Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BKOMISSION ASETUS (EY) N:o 1501/95,
annettu 29 päivänä kesäkuuta 1995,
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 tietyistä yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä,
vientitukien myöntämisestä ja häiriötilanteessa toteutettavista toimenpiteistä vilja-alalla
(EYVL L 147, 30.6.1995, s. 7)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Komission asetus (EY) N:o 95/96 annettu 23 päivänä tammikuuta
1996L 18 10 24.1.1996
"M2 Komission asetus (EY) N:o 2480/95 annettu 25 päivänä lokakuuta
1995L 256 9 26.10.1995
"M3 Komission asetus (EY) N:o 1259/97 annettu 1 päivänä heinäkuuta
1997L 174 10 2.7.1997
"M4 Komission asetus (EY) N:o 2052/97 annettu 20 päivänä lokakuuta
1997L 287 14 21.10.1997
"M5 Komission asetus (EY) N:o 2094/98 annettu 30 päivänä syyskuuta
1998L 266 61 1.10.1998
"M6 Komission asetus (EY) N:o 2513/98 annettu 20 päivänä marras-
kuuta 1998L 313 16 21.11.1998
"M7 Komission asetus (EY) N:o 602/2001 annettu 28 päivänä
maaliskuuta 2001L 89 16 29.3.2001
Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä
tammikuuta 1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1) janeuvoston 2asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).1995R1501 — FI — 01.03.2001 — 006.001 — 1
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1501/95,
annettu 29 päivänä kesäkuuta 1995,
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 tietyistä yksityiskohtaisista
soveltamissäännöistä, vientitukien myöntämisestä ja häiriötilantees-
sa toteutettavista toimenpiteistä vilja-alalla
EUROOP AN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä
kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin
liittymisasiakirjalla ja asetuksella (EY) N:o 3290/94 (2), ja erityisesti sen
13 artiklan 11 kohdan ja sen 16 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo, ettävilja-alan yhteiseen markkinajärjestelyyn kuuluvien tuotteiden vientituet,
korjauskertoimet ja vientimaksut on vahvistettava erityistoimenpiteinä
markkinoiden häiriötilanteita varten tiettyjen perusteiden mukaan, jotka
on hyväksytty kattamaan hintanoteerausten ja näiden tuotteiden yhteisö-
ja maailmanmarkkinahinnan välinen ero,
olisi otettava huomioon erilaiset huolintakustannukset ja vahvistettava
tuki ottaen huomioon ero yhteisön edustavien hintojen ja maailman-
markkinoiden edullisimpien noteerausten ja hintojen välillä, koska eri
viejämaat tarjoavat viljoja maailmanmarkkinoille erilaisilla hinnoilla,
hienojen ja karkeiden jauhojen, viljarouheiden ja maltaiden viennin
mahdollistamiseksi tuen vahvistamisessa olisi otettava huomioon yhtääl-
tä viljojen perushinnat ja kyseisten tuotteiden valmistamiseen tarvittavat
määrät sekä sivutuotteiden arvo ja toisaalta tuotteiden myyntimahdolli-
suudet ja -edellytykset maailmanmarkkinoilla,
asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan 8 kohdan toisessa alakohdassa
säädettyjen kertoimien käyttö edellyttää niiden erottelemista vietävien
tuotteiden määräpaikan mukaan,
yhteisön varojen tehokkaan hallinnon takia ja tuotteiden vientimahdol-
lisuuksien huomioon ottamiseksi olisi säädettävä, että asetuksen (ETY)
N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen
tuotteiden vientituen ja vientimaksujen vahvistaminen voi tapahtua
määriteltyä määrää koskevalla tarjouskilpailumenettelyllä,
kaikkien asianomaisten tasapuolisen kohtelun varmistamiseksi yhteisös-
sä, toteutettavien tarjouskilpailujen on noudatettava yhtenäisiä peri-
aatteita: tätä tarkoitusta varten Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä
julkaistavaan päätökseen tarjouskilpailun avaamisesta on liitettävä
tarjouskilpailuilmoitus,
on välttämätöntä sisällyttää tarjouksiin niiden arvioimiseen tarvittavat
tiedot ja liittää niihin tietyt muodolliset sitoumukset,
on suositeltavaa vahvistaa viennin enimmäistuki tai vähimmäismaksu;
tämä menetelmä johtaa kaikkien vahvistamisen kohteena olevien
määrien jakamiseen,
markkinoilla voi olla tilanteita, joissa kyseessä olevaa vientiä koskevat
taloudelliset seikat johtavat tarjouskilpailun keskeyttämiseen vientituen
tai vientimaksun vahvistamisen sijasta,
tarjouskilpailussa tarvitaan vakuus varmistamaan, että vientiin tarkoitetut
tuotteet päätyvät vientiin tarjouskilpailussa myönnettyä todistusta
käyttäen; tätä velvoitetta voidaan noudattaa vain, jos esitetty tarjous
pidetään muuttumattomana; vakuus menetetään, jos tarjous peruutetaan,!B
(1) EYVL N:o L 181, 1.7.1992, s. 21
(2) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 1051995R1501 — FI — 01.03.2001 — 006.001 — 2
on vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti ilmoitetaan
tarjouskilpailun tulokset tarjouksien tekijöille ja myönnetään jaettujen
määrien vientiin tarvittavat todistukset,
asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen
tuotteiden vientitukien vahvistamiseksi ja käytettyjen raaka-ainemäärien
heikkojen muunnosten havaitsemiseksi tarkoitettujen tarkastusmenetel-
mien toimeenpanon välttämiseksi, ilman että tämä heijastuu tuotteen
laatuun, on otettava käyttöön kiinteä arviointimenetelmä; tuhkapitoisuu-
den määritys on osoittautunut tehokkaimmaksi perusviljan määrän
arvioimiseksi tarkoitetuista teknisistä menetelmistä; tämä määritys olisi
tehtävä saman menetelmän mukaisesti kaikkialla yhteisössä,
vientituen myöntäminen kolmansista maista tuoduille ja takaisin niihin
viedyille viljoille ei ole tarkoituksenmukaista; sen vuoksi vientituen
myöntäminen on rajoitettava yhteisön tuotteisiin,
maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista
yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987
annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3665/87 (1), sellaisena kuin
se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1384/95 (2), vaaditaan,
että kun tuen suuruus eritellään määräpaikan mukaan, tuen maksaminen
edellyttää selvitystä siitä, että tuote on saapunut alkuperäisessä tilassaan
kolmanteen maahan tai yhteen niistä kolmansista maista, joita säädetty
korvaus koskee; vilja-alalla ainoastaan Sveitsiin ja Liechtensteiniin
suuntautuvaa vientiä koskevan korvauksen suuruus on pienempi kuin
kaikkia kolmansia maita koskeva korvaus; jotta vältyttäisiin rasittamasta
kaikkea yhteisön vientiä vaatimuksella selvityksestä, joka osoittaa
saapumisen määräpaikkaan, olisi varmistettava muilla keinoin se, että
tuotteita, joille on maksettu kaikkia kolmansia maita koskeva korvaus, ei
ole viety edellä mainittuihin maihin; tässä tarkoituksessa olisi luovuttava
saapumistodistuksen vaatimisesta kaikissa tapauksissa, joissa vienti on
tapahtunut meriteitse; tämän takaamiseksi voidaan katsoa riittävän
jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten myöntämä todistus siitä,
että tuotteet ovat lähteneet yhteisön tullialueelta sen jälkeen kun ne on
lastattu meriliikenteeseen soveltuvaan laivaan,
asetuksen (ETY) N:o 1766/92 16 artiklassa säädetään, että voidaan
toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä, jos yhden tai useamman 1 artiklassa
tarkoitetun tuotteen maailmanmarkkinahintanoteeraukset tai -hinnat
saavuttavat yhteisön hintojen tason ja jos tilanne näyttää jatkuvan
samanlaisena ja huononevan, ja jos tämän vuoksi yhteisön markkinat
häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä, tämän vuoksi on varmistuttava viljan
riittävästä tarjonnasta; tätä tarkoitusta varten on suositeltavaa erityisesti
vientimaksun kantaminen ja vientitodistusten myöntämisen keskeyttä-
minen kokonaan tai osittain,
on välttämätöntä, että komissiolla on oikeus milloin tahansa keskeyttää
vientitodistusten myöntäminen, koska asetuksen (ETY) N:o 1766/92 16
artiklassa tarkoitettu tilanne voi toteutua suhteellisen lyhyessä ajassa,
tähän asetukseen sisältyvät, ajankohtaiseen markkinatilanteeseen mu-
kautettuina, komission asetuksen (ETY) N:o 1533/93 (3), sellaisena kuin
se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 3304/94 (4), säännökset;
sen vuoksi mainittu asetus olisi kumottava, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallintokomitean
lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa
tarkoitettujen tuotteiden vientituet, tämän asetuksen 16 artiklassa
tarkoitetut vientimaksut ja asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan 8!B
(1) EYVL N:o L 351, 14.12.1987, s. 1
(2) EYVL N:o L 134, 20.6.1995, s. 14
(3) EYVL N:o L 151, 23.6.1993, s. 15
(4) EYVL N:o L 341, 30.12.1994, s. 481995R1501 — FI — 01.03.2001 — 006.001 — 3
kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut korjauskertoimet vahvistetaan
ottaen huomioon seuraavat tekijät:
a) edustavilla yhteisön markkinoilla käytössä olevat hinnat ja niiden
kehitys sekä kolmansien maiden markkinoilla todetut noteeraukset;
b) kaupan pitämisen kustannukset ja edullisimmat kuljetuskustannukset
yhteisön edustavilta markkinoilta ja/tai muihin vientikohteisiin sekä
huolintakustannukset maailmanmarkkinoilla;
c) jalostettujen tuotteiden osalta niiden valmistamiseen tarvittava
viljamäärä;
d) kyseisten tuotteiden myyntimahdollisuudet ja -edellytykset maail-
manmarkkinoilla;
e) häiriöiden välttämisestä yhteisön markkinoilla saavutettu etu;
f) viennin taloudelliset näkökohdat;
g) perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuk-
sista johtuvat määrälliset rajoitukset ja budjettirajat.
2 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan 8 kohdan ensimmäistä
alakohtaa sovelletaan myös mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdan c ja d
alakohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin sekä saman asetuksen 1 artiklassa
tarkoitettuihin liitteessä B lueteltuina tavaroina vietäviin tuotteisiin.
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan 8 kohdan toisen alakohdan
säännöksiä sovelletaan jokaiseen mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdan
c alakohdassa tarkoitettuun tuotteeseen.
3 artikla
Korjauskertoimet voidaan eritellä määräpaikan mukaan.
4 artikla
1. Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdan a ja b
alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden vientituet ja tämän asetuksen 15
artiklassa säädetyt vientimaksut voidaan vahvistaa tarjouskilpailulla.
Tarjouskilpailun ehtojen on taattava kaikille yhteisöön sijoittautuneille
henkilöille yhdenvertaiset mahdollisuudet osallistua tarjouskilpailuun.
Tarjouskilpailun kohteena on vientituen tai vientimaksun määrä.
2. Tarjouskilpailun avaamisesta päätetään asetuksen (ETY) N:o
1766/92 23 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
3. Tarjouskilpailun avaamista seuraa komission laatima tarjouskilpai-
luilmoitus, jossa ilmoitetaan erityisesti määräajat, joihin mennessä
tarjoukset voidaan jättää, ja ne jäsenvaltioiden toimivaltaiset toimielimet,
joille tarjoukset on osoitettava.
4. Tarjouskilpailun avaamista koskeva päätös ja tarjouskilpailuilmoitus
julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Tarjouskilpailuilmoituksen julkaisemisen ja ensimmäisen tarjousten
jättämiselle vahvistetun määräajan välillä on oltava vähintään viisi
päivää.
5 artikla
1. Tarjouskilpailuun osallistutaan joko jättämällä kirjallinen tarjous
jäsenvaltion toimivaltaiselle toimielimelle tai lähettämällä tälle toimieli-
melle kirjallinen televiesti.
2. Tarjouksessa ilmoitetaan:
a) tarjouskilpailun viite,
b) tarjouksen tekijän nimi ja osoite,!B1995R1501 — FI — 01.03.2001 — 006.001 — 4
c) vietävän tuotteen laatu ja määrä,
d) vientituen määrä tonnilta tai tarvittaessa vientimaksun määrä tonnilta
ecuissa ilmaistuna.
3. Tarjous voidaan hyväksyä vain, jos:
a) ennen tarjousten jättämiselle säädetyn määräajan päättymistä on
toimitettu todiste siitä, että tarjouksen tekijä on antanut vakuuden
tarjouskilpailua varten;
b) siihen on liitetty kirjallinen sitoumus siitä, että kahden päivän
kuluessa 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ratkaisuilmoituksen
vastaanottamisesta jätetään vientituen ennakolta vahvistamista kos-
keva hakemus tai tarvittaessa vientimaksun ennakolta vahvistamista
koskeva hakemus, jonka kohteena oleva määrä on yhtä suuri kuin
jätetyn tarjouksen määrä;
c) siihen ei sisälly muita ehtoja kuin tarjouskilpailuilmoituksen ehdot.
4. Tarjousta ei saa peruuttaa.
6 artikla
Jäsenvaltioiden toimivaltaiset toimielimet käsittelevät hakemukset;
käsittely ei ole julkinen. Hakemusten käsittelyyn osallistuvat henkilöt
ovat velvoitettuja salassapitoon.
Tarjoukset toimitetaan viipymättä nimettöminä komissiolle.
7 artikla
1. Komissio päättää toimitettujen tietojen perusteella ja asetuksen
(ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
enimmäisvientituen tai tarvittaessa vähimmäisvientimaksun vahvistami-
sesta tai tarjouskilpailun keskeyttämisestä.
2. Kun enimmäisvientituki on vahvistettu, tarjouskilpailu ratkaistaan
sen tarjouksen tekijän tai niiden tarjousten tekijöiden hyväksi, joiden
tarjous on samansuuruinen tai pienempi kuin enimmäistuki, sekä sen
tarjouksen tekijän tai niiden tarjousten tekijöiden hyväksi, joiden tarjous
koskee vientiveroa.
Kun vähimmäisvientimaksu on vahvistettu, tarjouskilpailu ratkaistaan
sen tarjouksen tekijän tai niiden tarjousten tekijöiden hyväksi, joiden
tarjous on samansuuruinen tai suurempi kuin vähimmäismaksu.3. Ko-
Komission tehtyä päätöksensä kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen
toimielin ilmoittaa kaikille tarjouksen tekijöille kirjallisesti tarjous-
kilpailun tuloksen.
8 artikla
1. Tarjouskilpailussa ratkaistuja määriä koskeva vientitodistus myön-
netään tarjouskilpailun voittajalle sen jälkeen, kun jäsenvaltion toimi-
valtainen toimielin on vastaanottanut vientitodistushakemuksen.
2. Todistushakemukseen ja todistukseen sisältyy tätä tarkoitusta varten
säädetyssä kohdassa maininta tarjouskilpailun avaamisesta annetussa
asetuksessa tarkoitetuista määräpaikoista. Todistus velvoittaa viemään
tähän määräpaikkaan.
9 artikla
Tarjouskilpailun vakuus vapautetaan, kun:
a) tarjousta ei ole hyväksytty,!B
!M3
!B1995R1501 — FI — 01.03.2001 — 006.001 — 5
b) tarjouskilpailun voittaja toimittaa selvityksen siitä, että komission
asetuksen (EY) N:o 1162/95 (1) 10 artiklassa säädetty vakuus on
annettu.
Jos 5 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettua sitoumusta ei ole
noudatettu, tarjouskilpailun vakuus pidätetään, paitsi ylivoimaisen esteen
tapauksessa.
10 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa
tarkoitettujen tuotteiden vientituet vahvistetaan vähintään kerran kuu-
kaudessa.
11 artikla
1. Hienojen vehnäjauhojen, sekajauhojen, ruisjauhojen, viljarouheiden
ja karkeiden vehnäjauhojen sekä maltaiden vientituki vahvistetaan ottaen
huomioon 1 000 kilogramman valmistamiseen tarvittava perusviljan
määrä. "M2Perustuotteen määrän ja jalostetussa tuotteessa olevan
perustuotteen määrän suhteen ilmaisevat jalostuskertoimet mainitaan
liitteessä I. 3
2. Jauhojen tuhkapitoisuus määritellään käyttäen liitteessä II määrättyä
määritysmenetelmää.
12 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan 1 kohdan a, b ja c kohdassa
tarkoitettujen tuotteiden osalta tuki maksetaan, kun on toimitettu selvitys
siitä, että tuotteet ovat peräisin yhteisöstä.
13 artikla
Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 3665/87 18 artiklassa
säädetään, todistetta kulutukseen saattamista koskevien tullimuodolli-
suuksien täyttämisestä ei vaadita tuen maksamiseksi kaikkiin kolmansiin
maihin viennin vientitukea koskevassa tarjouskilpailussa sillä edellytyk-
sellä, että viejä toimittaa todisteen siitä, että vähintään 1 500 tonnin
suuruinen määrä viljatuotteita on lähtenyt yhteisön tullialueelta merilii-
kenteeseen soveltuvalla laivalla.
Tämä selvitys toimitetaan lisäämällä seuraava maininta, toimivaltaisen
viranomaisen varmentamana, asetuksen (ETY) N:o 3665/87 6 artiklassa
tarkoitettuun tarkastuskappaleeseen, hallinnolliseen yhtenäisasiakirjaan
tai kansalliseen asiakirjaan, jolla todistetaan tavaran lähteminen yhteisön
tullialueelta:
«Exportación de cereales por vía marítima; artículo 13 del Reglamento
(CE) no1501/95»
»Eksport af korn ad søvejen — Artikel 13 i forordning (EF) nr. 1501/95«
„Ausfuhr von Getreide auf dem Seeweg — Verordnung (EG) Nr.
1501/95 Artikel 13“
«Ε/ksiαγωγή σιτηρών δια θαλάσσης — Άρθρ/omikron 13 τ/omikronυ καν/omikronνισµ/omikronύ
(ΕΚ) αριθ. 1501/95»
‘Export of cereals by sea — Article 13 of Regulation (EC) No 1501/95’
«Exportation de céréales par voie maritime — Règlement (CE)
no1501/95, article 13»
«Esportazione di cereali per via marittima — Regolamento (CE)
n. 1501/95, articolo 13»
„Uitvoer van graan over zee — Verordening (EG) nr. 1501/95, artikel
13”!B
(1) EYVL N:o L 117, 24.5.1995, s. 2!M3
!B1995R1501 — FI — 01.03.2001 — 006.001 — 6
«Exportação de cereais por via marítima — Artigo 13.o, Regulamento
(CE) n.o1501/95»
”Viljan vienti meriteitse — Asetus (EY) N:o 1501/95 13 artikla”
”Export av spannmål sjövägen — Artikel 13 i förordning (EG) nr
1501/95”.
13 a artikla
1. Jos tuen eriyttäminen johtuu ainoastaan siitä, ettei Puolan osalta ole
vahvistettu tukea, ja poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 800/1999 16
artiklassa säädetään, todistetta tuontitullimuodollisuuksien täyttämisestä
ei vaadita maksettaessa tukea CN-koodeihin 1001 90, 1101, 1102 ja
ex 2302 kuuluville tuotteille.
2. Sitä, että Puolaan vietäville CN-koodiin 1001 90, 1101, 1102 ja
ex 2302 kuuluville tuotteille ei ole vahvistettu tukea, ei oteta huomioon
määritettäessä asetuksen (EY) N:o 800/1999 18 artiklan 2 kohdan
mukaista tuen vähimmäismäärää.
14 artikla
Kun toimija esittää selvityksen Sveitsissä tai Liechtensteinissa kulutuk-
seen saattamista koskevien tullimuodollisuuksien täyttämisestä, tarjous-
kilpailussa vahvistetun kaikkia kolmansia maita koskevan vientituen
määrästä vähennetään tämän määrän ja tarjouskilpailupäivänä edellä
mainittujen määräpaikkojen osalta voimassa olevan vientituen määrän
välinen erotus.
15 artikla
Kun asetuksen (ETY) N:o 1766/92 16 artiklassa tarkoitetut edellytykset
on täytetty yhden tai useamman tuotteen osalta, voidaan toteuttaa
seuraavat toimenpiteet:
a) vientimaksun soveltaminen. Korjauskerroin voidaan vahvistaa.
Maksu ja korjauskerroin voidaan eritellä määräpaikan mukaan;
b) vientitodistusten myöntämisen keskeyttäminen kokonaan tai osittain;
c) vireillä olevien hakemusten hylkääminen kokonaan tai osittain.
Maksua ei kuitenkaan sovelleta sellaiseen viljan tai viljatuotteiden
vientiin, joka tapahtuu kansainvälisten sopimusten tai muiden täydentä-
vien toimintaohjelmien osana säädetyn yhteisön elintarvikeavun ja
kansallisen elintarvikeavun sekä muiden yhteisön veloituksetonta
toimittamista koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi.
16 artikla
Jos tarjouskilpailua ei järjestetä, perittävä vientimaksu on tullimuodol-
lisuuksien täyttämispäivänä sovellettava maksu.
Asianomaisen todistushakemuksen kanssa samanaikaisesti jättämän
pyynnön perusteella todistushakemuksen jättöpäivänä sovellettavaa
vientimaksua sovelletaan kuitenkin tämän todistuksen voimassaolo-
aikana tapahtuvaan vientiin.
17 artikla
Edellä 15 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet toteutetaan asetuksen (ETY)
N:o 1766/92 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Hätätilan-
teessa komissio voi kuitenkin toteuttaa nämä toimenpiteet.!B
!M7
!B
!M1
!B
!M41995R1501 — FI — 01.03.2001 — 006.001 — 7
18 artikla
Kumotaan asetus (ETY) N:o 1533/93. Sitä sovelletaan kuitenkin edelleen
ennen 1 päivää heinäkuuta 1995 myönnettyihin todistuksiin.
19 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1995.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.!B1995R1501 — FI — 01.03.2001 — 006.001 — 8
LIITE I
CN-koodiHienojen ja karkeiden
jauhojen tuhkapitoisuus
100 grammaa kohti
(milligrammoina)"M21 000
kilogrammaan kyseistä
tuotetta tarvittavan
viljamäärän
kilogrammojen
ilmaisevat
jalostuskertoimet 3
1. Hienot spelttivehnä- ja sekajauhot 1101 00 15 100 0- 600 1 370
1101 00 15 130 601- 900 1 2801101 00 15 150 901-1 100 1 1801101 00 15 170 1 101-1 650 1 0901101 00 15 180 1 651-1 900 1 020
2. Ruisjauhot 11021000500 0-1 400 1 370
1102 10 00 700 1 401-2 000 1 080
3. Vehnärouheet ja karkea vehnäjauho 1103 11 90 200 0- 600 1 370
4. Durumvehnärouheet ja karkeat durumveh-
näjauhot1103 11 10 200 0-1 300
(0,160 mm:n seula)1 500
1103 11 10 400 0-1 300 1 340
1103 11 10 900 suurempi kuin 1 300 1 260
5. Paahtamattomat maltaat 1107 10 19 "
M61 2703
1107 10 99
Paahdetut maltaat 1107 20 00 "M61 4903!B1995R1501 — FI — 01.03.2001 — 006.001 — 9
LIITE II
Jauhojen tuhkanmääritysmenetelmä
Välineet
1. Analyysivaaka, jonka herkkyys on 0,1 mg. Laatikko vastaavia painoja.
2. Sähkökäyttöinen muhveliuuni, jossa on riittävä ilmavirtaus, ja lämpötilan
säätö- ja valvontalaite.
3. Tasapohjaisia pyöreitä polttoupokkaita (halkaisija noin 5 cm, enimmäis-
korkeus 2 cm), mieluiten kullan ja platinan seoksesta tai kvartsista taiposliinista valmistettuja.
4. Eksikaattori (jonka sisäosan halkaisija on noin 18 cm), varustettuna
putkella ja reikälevyllä, posliinia tai alumiinia.
Kuivausaine on kalsiumkloridia, fosforipentoksidia tai siniseksi värjättyä
silikageeliä.
Menetelmä
1. Näytteen paino on 5—6 g. Jos on kysymys jauhoista, joiden tuhkapitoisuus
suhteessa kuiva-aineeseen on todennäköisesti yli 1 %, näytteen paino on
2—3 g. Näytteen paino voidaan pyöristää lähimpään 10 mg:aan; kaikkimuut punnitukset on tehtävä 0,1 mg:n tarkkuudella.
2. Välittömästi ennen käyttöä upokkaat tulee kuumentaa muhveliuunissa
polttolämpötilassa vakiopainoon; 15 minuuttia on yleensä riittävä aika.
Seuraavaksi upokkaat jäähdytetään 7 kohdan mukaisesti eksikaattorissa
laboratorion lämpötilaan.
3. Näyte laitetaan upokkaaseen ja tasoitetaan painelematta tasaiseksi
kerrokseksi. Välittömästi ennen polttoa näyte kostutetaan 1—2 ml:lla
etyylialkoholia.
4. Upokkaat asetetaan uunin suulle ja uunin luukku jätetään auki. Kun liekit
ovat sammuneet, upokkaat työnnetään uuniin. Kun uunin luukku onsuljettu, on ylläpidettävä riittävää ilmavirtausta, ei kuitenkaan niin kovaa,että se puhaltaa aineen pois upokkaista.
5. Polton tuloksena on oltava jauhon täydellinen palaminen, mukaan lukien
hiilipitoiset hiukkaset, joita voi olla tuhkan seassa. Palamisen katsotaan
päättyneen, kun jäännös on jäähdytyksen jälkeen lähes valkeaa.
6. Polttolämpötilan on noustava 900 °C:seen.
7. Kun poltto on suoritettu, upokkaat otetaan uunista ja laitetaan noin
minuutiksi jäähtymään eterniittilevylle; sen jälkeen ne laitetaan eksik-
aattoriin (enintään 4 upokasta kerralla). Suljettu eksikaattori siirretään
analyysivaa’an lähelle. Upokkaat punnitaan, kun ne ovat täysin jäähtyneet(noin tunnin kuluttua).
Tulokset
1. Virherajat: kun tuhkapitoisuus ei ylitä 1 %:a, kaksi kertaa tehdyn kokeen
tulosten välinen ero ei saa olla suurempi kuin 0,02; jos tuhkapitoisuus onyli 1 %, ero ei saa olla suurempi kuin 2 % tästä tuhkapitoisuudesta. Jos ero
ylittää nämä rajat, koe on tehtävä uudelleen.
2. Tuhkapitoisuus ilmaistaan 100 kuiva-ainesosaa kohti ja pyöristetään
0,01:een.!
B1995R1501 — FI — 01.03.2001 — 006.001 — 10