaniin, jos kyseinen maa sitä pyytää.)
Madridin ja Sevillan välistä suurnopeusrataa liikennöivät junat on
varustettava 1 950 mm:n virroittimilla.
7.3.5Ranskan rataverkon erityispiirteitä (T2-tapaus)
Vanhat suurnopeusradat
Ratajohtoja on muutettava vaihtovirtajärjestelmien virranottoa ja
dynaamista käyttäytymistä koskevien arviointiperusteiden täyttämi-
seksi.
Vanhojen suurnopeusratojen eri vaiheiden väliset eristysjaksot eivät
vastaa vaatimusta, jonka mukaan kolmen virroittimen välisen
etäisyyden on oltava vähintään 143 m. Vaiheiden välisiä eristysjaksoja
on muutettava.
Tietyllä suurnopeusradalla on tehtävä muutos ajojohtimeen, jotta suurin
sallittu nousu on mahdollinen ilman virroittimiin asennettuja nousunpy-
säyttimiä.
Uusitut radat ja yhdysraiteetRadan yläpuolisia laitteita on muutettava tasavirtajärjestelmien virra-
nottoa koskevien arviointiperusteiden täyttämiseksi. Tasavirtaa
käyttävien ratojen ajolankojen poikkileikkaus ei ole riittävän suuri,
jotta se vastaisi YTE:n vaatimuksia, jotka koskevat asemalla tai esiläm-
mitysalueella seisovan junan seisontavirtaa.
Espanjaan vievällä vanhalla tasavirtaa käyttävällä radalla käytetään
1 950 mm:n tasavirtavirroittimen kelkkaa. Jotta tätä rataa voitaisiin
käyttää yhteentoimivilla 1600 mm:n Euro-virroittimien kelkoilla,
ajojohdin on uusittava sen mukaisesti.
Kaikki ratatyypit
Seuraava koskee virroittimia:
— vaihtovirtajärjestelmiin kuuluville radoille tarvitaan 1 600 mm:n
Euro-virroittimen kelkka TGV-junissa tällä hetkellä käytettävien
1 450 mm:n yläkappaleiden tilalle,
— tasavirtajärjestelmiin kuuluville radoille tarvitaan 1 600 mm:n
Euro-virroittimen kelkka TGV-junissa tällä hetkellä käytettävien
1 950 mm leveiden yläkappaleiden tilalle,
— vaihtovirtajärjestelmissä on välivaiheessa käytettävä virroittimia,
jotka pystyvät toimimaan keskimääräistä kosketusvoimaa F
mkoskevan kolmen tavoitekäyrän (C1, C2 ja tavoitekäyrä) mukaan,
— tasavirtajärjestelmissä on ehkä käytettävä virroittimia, jotka
pystyvät toimimaan kahden Fm-käyrän mukaan, joista toinen koskee
1,5 kV:n ja toinen 3 kV:n tasavirtaa.
Muutoksen aikataulusta ei ole vielä sovittu.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 35
▼B
7.3.6Ison-Britannian rataverkon erityispiirteitä
Uudet suurnopeusradat (T1-tapaus)
Suunnitellun kanaalin alittavan rautatien (Channel Tunnel Railway
Line, CTRL) eri vaiheiden eristysjaksoja saattaa olla tarpeen korjata
YTE:n määräysten mukaisiksi. Muutos suoritetaan samalla kun palvelulaajennetaan käsittämään tavarajunat.
Uusitut radat (P-tapaus)
Itärannikon pääradan (East Coast Main Line, ECML) jotkut osuudet
eivät vastaa jännitettä, taajuutta, hyötyjännitteen keskiarvoa ja asen-
nettua tehoa koskevia vaatimuksia. YTE on suunniteltu
toteutettavaksi, kun radalla seuraavaksi tehdään suurehkoja uudistuksia.
Itärannikon pääradan ja länsirannikon pääradan (West Coast Main
Line, WCML) ajojohtimen ja liikkuvan junan ulottuman geometria
perustuvat ulottumaan UK1, ja niitä käsitellään erityistapauksena.
Ajolangan vaihteleva korkeus sallii jopa 225 km/h:n nopeuden ja
keskimääräistä kosketusvoimaa korjataan, niin että se vastaa standardin
EN 50119 vuoden 2001 version kohdan 5.2.1 virranottovaatimuksia.
Länsirannikon pääradalla nyt käytettävä eri vaiheiden eristysjakso-
tyyppi säilytetään ennallaan.
7.3.7Italian rataverkon erityispiirteitä
Vanhat suurnopeusradat (T1-tapaus)Ajojohdinten geometria on korjattava ajolangan korkeuden mukaiseksi
kaksiraiteisella radalla 100 km:n pituudelta.
Muutokset suoritetaan ennen vuotta 2010.Yhdysraiteet ja uusitut radat (T1-tapaus)
Ajojohdinten geometria on korjattava ajolangan korkeuden mukaiseksi
kyseessä olevilla rataosuuksilla.
Syöttöasemien lisärakentaminen on tarpeen keskimääräistä hyötyjänni-
tettä ja asennettua tehoa koskevien vaatimusten täyttämiseksi.
Muutokset tehdään ennen vuotta 2010.
7.3.8Irlannin ja Pohjois-Irlannin rataverkoston erityispiirteitä (P-
tapaukset)
Irlannin tasavallan ja Pohjois-Irlannin rataverkon sähköistetyillä
radoilla ajolangan nimelliskorkeus määräytyy irlantilaisessa standar-
dissa IRL1 vaadittavan aukean tilan ja tarvittavan turvavälin mukaan.
7.3.9Ruotsin rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus)
Uusittujen ratojen ja yhdysraiteiden sekä asemien ajojohdinten muutta-
minen vastaamaan 1 600 mm:n Euro-virroittimen vaatimuksia on
kohtuuttoman kallis investointi. Näillä radoilla liikennöivät junat on
varustettava toissijaisilla 1950 mm:n virroittimilla, jotka on tarkoitettu
keskisuuria nopeuksia varten eli 230 km/h nopeuteen asti, jolloin
ajojohdinta ei Euroopan laajuisen rautatieverkon näiden osuuksien
osalta tarvitse muuttaa Euro-virroittimen käyttöä varten. Näillä alueilla
ajolangan suurin sallittu sivuttaistaipuma vastatuulessa on 550 mm.
Tehdyt valinnat on tarkoitus osoittaa asianmukaisiksi ottamalla Euro-
virroitin huomioon tulevissa uusittuja ratoja ja yhdysraiteita koskevissa
tutkimuksissa.
7.3.10Suomen rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus)
Ajolangan normaalikorkeus on 6150 mm (minimi on 5 600 mm ja
maksimi 6 500 mm).2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 36
▼B
LIITEA
ARVIOINTIMENETTELYT (MODUULIT)
— yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arvioimista ja
— osajärjestelmien EY-tarkastusta varten.
A.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä esitetään arviointimenettelyjen moduulit yhteentoimivuuden
osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arviointia ja energiaosajärjestelmän
EY-tarkastusta varten.
A.2 MODUULI B (TYYPPITARKASTUS)
Yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimuksenmukaisuuden arviointi1 Tässä moduulissa kuvataan se menettelyn osa, jossa ilmoitettu laitos
varmistaa ja vahvistaa, että aiottua tuotantoa edustava näytekappale
on sitä koskevien YTE:n määräysten mukainen.
2 Valmistajan tai tämän valtuutetun, yhteisön alueelle sijoittautuneen
edustajan on pyydettävä tätä tyyppitarkastusta valitsemaltaan ilmoite-
tulta laitokselta.
Tarkastuspyyntöön on sisällyttävä:
— valmistajan nimi ja osoite ja, mikäli pyynnön esittää valtuutettu
edustaja, myös tämän nimi ja osoite,
— kirjallinen vakuutus siitä, ettei samaa pyyntöä ole esitetty
millekään muulle ilmoitetulle laitokselle,
— kohdassa 3 kuvattu tekninen dokumentaatio.
Tarkastusta pyytävän on annettava ilmoitetun laitoksen käyttöön
aiottua tuotantoa edustava näytekappale, jota jäljempänä kutsutaan
nimellä ’tyyppi’. Tyyppi saattaa edustaa useita yhteentoimivuuden
osatekijän versioita edellyttäen, että versioiden väliset erot eivät
vaikuta YTE:n määräyksiin.
Ilmoitettu laitos voi tarvittaessa pyytää lisänäytteitä, jos ne ovat
tarpeen testiohjelman läpiviemiseksi.
Mikäli tyyppitarkastusmenettely (ks. kohta 4.4) ei edellytä tyyppi-
testejä ja kohdassa 3 kuvattu tekninen dokumentaatio määrittelee
tyypin riittävän tarkasti, voi ilmoitettu laitos päättää, ettei sen
käyttöön tarvitse asettaa näytteitä.
3 Teknisen dokumentaation avulla on voitava arvioida, onko yhteentoi-
mivuuden osatekijä tässä YTE:ssä esitettyjen vaatimusten mukainen.
Dokumentaation on katettava yhteentoimivuuden suunnittelu,
valmistus ja käyttöniiltä osin kuin se tämän arvioinnin kannalta on
oleellista. Teknisen dokumentaation on sisällettävä seuraavat osat:
— tyypin yleiskuvaus,
— komponenttien, osakokoonpanojen, virtapiirien jne. periaatepiirus-
tukset sekä osapiirustukset ja -luettelot,
— kuvaukset ja selitykset, jotka selvittävät edellä mainittuja piirus-
tuksia ja luetteloja sekä yhteentoimivuuden osatekijän toimintaa,
— yhteentoimivuuden integrointiehdot järjestelmäympäristöönsä
(osakokoonpano, kokoonpano, osajärjestelmä) sekä tarvittavat
liityntäkohtien ehdot,
— yhteentoimivuuden käyttöön ja huoltoon liittyvät ehdot (ajoaikaan
tai -matkaan liittyvät rajoitukset, kulumisrajat jne.)
— luettelo niistä teknisistä vaatimuksista (YTE:n ja/tai euroop-
palaisten normien asiaa koskevista kohdista), joiden mukaan
yhteentoimivuuden osatekijän vaatimustenmukaisuutta arvioidaan,
— niiden ratkaisujen kuvaus, jotka on otettu käyttöön tässä YTE:ssä
esitettyjen vaatimusten täyttämiseksi tapauksissa, joissa niitä eu-
rooppalaisia normeja, joihin YTE:ssä viitataan, ei ole sovellettu
kokonaisuudessaan,
— suunnittelun yhteydessä tehtyjen laskelmien tulokset, tehdyt
tarkastukset jne.,
— testiraportit.
4 Ilmoitetun laitoksen velvollisuudet
4.1 Ilmoitetun laitoksen on tarkastettava tekninen dokumentaatio.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 37
▼B
4.2 Jos YTE:ssä edellytetään suunnittelun katselmusta, ilmoitetun
laitoksen on tarkastettava suunnittelumenetelmät ja -työkalut sekä
suunnittelun tulokset arvioidakseen, voidaanko niiden avulla täyttää
yhteentoimivuuden osatekijän vaatimustenmukaisuutta koskevat
vaatimukset suunnitteluprosessin valmistuttua.
4.3 Jos YTE:ssä edellytetään valmistuksen katselmusta, ilmoitetun
laitoksen on tarkastettava yhteentoimivuuden osatekijän valmistusta
varten luotu valmistusprosessi arvioidakseen sen vaikutusta tuotteen
vaatimustenmukaisuuteen ja/tai tarkastettava valmistajan suunnittelu-
prosessin lopuksi suorittama katselmus.
4.4 Jos YTE:ssä edellytetään tyyppitestejä, ilmoitetun laitoksen on toden-
nettava, että näyte (näytteet) on valmistettu teknisen dokumentaation
mukaisesti, sekä tehtävä tai teetettävä tyyppitestit YTE:n ja YTE:ssä
mainittujen eurooppalaisten normien määräysten mukaisesti.
4.5 Ilmoitetun laitoksen on yksilöitävä ne elementit, jotka on suunniteltu
YTE:n ja YTE:ssä mainitun eurooppalaisen normin asiaa koskevien
määräysten mukaisesti, sekä ne elementit, jotka on suunniteltu sovel-
tamatta näiden eurooppalaisten normien asiaa koskevia määräyksiä.
4.6 Ilmoitetun laitoksen on tehtävä tai teetettävä kohtien 4.2, 4.3 ja 4.4
mukaiset asianmukaiset tarkastukset ja tarvittavat testit selvittääk-
seen, ovatko valmistajan ratkaisut YTE:n vaatimusten mukaisia
tapauksissa, joissa YTE:ssä mainittuja asiaa koskevia eurooppalaisia
normeja ei ole sovellettu.
4.7 Ilmoitetun laitoksen on tehtävä tai teetettävä kohtien 4.2, 4.3 ja 4.4
mukaiset asianmukaiset tarkastukset ja tarvittavat testit selvittääk-
seen, onko asiaa koskevia eurooppalaisia normeja todella noudatettu
tapauksissa, joissa valmistaja on päättänyt niitä soveltaa.
4.8 Ilmoitetun laitoksen on sovittava hakijan kanssa paikka, jossa tarkas-
tukset ja tarvittavat kokeet suoritetaan.
5 Jos tyyppi on YTE:n määräysten mukainen, ilmoitetun laitoksen on
annettava hakijalle tyyppitarkastustodistus. Todistuksessa on mainit-
tava valmistajan nimi ja osoite, tarkastuksen tulos, todistuksenvoimassaolon ehdot sekä tarvittavat tiedot hyväksytyn tyypin yksilöi-
miseksi.
Voimassaoloaika ei saa ylittää kolmea vuotta.
Todistukseen on liitettävä luettelo teknisen dokumentaation oleelli-
sista osista ja ilmoitetun laitoksen on säilytettävä sen kopio.
Jos valmistajalta tai tämän valtuutetulta, yhteisön alueelle sijoittautu-
neelta edustajalta evätään EY-tyyppitarkastustodistus, ilmoitetun
laitoksen on annettava yksityiskohtainen selostus epäämisen syistä.
Hakijalle on varattava mahdollisuus valitusmenettelyyn.
6 Hakijan on ilmoitettava sille ilmoitetulle laitokselle, jonka hallussa
EY-tyyppitarkastustodistusta koskeva tekninen dokumentaatio on,
kaikista sellaisista hyväksyttyyn tuotteeseen tehtävistä muutoksista,
jotka on hyväksyttävä uudelleen, mikäli niillä on vaikutusta YTE:ssä
esitettyjen tuotetta koskevien vaatimusten täyttämiseen tai suunnitel-
tuun käyttöön. Tämä lisähyväksyntä annetaan joko lisäyksenä
alkuperäiseen tyyppitarkastustodistukseen tai kokonaan uutena todis-
tuksena, joka annetaan vanhan todistuksen palauttamisen jälkeen.
7 Mikäli kohdassa 6 tarkoitettuja muutoksia ei ole tehty, todistuksen
voimassaoloajan päättyessä sitä voidaan jatkaa. Hakijan tulee pyytää
voimassaoloajan pidentämistä vahvistamalla kirjallisesti, ettei maini-
tunlaisia muutoksia ole tehty, jolloin ilmoitettu laitos pidentää
todistuksen voimassaoloaikaa kohdan 5 mukaisesti, mikäli sille ei
ole esteitä. Tämä menettely voidaan toistaa.
8 Kunkin ilmoitetun laitoksen on annettava muille ilmoitetuille laitok-
sille oleelliset tiedot tyyppitarkastustodistuksista, jotka se on
peruuttanut tai evännyt.
9 Muut ilmoitetut laitokset saavat pyynnöstä jäljennökset annetuista
tyyppitarkastustodistuksista ja niihin tehdyistä lisäyksistä. Todistusten
liitteet on pidettävä muiden ilmoitettujen laitosten saatavilla.
10 Valmistajan tai tämän valtuutetun edustajan on säilytettävä EY-tyyp-
pitarkastustodistusten ja niiden lisäysten teknisiä asiakirjoja
kymmenen vuoden ajan siitä lukien, kun viimeinen niiden mukainen
tuote on valmistettu. Jos valmistaja tai tämän edustaja eivät ole sijoit-
tautuneet yhteisön alueelle, vastuu teknisten asiakirjojen saatavilla
pitämisestä on sillä, joka tuo tuotteen yhteisön markkinoille.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 38
▼B
A.3 MODUULI C (TYYPINMUKAISUUS)
Yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimuksenmukaisuuden arviointi
1 Tässä moduulissa kuvataan se menettelyn osa, jossa valmistaja tai
tämän valtuuttama, yhteisön alueelle sijoittautunut edustaja varmistaa
ja vakuuttaa, että kyseinen yhteentoimivuuden osatekijä on EY-tyyp-
pitarkastustodistuksessa esitetyn tyypin mukainen ja täyttää
direktiivin 96/48/EY vaatimukset sekä osatekijää koskevat YTE:n
vaatimukset.
2 Valmistajan on tehtävä kaikki tarpeellinen, jotta valmistusprosessilla
varmistetaan valmistettavien yhteentoimivuuden osatekijöiden yhden-
mukaisuus EY-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin kanssa
sekä direktiivin 96/48/EY vaatimusten ja osatekijöitä koskevien
YTE:n vaatimusten kanssa.
3 Valmistajan tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittautuneen
edustajan on laadittava yhteentoimivuuden osatekijää koskeva EY:nvaatimustenmukaisuusvakuutus. Tässä vakuutuksessa on oltava
vähintään direktiivin 96/48/EY liitteessä IV olevan 3 kohdan sekä
13 artiklan 3 kohdan mukaiset tiedot. EY:n vaatimustenmukaisuusva-
kuutus ja sen mukana toimitettavat asiakirjat on varustettava
päiväyksellä ja allekirjoituksella. Vakuutus on kirjoitettava samalla
kielellä kuin tekniset asiakirjat, ja siinä on oltava seuraavat tiedot:
— viittaus direktiiviin (direktiivi 96/48/EY ja muut kyseistä yhteen-
toimivuuden osatekijää mahdollisesti koskevat direktiivit),
— valmistajan tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittau-
tuneen edustajan nimi ja osoite (annettava toiminimi ja
täydellinen osoite sekä, jos käytetään valtuutettua edustajaa,
myös valmistajan tai rakentajan toiminimi),
— yhteentoimivuuden osatekijän kuvaus (merkki, tyyppi jne.),— vaatimustenmukaisuusvakuutuksen antamisessa noudatetun
menettelyn (moduulin) kuvaus,
— kaikki ne asiaan liittyvät kuvaukset, joiden mukainen yhteentoi-
mivuuden osatekijä on, ja erityisesti sen käyttöehdot,
— yhdenmukaisuustodistuksen yhteydessä noudatettuun menettelyyn
osallistuneen ilmoitetun laitoksen (osallistuneiden ilmoitettujen
laitosten) nimi ja osoite ja tarkastustodistusten päiväys sekä todis-
tuksen voimassaoloaika ja -ehdot,
— viittaus tähän YTE:een ja muihin asiaa koskeviin YTE:ihin sekä
tarpeen mukaan viittaus eurooppalaisiin normeihin,
— valmistajan tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittau-
tuneen edustajan puolesta allekirjoittaneen henkilötiedot.
Todistukset, joihin viitataan, ovat:
— tyyppitarkastustodistus ja sen lisäasiakirjat.
4 Valmistajan tai tämän valtuuttaman edustajan on säilytettävä
jäljennös vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta vähintään kymmenen
vuoden ajan yhteentoimivuuden osatekijän valmistamisen jälkeen.
Jos valmistaja tai tämän edustaja eivät ole sijoittautuneet yhteisön
alueelle, vastuu teknisten asiakirjojen saatavilla pitämisestä on sillä,
joka tuo yhteentoimivuuden osatekijän yhteisön markkinoille.
5 Jos yhteentoimivuuden osatekijästä vaaditaan YTE:ssä EY:n vaati-
mustenmukaisuusvakuutuksen lisäksi myös EY:n
käyttöönsoveltuvuusvakuutus, tämä vakuutus liitetään mukaan sen
jälkeen kun se on saatu valmistajalta moduulin V ehtojen mukaisesti.
A.4 MODUULI H2 (TÄYDELLINEN LAADUNVARMISTUS JA SUUNNIT-
TELUN KATSELMUS)
Yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimuksenmukaisuuden arviointi
1 Tässä moduulissa kuvataan menettely, jolla ilmoitettu laitos suorittaa
yhteentoimivuuden osatekijän suunnittelun katselmuksen ja jolla
kohdan 2 vaatimukset täyttänyt valmistaja tai tämän valtuuttama,
yhteisön alueelle sijoittautunut edustaja varmistaa ja vakuuttaa, että
kyseinen yhteentoimivuuden osatekijä täyttää direktiivin 96/48/EY
vaatimukset sekä osatekijää koskevat YTE:n vaatimukset.
2 Valmistajalla on oltava käytössä hyväksytty suunnittelua, valmistusta,
tuotteen lopullista tarkastusta ja testausta koskeva, kohdan 3
mukainen laatujärjestelmä, jota valvotaan kohdan 4 mukaisesti.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 39
▼B
3 Laatujärjestelmä
3.1 Valmistajan on jätettävä ilmoitetulle laitokselle hakemus laatujärjes-
telmänsä arvioinnista.
Hakemukseen on sisällyttävä:
— kaikki oleellinen tieto koskien sitä tuoteryhmää, joka edustaa
aiottua yhteentoimivuuden osatekijää,
— laatujärjestelmän dokumentaatio.
3.2 Laatujärjestelmän on varmistettava, että yhteentoimivuuden osatekijä
on direktiivin 96/48/EY vaatimusten ja osatekijää koskevien YTE:n
vaatimusten mukaisia. Kaikki valmistajan soveltamat elementit, vaati-
mukset ja määräykset on dokumentoitava järjestelmällisesti
kirjallisina toimintaohjeina, menettelyinä ja ohjeina. Laatujärjes-
telmän dokumentaation avulla on voitava tulkita yksiselitteisesti
laatuohjelmia, suunnitelmaa, käsikirjoja ja tallenteita.
Dokumentoinnin on erityisesti sisällettävä seuraavien seikkojen asian-
mukainen kuvaus:
— laatutavoitteet ja organisaatio,
— suunnitteluun ja tuotteen laatuun liittyvät johdon vastuut ja
oikeudet,
— ne suunnittelun pohjana olevat tekniset tiedot ja eurooppalaiset
normit, joita sovelletaan, ja mikäli direktiivin 96/48/EY 10 artik-
lassa mainittuja eurooppalaisia normeja ei sovelleta
kokonaisuudessaan, keinot, joilla varmistetaan, että direktiivin
vaatimukset ja YTE:n yhteentoimivuuden osatekijää koskevat
vaatimukset täytetään,
— käytettävät suunnittelunvalvonta- ja suunnitteluntarkastusmene-
telmät, prosessit ja järjestelmälliset toimet, joita käytetään
kyseiseen tuoteryhmään kuuluvien yhteentoimivuuden osateki-
jöiden suunnittelussa,
— vastaavat käytettävät valmistus-, laadunvalvonta- ja laadunvarmis-
tusmenetelmät ja -prosessit sekä järjestelmälliset toimenpiteet,
— ennen valmistusta, sen aikana ja sen jälkeen tehtävät tarkastukset
ja testit sekä selvitys siitä, kuinka usein niitä tehdään,
— laatuun liittyvät muistiinpanot, kuten tarkastusraportit ja testi-
tiedot, kalibrointitiedot, laadunvarmistushenkilökunnan
kvalifiointiraportit jne.,
— keinot, joilla suunnittelun ja tuotteen vaaditun laatutason saavutta-
mista seurataan ja joilla laatujärjestelmän tehokasta toimintaa
valvotaan.
Laatuun liittyvien toimintaohjeiden ja menettelyjen on käsitettävä
erityisesti arviointivaiheet, kuten suunnittelun katselmus, valmistu-
sprosessin katselmus ja tyyppitestit siten, kun ne on YTE:ssä
määritelty yhteentoimivuuden osatekijän eri ominaisuuksille ja suori-
tustasoille.
3.3 Ilmoitetun laitoksen on arvioitava laatujärjestelmä selvittääkseen,
täyttääköse kohdan 3.2 vaatimukset. Ilmoitetun laitoksen on katsot-
tava, että laatujärjestelmä on vaatimustenmukainen, jos sillä pannaan
täytäntöön asiaa koskeva yhdenmukaistettu standardi. Tämä yhden-
mukaistettu standardi on EN ISO 9001, joulukuu 2000, tarpeen
mukaan täydennettynä sen yhteentoimivuuden osatekijän ominaispiir-
teiden mukaan, johon sitä sovelletaan.
Arvioinnin on koskettava nimenomaan sitä tuoteryhmää, joka edustaa
kyseistä yhteentoimivuuden osatekijää. Arviointiryhmässä on oltava
ainakin yksi jäsen, jolla on kokemusta kyseisen tuotantotekniikan
arvioimisesta. Arviointimenettelyyn tulee sisältyä tarkastuskäynti
valmistajan tiloihin.
Arvioinnin tuloksesta on ilmoitettava valmistajalle. Ilmoitukseen on
sisällyttävä tarkastuksen päätelmät ja arviointipäätöksen perustelut.
3.4 Valmistajan on vastattava hyväksytystä laatujärjestelmästä ja sen
pitämisestä asianmukaisena ja tehokkaana.
Valmistajan tai tämän valtuutetun edustajan on ilmoitettava laatujär-
jestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle laitokselle kaikista aiotuista
laatujärjestelmän uudistuksista.
Ilmoitetun laitoksen on arvioitava ehdotetut muutokset ja päätettävä,
täyttääkömuutettu laatujärjestelmä edelleen kohdan 3.2 vaatimukset
vai onko se arvioitava uudelleen.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 40
▼B
Ilmoitetun laitoksen on ilmoitettava arvioinnin tulos valmistajalle.
Ilmoitukseen on sisällyttävä tarkastuksen päätelmät ja arvioin-
tipäätöksen perustelut.
4 Ilmoitetun laitoksen vastuulla tapahtuva laatujärjestelmän valvonta
4.1 Valvonnan tarkoituksena on varmistaa, että valmistaja täyttää asian-
mukaisesti hyväksytystä laatujärjestelmästä seuraavat
velvollisuutensa.
4.2 Valmistajan on sallittava ilmoitetun laitoksen pääsy tarkastusta varten
tiloihin, joissa valmistus, tarkastus, testaus ja varastointi tapahtuu,
sekä annettava ilmoitetulle laitokselle kaikki tarvittavat tiedot, erityi-
sesti:
— laatujärjestelmän dokumentaatio,
— laatujärjestelmän suunnitteluun liittyvän osan muistiinpanot, kuten
analyysien, laskelmien ja testien tulokset jne.,
— laatujärjestelmän valmistukseen liittyvän osan muistiinpanot,
kuten tarkastusraportit ja testitiedot, kalibrointitiedot, laatujärjes-
telmää käyttävän henkilökunnan kvalifiointiraportit jne.
4.3 Ilmoitetun laitoksen on suoritettava säännöllisiä tarkastuksia varmis-
taakseen, että valmistaja ylläpitää ja käyttää laatujärjestelmää.
Ilmoitetun laitoksen on myös annettava tarkastuksista raportti valmis-
tajalle.
Näitä tarkastuksia on suoritettava vähintään kerran vuodessa.
4.4 Lisäksi ilmoitettu laitos voi tehdä yllätyskäyntejä valmistajan luo.
Tällaisten käyntien aikana ilmoitettu laitos voi tarvittaessa tehdä tai
teettää testejä todentaakseen, että laatujärjestelmä toimii oikein.
Ilmoitetun laitoksen on annettava valmistajalle raportti käynnistä
sekä testiraportti, jos testi on suoritettu.
5 Valmistajan on säilytettävä seuraavat asiakirjat kansallisia virano-
maisia varten kymmenen vuotta sen jälkeen, kun viimeinen asiaan
liittyvä tuote on valmistettu:
— kohdan 3.1 toisen alakohdan mukainen dokumentaatio,
— kohdan 3.4 toisen alakohdan mukaisiin muutoksiin liittyvät asia-
kirjat,
— kohdan 3.4 viimeisen alakohdan sekä kohtien 4.3 ja 4.4 mukaiset
ilmoitetun laitoksen päätökset ja raportit.
6 Suunnittelun tarkastus
6.1 Valmistajan on jätettävä ilmoitetulle laitokselle hakemus yhteentoi-
mivuuden osatekijän suunnittelua koskevasta arvioinnista.
6.2 Hakemuksen perusteella on voitava tulkita oikein yhteentoimivuuden
osatekijän suunnittelua, valmistusta ja käyttöä, ja sen tulee mahdol-
listaa direktiivin 96/48/EY vaatimusten ja YTE:n vaatimusten
mukaisuuden arviointi.
Hakemuksen on sisällettävä seuraavat tiedot:
— käytetyt suunnittelun perustana olevat tekniset tiedot ja euroop-
palaiset normit,
— tarvittavat todisteet em. tietojen ja normien asianmukaisuudesta,
erityisesti tapauksissa, joissa direktiivin 10 artiklassa mainittuja
eurooppalaisia normeja ei ole sovellettu täydessä laajuudessaan.
Näihin todisteisiin on liitettävä valmistajan suorittamien tai
valmistajan puolesta suoritettujen asianmukaisten laboratorioko-
keiden tulokset.
6.3 Ilmoitetun laitoksen on tarkastettava hakemus ja myönnettävä haki-
jalle suunnitteluntarkastustodistus, jos suunnittelu on sitä koskevien
YTE:n vaatimusten mukaista. Todistuksessa on oltava tarkastuksen
päätelmät, todistuksen voimassaolon ehdot, hyväksytyn suunnittelutu-
loksen yksilöimiseen tarvittavat tiedot ja tarpeen mukaan kuvaus
tuotteen toiminnasta.
Todistuksen voimassaoloaika ei saa olla kolmea vuotta pidempi.
6.4 Hakijan on ilmoitettava suunnittelutarkastustodistuksen myöntäneelle
ilmoitetulle laitokselle kaikista hyväksyttyyn suunnittelutulokseen
tehtävistä muutoksista. Suunnittelutarkastustodistuksen myöntäneen
ilmoitetun laitoksen on erikseen hyväksyttävä nämä muutokset, jos
niillä saattaa olla vaikutusta vaatimustenmukaisuuteen tai tuotteen2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 41
▼B
määräysten mukaiseen käyttöön. Tämä lisähyväksyntä annetaan liit-
teenä alkuperäiseen suunnittelutarkastustodistukseen.
6.5 Jos kohdassa 6.4 tarkoitettuja muutoksia ei ole tehty, todistuksen
voimassaoloajan päättyessä sitä voidaan jatkaa. Hakijan tulee pyytää
voimassaoloajan pidentämistä vahvistamalla kirjallisesti, ettei maini-
tunlaisia muutoksia ole tehty, jolloin ilmoitettu laitos pidentää
todistuksen voimassaoloaikaa kohdan 6.3 mukaisesti, mikäli sille ei
ole esteitä. Tämä menettely voidaan toistaa.
7 Kunkin ilmoitetun laitoksen on annettava muille ilmoitetuille laitok-
sille oleelliset tiedot laatujärjestelmien hyväksynnöistä sekä
suunnittelutarkastustodistuksista, jotka se on peruuttanut tai evännyt.
Muut ilmoitetut laitokset saavat pyynnöstä jäljennökset seuraavista
asiakirjoista:
— laatujärjestelmän hyväksynnät ja myönnetyt lisähyväksynnät, sekä
— suunnittelutarkastustodistukset ja niihin tehdyt lisäykset.
8 Valmistajan tai tämän valtuutetun, yhteisön alueelle sijoittautuneen
edustajan on laadittava yhteentoimivuuden osatekijää koskeva EY:n
vaatimustenmukaisuusvakuutus.
Tämän vakuutuksen on sisällettävä vähintään direktiivin 96/48/EY
liitteessä IV olevan 3 kohdan ja 13 artiklan 3 kohdan mukaiset tiedot.
EY:n vaatimustenmukaisuusvakuutus ja sen mukana toimitettavat
asiakirjat on varustettava päiväyksellä ja allekirjoituksella.
Vakuutus on kirjoitettava samalla kielellä kuin tekniset asiakirjat ja
siinä on oltava seuraavat tiedot:
— viittaus direktiiviin (direktiivi 96/48/EY ja muut kyseistä yhteen-
toimivuuden osatekijää mahdollisesti koskevat direktiivit),
— valmistajan tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittau-
tuneen edustajan nimi ja osoite (annettava toiminimi ja
täydellinen osoite sekä, jos käytetään valtuutettua edustajaa,
myös valmistajan tai rakentajan toiminimi),
— yhteentoimivuuden osatekijän kuvaus (merkki, tyyppi jne.),
— vaatimustenmukaisuusvakuutuksen antamisessa noudatetun
menettelyn (moduulin) kuvaus,
— kaikki ne asiaan liittyvät kuvaukset, joiden mukainen yhteentoi-
mivuuden osatekijä on, ja erityisesti sen käyttöehdot,
— yhdenmukaisuusvakuutuksen yhteydessä noudatettuun menette-
lyyn osallistuneen ilmoitetun laitoksen (osallistuneiden
ilmoitettujen laitosten) nimi ja osoite sekä tarkastustodistusten
päiväys ja todistuksen voimassaoloaika ja ehdot,
— viittaus tähän YTE:ään ja muihin asiaa koskeviin YTE:iin sekä
tarpeen mukaan viittaus eurooppalaisiin normeihin,
— valmistajan tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittau-
tuneen edustajan puolesta allekirjoittaneen henkilötiedot.
Todistukset, joihin viitataan, ovat:
— kohdan 3 mukainen laatujärjestelmän hyväksyntä ja kohdan 4
mukaiset valvontaraportit,
— suunnittelutarkastustodistus lisäyksineen.
9 Valmistajan tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittautuneen
edustajan on säilytettävä EY:n vaatimustenmukaisuusvakuutuksen
jäljennöstä kymmenen vuoden ajan siitä lukien, kun viimeinen niiden
mukainen yhteentoimivuuden osatekijä on valmistettu.
Jos valmistaja tai tämän edustaja eivät ole sijoittautuneet yhteisön
alueelle, vastuu teknisten asiakirjojen saatavilla pitämisestä on sillä,
joka tuo tuotteen yhteisön markkinoille.
10 Jos yhteentoimivuuden osatekijästä vaaditaan YTE:ssä EY:n vaati-
mustenmukaisuusvakuutuksen lisäksi myös EY:n
käyttöönsoveltuvuusvakuutus, tämä vakuutus liitetään mukaan sen
jälkeen kun se on saatu valmistajalta moduulin V ehtojen mukaisesti.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 42
▼B
A.5 MODUULI SG (YKSIKKÖTARKASTUS)
Energiaosajärjestelmän EY-tarkastus
1 Tässä moduulissa kuvataan EY-tarkastusmenettely, jota noudattaen
ilmoitettu laitos hankintayksikön tai tämän valtuutetun, yhteisön
alueelle sijoittautuneen edustajan pyynnöstä tarkastaa ja todistaa,
että energiaosajärjestelmä
— on tämän YTE:n ja muiden asiaa koskevien YTE:ien mukainen,
mikä osoittaa, että se täyttää direktiivin 96/48/EY olennaiset
vaatimukset,
— on muiden perustamissopimuksesta seuraavien säädösten
mukainen ja että se voidaan ottaa käyttöön.
2 Hankintayksikön tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittau-
tuneen edustajan on jätettävä valitsemalleen ilmoitetulle laitokselle
osajärjestelmän (yksikkötarkastuksena tehtävää) EY-tarkastusta
koskeva hakemus. Hakemuksen on sisällettävä seuraavat tiedot ja
asiakirjat:
— hankintayksikön tai tämän valtuutetun edustajan nimi ja osoite,
— tekninen dokumentaatio.
3 Teknisen dokumentaation avulla on voitava arvioida osajärjestelmän
suunnittelua, valmistusta, asentamista ja käyttöä sekä sitä, miten se
täyttää direktiivin ja YTE:n vaatimukset.
Teknisen dokumentaation on sisällettävä seuraavat tiedot:
— osajärjestelmän sekä sen tekniikan ja rakenteen yleiskuvaus,
— infrastruktuurirekisteri, jossa on kaikki YTE:ssä määrätyt tiedot,
— periaate- ja osapiirustukset ja osakokoonpanojen ja virtapiirien
jne. luettelot,
— osajärjestelmän valmistukseen ja kokoonpanoon liittyvä tekninen
dokumentaatio,
— suunnittelun pohjana käytetyt tekniset tiedot, mukaan luettuina
eurooppalaiset normit,
— tarvittavat todisteet em. tietojen ja normien asianmukaisuudesta,
erityisesti tapauksissa, joissa YTE:ssä mainittuja eurooppalaisia
normeja ei ole sovellettu täydessä laajuudessaan,
— luettelo osajärjestelmään kuuluvista yhteentoimivuuden osate-
kijöistä,
— luettelo valmistajista, jotka ovat osallistuneet osajärjestelmän
suunnitteluun, valmistukseen, kokoonpanoon ja asennukseen,
— luettelo YTE:ssä tai teknisissä tiedoissa mainituista euroop-
palaisista normeista.
Mikäli YTE edellyttää, että tekninen dokumentaatio sisältää muita
tietoja, ne on lisättävä.
4 Ilmoitetun laitoksen on tarkastettava hakemus ja tehtävä vaadittavat
YTE:ssä ja/tai eurooppalaisissa normeissa määrätyt testit ja tarkas-
tukset varmistuakseen siitä, että hakemuksen kohde on direktiivin
olennaisten vaatimusten mukainen, siten kuin ne YTE:ssä esitetään.
YTE:n mukaan tehtävät tutkimukset, testit ja tarkastukset koskevat
seuraavia osa-alueita:
— tekniikan yleiskuvaus,
— osajärjestelmän rakenne, tarvittaessa mukaan luettuina maa- ja
vesirakennustyöt, osatekijöiden kokoonpano, yleiset säätötoimen-
piteet,
— osajärjestelmän lopputestaus,— ja arviointi normaaleissa käytön aikaisissa oloissa, milloin YTE
sitä vaatii.
5 Ilmoitettu laitos voi sopia hankintayksikön kanssa siitä, missä testit
tehdään, sekä siitä, että hankintayksikkötekee itse osajärjestelmän
lopputestit ja YTE:n edellyttämät testit normaaleissa käytön aikai-
sissa oloissa ilmoitetun laitoksen valvonnassa ja sen läsnä ollessa.
6 Ilmoitetun laitoksen on aina päästävä testauksia ja tarkastuksia varten
suunnitteluosastoille, rakennustyömaille, tuotanto- ja kokoonpanoti-
loihin sekä asennustyömaille sekä tarvittaessa esivalmistus- ja
testaustiloihin, jotta se voi suorittaa sille YTE:ssä määrätyt tehtävät.
7 Jos osajärjestelmä täyttää YTE:n vaatimukset, ilmoitetun laitoksen on
YTE:ssä sekä YTE:ssä mainituissa eurooppalaisissa normeissa
määrättyjen testien, tarkastusten ja tarkistusten perusteella laadittava
hankintayksikölle tai tämän valtuutetulle, yhteisön alueelle sijoittau-2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 43
▼B
tuneelle edustajalle tarkoitettu EY-tarkastustodistus. Tämä puolestaan
laatii EY-tarkastusvakuutuksen, joka on tarkoitettu sen jäsenvaltion
valvontaviranomaiselle, jonka alueella osajärjestelmä sijaitsee ja/tai
toimii. EY-tarkastusvakuutus ja sen liitteenä olevat asiakirjat on
varustettava allekirjoituksella ja päiväyksellä. Vakuutus on kirjoitet-
tava samalla kielellä kuin tekniset asiakirjat ja siinä on oltava
vähintään direktiivin 96/48/EY liitteen V mukaiset tiedot.
8 Ilmoitetun laitoksen on laadittava EY-tarkastusvakuutukseen
liitettävät tekniset asiakirjat. Niiden on sisällettävä vähintään direk-
tiivin 96/48/EY 18 artiklan 3 kohdan mukaiset tiedot ja erityisesti
seuraavat tiedot:
— kaikki tarvittavat osajärjestelmän ominaisuuksiin liittyvät asia-
kirjat,
— luettelo osajärjestelmään kuuluvista yhteentoimivuuden osate-
kijöistä,
— EY-vaatimustenmukaisuusvakuutusten ja tarvittaessa EY-
käyttöönsoveltuvuusvakuutusten jäljennökset, jotka on annettava
direktiivin 13 artiklan mukaisesti, sekä tarvittaessa niiden liitteenä
vastaavat, ilmoitettujen laitosten YTE:n perusteella antamat asia-
kirjat (todistukset, laatujärjestelmien hyväksynnät ja valvonta-
asiakirjat),
— kaikki käytön ehtoihin ja rajoituksiin liittyvät tiedot,
— kaikki ohjeet, jotka liittyvät huoltoon, jatkuvaan tai normaaliin
valvontaan, säätöihin ja kunnossapitoon,
— kohdassa 7 mainittu ilmoitetun laitoksen antama ja allekirjoituk-
sellaan vahvistama EY-tarkastustodistus, jonka liitteenä on asiaa
koskevat laskelmat ja muistiinpanot ja jossa todetaan, että hanke
on direktiivin ja YTE:n vaatimusten mukainen ja jossa tarvit-
taessa mainitaan ne varaukset, jotka on arvioinnin kestäessä
kirjattu ja joita ei ole peruttu; todistukseen on myös tarvittaessa
liitettävä tarkastuksen yhteydessä laaditut raportit,
— infrastruktuurirekisteri, jossa on kaikki YTE:ssä määrätyt tiedot.
9 Kaikki ilmoitetun laitoksen antamaan EY-tarkastustodistukseen liit-
tyvät, sitä tukevat asiakirjat on annettava hankintayksikölle tai sen
valtuuttamalle edustajalle ja hankintayksikön on liitettävä ne laati-
maansa, valvontaviranomaiselle tarkoitettuun EY-
tarkastusvakuutukseen.
10 Hankintayksikön tai sen yhteisön alueelle sijoittautuneen edustajan on
säilytettävä mainittujen asiakirjojen jäljennöksiä niin kauan kuin
osajärjestelmä on käytössä sekä lähetettävä jäljennös sitä pyytävälle
jäsenvaltiolle.
A.6 MODUULI SH2 (TÄYDELLINEN LAADUNVARMISTUS JA SUUN-
NITTELUN KATSELMUS)
Energiaosajärjestelmän EY-tarkastus
1 Tässä moduulissa kuvataan EY-tarkastusmenettely, jota noudattaen
ilmoitettu laitos hankintayksikön tai tämän valtuutetun, yhteisön
alueelle sijoittautuneen edustajan pyynnöstä tarkastaa ja todistaa,
että energiaosajärjestelmä:
— on tämän YTE:n ja muiden asiaa koskevien YTE:ien mukainen,
mikä osoittaa, että se täyttää direktiivin 96/48/EY olennaiset
vaatimukset,
— on muiden perustamissopimuksesta seuraavien säädösten
mukainen ja että se voidaan ottaa käyttöön.
Ilmoitettu laitos tekee tämän tarkastuksen, johon sisältyy osajärjes-
telmän suunnitteluvaiheen tarkastus, edellyttäen, että
hankintayksikköja kyseeseen tulevat valmistajat täyttävät kohdan 2
vaatimukset.
2 Hankintayksikkösaa teettää EY-tarkastusmenettelyn alaisen osajär-
jestelmän töitä vain valmistajalla, jolla on tarkastettavaan
osajärjestelmään vaikuttaviin toimintoihin (suunnittelu, valmistus,
kokoonpano, asennus) sovellettava kohdan 3 mukainen suunnittelua,
valmistusta, tuotteen lopputarkastusta ja testausta koskeva hyväksytty
laatujärjestelmä, jota valvotaan kohdan 4 mukaisesti.
Sanalla ’valmistaja’ tarkoitetaan myös yrityksiä, jotka
— vastaavat koko osajärjestelmähankkeesta (ja erityisesti sen inte-
groinnista (pääurakoitsija)),
— suorittavat suunnittelu- ja tutkimuspalveluja (kuten konsultit),2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 44
▼B
— suorittavat osajärjestelmän kokoonpano- ja asennuspalveluja.
Valmistajilta, jotka suorittavat vain kokoonpanoa ja asennusta,
vaaditaan vain tuotteen lopputarkastusta ja testausta koskeva
laatujärjestelmä.
Koko osajärjestelmähankkeesta vastaavalla pääurakoitsijalla (jolla on
erityisesti vastuu osajärjestelmän integroinnista) on joka tapauksessa
oltava kohdan 3 mukainen suunnittelua, valmistusta, tuotteen loppu-
tarkastusta ja testausta koskeva hyväksytty laatujärjestelmä ja tätä
urakoitsijaa on valvottava kohdan 4 mukaisesti.
Mikäli hankintayksikköosallistuu itse suunnitteluun ja/tai tuotantoon
(mukaan luettuina kokoonpano ja asennus) tai mikäli hankintayksikkö
on itse vastuussa koko osajärjestelmähankkeesta (erityisesti mukaan
luettuna osajärjestelmän integrointi), sillä on oltava käytössä kohdan
3 mukainen näitä toimintoja koskeva hyväksytty laatujärjestelmä ja
sitä on valvottava kohdan 4 mukaisesti.
3 Laatujärjestelmä
3.1 Hankkeessa mukana olevan valmistajan (valmistajien) sekä hankin-
tayksikön, mikäli se on mukana hankkeessa, on jätettävä
valitsemalleen ilmoitetulle laitokselle laatujärjestelmänsä arvioimista
koskeva hakemus.
Hakemukseen on sisällyttävä:
— kaikki oleelliset aiottua osajärjestelmää koskevat tiedot,
— laatujärjestelmän dokumentaatio.
Valmistajien, jotka ovat mukana vain osassa osajärjestelmähanketta,
vaaditaan vain tätä osaa koskevat tiedot.
3.2 Pääurakoitsijan osalta laatujärjestelmän on varmistettava, että osajär-
jestelmä on YTE:n vaatimusten mukainen. Muiden valmistajien
(aliurakoitsijoiden) osalta laatujärjestelmän on varmistettava, että
heidän panoksensa osajärjestelmään on YTE:n vaatimusten
mukainen.
Kaikki hakijoiden soveltamat elementit, vaatimukset ja määräykset
on dokumentoitava järjestelmällisesti kirjallisina toimintaohjeina,
menettelyinä ja ohjeina. Laatujärjestelmän dokumentaation avulla on
voitava tulkita yksiselitteisesti laatuohjelmia, suunnitelmaa, käsikir-
joja ja tallenteita.
Dokumentoinnin on kaikkien hakijoiden osalta erityisesti sisällettävä
seuraavien seikkojen asianmukainen kuvaus:
— Kaikki hakijat:
— laatutavoitteet ja organisaatio,
— käytettävät valmistus-, laadunvalvonta- ja laadunvarmistusme-
netelmät ja -prosessit sekä järjestelmälliset toimenpiteet,
— ennen valmistusta, sen aikana ja sen jälkeen tehtävät tarkas-
tukset ja testit sekä selvitys siitä, kuinka usein niitä tehdään,
— laatuun liittyvät muistiinpanot, kuten tarkastusraportit ja testi-
tiedot, kalibrointitiedot, laadunvarmistushenkilökunnan
kvalifiointiraportit jne.
— Pääurakoitsija ja aliurakoitsijat (viimeksi mainitut vain siltä osin,
kuin ne osallistuvat osajärjestelmäprojektiin):
— ne suunnittelun pohjana olevat tekniset tiedot ja euroop-
palaiset normit, joita sovelletaan, ja mikäli direktiivin 10
artiklassa mainittuja eurooppalaisia normeja ei sovelleta koko-
naisuudessaan, keinot, joilla varmistetaan, että YTE:n
yhteentoimivuuden osatekijää koskevat vaatimukset täytetään,
— käytettävät suunnittelunvalvonta- ja suunnitteluntarkastusme-
netelmät, prosessit ja järjestelmälliset toimet, joita käytetään
osajärjestelmän suunnittelussa,
— keinot, joilla suunnittelun ja osajärjestelmän vaaditun laatu-
tason saavuttamista ja laatujärjestelmän tehokasta toimintaa
seurataan.
— Pääurakoitsija:
— suunnittelun ja osajärjestelmän laatuun liittyvät johdon vastuut
ja oikeudet, mukaan luettuna osajärjestelmän integraation
hallinta.
Tutkimusten, testien ja tarkastusten on koskettava kaikkia seuraavia
osa-alueita:
— tekniikan yleiskuvaus,2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 45
▼B
— osajärjestelmän rakenne, tarvittaessa mukaan luettuina maa- ja
vesirakennustyöt, osatekijöiden kokoonpano, yleiset säätötoimen-
piteet,
— osajärjestelmän lopputestaus, ja
— arviointi normaaleissa käytön aikaisissa oloissa, milloin YTE sitä
vaatii.
3.3 Kohdassa 3.1 mainitun ilmoitetun laitoksen on arvioitava laatujärjes-
telmä selvittääkseen, täyttääköse kohdassa 3.2 esitetyt vaatimukset.
Ilmoitetun laitoksen on katsottava, että laatujärjestelmä on vaati-
musten mukainen, jos sillä pannaan täytäntöön asiaa koskeva
yhdenmukaistettu standardi. Tämä yhdenmukaistettu standardi on
EN ISO 9001, joulukuu 2000, tarpeen mukaan täydennettynä sen
yhteentoimivuuden osatekijän ominaispiirteiden mukaan, johon sitä
sovelletaan.
Ainoastaan kokoonpanossa ja asennuksessa mukana olevia hakijoita
koskeva yhdenmukaistettu standardi on EN ISO 9001, joulukuu
2000, tarpeen mukaan täydennettynä sen yhteentoimivuuden osate-
kijän ominaispiirteiden mukaan, johon sitä sovelletaan.
Tarkastus on tehtävä nimenomaan kyseiselle osajärjestelmälle ja
hakijan panos siihen on otettava huomioon. Arviointiryhmässä on
oltava ainakin yksi jäsen, jolla on kokemusta kyseisen tuotantote-
kniikan arvioimisesta. Arviointimenettelyyn tulee sisältyä
tarkastuskäynti hakijan tiloihin.
Arvioinnin tuloksesta on ilmoitettava hakijalle. Ilmoitukseen on sisäl-
lyttävä tarkastuksen päätelmät ja arviointipäätöksen perustelut.
3.4 Valmistajan (valmistajien) sekä hankintayksikön, mikäli se on
mukana hankkeessa, on vastattava hyväksytystä laatujärjestelmästä
ja sen pitämisestä asianmukaisena ja tehokkaana.
Niiden on ilmoitettava laatujärjestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle
laitokselle kaikista aiotuista laatujärjestelmän uudistuksista.
Ilmoitetun laitoksen on arvioitava ehdotetut muutokset ja päätettävä,
täyttääkömuutettu laatujärjestelmä edelleen kohdan 3.2 vaatimukset
vai onko se arvioitava uudelleen.
Ilmoitetun laitoksen on ilmoitettava päätöksestään hakijalle. Ilmoituk-
seen on sisällyttävä tutkimuksen päätelmät ja arviointipäätöksen
perustelut.
4 Ilmoitetun laitoksen (ilmoitettujen laitosten) vastuulla tapahtuva
laatujärjestelmän (-järjestelmien) valvonta
4.1 Valvonnan tarkoituksena on varmistaa, että valmistaja (valmistajat)
sekä hankintayksikkö, mikäli se on mukana hankkeessa, täyttävät
hyväksytystä laatujärjestelmästä seuraavat velvoitteensa.
4.2 Kohdassa 3.1 mainitun ilmoitetun laitoksen (mainittujen ilmoitettujen
laitosten) on aina päästävä tarkastuksia varten suunnitteluosastoille,
rakennustyömaille, tuotanto- ja kokoonpanotiloihin, asennustyömaille
ja varastotiloihin sekä tarvittaessa esivalmistus- ja testaustiloihin ja
yleensä kaikkiin tiloihin, jonne pääsyä se pitää tehtäviensä kannalta
välttämättömänä hakijan osajärjestelmähankkeeseen antaman
panoksen mukaan.
4.3 Valmistajan (valmistajien) sekä hankkeessa mukana olevan hankin-
tayksikön tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittautuneen
edustajan on lähetettävä (tai annettava lähettää) kohdassa 3.1 maini-
tulle tarkastusyksikölle kaikki vaadittavat asiakirjat, varsinkin
osajärjestelmää koskevat toteutussuunnitelmat ja tekniset tiedot
(sikäli kuin ne hakijan osajärjestelmähankkeeseen antaman panoksen
kannalta ovat oleellisia) ja erityisesti seuraavat tiedot:
— laatujärjestelmän dokumentaatio, mukaan luettuina toimet, joihin
on ryhdytty sen varmistamiseksi, että:
— (koskien pääurakoitsijaa) koko osajärjestelmän vaatimusten-
mukaisuuteen liittyvät johdon vastuut ja valtuudet on
riittävästi ja asianmukaisesti määritelty;
— kunkin valmistajan laatujärjestelmiä hoidetaan oikein, jotta
integraatio osajärjestelmätasolla voidaan toteuttaa,
— suunnitteluun liittyvän laatujärjestelmän osan muistiinpanot, kuten
analyysien, laskelmien ja testien tulokset jne.,
— valmistukseen (mukaan luettuina kokoonpano ja asennus) liit-
tyvän laatujärjestelmän osan muistiinpanot, kuten2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 46
▼B
tarkastusraportit ja testitiedot, kalibrointitiedot, laatujärjestelmää
käyttävän henkilökunnan kvalifiointiraportit jne.
4.4 Ilmoitetun laitoksen on suoritettava säännöllisiä tarkastuksia varmis-
taakseen, että valmistaja (valmistajat) sekä hankintayksikkö, mikäli
se on mukana hankkeessa, ylläpitää ja käyttää laatujärjestelmää,
sekä annettava näille tarkastuksista raportti.
Näitä tarkastuksia on suoritettava vähintään kerran vuodessa siten,
että vähintään yksi kohdan 6 mukaisen EY-tarkastuksen alaisen
osajärjestelmän tarkastus tehdään kunkin vaiheen (suunnittelu,
valmistus, kokoonpano ja asennus) aikana.
4.5 Lisäksi ilmoitettu laitos voi tehdä yllätyskäyntejä kohdassa 4.2 main-
ittuihin hakijan (hakijoiden) tiloihin. Tällaisten käyntien aikana
ilmoitettu laitos voi tarvittaessa tehdä täydellisiä tai osittaisia tarkas-
tuksia todentaakseen, että laatujärjestelmä toimii oikein. Ilmoitetun
laitoksen on annettava hakijalle raportti käynnistä sekä tarkastusra-
portti, jos tarkastus on suoritettu.
5 Valmistajan (valmistajien) sekä hankintayksikön, mikäli se on
mukana hankkeessa, on säilytettävä seuraavat asiakirjat kansallisia
viranomaisia varten kymmenen vuotta sen jälkeen, kun viimeinen
osajärjestelmä on valmistettu:
— kohdan 3.1 toisen alakohdan toisen luetelmakohdan mukainen
dokumentaatio,
— kohdan 3.4 toisen alakohdan mukaisiin muutoksiin liittyvät asia-
kirjat,
— kohdan 3.4 viimeisen alakohdan sekä kohtien 4.3 ja 4.4 mukaiset
ilmoitetun laitoksen päätökset ja raportit.
6 EY-tarkastusmenettely
6.1 Hankintayksikön tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittau-
tuneen edustajan on jätettävä valitsemalleen ilmoitetulle laitokselle
osajärjestelmän EY-tarkastushakemus, joka koskee täydellistä laadun-
varmistusta ja suunnitteluvaiheen tarkastusta ja johon sisältyy kohtien
4.4 ja 4.5 mukainen laatujärjestelmien valvonnan koordinaatio.
Hankintayksikön tai sen yhteisön alueelle sijoittautuneen edustajan
on ilmoitettava hankkeessa mukana oleville valmistajille valitsemas-taan ilmoitetusta laitoksesta ja hakemuksesta.
6.2 Hakemuksen perusteella on voitava tulkita oikein osajärjestelmän
suunnittelua, valmistusta, asennusta ja käyttöä, ja sen tulee mahdol-
listaa direktiivin ja YTE:n vaatimusten mukaisuuden arviointi.
Hakemuksen on sisällettävä seuraavat tiedot:
— käytetyt suunnittelun perustana olevat tekniset tiedot ja euroop-
palaiset normit,
— tarvittavat todisteet em. tietojen ja normien asianmukaisuudesta,
erityisesti tapauksissa, joissa YTE:ssä mainittuja eurooppalaisia
normeja ei ole sovellettu täydessä laajuudessaan. Näihin todistei-
siin on liitettävä valmistajan suorittamien tai valmistajan puolesta
suoritettujen asianmukaisten laboratoriokokeiden tulokset,
— energiaosajärjestelmärekisteri, jossa on kaikki YTE:ssä määrätyt
tiedot,
— osajärjestelmän valmistukseen ja kokoonpanoon liittyvä tekninen
dokumentaatio,
— luettelo osajärjestelmään kuuluvista yhteentoimivuuden osate-
kijöistä,
— luettelo kaikista valmistajista, jotka ovat olleet mukana osajärjes-
telmän suunnittelussa, valmistuksessa, kokoonpanossa ja
asennuksessa,
— todisteet siitä, että kaikki kohdan 3.2 mukaiset vaiheet on tehty
valmistajan (valmistajien) ja/tai hankkeessa mukana olevan
hankintayksikön laatujärjestelmän alaisuudessa sekä todisteet
näiden järjestelmien tehokkuudesta,
— tiedot siitä ilmoitetusta laitoksesta, joka vastaa (niistä ilmoite-
tuista laitoksista, jotka vastaavat) näiden laatujärjestelmien
hyväksymisestä ja valvonnasta.
6.3 Ilmoitetun laitoksen on tarkastettava suunnittelun tarkastusta koskeva
hakemus ja, mikäli suunnittelu on direktiivin 96/48/EY ja sitä
koskevan YTE:n vaatimusten mukaista, annettava hakijalle suunnitte-
luntarkastusraportti. Raportin on sisällettävä suunnittelutarkastuksen
päätelmät, voimassaoloehdot, suunnittelukohteen tunnistetiedot sekä
tarpeen mukaan kuvaus osajärjestelmän toiminnasta.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 47
▼B
6.4 Ilmoitetun laitoksen on muut EY-tarkastuksen vaiheet huomioon
ottaen tutkittava, kattavatko laatujärjestelmän (-järjestelmien) hyväk-
syntä ja valvonta riittävästi ja asianmukaisesti kaikki osajärjestelmän
kohdassa 3.2 mainitut vaiheet.
Jos osajärjestelmän YTE:ssä esitettyjen vaatimusten mukaisuus
perustuu useampaan kuin yhteen laatujärjestelmään, ilmoitetun
laitoksen on erityisesti tutkittava seuraavat seikat:
— onko laatujärjestelmien väliset suhteet ja liityntäkohdat selkeästi
dokumentoitu,
— onko koko osajärjestelmän vaatimustenmukaisuutta koskevat
johdon vastuut ja valtuudet riittävästi ja asianmukaisesti
määritelty.
6.5 Jos EY-tarkastuksesta vastaava ilmoitettu laitos ei tee kohdan 4
mukaisia laatujärjestelmän (-järjestelmien) tarkastuksia, sen on koor-
dinoitava muiden niistä vastaavien ilmoitettujen laitosten
valvontatoimia varmistaakseen, että eri laatujärjestelmien väliset
liityntäkohdat on osajärjestelmän integraation kannalta hoidettu
oikein. Tähän koordinointiin sisältyvät seuraavat EY-tarkastuksesta
vastaavan ilmoitetun laitoksen oikeudet:
— oikeus saada haltuunsa kaikki toisen ilmoitetun laitoksen (toisten
ilmoitettujen laitosten) laatimat (hyväksymis- ja valvonta-) asia-
kirjat,
— oikeus olla mukana kohdan 4.4 mukaisissa valvontatarkastuksissa,— oikeus aloittaa kohdan 4.5 mukaisia lisätarkastuksia toisen ilmoi-
tetun laitoksen (toisten ilmoitettujen laitosten) kanssa.
6.6 Jos osajärjestelmä täyttää direktiivin 96/48/EY vaatimukset ja YTE:n
vaatimukset, ilmoitetun laitoksen on suunnittelun tarkastuksen sekä
laatujärjestelmän (-järjestelmien) hyväksynnän ja valvonnan perus-
teella laadittava hankintayksikölle tai tämän valtuutetulle, yhteisön
alueelle sijoittautuneelle edustajalle tarkoitettu EY-tarkastustodistus.
Tämä puolestaan laatii EY-tarkastusvakuutuksen, joka on tarkoitettu
sen jäsenvaltion valvontaviranomaiselle, jonka alueella osajärjestelmä
sijaitsee ja/tai toimii.
EY-tarkastusvakuutus ja sen liitteenä olevat asiakirjat on varustettava
allekirjoituksella ja päiväyksellä. Vakuutus on kirjoitettava samalla
kielellä kuin tekniset asiakirjat ja siinä on oltava vähintään direktiivin
96/48/EY liitteen V mukaiset tiedot.
6.7 Ilmoitetun laitoksen on laadittava EY-tarkastusvakuutukseen
liitettävät tekniset asiakirjat. Niiden on sisällettävä vähintään direk-
tiivin 96/48/EY 18 artiklan 3 kohdan mukaiset tiedot ja erityisesti
seuraavat tiedot:
— kaikki tarvittavat osajärjestelmän ominaisuuksiin liittyvät asia-
kirjat,
— luettelo osajärjestelmään kuuluvista yhteentoimivuuden osate-
kijöistä,
— EY-vaatimustenmukaisuusvakuutusten ja tarvittaessa EY-
käyttöönsoveltuvuusvakuutusten jäljennökset, jotka on annettava
direktiivin 13 artiklan mukaisesti, sekä tarvittaessa niiden liitteenä
vastaavat, ilmoitettujen laitosten YTE:n perusteella antamat asia-
kirjat (todistukset, laatujärjestelmien hyväksynnät ja valvonta-
asiakirjat),
— kaikki käytön ehtoihin ja rajoituksiin liittyvät tiedot,
— kaikki ohjeet, jotka liittyvät huoltoon, jatkuvaan tai normaaliin
valvontaan, säätöihin ja kunnossapitoon,
— kohdassa 6.6 mainittu ilmoitetun laitoksen antama ja allekirjoituk-
sellaan vahvistama EY-tarkastustodistus, jonka liitteenä on asiaa
koskevat laskelmat ja muistiinpanot ja jossa todetaan, että hanke
on direktiivin ja YTE:n vaatimusten mukainen ja jossa tarvit-
taessa mainitaan ne varaukset, jotka on arvioinnin aikana kirjattu
ja joita ei ole peruttu;
todistukseen on myös tarvittaessa liitettävä tarkastuksen yhtey-
dessä laaditut kohdissa 4.4 ja 4.5 mainitut raportit,
— energiaosajärjestelmärekisteri, jossa on kaikki YTE:n määräämät
tiedot.
7 Kaikki ilmoitetun laitoksen antamaan EY-tarkastustodistukseen liit-
tyvät, sitä tukevat asiakirjat on annettava hankintayksikölle tai sen
valtuutetulle edustajalle, ja hankintayksikön on liitettävä ne laati-
maansa, valvontaviranomaiselle tarkoitettuun EY-
tarkastusvakuutukseen.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 48
▼B
8 Hankintayksikön tai sen yhteisön alueelle sijoittautuneen edustajan on
säilytettävä mainittujen asiakirjojen jäljennöksiä niin kauan kuin
osajärjestelmä on käytössä sekä lähetettävä jäljennös sitä pyytävälle
jäsenvaltiolle.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 49
▼B
LIITEB
YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÖIDEN ARVIOINTI
B.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä käsitellään energiaosajärjestelmän yhteentoimivuuden osateki-
jöiden (ajojohdin, virroitin ja liukuhiili) vaatimustenmukaisuuden arviointia.
B.2 OMINAISUUDET
Suunnittelun ja tuotannon eri vaiheissa arvioitavat yhteentoimivuuden osateki-
jöiden ominaisuudet on merkitty X:llä taulukoissa B.1-B 3.
Taulukko B.1
Yhteentoimivuuden osatekijöiden arviointi: Ajojohdin
1 23456
Arvioitavat ominaisuudet Vaihe, jossa arviointi tehdään
Ominaisuus KohtaSuunnittelu- ja kehitysvaihe Tuotanto-
vaihe
(sarjatuo-
tanto)Suunnit-
telun
katselmusValmistu-
sprosessin
katselmusTyyppitestiKäytönai-
kaiset
koke-
mukset
Geometria, vaihtovirta 4.1.2.1 X ei X ei X
Geometria, tasavirta 4.1.2.2Tekniikan yleiskuvaus 5.3.1.1
Perusparametrit 5.3.1.3
Virtakestoisuus 5.3.1.2 X ei ei ei ei
Aallon etenemisnopeus 5.3.1.4 X ei ei ei eiJoustavuus ja jouston
tasaisuus5.3.1.5 X ei X ei ei
Keskimääräinen koske-
tusvoima5.3.1.6 X ei X ei ei
Seisontavirta 5.3.1.8 X ei X ei ei
Huolto 5.3.1.7 ei ei ei ei X
Ei-maininta taulukossa tarkoittaa, että kyseistä kohtaa ei sovelleta.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 50
▼B
Taulukko B.2
Yhteentoimivuuden osatekijöiden arviointi: Virroitin
1 23456
Arvioitavat ominaisuudet Vaihe, jossa arviointi tehdään
Ominaisuus KohtaSuunnittelu- ja kehitysvaihe Tuotanto-
vaihe
(sarjatuo-
tanto)Suunnit-
telun
katselmusValmistu-
sprosessin
katselmusTyyppitestiKäytönai-
kaiset
koke-
mukset
Tekniikan yleiskuvaus 5.3.2.1 X ei X ei X
Virroittimen kelkan
geometria4.1.2.3,
5.3.2.2Xe ie ie i X
Virtakestoisuus 5.3.2.3 X ei ei ei X
Eristyksen suunnittelu 5.3.2.4 X ei X ei XKäyttöalue 5.3.2.5 X ei ei ei X
Staattinen kosketus-
voima4.3.2.5,
5.3.2.6X ei X ei X
Keskimääräinen koske-
tusvoima ja vuorovai-
kutusteho5.3.2.7 X ei X ei X
Vaihtoehtoiset koske-
tusvoiman määräykset5.3.2.7 X ei X ei X
Automaattiset laskulait-
teet5.3.2.8 X ei X ei X
Seisontavirta 5.3.2.9 X ei X ei ei
Huom:Jännite 25 kV/95 kV, taajuus 50 Hz, 1 minuutti ja huippujännite 250 kV, 1,2/50 µs.
Ei-maininta taulukossa tarkoittaa, että kyseistä kohtaa ei sovelleta.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 51
▼B
Taulukko B.3
Yhteentoimivuuden osatekijöiden arviointi: Liukuhiili
1 23456
Arvioitavat ominaisuudet Vaihe, jossa arviointi tehdään
Ominaisuus KohtaSuunnittelu- ja kehitysvaihe Tuotanto-
vaihe
(sarjatuo-
tanto)Suunnit-
telun
katselmusValmistu-
sprosessin
katselmusTyyppitestiKäytönai-
kaiset
koke-
mukset
Perusparametri, liuku-
hiilen pituus5.3.3.1 X ei ei ei X
Materiaali 5.3.3.2 ei ei X ei X
Virtakestoisuus 5.3.3.3 ei ei X ei eiSeisontavirta 5.3.3.4 X ei ei ei ei
Liukuhiilen rikkoutu-
misen havaitseminen5.3.3.5 X ei ei ei X
Ei-maininta taulukossa tarkoittaa, että kyseistä kohtaa ei sovelleta.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 52
▼B
LIITEC
ENERGIAOSAJÄRJESTELMÄN ARVIOINTI
C.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä käsitellään energiaosajärjestelmän vaatimustenmukaisuuden
arviointia.
C.2 OMINAISUUDET JA MODUULIT
Osajärjestelmän suunnittelu-, kokoonpano-, asennus- ja käyttövaiheissa arvioi-
tavat ominaisuudet on merkitty X:llä taulukossa C.1.
Taulukko C.1
Energiaosajärjestelmän arviointi
12 3 4 5
Arvioitavat ominaisuudet Vaihe, jossa arviointi tehdään
Ominaisuus KohtaSuunnittelu-
ja kehitys-
vaiheTuotantovaihe
Suunnittelun
katselmusValmistus,
kokoonpano,
asennusAsennettuna,
ennen
käyttöönottoaArviointi
käytön aikana
Ajojohtimen geometria 4.1.2.1, X X X ei
4.1.2.2
Turvallisuus, maadoitus
Kiskojen väliset johdin-
lenkit4.3.1.2, X X ei ei
4.3.2.2
Ajolangan kaltevuus 4.1.2.1, X ei X ei
4.1.2.2
Liikkuvan junan ulottuma 4.2.2.4 X ei ei eiEri vaiheiden vliset eristys-
jaksot4.2.2.10 X ei X ei
Eri virransyöttöjärjestel-
mien väliset eristysjaksot4.2.2.11 X ei X ei
Virranoton laatu 4.3.2.3 X ei X ei
Ajolangan nousun vaatima
tila4.3.2.3 X ei X ei
Jännite ja taajuudet 4.1.1 X ei ei X
Syöttöalueen jännitteen
keskimääräinen hyötyarvo4.3.1.1 X ei ei X
Ratatyyppi (suoritustaso) 4.3.1.1, X ei X ei
4.3.2.1
Suojaaminen sähköiskuilta 4.3.1.8, X X X ei
4.3.2.4
Sähköinen suojaus (koordi-
nointi liikkuvan kaluston
osajärjestelmän kanssa)4.2.2.8 X ei X ei
Hyötyjarrutus 4.3.1.4 X ei ei ei2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 53
▼B
12 3 4 5
Arvioitavat ominaisuudet Vaihe, jossa arviointi tehdään
Ominaisuus KohtaSuunnittelu-
ja kehitys-
vaiheTuotantovaihe
Suunnittelun
katselmusValmistus,
kokoonpano,
asennusAsennettuna,
ennen
käyttöönottoaArviointi
käytön aikana
Huolto 4.3.1.9, ei ei X ei
4.3.2.6
Virransyötön katkaisu
vaaratilanteessa4.3.1.10 X ei ei ei
Virransyötön jatkuvuus 4.3.1.11 X ei ei X
Ei-maininta taulukossa tarkoittaa, että kyseistä kohtaa ei sovelleta.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 54
▼B
LIITED
INFRASTRUKTUURIREKISTERI, ENERGIAOSAJÄRJESTELMÄÄ
KOSKEVAT TIEDOT
D.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä käsitellään energiaosajärjestelmää koskevia tietoja, jotka on
liitettävä kohdan 4.2.3.5 mukaisesti laadittavaan infrastruktuurirekisteriin kunkin
yhteentoimivien ratojen homogeenisen rataosuuden osalta.
D.2 KUVAILTAVAT OMINAISUUDET
Taulukossa D.1 on esitetty ne yhteentoimivuuteen vaikuttavat energiaosajärjes-
telmän ominaisuudet, joista on annettava tiedot kunkin rataosuuden osalta.
Taulukko D.1
Tiedot, jotka hankintayksikön on ilmoitettava infrastruktuurirekisterissä
Parametri, yhteentoimivuuden elementti Kohta
Jännitettä ja taajuutta koskeva ilmoitus 4.1.1
Suurnopeusratojen ajolangan korkeus
1 600 mm:n Euro-virroittimen kelkan tai muun virroittimen
kelkan hyväksyttävä käyttöradalla4.1.2.1, 4.1.2.2, 7.3
Huomioon otettava tuulen nopeus 4.1.2.1, 4.1.2.2
Suurin ympäröivän ilman lämpötila 5.3.1.2Pienin sivutuuli 5.3.1.2
Virroittimen kosketusvoiman säätö5.3.2.7
Eri vaiheiden väliset eristysjaksot: käytetty eristysjaksotyyppi
Tietoja käytöstä4.2.2.10
Eri virransyöttöjärjestelmien väliset eristysjaksot: käytetty
eristysjaksotyyppi
Tietoja käytöstä: katkaisimen avaaminen, virroittimien alas
laskeminen4.2.2.11
Ratatyyppi: suoritustasoa koskeva ilmoitus 4.3.1.1
Hyötyjarrutus tasavirtajärjestelmissä: hyväksytäänkö vai ei 4.3.1.4
Yliaalto-ominaisuudet: virransyöttöä koskevat tiedot sähkölait-
teista4.3.1.7
Tehon/virransyötön rajoitus junissa vaaditaan: kyllä vai ei 4.2.2.5
Sähköisen suojauksen koordinointi 4.2.2.8
Muita kohtia, jotka eroavat YTE:n vaatimuksista2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 55
▼B
LIITEE
SÄHKÖISEN SUOJAUKSEN KOORDINOINTI SYÖTTÖASEMAT/
VETOYKSIKÖT
E.1 YLEISTÄ
Vetoyksikön ja syöttöaseman välisten suojajärjestelmien yhteensopivuus on
todennettava.
E.2 SUOJAUS OIKOSULKUJEN VARALTAJokainen vetoyksikköon varustettu katkaisimella, jonka katkaisukyky on
vetojärjestelmästä riippuen suurempi tai pienempi kuin vetoyksikön ensiövirta-
piirin suurin mahdollinen oikosulkuvirta.
Taulukko 1
Ratajohdon ja kiskon välinen suurin mahdollinen oikosulkutaso
VirransyöttöjärjestelmäSyöttöasema, yleensä rinnankyt-
kettyKiskon suurin mahdollinen oiko-
sulkuvirta
kyllä/ei kA
25000 V:n vaihtovirta - 50Hz ei 15(1)
15000 V:n vaihtovirta - 16,7
Hzkyllä 40
3 000 V:n tasavirta kyllä 50 (mahdollisesti pysyvä oiko-
sulkuvirta) (2)
1 500 V:n tasavirta kyllä 75 (mahdollisesti pysyvä oiko-
sulkuvirta) (2)
750 V:n tasavirta kyllä 65 (mahdollisesti pysyvä oiko-
sulkuvirta) (2)
(1) Aiemmin hyväksyttiin yleisesti arvo 12 kA.
(2) Katso määritelmä standardista EN 50123-1.
Taulukko E.2
Vetoyksikön sisäisen vian vaikutus katkaisimiin
Virransyöttöjärjestelmä Kun vetoyksiköissä ilmenee jokin sisäinen vika Irtikytkentäjärjestys
Syöttöaseman syöttöjohdon katkai-
simen irrotusVetoyksikön katkaisimen irrotus
25000 V:n vaihtovirta - 50 Hz Kytkeytyy irti heti (1) Kytkeytyy irti heti
15000 V:n vaihtovirta -16,7 Hz Kytkeytyy irti heti (1) Muuntajan ensiöpuoli
Kytkeytyy irti asteittain
Muuntajan toisiopuoli
Kytkeytyy irti heti
Tasavirta Kytkeytyy irti heti (2) Kytkeytyy irti heti
(1) Katkaisimen pitäisi kytkeytyä irti erittäin nopeasti, kun oikosulkuvirta on suuri.
(2) Kun oikosulkuvirta on hyvin suuri, syöttöasemien katkaisimien pitäisi kytkeytyä irti hyvin nopeasti, jolloin
vetoyksikön katkaisimen ei tarvitse kytkeytyä irti.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 56
▼B
E.3 SYÖTTÖASEMAN YHDEN TAI USEAMMAN KATKAISIMEN
AUTOMAATTINEN SULKEUTUMINEN
Syöttöaseman katkaisinten automaattisten sulkujärjestelmien (jos sellaisia on)
tehtävä on kytkeä virta rataan uudelleen. Tällöin syöttöaseman katkaisimet
voivat olla suljettuina vain silloin, kun syöttöaseman virroittamalla alueella
olevien vetoyksiköiden katkaisimet ovat kytkeytyneet irti. Vetoyksikön katkai-
simet kytkeytyvät automaattisesti irti, kuten jäljempänä kohdassa E.4 selitetään.
E.4 RADAN VIRTAKATKOKSEN VAIKUTUS JA VETOYKSIKÖN
JÄLLEENKYTKENTÄ
Vetoyksikön katkaisinten on kytkeydyttävä irti automaattisesti kolmen sekunnin
kuluessa radan virran katkeamisesta.
Huom 1: Ks. tämän YTE:n liite N.
Kun virta kytkeytyy uudelleen, vetoyksikön katkaisin ei saa sulkeutua kolmeen
sekuntiin sen jälkeen, kun rata saa jälleen virtaa.
Huom 2: Aikarajoitus uudelleenkytkennän yhteydessä on radan pysyvän oiko-
sulun testaamista varten.
E.5 TASAVIRTASÄHKÖISTYSJÄRJESTELMÄT: SULKEUTUMISEN
AIKAINEN TASAUSVIRTA
Tämä määräys koskee vain tasavirtaa käyttäviä vetoyksiköitä, joissa on syöttö-
suodin.
Kun vetoyksikön katkaisin on sulkeutumassa, syöttösuotimen (jos on asennettu)
ansiosta tasausvirta ei aiheuta syöttöasemien suojalaitteiden tarpeetonta irtikyt-
keytymistä. Tarvittavat tiedot saadaan kyseiseltä rautatieyritykseltä, kun juniin
asennettavia suotimia suunnitellaan.
Vetoyksikön katkaisimen sulkeutuessa tasausvirran nousunopeuksien (di/dt) on
oltava seuraavat:
Taulukko E.3
di/dt vetoyksikön katkaisimen sulkeutuessa
T di/dt-tilanne
0 ms di/dt < 60 A/ms
20 ms di/dt < 20 A/ms
Kun ratajohdon ja syöttöaseman yhteinen induktanssi on vähintään 2 mH.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 57
▼B
LIITEF
RATATYYPPI
F.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä käsitellään:
— ratoja, joiden varustus soveltuu yli 250 km/h nopeuksille,
— ratoja, jotka on uusittu soveltuviksi noin 200 km/h nopeuteen.
F.2 TAVOITTEETTässä liitteessä määritellään rautatien ratatyyppi sillä kulkevan liikenteen
nopeuden ja junien kulkuvälin mukaan ja vetoyksikön virroittimesta saaman
tehon mukaan.
F.3 MÄÄRITELMÄTRatatyyppiRadat luokitellaan jäljempänä kuvailtujen parametrien perusteella.Suurin ratanopeusNopeus (km/h), jota varten rata on hyväksytty käyttöön.Junan teho virroittimessa
Suurin jatkuva virta (MW), jota juna vaatii vetoa (vetovoima/nopeuskäyrästä),
hyötyjarrua ja apulaitteita varten.
Junien pienin mahdollinen kulkuväliSe aikaväli (minuutteina), joka merkinantojärjestelmä huomioon ottaen radalla
kulkevilla junilla voi olla, kun olosuhteet aikataulun suhteen ovat huonot.
F.4 TIETOJA RATATYYPEISTÄF.4.1 Yleistä
Taulukossa F.1 on tietoja, jotka koskevat kaikkia sähköistysjärjestelmiä.Oletus on, että suurnopeusratojen nopeus ≥250 km/h ja että valitut sähköis-
tysjärjestelmät ovat 25000 V:n vaihtovirta, 50 Hz ja 15000 V:n vaihtovirta,
16,7 Hz.
Taulukossa F.1 ovat mukana kaikki Euroopassa käytettävät uusittujen ratojen ja
yhdysraiteiden sähköistysjärjestelmät radan nopeudesta riippumatta.
Taulukko F.1
Ratatyyppi
Nopeusalue vJunien pienin
mahdollinen
kulkuväliJunan teho
virroittimen
kohdallaRatatyyppi
km/h Minuuttia MW
v≥3003 20-25 tai
enemmänIa
3 15-20 b
3 10-15 c
250≤v<3002 20
IIa
3 15-20 b
3 10-15 c
4 15-20 d
4 10-15 e
5 15-20 f
5 10-15 g
200≤v<2502 15
IIIa
3 10-15 b
4 10-15 c
5 10-15 d2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 58
▼B
Nopeusalue vJunien pienin
mahdollinen
kulkuväliJunan teho
virroittimen
kohdallaRatatyyppi
km/h Minuuttia MW
160≤v<2002 6-10
IVa
2 10-15 b
2 15-25 c
3 6-10 d
3 10-15 e
4 6-10 f
4 10-15 g
5 6-10 h
5 10-15 i
120-1602
(1)Va
3 b
4 c
5 d
< 1202
(1)V Ia
3 b
4 c
5 d
(1) Niiden ratojen, joilla liikennöidään alle 160 km/h, ratatyypin määrittelyssä käytetään
perusteena ainoastaan liikennöintinopeutta ja junien kulkuväliä, koska näillä radoillaliikennöivien junien tehot ovat hyvin erilaisia.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 59
▼B
LIITEG
JUNAN TEHOKERROIN
G.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tätä liitettä sovelletaan juniin, jotka on suunniteltu Euroopan laajuisen suurten
nopeuksien rautatiejärjestelmään kuuluvilla radoilla harjoitettavaa yhteentoi-
mivaa liikennettä varten.
G.2 YLEISTÄMitä suurempi on tehokerroin, sitä parempi on sähkönottoteho, ja siksi seuraavia
sääntöjä sovelletaan. Junan kapasitiivista tai induktiivista tehoa voidaan käyttää
hyväksi ratajohdon jännitteen muuttamisessa tai parantamisessa.
G.3 TEHOKERTOIMEN MÄÄRITELMÄT
Kokonaistehokerroin λmääritellään seuraavasti
λ=αcosφ
jossa:
α= on sinimuodosta poikkeamisen huomioon ottava kerroin ja
φ= vaihekulma.
G.4 INDUKTIIVINEN TEHOKERROIN
G.4.1 Tavoite
Tässä kohdassa käsitellään induktiivista tehokerrointa ja virrankulutusta tämän
YTE:n liitteessä N määritellyillä jännitealueilla U
min1-Umax1.
G.4.2 Vaatimukset
Jokaisen yhteentoimivan junan, joka liikennöi yhteentoimivalla radalla, on
täytettävä taulukossa G.1 esitetyt vaatimukset.
Taulukko G.1
Junan kokonaistehokerroin λ
Junan virrankulutus
MWRatatyyppi
Suurnopeusrata Uusittu rata Yhdysraide (3)
a) P > 6 ≥0,95 ≥0,95 ≥0,95 (1)
b) 2 < P ≤6 ≥0,93 ≥0,93 ≥0,93 (1)
c) 0≤P≤2(2)(2)(2)
(1) Suositeltavat arvot.
(2) Jotta junan apulaitekuormituksen kokonaistehokerroin rullaamisvaiheiden aikana voitai-
siin tarkastaa, simuloinnin tai mittauksen avulla määritellyn kokonaiskeskiarvon λ
(vetolaite ja apulaitteet) on oltava suurempi kuin 0,85 koko aikataulun mukaisenmatkan ajan.
Kokonaiskeskiarvo λjunamatkalle lasketaan junamatkan tietokonesimuloinnilla tai
junasta mittaamalla saadun pätöenergian W
P(MWh) ja loisenergian WQ(MVArh) avulla
λ¼1=ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
1þWQ=WP/C0/C12hir
(3) Hankintayksikkövoi asettaa esimerkiksi taloudellisia ehtoja tai käyttö ä tai tehon rajoi-
tuksia koskevia ehtoja sellaisten junien hyväksymiselle, joiden tehokertoimet ovattavoitearvon alapuolella.
Kun juna seisoo ratapihalla tai varikolla vetotehon ollessa katkaistuna ja kun
ratajohdosta saatava pätöteho on yli 10 kW ajoneuvoa kohden, junan kuormituk-
sesta aiheutuva kokonaistehokerroin ei saa olla alle 0,8. Tavoitearvo on 0,9.
Kohtien (a) ja (b) arvot on tarkistettava tai mitattava niin, että syöttöjärjestelmä
ei rajoita junan suoritustehoa.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 60
▼B
G.5 KAPASITIIVINEN TEHOKERROIN
Tämän YTE:n liitteessä N määritellyllä jännitealueella Umin1-Umax1kapasitiivisia
tehokertoimia ei ole rajoitettu. Jännitealueella Umax1-Umax2juna ei saa toimia
kondensaattorina.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 61
▼B
LIITEH
RADAN YLÄPUOLISET LAITTEET, RATAJOHTOJEN JA VIRROITTI-
MIEN GEOMETRINEN VUOROVAIKUTUS,
VAIHTOVIRTAJÄRJESTELMÄT
H.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä käsitellään
— ajojohtimien geometrisia vaatimuksia,
— virroittimien geometrisia vaatimuksia ja
— ajojohtimien ja virroittimien vuorovaikutusta koskevia vaatimuksia
Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän radoilla, jotka saavat
virtaa vaihtovirtajärjestelmistä.
H.2 TAVOITTEETTässä liitteessä annetaan lisätietoja vaihtovirtajärjestelmistä virtaa saavien
ratojen perusparametreistä. Nämä vaatimukset ovat tarpeen, jotta voitaisiin taata
junien turvallinen liikennöinti sekä keskeytyksetön ja ilman tarpeettomia
häiriöitä tapahtuva virransyöttö ja jotta ajolankojen ja virroittimen kelkkojen
keskinäinen vuorovaikutus ei aiheuttaisi liiallista kulumista eikä rikkoutumisia.
H.3 GEOMETRISET VAATIMUKSET
H.3.1 Ajojohtimet
Taulukossa H.1 on esitetty sekä geometriset vaatimukset että toleranssit.
Taulukko H.1
Ajojohtimien geometria
Nro Kuvaus Yhdysraiteet Uusitut radat Suurnopeusradat
1 Ajolangan korkeus
1.1 Ajolangan nimelliskor-
keus (mm)5 000-
5 750(1)(2)(3)5 000-
5 500(1)(3)5 080 tai 5 300(3)
1.2 Toleranssi (mm) ± 30 ± 30 0 + 20
1.3 Raja-arvot 4 950 ja 6 200 4 950 ja 6 200 —
2 Ajolangan suurin
sallittu kaltevuus
suhteessa rataan ja
kaltevuuden suurin
sallittu vaihteluKs. EN 50119, vuoden 2001 versio,
kohta 5.2.8.2Mikään suunniteltu
kaltevuus ei ole
hyväksyttävä
3 Ajolangan suurin
sallittu sivuttaistaipuma
sivutuulessa (mm) (3)≤400
(1) Yhdysraiteilla, joilla on sekä tavara- että henkilöliikennettä tai joilla kulkee ylileveitä vaunuja, ajojohdin voi olla
korkeammalla, mikäli virroitin soveltuu ottamaan määrätyn laatuista virtaa ja virroittimen kehitystaso on kohdan5.3.2.5 määrityksen mukaan riittävä.
(
2) Tasoristeyksissä ajolangan korkeus on suunniteltava kansallisten ohjeiden mukaan.
(3) Huomioitava ajolangan korkeus ja tuulen nopeus määritellään tämän YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuur-
irekisterissä.
H.3.2 Virroittimet
Taulukossa H.2 esitetään Euroopan laajuiseen suurten nopeuksien rautatiejärjes-
telmään soveltuvan virroittimen geometriset vaatimukset. Kuvassa H.1 kuvataan
yksityiskohtaisesti virroittimen kelkka. Virroittimia käytetään kaikilla yhteentoi-
mivaan järjestelmään kuuluvilla radoilla, joten ratatyyppikohtaista erottelua ei
voi tehdä.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 62
▼B
Taulukko H.2
Virroittimen kelkan geometria
Nro Kuvaus Kaikki ratatyypit
1 Virroittimen kelkan leveys (mm) 1 600
2 Virroittimen kelkan käyttöalue (mm) 1 200
3 Virroittimen kelkan sähköinen käyttöleveys, enintään
(mm)650
4 Liukuhiilten pituus (mm) ≥800
5 Virroittimen kelkan profiili Ks. kuva H.1
6 Virroittimen kelkan viat ilmaiseva laite On tarpeen
Kuva H.1
Virroittimen kelkan profiili
1 Eristävästä materiaalista valmistettu sarvi
2 Liukuhiilen vähimmäispituus3 Reunaosan pituus4 Kelkan käyttöalue5 Kelkan leveys
H.3.3 Eri vaiheiden väliset eristysjaksot
Käsiteltävänä on kaksi eri tyyppistä eristysjaksoa.
Jos asennus on kuvan H.2 mukainen, neutraaliosuus on pitempi kuin yhteentoi-
mivan junan suurin mahdollinen toiminnassa olevien virroittimien etäisyys eli
400 m.
Kuva H.2
Eri vaiheiden välisen eristysjakson asennustapa, jossa on pitkä neutraaliosuus
Pituus D > 402 m
Päällekkäin menevät osuudet C: Virroitin koskettaa kahteen ajojohtimeen.
Kuvassa H.3 koko eristysjakso on lyhyempi kuin kolmen perättäisen virroit-
timen väli 143 m.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 63
▼B
Kuva H.3
Eri virransyöttöjärjestelmien välisen eristysjakson asennustapa, jossa on lyhyt neutraaliosuus
Pituus D < 142 mPäällekkäin menevät osuudet C: Virroitin koskettaa kahteen ajojohtimeen.H.3.4 Esimerkki eri virransyöttöjärjestelmien välisestä eristysjaksosta
Kun eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen yli ajetaan siten, että
virroittimet ovat ylhäällä, eristysjakso koostuu kolmesta ajolangan neutraalio-
suudesta, jotka on eristetty toisistaan. Koko jakson pituus on vähintään 402 m.
Kuvassa H.4 esitetään suunnitteluperiaate.
Kuva H.4
Eri virransyöttöjärjestelmien välisen eristysjakson asennustapa, jossa on pitkä neutraaliosuus
H.3.5 Juniin asennettujen virroittimien asennustapa
Kun määritellyn tyyppisiä eri vaiheita ylitetään, suurin virroittimien väli on
400 m eli junan maksimipituus. Lisäksi kolmen perättäisen virroittimen välin
on oltava yli 143 m. Keskimmäinen näistä kolmesta virroittimesta voidaan
asentaa mihin tahansa kohtaan. Käytössä olevien virroittimien välillä ei saa olla
sähköyhteyttä. Kuvassa H.5 esitetään virroittimien asennus.
Kuva H.5
Virroittimien asennus
Pituus L1< 400 mm,
pituus L2> 143 m.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 64
▼B
H.3.6 Liikkuvan junan ulottuma virroitinohituksen aikana
Kuvassa H.6 esitetään yhteentoimivilla radoilla käytettävän Euro-virroittimen
ohituksen vaatima tila. Tämän tilan lisäksi infrastruktuurissa on otettava
huomioon ajolangan asennuksen vaatima tila ja turvallisuuden vaatimat välykset.
Vaadittu tila riippuu yksittäisen ratajohdon suunnittelusta ja siinä käytettävästä
jännitteestä.
Kuvassa H.6 leveys L1on suhteessa 5,0 m korkeudella olevaan ajojohtimeen,
kun taas L2riippuu tietyllä radalla käytettävästä ajolangan korkeudesta. S on
nousumahdollisuus, joka on yhtä kuin 2 kertaa So taulukoiden 4.5 ja 4.6
mukaan.
Arvo L2lasketaan seuraavasti:
L_{2} = 0,74 + 0,04 · H + 0,15 · H · C - 0,075 · C + 2,5 / R,
jossa oletettu suurin raideleveys on 1,45 m, ja kiskon kallistus C, kaarresäde R
ja etäisyys H on mitattu metreinä.
Kuva H.6
Liikkuvan junan ulottuma virroitinohituksen kohdalla yhteentoimivilla radoilla
Taulukossa H.3 on esimerkki radan kaarresäteen, kiskon kallistuksen ja
etäisyyksien L1ja L2välisistä suhteista suurnopeusradalla, jonka kaarresäde on
yli 3000 m. Etäisyys H on ajolangan korkeuden CWH ja nousumahdollisuuden
S summa.
Taulukko H.3
Liikkuvan junan ulottuma virroitinohitusten kohdalla suurnopeusradoilla
(esimerkkiratojen kaarresäde on yli 3 000 m)
Kiskon kallistus C
(m)Leveys L15,00 m korkeu-
della
(m)Leveys L2(ks. kuva H.6)
(m)
0,0 0,94 0,74 + 0,04 H
0,066 0,99 0,74 + 0,05 H
0,180 1,08 0,73 + 0,07 H2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 65
▼B
LIITEJ
RADAN YLÄPUOLISET LAITTEET, RATAJOHTOJEN JA VIRROITTI-
MIEN GEOMETRINEN VUOROVAIKUTUS,
TASAVIRTAJÄRJESTELMÄT
J.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä käsitellään:
— ajojohtimien geometrisia vaatimuksia,
— virroittimien geometrisia vaatimuksia ja— ajojohtimien ja virroittimien vuorovaikutusta koskevia vaatimuksia
Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän radoilla, jotka saavat
virtaa tasavirtajärjestelmistä.
J.2 TAVOITTEET
Tässä liitteessä annetaan lisätietoja tasavirtajärjestelmistä virtaa saavien ratojen
perusparametreistä. Nämä vaatimukset ovat tarpeen, jotta voitaisiin taata junien
turvallinen liikennöinti sekä keskeytyksetön ja ilman tarpeettomia häiriöitä
tapahtuva virransyöttö ja jotta ajolankojen ja virroittimen kelkkojen keskinäinen
vuorovaikutus ei aiheuttaisi liiallista kulumista eikä rikkoutumisia.
J.3 GEOMETRISET VAATIMUKSETJ.3.1 Ajojohtimet
Taulukossa J.1 on esitetty sekä geometriset vaatimukset että toleranssit.
Taulukko J.1
Ajojohtimien geometria
Nro Kuvaus Yhdysraiteet Uusitut radat
1 Ajolangan korkeus
1.1 Ajolangan standardikorkeus
(mm)5 000-5 600(1)(2)(3) 5 000-5500 (3)(4)
1.2 Sallittu toleranssi (mm) 0 + 60 0 + 60
1.3 Raja-arvot (mm) 4 900 ja 6 200(5) 4 900 ja 6 200
2 Ajolangan suurin sallittu kalte-
vuus suhteessa rataan ja kalte-
vuuden suurin sallittu vaihteluKs. EN 50119, vuoden 2001 versio, kohta 5.2.8.2
3 Ajolangan suurin sallittu sivut-
taistaipuma sivutuulessa (mm)≤400
(1) Yhdysraiteilla, joilla on sekä tavara- että henkilöliikennettä tai joilla kulkee ylileveitä vaunuja, ajojohdin voi olla
korkeammalla, mikäli virroitin soveltuu ottamaan määrätyn laatuista virtaa ja virroittimen kehitystaso on kohdan5.3.2.5 määrityksen mukaan riittävä.
(
2) Tasoristeyksissä ajolangan korkeus on suunniteltava kansallisten ohjeiden mukaan.
(3) Taulukon 4.1 huomautuksessa (2) mainituilla Italian radoilla ajolangan korkeus on 5000-5 300 mm. Muilla rata-
tyypeillä käytetään muita arvoja.
(4) Huomioitava ajolangan korkeus ja tuulen nopeus määritellään tämän YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuur-
irekisterissä.
(5) Espanjan yhdysraiteet: 4600 mm ja 6 200 mm.
J.3.2 Virroittimet
Taulukossa J.2 esitetään Euroopan laajuiseen suurten nopeuksien rautatiejärjes-
telmään soveltuvan virroittimen geometriset vaatimukset. Kuvassa J.1 kuvataan
yksityiskohtaisesti virroittimen kelkka. Virroittimia käytetään yhteentoimivaan
järjestelmään kuuluvilla yhdysraiteilla ja uusituilla radoilla, joten ratatyyppikoh-
taista erottelua ei tehdä.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 66
▼B
Taulukko J.2
Virroittimen kelkan geometria
Nro Kuvaus Kaikki ratatyypit
1 Virroittimen kelkan leveys
1.1 Yhtenäistetty kelkka (mm) 1 600
1.2 Siirtymävaiheessa käytettävä kelkka
(mm)1 450 ja 1 950
2 Virroittimen kelkan käyttöalue (mm) 1 200
3 Liukuhiilten pituus (mm) ≥800
4 Virroittimen kelkan profiili
4.1 Yhtenäistetyn kelkan profiili Ks. kuva J.1
4.2 Siirtymävaiheen kelkan profiili EN 50367
5 Virroittimien välinen sähköyhteys Jos yhteyttä on, on
varauduttava sen katkai-
semiseen
6 Virroittimen kelkan viat ilmaiseva
laiteOn tarpeen
Kuva J.1
Virroittimen kelkan profiili
1 Eristävästä materiaalista valmistettu sarvi
2 Liukuhiilen vähimmäispituus
3 Reunaosan pituus
4 Kelkan käyttöalue5 Kelkan leveys
J.3.3 Liikkuvan junan ulottuma virroitinohituksen aikana
Tasavirtajärjestelmää koskevat määräykset ovat samat kuin vaihtovirtaa
koskevat määräykset. Viittaamme liitteen H kohtaan H.3.6.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 67
▼B
LIITEK
HYÖTYJARRUTUS
K.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tämän liitteen tietoja sovelletaan sellaisten ratojen yhteentoimivaan liikentee-
seen, jotka saavat virtaa vaihtovirtajärjestelmistä. Siinä selvitetään
hyötyjarrutuksen käyttöehdot sähköä käyttävissä vetojärjestelmissä.
Huomautus: Kun kyse on tasavirtajärjestelmästä, hankintayksikkövoi rauta-
tieyrityksen pyynnöstä päättää, hyväksytäänkö hyötyjarrutus.
K.2 LIIKKUVAA KALUSTOA KOSKEVAT NÄKÖKOHDATJunissa ei enää saa käyttää hyötyjarrutusta, jos
— syöttöaseman virroittamalla osuudella on jännitehäviö tai oikosulku rata-
johdon ja kiskon/maadoituksen välillä,
— ratajohto ei pysty absorboimaan energiaa,— radan jännite on enemmän kuin U
max2. Katso tämän YTE:n liite N.
Jos muut virtaa kuluttavat laitteet eivät pysty absorboimaan paluuenergiaa, liik-
kuvan kaluston on palattava muihin jarrutusjärjestelmiin.
K.3 ENERGIAOSAJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT NÄKÖKOHDATEnergiaosajärjestelmä on suunniteltava niin, että hyötyjarrutusta voidaan käyttää
käyttöjarruna.
Hankintayksikön on pyydettävä virranotosta vastaavia viranomaisia hyväk-
symään jarrutusenergian palautus yleiseen sähköverkkoon silloin, kun rautatien
muut virtaa kuluttavat laitteet eivät pysty absorboimaan energiaa.
K.4 ARVIOINTI
Syöttöasemien hallinta- ja suojalaitteiden on oltava sellaisia, että paluuenergia
voidaan syöttää takaisin sähköverkkoon. Yhdysjohtokaavioita on voitava
arvioida.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 68
▼B
LIITEL
JÄNNITE VIRROITTIMEN KOHDALLA (VIRRANSYÖTÖN LAATUIN-
DEKSI)
L.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Suunnittelua koskevan tutkimuksen tarkoituksena on määritellä kiinteiden lait-
teiden ominaisuudet. Laitteiden on kestettävä aikataulullisesti kaikkein
hankalimmat olosuhteet, joten tutkimuksen on kohdistuttava:
— tiheimmin liikennöityyn ajanjaksoon eli ruuhka-aikaan,
— eri tyyppisten junien ominaisuuksiin, jolloin on otettu huomioon valittu
vetoyksikkö.
Tässä liitteessä käsitellään:
— nopeuksia varten, jotka ovat yli 250 km/h, suunniteltuja suurnopeusratoja,
— ratoja, jotka on uusittu liikennöitäviksi noin nopeudella 200 km/h.
L.2 TAVOITTEETTavoitteena on osoittaa kiinteiden sähkölaitteiden laatu. Perusteena on jännitteen
matemaattinen tutkimus sähköistetyllä radalla, jossa junat liikennöivät tietyn
aikataulun mukaisesti.
Laatuindeksi U
mean usefullasketaan simuloinnin avulla ja voidaan todentaa tätä
varten tehdyillä mittauksilla arvioitavassa junassa.
Huomautus: Tavoitteena on taata kaikkien junien suoritustaso ratatyypistä riip-
puen, minkä vuoksi hankintayksikön olisi suunniteltava oma
laitteistonsa siten, että keskimääräinen hyötyjännite virroitetun
osuuden jokaisen junan virroittimen kohdalla on riittävän suuri.
Tämä ei tarkoita, etteiköjunien saama jännite voisi olla ylisuuri
hyvin lyhyitä aikoja, kuten tämän YTE:n liitteessä N määritellään.
L.3 KESKIMÄÄRÄISEN HYÖTYJÄNNITTEEN MÄÄRITELMÄKeskimääräinen hyötyjännite U
mean usefullasketaan maantieteellisen alueen tietoko-
nesimuloinnin avulla ottaen huomioon kaikki junat, jotka aikataulun mukaan
kulkevat alueen kautta tiettynä aikana, joka vastaa aikataulun ruuhka-aikaa.
Tämän ajanjakson tulisi olla riittävän pitkä, jotta voitaisiin ottaa huomioon
maantieteellisen alueen kullakin sähköisellä osuudella esiintyvä suurin kuor-
mitus.
Simuloinnissa on otettava huomioon virransyötön sähköominaisuudet ja eri juna-
tyypit.
Kunkin maantieteellisellä alueella kulkevan junan virroittimen kohdalla oleva
perusjännite tutkitaan jokaisen vaiheen kohdalta, joihin simulointiaika on jaettu.
Vaihtovirtajärjestelmissä käytetään perusjännitteen tehollista arvoa. Tasavirtajär-
jestelmissä käytetään keskiarvoa. Näiden simulointiajan vaiheiden on oltava
tarpeeksi lyhyitä, jotta kaikki aikataulun tapahtumat saadaan mahtumaan
mukaan.
Simuloinnilla saatuja jännitearvoja käytetään seuraavien asioiden tutkimiseen:(1) Virransyöttöalueen U
mean usefuleli keskimääräinen hyötyjännite
Tämä on kaikkien kyseisessä simuloinnissa tutkittujen jännitteiden
keskiarvo, joka osoittaa koko alueen virransyötön laadun.
Kaikki maantieteellisellä alueella kyseisenä ruuhka-aikana olevat junat
kuuluvat tutkimuksen piiriin riippumatta siitä, ovatko ne simuloinnin eri
vaiheissa vetokäytössä vai eivät (pysähdys, vetokäyttö, hyötyjarrutus,
rullaus).
(2) JunanUmean usefuleli keskimääräinen hyötyjännite
Tämä on keskiarvo kaikista jännitteistä, jotka on saatu samassa simuloin-
nissa kuin tutkittaessa maantieteellistä aluetta, mutta tutkittavana on vain
yhden junan jännitteet kussakin vaiheessa, kun junan vetokäyttöon kuormi-
tettuna (ei pysähdystä, ei hyötyjarrutusta, ei rullausta).
Näiden jännitteiden keskiarvon perusteella voidaan tarkistaa kunkin simu-
loinnissa mukana olevan junan suoritustaso ja tunnistaa juna, jonka
kiihtyvyyttä alhainen jännite rajoittaa eniten.
L.4 SUOSITELTAVAT KESKIMÄÄRÄISEN HYÖTYJÄNNITTEEN
ARVOT VIRROITTIMEN KOHDALLA
Keskimääräisen hyötyjännitteen Umean usefulvähimmäisarvot virroittimen kohdalla
on esitetty taulukossa L.1:2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 69
▼B
Taulukko L.1
Keskimääräisen hyötyjännitteen vähimmäisarvo virroittimen kohdalla (kV)
SähköistysjärjestelmäTasavirta
1,5 kVTasavirta
3k VVaihto-
virta 15
kVVaihto-
virta 25
kV
Alue 1,30 2,80 14,2 22,5
Juna 1,30 2,80 14,2 22,5
L.5 KESKIMÄÄRÄISEN HYÖTYJÄNNITTEEN Umean usefulJA Umin1VÄLINEN SUHDE
Virransyötön suunnittelu on hoidettava niin, etteivät simuloinnit, joiden avulla
lasketaan keskimääräinen hyötyjännite Umean useful virroittimen kohdalla,
koskaan aiheuta minkään junan virroittimen kohdalla hetkellisesti jännitearvojen
laskua alle raja-arvon ” Umin1”, joka on mainittu tämän YTE:n liitteessä N ja joka
koskee tämän YTE:n liitteen F mukaista ratatyyppiä vastaavaa liikennettä.
L.6 SUURNOPEUSJUNIEN VIRROITINJÄNNITTEEN MÄÄRITTELYÄ
KOSKEVAT ARVIOINTIPERUSTEET
Sähköisen vetokäyttölaitteiston kiinteät laitteet voidaan suunnitella simuloimalla
arvioitavaa aikataulua siten, että otetaan huomioon kunkin simuloitavana olevan
junan tarvitsema virtateho kussakin simuloinnin vaiheessa. Laitteiden (muunta-
jien, ratajohtojen, 2 × 25 kV:n automaattimuuntajien ja tasavirtamuuttajien)
kalibrointia koskevien näkökohtien lisäksi ja sen lisäksi, ovatko laitteet suurjän-
nitteen liitäntäpisteiden suurimman sallitun näennäistehon mukaiset, myös
virransyötön laatu on virransyöttösuunnitelman tärkeä valintaparametri.
Vetovoiman ominaiskäyrä ja vetoyksikön nopeus vaihtelevat virroittimen
kohdalla olevasta jännitteestä riippuen. Vetovoiman ja nopeuden ominaiskäyrä
alhaisella jännitteellä suhteessa nimelliseen ominaiskäyrään voidaan määritellä
siten, että ekstrapoloidaan arvot koko nopeusalueelle suhteellisuusvakion ollessa
hieman alhaisempi kuin virroittimen kohdalla olevan jännitteen ja nimellisjännit-
teen jännitesuhde ( Upantograph/Unominal).
Saatujen jännitearvojen avulla pitäisi voida saavuttaa halutut suoritustasot.
Esimerkiksi, jos tutkitaan sähköistystä 25 kV:n jännitteellä, valitsemalla
vähintään 22,5 kV:n jännite on mahdollista, ettei jännite tilastollisesti putoa
alle vähimmäisrajan 19 kV. Alle 19 kV:n jännitteet ovat mahdollisia aikoina,
jolloin liikenne on epänormaalia ja junien kulkuväli on pienempi, tai erityistilan-
teissa, jotka eivät aina tule ilmi simuloitaessa, kuten silloin, kun liikennettä ei
tilapäisesti ole kumpaankaan suuntaan.
Niiden tilanteiden ilmaantumista, joissa suoritustaso on heikentynyt sekä virran-
syöttösuunnitelman että käyttökaavion näkökulmasta katsoen, olisi arvioitava
ottaen huomioon suoritustason sallitut alennukset.
Oikean keskimääräisen hyötyjännitteen valinnalla on seuraavia etuja:
— Vetoyksikön toimintajännite on mahdollisimman lähellä nimellisjännitettä,
mikä optimoi tehokkuuden ja suoritustason.
— Standardeissa määriteltyjä vähimmäisjännitteitä noudatetaan.— Sähköisen vetokäyttölaitteiston kiinteiden laitteiden suoritustaso on oikea, ja
sen vuoksi liikenteen volyymin lisäys voidaan ottaa huomioon.
— Tietyt tilanteet, joissa liikenteen sujuvuus on heikentynyt, voidaan hoitaa.
L.7 VIRROITTIMEN KOHDALLA OLEVAN KESKIMÄÄRÄISEN
HYÖTYJÄNNITTEEN LASKEMINEN
Keskimääräinen hyötyjännite U
mean usefulvirroittimen kohdalla määritellään seuraa-
vasti:
jossa
Tj= junanjintegrointi- tai tutkimusvaihe,
n = tutkimuksessa mukana olevien junien lukumäärä.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 70
▼B
Vaihtovirtajärjestelmissä:
Upj= hetkellinen tehollisvirta käyttötaajuudella junan jvirroittimen kohdalla,
|Ipj| = junan jvirroittimen kautta virtaavan hetkellisen tehollisvirran kerroin
käyttötaajuudella.
Tasavirtasähköistys:
Upj= hetkellinen keskimääräinen tasajännite junan (tai junien) jvirroittimen
kohdalla,
|Ipj| = junan jvirroittimen kautta virtaavan hetkellisen keskimääräisen tasa-
virran kerroin.
Tämä on junaa (junia) kohti lasketun käytönaikaisen keskimääräisen virtatehon
ja vastaavan keskiarvovirran välinen suhde.
Vastaava tulos saadaan seuraavalla kaavalla, joka sopii paremmin joihinkin
tietokoneohjelmiin:
jossa
n = simuloinnissa mukana olevien junien lukumäärä,
Uj,k= käyttötaajuusjännitteen tehollisjännite, joka on arvioitu vaihtovirtaa
käyttävien sähköistysjärjestelmien peruslaskutoimituksesta,
keskimääräinen jännite, joka on saatu tasavirtaa käyttävien sähköis-
tysjärjestelmien peruslaskutoimituksesta,
M = integrointivaiheen laskutoimitusten lukumäärä,N = simuloinnin integrointivaiheiden lukumäärä,∆t= aika, jona kukin M-vaihe simuloidaan,
Huom: ∆t-ajan on oltava tarpeeksi lyhyt, jotta kaikki aikataulun tapah-
tumat mahtuvat mukaan.
Tällä jännitteen ilmaisulla on se etu, että se kuvaa melko tarkasti virransyötön
laatua siinä tapauksessa, että liikenteen simulointi käsittää suuren määrän junia,
jotka kulkevat tutkittavalla rautatiellä.
Edellä olevaa kaavaa käytetään laskettaessa:maantieteellistä aluetta (eli tutkittavan verkoston osaa) tiettynä aikakautena,
jolloin huomioon otetaan kaikki alueen kautta kulkevat junat, riippumatta siitä,
ovatko ne vetokäytössä vai eivät (pysähdys, vetokäyttö, hyötyjarrutus, rullaa-
minen).
Keskimääräisen hyötyjännitteen U
mean usefularvo osoittaakin virransyötön laadun
koko osa-alueen osalta.
keskimääräistä hyötyjännitettä kunkin tutkitun radanosan junan virroittimessa;
ainoastaan junan vetokäyttöajat otetaan huomioon. Tässä tapauksessa edellä
olevassa kaavassa n= 1. Tämän arvon avulla tarkistetaan jokaisen simuloinnissa
mukana olevan junan suoritustaso ja tunnistetaan hallitseva juna.
L.8 VIRRANSYÖTÖN LAATUINDEKSI
L.8.1 Umean useful(alue)
Mikä Milloin Miten Hyväksymisehto
Simulointi
Määritellyllä virran-
syöttöjärjestelmän
alueellaJokaisen simu-
loinnin jälkeenKäyttäen tarkasteltavan
alueen junien simulointi-
tuloksia ja kohdassa L.3
esitettyä laskelmaa ja
määrittelyäArvo on suurempi kuin
taulukon L.1 rivillä ”Alue”
annetut arvot2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 71
▼B
L.8.2 Umean useful(juna)
Mikä Milloin Miten Hyväksymisehto
Simulointi
Määritelty juna
simuloitavassa aika-
taulussa - useim-
miten mitoitusjunaSimuloinnin
tuloksenaKäyttäen junan laskel-
masta saatuja simulointi-
tuloksia ja määritelmää
kohdassa L.3Arvo on suurempi kuin
taulukon L.1 rivillä ”kukin
juna” annetut arvot (YTE-
radat tai perinteiset radat)
L.8.3 Umean usefulja Umin1 välinen suhde
Mikä Milloin Miten Hyväksymisehto
Simulointi
Jokaisen simu-
loinnin jälkeenKäyttäen jokaisen alue-
testissä tarkkaillun junan
simulointituloksia; testi
tehdään vain, jos
keskimääräinen
hyötyjännite virroitti-
messa on suurempi kuin
kohdassa L.5 määrätyt
arvotTarkistettava, että jännite
kunkin junan virroittimessa
on aina yli Umin12002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 72
▼B
LIITEM
LIUKUHIILTEN TESTAUS JA TARKISTUS
M.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä käsitellään yhteentoimivan suurnopeusliikenteen virroittimissa
käytettävien liukuhiilten testausta ja tarkistusta.
M.2 LIUKUHIILET
M.2.1 Yleistä
On käytettävä liukuhiilityyppiä, joka on yhdenmukainen seuraavilta ominaisuuk-
siltaan:
— virranvälityskyky,
— staattinen voima,
— valmistusmateriaali.
Hankintayksikön on hyväksyttävä liukuhiilen materiaali. Yleisesti käytetään seu-
raavia valmistusmateriaaleja:
— pelkkä hiili, joka on tarvittaessa kyllästetty lisämateriaalilla,
— kupari-terässeos, kupariseos, kupari,
— kupariverhottu hiili,— sintrattu materiaali.
Jos käytetään muuta materiaalia, on toimitettava todisteet siitä, että materiaalin
ominaisuudet ovat yhtä hyvät tai paremmat kuin suositellun materiaalin.
Jos ajojohdinverkostossa käytetään erilaista liukuhiilimateriaalia, siitä on sovit-
tava hankintayksikön ja junaliikenteen harjoittajan välillä.
Huom:Jos verkoston liukuhiilissä käytetään materiaaliseosta, liukuhiilet ja
ajojohdin kuluvat helpommin.
M.3 SEISONTAVIRTAM.3.1 Testausolosuhteet
Tasavirtajärjestelmissä on tarkistettava, kuinka paljon seisontavirta kuumentaa
ajojohdinta. Vaihtovirtajärjestelmissä tarkistus ei ole tarpeellinen, koska seison-
tavirta on alhaisempi.
Testi suoritetaan yhdestä virroittimesta, jossa on kahdella liukuhiilellä varustettu
kelkka.
Liukuhiilet testataan tasaisella alustalla ehtojen mukaisesti.Virroitin asennetaan vetoyksikköön. Testaus suoritetaan suojatussa ympäristössä
(suljetussa korjaamossa), jolloin ilmavirtaukset eivät vaikuta testitulokseen.
Testauksessa käytetään yhtä tai kahta ajojohdinta, jotka on varustettu lämpötila-
tunnistimilla. Lämpötilatunnistimet sijoitetaan kahden millimetrin päähän
kosketuspinnasta.
M.3.2 Testimenetelmä
Testauksessa staattisen kosketusvoiman on oltava kohdan 5.3.2.6 mukainen.Virroittimen välittämän virran on oltava liikkuvan kaluston suurimman kulu-
tuksen mukainen; rajat määritellään kohdassa 5.3.3.4.
Jokaisen testin on kestettävä 30 minuuttia, ellei jonkin tunnistimen osoittama
lämpötila nouse lukemaan, joka on ajolangan suurin sallittu lämpötila. Hankin-
tayksikkömäärittelee kyseisen lämpö tilan. Tässä tapauksessa testi keskeytetään.
Virran voimakkuudesta ja lämpötilasta tehdään jatkuvasti muistiinpanoja.Testaustulosta pidetään tyydyttävänä, jos ajolankojen maksimilämpötila ei ole
30 minuutin kuluttua noussut määrättyä raja-arvoa korkeammaksi.
M.4 KUORMITUSVIRTAM.4.1 Testausolosuhteet
Tasavirtajärjestelmissä on tarkistettava junan sähkölaitteiden kuormituksesta
johtuva liukuhiilten kuluminen. Vaihtovirtajärjestelmissä tarkistus ei ole tarpeel-
linen, koska sähkökuormitusvirta on alhaisempi.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 73
▼B
Testausolosuhteet
Virroitin asennetaan teholtaan sellaiseen vetoyksikköön, jolla voidaan ottaa
vähintään maksimivirtaa.
Virroitin, johon on asennettu testiliukuhiilet, on asetettava raidekäytön ajaksi
ennen mittauksia niin, että olosuhteet ovat huonoimmat sähkövirran siirrolle.
M.4.2 Testimenetelmä
Vetoyksikön on vedettävä suurimman sallitun massan omaavaa junaa sellaisella
nopeudella, että sähkövirta on maksimissaan.
Kutakin kokoonpanoa koskevissa mittauksissa virtaa siirretään maksimivoimak-
kuudella 30 minuutin ajan.
Jotta liukuhiilten kulkutehosta saatu tulos olisi riittävän kattava, kussakin
kokoonpanossa suoritetaan kymmenen mittausajoa.
Suosittelemme, että liukuhiilet vaihdetaan aina kymmenen ajon jälkeen.Jokaisen vaiheen jälkeen tarkastetaan liukuhiilten kunto ja määritellään kulu-
minen (mm/1 000 km), jolloin voidaan arvioida niiden käyttötehoa.
Testausta pidetään tyydyttävänä, jos ei ole havaittu vikoja, jotka voivat haitata
liukuhiilten käyttötehoa, ja jos kuluminen täyttää energia-YTE:n käyttötehoa
koskevat vaatimukset.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 74
▼B
LIITEN
KÄYTTÖJÄRJESTELMIEN JÄNNITE JA TAAJUUS
N.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä määritellään syöttöaseman päätelaitteiden ja virroittimen jännite
ja taajuus ja niiden sallitut mittapoikkeamat.
N.2 JÄNNITE
Taulukossa N.1 esitellään pääjännitejärjestelmien ominaisuudet (ei ylijännit-
teitä).
Taulukko N.1
Nimellisjännitteet ja niiden suuruutta ja kestoa koskevat sallitut rajat
Sähköistysjär-
jestelmäAlin ei-jatkuva
jänniteAlin kestojän-
niteNimellisjänniteSuurin kestojän-
niteSuurin ei-
jatkuva jännite
Umin2
(V)Umin1
(V)Un
(V)Umax1
(V)Umax2
(V)
DC
(keskiarvot)400 (1) 400 600 720 800(2)
400 (1) 500 750 900 1 000(2)
1000 (1) 1 000 1 500 1 800 1 950(2)
2000 (1) 2 000 3 000 3 600 3 900(2)
AC (teholli-
sarvot)11000 (1) 12000 15000 17250 18000(2)
17500 (1) 19000 25000 27500 29000(2)
(1)Umin1-j aUmin2-jännitteet eivät saa kestää yli kahta minuuttia.
(2)Umax1-j aUmax2-jännitteet eivät saa kestää yli viittä minuuttia.
— Syöttöaseman kokoomakiskon jännitteen on oltava yhtä kuin Umax1tai sitä
pienempi, kun kaikki radan katkaisimet ovat avoinna.
— Normaaleissa käyttöolosuhteissa jännitteiden on pysyttävä arvojen Umin1ja
Umax2välillä.
Epänormaaleissa olosuhteissa arvojen Umin1jaUmin2väliset jännitteet ovat
hyväksyttäviä.
SuhdeUmax1/Umax2
Jokaista arvon Umax2esiintymää on seurattava arvo, joka on yhtä kuin Umax1tai
sitä alempi. Aikaa ei ole määrätty.
Alin käyttöjänniteAjojohtimen jännitteen alaraja, jolla junat on suunniteltu toimimaan ajettaessa
epänormaaleissa käyttöolosuhteissa, on U
min2.
Huomautus 1: Suositeltavat arvot alijännitteen laukaisuun:
Kiinteisiin kohtiin tai juniin asennettujen alijännitereleiden jännitteeksi
voidaan asettaa arvo, joka on 85-95 prosenttia arvosta Umin2.
N.3 TAAJUUS
50 Hz:n sähkönkäyttöjärjestelmän taajuuden määrää kolmivaiheverkko. Tämän
vuoksi sovelletaan standardissa EN 50160 määrättyjä arvoja. 16,7 Hz:n
sähkönkäyttöjärjestelmän taajuutta (paitsi vaihemuuttajan osalta) ei määrää
kolmivaiheverkko.
Taulukossa N.2 on arvot, joita sovelletaan kumpaankin sähköjärjestelmään.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 75
▼B
Taulukko N.2
Rautatien sähköjärjestelmän taajuus ja taajuuksien sallitut raja-arvot
KestoJärjestelmän nimellistaa-
juusRautatien sähköjärjestelmä saa virtaa:
kolmivaiheverkosta, joka
on yhteenkytkettykolmivaiheverkosta, joka
ei ole yhteenkytketty
95 % viikosta50 Hz50,50 Hz 51,00 Hz
49,50 Hz 49,00 Hz
16,7 Hz16,83 Hz EI
16,50 Hz EI
100 % viikosta50 Hz52,00 Hz 57,50 Hz
47,00 Hz 42,50 Hz
16,7 Hz17,36 Hz 17,00 Hz
15,69 Hz 16,17 Hz
EI: Ei sovelleta.
Huomautus 1: Euroopassa taajuuden vaihtelu on käytännössä tarkemmin
valvottu kuin edellä on mainittu.
N.4 TESTIMENETELMÄN.4.1 Jännitteen mittaus radalta
N.4.1.1Liikkuva kalusto
Liikkuva kalusto testataan standardin EN 50215 vuoden 1999 version kohdassa
9.15 kuvatulla tavalla.
N.4.1.2Kiinteät laitteet
Missä Milloin Miten Hyväksymisehto
N.4.1.2.1 Syöttöa-
sema
Kokoomakisko,
radan katkaisimet
avoinna, normaalit
käyttöolosuhteetOtettaessa
käyttöön— Perusjännitettä jännit-
teen rekisteröintilait-
teella, tai
— Digitaalisilla tietojen-
keruulaitteilla, jos
taajuusalue on 2 kHz
tai suurempi;
keskiarvo lasketaan 1
sekunnin välein
— Mittausaika 1
minuutti.Kaikki jännitearvot ovat
yhtä kuinUmax1tai sen alle.
N.4.1.2.2 Jos radan
varrelle on asennettu
jännitettä säätelevä
laite
Mittaus tehdään lait-
teen kummaltakin
puolelta, kuormitta-
mattomana ja
normaaleissa
käyttöolosuhteissaOtettaessa
käyttöön ja
käytön aikanaEi kuormitusta ⇒ks.
edellä: syöttöasema
Käytön aikana ⇒ks.
jäljessä: erityismittausEi kuormitusta ⇒ks.
edellä: syöttöasema
Käytön aikana ⇒ks.
jäljessä: erityismittaus2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 76
▼B
Missä Milloin Miten Hyväksymisehto
N.4.1.2.3 Erityismit-
taus
Paikan päällä,
kohdassa, jossa on
ilmennyt ongelmiaOngelmien
ilmaantuessa— Perusjännitettä jännit-
teen rekisteröintilait-
teella, tai
— Digitaalisilla tietojen-
keruulaitteilla, jos
taajuusalue on 2 kHz
tai suurempi;
keskiarvo lasketaan 1
sekunnin välein,
— Mittausaika:
vähintään 1 tunti,
enintään 1 viikko.— Kaikki jännitearvot
ovat yhtä kuin Umax2tai
sen yli.
— AlleUmin1jännitteiden
kesto on aina yhtä suuri
tai pienempi kuin
kohdan N.2 vaatimuk-
sessa a määrätty kesto.
— Jännitteen keskiarvo on
Umin1-Umax1.
— YliUmin1jännitteiden
kesto on aina yhtä suuri
tai suurempi kuin
kohdan N.2 vaatimuk-
sessa b määrätty kesto.
— Kaikki jännitearvot
ovat yhtä kuin Umax2tai
sen alle.
N.4.2 Taajuuden mittaus radalta
Missä Milloin Miten Hyväksymisehto
Jatkuva valvonta
Vain verkostoissa,
joita ei määrää
kolmivaiheverkko
Jatkuva valvonta
verkostoissa, joissa
taajuutta valvotaan
voima-asemilla tai
verkon hallintakes-
kuksessa suljetulla
säätöpiirilläOtettaessa
käyttöön ja
käytön aikanaDigitaalisilla tietojenker-
uulaitteilla, jos taajuu-
salue on ≥2 kHzKaikki taajuusarvot ovat
taulukon 2 viimeisen
sarakkeen mukaisia2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 77
▼B
LIITEO
MAKSIMIVIRRANKULUTUKSEN RAJOITTAMINEN
O.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä käsitellään vetoyksiköihin asennettuja sähkövirtaa ja tehoa rajoit-
tavia laitteita koskevia vaatimuksia.
O.2 JUNAN HUIPPUVIRTA
Taulukossa O.1 esitetään junan suurin sallittu sähkövirta: virtatasoja sovelletaan
sekä vetokäyttötoimintatilaan että hyötyjarrutustoimintatilaan. Alemmat arvot,
joita sovelletaan heikkotehoisilla radoilla, on ilmoitettava infrastruktuurirekis-terissä (ks. tämän YTE:n liite D).
Taulukko O.1
Junan suurin sallittu virta (ampeereina)
Virransyöttöjärjes-
telmäSuurnopeusrata Uusittu rata Yhdysraide
Tasavirta 750 V — — 6800
Tasavirta
1 500 V(1)— 5 000 5000
Tasavirta 3 000 V 4 000 4 000 2500
Vaihtovirta
15000 V 16,7 Hz1 700 1 000 900
Vaihtovirta
25000 V 50 Hz1 500 600 500
(1) Erikoisradoilla (esim. vuoriston rahtiliikenteessä, esikaupunkiverkostoissa) nämä arvot
voivat ylittyä.
O.3 AUTOMAATTINEN SÄÄTELY
Junat on varustettava automaattisella laitteella, joka mukauttaa ajojohtimen
jännitteestä riippuvan virrankulutustason jatkuvuustilan olosuhteisiin. Kuvassa
O.1 sähkövirta esitetään ajojohtimen jännitteen funktiona.
Tämä kuva ei koske hyötyjarrutustoimintatilaa.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 78
▼B
Kuva O.1
Junan huippuvirta jännitteeseen nähden
Imaxjunan käyttämä huippuvirta
A ei vetokäyttöä
B virtataso ylitettyC sallitut virtatasot
a Taulukossa O.2 annettu kerroin
Taulukko O.2
a-kertoimen arvot
Virran-
syöttöjärjes-
telmäVaihtovirta
25 000 V
50 HzVaihtovirta
15 000 V
16,7 HzTasavirta
3 000 VTasavirta
1 500 VTasavirta
750 V
A 0,9 0,95 0,9 0,9 0,8
O.4 TEHOA TAI VIRTAA RAJOITTAVA LAITE
Jotta vetoyksikköolisi tarpeeksi tehokas käytettäväksi missä tahansa (heikkote-
hoisilla tai hyvätehoisilla radoilla), junaan on asennettava tehon- tai
virranvalitsin, joka rajoittaa junan tehovaatimuksen radan sähkökapasitanssin
mukaiseksi. Tätä sovelletaan Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rautatie-
verkostossa vain uusittuihin ratoihin ja yhdysraiteisiin ja tavallisessa
rataverkostossa kaikkiin muihin ratoihin.
Hankintayksikön on ilmoitettava kunkin radan vaatima rajoitus infrastruktuurir-
ekisterissä.
Junan kuljettaja voi tehdä asetuksen manuaalisesti tai, jos radalla on varustus
sitä varten, asetus tapahtuu automaattisesti.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 79
▼B
LIITEP
AJOJOHTIMEN YLIAALTO-OMINAISUUDET JA NIIHIN LIITTYVÄT
YLIJÄNNITTEET
P.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä määritellään vaatimukset, joiden avulla voidaan välttää ajojoh-
dinten ei-hyväksyttävät ylijännitteet, jotka johtuvat vetoyksiköiden
synnyttämistä yliaalloista.
P.2 YLEISTÄ
Rautatiejärjestelmän virransyötön ja liikkuvan kaluston yliaalto-ominaisuus
määrittelee ajojohtimen ylijännitteet. Jotta sähköjärjestelmä olisi yhteensopiva
jatkuvuustilassa ja junan liikkuessa, ylijännitteitä on rajoitettava niin, että ne
jäävät alle kyseisen taajuusalueen raja-arvojen. Kun suojalaitteet on asennettu,
ylijännitteet aiheuttavat keskeytyksen normaalissa toiminnassa ja niistä aiheutuu
lähinnä toiminnallisia ongelmia eikä niinkään turvallisuusriskiä.
Ylijännitteitä aiheuttavat seuraavat fysikaaliset ilmiöt:
Järjestelmän epävakaisuuden aiheuttamat ylijännitteet
Uudenaikaiset junat, joissa on tasa-vaihtovirtamuuttajalla synnytetty käyttö-
voima ja apujärjestelmät sekä staattiset taajuudenmuuttajat, ovat yleensä
tehokkaita laitteita, jotka pystyvät siirtämään energiaa asteikon yhdeltä taajuu-
delta toiselle. Niiden energian siirtoa koskeva käyttäytyminen riippuu suuresti
liikenteenohjaimista ja järjestelmän passiivisista elementeistä.
Liikenteenohjaimet on säädettävä niin, että käyttäytyminen on vakaata kaikissa
käyttöolosuhteissa. Jos järjestelmä on epävakaa, fysikaaliset arvot (kuten jännit-
teet tai virrat) joko pyrkivät kohti ääretöntä ja aiheuttavat todellisuudessa
suojakatkoksen (toimii lineaarisissa ja epälineaarisissa järjestelmissä) tai
jatkuvan värähtelyn (jatkuvuustilassa) yhdellä tai useammalla taajuudella
(mahdollista vain epälineaarisissa järjestelmissä).
Vakautta koskevat kysymykset liittyvät aina järjestelmässä oleviin takaisinkyt-
kentäpiireihin, erityisesti yhden tai useamman sähköisen osajärjestelmän yhden
tai useamman liikenteenohjaimen epävakauteen. Selvää magnetointilähdettä ei
ole, pienet häiriöt riittävät. Tämä on erotettava muista jäljempänä kuvailluista
tapauksista, joissa sekä magnetointilähde että siirto/vahvistustie on aina
olemassa.
Normaalisti epävakauden aiheuttamia potentiaalisia värähtelyjä on korkeintaan
noin 500 Hz:n taajuusalueella (ao. liikenteenohjaimien kaistanleveydellä). Pien-
taajuuksien värähtelyt (syöttötaajuus tai alempi taajuus) koskevat lähinnä
uudenaikaisten junien epälineaarisia ominaisuuksia, korkeamman taajuuden
epävakaudet voidaan linearisoida suunnilleen.
Yliaaltojen aiheuttamat ylijännitteet
Liikkuvaan kalustoon tai virransyöttöön asennetut puolijohdemuuntimet (sekä
vaihekulma- että pakkomuuntimet) tuottavat virta- ja jänniteyliaaltoja, joita
voidaan yksinkertaisesti tarkastella virta- tai jännitelähteinä. Jokainen muuttaja-
tyyppi synnyttää tyypillisen virta- tai jännitelähteen. Muuttaja, jonka yhteydessä
on passiivisia elementtejä kuten muuntajia tai suodattimia, käyttäytyy joko kuten
virtalähde tai jännitelähde, ja sillä on tyypillinen sisäinen impedanssi.
Kaikissa virransyöttöjärjestelmissä on resonanssia, mikä johtuu siirtojohtojen ja
kaapeleiden resonanssista ja joskus passiivisen suodattimen komponenteista.
Tästä syystä muuttajien virransyöttöjärjestelmään johtamat yliaallot vahvistuvat.
Vahvistusta (tai osittaista vaimennusta) tapahtuu sekä muuttajan sijaintikohdassa
(johtuen linjaimpedanssista muuttajasta katsottuna) että muuttajan sijaintikohdan
ja muiden verkoston kohtien välillä (virransyötön itsensä siirtokäyttäytyminen).
Vahvojen yliaaltojen vahvistuminen voi aiheuttaa merkittäviä ylijännitteitä joko
junan sijaintikohdassa tai muussa verkoston kohdassa.
Syöttöjärjestelmässä (syöttöasemilla ja ajojohtimessa) on resonanssihuippuja,
jotka johtuvat sen jakautuneista parametreistä - induktanssista ja kapasitanssista
pituuden yksikköä kohden. Nämä resonanssihuiput voivat aiheuttaa valtavia
resonoivia virtoja ja jännitteitä. Ajojohtimesta tietyillä resonanssitaajuuksilla
tallennetun maksimi- ja minimivirran välinen suhde voi olla yli 100-kertainen.
Nelikvadranttimuuntajalla varustetuissa junissa yliaallot voivat junan virroit-
timen kohdalla lisääntyä kolminkertaisiksi, mikä johtuu siitä, että virransyötön
nettoimpedanssi on muu kuin nolla.
Muut tekniset ilmiöt, jotka on otettava huomioon arvioitaessa virransyötön ja
liikkuvan kaluston sähköjärjestelmien yhteensopivuutta, ovat:
— useat nollaristeykset/virrattomat risteykset,2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 80
▼B
— jännitehuiput ja jännitteen alitukset, jännitesysäykset,
— syöttöjännitteen vaiheen vaihtelut,
— pientaajuusvärähtelyt.
Johdannaishäiriöitä tuottavat lähinnä seuraavat ilmiöt:
— pyöränluisto/liukuminen,
— apulaitteiden kuormitus,— dynaamiset tapahtumat,— apumuuntajasta tulevat yliaallot,— eri muuntajien tuottamat modulaatiot.
P.3 HYVÄKSYMISMENETTELY
Jokainen uusi tai uudelleen rakennettu vetoyksikkötai infrastruktuurin kompo-
nentti (esimerkiksi virransyöttölaitteisto, staattinen muuntaja,
suurjännitekaapeli) integroidaan jo käytössä olevaan vetoyksiköiden virran-
syöttöverkostoon.
Jo käytössä olevien vetoyksiköiden ja infrastruktuurin ja toisaalta tulevaisuu-
dessa käytettävien vetoyksiköiden ja infrastruktuurin välinen yhteensopivuus ontarkistettava kohdassa P.2 kuvailtujen ilmiöiden varalta.
Hyväksymismenettely koskee seuraavia laitoksia tai osapuolia:
— hankintayksikkö,
— nykyään junaliikennettä harjoittava(t) yrittäjä(t),— uuden vetoyksikön (uusien vetoyksiköiden) tai infrastruktuurilaitteiden
ostaja/omistaja,
— uuden vetoyksikön (uusien vetoyksiköiden) tai infrastruktuurilaitteiden
valmistaja.
Jos liikkuvasta kalustosta tai virransyötöstä annettaisiin yleisiä määräyksiä,
joiden tarkoituksena on ylijännitteiden välttäminen kaikissa olosuhteissa,
määräykset saattaisivat olla hyvin tiukkoja ja mahdottomia noudattaa. Tämän
vuoksi yhteensopivuuden tarkistamisessa olisi sovellettava kohdassa P.6
kuvattua menettelyä (tekninen yhteensopivuustodistus).
P.4 KUVAUS KIINTEIDEN LAITTEIDEN VIRRANSYÖTÖSTÄ VETO-
LAITTEILLE
Kiinteiden laitteiden virransyötön kuvaaminen kattavasti ja perusteellisesti
vaatisi suuria ponnistuksia. On lisäksi mahdotonta antaa kaikentyyppisistä kiin-
teistä laitteista yleistä ja yksinkertaista kuvausta, joka olisi teknisen
yhteensopivuustodistuksen (kohta P.6) mukainen.
Hankintayksikön on annettava tiedoksi järjestelmiä koskevat arvot.P.5 JUNIEN KUVAUS
Nykyään junaliikennettä harjoittava(t) yrittäjä(t) antaa (antavat) junia koskevat
arvot tiedoksi hankintayksikölle.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 81
▼B
Kuva P.1
Uuden ajoneuvon tai uuden elementin käyttöönottomenettely
2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 82
▼B
P.6 YHTEENSOPIVUUSTUTKIMUS
Yhteensopivuustutkimus (eli tekninen yhteensopivuustodistus) on menettely,
jolla osoitetaan, että uusi liikkuva kalusto tai uusi infrastruktuurikomponentti
sopii yhteen vanhojen vetoyksiköiden ja virransyöttöverkostojen kanssa. Kuten
kuvassa P.1 on esitetty, ensimmäinen toimenpide yhteensopivuuden todistami-
sessa on kattavan yhteensopivuustutkimuksen laatiminen. Kaaviota voidaan
soveltaa uuteen liikkuvaan kalustoon sekä uusiin infrastruktuurin virransyöttö-
komponentteihin. Menettelyn tarkoituksena on hyväksyttää ne osaksi nykyisin
käytössä olevaa rautatiejärjestelmää.
Hankintayksikkövastaa infrastruktuurin ja yleisen rataverkoston kuvauksesta,
kuten kohdissa P.4 ja P.5 on mainittu. Sen on myös määriteltävä ajoneuvojen
tai uusien infrastruktuurikomponenttien hyväksymisperusteet, kuten taulukon
P.1 kohdissa 1-7 on mainittu. Uuden komponentin (vetoyksikön tai virransyöt-
tölaitteen) ostajan/omistajan on teetettävä tutkimus, jolla todistetaan
komponentin yhteensopivuus. Erityiset hyväksymisperusteet ovat tarpeen
yhteensopivuuden takaamiseksi koko järjestelmän kanssa, kuten kohdassa P.7
esitetään.
Taulukko P.1
Eri vaiheiden kuvaus
Nro Kohta Kuvaus Asiasta vastaava taho
1 Suunnitelma yhteensopi-
vuuden tarkastamiseksiTietyn osan yhteensopi-
vuuden tarkistamista
koskevassa suunnitelmassa
määritellään tutkimuksen
soveltamisala sekä tarkat
tehtävät ja vastuut. Suun-
nitelma on kaikkien
osapuolten välinen
sopimus.Yhteensopivuuden tarkista-
misesta vastaava organi-
saatio, yleensä uuden
elementin toimittaja
2 Nykyisen infrastruktuurin
kuvausNykyisen infrastruktuurin
ominaisuudet
(tärkeimpänä virran-
syöttöjärjestelmä), yhteen-
sopivuutta koskevat
olennaiset tiedot. Tiedot
voidaan antaa tietokone-
mallien muodossa.Hankintayksikkö
3 Nykyisen liikkuvan
kaluston kuvausRataverkostossa jo
käytössä olevien junien
ominaisuudet, yhteensopi-
vuutta virransyötön kanssa
koskevat olennaiset tiedot.
Ominaisuudet voidaan
ilmoittaa tietokonemallien
muodossa.Liikkuvaa kalustoa käyttävä
liikenteenharjoittaja / liik-
kuvan kaluston omistaja
4 Nykyisten käyttöolosuh-
teiden kuvausTiedot nykyisen järjes-
telmän käytöstä: käytössä
olevien junien lukumäärä,
tyypilliset aikataulut,
tavalliset syöttöjärjestelyt,
varasyöttöjärjestelyt.Rautatiejärjestelmän liiken-
teenharjoittaja
5 Koko ratajärjestelmän/
rataverkoston kuvausTässä yhdistetään kohtien
2, 3 ja 4 tiedot. On ehkä
tarpeen tehdä useita
erilaisia hahmotelmia.Hankintayksikkö
6 Teoreettinen tutkimus
koko ratajärjestelmästä/
rataverkostostaEri hahmotelmien tarkka
tutkiminen yhteensopi-
vuuden näkökulmasta.
Ensimmäinen vaihe:
vakuututtava nykyisen
järjestelmän yhteensopi-
vuudesta. Toinen vaihe:
testattava mahdolliset
uudet elementit (ajoneuvot
tai virransyöttöjärjes-Hankintayksikkö2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 83
▼B
Nro Kohta Kuvaus Asiasta vastaava taho
telmät), tarkistettava,
mitkä ominaisuudet niiden
on täytettävä, jotta järjes-
telmän vakaus säilyisi.
7 Uuden elementin hyväksy-
misperusteetKohdassa 6 mainittujen
teoreettisten tutkimusten
tulos muodostaa uusien
ajoneuvojen tai virran-
syöttöjärjestelmän uusien
komponenttien (esim.
syöttöaseman muuntajien,
suurjännitekaapelien jne.)
erityiset hyväksymisperus-
teet. Erityisten hyväksy-
misperusteiden on oltava
ymmärrettäviä ja ne on
voitava mitata, kun uutta
elementtiä suunnitellaan
tai testataan.Hankintayksikkö
8 Uuden elementin suunnit-
telu/tekniikkaUusien ajoneuvojen tai
virransyöttöjärjestelmän
uusien elementtien suun-
nittelu; myös kohdassa 7
määritellyt hyväksymis-perusteet on otettava
huomioon.Uuden elementin (ajoneuvon
tai virransyöttölaitteiston)
toimittaja
9 Uuden elementin kuvaus Uuden elementin ominai-
suuksien kuvauksessa on
huomioitava sen yhteenso-
pivuus muiden ajoneu-
vojen ja
virransyöttöelementtien
kanssa. Kun kohdassa 15
on saatu myönteinen tulos,
elementin kuvauksen
perusteella on voitava
muuttaa kohtien 2 ja 3
mukaista nykyisen rauta-
tien ominaisuuksien
kuvausta.Uuden elementin (ajoneuvon
tai virransyöttölaitteiston)
toimittaja
10 Teoreettinen tutkimus
uudesta elementistäSuunnittelun varhaisessa
vaiheessa tehtävässä teor-
eettisessa tutkimuksessa
on tarkistettava, esimer-
kiksi tietokonemallien
avulla, että uusi elementti
täyttää hyväksymisperus-
teet.Uuden elementin (ajoneuvon
tai virransyöttölaitteiston)
toimittaja
11 Testaus laboratoriossa/
koeradallaKun ensimmäinen lait-
teisto (ajoneuvo tai virran-
syöttölaitteisto) on
valmistunut, se on testa-
ttava laboratoriossa tai
koeradalla sen toteami-
seksi, että se täyttää
kohdan 10 teoreettisen
tutkimuksen mukaiset
hyväksymisperusteet.Uuden elementin (ajoneuvon
tai virransyöttölaitteiston)
toimittaja
12(
1) Testaussuunnitelma
yhteensopivuuden todista-
miseksiOn tehtävä suunnitelma,
jossa määritellään, mitä
testejä tarvitaan, jotta
voitaisiin mahdollisuuk-
sien mukaan ja kohtuuden
rajoissa vakuuttua siitä,
että
1. uusi elementti täyttääYhteensopivuuden todista-
misesta vastaava organi-
saatio2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 84
▼B
Nro Kohta Kuvaus Asiasta vastaava taho
hyväksymisperusteet,
2. standardissa asetetut
yhteensopivuusperus-
teet täyttyvät ja hyväk-
symisperusteet ovat
näin ollen riittävät.
13(1) Testaus laboratoriossa/
koeradallaTestit on mahdollisuuk-
sien mukaan suoritettava
laboratoriossa ja koera-
dalla. Testit ovat viral-
linen osoitus siitä, että
hyväksymisperusteet
täyttyvät. Jos hyväksymis-
perusteet eivät täyty,toimittajan on suunnitel-
tava uudet laitteet uudel-
leen.Yhteensopivuuden todista-
misesta vastaava organi-
saatio
14(
1) Testit oikealla radalla Oikealla radalla tehtävien
testien on oltava luotet-
tava vakuutus siitä, että
hyväksymisperusteet
riittävät takaamaan järjes-
telmän vakauden sen
jälkeen, kun uudet
elementit on otettu
käyttöön. Jos testeissä
ilmenee yhteensopivuu-
songelmia, vaikka uudet
laitteet ovat hyväksymis-
perusteiden mukaiset,
hyväksymisperusteet eivät
ole olleet riittävät.Yhteensopivuuden todista-
misesta vastaava organi-
saatio
15 Vahvistavatko testit
yhteensopivuuden?Jos kumpikin testisarja on
onnistunut, uuden
elementin yhteensopivuus
nykyisen järjestelmän
kanssa on osoitettu. Tämä
dokumentoidaan yhteenso-
pivuutta käsittelevään
raporttiin.Yhteensopivuuden todista-
misesta vastaava organi-
saatio
16 Yhteensopivuuden tarkis-
taminen päättyyJos yhteensopivuus on
onnistuttu todistamaan,
uusista elementeistä
(ajoneuvoista tai virran-
syöttölaitteista) tulee (2)
osa nykyistä rautatiejärjes-
telmää. Tämän jälkeen
rautatiejärjestelmän
yhteensopivuudesta vastaa
rautatiellä liikennettä
harjoittava yrittäjä.Rautatiellä liikennettä
harjoittava yrittäjä
(1) Testaussuunnitelmassa määritellään, onko suoritettava sekä vaihe 13 että vaihe 14 vai ainoastaan jompikumpi.
(2) Yhteentoimivuuden kannalta katsoen.
Tuloksena on asiakirja, jossa kuvaillaan teoreettista tutkimusta ja testejä, joilla
varmistetaan, että ajoneuvojen ja infrastruktuurin johdannaishäiriövirrat ja stabi-
ilius ovat yhteensopivia.
P.7 MENETTELYTAVAT JA HYVÄKSYMISPERUSTEET
Nykyisen ratajärjestelmän ja uuden elementin tai uusien elementtien yhteensopi-
vuus on osoitettava kohdassa P.5 kuvaillulla yhteensopivuustodistuksella.
Ylijännitteiden ja stabiiliuden yleisenä arviointiperusteena on, että
— ajojohtimessa ei esiinny yli 30 kV:n huippujännitettä 15 kV:n - 16,7 Hz:n
verkostoissa eikä yli 50 kV:n huippujännitettä 25 kV:n - 50 Hz:n verkos-
toissa missään virransyöttöverkoston kohdassa, kun jännite U on yhtä kuin2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 85
▼B
Umax2tai sitä pienempi, kuten tämän YTE:n liitteessä N on määritelty. Tämä
arvo on vääristyneen jännitteen aaltomuodon huippuarvo.
Näitä arviointiperusteita voidaan aina soveltaa.
— Koska yleisiä hyväksymisperusteita voidaan soveltaa vain koko ratajärjes-
telmään (nykyinen ratajärjestelmä ja uusi elementti tai uudet elementit),
uusien elementtien suunnittelua varten voidaan antaa suuntaviivoja ja
vähentää näin riskiä epäonnistua yhteensopivuutta koskevassa tutkimuksessa.
Vetoyksiköiden suunnittelussa voidaan käyttää seuraavia suuntaviivoja:
Ajoneuvon on oltava passiivinen (esimerkiksi tuloadmittanssivaihe −90
asteesta + 90 asteeseen) kaikilla taajuuksilla, jotka ovat yhtä suuria tai suur-
empia kuin nykyisen ratajärjestelmän (nykyisen infrastruktuurin ja nykyisen
liikkuvan kaluston) ensimmäinen (alin) resonanssitaajuus.
Ajoneuvon korkeimman aktiivisen taajuuden (s.o. korkeimman taajuuden,
jonka tuloadmittanssivaihe on alle − 90 tai yli + 90 astetta) ja edellä kuvatun
mukaisen nykyisen ratajärjestelmän alimman resonanssitaajuuden välisen
etäisyyden on oltava suurempi kuin 20 prosenttia alimmasta resonanssitaa-
juudesta.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 86
▼B
LIITEQ
VIRROITTIMEN JA AJOJOHTIMEN VÄLINEN DYNAAMINEN VUOR-
OVAIKUTUS
Q.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA
Tässä liitteessä esitetään virroittimen ja ajojohtimen välistä dynaamista vuoro-
vaikutusta koskevat vaatimukset ja testausmenetelmä.
Q.2 MÄÄRITELMÄTKosketusvoima: virroittimen ajojohtimeen kohdistama pystysuora voima.
Kosketusvoima on yhden virroittimen kaikkien kosketuskohtien voimien summa.
Staattinen kosketusvoima: virroittimen kelkan ajojohtimeen kohdistama ylöspäin
suuntautuva keskimääräinen pystysuora voima, jonka virroittimen nostolaite
aiheuttaa, kun virroitin nousee ylös ja ajoneuvo on pysähtyneenä.
Keskimääräinen voima: kosketusvoiman tilastollinen keskiarvo.
Maksimivoima: kosketusvoiman maksimiarvo.
Minimivoima: kosketusvoiman minimiarvo.
Ajojohdin: ratajohto, joka on sijoitettu junan ulottuman ylärajan yläpuolelle (tai
sivulle) ja joka syöttää junille sähköä katolle asennetun virranottolaitteiston
välityksellä (IEC 60050-811).
Valokaaripurkaus: liukuhiilen ja ajolangan välisestä ilma-aukosta syöksyvä
purkaus, joka tavallisesti näkyy valonvälähdyksenä (pr EN 50317).
Valokaariprosentti: se ilmoitetaan seuraavalla kaavalla:
NQ¼X
tarc
ttotal/C1100
Tulos, joka ilmoitetaan prosentteina, kuvaa junan ominaisuutta tietyllä nopeu-
della (pr EN 50317).
Virroittimen kelkka: virroittimeen kuuluva laite, johon kuuluvat liukuhiilet ja
niiden kiinnitysalusta.
Kosketuspiste: piste, jossa liukuhiili koskettaa ajojohdinta mekaanisesti.
Aerodynaaminen voima: virroittimeen kohdistuva ylimääräinen pystysuora
voima, joka johtuu ilmavirrasta virroitinasetelman ympärillä.
Kvasistaattinen voima: staattisen voiman ja aerodynaamisen voiman summa
tietyssä nopeudessa.
Painojakso: ajojohtimen liitoskohdan etäisyys seuraavasta liitoskohdasta (EN
50119).
Tarkistusosuus: koko mittausosuutta tyypillisesti edustava osa, jonka mittauso-
losuhteet tarkistetaan.
Virroittimen virta: virta, joka kulkee virroittimen kautta.
Q.3 SYMBOLIT JA LYHENTEET
σmaxKosketusvoiman suurin standardipoikkeama
FmKeskimääräinen voima
NQ Valokaariprosentti
FmaxMaksimivoima
FminMinimivoima2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 87
▼B
d on valokaaren tunnistimen ja valolähteen (liukuhiili) välinen
etäisyys
y on valokaaren tunnistimen ja valolähteen kalibroitu etäisyys
x on pienimmän havaittavan valokaaren tehon tiheys
Fappliedon virroittimen kelkkaan kohdistuva voima
Fmeasuredon mitattu voima
n on taajuusasteiden lukumäärä
f1on minimitaajuus
fnon maksimitaajuus
fion tosiasiallinen taajuus
Q.4 VUOROVAIKUTUSTEHOQ.4.1 Välivaiheen keskimääräinen kosketusvoima
Kuva Q.4.1
2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 88
▼B
Kuva Q.4.2
Q.4.2 Virroittimen ja ajojohtimen välisen dynaamisen vuorovaikutuksen
tehoa koskevat vaatimukset ja mittausten hyväksyminen
Q.4.2.1 Yleistä
Ajojohtimen ja virroittimen välisen vuorovaikutuksen mittauksella on tarkoitus
todistaa virranottojärjestelmän turvallisuus ja laadukkuus. Eri virranottojärjestel-
mistä saatujen tulosten on oltava vertailukelpoisia, jotta komponentit voidaan
hyväksyä vapaaseen käyttöön Euroopassa.
Huomautus: Mitattuja arvoja vaaditaan myös simulointiohjelmien ja muiden
mittausjärjestelmien hyväksymiseen.
Virranottojärjestelmän suorituskyvyn tarkistamiseen tarvitaan vähintään seur-
aavat mittaustulokset:
— kosketusvoima tai valokaariprosentti
— ajolangan nousu kannattimessa virroitinohituksen aikana.
Arvojen mittauksen lisäksi on merkittävä aina muistiin käyttöolosuhteet (junan
nopeus, sijainti,...) ja mittauksen aikaiset ympäristöolosuhteet (sade, jää,
lämpötila, tuuli, tunneli jne.) sekä käytetty testikokoonpano (parametrit ja
virroittimien asennustapa, ratajohtotyyppi jne.) on merkittävä testiraporttiin.
Näiden lisätietojen avulla mittauksia voidaan tehdä uudelleen ja tuloksia
vertailla keskenään.
Q.4.2.2 Kosketusvoiman mittaukset
Yleiset vaatimuksetKosketusvoima mitataan virroittimesta voimantunnistimilla. Tunnistimien on
oltava mahdollisimman lähellä kosketuspisteitä.
Mittausjärjestelmän on mitattava pystysuuntaisia voimia ilman, että muunsuun-
taiset voimat aiheuttavat häiriöitä.
Lämpötilan aiheuttaman voimantunnistimien mittapoikkeaman on oltava alle 10
N (kaikkien tunnistimien voimien summasta) kaikissa mittausolosuhteissa.
Jos virroittimessa on itsenäiset liukuhiilet, jokainen liukuhiili on mitattava erik-
seen.
Mittausjärjestelmän on oltava immuuni sähkömagneettisille häiriöille.Mittausjärjestelmän suurin sallittu virhe on alle 10 prosenttia.Mittausjärjestelmän vaikutusMittausjärjestelmällä ei saa olla mitattavaan voimaan mitään sellaista vaikutusta,
joka voisi muuttaa tulosta yli 5 prosenttia.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 89
▼B
Huomautus: Mittausjärjestelmällä saadun tuloksen vääristymiseen vaikuttavat
eniten mittauslaitteisiin kohdistuvat aerodynaamiset voimat.
Tällainen vääristymä voidaan tarkistaa suorittamalla aerodynaa-
misia testejä mittausjärjestelmän kanssa ja ilman sitä.
InertiakorjausTunnistimien ja kosketuspisteen välisen massan vaikutuksesta johtuvat hitaus-
voimat on korjattava.
Huomautus: Tämä voidaan tehdä mittaamalla näihin osiin kohdistuva kiihty-
vyys.
Aerodynaaminen korjaus
Korjausta sovelletaan, jotta huomioitaisiin aerodynaamisten voimien vaikutus
tunnistimien ja kosketuspisteiden välisiin komponentteihin.
Aerodynaamiset korjaukset määritellään aerodynaamisilla testeillä.Huomautus: Aerodynaaminen vaikutus voidaan tarkistaa radalla suoritettavalla
kiinnitysvaijeritestillä.
Aerodynaamiset testit on suoritettava nimellisesti samalla kokoonpanolla
(ajolangan korkeus, junan kokoonpano, mittauslaitteet, ympäristöolosuhteet
jne.) kuin kosketusvoimaa mitattaessa.
Huomautus: Aerodynaaminen testi voidaan suorittaa ratatestien aikana.
Mittausjärjestelmän kalibrointiMittausjärjestelmä on testattava laboratoriossa, jotta voitaisiin tarkistaa mitat-
tavan voiman mittaustarkkuus. Testi suoritetaan koko virroittimelle, johon on
asennettu kaikki voimia mittaavat laitteet ja kiihtyvyysmittarit, tiedonsiirtojärjes-
telmä (kaukomittaus, optiset järjestelmät) ja vahvistimet.
Käytetyn ja mitatun voiman välinen suhde (virroittimen ja kojeiston siirto-
funktio) määritellään aktivoimalla virroitinta dynaamisesti virroittimen kelkan
kohdalta eri taajuuksilla.
Huomautus: Jos käytetään sinimuotoista voimaa, amplitudi (huipusta huippuun),
joka on 30 prosenttia staattisesta voimasta, antaa edustavia
tuloksia.
Testit suoritetaan molemmissa tapauksissa seuraavasti:
— voima keskitetään virroittimen kelkkaan,
— voima kohdistetaan 250 mm:n päähän virroittimen kelkan keskiviivasta, jos
se on mahdollista. Ellei näin ole, voiman kohdistuspisteen on oltava mahdol-
lisimman lähellä tätä arvoa. Jos käytetään jotakin muuta arvoa, se on
mainittava testiraportissa.
Testi on suoritettava niin, että virroittimen kelkka on mittauksen vaatimalla
korkeudella.
Tämä testi on suoritettava siten, että keskimääräinen voima on yhtä suuri kuin
staattinen voima. Jos virroittimen kosketusvoima kasvaa nopeuden mukana, testi
on suoritettava myös suurimmalla kvasistaattisella/näennäisvoimalla.
Käytetyn voiman ja mitatun voiman mittaukset on suoritettava 20 Hz:n taajuuk-
siin asti 0,5 Hz:n asteen välein, ja resonanssitaajuuksilla välejä lyhennetään.
Lähellä resonanssitaajuuksia olevat taajuusasteet on eriteltävä.
Huomautus: Siirtofunktio on jatkuva funktio, jossa vaihtelut ovat suurempia
lähellä resonanssitaajuuksia. Taajuusasteiden pienentäminen lähellä
resonanssitaajuuksia on välttämätöntä.
Siirtofunktion tarkkuus lasketaan seuraavalla kaavalla:
1/C0
1
fn/C0f1 ðÞXn/C01
i¼1fiþ1/C0fi ðÞ 1/C0Fmeasured
Fapplied/C12/C12/C12/C12/C12/C12/C12/C12/C18/C19 !
/C1100 %
Virroittimen voiman mittausjärjestelmän siirtofunktion tarkkuuden on oltava
suurempi kuin 80 prosenttia 10 Hz:n taajuusrajaan asti ilman korjausta.
Kyseinen tarkkuus on mittausjärjestelmälle asetettu pakollinen vaatimus.
Kun mittausjärjestelmää käytetään virroittimen ja ratajohdon välisen dynaamisen
vuorovaikutuksen mittaukseen, siirtofunktion tarkkuuden on oltava suurempi
kuin 90 prosenttia 20 Hz:n taajuusrajaan asti (yleisten vaatimusten mukaisesti).
Tätä varten voidaan tehdä korjaus suodattimilla.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 90
▼B
Mittausparametrit
Näytteenottotaajuuden on aikanäytteitä otettaessa oltava yli 200 Hz ja välimat-
kanäytteitä otettaessa alle 0,40 m.
Kosketusvoima suodatetaan alipäästösuodattimella, jonka rajataajuus on 20 Hz.Mittausalueiden on oltava vähintään seuraavat:
— vaihtovirtavirroitin: 0 N-500 N,
— tasavirtavirroitin: 0 N-700 N.
MittaustuloksetTarkistusosuudelta saadut mittaustulokset on arvioitava.Tilastollisia arvoja laskettaessa tarkistusosuus ei saisi olla lyhyempi kuin paino-
jakso.
Tarkistusosuudelta lasketaan vähintään seuraavat tilastolliset arvot:
— keskiarvo ( F
m),
— maksimiarvo,— minimiarvo,— standardipoikkeama ( σ),
— kosketusvoiman pylväsdiagrammi tai todennäköisyyskäyrä.
Q.4.2.3 Siirtymän mittaus
Mittausjärjestelmällä ei saa olla sellaisia vaikutuksia siirtymän mittaukseen,
jotka voisivat muuttaa tulosta yli 3 prosenttia.
Nousu kannattimen kohdallaMittausjärjestelmän virhe saa olla korkeintaan 5 mm.
Kosketuspisteen pystysuora siirtymä
Kosketuspisteen pystysuora siirtymä mitataan suhteessa virroittimen varren alus-
taan.
Mittausjärjestelmän tarkkuuden on oltava vähintään 10 mm.Muiden ajojohtimessa tapahtuvien siirtymien mittausMittausjärjestelmän tarkkuuden on oltava vähintään 10 prosenttia mitatun arvon
amplitudista tai enintään 10 mm sen mukaan, kummassa tarkkuus on parempi.
Q.4.2.4 Valokaaripurkauksen mittaaminen
Yleiset vaatimuksetJotta ilmaisin havaitsisi valokaaria, sen on oltava herkkä kuparimateriaalien
lähettämän valon aallonpituuksille. Kuparista ja kupariyhdisteistä valmistetuissa
ajolangoissa on käytettävä aallonpituusaluetta, johon kuuluu aallonpituus 220 n-
225 nm tai 323 nm-329 nm.
Huomautus: Näiden kahden aallonpituusalueen kuparinjohtokyky on suuri.
Mittausjärjestelmä ei saa olla herkkä näkyvälle valolle, jonka aallonpituus on yli
330 nm.
Ilmaisimen
— on oltava niin lähellä virroitinta, että herkkyys on riittävä,
— on oltava niin lähellä junan pitkittäisakselia, että herkkyys on riittävä,— on oltava virroittimen takana katsottaessa junan ajosuuntaan,
— on oltava suunnattuna seuraavaan liukuhiileen katsottaessa junan ajosuun-
taan,
— on oltava herkkä virroittimen kelkan koko käyttöalueen näkökentälle; tämän
herkkyyden toleranssin on oltava vähintään 10 prosenttia,
— vasteajan valokaaren alkuun ja päättymiseen on oltava alle 100 µs,— havaintokynnyksen tulee riippua valokaaren minimienergiasta, joka on mitat-
tava.
Huomautus: Kynnysarvot vaihtelevat riippuen siitä, millä etäisyydellä mittaus-
laitteet ovat paikasta, jossa valokaaria ilmenee.
Kuvassa 1 on sivukuva ilmaisimen sijaintipaikasta.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 91
▼B
Kuva 1
Ilmaisimen sijainti
Valokaaren mittausjärjestelmän kalibrointiTarkasteltavan ilmaisimen tehotiheys on kalibroitava asianmukaiselle spektria-
lueelle sopivaksi.
Tämä herkkyyskäyrä kuvaa ilmaisimen jännitevasteen ja tehotiheyden µW/cm
2
suhdetta. Kyseinen vaste mitataan ilmaisimen analogisesta tehosta.
Pienimmän havaitun valokaaren tehotiheys (x) on määriteltävä.
Huomautus: Tämän arvon on oltava esimerkiksi 5 metrissä:
— 160 µW/cm2± 10 %, kun ajojohtimessa on 25 kV:n vaihtovirtajännite,
— 12,5 µW/cm2± 10 %, kun ajojohtimessa on 1,5 kV:n tasavirtajännite.
Toimintaetäisyyden säätäminenJos tunnistimen etäisyys valolähteestä on käytön aikana erilainen kuin kalibroitu
etäisyys (y), ilmaisinta on säädettävä.
Tämä tehdään seuraavasti:
— määritellään pienimmän tältä etäisyydeltä havaittavan valokaaren tehotiheys
lain 1/d
2mukaisesti,
— määritellään kalibrointiarvoja käyttäen tätä tehotiheyden tasoa vastaava
signaali,
— tästä seuraa, että havaittavan tehotiheyskynnyksen uusi arvo on uuden
etäisyyden (d) funktio, joka johtuu suhteesta
x·d2/y2
Huomautus: Valokaarta pidetään pistemäisenä valolähteenä, ja siksi tehotiheys
on verrannollinen arvoon 1/d2(ks. kuva 1).
Mitattavat arvot
Järjestelmän on mitattava vähintään
— kunkin valokaaren kestoaika,
— junan nopeus testin aikana,
— virroittimen virta.
Valokaaren sijainti ajojohtimella (kilometrin tarkkuudella) rekisteröidään.Arvojen tulkitseminenTarkistusosuuden osalta suoritetaan arvojen tulkitseminen.
Kestoltaan vain yli 1 ms valokaaret tutkitaan.
Mittauksia tutkittaessa jätetään huomiotta osuudet, jolloin virroittimen virta on
ollut alle 30 prosenttia virroittimen nimellisvirrasta.
Tarkistusosuudesta on käsiteltävä vähintään seuraavat arvot:
— junan nopeus,2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 92
▼B
— valokaarien lukumäärä,
— kaikkien valokaarien kestoaikojen summa,
— pisin valokaaren kestoaika,
— kokonaisaika, jonka virroittimen virta oli suurempi kuin 30 prosenttia nimel-
lisvirrasta, junaa ja virroitinta kohden,
— tarkistusosuuden kokonaisajoaika,— valokaariprosentti.
Huomautus 1: Toinen mahdollinen arviointiperuste on valokaarien lukumäärä
kilometrillä, kun virroittimen virta on ollut suurempi kuin 30
prosenttia nimellisvirrasta.
Huomautus 2: Tarkistusosuuden olisi oltava alle 10 km pitkä ja sillä olisi ajet-
tava tasaisella nopeudella, toleranssi ± 2,5 km/h.
Huomautus 3: Jotta tulokset ajojohtimen osalta olisivat edustavia, kokonaisaika,
jona virroittimen virta on suurempi kuin 30 prosenttia nimellis-
virrasta, ei saisi olla lyhyempi kuin yhden painojakson
läpiajoaika. Tämän ajan ei tulisi keskeytyä sellaisten osuuksien
takia, joilla virta on alhaisempi, ja nopeuden tulisi olla tasaista.2002D0733 — FI — 12.09.2002 — 000.001 — 93