1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/67/EY,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1994,
vaarallisten jätteiden polttamisesta
(EYVL L 365, 31.12.1994, s. 34)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1882/2003, annettu
29 päivänä syyskuuta 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/67/EY,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1994,
vaarallisten jätteiden polttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 130 s artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menet-
telyä (3),
sekä katsoo, ettäyhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteilla ja periaatteilla, sellaisina kuin
ne on esitetty perustamissopimuksen 130 r artiklassa, pyritään erityi-sesti estämään saastumista, vähentämään sitä ensisijaisesti senlähteellä ja soveltamaan ”saastuttaja maksaa” -periaatetta,
neuvosto on 7 päivänä toukokuuta 1990 antamassaan jätepolitiikkaa
koskevassa päätöslauselmassa (
4) kehottanut komissiota saamaan pikai-
sesti valmiiksi ehdotuksensa teollisuusjätteille tarkoitetuista
jätteenpolttouuneista,
vaarallisten jätteiden polttaminen aiheuttaa päästöjä, jotka voivat saas-
tuttaa ja näin ollen vahingoittaa ihmisten terveyttä ja ympäristöä, elleiniitä valvota tyydyttävällä tavalla; joissakin tapauksissa voi olla kysesaasteiden kulkeutumisesta jäsenvaltioiden välisten rajojen yli,
tästä syystä olisi tarpeen ryhtyä ennaltaehkäiseviin toimiin ympäristön
suojelemiseksi vaarallisten jätteiden poltosta aiheutuvilta vaarallisilta
päästöiltä,
nykyiset erot vaarallisten jätteiden polttoon sovellettavien kansallisten
säännösten välillä ja eräissä tapauksissa aihetta koskevien säännöstenpuuttuminen tekevät yhteisössä toteutettavan toiminnan perustelluksi,
perustamissopimuksen 130 t artiklan mukaisesti tämän direktiivin anta-
misella ei estetä jäsenvaltioita ylläpitämästä tai ottamasta käyttöön
tiukempia, perustamissopimuksen kanssa yhteen soveltuvia toimenpi-
teitä ympäristön suojelemiseksi,
jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä
75/442/ETY (
5) vaaditaan jäsenvaltioita toteuttamaan tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistähuolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja aiheuttamatta
vahinkoa ympäristölle; tässä tarkoituksessa kyseisen direktiivin 9 artik-
lassa säädetään, että kaikkien laitosten tai yritysten, jotka käsittelevätjätteitä, on saatava siihen toimivaltaisilta viranomaisilta lupa, johonsisältyy muun muassa ilmoitus suoritettavista varotoimista,
teollisuuslaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen estämisestä 28
päivänä kesäkuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin 84/360/ETY (
6)
3 ja 4 artiklan mukaan lueteltuihin ryhmiin kuuluvien teollisuuslai-
tosten toiminta, mukaan lukien jätteenpolttolaitokset, edellyttää ennaltaannettua lupaa,1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EYVL N:o C 130, 21.5.1992, s. 1
(2) EYVL N:o C 332, 16.12.1992, s. 49
(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 10 päivänä maaliskuuta 1993
(EYVL N:o C 115, 26.4.1993, s. 90). Neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu
11 päivänä heinäkuuta 1994 (EYVL N:o C 232, 20.8.1994, s. 35) ja Euroo-
pan parlamentin yhteinen kanta, vahvistettu 17 päivänä marraskuuta 1994
(EYVL N:o C 341, 5.12.1994)
(4) EYVL N:o C 122, 18.5.1990, s. 2
(5) EYVL N:o L 194,25.7.1975, s. 39. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 91/692/ETY (EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 48)
(6) EYVL N:o L 188, 16.7.1984, s. 20. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 91/692/ETY
▼B
tämän direktiivin mukaisesti perustettujen ja toimivien jätteenpolttolai-
tosten tarkoituksena on hapettamalla vähentää vaarallisiin jätteisiinliittyvää pilaantumisvaaraa, vähentää jätteiden määrää ja tuottaa
jäännöksiä, jotka voidaan käyttää uudestaan tai hävittää turvallisesti,
korkeatasoinen ympäristönsuojelu edellyttää yhteisön vaarallisten
jätteiden polttolaitoksia koskevien asianmukaisten toimintaedellytystenja päästöjen raja-arvojen määräämistä ja ylläpitämistä; on tarpeensäätää erityissäännöksiä dioksiinien ja furaanien päästöistä, joita on
vähennettävä käyttämällä edistyksellisintä tekniikkaa,
korkealuokkaiset mittausmenetelmät ovat tarpeen päästöjen valvomi-
seksi ja sen varmistamiseksi, että ympäristöä pilaavien aineidenpäästöjä koskevia raja- ja ohjearvoja noudatetaan,
ympäristöä on suojeltava yhdennetysti vaarallisten jätteiden poltosta
aiheutuvilta päästöiltä; jotta siis voitaisiin rajoittaa ympäristötyypistätoiseen tapahtuvaa saasteiden kulkeutumista, palamiskaasujen puhdis-tuksesta peräisin olevat vesipitoiset jätteet on voitava päästää ulosainoastaan erillisen käsittelyn jälkeen; näihin vesipitoisiin jätteisiinsisältyvien pilaantumista aiheuttavien aineiden päästöjen erityiset raja-
arvot on määriteltävä kahden vuoden kuluessa siitä päivästä, jona
tämä direktiivi tulee voimaan,
olisi annettava säännökset sellaisia tapauksia varten, joissa päästöjen
raja-arvot ylitetään, samoin kuin puhdistusjärjestelmien teknisestiväistämättömiä seisokkeja, häiriöitä ja vikoja varten,
ei voida sallia, että vaarallisten jätteiden rinnakkaispoltto laitoksissa,
joita ei ole pääasiallisesti tarkoitettu vaarallisten jätteiden polttoavarten, lisäisi pilaantumista aiheuttavien aineiden päästöjä sillä pala-miskaasujen määrällä, joka aiheutuu tällaisesta rinnakkaispoltosta, janäin ollen vaarallisten jätteiden rinnakkaispolttoa on rajoitettava asian-
mukaisella tavalla,
ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi paremmin on tarpeen
nopeasti mukauttaa olemassa olevat jätteenpolttolaitokset tässä direktii-vissä säädettyihin päästöjen raja-arvoihin jotta estetään näihin laitoksiintapahtuvan vaarallisten jätteiden kuljetuksen lisääntyminen,
olisi perustettava komitea avustamaan komissiota tämän direktiivin
täytäntöönpanossa ja mukauttamisessa tieteen ja tekniikan kehitykseen,
kertomukset tämän direktiivin täytäntöönpanosta ovat tärkeä keino
antaa komissiolle ja jäsenvaltioille tietoa päästöjen hallintamenetelmien
kehityksestä, ja
ehdotukset päästöjen raja-arvojen uudelleen tarkastelemiseksi ja tähän
direktiiviin liittyvät säännökset on esitettävä neuvostolle ennen 31päivää joulukuuta 2 000 ennakoitavissa olevan teknologian kehityksen,jätteenpolttolaitosten käytöstä saadun kokemuksen ja ympäristön asetta-
mien vaatimusten perusteella,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1 Tämän direktiivin tavoitteena on säätää toimenpiteistä ja menetel-
mistä, joilla voidaan estää tai, silloin kun se ei ole mahdollista,
vähentää mahdollisuuksien rajoissa vaarallisten jätteiden polton
ympäristöön kohdistuvia haittavaikutuksia, erityisesti ilman, maaperän,pinta- ja pohjavesien pilaantumista, ja ihmisten terveydelle aiheutuviavaaroja, sekä vahvistaa ja ylläpitää tätä varten yhteisön alueellatoimivia vaarallisten jätteiden polttolaitoksia koskevia asianmukaisiakäyttöolosuhteita ja päästöjen raja-arvoja.1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 3
▼B
2 Tämän direktiivin soveltaminen ei vaikuta yhteisön muuhun asiaa
koskevaan lainsäädäntöön, erityisesti jätteitä sekä polttolaitostenhenkilökunnan terveyden ja turvallisuuden suojelemista koskevaan
lainsäädäntöön.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1) ”vaarallisilla jätteillä” kaikkia vaarallisista jätteistä 12 päivänä
joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 1artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja kiinteitä tai nestemäisiä jätteitä (
1).
Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuitenkaan kuulu seuraavat
vaaralliset jätteet:
— palavat nestemäiset jätteet, mukaanluettuina jäteöljyhuollosta 16
päivänä kesäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/439/
ETY (2) 1 artiklassa tarkoitetut jäteöljyt, jos ne täyttävät seur-
aavat kolme perustetta:
i) polykloorattujen aromaattisten hiilivetyjen, kuten polykloori-
bifenyylien (PCB) ja pentakloorifenolin (PCP), pitoisuus eiylitä yhteisön lainsäädännössä vahvistettuja pitoisuuksia,
ii) näitä jätteitä ei pidetä vaarallisina siksi, että ne sisältävät
muita direktiivin 91/689/ETY liitteessä II lueteltuja aineosiasellaisina määrinä ja pitoisuuksina, että ne ovat direktiivin
75/442/ETY 4 artiklassa esitettyjen tavoitteiden toteutta-
misen vastaisia,
iii) lämpöarvo on vähintään 30 MJ/kg,
— kaikki palavat nestemäiset jätteet, joiden poltosta suoraan synty-
vistä savukaasuista ei voi aiheutua muita päästöjä kuin ne, jotkaovat peräisin direktiivin 75/716/ETY (
3) 1 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetusta kaasuöljystä, tai päästöjä, joiden pitoisuus on suur-
empi kuin ne, jotka syntyvät näin määritellyn kaasuöljynpoltosta,
— sellaiset vaaralliset jätteet, jotka syntyvät avomerelle sijoitetuissa
laitoksissa tapahtuvan öljyn ja kaasun etsinnän ja käytön yhtey-dessä ja jotka poltetaan näillä laitoksilla,
— direktiiveissä 89/369/ETY (
4) ja 89/429/ETY (5) tarkoitetut
yhdyskuntajätteet,
— yhdyskuntien jätevesien käsittelystä peräisin olevat puhdistamo-
lietteet, joita ei pidetä vaarallisina sen vuoksi, että ne sisältävät
direktiivin 91/689/ETY liitteessä II lueteltuja ainesosia sellaisiamääriä ja pitoisuuksia, sellaisina kuin nämä määrät ja pitoisuudetovat jäsenvaltioiden määritteleminä kyseisen direktiivin 4artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vaarallisia jätteitä koskevan luet-telon laatimiseen asti, että ne ovat direktiivin 75/442/ETY 4
artiklassa esitettyjen tavoitteiden toteuttamisen vastaisia. Tällä
soveltamisalan ulkopuolelle jättämisellä ei kuitenkaan rajoitetadirektiivin 86/278/ETY (
6) soveltamista.1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 4
(1) EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 20
(2) EYVL N:o L 194,25.7.1975, s. 23. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 91/692/ETY
(3) Tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuutta koskevan jäsenval-
tioiden lainsäädännön lähentämisestä 24 päivänä marraskuuta 1975 annettu
neuvoston direktiivi 75/716/ETY (EYVL N:o L 307, 27.11.1975, s. 22).
Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/692/
ETY
(4) Yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantumisen
ehkäisemisestä 8 päivänä kesäkuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/
369/ETY (EYVL N:o L 163, 14.6. 1989, s. 32)
(5) Yhdyskuntajätteiden olemassa olevien polttolaitosten aiheuttaman ilman
pilaantumisen ehkäisemisestä 21 päivänä kesäkuuta 1989 annettu neuvostondirektiivi 89/429/ETY (EYVL N:o L 203, 15.7.1989, s. 50)
(
6) Ympäristön, erityisesti maaperän, suojelusta käytettässä puhdistamolietettä
maanviljelyssä 12 päivänä kesäkuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/
278/ETY (EYVL N:o L 181, 4.7.1986, s. 6). Direktiivi sellaisena kuin se
on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/692/ETY
▼B
2) ”jätteenpolttolaitoksella” laitteistoa, jossa poltetaan hapettamalla
vaarallisia jätteitä poltosta saatavan lämmön talteenotolla tai ilman,mukaan lukien jätteen esikäsittely sekä pyrolyysi tai muu
lämpökäsittely, kuten plasmakäsittely, jos näin syntyvät aineet polte-
taan välittömästi. Tähän määritelmään sisältyvät myös laitokset,jotka käyttävät tällaisia jätteitä tavanomaisena polttoaineene tailisäpolttoaineena teollisessa prosessissa.
Tämä määritelmä kattaa koko laitosalueen mukaan lukien jätteen
vastaanotto, varastointi ja esikäsittely, polttolaitos sekä sen jätteet,polttoaineen ja ilman syöttöjärjestelmät, palamiskaasujen ja jäteve-
sien käsittelyjärjestelmät sekä polton säätöön sekä polton jatkuvaan
tallennukseen ja mittaukseen tarkoitetut laitteistot ja järjestelmät.
Seuraavia laitoksia ei kuitenkaan lueta mukaan:
— eläinten raatojen ja jäännösten polttolaitokset
— tartuntavaarallisen sairaalajätteen polttolaitokset edellyttäen, että
laitoksen käsittelemiä jätteitä ei pidetä vaarallisina jätteinä direk-tiivin 91/689/ETY liitteen II listan sisältämien muiden aineidenvuoksi,
tai
— yhdyskuntajätteiden polttolaitokset, joissa poltetaan myös tartun-
tavaarallisia sairaalajätteitä, joita ei ole sekoitettu toisiin, jonkindirektiivin 91/689/ETY liitteessä III mainitun ominaisuudenperusteella mahdollisesti vaarallisina jätteinä pidettäviin jättei-siin,
3) ”uudella jätteenpolttolaitoksella” laitosta, joka on saanut käyttöluvan
18 artiklan 1 kohdassa mainitun päivämäärän jälkeen,
4) ”olemassa olevalla jätteenpolttolaitoksella” laitosta, joka on saanut
ensimmäisen käyttöluvan ennen 18 artiklan 1 kohdassa mainittuapäivämäärää,
5) ”päästöjen raja-arvolla” laitosten päästöjen epäpuhtauspitoisuutta,
jota ei saa ylittää määrättynä aikana, ja
6) ”toiminnanharjoittajalla” luonnollista tai oikeudellista henkilöä, joka
hoitaa jätteenpolttolaitosta tai jolle on annettu siihen kohdistuvaa
taloudellista päätösvaltaa.
3 artikla
1 Direktiivin 75/442/ETY 9 ja 10 artiklassa, sen 11 artiklassa, sell-
aisena kuin se on täydennettynä direktiivin 91/689/ETY 3 artiklalla,
sekä direktiivin 84/360/ETY 3 artiklassa tarkoitetut luvat voidaan
myöntää laitokselle ainoastaan jos hakemuksesta ilmenee, että poltto-laitos on suunniteltu, varustettu ja sitä käytetään siten, ettäasianmukaiset toimet ympäristön pilaantumista vastaan toteutetaan jatämän direktiivin 5-12 artiklassa esitetyt vaatimukset täyttyvät.
2 Toimivaltaisen viranomaisen myöntämässä luvassa on lueteltava
nimenomaisesti, minkä tyyppisiä ja millaisia määriä vaarallisia jätteitäpolttolaitoksessa voidaan käsitellä ja mikä on polttolaitoksen kokonais-kapasiteetti.
3 Sellaiseen vaarallisia jätteitä polttavaan laitokseen, jota ei ole
erityisesti suunniteltu vaarallisten jätteiden polttoon (”rinnakkais-poltto”), ja jonka koko käyttönsä aikana tuottamasta lämmöstäenintään 40 prosenttia on peräisin vaarallisista jätteistä, sovelletaanvähintään seuraavien artiklojen sisältämiä säännöksiä:
— 1-5 artikla,
— 6 artiklan 1 ja 5 kohta,1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 5
▼B
— 7 artikla, mukaan lukien 10 ja 11 artiklassa tarkoitettuja toimenpi-
teitä koskevat säännökset,
— 9 artikla,
— 12, 13 ja 14 artikla.
4 Lupa vaarallisten jätteiden 3 kohdassa tarkoitettuun rinnakkais-
polttoon voidaan myöntää vain, jos hakemuksessa on osoitettuseuraavat seikat:
— vaarallisten jätteiden polttimien sijainti on sellainen ja jätteen
syöttäminen tapahtuu siten, että jätteen palaminen on mahdolli-
simman täydellistä,
ja
— liitteen II mukaisesti tehtyjen laskelmien perusteella voidaan todeta,
että 7 artiklan säännöksiä noudatetaan.
Luvassa on lueteltava nimenomaisesti ne vaarallisten jätteiden tyypit ja
määrät, jotka voidaan polttaa rinnakkaispoltolla. Lisäksi luvassa onesitettävä vaarallisten jätteiden pienin ja suurin massavirta, senpienimmät ja suurimmat lämpöarvot ja suurimmat sallitut epäpuhtaus-pitoisuudet kuten PCB, PCP, kloori, fluori, rikki ja raskasmetallit.
Tuloksista, jotka saadaan kuuden kuukauden kuluessa laitoksen
käynnistymisestä ja mahdollisimman epäsuotuisissa olosuhteissa suori-
tettavista mittauksista, on ilmettävä, että 7 artiklan säännöksiä
noudatetaan. Siihen asti toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntääpoikkeuksia 3 kohdassa esitettyihin prosenttivaatimuksiin.
4 artikla
Lupahakemukset ja niistä tehdyt toimivaltaisten viranomaisten
päätökset sekä tämän direktiivin 11 artiklassa määrätyn seurannantulokset on pidettävä yleisön saatavilla ympäristöä koskevan tiedon
saannin vapaudesta 7 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direk-
tiivin 90/313/ETY (
1) säännösten mukaisesti.
5 artikla
1 Toiminnanharjoittajan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet
jätteen toimittamisen ja vastaanoton osalta estääkseen, tai silloin kunse ei ole mahdollista, vähentääkseen mahdollisuuksien rajoissa
ympäristöön kohdistuvia haittavaikutuksia, erityisesti ilman, maaperän,
pinta- ja pohjavesien pilaantumista sekä ihmisten terveydelle aiheutuviavaaroja. Näiden toimenpiteiden on täytettävä vähintään 2 ja 3 kohdassaesitetyt vaatimukset.
2 Ennen jätteiden hyväksymistä polttolaitokselle toiminnanharjoitta-
jalla on oltava seuraavat jätteisiin liittyvät tiedot:
— jätteiden fysikaalinen, jos mahdollista, myös kemiallinen koostumus
sekä muu tarvittava tieto sen arvioimiseksi, soveltuvatko jätteet
poltettaviksi tarkoituksena olevassa prosessissa,
— jätteiden käsittelyyn liittyvät vaaratekijät, aineet joiden kanssa
jätteitä ei voi sekoittaa ja niiden käsittelyssä noudatettavat turvalli-suustoimet.
3 Ennen jätteiden hyväksymistä polttolaitokselle toiminnanharjoit-
tajan on suoritettava vähintään seuraavat vastaanottotoimenpiteet:
— määritettävä jätteiden paino1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 6
(1) EYVL N:o L 158, 23.6.1990, s. 56
▼B
— direktiivissä 91/689/ETY ja tarvittaessa Euroopan yhteisössä, Eu-
roopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteidensiirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993
annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 259/93 (
1) sekä vaaral-
listen aineiden kuljetuksesta annetuissa asetuksissa edellytettyjenasiakirjojen tarkastaminen,
— silloin kun se on tarkoituksenmukaista, edustavien näytteiden otta-
minen siltä osin kuin se on mahdollista ennen jäte-erän
purkamista, jotta voidaan tarkastuksen avulla todeta, että jätteetvastaavat 2 kohdassa edellytettyä kuvausta, ja jotta toimivaltaisetviranomaiset voisivat tarkistaa käsiteltäväksi tulevan jätteen laadun.Näytteitä on säilytettävä vähintään 1 kuukausi polton jälkeen.
4 Toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää teollisuuslaitoksille ja
yrityksille, jotka polttavat ainoastaan omat jätteensä jätteiden tuotanto-paikalla, luvan poiketa 2 ja 3 kohdan säännöksistä, jos samantasoisestasuojelusta varmistutaan.
6 artikla
1 Vaarallisten jätteiden polttolaitoksia on käytettävä siten, että pala-
minen on mahdollisimman täydellistä, mikä saattaa edellyttää jätteen
esikäsittelyyn soveltuvien menetelmien käyttöönottoa.
2 Kaikki jätteenpolttolaitokset on suunniteltava ja varustettava ja
niitä on käytettävä siten, että vaarallisten jätteiden poltossa syntyvien
kaasujen lämpötila nostetaan viimeisen polttoilman syöttökohdan
jälkeen hallitusti ja homogeenisesti sekä kaikkein epäedullisimmissakinolosuhteissa uunin sisäseinässä ja sen läheisyydessä vähintään850 ºC:seen ainakin kahden sekunnin ajaksi siten, että happipitoisuuson vähintään kuusi prosenttia; jos vaarallisten jätteiden sisältämienhalogenoitujen orgaanisten aineiden pitoisuus on enemmän kuin yksi
prosentti kloorina ilmaistuna, lämpötila on nostettava vähintään
1 100 ºC:seen.
Jos uuniin syötetään ainoastaan nestemäisiä vaarallisia jätteitä tai
kaasumaisten aineiden ja ennalta suoritetusta happivajauksessa tapahtu-
neesta vaarallisten jätteiden lämpökäsittelystä syntyneiden jajauhettujen kiinteiden aineiden seosta ja jos kaasumainen osuus tuottaaenemmän kuin 50 prosenttia vapautuneesta lämmöstä, on happipitoi-suuden oltava viimeisen polttoilman syötön jälkeen vähintään kolmeprosenttia.
3 Kaikki jätteenpolttolaitokset on varustettava sellaisilla polttimilla,
jotka käynnistyvät automaattisesti, kun palamiskaasujen lämpötilaviimeisen polttoilman syötön jälkeen laskee 2 kohdassa osoitetun alle
vähimmäislämpötilan. Näitä polttimia on käytettävä myös käynnistä-
misen ja pysäyttämisen yhteydessä asianmukaisenvähimmäislämpötilan säilyttämiseksi niin kauan kun uunissa on pala-matonta jätettä.
Käynnistämisen ja pysäyttämisen aikana, tai kun palamiskaasujen
lämpötila laskee alle 2 kohdassa mainitun vähimmäislämpötilan, poltti-miin ei saa syöttää polttoaineita, jotka voivat aiheuttaa vakavampiapäästöjä kuin direktiivin 75/716/ETY 1 artiklan 1 kohdassa määritellynkaasuöljyn poltosta, taikka nestekaasun tai maakaasun poltosta aiheu-
tuvat päästöt.
Jätteenpolttolaitoksissa on oltava käytössä sellainen järjestelmä, joka
estää vaarallisten jätteiden syötön:
— käynnistämisen aikana ennen kuin vähimmäislämpötila on saavu-
tettu,
— aina kun lämpötila on alle vaaditun vähimmäislämpötilan,
— aina kun 11 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyt jatkuvatoi-
miset mittaukset osoittavat, että jokin päästörajoista ylittyypuhdistuslaitteiden häiriöiden tai vikojen vuoksi.1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 7
(1) EYVL N:o L 30, 6.2.1993, s. 1
▼B
4 Toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä edellä 2 kohdassa
säädetyistä ja tiettyjä vaarallisia jätteitä koskevassa luvassa määritel-lyistä vaatimuksista poikkeamisen. Hyväksymisen edellytyksenä on
vähintään 7 artiklan säännösten noudattaminen ja se, että dioksiini- ja
furaanipäästöjen on oltava alhaisempia tai yhtä suuria kuin tasot, jotkasaavutetaan sovellettaessa tämän artiklan 2 kohdassa säädettyjä vaati-muksia.
Tämän kohdan säännösten mukaisista käyttöehdoista ja tehtyjen tarkis-
tusten tuloksista on ilmoitettava komissiolle osana 17 artiklan
mukaisesti annettuja tietoja.
5 Jätteenpolttolaitoksen käytön aikana palamiskaasujen hiilimonok-
sidipitoisuus (CO) ei saa ylittää seuraavia raja-arvoja:
a) 50 mg/m
3palamiskaasua vuorokausikeskiarvona,
b) 150 mg/m3palamiskaasua vähintään 95 %:ssa kaikista mittauksista
10 minuutin keskiarvoina määritettynä, tai 100 mg/m3palamis-
kaasua kaikissa mittauksissa puolen tunnin keskiarvoina
määritettynä, millä tahansa 24 tunnin jaksolla.
6 Kaikki jätteenpolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja niitä
on käytettävä siten, että päästöt ilmaan eivät johda ilman merkittäväänpilaantumiseen maanpinnalla, ja erityisesti palamiskaasut on poistettavasavupiipun kautta hallitusti.
Savupiipun korkeus on laskettava niin, että ihmisille tai ympäristölle ei
aiheuteta vaaraa.
7 artikla
1 Jätteenpolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja niitä on
käytettävä siten, että seuraavat päästöjen raja-arvot palamiskaasuissa
eivät ylity:
a) vuorokausikeskiarvot:
1) kokonaishiukkasmäärä 10 mg/m
3
2) orgaaniset aineet kaasunatai
höyrynä, orgaanisen hiilen koko-naismääränä ilmaistuna10 mg/m
3
3) kloorivety (HCl) 10 mg/m3
4) fluorivety (HF) 1 mg/m3
5) rikkidioksidi (SO2) 50 mg/m3
b) puolen tunnin keskiarvot
AB
1) kokonaishiuk-
kasmäärä30 mg/m310 mg/m3
2) orgaaniset aineet
kaasuna tai
höyrynä, orgaa-
nisen hiilen koko-naismääränäilmaistuna20 mg/m
310 mg/m3
3) kloorivety (HCl) 60 mg/m310 mg/m3
4) fluorivety (HF) 4 mg/m32 mg/m3
5) rikkidioksidi
(SO2)200 mg/m350 mg/m31994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 8
▼B
c) kaikki keskiarvot, jotka on mitattu vähintään puoli tuntia ja enintään
kahdeksan tuntia kestävän näytteenoton aikana:
1) kadmium ja sen yhdisteet
ilmaistuna kadmiumina (Cd)yhteensä
0,05 mg/m (*)
0,1 mg/m3(**)9
>>>=
>>>; 2) tallium ja sen yhdisteet,
ilmaistuna talliumina (TI)
3) elohopea ja sen yhdisteet
ilmaistuna elohopeana (Hg)0,05 mg/m3(*)
0,1 mg/m3(**))
4) antimoni ja sen yhdisteet,
ilmaistuna antimonina (Sb)
yhteensä
0,5 mg/m3(*)
1 mg/m3(**)9
>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>=
>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>>;5) arseeni ja sen yhdisteet,
ilmaistuna arseenina (As)
6) lyijy ja sen yhdisteet, ilmais-
tuna lyijynä (Pb)
7) kromi ja sen yhdisteet,
ilmaistuna kromina (Cr)
8) koboltti ja sen yhdisteet,
ilmaistuna kobolttina (Co)
9) kupari ja sen yhdisteet,
ilmaistuna kuparina (Cu)
10) mangaani ja sen yhdisteet,
ilmaistuna mangaanina(Mn)
11) nikkeli ja sen yhdisteet,
ilmaistuna nikkelinä (Ni)
12) vanadiini ja sen yhdisteet,
ilmaistuna vanadiinina (V)
13) tina ja sen yhdisteet, ilmais-
tuna tinana (Sn)
(*) Uudet jätteenpolttolaitokset
(**) Olemassa olevat jätteenpolttolaitokset
Nämä keskiarvot kattavat myös vastaavien raskasmetallien ja niiden
kaasu- tai höyrymäisten yhdisteiden päästöt.
2 Dioksiini- ja furaanipäästöjä on vähennettävä kehittyneimpiä
menetelmiä käyttäen. Viimeistään 1 päivästä tammikuuta 1997 lähtienvähintään kuuden tunnin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenotonaikana mitatut keskiarvot eivät saa olla yli 0,1 ng/m
3, ellei komissio
ole vähintään kuutta kuukautta ennen kyseistä päivämäärää varmistanut
yhteisössä 16 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti yhdenmu-
kaistettuja mittausmenetelmien olemassaoloa. Raja-arvo määritelläänkaikkien dioksiini- ja furaanipitoisuuksien summana liitteen I mukai-sesti.
Raja-arvon käyttöönottopäivään asti jäsenvaltioiden on pidettävä tätä
raja-arvoa ohjearvona.
3 Edellä 6 artiklassa ja tässä artiklassa vahvistetut mittausten
tulokset raja- ja ohjearvojen noudattamisesta on muunnettava 11artiklan 2 kohdassa annettujen ehtojen mukaisiksi.
4 Kun vaarallisia jätteitä poltetaan rinnakkain 3 artiklan 3 kohdan
mukaisesti, sovelletaan 6 artiklan 5 kohdan ja tämän artiklan 1, 2 ja 3
kohdan säännöksiä ainoastaan poltetuista jätteistä syntyneeseen pala-miskaasun osaan liitteessä II vahvistettujen ehtojen mukaisesti.
Edellä 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen laitosten palamiskaasuista
peräisin oleville, pilaantumista aiheuttaville aineille vahvistetaan sovel-tuvat päästöjä koskevat raja- ja ohjearvot liitteen II mukaisesti.1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 9
▼B
8 artikla
1 Jäteveden päästämiseen jätteenpolttolaitoksesta on oltava toimival-
taisen viranomaisen lupa.
2 Palamiskaasun puhdistuksesta syntyvien nestemäisten jätteiden
päästämistä vesiin on rajoitettava niin paljon kuin mahdollista.
Luvassa olevan erityismääräyksen perusteella vesipitoiset jätteet
voidaan poistaa erillisen käsittelyn jälkeen jos:
— yhteisön, kansallisten ja paikallisten säännösten vaatimukset
täyttyvät päästöjen raja-arvojen osalta, ja
— raskasmetallien, dioksiinin ja furaanin osuus nestemäisissä jätteissä
suhteessa käsiteltyjen vaarallisten jätteiden määrään on pienentynytsiinä määrin, että vesiin poistuvat sallitut määrät ovat pienempiäkuin ilmaan poistuvat sallitut määrät.
3 Neuvosto asettaa komission ehdotuksesta, kahden vuoden kuluessa
tämän direktiivin voimaantulemisesta, erityiset raja-arvot palamiskaa-sujen puhdistamisesta syntyneiden pilaantumista aiheuttavien aineiden
pitoisuuksille, tämän kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista.
4 Jätteenpolttolaitokset ja niiden varastoalueet on suunniteltava ja
niitä on käytettävä siten, että pilaantumista aiheuttavien aineiden
päästöt maaperään ja pohjavesiin estetään pohjaveden suojelemisesta
tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänäjoulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY (
1)
säännösten mukaisesti. Lisäksi on oltava varastoja laitosalueen huleve-sille ja muille epäpuhtaille vesille, jotka ovat peräisin ylivuotamisesta
tai palonsammutustöistä. Varaston on oltava tarpeeksi iso, jotta nämä
vedet voidaan tarvittaessa tutkia ja käsitellä ennen niiden ulospäästämistä.
9 artikla
1 Jätteenpolton jätteet on kierrätettävä tai niistä on huolehdittava
direktiivien 75/442/ETY ja 91/689/ETY mukaisesti. Tämä saattaa
vaatia jätteiden esikäsittelyä. Tällaiset jätteet on pidettävä erillään
toisistaan kunnes on tehty päätös niiden kierrättämisestä tai niistähuolehtimisesta; näitä toimenpiteitä varten on käytettävä asianmukaisiamenetelmiä.
2 Kuivien pölymäisten jätteiden kuten kattilatuhkan ja palamis-
kaasun käsittelyssä syntyvän kuiva-aineen kuljetus ja välivarastointi ontapahduttava suljetuissa astioissa.
3 Jätteenpolton synnyttämä lämpö on käytettävä niin hyvin kuin
mahdollista.
4 Ennen kuin jätteenpolton jätteistä huolehtimis- tai niiden
hyödyntämistavat määritellään, jätteet on tutkittava, jotta voidaanselvittää niiden fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet ja saastuttamis-kyky. Erityisesti jätteiden liukoinen osa ja raskasmetallit on
analysoitava.
10 artikla
1 Valvontamittausten 11 artiklan mukaiset vaatimukset, polttopro-
sessiin liittyvät parametrit, käyttöolosuhteet ja pilaantumistaaiheuttavissa aineissa esiintyvät massapitoisuudet vahvistetaan toimi-valtaisen viranomaisen myöntämässä luvassa, siihen liitetyissä
ehdoissa tai yleisissä mittausvaatimuksia koskevissa asianmukaisissa
määräyksissä.
2 Lupa voidaan myöntää ainoastaan, jos hakemuksesta ilmenee, että
ehdotetut mittaustekniikat täyttävät liitteen III ehdot. Luotettavuusarvot(95 %) päästöjen raja-arvoissa, jotka on määritelty 6 artiklan 5 kohdan1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 10
(1) EYVL N:o L 20, 26.1.1980, s. 43. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 91/692/ETY
▼B
a alakohdassa ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan 1, 2, 3, ja 5 alakoh-
dassa, eivät saa ylittää liitteessä III olevan 4 kohdan arvoja.
Automaattisten mittauslaitteiden asennusta ja toimintaa on valvottava ja
laitteet on tarkistettava vuosittain.
3 Näytteenotto- ja mittaustekniikat, joita käytetään ilman epäpuh-
tauksien määräaikaisiin mittauksiin, sekä näytteenotto- ja mittauspaikat
on määriteltävä toimivaltaisen viranomaisen myöntämässä luvassa,siihen liitetyissä ehdoissa tai yleisissä näytteenotto- ja mittaustekniik-koja koskevissa asianmukaisissa määräyksissä.
Toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava määräaikaisia mittauksia
koskevat vaatimukset liitteen III mukaisesti.
11 artikla
1 Seuraavat mittaukset on tehtävä jätteenpolttolaitoksella liitteen III
mukaisesti:
a) jatkuvatoimiset mittaukset 6 artiklan 5 kohdassa ja 7 artiklan 1
kohdan a ja b alakohdassa mainituista aineista,
b) jatkuvatoimiset mittaukset seuraavista käyttöparametreistä:
— lämpötilasta, joka on määritelty 6 artiklan 2 ja 4 kohdassa,
— palamiskaasun happipitoisuudesta, paineesta, lämpötilasta ja
vesihöyrypitoisuudesta,
c) vähintään kaksi mittausta vuodessa 7 artiklan 1 kohdan c alakoh-
dassa ja 2 kohdassa tarkoitetuista aineista; yksi mittaus kerrankahdessa kuukaudessa ensimmäisten kahdentoista käyttökuukaudenaikana,
d) palamiskaasun viipymäaika, vastaava vähimmäislämpötila ja happi-
pitoisuus, jotka on vahvistettu 6 artiklan 2 ja 4 kohdassa, ontarkistettava asianmukaisesti vähintään kerran polttolaitoksenkäyttöönoton aikana ja silloin kun laitoksen käyttöolosuhteiden
arvioidaan olevan mahdollisimman epäsuotuisat.
Fluorivedyn (HF) jatkuvaa mittausta ei tarvitse tehdä jos kloorivetyä
(HCl) käsitellään siten, että 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan 3 alakoh-dassa ja b alakohdan 3 alakohdassa vahvistetut päästöjen raja-arvot
eivät ylity. Tässä tapauksessa fluorivedyn päästöt mitataan määräajoin.
Vesihöyryn jatkuvat mittaukset eivät ole tarpeen, jos näytteeksi otet-
tavat palamiskaasut kuivataan ennen päästöjen analysointia.
Edellä 7 artiklan 1 kohdassa lueteltujen pilaantumista aiheuttavien
aineiden mittaus ei ole tarpeen, jos laitoksen lupa sallii vain niidenvaarallisten jätteiden polton, jotka eivät voi aiheuttaa suurempia pitoi-suuksia kyseisiä aineita kuin 10 % 7 artiklan 1 kohdassa säädetyistä
päästöjen raja-arvoista.
Heti kun yhteisössä on käytettävissä tarkoitukseen sopivia mittauslait-
teita, komissio päättää 16 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisestipäivämäärästä, jonka jälkeen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 2
kohdassa mainittuja aineita on mitattava jatkuvatoimisesti liitteen III
säännösten mukaisesti.
2 Edellä 6 ja 7 artiklassa vahvistettujen raja- ja ohjearvojen noudat-
tamisen varmistamiseksi suoritettujen mittausten tulokset on
muunnettava seuraaviin olosuhteisiin:
— lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, happipitoisuus 11 %, kuiva
kaasu,
— lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa, happipitoisuus 3 %, kuiva kaasu,
ainoastaan jos poltetaan direktiivissä 75/439/ETY mainittujajäteöljyjä
Jos vaarallisia jätteitä poltetaan hapella rikastetuissa olosuhteissa,
mittaustulokset voidaan suhteuttaa toimivaltaisen viranomaisen vahvis-tamaan happipitoisuuteen kunkin yksittäistapauksen mukaisesti. Edellä3 artiklan 3 kohdassa säädetyssä tapauksessa mittaustulokset suhteute-taan happipitoisuuteen, joka lasketaan liitteen II mukaisesti.1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 11
▼B
Kun pilaantumista aiheuttavien aineiden päästöjä on rajoitettu palamis-
kaasun puhdistuksella, ensimmäisessä kohdassa säädettyhappipitoisuuden yhdenmukaistaminen tehdään ainoastaan jos happipi-
toisuus, joka on mitattu saman ajanjakson aikana kuin
epäpuhtauspitoisuus, on suurempi kuin hapen standardipitoisuus.
3 Päästörajoja on noudatettu, jos:
— mikään päivittäisistä keskiarvoista ei ole suurempi kuin 6 artiklan 5
kohdan a alakohdassa ja 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa vahvis-tetut päästöjen raja-arvot
ja
joko mikään puolen tunnin aikana mitatuista keskiarvoista vuoden
aikana ei ole suurempi kuin 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan sarak-
keessa A mainitut päästöjen raja-arvot,
tai
97 % vuoden aikana mitatuista puolen tunnin keskiarvoista eivät ole
suurempia kuin 7 artiklassa 1 kohdassa b alakohdan sarakkeessa Bmainitut päästöjen raja-arvot,
— mikään näytteenottoaikana mitatuista keskiarvoista ei ole suurempi
kuin 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa vahvistetut päästöjen raja-arvot,
— edellä 6 artiklan 5 kohdan b alakohdan säännöksiä noudatetaan.
Jäljempänä 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ajanjakson aikana mitat-
tuja keskiarvoja ei oteta huomioon arvioitaessa päästöjen raja-arvojennoudattamista.
Puolen tunnin ja 10 minuutin aikana mitatut keskiarvot lasketaan
tehokkaalta toiminta-ajalta (johon sisältyy käynnistys ja pysäytys silloinkun vaarallisia jätteitä poltetaan) tehdyistä mittauksista sen jälkeen kunniistä on vähennetty liitteen III 4 kohdassa mainitut luotettavuusarvot.
Päivittäiset keskiarvot lasketaan kyseisistä hyväksyttävistä keskiar-
voista.
Näytteenottoajan keskiarvot ja fluorivedyn (HF) keskiarvot, silloin kun
fluorivetyä (HF) mitataan määräajoin tehtävin mittauksin, määrätään 10artiklan 3 kohdassa säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
12 artikla
1 Jos mittaukset osoittavat, että tämän direktiivin päästöjen raja-
arvot on ylitetty, on siitä välittömästi annettava tieto toimivaltaisilleviranomaisille. Tässä tapauksessa laitos ei saa jatkaa vaarallistenjätteiden syöttämistä, ennen kuin päästöjen raja-arvoja noudatetaan jatoimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät tällaisen jätteen syöttämisen.
2 Toimivaltaiset viranomaiset määräävät puhdistus- tai mittauslait-
teiden teknisesti väistämättömistä seisokeista, häiriöistä tai vioistajohtuvan pisimmän sallitun ajan, jolloin säädettyjen aineiden
päästöarvot voivat olla suurempia kuin säädetyt päästöjen raja-arvot.
Missään olosuhteissa laitos ei saa jatkaa vaarallisten jätteiden poltta-mista kauemmin kuin neljä tuntia keskeytyksettä, ja lisäksi tällaistenjaksojen kokonaistuntimäärän on oltava pienempi kuin 60 tuntiavuodessa.
Häiriön tapahtuessa toiminnanharjoittajan on vähennettävä toimintaa tai
keskeytettävä toiminta niin nopeasti kuin mahdollista, kunnes tavano-
mainen toiminta voi jatkua. Edellä 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa
jätteenpolttolaitoksissa vaarallisten jätteiden syöttäminen on keskey-tettävä.
Hiukkaskokonaispitoisuus päästöissä ei missään olosuhteissa saa olla
suurempi kuin 150 mg/m
3puolen tunnin keskiarvona laskettuna, lisäksi
7 artiklan 1 kohdan a alakohdan 2 alakohdassa ja b alakohdan 2alakohdassa vahvistettuja raja-arvoja ei saa ylittää. Kaikkia 6 artiklassatarkoitettuja vaatimuksia on noudatettava.1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 12
▼B
13 artikla
1 Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan olemassa oleviin jätteen-
polttolaitoksiin kolmen vuoden ja kuuden kuukauden kuluttua 18
artiklan 1 kohdassa mainitusta päivämäärästä.
2 Kuitenkin kuuden kuukauden kuluessa 18 artiklan 1 kohdassa
mainitusta päivämäärästä toiminnanharjoittaja voi ilmoittaa toimivaltai-sille viranomaisille, että olemassa olevaa jätteenpolttolaitosta käytetään
enintään 20 000 tuntia viiden vuoden aikana ilmoituksen jättöpäivästä
ennen laitoksen lopullista sulkemista. Tässä tapauksessa 1 kohdansäännöksiä ei sovelleta.
14 artikla
Erityisesti teknologian kehitys, laitosten käytöstä saadut kokemukset ja
ympäristönsuojeluun liittyvät vaatimukset huomioon ottaen, komissio
esittää ennen 31 päivää joulukuuta 2 000 neuvostolle kertomuksen,
joka perustuu direktiivin soveltamisesta saatuihin kokemuksiin japäästöjen rajoittamistekniikoissa toteutuneeseen kehitykseen ja liittääkertomukseen ehdotuksen päästörajojen uudelleenarvioinnista ja tämändirektiivin muista asiaa koskevista säännöksistä.
Tällaisen uudelleenarvioinnin johdosta vahvistettavaa päästöjen raja-
arvoa ei voida soveltaa olemassa oleviin jätteenpolttolaitoksiin ennen31 päivää joulukuuta 2006.
15 artikla
Komissio, joka noudattaa jäljempänä 16 artiklassa säädettyä menet-
telyä, tekee tarvittavat muutokset mukauttaakseen 10, 11 ja 12 artiklan
ja I, II, ja III liitteen säännökset tekniseen kehitykseen.
16 artikla
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/
EY (
1) 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun
päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
17 artikla
Kertomukset tämän direktiivin täytäntöönpanosta laaditaan direktiivin
91/692/ETY 5 artiklan menettelyn mukaisesti. Ensimmäinen kertomus
koskee ensimmäistä kokonaista kolmen vuoden ajanjaksoa tämän direk-
tiivin voimaantulosta.
18 artikla
1 Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän päätöksen noudatta-
misen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräyksetviimeistään 31 päivänä joulukuuta 1996. Jäsenvaltiot antavat asiasta
tiedon komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähändirektiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittauksettehdään.1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 13
(1) Neuvoston päätös 1999/468/EY, tehty 28 päivänä kesäkuuta 1999, menette-
lystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä (EYVL L 184,
17.7.1999, s. 23).▼M1
▼B
▼B
2 Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi tässä direktii-
vissä tarkoitetuista asioista antamansa kansalliset säännökset.
19 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä
20 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 14
▼B
LIITE I
KERTOIMET DIOKSIINEILLE JA DIBENTSOFURAANEILLE
Edellä 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kokonaisarvon määrittämiseksi
jäljempänä luetellut dioksiinien ja dibentsofuraanien massapitoisuudet on kerrot-
tava seuraavilla kertoimilla (myrkyllisyyskäsitettä käyttäen) ennen kuin ne
lasketaan yhteen.
myrkyllisyys-
kerroin
2,3,7,8 — Tetraklooridibentsodioksiini (TCDD) 1
1,2,3,7,8 — Pentaklooridibentsodioksiini (PeCDD) 0,5
1,2,3,4,7,8 — Heksaklooridibentsodioksiini
(HxCDD)0,1
1,2,3,7,8,9 — Heksaklooridibentsodioksiini
(HxCDD)0,1
1,2,3,6,7,8 — Heksaklooridibentsodioksiini
(HxCDD)0,1
1,2,3,4,6,7,8 — Heptaklooridibentsodioksiini (HpCDD) 0,01
— Oktaklooridibentsodioksiini (OCDD) 0,001
2,3,7,8 — Tetraklooridibentsofuraani (TCDF) 0,1
2,3,4,7,8 — Pentaklooridibentsofuraani (PeCDF) 0,51,2,3,7,8 — Pentaklooridibentsofuraani (PeCDF) 0,05
1,2,3,4,7,8 — Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1
1,2,3,7,8,9 — Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,11,2,3,6,7,8 — Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1
2,3,4,6,7,8 — Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1
1,2,3,4,6,7,8 — Heptaklooridibentsofuraani (HpCDF) 0,011,2,3,4,7,8,9 — Heptaklooridibentsofuraani (HpCDF) 0,01
— Oktaklooridibentsofuraani (OCDF) 0,0011994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 15
▼B
LIITE II
PÄÄSTÖJEN RAJA- JA OHJEARVOJEN MÄÄRITTÄMINEN VAARAL-
LISTEN JÄTTEIDEN RINNAKKAISPOLTOLLE
Raja- ja ohjearvo kullekin pilaantumista aiheuttavalle aineelle ja vaarallisten
jätteiden rinnakkaispoltossa syntyvien kaasujen sisältämälle hiilimonoksidille
määritetään seuraavalla tavalla:
Vj¨atteet/C2Cj¨atteetþVprosessi/C2Cprosessi
Vj¨atteetþVprosessi¼C
Vjätteet: vaarallisten jätteiden polttamisesta syntyneen kaasun tilavuus,
määritettynä luvassa määritellyn alhaisimman lämpöarvon perus-
teella ja suhteutettuna 11 artiklan 2 kohdassa määriteltyihin
olosuhteisiin.
Jos vaarallisten jätteiden polttamisesta syntyvä lämpö on
vähemmän kuin 10 % laitoksen kokonaislämmöstä, Vjätteetlasketaan
jätemäärästä (näennäinen), joka poltettuna tuottaisi lämpöä 10 %
laitoksen määritellystä kokonaislämmöstä.
Cjätteet: yksinomaan vaarallisten jätteiden polttoon tarkoitettujen laitosten
päästöille vahvistetut raja-arvot (vähintään 7 artiklan 1 ja 2
kohdassa ja 6 artiklan 5 kohdassa mainituille epäpuhtauksille ja
hiilimonoksidille vahvistetut raja- ja ohjearvot).
Vprosessi: laitoksen toiminnasta syntyvien kaasujen tilavuus mukaan lukien
laitoksessa tavallisesti poltettavista sallituista polttoaineista syntyvät
kaasut (lukuun ottamatta vaarallisia jätteitä) määritettynä yhteisön
lainsäädännössä tai kansallisessa lainsäädännössä vahvistettuun
happipitoisuuteen, johon päästöt on suhteutettava, perustuen. Jos
tällaista laitosta koskevaa sääntelyä ei ole, on suotavaa käyttää
palamiskaasujen todellista happipitoisuutta ilman, että niitä laimen-
netaan prosessin kannalta tarpeettomalla lisäilmalla. Edellä 11
artiklan 2 kohdassa määritellään muut olosuhteet, joihin mittaustu-
lokset on suhteutettava.
Cprosessi: päästöjen raja-arvot kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten
määräysten mukaisista laitoksista peräisin olevien savukaasujen
sisältämille pilaantumista aiheuttaville aineille ja hiilimonoksidille,
kun näissä laitoksissa poltetaan yleensä hyväksyttyjä polttoaineita
(vaarallisia jätteitä lukuun ottamatta). Jos tällaisia määräyksiä ei
ole käytetään luvassa vahvistettuja päästöjen raja-arvoja. Jos
luvassa ei ole vahvistettu kyseisiä arvoja, käytetään todellisia
massapitoisuuksia.
C: päästöjen kokonaisraja-arvo tai ohjearvo hiilimonoksidille ja pilaan-
tumista aiheuttaville aineille, jolla korvataan 6 artiklan 5 kohdassa
ja 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistetut päästöjen raja- ja
ohjearvot. Hapen kokonaispitoisuus, joka korvaa 6 ja 7 artiklassa
yhdenmukaistamisen vuoksi säädetyn happipitoisuuden, lasketaanedellä mainittujen pitoisuuksien perusteella tilavuusosia noudattaen.
Pilaantumista aiheuttavia aineita ja CO:a, jotka eivät synny suoranaisesti vaaral-
listen jätteiden tai polttoaineiden poltosta (esimerkiksi tuotantoon tai tuotteille
välttämättömät aineet), eikä tällaisesta polttamisesta suoranaisesti syntyvää
CO:a oteta huomioon, jos:
— tuotantoprosessi vaatii korkeampia CO-pitoisuuksia palamiskaasussa,
ja
—C
jätteet-arvo (määr. edellä) dioksiineille ja furaaneille ei ylity.
Joka tapauksessa, kun annetaan lupa vaarallisten jätteiden rinnakkaispolttoon,
päästöjen kokonaisraja-arvo (C) on määritettävä siten, että päästöt ympäristöön
ovat mahdollisimman pienet.1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 16
▼B
LIITE III
MITTAUSTEKNIIKAT
1 Ilmaan menevien epäpuhtauspitoisuuksien määrittämiseksi savukaasussa
tehtävien mittausten on oltava edustavia.
2 Epäpuhtauksien näytteenotto ja analyysi, mukaanlukien dioksiinit ja furaanit
sekä vertailuun perustuvien mittaustekniikoiden avulla tapahtuva automaat-
tisten mittausjärjestelmien kalibrointi, on tehtävä komission tilausten
perusteella tehtyjen CEN-standardien mukaisesti. Jos CEN-standardeja ei
vielä ole, sovelletaan kansallisia standardeja.
3 Dioksiinien ja furaanien valvontamenetelmät voidaan hyväksyä ainoastaan
silloin kun näytteenoton ja analyysin toteamisraja kullekin dioksiinille ja
furaanille on riittävän alhainen, jotta saadaan myrkyllisyyskertoimina merki-
tyksellinen tulos.
4 Päästöjen raja-arvoille lasketut 95 % luotettavuusarvot eivät saa ylittää seu-
raavia päästöjen raja-arvojen prosenttimääriä:
— hiilimonoksidi (6 artikla 5 kohta a alakohta) 10 %
— rikkidioksidi (7 artikla 1 kohta a alakohta 5 alakohta) 20 %— kokonaishiukkasmäärä (7 artikla 1 kohta a alakohta 1
alakohta)30 %
— orgaanisen hiilen kokonaismäärä (7 artikla 1 kohta a
alakohta 2 alakohta)30 %
— kloorivety (7 artikla 1 kohta a alakohta 3 alakohta) 40 %1994L0067 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 17