1995L0059 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/59/EY,
annettu 27 päivänä marraskuuta 1995,
muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista
(EYVL L 291, 6.12.1995, s. 40)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 1999/81/EY, annettu 29 päivänä heinäkuuta 1999 L 211 47 11.8.1999
1995L0059 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 2
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/59/EY,
annettu 27 päivänä marraskuuta 1995,
muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista
kuin liikevaihtoveroista
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisestisen 99 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekäkatsoo, että
1)muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista
kuin liikevaihtoveroista 19 päivänä joulukuuta 1972 annettuaneuvoston direktiiviä72/464/ETY (
3) ja muista valmistetun
tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtove-roista 18 päivänä joulukuuta 1978 annettua neuvoston toistadirektiiviä79/32/ETY (
4)on muutettu useaan otteeseen ja olennai-
sella tavalla; järkiperäisyyden ja selvyyden vuoksi on syytä kootamainitut direktiivit yhdeksi asiakirjaksi,
2)perustamissopimuksen tavoitteena on luoda taloudellinen liitto,jossa harjoitetaan tervettäkilpailua ja joka ominaisuuksiltaanvastaa sisämarkkinoita; valmistetun tupakan alalla tämän tavoit-teen toteutuminen edellyttää, ettei jäsenvaltioiden tämän alantuotteiden kulutukseen kohdistama verotus vääristä kilpailunedellytyksiäeikäestänä iden tuotteiden vapaata liikkuvuuttayhteisössä,
3)valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisella on erityisestisaatava estetyksi verotuksen vaikutuksia vääristämästä samaanryhmään kuuluvilla valmistetun tupakan eri luokilla käytävääkilpailua ja siten saatava jäsenvaltioiden kansallisia markkinoitaavatuksi,
4)savukkeiden valmisteveron rakenteeseen on kuuluttava tuoteyk-sikkökohtaisesti lasketun erityisen osan lisäksi vähittäismyynti-hintaan kaikkine veroineen perustuva suhteellinen osa; savukkei-siin sovellettavalla liikevaihtoverolla on sama vaikutus kuinsuhteellisella valmisteverolla, mikäpitä isi ottaa huomioonvahvistettaessa valmisteveron ja kokonaisverotason erityisen osanvälinen suhde,
5)savukkeiden osalta edellämainittu tavoite voidaan parhaitensaavuttaa järjestelmällä, joka mahdollistaa verotason alentamisen,ja tämän vuoksi näiden tuotteiden verotuksessa olisi yhdistettäväsuhteellinen valmistevero erityisvalmisteveroon, jonka määräkunkin jäsenvaltion on vahvistettava yhteisön määräämillä perus-teilla,
6)valmistetun tupakan valmisteverojen rakenteet olisi yhdenmu-kaistettava vaiheittain,
7)kilpailun asettamat vaatimukset edellyttävät järjestelmää, jossahinnat vahvistetaan vapaasti kaikille valmistetun tupakanryhmille,
(1) EYVL N:o C 56, 6.3.1995, s. 164
(2) EYVL N:o C 133, 31.5.1995, s. 1
(3) EYVL N:o L 303, 31.12.1972, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna direktiivillä92/78/ETY (EYVL N:o L 316,31.10.1992, s. 5)
(
4) EYVL N:o L 10, 16.1.1979, s. 8, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä92/78/ETY
1995L0059 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 3
▼B
8)valmistettua tupakkaa on useita eri lajeja, jotka eroavat toisistaan
ominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan,
9)nämä valmistetun tupakan eri lajit olisi määriteltävä,
10)taloudellisista syistä olisi tietyille jäsenvaltioille myönnettäväväliaikaisia poikkeuksia,
11)savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu tupakka ja muu piippu- jasavuketupakka olisi erotettava toisistaan,
12)valmistajan käsitettä olisi täsmennettävä tarkoittamaan luonnol-lista henkilöätai oikeushenkilöä , joka tosiasiallisesti valmistaatupakkatuotteita ja vahvistaa enimmäishinnan noudatettavaksivähittäismyynnissä kussakin jäsenvaltiossa, jossa kyseiset tuotteeton tarkoitettu luovutettaviksi kulutukseen,
13)useimmat jäsenvaltiot vapauttavat tietyn valmistetun tupakanvalmisteverosta tai palauttavat siitämaksetun valmisteverontupakan käyttötarkoituksen perusteella; tiettyjen käyttötarkoi-tusten perusteella myönnettävät valmisteverovapautukset taivalmisteveron palautukset olisi vahvistettava tässä direktiivissä,
14)näiden tuotteiden verotuksen yhtenäisyyden vuoksi olisi savuk-keina pidettävä myös tupakkakääröjä, jotka yksinkertaisen käsintapahtuvan käsittelyn jälkeen voidaan polttaa sellaisenaan,
15)Saksan liittotasavallan olisi 31 päivään joulukuuta 1998 annettavakantaa näistä tupakkakääröistä valmisteveroa, jonka kanta taimäärä on vähintään sama kuin savukkeiksi käärittävästä hienoksileikatusta tupakasta kannettavan valmisteveron kanta tai määrä, ja
16)tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden velvoitteisiin saattaaliitteen I B-osassa mainitut direktiivit määräajassa osaksi kansal-lista lainsäädäntöään,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I OSASTO
Yleiset periaatteet
1 artikla
1. Jäsenvaltioiden valmistetun tupakan valmisteveron rakenteet on
yhdenmukaistettava useassa vaiheessa.
2. Tässä direktiivissä vahvistetaan tämän yhdenmukaistamisen yleiset
periaatteet sekäne erityisperusteet, joita on sovellettava yhdenmukaista-misen eri vaiheissa.
3. Neuvosto päättää komission ehdotuksesta siirtymisestä yhdestä
yhdenmukaistamisen vaiheesta seuraavaan ottaen huomioon, mitävaikutuksia meneillään olevan vaiheen aikana on saatu aikaan niillätoimenpiteillä, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet valmisteverojärjestel-missään kyseisen vaiheen aikana sovellettavien säännösten noudattami-seksi. Siirtymistäyhdestävaiheesta seuraavaan voidaan lykä täerityi-sesti, jos se voi aiheuttaa jollekin jäsenvaltiolle kohtuuttomia tulojenmenetyksiä.
2 artikla
1. Valmistettuna tupakkana on pidettävä:
a) savukkeita,
b) sikareita ja pikkusikareita,
c) piippu- ja savuketupakkaa:
— savukkeiksi käärittävää hienoksi leikattua tupakkaa,
— muuta piippu- ja savuketupakkaa
siten kuin ne on määritelty 3—7 artiklassa.
1995L0059 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 4
▼B
2. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta tarvittavat säännökset senmääräämiseksi, miten valmistettu tupakka on määriteltävä ja ryhmitel-tävä.
3. Jäljempänä 3—7 artiklassa tarkoitetut määritelmät eivät rajoita
niissätarkoitettujen tuotteiden eri ryhmiin sovellettavien verotusjä rjes-telmien tai -tasojen määräämistä, edellä sanotun kuitenkaan rajoitta-matta olemassa olevien yhteisön säännösten soveltamista.
3 artikla
Sikareina tai pikkusikareina on pidettävä sellaisinaan poltettavia
1) tupakkakääröjä, jotka koostuvat kokonaan luonnontupakasta;2) tupakkakääröjä, joissa on luonnontupakasta valmistettu peitelehti;3) tupakkakääröjä, joissa on sikarien tavanomaista väriä oleva peitelehti
sekä käärelehti, jotka molemmat on valmistettu rekonstruoidustatupakasta, jos tupakkaleikkeistä vähintään 60 painoprosenttia onenemmän kuin 1,75 millimetrin levyisiä ja pituisia ja jos peitelehtion kierretty vähintään 30 asteen terävään kulmaan sikarin pituusak-seliin nähden;
4) tupakkakääröjä, joissa on sikarien tavanomaista väriä oleva peite-
lehti, joka on valmistettu rekonstruoidusta tupakasta, jos näidentupakkakääröjen kappalepaino ilman suodatinta ja holkkia on vähin-tään 2,3 grammaa ja jos vähintään 60 painoprosenttia tupakkaleik-keistäon enemmä n kuin 1,75 millimetrin levyisiäja pituisia ja jostupakkakääröjen ympärysmitta vähintään kolmannekselta niidenpituutta on vähintään 34 millimetriä.
4 artikla
1. Savukkeina on pidettävä
a) muita sellaisenaan poltettavia tupakkakääröjä kuin 3 artiklassa
tarkoitettuja sikareita ja pikkusikareita;
b) tupakkakääröjä, jotka yksinkertaisen muun kuin teollisen käsittelyn
avulla työnnetään savukeputkiin;
c) tupakkakääröjä, jotka yksinkertaisen muun kuin teollisen käsittelyn
avulla kääritään savukepapereihin.
Saksan liittotasavalta saa ►
M131 päivään joulukuuta 2001 ◄saakka
kantaa b alakohdassa tarkoitetuista tupakkakääröistä valmisteveroa,jonka kanta tai määrä on vähintään sama kuin savukkeiksi käärittävänhienoksi leikatun tupakan valmisteveron kanta tai määrä.
2. Valmisteverotuksessa 1 kohdassa tarkoitettua tupakkakääröä on
pidettävä kahtena savukkeena, jos se ilman suodatinta ja holkkia onpitempi kuin 9 senttimetriä mutta enintään 18 senttimetriä, kolmenasavukkeena, jos se ilman suodatinta ja holkkia on pitempi kuin 18senttimetriä mutta enintään 27 senttimetriä, ja niin edelleen.
5 artikla
Piippu- ja savuketupakkana on pidettävä:
1. leikattua tai muutoin paloiteltua, riivittyätai laatoiksi puristettua
tupakkaa, jota voidaan polttaa ilman teollista lisävalmistusta;
2. vähittäismyyntipakkauksiin pakattuja tupakanjätteitä, joita 3 ja 4
artikla eivät koske ja joita voidaan polttaa.
6 artikla
Savukkeiksi käärittävänä hienoksi leikattuna tupakkana on pidettävä 5
artiklassa määriteltyä piippu- ja savuketupakkaa, jonka leikkeistä enem-mällä kun 25 painoprosentilla on pienempi kuin 1 millimetrin poikki-leikkaus. Jäsenvaltioiden, jotka 1 päivänä tammikuuta 1993 eivät sovel-taneet tätä 1 millimetrin poikkileikkausta, on ryhdyttävä noudattamaantätä säännöstä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1997.
1995L0059 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 5
▼B
Lisäksi jäsenvaltiot voivat pitää savukkeiksi käärittävänä hienoksileikattuna tupakkana piippu- ja savuketupakkaa, jonka leikkeistäenem-mällä kuin 25 painoprosentilla on suurempi kuin 1 millimetrin poikki-leikkaus ja joka on myyty tai tarkoitettu myytäväksi savukkeiksi käärit-täväksi.
7 artikla
1. Sikareihin ja pikkusikareihin on rinnastettava tuotteet, jotka koos-
tuvat osittain muista aineksista kuin tupakasta mutta täyttävät muut 3artiklassa säädetyt edellytykset, kuitenkin ainoastaan, jos näissä tuot-teissa on kussakin
— luonnontupakasta valmistettu peitelehti,
— peitelehti ja käärelehti, jotka molemmat on valmistettu rekonstruoi-
dusta tupakasta,
— rekonstruoidusta tupakasta valmistettu peitelehti.
2. Savukkeisiin sekäpiippu- ja savuketupakkaan on rinnastettava
tuotteet, jotka koostuvat kokonaan tai osittain muista aineksista kuintupakasta mutta täyttävät muut 4 tai 5 artiklassa säädetyt edellytykset.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, tupakkaa
sisältämättömiä tuotteita ei ole pidettävä valmistettuna tupakkana, josniitä käytetään ainoastaan lääkintätarkoituksiin.
8 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on määrättävä yhteisössä valmistetuille
savukkeille ja kolmansista maista maahan tuoduille savukkeille suhteel-linen valmistevero, joka on laskettava korkeimman vähittäismyynti-hinnan perusteella tullit mukaan luettuina, sekäerityisvalmistevero, jokaon laskettava tuoteyksikköäkohti.
2. Suhteellisen valmisteveron kannan ja erityisvalmisteveron määrän
on oltava samansuuruiset kaikille savukkeille.
3. Rakenteiden yhdenmukaistamisen loppuvaiheessa kaikkien jäsen-
valtioiden on määrättävä savukkeille sama suhteellinen valmisteveron jaerityisvalmisteveron suhde siten, että vähimmäismyyntihintojen asteikkokuvastaa oikeudenmukaisesti valmistajien luovutushintojen välistä eroa.
4. Tarvittaessa savukkeiden valmistevero voi sisältää vähimmäsveron
osuuden, jonka enimmäismäärän kussakin vaiheessa neuvosto vahvistaakomission ehdotuksesta.
9 artikla
1. Valmistajana on pidettävä yhteisöön sijoittautunutta luonnollista
henkilöä tai oikeushenkilöä, joka valmistaa tupakkaa vähittäismyyntiävarten viimeistellyiksi valmiiksi tuotteiksi.
Yhteisöön sijoittautuneet valmistajat tai tarvittaessa näiden yhteisössä
toimivat edustajat tai asiamiehet sekäkolmansista maista tuovatmaahantuojat saavat vapaasti vahvistaa kullekin tuotteelleen enimmäis-hinnan noudatettavaksi vähittäismyynnisssä kussakin jäsenvaltiossa,jossa nämä tuotteet on tarkoitettu luovutettaviksi kulutukseen.
Alakohdan 2 säännös ei kuitenkaan estä soveltamasta hintatason
valvontaa tai vahvistettujen hintojen noudattamista koskevaa kansallistalainsäädäntöä, jos se on yhteisön säännösten mukaista.
2. Valmisteveron kantamisen helpottamiseksi jäsenvaltiot voivat
kuitenkin vahvistaa kullekin valmistetun tupakan ryhmälle vähittäis-myyntihintojen asteikon, jos kukin asteikko on riittävän laaja ja vaihte-leva vastatakseen tosiasiallisesti yhteisön tuotteiden erilaisuutta. Kutakinasteikkoa on noudatettava kaikkiin kyseisen valmistetun tupakanryhmän tuotteisiin erottelematta niitä toisistaan laadun, esillepanon,tuotteiden alkuperän tai käytettyjen materiaalien, kyseisten yritystenominaisuuksien tai muiden perusteiden mukaan.
1995L0059 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 6
▼B
10 artikla
1. Valmisteveron kantamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt on
yhdenmukaistettava viimeistään loppuvaiheessa. Sitä edeltävienvaiheiden aikana valmistevero on kannettava periaatteessa veromerk-kien avulla. Jos jäsenvaltiot kantavat valmisteveron veromerkkienavulla, niiden on saatettava nämä merkit muiden jäsenvaltioiden valmis-tajien ja myyjien käyttöön. Jos jäsenvaltiot kantavat valmisteveronmuilla keinoin, niiden on huolehdittava siitä, ettei tämän vuoksi mikäänhallinnollinen eikä tekninen este vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kaup-paan.
2. Valmistetun tupakan maahantuojiin ja valmistajiin on sovellettava
samaa valmisteveron kantamisessa ja maksamisessa noudatettavienyksityiskohtaisten sääntöjen järjestelmää.
11 artikla
Valmistettu tupakka voidaan vapauttaa valmisteverosta tai siitä
maksettu valmistevero voidaan palauttaa, jos
a) valmistettu tupakka on denaturoitua ja teollisuus- tai puutarhatalous-
käyttöön tarkoitettua,
b) se hävitetään viranomaisten valvonnassa,
c) se on tarkoitettu yksinomaan tieteellisiin kokeisiin sekätuotteiden
laatuun liittyviin kokeisiin, ja
d) valmistaja käyttää sen uudestaan.
Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, millä edellytyksillä ja miten nämä
vapautukset tai palautukset myönnetään.
II OSASTO
Yhdenmukaistamisen ensimmäistä vaihetta koskevat erityissäännökset
12 artikla
1. Jollei 1 artiklan 3 alakohdasta muuta johdu, valmistetun tupakan
valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisen ensimmäinen vaihekestää kuusikymmentä kuukautta 1 päivästä heinäkuuta 1973.
2. Tässä yhdenmukaistamisen ensimmäisessä vaiheessa on sovellet-
tava 13 ja 14 artiklaa.
13 artikla
1. Savukkeiden erityisvalmisteveron määrä on ensimmäisellä kerralla
vahvistettava siihen hintaluokkaan kuuluvien savukkeiden perusteella,joka 1 päivänä tammikuuta 1973 saatujen tietojen mukaan oli kysytyin.
2. Tämän määrän on oltava vähintään 5 prosenttia ja enintään 75
prosenttia näiden savukkeiden suhteellisen valmisteveron ja erityisval-misteveron yhteenlasketusta määrästä, sanotun kuitenkaan rajoittamattaerityisen osan ja suhteellisen osan suhdetta koskevan lopullisenratkaisun soveltamista.
3. Jos edellätarkoitetun hintaluokan valmisteveroa muutetaan 1
päivän tammikuuta 1973 jälkeen, erityisvalmisteveron määrä on vahvis-tettava 1 kohdassa mainittujen savukkeiden uuden verotason perusteella.
14 artikla
Poiketen siitä, mitä 8 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat
jättää tullit savukkeiden suhteellisen valmisteveron laskentaperusteenulkopuolelle.
1995L0059 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 7
▼B
III OSASTO
Yhdenmukaistamisen toista vaihetta koskevat erityissäännökset
15 artikla
1. Valmistetun tupakan valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaista-
misen toinen vaihe alkaa 1 päivänä heinäkuuta 1978.
2. Tämän yhdenmukaistamisen toisen vaiheen aikana sovelletaan 16
artiklaa.
16 artikla
1. Savukkeiden erityisvalmisteveron määrä vahvistetaan kysytyin-
pään hintaluokkaan kuuluvien savukkeiden mukaisena kunkin vuoden 1päivänä tammikuuta saatavilla olevan tiedon perusteella 1 päivästätammikuuta 1978 alkaen.
2. Valmisteveron erityinen osa ei saa olla pienempi kuin 5 prosenttia
eikäsuurempi kuin 55 prosenttia savukkeista kannettavasta kokonaisve-romäärästä, joka koostuu suhteellisen valmisteveron, erityisvalmiste-veron sekä liikevaihtoveron yhteismäärästä.
▼
M1
2 a. Jos kysytyimmän hintaluokan savukkeiden vähittäismyyntihintajäsenvaltiossa muuttuu tavalla, joka vaikuttaa prosentteina kokonaisve-rotasosta ilmoitettuun valmisteveron erityisosaan siten, ettäse on alle 5prosenttia tai yli 55 prosenttia kokonaisverotasosta, kyseinen jäsenvaltiovoi, poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, enintään muutoksentapahtumisvuotta seuraavan toisen vuoden tammikuun 1 päivään saakkaolla mukauttamatta erityisvalmisteveron määrää.
▼
B
3.►M1Jos edellätarkoitetusta hintaluokasta kannettavaa valmiste-
veroa◄muutetaan 1 päivän tammikuuta 1978 jälkeen, erityisvalmiste-
veron määrä vahvistetaan 1 kohdassa tarkoitettujen savukkeiden uudenkokonaisverotason mukaan.
4. Poiketen siitä, mitä 8 artiklan 1 kohdassa säädetään, kukin jäsen-
valtio voi jättää tullimaksut savukkeista kannettavan suhteellisenvalmisteveron laskentaperusteen ulkopuolelle.
▼
M1
5. Jäsenvaltiot voivat kantaa savukkeista vähimmäisvalmisteveroa,jos tämä ei nosta kokonaisverotasoa yli 90 prosenttiin kysytyimmänhintaluokan savukkeiden kokonaisverotasosta.
▼
B
IV OSASTO
Loppusäännökset
17 artikla
Neuvosto antaa tarvittaessa komission ehdotuksesta tämän direktiivin
soveltamista koskevat säännökset.
18 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysy-
myksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komis-siolle.
19 artikla
1. Liitteen I A-osassa mainitut direktiivit kumotaan, millään tavoin
kuitenkaan muuttamatta liitteen I B-osassa mainittuja jäsenvaltioidenvelvoitteita saattaa säännökset määräajassa osaksi kansallista lainsää-däntöään.
1995L0059 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 8
▼B
2. Viittauksien kumottuihin direktiiveihin katsotaan koskevan tätädirektiiviäja niitätulee lukea liitteenäII olevan vastaavuustaulukonmukaisesti.
20 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmeneartiklantenä päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa
lehdessä .
21 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
1995L0059 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 9
▼B
DirektiiviMääräaika osaksi kansallista lainsäädäntöä
saattamiselleLIITE I
OSA A
KUMOTUT DIREKTIIVIT
(19 artiklassa tarkoitetut)
1. Direktiivi 72/464/ETY
2. Direktiivi 79/32/ETYja niiden peräkkäiset muutokset:— Direktiivi 74/318/ETY
— Direktiivi 75/786/ETY— Direktiivi 76/911/ETY— Direktiivi 77/805/ETY— Direktiivi 80/369/ETY— Direktiivi 80/1275/ETY— Direktiivi 81/463/ETY— Direktiivi 82/2/ETY— Direktiivi 82/877/ETY— Direktiivi 84/217/ETY— Direktiivi 86/246/ETY— Direktiivi 92/78/ETY
OSA B
— 72/464/ETY
1.7.1973 (1)
— 79/32/ETY 1.1.1980
— 74/318/ETY
— 75/786/ETY
— 76/911/ETY
— 77/805/ETY
— 80/369/ETY
— 80/1275/ETY
— 81/463/ETY
— 82/2/ETY
— 82/877/ETY
— 84/217/ETY
— 86/246/ETY 1.1.1986
— 92/78/ETY 31.12.1992
(1) Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti voivat lykätä tätä määräaikaa 31 päivään joulukuuta
1977.
1995L0059 — FI — 01.01.1999 — 001.001 — 10
▼B
Voimassa oleva direktiivi Direktiivi 72/464/ETY Direktiivi 79/32/ETYLIITE II
VASTAAVUUSTAULUKKO
I Osasto I Osasto
1 artikla, 1 ja 2 kohta 1 artikla, 1 ja 2 kohta
1 artikla, 3 kohta 1 artikla, 4 kohta
2 artikla, 1 ja 2 kohta 3 artikla, 1 ja 2 kohta 1 artikla, 1 kohta
2 artikla, 3 kohta 1 artikla, 2 kohta
3 artikla 2 artikla
4 artikla 3 artikla
5 artikla 4 artikla
6 artikla 4a artikla
7 artikla 7 artikla
8 artikla 4 artikla
9 artikla 5 artikla
10 artikla 6 artikla
11 artikla 6a artikla
II Osasto II Osasto
12 artikla 7 artikla
13 artikla 8 artikla
14 artikla 9 artikla
III Osasto IIa Osasto
15 artikla 10a artikla
16 artikla 10b artikla
IV Osasto III Osasto
17 artikla 11 artikla
18 artikla 12 artikla, 2 kohta
19 artikla ——
20 artikla ——
21 artikla 13 artikla 10 artikla