1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 9 päivänä huhtikuuta 1968,
viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan
(68/193/ETY)
(EYVL L 93, 17.4.1968, s. 15)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 71/140/ETY, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1971 L 71 16 25.3.1971
►M2Neuvoston direktiivi 74/648/ETY, annettu 9 päivänä joulukuuta 1974 L 352 43 28.12.1974
►M3Ensimmäinen komission direktiivi 77/629/ETY annettu 28 päivänä syys-
kuuta 1977L 257 27 8.10.1977
►M4Neuvoston direktiivi 78/55/ETY annettu 19 päivänä joulukuuta 1977 L 16 23 20.1.1978
►M5Neuvoston direktiivi 78/692/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1978 L 236 13 26.8.1978
►M6Komission direktiivi 82/331/ETY, annettu 6 päivänä toukokuuta 1982 L 148 47 27.5.1982
►M7Neuvoston asetus (ETY) N:o 3768/85, annettu 20 päivänä joulukuuta
1985L 362 8 31.12.1985
►M8Neuvoston direktiivi 86/155/ETY, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1986 L 118 23 7.5.1986
►M9Neuvoston direktiivi 88/332/ETY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1988 L 151 82 17.6.1988
►M10Neuvoston direktiivi 90/654/ETY, annettu 4 päivänä joulukuuta 1990 L 353 48 17.12.1990
►M11Neuvoston direktiivi 2002/11/EY, annettu 14 päivänä helmikuuta 2002 L 53 20 23.2.2002
Muutettu:
►A1Tanskan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen
kuningaskunnan liittymisasiakirja (*)L 73 14 27.3.1972
(mukautettu neuvoston 1 päivänä tammikuuta 1973 tekemällä
päätöksellä)L 2 1 1.1.1973
►A2Kreikan liittymisasiakirja L 291 17 19.11.1979
►A3Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 9 päivänä huhtikuuta 1968,
viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan
(68/193/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (
1),
on kuullut talous- ja sosiaalikomiteaa asiasta,sekä katsoo, että
viinin ja syötäviksi tarkoitettujen viinirypäleiden tuotannolla on tärkeä
asema Euroopan talousyhteisön maataloudessa,
tyydyttävien tulosten saavuttaminen viininviljelyssä riippuu suuresti
sopivien kasvien käytöstä; tätä varten tietyt jäsenvaltiot ovat jo jonkin
aikaa rajoittaneet viinin kasvullisen lisäysaineiston pitämisen kaupankorkealaatuisiin taimiin ja puuainekseen; nämä valtiot ovat hyötyneetuseiden vuosikymmenien ajan jatkuneesta järjestelmällisestä kasvienvalintatyöstä, jonka avulla on saatu pysyviä ja yhtenäisiä viiniköynnö-
slajikkeita, joiden ominaisuuksien perusteella voidaan olettaa niiden
käytöllä saavutettavan olennaista hyötyä,
yhteisössä saavutetaan viininviljelyssä parempi tuottavuus, jos jäsenval-
tiot soveltavat yhdenmukaisia ja mahdollisimman tiukkoja sääntöjäkaupan pidettäviksi hyväksyttyjen lajikkeiden valikoinnissa,
kaupan pitämisen rajoittaminen tiettyihin lajikkeisiin on kuitenkin
perusteltua ainoastaan, jos viininviljelijällä on samanaikaisesti takeetsiitä, että hän tosiasiallisesti saa juuri näiden lajikkeiden lisäysaineistoa,
tämän vuoksi tietyt jäsenvaltiot soveltavat varmentamisjärjestelmiä,
joissa virallisella tarkastuksella varmistetaan lajikkeiden tunnistettavuusja puhtaus sekä niiden terveys, erityisesti virustautien osalta; nämä
järjestelmät voivat muodostaa perustan yhteisön yhtenäiselle varmenta-
misjärjestelmälle,
yhteisössä tuotettavaa lisäysaineistoa koskevaa järjestelmää olisi sovel-
lettava niin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kuin kansallisillamarkkinoilla kaupan pitämiseen,
viinirypäleiden tai lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettua lisäysai-
neistoa olisi yleensä voitava pitää kaupan ainoastaan, jos se onvirallisesti tutkittu ja varmennettu varmentamissääntöjen mukaisestiperuslisäysaineistoksi tai varmennetuksi lisäysaineistoksi; teknisten
nimitysten ”peruslisäysaineisto” ja ”varmennettu lisäysaineisto” valinta
perustuu jo olemassaolevaan kansainväliseen alan sanastoon ja muidenkasvisukujen ja lajien osalta säädettyihin yhteisön järjestelmiin,
on suotavaa rajoittaa varmennetun lisäysaineiston kaupan pitäminen
kloonivalinnalla saatuun viiniin; tämän tavoitteen saavuttaminen einykyisin ole kuitenkaan mahdollista, koska tällainen aineisto ei riitäkattamaan yhteisön tarpeita kokonaisuudessaan; sen vuoksi olisi sallit-
tava väliaikaisesti sellaisen tarkastetun vakioaineiston pitäminen
kaupan, joka täyttää lajikkeiden tunnistettavuus ja puhtausvaatimukset,mutta ei tarjoa samanlaisia takeita kuin kloonivalinnalla saatu lisäysai-neisto; tämä luokka on kuitenkin poistettava asteittain,
jos jäsenvaltiossa ei lisätä viiniköynnöstä tai lisäysaineistoa ei pidetä
kaupan, on perusteltua vapauttaa tämä valtio velvoitteesta järjestäävakiolisäysaineiston varmentaminen ja tarkastus, poistamatta kuiten-1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 2
(1) EYVL N:o 156, 15.7.1967, s. 30
▼B
kaan sen velvollisuutta rajoittaa aineiston pitäminen kaupan koskemaan
varmennettua lisäysaineistoa ja vakiolisäysaineistoa,
lisäysaineisto, jota ei pidetä kaupan, olisi jätettävä yhteisön sääntöjen
soveltamisalan ulkopuolelle, koska sen taloudellinen merkitys on
vähäinen; tämä ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen antaa siitä
erityismääräyksiä,
yhteisön sääntöjä ei olisi sovellettava lisäysaineistoon, joka on todiste-
tusti tarkoitettu vietäväksi kolmansiin maihin,
neuvosto antaa myös kolmansissa maissa tuotettua ja yhteisössä kaupan
pidettävää lisäysaineistoa koskevat yhteisön säännöt 31 päivään joulu-kuuta 1969 mennessä,
lisäysaineiston geneettisen arvon lisäksi sen ulkoisen laadun parantami-
seksi yhteisössä on säädettävä tietyistä teknistä puhtautta, laatua jakokolajittelua koskevista edellytyksistä,
lisäysaineiston tunnistettavuuden varmistamiseksi on vahvistettava
yhteisön sääntöjä, jotka koskevat erien erottamista, pakkaamista,pakkausten sulkemista ja merkitsemistä; tätä varten etiketeissä on
oltava tarvittavat tiedot virallista tarkastusta ja viininviljelijää varten,
ja niistä on käytävä ilmi, että varmentaminen on tehty yhteisön järjes-telmän mukaisesti,
sen varmistamiseksi, että kaupan pitämisessä noudatetaan sekä lisäysai-
neiston laatua koskevia edellytyksiä että sen tunnistettavuudenvarmistavia säännöksiä, jäsenvaltioiden on säädettävä aiheellisistatarkastusta koskevista säännöksistä,
nämä edellytykset täyttävän lisäysaineiston kaupan pitämiselle on
asetettava ainoastaan yhteisön sääntöjen mukaisia rajoituksia, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 36 artiklan sovelta-
mista,
yhteisen lajikeluettelon laatimiseen saakka näihin rajoituksiin olisi
sisällytettävä erityisesti jäsenvaltioiden oikeus rajoittaa lisäysaineistonpitäminen kaupan sellaisiin lajikkeisiin, joilla on viljelyja käyttöarvoaniiden alueella; ei ole tarkoituksenmukaista ratkaista tässä vaiheessakysymystä siitä, voivatko jäsenvaltiot kieltää kokonaan tai osittain tiet-
tyjen viiniköynnöslajikkeiden viljelyn niiden alueella ja mitkä ovat
tällaisen kiellon edellytykset,
on tarpeen tunnustaa tietyin edellytyksin, että jossakin jäsenvaltiossa
varmennetusta peruslisäysaineistosta muissa jäsenvaltioissa tuotettulisäysaineisto vastaa tässä jäsenvaltiossa tuotettua lisäysaineistoa,
jos eri luokkien varmennetun lisäysaineiston tai vakiolisäysaineiston
saatavuus vaikeutuu, olisi tilapäisesti hyväksyttävä lisäysaineistoa,johon sovelletaan lievennettyjä vaatimuksia,
eri jäsenvaltioiden vakiolisäysaineiston teknisten varmentamismenetel-
mien ja tarkastusmenetelmien yhtenäistämiseksi ja yhteisössävarmennettujen tai tarkastettujen aineistojen ja kolmansista maista
lähtöisin olevien aineistojen vertaamisen mahdollistamiseksi tulevai-
suudessa jäsenvaltioissa on tehtävä yhteisön kokeita eri luokkienlisäysaineiston laadun arvioimiseksi,
komission tehtäväksi olisi annettava tiettyjen soveltamista koskevien
toimenpiteiden toteuttaminen; suunniteltujen toimenpiteidentäytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jollatoteutetaan jäsenvaltioiden ja komission välinen tiivis yhteistyömaata-
loudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja
lisäysaineistoa käsittelevässä pysyvässä komiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tämä direktiivi koskee viiniköynnöksen kasvullista lisäysaineistoa,
jäljempänä ’lisäysaineisto’, joka pidetään kaupan yhteisössä.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 3
▼M2
▼B
2 artikla
1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
A. ”Viinillä” Vitis(L.) -sukuisia kasveja, jotka on tarkoitettu viiniry-
päleiden tuottamiseen tai käytettäviksi saman kasvin
lisäysaineistona;
AA. ”Lajikkeella” yhteen ainoaan alimpaan tunnettuun kasvitieteelli-
seen taksoniin kuuluvaa kasviryhmää, joka voidaan
a) määritellä tietyn genotyypin tai genotyyppiyhdistelmän
ominaispiirteiden kuvauksen perusteella;
b) erottaa kaikista muista kasviryhmistä vähintään yhden tällaisen
ominaispiirteen perusteella; ja
c) katsoa omaksi kokonaisuudekseen sillä perusteella, että sitä
voidaan lisätä ilman että se muuttuu;
AB. ”Kloonilla” lajiominaisuuksien, fenotyyppisten ominaisuuksiensa
ja terveystilanteen perusteella valitun viiniköynnöskannanmukaisen lajikkeen kasvullisesti lisättyä jälkeläistä;
B. ”Lisäysaineistolla”
i) Viiniköynnöksen taimet
a) juurtuneet: viiniköynnöksen puutuneiden tai ruohomaisten
versojen juurtuneet ja varttamattomat kappaleet, jotka ontarkoitettu varttamatta istutettaviksi tai käytettäviksi perus-
runkoina;
b) vartteet: viiniköynnöksen puutuneiden tai ruohomaisten
versojen kappaleet, jotka on liitetty toisiinsa varttamalla jajoiden maanalainen osa on juurtunut;
ii) Viiniköynnöksen taimen osat
a) puutuneet versot: vuoden ikäiset versot;
b) ruohomaiset versot: puutumattomat versot;
c) perusrunkopistokkaat varrennuksessa käytettäviksi: viini-
köynnösten puutuneiden tai ruohomaisten versojen
kappaleet, jotka on tarkoitettu muodostamaan vartteidenmaanalainen osa;
d) varrennusversot: viiniköynnösten puutuneiden tai ruoho-
maisten versojen kappaleet, jotka on tarkoitettumuodostamaan vartteiden maanpäällinen osa, myös jos vart-
taminen tapahtuu kasvupaikalla;
e) juurrutettavat pistokkaat: viiniköynnöksen puutuneiden tai
ruohomaisten versojen kappaleet, jotka on tarkoitettu juur-tuneiden taimien tuottamiseen;
C. ”Emokasviviljelmillä” viiniviljelmiä, jotka on tarkoitettu tuotta-
maan perusrunkopistokkaita vartettavaksi, juurrutettavia
pistokkaita tai varttamisoksapistokkaita;
D. ”Taimitarhalla” viiniviljelmiä, jotka on tarkoitettu tuottamaan
juurtuneita pistokkaita tai vartteita;
DA. ”Alkuperäisellä lisäysaineistolla” lisäysaineistoa,
a) joka on tuotettu jalostajan vastuulla yleisesti hyväksytyin
menetelmin lajikkeen ja tarvittaessa kloonin tunnistettavuudenylläpitämiseksi sekä tautien estämiseksi;
b) joka on tarkoitettu peruslisäysaineiston tai varmennetun lisäy-
saineiston tuottamiseen;
c) joka täyttää liitteissä I ja II peruslisäysaineistolle säädetyt edel-
lytykset. Kyseisiä liitteitä voidaan muuttaa 17 artiklan 2
kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen peruslisäysaineistonvarmentamista koskevien lisäedellytysten tai tiukempien edel-lytysten määrittelemiseksi;
d) jonka on virallisessa tarkastuksessa todettu täyttävän edellä
mainitut edellytykset;1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 4
▼M11
▼M11
E. ”Peruslisäysaineistolla” lisäysaineistoa,
a) joka on tuotettu jalostajan vastuulla yleisesti hyväksytyin
menetelmin lajikkeen ja tarvittaessa kloonin tunnistettavuudenylläpitämiseksi sekä tautien estämiseksi ja joka on kasvullisestilisätty suoraan alkuperäisestä lisäysaineistosta;
b) joka on tarkoitettu varmennetun lisäysaineiston tuotantoon;
c) joka täyttää liitteissä I ja II peruslisäysaineistolle säädetyt edel-
lytykset; ja
d) josta on todettu virallisessa kokeessa, että edellä mainittuja
edellytyksiä on noudatettu;
F. ”Varmennetulla lisäysaineistolla”: lisäysaineistoa
a) joka on lisätty suoraan peruslisäysaineistosta tai alkuperäisestä
lisäysaineistosta;
b) joka on tarkoitettu
— viinirypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen taimien tai
kasvin osien tuottamiseen, tai
— viinirypäleiden tuottamiseen;
c) joka täyttää liitteissä I ja II varmennetulle lisäysaineistolle
määrätyt edellytykset; ja
d) josta on todettu virallisessa kokeessa, että se täyttää edellä
mainitut edellytykset;
G. ”Vakiolisäysaineistolla”: lisäysaineistoa
a) jonka lajikkeet ovat tunnistettavia ja puhtaita;
b) joka on tarkoitettu
— viinirypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen taimien tai
kasvin osien tuottamiseen, tai
— viinirypäleiden tuottamiseen;
c) joka täyttää liitteissä I ja II vakiolisäysaineistolle määrätyt
edellytykset; ja
d) josta on todettu virallisessa kokeessa, että edellä mainittuja
edellytyksiä on noudatettu;
H. ”Virallisilla toimenpiteillä”: toimenpiteitä, jotka on toteuttanut
a) valtion viranomainen, tai
b) julkis- tai yksityisoikeudellinen oikeushenkilövaltion
vastuulla, tai
c) valantehnyt luonnollinen henkilösellaisten lisätehtävien osalta,
jotka ovat myös valtion valvonnassa,
sillä edellytyksellä, että b ja c alakohdassa mainitut henkilöt eivät
saa henkilökohtaista etua näiden toimenpiteiden vuoksi;
I. ”Pitämisellä kaupan”
lisäysaineiston myyntiä, pitämistä myyntitarkoituksessa, tarjoa-
mista myyntiin sekä siementen kaikenlaista luovuttamista,toimittamista tai siirtoa kolmansille osapuolille vastiketta vastaan
tai vastikkeetta kaupallisessa hyödyntämistarkoituksessa.
Kaupan pitämisenä ei pidetä lisäysaineiston kauppaa, jonka tarkoi-
tuksena ei ole lajikkeen kaupallinen hyödyntäminen, kutenseuraavia toimia:
a) lisäysaineiston toimittamista koe- ja tarkastuslaitoksille;
b) lisäysaineiston toimittamista palvelujen tarjoajille
käsiteltäväksi tai pakattavaksi edellyttäen, että oikeus toimitet-tuun lisäysaineistoon ei siirry palvelujen tarjoajalle.
Yksityiskohtaiset säännöt näiden säännösten soveltamisesta
vahvistetaan 17 artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudat-taen.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 5
▼M1
2. Jäsenvaltiot voivat säätää väliaikaisena toimenpiteenä tämän
direktiivin noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnol-listen määräysten voimaan saattamisen jälkeen, että
emokasviviljelmien tai taimitarhojen perustamiseen käytetty lisäysai-
neisto vastaa tämän direktiivin säännösten mukaisesti varmennettua taitarkastettua lisäysaineistoa, jos tämä lisäysaineisto on ennen senkäyttöä tarjonnut samat takeet kuin tämän direktiivin mukaisestivarmennettu tai tarkastettu lisäysaineisto.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että viinin lisäysaineistoa voidaan
pitää kaupan ainoastaan,
a) jos se on virallisesti varmennettu ”alkuperäiseksi lisäysaineistoksi”,
”peruslisäysaineistoksi” tai ”varmennetuksi lisäysaineistoksi” tai
muun kuin perusrunkona käytettäväksi tarkoitetun lisäysaineistonosalta, jos kyseessä on virallisesti tarkastettu vakiolisäysaineisto; ja
b) jos se täyttää liitteessä II säädetyt edellytykset.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat
hyväksyä, että perusrunkona käytettäväksi tarkoitettua, 23 päivänä
helmikuuta 2002 olemassa olevista emoviiniköynnöksistä saatavaa
vakiolisäysaineistoa voidaan pitää kaupan niiden alueella siirtymä-kauden toimenpiteenä 1 päivään tammikuuta 2005.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat
antaa omalle alueelleen sijoittautuneille tuottajille luvan pitää kaupan
aiheellisia määriä lisäysaineistoa:
a) joka on tarkoitettu kokeisiin tai tieteellisiin tarkoituksiin;
b) valintatöitä varten;
c) joka on tarkoitettu geneettisen monimuotoisuuden säilyttämiseen.
Edellytykset, joilla jäsenvaltiot voivat myöntää tällaisia lupia, voidaan
määritellä 17 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Kun on kyse geneettisesti muunnetun lajikkeen lisäysaineistosta, lupa
voidaan myöntää vain, jos ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutu-vien vaarojen välttämiseksi on toteutettu kaikki tarvittavat toimenpiteet.
Tältä osin tehtävän ympäristövaarojen arvioinnin ja muiden tarkas-
tusten osalta sovelletaan 5 ba artiklan säännöksiä soveltuvin osin.
4. Mikrolisäystekniikalla tuotetun lisäysaineiston osalta voidaan 17
artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistaa seur-
aavat säännökset:
a) tämän direktiivin erityissäännösten soveltamista koskeva poikkeus;
b) tällaiseen lisäysaineistoon sovellettavat edellytykset;
c) tällaiseen lisäysaineistoon sovellettavat kuvaukset;
d) lajikkeen aitouden varmistamiselle asetettavat edellytykset.
5. Komissio voi 17 artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudat-
taen säätää, että muuta kuin perusrunkona käytettäväksi tarkoitettualisäysaineistoa saa pitää kaupan määritellyistä päivämääristä alkaen
ainoastaan, jos se on virallisesti varmennettu ”alkuperäiseksi lisäysai-
neistoksi”, ”peruslisäysaineistoksi” tai ”varmennetuksilisäysaineistoksi”:
a) koko yhteisössä eräiden viiniköynnöslajikkeiden osalta, jos yhteisön
kyseistä lajiketta koskevat tarpeet voidaan kattaa niiden geneettinen
monimuotoisuus huomioon ottaen, tarvittaessa vahvistetun ohjelmanmukaisesti lisäysaineistolla, joka on varmennettu ”alkuperäiseksilisäysaineistoksi”, ”peruslisäysaineistoksi” tai ”varmennetuksi lisäy-saineistoksi”; ja
b) muiden kuin a alakohdassa mainittujen lajikkeiden lisäysaineiston
osalta, jos ne on tarkoitettu käytettäviksi sellaisten jäsenvaltioidenalueella, jotka ovat säätäneet tämän direktiivin säännösten mukai-1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 6
▼M11
▼M11
sesti, että ”vakiolisäysaineisto”-luokkaan kuuluvaa lisäysaineistoa ei
voida enää pitää kaupan.
4 artikla
Jäsenvaltiot voivat vahvistaa liitteessä I ja II määrättyjen edellytysten
osalta lisäedellytyksiä tai tiukempia edellytyksiä vakiolisäysaineistonvarmentamiseksi ja tarkastamiseksi.
Tätä säännöstä ei sovelleta varttamisen yhteydessä toisessa jäsenval-
tiossa tai kolmannessa maassa tuotettuun lisäysaineistoon, joka on
tunnustettu vastaavaksi 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
5 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on tehtävä luettelo viiniköynnöslajikkeista,
jotka sen alueella hyväksytään virallisesti varmennettaviksi sekä tarkas-tettaviksi vakiolisäysaineistona. Yleisön on voitava vapaasti tutustualuetteloon. Luettelossa on määritettävä tärkeimmät morfologiset ja
fysiologiset ominaisuudet, joiden avulla lajikkeet voidaan erottaa toisis-
taan. Niiden lajikkeiden osalta, jotka on hyväksytty 31 päiväänjoulukuuta 1971 mennessä, voidaan viitata virallisissa ampelografisissajulkaisuissa esiintyvään kuvaukseen.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että myös niissä hyväksytään
varmennettaviksi ja tarkastettavaksi vakiolisäysaineistona muissa jäsen-
valtioissa luetteloihin merkityt lajikkeet, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä touko-kuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (
1)
soveltamista viiniköynnöslajikkeiden luokittelua koskeviensäännöstöjen osalta.
3. Jäsenvaltion on tehtävä tarvittaessa myös luettelo klooneista, jotka
sen alueella hyväksytään virallisesti varmennettaviksi.
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että toisessa jäsenvaltiossa varmen-
nettaviksi hyväksytyt kloonit hyväksytään varmennettaviksi myösniissä.
5 a artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että lajike hyväksytään vain, jos
se on erotettava, pysyvä ja riittävän yhtenäinen.
5 b artikla
1. Lajiketta pidetään erotettavana, jos se erottuu selvästi tietyn geno-
tyypin tai genotyyppiyhdistelmän ominaispiirteiden kuvauksenperusteella kaikista muista lajikkeista, jotka tunnetaan yleisestiyhteisössä.
Tunnettuna lajikkeena yhteisössä pidetään lajiketta, joka joko on
hyväksytty kyseisen jäsenvaltion tai muun jäsenvaltion luetteloon taijolle on haettu hyväksyntää kyseisessä jäsenvaltiossa tai muussa jäsen-valtiossa silloin, kun sen hyväksymistä koskeva hakemus onasianmukaisesti jätetty arvioitavaksi, paitsi jos tämän kohdan ensim-mäisessä virkkeessä tarkoitetut edellytykset eivät enää täyty kaikissa
asianomaisissa jäsenvaltioissa, ennen kuin päätös arvioitavan lajikkeen
hyväksymisestä on tehty.
2. Lajiketta pidetään pysyvänä, jos se ominaispiirteiltään, joiden
avulla tutkitaan erotettavuutta, ja muilta lajikkeen kuvauksessa käyte-tyiltä ominaispiirteiltään pysyy muuttumattomana perättäisten lisäystenjälkeen.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 7
(1) EYVL L 179, 17.7.1999, s. 1.▼B
▼M11
▼M1
▼M11
▼M11
3. Lajiketta pidetään yhtenäisenä, jos se, lukuun ottamatta mahdol-
lisia sitä lisättäessä syntyviä muunnoksia, on riittävän yhtenäinen niiltäominaispiirteiltään, joiden avulla tutkitaan erotettavuutta, ja muilta
lajikkeen kuvauksessa käytetyiltä ominaispiirteiltään.
5 ba artikla
1. Kun on kyse geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksel-
lisesta levittämisestä ympäristöön ja direktiivin 90/220/ETYmuuttamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parla-mentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY(
1) 2 artiklan 1 ja 2
alakohdassa tarkoitetulla tavalla geneettisesti muunnetun viiniköynnö-slajikkeen lisäysaineistosta, lajike hyväksytään vain, jos ihmisten
terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien vaarojen välttämiseksi on toteu-
tettu kaikki tarvittavat toimenpiteet.
2. Kun kyse on 1 kohdassa tarkoitetusta geneettisesti muunnetusta
lajikkeesta:
a) suoritetaan erityinen ympäristövaarojen arviointi, joka vastaa direk-
tiivissä 2001/18/EY säädettyä arviointia ja joka suoritetaan mainitundirektiivin liitteessä II vahvistettujen periaatteiden mukaisesti ja sen
liitteessä III tarkoitettujen tietojen perusteella;
b) menettelyt, joiden tarkoituksena on varmistaa, että vaarojen ja
muiden asiaan liittyvien vaatimusten, erityisesti vaarojen hallinnan,pakkausmerkintöjen, mahdollisesti tarvittavien tarkastusten, yleisölle
tiedottamisen ja suojalausekkeen, erityinen arviointi, jotka vastaavat
direktiivissä 2001/18/EY säädettyjä menettelyjä, vahvistetaankomission ehdotuksesta annettavassa Euroopan parlamentin janeuvoston asetuksessa. Kyseisen asetuksen voimaantuloon saakkageneettisesti muunnetut lajikkeet hyväksytään kansalliseen luette-loon vasta, kun ne on hyväksytty kaupan pidettäviksi direktiivin
2001/18/EY mukaisesti;
c) direktiivin 2001/18/EY 13—24 artiklaa ei enää sovelleta b alakoh-
dassa tarkoitetun asetuksen mukaisesti hyväksyttyihin geneettisestimuunnettuihin viiniköynnöslajikkeisiin.
3. Jos viiniköynnöksen lisäysaineistosta saatavia tuotteita aiotaan
käyttää uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista 27
päivänä tammikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvostonasetuksen (EY) N:o 258/97 (
2) soveltamisalaan kuuluvina elintarvik-
keina tai elintarvikkeiden ainesosina, on ennen geneettisestimuunnetun viiniköynnöslajikkeen hyväksymistä varmistettava, että
siitä saatava elintarvike tai elintarvikkeen ainesosa ei
a) aiheuta vaaraa kuluttajalle;
b) johda kuluttajaa harhaan;
c) eroa elintarvikkeista tai elintarvikkeiden ainesosista, jotka sillä
aiotaan korvata, siinä määrin, että sen tavanomainen elintarvikkeena
nauttiminen olisi kuluttajalle haitallista.
Jos tässä direktiivissä tarkoitetusta lajikkeesta saatu tuote on tarkoitettu
käytettäväksi asetuksen (EY) N:o 258/97 soveltamisalaan kuuluvanaelintarvikkeena tai elintarvikkeen ainesosana, lajike voidaan hyväksyävain, jos elintarvike tai elintarvikkeen ainesosa on jo hyväksytty
kyseisen asetuksen mukaisesti.
5 c artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että muista jäsenvaltioista tulevia
lajikkeita ja tarvittaessa klooneja koskevat samat edellytykset kuin
kansallisia lajikkeita tai klooneja, erityisesti hyväksymismenettelynosalta.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 8
(1) EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.
(2) EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1.
▼M1
5 d artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lajikkeet hyväksytään sell-
aisten virallisten kokeiden perusteella, jotka koskevat erityisestiviljelyä ja käsittävät lajikkeiden kuvaamiselle riittävän määrän ominai-suuksia. Lajikkeiden tunnistamiseen käytettyjen menetelmien on oltava
täsmällisiä ja luotettavia.
2. Jäljempänä ►
M1117 artiklan 2 kohdassa ◄säädettyä menet-
telyä noudattaen vahvistetaan, ottaen huomioon tieteellisen ja teknisen
tiedon taso:
a) ominaisuudet, jotka vähintään on tutkittava;
b) tutkimusten tekemistä koskevat vähimmäisedellytykset.
3. Jos on tiedossa, että lajiketta pidetään kaupan toisessa valtiossa
toisella nimikkeellä, tämä nimike on myös ilmoitettava luettelossa.
5 e artikla
1. Hyväksytyt lajikkeet on tarkastettava säännöllisesti ja virallisesti.
Jos jokin varmentamiseen tai tarkastukseen hyväksymisen edellytyk-sistä ei enää täyty, hyväksyminen peruutetaan ja lajike poistetaan
luettelosta.
2. Lajikkeen hyväksymishakemuksista tai niiden peruuttamisesta,
lajikkeiden sisällyttämisestä luetteloon sekä kaikista luetteloon
tehdyistä muutoksista on ilmoitettava välittömästi muille jäsenvaltioilleja komissiolle. Komissio julkaisee jäsenvaltioiden ilmoitusten perus-teella yhteisen lajikeluettelon.
5 f artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hyväksytyt geneettisesti muun-
netut lajikkeet osoitetaan selvästi sellaisiksi lajikeluetteloissa. Niiden
on lisäksi varmistettava, että tällaisia lajikkeita kaupan pitävät henkilötilmoittavat selvästi myyntiluettelossaan sen, että lajike on geneettisestimuunnettu, ja ilmoittavat muunnoksen tarkoituksen.
5 g artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että luetteloon hyväksyttyjä lajik-
keita tai tarvittaessa klooneja ylläpidetään säilyttävän valinnan avulla.
2. Säilyttävä valinta on voitava aina tarkastaa lajikkeen tai tarvit-
taessa kloonin ylläpidosta vastaavan henkilön tai vastaavienhenkilöiden tekemien muistiinpanojen perusteella.
3. Lajikkeen ylläpidosta vastaavalta henkilöltä voidaan pyytää
näytteitä. Näytteet voidaan tarvittaessa ottaa virallisesti.
4. Kun säilyttävä valinta on toteutettu jossakin toisessa jäsenval-
tiossa kuin siinä, jossa lajike on hyväksytty, kyseisten jäsenvaltioidenon annettava toisilleen hallinnollista apua tarkastusten osalta.
7 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että korjuun, pakkaamisen, varastoinnin,
kuljetuksen ja kasvatuksen aikana lisäysaineistot on pidettävä erillisinä
erinä ja että ne on merkittävä lajikkeen ja tarvittaessa peruslisäysai-
neiston ja varmennetun alkuperäisen lisäysaineiston osalta klooninmukaan.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäysaineistoa voidaan pitää
kaupan ainoastaan riittävän yhtenäisinä erinä ja suljetuissa pakkauk-1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 9
▼M11
▼M1
▼M11
▼B
▼B
sissa tai nipuissa, joissa on 9 ja 10 artiklan mukainen suljinjärjestelmä
ja merkintä. Pakkaamisessa on noudatettava liitteen III määräyksiä.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, komissio vahvistaa
pakkauksen, suljinjärjestelmän ja merkitsemisen osalta 17 artiklan 2kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen pieniä, lopullisellekäyttäjälle toimitettavia määriä ja ruukuissa, pakkauslaatikoissa japahvilaatikoissa kaupan pidettäviä viinejä koskevia säännöksiä.
9 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäysaineistopakkaukset ja -niput on
suljettava virallisesti tai virallisessa valvonnassa siten, ettei niitä voiavata ilman, että suljinjärjestelmä rikkoutuu, tai ilman, että 10 artiklan1 kohdassa tarkoitettu viralliseen etikettiin tai — pakkausten osalta —pakkaukseen jää käsittelystä jälkiä. Suljinjärjestelmässä on sulkemisentakaamiseksi oltava vähintään virallinen etiketti tai virallinen sinetti.
Jäljempänä 17 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti
voidaan todeta, vastaako tietty suljinjärjestelmä tämän artiklansäännöksiä. Pakkaukset saa sulkea uudelleen yhden tai useammankerran ainoastaan virallisesti tai virallisessa valvonnassa.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lisäysaineistopakkaukset ja
-niput on varustettava liitteen IV mukaisella ulkopuolisella etiketillä,
joka on laadittu jollakin yhteisön virallisista kielistä. Sen kiinnitys onvarmistettava suljinjärjestelmällä. Alkuperäisen lisäysaineiston etikettion valkoinen, ja siinä on sinipunerva poikkiviiva, peruslisäysaineistonetiketti on valkoinen, varmennetun lisäysaineiston etiketti on sininenja vakiolisäysaineiston etiketti on tummankeltainen.
2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että niiden alueelle sijoittunut
tuottaja pitää kaupan liitteen IV mukaisella yhdellä etiketillä varustet-tuja useita pakkauksia tai vartteita tai juurrutettuja taimia, joilla onsamat ominaispiirteet. Tällöin pakkausten tai nippujen on oltava yhdis-tettyjä toisiinsa siten, että liitos rikkoutuu niitä irrotettaessa eikä sitävoida enää laittaa takaisin. Etiketti kiinnittyy kyseisellä liitoksella.
Uutta sulkemista ei saa tehdä.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kunkin niiden alueella tuotetun
aineiston mukana seuraa myös seuraavat tiedot sisältävä yhdenmu-kainen asiakirja: tavaran laatu, lajike ja tarvittaessa klooni, luokka,määrä, lähettäjä ja vastaanottaja, edellä sanotun kuitenkaan rajoitta-matta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 23 artiklan 2 kohdan
soveltamista. Tätä mukana seuraavaa kuljetusasiakirjaa koskevista edel-
lytyksistä säädetään 17 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyänoudattaen.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun viralliseen etikettiin voivat
sisältyä myös kasvien terveyttä koskevat asiakirjat kasvipassien stan-
dardointia koskevan komission direktiivin 92/105/ETY (
1) mukaisesti.
Kuitenkin kaikki virallisiin pakkausmerkintöihin ja kasvipasseihinsovellettavat edellytykset on määriteltävä ja tunnustettava vastaaviksi.
5. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että viiniköynnöksen kasvullisen
lisäysaineiston vastaanottajan on säilytettävä viralliset etiketit vähintäänyhden vuoden ajan ja pidettävä ne virallisen valvontaviranomaisen
käytettävissä.
6. Komissio laatii viimeistään 23 päivänä helmikuuta 2004 kerto-
muksen siihen mahdollisesti sisältyvine ehdotuksineenviiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston liikkumisesta ja etenkinvirallisten etikettien käyttämisestä sekä jäsenvaltioiden käyttöönottamat kuljetusasiakirjat.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 10
(1) EYVL L 4, 8.1.1993, s. 22.▼M11
▼M11
10 a artikla
Kun on kyse geneettisesti muunnetun lajikkeen lisäysaineistosta, lisäy-
saineistoerään tämän direktiivin säännösten mukaisesti kiinnitetyssä taisen mukana seuraavassa virallisessa tai muussa etiketissä ja asiakirjassaon selkeästi mainittava, että lajiketta on muutettu geneettisesti, ja main-ittava geneettisesti muunnettujen organismien nimi.
11 artikla
►
M21.◄Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että lisäysai-
neiston tunnistettavuus varmistetaan korjuusta lopulliselle käyttäjälletoimittamiseen saakka niiden säätämällä tai hyväksymällä virallisellatarkastusjärjestelmällä. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat
toimenpiteet, jotta tämän direktiivin edellytysten noudattaminen
varmistetaan kaupan pitämisen aikana vähintään pistokokein toteutet-tujen lisäysaineiston virallisten tarkastusten avulla.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet
seuraavien tietojen toimittamiseksi toimivaltaiselle laitokselle kolman-nesta maasta tulevaa lisäysaineistoa pidettäessä kaupan, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta vapaata liikkuvuutta yhteisössä:
a) laji (kasvitieteellinen nimitys);
b) lajike ja tarvittaessa klooni, juurrutettujen köynnösten osalta näitä
tietoja sovelletaan sekä perusrunkoihin että varttamisoksapistokkai-siin;
c) luokka;
d) lisäysaineiston luonne;
e) tuotantomaa ja virallinen tarkastuslaitos;
f) lähettäjämaa, jos ei sama kuin tuotantomaa;
g) tuoja;h) aineiston määrä.
Yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaan nämä tiedot on toimitettava,
voidaan vahvistaa 17 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudat-
taen.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pakollisten tai vapaaehtoisten
toimenpiteiden nojalla tämän direktiivin mukaisesti kaupan pidettyyn
lisäysaineistoon sovelletaan ainoastaan tässä direktiivissä säädettyjäkaupan pitämistä koskevia rajoituksia lisäysaineiston ominaispiirteiden,tutkintaa koskevien säännösten, merkintöjen ja sulkemisen osalta.
12 a artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viiniköynnöslajikkeiden ja tarvit-
taessa viiniköynnöskloonien lisäysaineistoon, joka on virallisestihyväksytty jossakin jäsenvaltiossa vakiolisäysaineiston varmennuksen
ja valvonnan osalta tämän direktiivin säännösten mukaisesti, ei sovel-
leta niiden alueella minkäänlaisia kaupan pitämisen esteitä lajikkeentai tarvittaessa kloonin osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamattaasetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista.
13 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että yhdessä jäsenvaltiossa varmenne-
tusta peruslisäysaineistosta suoraan saatu ja toisessa jäsenvaltiossakorjattu lisäysaineisto voidaan varmentaa siinä jäsenvaltiossa, jossaperuslisäysaineisto on tuotettu, jos sille on tehty viljelmällä viljelystar-kastus, joka täyttää liitteessä I määrätyt edellytykset ja jos virallisessakokeessa on todettu, että liitteen II edellytyksiä on noudatettu.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 11
▼B
▼M11
▼B
▼B
14 artikla
1. Lisäysaineiston saatavuudessa yhteisössä ilmenevien väliaikaisten
ylittämättömien vaikeuksien poistamiseksi voidaan sallia 17 artiklan 2kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, että jäsenvaltiot hyväksyvät,että kyseisistä vaikeuksista selviämiseksi koko yhteisössä pidetäänkaupan määräajan tarvittava määrä sellaiseen luokkaan kuuluvaa lisäy-
saineistoa, johon sovelletaan lievennettyjä vaatimuksia.
2. Määritetyn lajikkeen lisäysaineiston luokan osalta etiketin väri on
sama kuin vastaavalle luokalle säädetty väri ja kaikissa muissa tapauk-
sissa etiketti on ruskea. Etiketissä on aina ilmoitettava, että kyseessä on
lievemmät vaatimukset täyttävän luokan lisäysaineisto.
3. Edellä 1 kohdan soveltamissäännöt voidaan antaa noudattaen
►
M1117 artiklan 2 kohdassa ◄säädettyä menettelyä.
14 a artikla
Jäljempänä 17 artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen
voidaan yhteisön erityisedellytyksin päättää tilapäisesti järjestää kokeita
parempien vaihtoehtojen löytämiseksi joillekin tämän direktiivin
säännöksille.
15 artikla
1. Tätä direktiiviä ei sovelleta lisäysaineistoon, joka todistetusti on
tarkoitettu vietäväksi kolmansiin maihin.
2. a) Neuvosto päättää komission ehdotuksesta määräenemmistöllä,
onko kolmannessa maassa tuotetulla viiniköynnöksen kasvulli-
sella lisäysaineistolla hyväksymisedellytysten ja kaupan
pitämistä varten toteutetuista toimenpiteistä annettujensäännösten osalta samat takeet kuin yhteisössä tuotetulla jatämän direktiivin säännösten mukaisella aineistolla.
b) Lisäksi neuvosto määrittelee aineiston tyypit ja viiniköynnöksen
kasvullisen lisäysaineiston luokat, joita saadaan a alakohdanmukaisesti pitää kaupan yhteisössä.
c) Kunnes neuvosto on tehnyt a alakohdan mukaisen päätöksen,
jäsenvaltioiden voidaan sallia 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuamenettelyä noudattaen itse tehdä tällaiset päätökset sanotunkuitenkaan rajoittamatta kasvien ja kasvituotteiden haitallistenorganismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä
suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun
neuvoston direktiivin 2000/29/EY (
1) soveltamista. Luvan tarkoi-
tuksena on varmistaa, että tuotava aineisto antaa kaikilta osinvastaavat takuut kuin yhteisössä tämän direktiivin mukaisestituotettu viiniköynnöksen kasvullinen lisäysaineisto. Erityisesti
tällaisen tuodun aineiston mukana on oltava asiakirja, joka
sisältää tämän direktiivin 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuttiedot.
16 artikla
1. Yhteisön kokeet tehdään yhteisössä lisäysaineiston laadun arvioi-
miseksi; jäljempänä ►
M1117 artiklan 2 kohdassa ◄tarkoitettu
komitea tutkii kokeet.
2. Alkuvaiheessa kokeet auttavat yhdenmukaistamaan varmennetun
lisäysaineiston varmentamismenetelmiä ja vakiolisäysaineiston tarkas-1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 12
(1) EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1.▼M11
▼B
▼M9
▼M11
▼B
▼M11
▼B
▼B
tusmenetelmiä tulosten vastaavuuden saavuttamiseksi. Kun tämä tavoite
on saavutettu, kokeista laaditaan vuosittain kertomukset, jotka toimite-taan luottamuksellisina jäsenvaltioille ja komissiolle. Komissio asettaa
►
M1117 artiklan 2 kohdassa ◄säädettyä menettelyä noudattaen
ajankohdan, jolloin ensimmäinen kertomus annetaan.
3. Komissio antaa ►M1117 artiklan 2 kohdassa ◄säädettyä
menettelyä noudattaen kokeiden tekemiseen tarvittavat säännökset.Kolmansissa maissa tuotettu lisäysaineisto voi sisältyä kokeisiin.
16 a artikla
Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista, jäljempänä
mainittuja seikkoja koskevista toimenpiteistä päätetään 17 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua hallintomenettelyä noudattaen:
— 2 artiklan 1 kohdan DA alakohdan c alakohta, 3 artiklan 3 kohta, 8
artiklan 2 kohta, 9 artikla, 11 artiklan 2 kohta, 14 artiklan 1 kohta ja
15 artiklan 2 kohdan c alakohta.
16 b artikla
Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista, jäljempänä
mainittuja seikkoja koskevista toimenpiteistä päätetään 17 artiklan 3kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen:
— 2 artiklan 1 kohdan I alakohta, 3 artiklan 5 kohta, 10 artiklan 3
alakohta ja 14 a artikla.
17 artikla
1. Komissiota avustaa maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsäta-
loudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevä pysyväkomitea, jäljempänä ’komitea’
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan menettelystä komissiolle
annettua täytäntöönpanotoimivaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta
1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (
1) 4 ja 7 artiklaa.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika
vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.
3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5
ja 7 artiklaa.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika
vahvistetaan kahdeksi kuukaudeksi.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
17 a artikla
Liitteisiin tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella
tehtävät muutokset on tehtävä ►M1117 artiklan 2 kohdassa ◄
säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
Tämä direktiivi ei vaikuta kansallisen lainsäädännön määräyksiin, jotka
ovat perusteltuja ihmisten ja eläinten terveyden ja elämän suojelemi-seen, kasvien suojeluun tai teollisen tai kaupallisen omaisuudensuojelemiseen liittyvistä syistä.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 13
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.▼M11
▼M1
▼M2
▼B
▼M1
18 a artikla
Jäsenvaltio voidaan pyynnöstä vapauttaa kokonaan tai osittain,
►M1117 artiklan 2 kohdassa ◄säädettyä menettelyä noudattaen,
velvollisuudesta soveltaa tätä direktiiviä, lukuun ottamatta kuitenkaan12 artiklan 1 kohtaa ja 12 aartiklaa, siltä osin kuin viininviljelyllä ja
lisäysaineiston pitämisellä kaupan on sen alueella taloudellisestivähäinen merkitys.
18 b artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan elävän kasviai-
neiston ja kukkaviljelytuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn
luomisesta 27 päivänä helmikuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 234/68 (
1) säännösten soveltamista.
19 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen edel-
lyttämät toimenpiteet viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1969. Niidenon ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Saksalla on oikeus noudattaa 3 artiklan 1 kohtaa entisen Saksan
demokraattisen tasavallan alueella vielä edellä tarkoitettua ajankohtaa
myöhemmin, ei kuitenkaan 1 päivän tammikuuta 1995 jälkeen.
Saksan on huolehdittava, että siementä, jonka osalta se käyttää tätä
oikeutta hyväkseen, ei viedä yhteisön muihin osiin, entisen Saksandemokraattisen tasavallan aluetta lukuun ottamatta, ellei voida näyttää,että direktiivin säännöksiä on noudatettu.
20 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 14
(1) EYVL N:o L 55, 2.3.1968, s. 1▼M2
▼M1
▼B
▼M10
▼B
▼B
LIITE I
KASVUSTOA KOSKEVAT EDELLYTYKSET
IYleiset edellytykset
1. Kasvusto on lajikkeeltaan tunnistettava ja puhdas.
2. Tuotantopellon tila ja kasvuston kehitysvaihe mahdollistavat lajikkeen
tunnistettavuuden ja puhtauden riittävän tarkastuksen.
3. On olemassa mahdollisimman suuret takeet siitä, että istutettaessa perusli-
säysaineiston ja varmennetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitettuja
taimikoita ja emokasviviljelmiä maaperä ei ole ►M3haitallisten organis-
mien tai niiden tartunnanlevittäjien, erityisesti ankeroisten, jotka
kuljettavat virussairauksia, ◄saastuttamaa.
4. Lisäysaineiston käyttöarvoa vähentävien haitallisten organismien esiinty-
mistä sallitaan mahdollisimman vähän.
5. Peruslisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuista kasvustoista on poistettava
haitalliset virustaudit, erityisesti viinin viuhkalehtivirus ja kierrelehtivirus.
Muiden luokkien lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuissa viljelmissä ei
saa olla kasveja, joissa on oireita haitallisista virustaudeista.
6. Haitallisten organismien johdosta puuttuvien köynnösten osuus ei ole suur-
empi kuin
— 5 % varmennetun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuilla emokasvi-
viljel- millä ja
— 10 % vakiolisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuilla emokasviviljel-
millä.
Jos puuttuvat köynnökset aiheutuvat muista kuin kasvinsuojelullisista
syistä ja jos puuttuvien köynnösten osuus on mainittuja prosenttimääriä
suurempi, on nämä syyt merkittävä asiakirjaan.
7. Vuosittain on tehtävä vähintään yksi viljelystarkastus; jos asiasta on
erimielisyyttä, josta voidaan sopia vaikuttamatta lisäysaineiston laatuun,
tehdään toinen viljelystarkastus.
IIErityiset edellytykset
1. Taimitarhoja ei saa perustaa rypäleiden tuottamiseen tarkoitettujen viini-
tarhojen yhteyteen tai muutamien metrien päähän niistä.
2. Juurtuneiden taimien tai vartteiden tuottamiseen käytettyjen viiniköynnö-
sten osien on oltava lähtöisin tarkastuksessa hyväksytyiltä
emokasviviljelmiltä.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 15
▼M1
▼M3
▼B
▼B
LIITE II
LISÄYSAINEISTOA KOSKEVAT EDELLYTYKSET
IYleiset edellytykset
1. Lisäysaineiston on oltava lajikkeeltaan tunnistettavaa ja puhdasta; pidet-
täessä kaupan vakiolisäysaineistoa sallitaan 1 %:n poikkeama.
2. Tekninen vähimmäispuhtaus: 96 %:
Teknisesti epäpuhtaina pidetään:
a) kokonaan tai osittain kuivunutta lisäysaineistoa, myös jos sitä on
liotettu vedessä kuivumisen jälkeen;
b) lisäysaineistoa, joka on pilaantunut, vääntynyt, vahingoittunut,
rakeiden tai pakkasen vaurioittama, murskaantunut tai rikkoutunut.
3. Lisäysaineiston käyttöarvoa vähentävien haitallisten organismien esiinty-
mistä sallitaan mahdollisimman vähän.
IIErityiset edellytykset
1. Vartteet:
Peruslisäysaineistolle vartetusta peruslisäysaineistosta ja varmennetulle
aineistolle vartetusta perusaineistosta saadut vartteet luokitellaan perusli-
säysaineistoksi. Peruslisäysaineistolle vartetusta varmennetusta
lisäysaineistosta ja varmennetulle lisäysaineistolle vartetusta varmenne-
tusta lisäysaineistosta saadut vartteet luokitellaan varmennetuksi
lisäysaineistoksi. Kaikki muut yhdistelmät luokitellaan vakiolisäysaineis-
toksi.
2. Viinintaimien osat:
Versot ovat riittävän puutuneita. Puuaineksen ja ytimen suhde on lajik-
keelle tavanomainen.
IIIKokoluokittelu
1. Perusrunkopistokkaat vartettaviksi, juurrutettavat pistokkaat ja varttami-
soksapistokkaat:
AHalkaisija
Pienimmän poikkileikkauksen suurin halkaisija:
a) perusrunkopistokkaat vartettaviksi ja varttamisoksapistokkaat:
aa) kapeimman osan halkaisija:
i) Vitis rupestris ja sen ja lajin Vitis vinifera risteytykset 6-
12 mm;
ii) muut lajikkeet 6,5-12 mm;
Lajin Vitis rupestris ja sen jalajin Vitis vinifera risteytysten
osalta, halkaisijaltaan enintään 7 mm, ja muiden lajikkeiden
osalta enintään 7,5 mm olevien köynnöksen osien osuus ei
saa olla enemmän kuin 25 % erästä;
bb) paksuimman osan halkaisija 14 mm, lukuun ottamatta paikalla
vartettaviksi tarkoitettuja varttamisoksapistokkaita. Leikkaus
tehdään vähintään 2 cm alimman silmun alapuolelta.
b) juurrutettavat pistokkaat:
kapeimman osan vähimmäishalkaisija: 3,5 mm.
BPituus
a) perusrungon vartettavat pistokkaat: vähimmäispituus 1,05 m
alimman solmun alapuolelta ottaen huomioon ylin solmuväli;
b) juurrutettavat pistokkaat: vähimmäispituus 55 cm alimman solmun
alapuolelta ottaen huomioon ylin solmuväli; lajin Vitis vinifera
osalta 30 cm;
c) varttamisoksapistokkaat:
— kun on viisi käyttökelpoista silmua, vähimmäispituus on 50 cm
solmun alapuolelta ottaen huomioon ylin solmuväli;1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 16
▼M3
▼M3
— kun on yksi käyttökelpoinen silmu, vähimmäispituus on 6,5 cm;
varttamisviilto tehdään silmun vähimmäisetäisyydelle
— 1,5 cm siitä ylöspäin,
— 5 cm siitä alaspäin.
2. Juurtuneet taimet
AHalkaisija
Solmuvälin keskeltä, ylimmän verson alapuoleltaja ja suurimman poik-
kileikkauksen mukaan mitattu halkaisija on vähintään 5 mm.
BPituus
Pituus mitataan tyvestä juurten kiinnityskohdasta ylimmän verson
alaosaan ja on vähintään:
a) perusrunkojen osalta 30 cm;
b) muiden juurtuneiden osalta 22 cm.
CJuuret
Kullakin kasvilla on oltava vähintään kolme hyvin kehittynyttä ja sopi-
vasti jakautunutta juurta. Lajikkeella 420 A voi kuitenkin olla
ainoastaan kaksi hyvin kehittynyttä juurta, jos ne ovat vastakkaisilla
puolilla.
3. Vartteet
a) varren pituuden on oltava vähintään 20 cm;
b) juuret: kullakin kasvilla on oltava vähintään kolme hyvin kehittynyttä
ja sopivasti jakautunutta juurta. Lajikkeella 420 A voi kuitenkin olla
ainoastaan kaksi hyvin kehittynyttä juurta, jos ne ovat vastakkaisilla
puolilla;
c) liitos: kullakin kasvilla on riittävä, tasainen ja kiinteä liitos.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 17
▼B
▼B
LIITE III
PAKKAAMINEN
Pakkausten ja nippujen koostumus:
Laatu Määrä
1. Vartteet 25 ►M6tai vastaavia pakkaus-
muovipusseja käytettäessä 50 tai
100 siten, että 10 artiklan 1 a
kohdassa säädettyjä säännöksiä ei
sovelleta jälkimmäisiin. ◄
2. Juurtuneet taimet 50 ►M6tai vastaavia pakkaus-
muovipusseja käytettäessä 100 siten,
että 10 artiklan 1 akohdassa
säädettyjä säännöksiä ei sovelleta
jälkimmäisiin. ◄
3. Varttamisoksapisto-
kaat
— kun viisi käyttökel-
poista silmua100 tai 200
— kun yksi käyttökel-
poinen silmu500 tai sen kerrannainen
4. Perusrunkopistokkaat
vartettaviksi200
5. Perusrunkojen juurru-
tettavat pistokkaat ja
lajin Vitis vinifera
lajikkeet200 tai 500
6. Muut juurrutettavat
pistokkaat2001968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 18
▼M3
▼B
▼B
LIITE IV
ETIKETTI
AVaaditut tiedot
a) 1. ”ETY-vaatimukset”
2. Sulkemisesta vastuussa olevan henkilön nimi ja osoite tai tunnistusnu-
mero
3. Jäsenvaltion varmennus- tai tarkastuselin
4. Erän viitenumero
5. Vartteista perusrunkojen ja varttamisoksapistokkaiden osalta lajike ja
tarvittaessa klooni
6. Luokka
7. Tuotantomaa8. Määrä
9. Pituus — vartettavien perusrunkopistokkaiden osalta, jos jäsenvaltio
myöntää poikkeuksia vähimmäispituuksista (3 artiklan 3 kohta).
b) ”Juurtuneesta lisäysaineistosta” ja ”juurtuneista vartteista” riittävät a
alakohdan 1, 2, 5, 6 ja 7 alakohdassa tarkoitetut tiedot.
BYlimääräiset hyväksytyt tiedot perusluokkien ja varmennettujen luok-
kien lisäysaineiston osalta
”Peruslisäysaineiston/ja perusaineistoa edeltäneen kasvullisen vaiheen
aineiston on tarkastanut … (nimetty viranomainen), ja ne on tunnustettu
puhtaiksi … (virussairaus) osalta … (testimenetelmä) mukaan.”
Nämä tiedot voivat viitata kaikkiin perusluokkien ja varmennettujen luokkien
aineistoihin viinin kierrelehtiviruksen ja viuhkalehtiviruksen osalta ja perus-
rungon kohdalla lisäksi läikkäviruksen osalta. Testien on oltava virallisesti
tunnustettuja ja vähintään kolmen vuoden ajan tunnustetun ja virallisesti
tarkastetun viranomaisen suorittamia.
Voidaan soveltaa:
— kaikkien virussairauksien osalta indikaattorimenetelmää viinikasveilla,
— viuhkalehtiviruksen osalta edellä mainittujen menetelmien lisäksi indi-
kaattorimenetelmää ruohokasveilla sekä serologista menetelmää.
►
M3C◄Vähimmäiskoko
a) artettavien perusrunkopistokkaiden, varttamisoksapistokkaiden ja juurru-
tettavien pistokkaiden osalta 110 mm × 67 mm;
b) Juurtuneiden taimien ja vartteiden osalta 80 mm × 70 mm.1968L0193 — FI — 23.02.2002 — 014.001 — 19
▼M2
▼B
▼M3
▼B