1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 1971,
tiettyjen ajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen jarrulaitteita koskevan
jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(71/320/ETY)
(EYVL L 202, 6.9.1971, s. 37)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission direktiivi 74/132/ETY, annettu 11 päivänä helmikuuta 1974 L 74 7 19.3.1974
►M2Komission direktiivi 75/524/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1975 L 236 3 8.9.1975
►M3Komission direktiivi 79/489/ETY, annettu 18 päivänä huhtikuuta 1979 L 128 12 26.5.1979
►M4Komission direktiivi 85/647/ETY, annettu 23 päivänä joulukuuta 1985 L 380 1 31.12.1985
Muutettu:
►A1Tanskan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen
kuningaskunnan liittymisasiakirja (*)L 73 14 27.3.1972
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 1971,
tiettyjen ajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävau-
nujen jarrulaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
lähentämisestä
(71/320/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
sekä katsoo, että
tekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen
lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa tiettyjenajoneuvoluokkien moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen jarrulait-teisiin,
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että
jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräys-tensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja
niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussaneuvoston direktiivissä 70/156/ETY(
3) säädetty ETY-tyyppihyväk-
syntämenettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppienosalta, ja
yhdenmukaistettujen vaatimusten on taattava tieliikenneturvallisuus
koko yhteisön alueella,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tässä direktiivissä ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan kaikkia jäljempänä
lueteltuihin kansainvälisen luokituksen mukaisiin luokkiin kuuluvia,tieliikenteeseen tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia,vähintään nelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteel-linen nopeuson yli 25 km/h, s ekä niiden perävaunuja, lukuunottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maataloustraktoreita ja -
koneita sekä moottorityökoneita.
a) M-luokka: Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut moottoriajoneuvot,
joissa on joko vähintään neljä pyörää tai joissa on kolme pyörää ja
kokonaispaino on enemmän kuin yksi tonni:
—M
1-luokka: Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joissa on kuljettajan paikan lisäksi enintäänkahdeksan paikkaa matkustajille;
—M
2-luokka: Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joissa on kuljettajan paikan lisäksi enemmän kuin
kahdeksan paikkaa matkustajille ja joiden enim-mäispaino on enintään 5 tonnia;1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 2
(1) EYVL N:o C 160, 18.12.1969, s. 7
(2) EYVL N:o C 100,1.8.1969, s. 13
(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1
▼B
—M3-luokka: Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joissa on kuljettajan paikan lisäksi enemmän kuinkahdeksan paikkaa matkustajille ja joiden enim-mäispaino on enemmän kuin 5 tonnia.
b) N-luokka: Tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut moottoriajoneuvot,
joissa on joko vähintään neljä pyörää tai kolme pyörää ja kokonais-paino on enemmän kuin yksi tonni:
—N
1-luokka: Tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden enimmäispaino on enintään 3,5 tonnia;
—N2-luokka: Tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden enimmäispaino on enemmän kuin 3,5 jaenintään 12 tonnia;
—N
3-luokka: Tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden enimmäispaino on enemmän kuin 12 tonnia.
c) O-luokka: Perävaunut (myöspuoliperävaunut):
—O1-luokka: Perävaunut, joiden enimmäispaino on enintään 0,75
tonnia;
—O2-luokka: Perävaunut, joiden enimmäispaino on enemmän kuin
0,75 ja enintään 3,5 tonnia;
—O3-luokka: Perävaunut, joiden enimmäispaino on enemmän kuin
3,5 ja enintään 10 tonnia;
—O4-luokka: Perävaunut, joiden enimmäispaino on enemmän kuin
10 tonnia
2. M-luokan nivellettyä ajoneuvoa, joka koostuu kahdesta toisiinsa
pysyvästi nivelellä yhdistetystä yksiköstä, pidetään yhtenä ajoneuvona.
3. M- tai N-luokan puoliperävaunun vetoon hyväksytyn ajoneuvon
luokituksessa enimmäispaino lasketaan lisäämällä ajokuntoisen
vetoauton omaan painoon suurimmalla sallitulla kuormituksella kuor-matusta perävaunusta vetoautoon kohdistuva paino, sekä tarvittaessavetoauton suurin sallittu oma kuorma.
4. Tiettyjen, muuhun kuin henkilöiden kuljetukseen tarkoitettujen N-
luokan erikoisautojen (nosturiautot, huoltoautot, mainosautot jne.) lait-teiden ja varusteiden katsotaan olevan tavaroita.
5. O-luokan puoliperävaunun luokituksessa enimmäispaino on puoli-
perävaunun akselin tai akseleiden välityksellä tienpintaan kohdistuva
paino, kun perävaunu on kytketty vetoautoon ja kuormitettu suurim-
malla sallitulla kuormalla.
2 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansal-
lista tyyppihyväksyntää jarrulaitteisiin liittyvistä syistä, jos ajoneuvo onvarustettu liitteissä I-VIII ja X-XII määritellyillä laitteilla ja nämä lait-
teet vastaavat kyseisten liitteiden vaatimuksia.
Article 2a
No Member State may refuse or prohibit the sale, registration, entry
into service or use of a vehicle on grounds relating to its brakingdevicesif that vehicle isequipped with the braking devicess pecifiedin Annexes I to VIII and if such braking devices satisfy the require-mentss et out therein.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 3
▼M4
▼A1
▼B
3 artikla
Tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että se saa tiedon kaikista liitteessä
I olevassa 1.1 kohdassa tarkoitettujen osien tai ominaisuuksien muutok-
sista. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten onpäätettävä, onko muutetulle ajoneuvotyypille tarpeen tehdä uusia testejäja laatia uusi testausseloste. Jos nämä testit osoittavat, ettei tässä direk-tiivissä säädettyjä vaatimuksia ole noudatettu, muutoksia ei saahyväksyä.
4 artikla
Siihen asti, kun erityisdirektiivi, jossa on ”kaupunkilinja-auton”
määritelmä, tulee voimaan, kyseisille ajoneuvoille tehdään liitteen II
mukainen tyyppi II a -testi, jos ajoneuvon kokonaispaino on enemmän
kuin 10 tonnia.
5 artikla
Tarvittavat muutokset liitteiden vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan
kehitykseen on annettava noudattaen moottoriajoneuvojen ja niidenperävaunujen tyyppihyväksynnästä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetunneuvoston direktiivin 13 artiklassa säädettyä menettelyä.
6 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direk-tiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Liitteessä I olevan 2.2.1.4 kohdan vaatimuksia sovelletaan 1
päivästä lokakuuta 1974 alkaen myös muihin kuin M
3-j aN3-luokan
ajoneuvoihin.
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden antamat tässä direk-
tiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevat keskeiset kansallisetsäännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.
7 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 4
▼B
LIITE I
MÄÄRITELMÄT, RAKENNE- JA ASENNUSVAATIMUKSET
1 MÄÄRITELMÄT
Tässä direktiivissä:
1.1 Ajoneuvotyyppi jarrulaitteiden osalta'
’Ajoneuvotyypillä jarrulaitteiden osalta’ tarkoitetaan ajoneuvoja, jotka
eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta osilta:
1.1.1Moottoriajoneuvojen osalta
1.1.1.1 ajoneuvoluokka, sellaisena kuin se on määriteltynä tämän
direktiivin 1 artiklassa
1.1.1.2 ►M3kokonaismassa ◄, sellaisena kuin se on
määriteltynä 1.14 kohdassa
1.1.1.3 ►M3massan ◄jakautuminen akseleille
1.1.1.4 suurin rakenteellinen nopeus1.1.1.5 erityyppinen jarrulaite, erityisesti perävaunun jarrulait-
teiden osalta
1.1.1.6 akseleiden lukumäärä ja järjestely
1.1.1.7 moottorin tyyppi
1.1.1.8 vaihteiden lukumäärä ja välityssuhteet1.1.1.9 vetopyörästön välityssuhde
1.1.1.10 renkaiden mitat
1.1.2Perävaunujen osalta
1.1.2.1 ajoneuvoluokka, sellaisena kuin se on määriteltynä tämän
direktiivin 1 artiklassa
1.1.2.2►
M3kokonaismassa ◄, sellaisena kuin se on
määriteltynä 1.14 kohdassa
1.1.2.3►M3massan ◄jakautuminen akseleille
1.1.2.4 erityyppiset jarrulaitteet
1.1.2.5 akseleiden lukumäärä ja järjestely1.1.2.6 renkaiden mitat
1.2 Jarrulaite
’Jarrulaitteella’ tarkoitetaan niiden osien yhdistelmää, joiden toimintatar-
koituksena on vähentää liikkuvan ajoneuvon nopeutta asteittain, saada se
pysähtymään tai pitää se paikallaan, jos se on jo pysäytetty. Nämä
toiminnot eritellään jäljempänä 2.1.2 kohdassa. Laitteeseen on kuulut-
tava jarrulaitteen käyttölaite, voimansiirto ja itse jarrut.
1.3 Portaaton jarrutus
’Portaattomalla jarrutuksella’ tarkoitetaan jarrutusta, jossa laitteen tava-
nomaisella käyttöalueella, joko käyttölaitetta käyttämällä tai
vapauttamalla se:
— kuljettaja voi milloin tahansa lisätä tai vähentää jarrutusvoimaa
käyttölaitteeseen kohdistuvalla toiminnalla,
— jarrutusvoima vaikuttaa samaan suuntaan kuin käyttölaitteeseen
kohdistuva toiminta (monotoninen toiminta),
— jarrutusvoimaa voidaan säädellä helposti ja riittävän tarkasti.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 5
▼M4
▼B
▼B
1.4 Käyttölaite
’Käyttölaitteella’ tarkoitetaan kuljettajan (tai mahdollisesti, tämän
apulaisen, kun kyse on perävaunusta) välittömästi käyttämää järjes-
telmän osaa, jonka avulla voimansiirtoon välitetään jarrutukseen tai sen
hallintaan tarvittava energia. Tämä energia voi olla kuljettajan omaa
lihasvoimaa, toisesta lähteestä tuotettua energiaa, jota kuljettaja voi
hallita, tai soveltuvin osin, perävaunun kineettistä energiaa tai edellä
lueteltuja energioita yhdistämällä saatua energiaa.
1.5 Voimansiirto
’Voimansiirrolla’ tarkoitetaan niiden osien yhdistelmää, joilla käyttölait-
teella säädetty käyttövoima välitetään ja yhdistetään jarruun. Sen
rakenne voi olla mekaaninen, hydraulinen, pneumaattinen tai näiden
yhdistelmä. Jos jarrutusvoima saadaan kuljettajasta riippumattomasta,
mutta hänen hallitsemastaan energian lähteestä, tai tämän avustamana,
myös kyseisessä laitteessa olevan varaenergian katsotaan olevan
voimansiirron osa.
1.6 Jarru
’Jarrulla’ tarkoitetaan osaa, jossa ajoneuvon liikettä vastustavat voimat
tuotetaan. Se voi olla rakenteeltaan kitkajarru (jolloin jarrutukseen
tarvittavat voimat syntyvät kahden toistensa suhteen liikkuvan osan
hankauksen tuottamalla energialla); sähköjarru (jolloin jarrutukseen
tarvittavat voimat syntyvät kahden toistensa suhteen liikkuvan, mutta
toisistaan erillään olevan osan sähkömagneettisen vuorovaikutuksen
tuottamana); nestejarru jolloin jarrutukseen tarvittavat voimat syntyvät
kahden toistensa suhteen liikkuvan osan välisen nesteen välityksellä);
tai moottorijarru (jolloin jarrutusvoimat syntyvät moottorin kehittämän
hallitusti lisääntyvän jarrutusvaikutuksen siirtämisestä pyöriin).
1.7 Eri jarrulaitetyypit
’Eri jarrulaitetyypeillä’ tarkoitetaan laitteita, jotka eroavat toisistaan
seuraavilta olennaisilta osin, kuten:
1.7.1 sen osilla on eri ominaisuudet,
1.7.2 sen jonkin osan materiaali on ominaisuudeltaan, muodoltaan tai
kooltaan erilainen,
1.7.3 jokin osan yhdistelmä on erilainen.
1.8 Jarrujärjestelmän osa
’Jarrujärjestelmän osalla’ tarkoitetaan yhtä niistä erillisistä osista, jotka
yhdistettynä muodostavat jarrulaitteen.
1.9 Jatkuva jarrutus
’Jatkuvalla jarrutuksella’ tarkoitetaan ajoneuvoyhdistelmien jarrutusta
järjestelmällä, jolla on seuraavat ominaisuudet:
1.9.1 yksi käyttölaite, jota kuljettaja käyttää istuimeltaan portaattomasti
yhdellä liikkeellä,
1.9.2 ajoneuvoyhdistelmän yksiköiden jarruttamiseen tarvittava energia
siirretään samasta energian lähteestä (joka voi olla ajoneuvon
kuljettajan lihasvoima),
1.9.3 jarrujärjestelmä mahdollistaa ajoneuvoyhdistelmien yksiköiden
samanaikaisen tai niiden keskinäisesti ajoitetun jarrutuksen niiden
suhteellisesta sijainnista riippumatta.
1.10 Puolijatkuva jarrutus
’Puolijatkuvalla jarrutuksella’ tarkoitetaan ajoneuvoyhdistelmien jarru-
tusta järjestelmällä, jolla on seuraavat ominaisuudet:
1.10.1 yksi käyttölaite, jota kuljettaja käyttää istuimeltaan portaatto-
masti yhdellä liikkeellä,
1.10.2 ajoneuvoyhdistelmän yksiköiden jarruttamiseen tarvittava energia
siirretään kahdesta eri energian lähteestä (joista toinen voi olla
ajoneuvon kuljettajan lihasvoima),1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 6
▼B
1.10.3 järjestelmä mahdollistaa yhdistelmän yksiköiden samanaikaisen
tai niiden keskinäisesti ajoitetun jarrutuksen niiden suhteellisesta
sijainnista riippumatta.
1.11 Itsekytkeytyvä jarrutus
’Itsekytkeytyvällä jarrujärjestelmällä’ tarkoitetaan perävaunun tai
perävaunujen automaattista jarrutusta ajoneuvoyhdistelmän osien
erotessa tai vetoauton ja perävaunun irrotessa toisistaan ilman, että sillä
on vaikutusta ajoneuvoyhdistelmän muiden yksiköiden jarrutustehoon.
1.12 Inertiajarrutus
’Inertiajarrutuksella’ tarkoitetaan jarrutusta järjestelmällä, jossa jarrutus-
voiman tuottamiseen tarvittava energia saadaan perävaunun liikkeestä
ajoneuvoa kohden.
1.13 Kuormitettu ajoneuvo
’Kuormitetulla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jota kuormitetaan
sen►M3kokonaismassaan ◄, jollei toisin ole säädetty.
1.14►M3 Kokonaismassa ◄
’►M3kokonaismassalla ◄’ tarkoitetaan ajoneuvon valmistajan ilmoit-
tamaa, ajoneuvon teknisesti sallittua ►M3kokonaismassaa ◄(se voi
olla suurempi kuin ”suurin sallittu ►M3massa◄”).
1.15 Varastoidulla energialla toimiva hydraulijarrulaite
’Varastoidulla energialla toimivalla hydraulijarrulaitteella’ tarkoitetaan
jarrujärjestelmää, johon energia tuotetaan paineenalaisen hydraulinesteen
avulla, joka varastoidaan yhteen tai useampaan energian varaajaan,
johon syötetään painetta yhdestä tai useammasta pumpusta, joista jokai-
sella voidaan paine rajoittaa suurimpaan arvoon. Valmistajan on
ilmoitettava tämä suurin arvo.
1.16 O3-j aO4-luokan perävaunutyypit
1.16.1 Puoliperävaunu
’Puoliperävaunulla’ tarkoitetaan vedettävää ajoneuvoa, jonka
akseli on sijoitettu tasaisesti kuormatun ajoneuvon painokeskipis-
teen taakse, ja joka on varustettu kytkentälaitteella, joka sallii
pysty- ja vaakasuuntaisten voimien välittymisen vetoautoon.
1.16.2 Perävaunu
’Varsinaisella perävaunulla’ tarkoitetaan vedettävää ajoneuvoa,
jossa on vähintään kaksi akselia ja joka on varustettu vetolait-
teella, joka voi liikkua pystysuunnassa (perävaunuun nähden) ja
säätelee etuakselin (-akselien) suuntaa, mutta ei välitä
merkittävää staattista kuormaa vetoautoon.
1.16.3 Keskiakseliperävaunu
’Keskiakseliperävaunulla’ tarkoitetaan vedettävää ajoneuvoa,
joka on varustettu vetolaitteella, joka ei voi liikkua pystysuun-
nassa (perävaunuun nähden), ja jonka akseli/akselisto on
sijoitettu lähelle tasaisesti kuormatun ajoneuvon painokeskipis-
tettä siten, että vain pieni pystysuuntainen staattinen kuorma,
joka ei ole suurempi kuin 10 %:a perävaunun enimmäismassasta
tai 1 000 kg (kumpi on vähemmän) välittyy vetoautoon.
Keskiakseliperävaunua luokiteltaessa huomioon otettavan enim-
mäismassan on oltava kuormatun keskiakseliperävaunun akselin
(akseliston) maahan kohdistuva massa, kun suurimpaan kuor-
maan kuormattu keskiakseliperävaunu on kytkettynä vetoautoon.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 7
▼M4
▼M4
1.17 Hidastin (1)
’Hidastimella’ tarkoitetaan apujarrujärjestelmää, joka pystyy sekä anta-
maan että ylläpitämään jarrutusvaikutusta kauan ilman merkittäväätehon putoamista. Ilmaisu ”hidastin” kattaa koko järjestelmän käyttölaite
mukaanlukien.
1.17.1 Erilliskäytössä oleva hidastin
’Erilliskäytössä olevalla hidastimella’ tarkoitetaan hidastinta,
jonka käyttölaite on erillään käyttö- ja muiden jarrujärjestelmien
käyttölaitteista.
1.17.2 Yhteiskäytössä oleva hidastin (
2)
’Yhteiskäytössä olevalla hidastimella’ tarkoitetaan hidastinta,
jonka käyttölaite on yhdistetty käyttöjarrujärjestelmän käyttölait-
teeseen siten, että sekä hidastinta että käyttöjarrujärjestelmiä
käytetään yhtäaikaa tai ne ovat yhteisen käyttölaitteen sopivasti
tahdistamia.
1.17.3 Yhdistetyssä käytössä oleva hidastin
’Yhdistetyssä käytössä olevalla hidastimella’ tarkoitetaan yhteis-
käytössä olevaa hidastinta, jossa on lisäksi katkaisulaite, joka
sallii yhdistetyn käyttölaitteen vaikuttaa vain käyttöjarrujärjes-
telmään.
2 RAKENNE- JA ASENNUSVAATIMUKSET
2.1Yleistä
2.1.1Jarrulaite
2.1.1.1 Jarrulaite on suunniteltava, rakennettava ja asennettava
siten, että ajoneuvo, siihen mahdollisesti tavanomaisessa
käytössä kohdistuvasta tärinästä huolimatta, täyttää
jäljempänä vahvistetut vaatimukset.
2.1.1.2 Jarrulaite on erityisesti suunniteltava, rakennettava ja asen-
nettava siten, että se kestää syöpymistä ja vanhenemista
aiheuttavia olosuhteita mahdollisimman hyvin.
2.1.2Jarrulaitteen toiminnot
Edellä 1.2 kohdassa määritellyn jarrulaitteen on täytettävä seuraavat
edellytykset:
2.1.2.1 Käyttöjarru
Käyttöjarrun avulla kuljettajan on pystyttävä hallitsemaan
ajoneuvon liikettä ja pysäyttämään ajoneuvo turvallisesti,
nopeasti ja tehokkaasti, millä tahansa ajoneuvon kuormituk-
sella ja nopeudella, ylä- tai alamäen kaltevuudesta
riippumatta. Käyttöjarrua on pystyttävä säätelemään
portaattomasti. Kuljettajan on pystyttävä jarruttamaan istui-
meltaan irrottamatta käsiä ohjauslaitteesta.
2.1.2.2 Varajarru
Varajarrun avulla ajoneuvo on pystyttävä pysäyttämään
kohtuullisella pysähtymismatkalla siinä tapauksessa, ettei
käyttöjarru ole toimintakunnossa. Varajarrua on pystyttävä
säätelemään portaattomasti. Kuljettajan on pystyttävä
jarruttamaan istuimeltaan irrottamatta molempia käsiä
ohjauslaitteesta. Näitä vaatimuksia sovellettaessa oletetaan,
ettei käyttöjarruun voi ilmaantua samanaikaisesti kuin yksi
vika.
2.1.2.3 Seisontajarru1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 8
(1) Kunnes hyväksytään yhdenmukaiset menettelytavat hidastimien liitteessä II olevan
1.1.4.2 kohdan lisäyksessä vaadittujen vaikutuksien määrittämiseksi, tämä määritelmä
ei koske jarrutusenergiaa varastoivalla jarrujärjestelmällä varustettuja ajoneuvoja.
(2) Kunnes hyväksytään yhdenmukaiset menettelytavat hidastimien liitteessä II olevan
1.1.4.2 kohdan lisäyksessä vaadittujen vaikutuksien laskemiseksi, yhteiskäytössäolevalla hidastimella varustetuissa ajoneuvoissa on oltava myös lukkiutumisenestolaite,joka vaikuttaa ainakin hidastimen kontrolloimaan akseliin ja hidastimeen ja joka
noudattaa liitteessä X esitettyjä vaatimuksia.▼B
▼B
Seisontajarrulla on pystyttävä pitämään ajoneuvo paikallaan
ylä- ja alamäessä myös kuljettajan poissa ollessa, jolloin
täysin mekaaninen laite pitää liikkuvat osat paikoilleen
lukittuina. Kuljettajan on pystyttävä jarruttamaan istuimel-
taan, kuitenkin perävaunun osalta noudatetaan 2.2.2.10
kohdan vaatimuksia.
2.1.3Moottoriajoneuvojen ja perävaunujen väliset paineilmakytkennät
2.1.3.1 Paineilmalla toimivan jarrulaitteen osalta on perävaunun
paineilmaliitännän oltava tyyppiä, jossa on kaksi tai
useampia liittimiä. Kuitenkin kaikissa tapauksissa tämän
direktiivin kaikki vaatimukset on täytettävä käyttäen vain
kahta liitintä. Suljinlaitteita, jotka eivät ole automaattisesti
toimivia, ei saa hyväksyä. Nivellettyjen ajoneuvoyhdistel-
mien osalta taipuvien johtojen on oltava osa vetoautoa.
Kaikissa muissa tapauksissa on taipuvien johtojen oltava
osa perävaunua.
2.2Jarrulaitteiden ominaisuudet
2.2.1M- ja N-luokan ajoneuvot
2.2.1.1 Jarrulaitejärjestelmän on täytettävä käyttöjarrua, varajarrua
ja seisontajarrua koskevat vaatimukset.
2.2.1.2 Käyttö-, vara- ja seisontajarrusta koostuvalla jarrulaitejär-
jestelmällä voi olla yhteisiä osia, jos ne täyttävät
seuraavat edellytykset:
2.2.1.2.1 niissä on oltava ainakin kaksi käyttölaitetta,
jotka ovat toisistaan riippumattomia ja helposti
kuljettajan ulottuvilla hänen tavanomaisesta
ajoasennostaan. Kaikissa ajoneuvoluokissa,
paitsi M2-j aM3-luokassa, jokainen jarrun
käyttölaite (hidastimen käyttölaitetta lukuun
ottamatta) on suunniteltava siten, että ne vapau-
tettuina palautuvat asentoon, jossa ne ovat täysin
poissa päältä. Tätä vaatimusta ei sovelleta
seisontajarrun käyttölaitteeseen (tai vastaavaan
osaan yhdistetystä käyttölaitteesta) kun se on
mekaanisesti lukittu käyttöasentoon;
2.2.1.2.2 käyttöjarrulaitteella ja seisontajarrulaitteella on
oltava erilliset, toisistaan riippumattomat
käyttölaitteet;
2.2.1.2.3 joskäyttö- ja varajarrulaitteilla on yhteinen
käyttölaite, tämän käyttölaitteen ja voimansiir-
tojärjestelmien osien välisen yhteyden
tehokkuuden väheneminen tietyn käyttöajan
jälkeen ei saa olla todennäköistä;
2.2.1.2.4 joskäyttö- ja varajarrulaitteella on yhteinen
käyttölaite, seisontajarru on suunniteltava siten,
että se voidaan kytkeä toimintaan ajoneuvon
liikkuessa. ►M3Tätä vaatimusta ei sovelleta,
kun varakäyttölaitteella voidaan käyttöjarrujär-
jestelmä kytkeä toimintaan ainakin osittaisesti,
kuten liitteessä II olevassa 2.1.3.6 kohdassa
määrätään. ◄
2.2.1.2.5 jos muu kuin jarruihin kuuluva osa (sellaisena
kuin se määritellään 1.6 kohdassa) tai muut
kuin 2.2.1.2.7 kohdassa tarkoitetut osat vahin-
goittuvat tai käyttöjarru ei jostakin muusta
syystä toimi (toimintahäiriö, jarrutukseen tarvit-
tavan energian loppuminen osittain tai
kokonaan), ajoneuvo on pystyttäväpysäyttämään
varajarrun, tai käyttöjarrun vielä toimintakun-
nossa olevan osan avulla varajarrun toiminnalta
vaadittujen edellytysten mukaisesti;
2.2.1.2.6 erityisesti jos vara- ja käyttöjarrulaitteella on
yhteinen käyttölaite ja voimansiirto:1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 9
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼B
2.2.1.2.6.1 joskäyttöjarrun käyttämis een tarvit-
tava energia saadaan kuljettajan
lihasvoiman lisäksi yhdestä tai
useammasta avustavasta energiavar-
astosta, vian ilmetessä avustavaan
energiavarastoon varajarrua on
pystyttävä käyttämään kuljettajan
lihasvoimalla ja vielä mahdollisesti
toimintakunnossa olevista energia-
varastoista tuotetulla energialla
siten, ettei käyttölaitteeseen vaikut-
tava voima ylitä suurinta sallittua
arvoa,
2.2.1.2.6.2 joskäyttöjarrun ja voimans iirron
vaatima voima saadaan yksinomaan
kuljettajan hallitsemasta energiavar-
astosta, jarrulaitteilla on oltava
vähintään kaksi täysin toisistaan riip-
pumatonta energiavarastoa, joilla
kummallakin on oma riippumaton
voimansiirto; kumpikin niistä saa
vaikuttaa vain kahden tai useamman
pyörän jarruun, jotka on valittava
siten, että varajarrun toiminnalle
asetetut vaatimukset täyttyvät
ajoneuvon liikevakautta huononta-
matta jarrutuksen aikana; lisäksi
nämä energiavarastot on varustettava
2.2.1.13 kohdan mukaisella varoitus-
laitteella;
2.2.1.2.7 tiettyjen osien, kuten jarrupolkimen ja sen
laakerin, pääsylinterin ja sen männän tai mäntien
(hydraulisissa järjestelmissä), käyttöjarruvent-
tiilin (hydraulisissa tai paineilmajärjestelmissä),
jarrupolkimen ja pääsylinterin tai käyttöjarru-
venttiilin välisten liittimien, jarrusylinterien ja
niiden mäntien (hydraulisissa tai paineilmajärjes-
telmissä) ja jarruvipujen ja jarrukenkien
levitysmekanismien oletetaan pysyvän vahin-
goittumattomina, josne ovat
tarkoituksenmukaisesti mitoitettu, helposti huol-
lettavissa ja niissä on vähintään samanveroiset
turvallisuusominaisuudet kuin on vahvistettu
muille ajoneuvon välttämättömille osille (kuten
ohjauslaitteen vivusto). Jos vika missä tahansa
näistä osista tekisi mahdottomaksi saavuttaa
vähintään varajarrulle vahvistettua jarrutustehoa,
on tämä osa tehtävä metallista tai materiaalista,
jolla on samanlaiset ominaisuudet, eikä siihen
saa kohdistua huomattavaa vääntöä jarrutuslait-
teiden tavallisessa käytössä.
2.2.1.3 Joskäyttö- ja varajarrulaitteilla on erillis et käyttölaitteet,
molempien samanaikainen käyttö ei saa saattaa sekä
käyttö- että varajarrulaitetta toimintakyvyttömiksi riippu-
matta siitä, ovatko ne molemmat käyttökunnossa vai
ainoastaan toinen.
2.2.1.4 Vian ilmetessä käyttöjarrun voimansiirron osaan jarrulait-
teiden on täytettävä seuraavat edellytykset:
2.2.1.4.1 käyttöjarrun käyttölaitteella on edelleen
pystyttävä kytkemään jarrutus riittävän moneen
pyörään ajoneuvon kuormituksesta riippumatta;
2.2.1.4.2 nämä pyörät on valittava siten, että käyttöjarru-
laitteen jäännösjarrutusteho on liitteessä II
olevan 2.1.4 kohdan vaatimusten mukainen;
2.2.1.4.3 edellä olevia vaatimuksia ei kuitenkaan sovelleta
puoliperävaunujen vetoautoihin, jospuoliperä-
vaunun käyttöjarrulaitteella on vetoautosta
riippumaton voimansiirto.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 10
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
2.2.1.5 Joskäytetään muuta energian lähdettä kuin kuljettajan
lihasvoimaa, ei tarvita enempää kuin yksi tällainen ener-
gian lähde (hydraulinen pumppu, paineilmakompressori
jne.), mutta tavan, jolla tämän energian lähteen muodos-
tamaa laitetta käytetään, on oltava turvallinen ja
käyttökelpoinen.
2.2.1.5.1 Vian ilmetessä ajoneuvon jarrulaitteiden
voimansiirron osaan, on tehonsyötön jatkuttava
niihin vioittumattomiin osiin, joilla ajoneuvo
pysäytetään jäännösjarrutusteholle tai varajar-
rulle vahvistetun tehon mukaisesti. Tämä
vaatimus on täytettävä joko sellaisten laitteiden
avulla, jotka voidaan helposti kytkeä päälle, kun
ajoneuvo on liikkumaton, tai automaattisesti.
2.2.1.5.2 Lisäksi tämän laitteen alapiiriin sijoitettujen
säiliöiden tilavuuden on oltava sellainen, että
vian ilmetessä energian syötössä on vielä
mahdollista pysäyttää ajoneuvo neljännen kerran
jälkeen käyttöjarrun käyttölaitteella varajarrulle
vahvistetulla teholla neljän liitteessä IV olevassa
1.2 kohdassa vahvistetun täyden iskun jarru-
tuksen jälkeen.
2.2.1.5.3 Kuitenkin nämä vaatimukset katsotaan täyte-
tyiksi varastoidulla energialla toimivien
hydraulisten jarrulaitteiden osalta, jos liitteessä
IV olevan C jakson 1.2.2 kohdan vaatimukset
täytetään.
2.2.1.6 Edellä 2.2.1.2, 2.2.1.4 ja 2.2.1.5 kohdan vaatimukset on
täytettävä käyttämättä sellaista automaattista laitetta, jonka
tehottomuus voisi jäädä huomaamatta sen vuoksi, että
tavallisesti lepoasennossa olevat osat kytkeytyvät toimin-
taan ainoastaan jarrulaitteeseen ilmenevän vian
yhteydessä.
2.2.1.7 Käyttöjarrun on vaikutettava ajoneuvon kaikkiin pyöriin.2.2.1.8 Käyttöjarrun vaikutuksen on jakauduttava tarkoituksenmu-
kaisesti eri akseleille.
2.2.1.9. Käyttöjarrun vaikutuksen on jakauduttava samassa akse-
lissa oleville pyörille symmetrisesti suhteessa ajoneuvon
pitkittäissuuntaiseen keskitasoon.
2.2.1.10 Käyttö- ja seisontajarrun on vaikutettava kitkapintoihin,
jotka on yhdistetty pyöriin pysyvästi riittävän kestävillä
osilla. Jarrutuksen aikana kitkapintojen on oltava jatku-
vassa kosketuksessa; kuitenkin hetkellinen käyttö- ja
varajarrulaitteen jarrutuksen keskeytyminen, esim. vaih-
detta käytettäessä, on sallittua, jos käyttö- ja varajarrun
teho on jälleenkytkennän jälkeen vaatimusten mukainen.
Lisäksi seisontajarrun osalta tällainen jarrutuksen keskey-
tyminen on sallittava, jos se on yksinomaan kuljettajan
hallittavissa istuimeltaan sellaisen järjestelmän avulla,
joka ei voi kytkeytyä toimintaan itsestään painevuodon
takia(
1).
2.2.1.11 Jarrujen kitkapintojen kuluminen on voitava helposti
kompensoida joko käsikäyttöisen tai automaattisen
säätölaitteen avulla. Lisäksi voimansiirron ja jarrujen
käyttölaitteilla ja osilla on oltava sellainen toimintavara
ja tarpeen vaatiessa sopivat keinot tehon kompensoimiseen
siten, että jarrujen kuumentuessa tai jarruhihnojen
kuluessa tehokas jarrutus on varmistettu ilman välitöntä
tarvetta jarrujen säätöön.
2.2.1.12 Hydraulisissa jarruissa:
2.2.1.12.1 jarrunestesäiliöiden täyttöaukkoihin on
päästävä helposti käsiksi; varanestesäiliöiden1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 11
(1) Tämä kohta on tulkittava seuraavasti: Käyttö- ja varajarrulaitteiden tehon on pysyttävä
tässä direktiivissä vahvistettujen raja-arvojen sisällä myös hetkellisen irtikytkennän
aikana.▼B
▼M4
▼B
▼B
on lisäksi oltava sellaiset, että varanesteen
määrä voidaan tarkastaa täyttöaukkojen tulppaa
avaamatta. Josjälkimmäinen vaatimusei täyty,
kuljettajaa varten on oltava varoitusvalo sen
osoittamiseksi, että varanesteen vähäisyyden
vuoksi jarrulaitteen toiminta voi vaarantua.
Kuljettajan on voitava helposti tarkastaa,
toimiiko valo oikein;
2.2.1.12.2 hydraulisen voimansiirtojärjestelmän osan
vioittuminen ilmaistaan kuljettajalle laitteella,
jossa on punainen varoitusvalo, joka syttyy
viimeistään käyttölaitetta käytettäessä ja joka
pysyy valaistuna niin kauan kuin vika on
olemassa ja virtalukko on kytketty päälle.
Kuitenkin laite, jossa on punainen varoitusvalo
ja joka syttyy nesteen laskiessa laitteen
säiliöissä laitteen valmistajan määrittelemän
tason alapuolelle, voidaan hyväksyä. Varoitus-
valon on oltava nähtävissä myös päivänvalossa
ja lampun kunnon on oltava kuljettajan helposti
tarkastettavissa istuimeltaan. Laitteen osan
vioittuminen ei saa johtaa kyseessä olevan
jarrulaitteen kaiken tehon häviämiseen.
2.2.1.13 Jokaisen ajoneuvon, jonka käyttöjarrun toimintaan tarvit-
tava voima saadaan paineilmasäiliöstä ja jonka avulla ei
voida saavuttaa varajarrulle vahvistettua tehoa ilman
varastoidun energian käyttöä, on varustettava varoituslait-
teella — painemittarin lisäksi, jos sellainen on asennettu
— joka antaa valo- tai äänimerkin, kun varastoitu energia
missä tahansa järjestelmän osassa putoaa arvoon, jossa on
mahdollista, ilman säiliön uudelleentäyttämistä ja riippu-
matta ajoneuvon kuormitustilasta, käyttää käyttöjarrun
käyttölaitetta viidennen kerran neljän täyden iskun jarru-
tuksen jälkeen ja saavuttaa varajarrulle vahvistettu teho
(ilman vikoja käyttöjarrun siirtolaitteissa ja kitkapintojen
ollessa mahdollisimman lähellä jarrurumpua tai -levyä).
Varoituslaitteen on oltava suoraan ja pysyvästi kytketty
virtapiiriin. Kun moottori käy tavanomaisissa käyttöolo-
suhteissa ja jarrujärjestelmässä ei ole vikoja, varoituslaite
ei saa antaa merkkiä, paitsi moottorin käynnistämisen
jälkeen energiasäiliön/ energiasäiliöiden täyttämiseen
käytettynä aikana.
2.2.1.13.1 Kuitenkin niiden ajoneuvojen osalta, jotka eivät
ole 2.2.1.5.1 kohdan vaatimusten mukaisia
täyttämällä liitteessä IV olevan jakson C 1.2.2
kohdan vaatimukset, on hälytyslaitteessa oltava
myös äänimerkki valomerkin lisäksi. Näiden
laitteiden ei tarvitse toimia samanaikaisesti, jos
jokainen niistä täyttää edellä vahvistetut vaati-
mukset ja äänimerkki ei käynnisty ennen
valomerkkiä.
2.2.1.13.2 Tämä akustinen laite voidaan poistaa käytöstä,
kun seisontajarrua käytetään tai, valmistajan
valinnan mukaan, kun automaattivaihteen
valintakytkin on ”pysäköinti” asennossa.
2.2.1.14 Edellä 2.1.2.3 kohdan vaatimusten rajoittamatta, silloin
kun lisäenergian lähteen käyttö on jarrulaitteen toimimisen
kannalta välttämätöntä, on energiavaraston oltava sell-
ainen, että jarrutusteho riittää pysäyttämään ajoneuvon
vahvistettujen vaatimusten mukaisesti moottorin sammut-
tuakin tai vian ilmetessä energian lähteen käyttötavassa.
Lisäksi, jos seisontajarruun vaikuttaa kuljettajan lihas-
voiman lisäksi jarrutehostin, on seisontajarrutuksen
käynnistyminen varmistettava silloinkin, kun tähän tehos-timeen tulee vika, tarvittaessa sellaisella varaenergialla,
joka on riippumaton tehostinta normaalisti syöttävästä
voimanlähteestä. Tämä varaenergia voi olla myös käyttö-
jarrutukseen tarkoitettu. Ilmaisu ”käynnistäminen” kattaa
myösjarrun vapautuks en.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 12
▼M4
▼M3
▼M4
▼B
2.2.1.15 Sellaisen moottoriajoneuvon osalta, joka on hyväksytty
vetoauton kuljettajan ohjaamalla jarrulla varustetun
perävaunun vetoon, vetoauton käyttöjarrulaitteen on oltava
varustettu laitteella, joka varmistaa, että vian ilmetessä
perävaunun jarrulaitteeseen tai vetoauton ja perävaunun
välisen jarrujohdon (tai muun vastaavan liitännän) katke-
tessa, vetoautoa pystytään edelleen jarruttamaan
varajarrulle vahvistettujen vaatimusten mukaisesti; tämän
laitteen asentaminen vetoautoon on erityisen tärkeää(1).
2.2.1.16 Lisälaitteen on saatava energiansa ainoastaan sillä tavoin,
että jopa energian lähteen vahingoittuessa sen toiminta ei
voi aiheuttaa jarrulaitteiden energiavaran laskua 2.2.1.13
kohdassa tarkoitetun tason alapuolelle.
►M42.2.1.17 ◄Jarrulaitteiden on oitava O3ja O4-luokan
perävaunuissa jatkuvaa tai puolijatkuvaa tyyppiä.
►M42.2.1.18 ◄Sellaisten ajoneuvojen osalta, jotka on hyväk-
sytty O3- tai O4-luokan perävaunun vetoon, jarrulaitteiden
on täytettävä seuraavat edellytykset:
►M42.2.1.18.1 ◄vetoauton varajarrulaitetta käytet-
täessä myös perävaunua jarrutetaan
portaattomasti;
►M42.2.1.18.2 ◄josvetoauton käyttöjarrulaite ei
toimi ja kun tämä laite on vähintään kaksipiir-
inen, toimivan piirin tai toimivien piirien on
pystyttävä osittain tai kokonaisuudessaan
kytkemään perävaunun jarrut toimintaan. Tätä
jarrutusta on pystyttävä säätelemään portaatto-
masti.►M3Jostämä toiminta s aavutetaan
venttiilin avulla, joka on tavallisesti kiinni, sell-
ainen venttiili voidaan yhdistää vain, jos
kuljettaja pystyy helposti ja ilman työkaluja
tarkastamaan sen moitteettoman toiminnan
joko ohjaamosta tai ajoneuvon
ulkopuolelta; ◄
►M42.2.1.18.3 ◄jarrujohdon (tai muun vastaavan
liitännän) murtuman tai vuodon ilmetessä,
kuljettajan on osittain tai kokonaisuudessaan
pystyttävä kytkemään perävaunun jarrut
toimintaan joko käyttöjarrun tai varajarrun
käyttölaitteella tai erillisellä käyttölaitteella,
jollei murtuma tai vuoto automaattisesti aiheuta
perävaunun jarrutusta;
2.2.1.18.4 kaksoisliitintä käyttävän paineilmajärjestelmän
osalta 2.2.1.18.3 kohdan vaatimus katsotaan
täytetyksi, jos seuraavat vaatimukset täytetään:
2.2.1.18.4.1 kun vetoauton käyttöjarrun
käyttölaite on täysin käytössä, on
syöttöjohdon paineen laskettava
1,5 baariin seuraavan kahden
sekunnin aikana;
2.2.1.18.4.2 kun syöttöjohto tyhjentyy ainakin
yhdellä baarilla sekunnissa, on
perävaunun itsekytkeytyvän jarru-
tuksen toimittava kun
syöttöjohdon paine laskee
2 baariin.
►M42.2.1.19 ◄Lukuun ottamatta ”kaupunkilinja-autoja”,
henkilöiden kuljetukseen tarkoitettujen ajoneuvojen, joissa
on kuljettajan istuimen lisäksi enemmän kuin kahdeksan
paikkaa matkustajille ja joiden ►M3kokonaismassa ◄1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 13
(1) Tämä kohta on tulkittava seuraavasti:
On asennettava kaikissa tapauksissa käyttöjarrulaitteen yhteyteen laite (esimerkiksirajoitusventtiili), jolla varmistetaan, että ajoneuvoa voidaan edelleen jarruttaa käyttöjar-
rulla, mutta varajarrun tehoa vastaavalla teholla.▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼B
on enemmän kuin 10 tonnia, on täytettävä liitteessä II
olevassa 1.5 kohdassa esitetyn tyyppi II A -testin vaati-
mukset, mutta ei samassa liitteessä olevassa 1.4 kohdassa
esitetyn tyyppi II -testin vaatimuksia.
2.2.1.20 Sellaisen moottoriajoneuvon osalta, jossa on sähköinen
käyttöjarru perävaunun vetämiseen, on seuraavien vaati-
musten täytyttävä:
2.2.1.20.1 moottoriajoneuvon sähkönjakelulla (laturi ja
akku) on oltava riittävästi tehoa antaakseen
virtaa sähköiselle jarrujärjestelmälle. Kun
moottori käy valmistajan suosittelemalla jouto-
käyntinopeudella ja kaikki valmistajan
normaalivarustuksena toimittamat ajoneuvon
sähkölaitteet ovat kytkettyinä päälle, ei
sähköjohtojen jännite sähköisen jarrujärjes-
telmän suurimmalla virrankulutuksella (15 A)
saa laskea alle arvon 9,6 V liitännästä mitat-
tuna. Sähköjohtoihin ei saa
ylikuormitettunakaan aiheutua oikosulkua;
2.2.1.20.2 silloin kun vetoauton käyttöjarrulaitteeseen
tulee vika ja kun tämä laite koostuu kahdesta
riippumattomasta yksiköstä, on yksikön tai
yksikköjen, joihin vika ei ole vaikuttanut,
pystyttävä osittain tai kokonaan käyttämään
perävaunun jarruja;
2.2.1.20.3 Jarruvalon katkaisijan ja sähköisen jarrutusjär-
jestelmän käynnistävän virtapiirin käyttäminen
on sallittua vain jos käyttöjohto ja jarruvalaisin
on kytketty samansuuntaisesti ja jarruvalai-
simen katkaisin ja virtapiiri pystyvät ottamaan
vastaan ylimääräistä kuormaa.
2.2.1.21 Jos paineilmalla toimiva käyttöjarru on kaksi- tai useampi-
piirinen, on vuodon näiden piirien välillä käyttölaitteessa
tai sen jälkeen päästävä ulos.
2.2.2O-luokan ajoneuvot
2.2.2.1 O1-luokan perävaunuihin ei tarvitse asentaa käyttöjarrulai-
tetta; jos tällaiseen perävaunuun kuitenkin asennetaan
käyttöjarrulaite, sen on vastattava O2-luokan vaatimuksia.
2.2.2.2 Kaikki O2-luokan perävaunut on varustettava joko jatku-
valla tai puolijatkuvalla käyttöjarrulla tai inertiajarrulla.
Inertiajarrua saa käyttää perävaunuissa, lukuun ottamatta
puoliperävaunuja. Kuitenkin liitteen XI vaatimusten
mukaiset sähköiset käyttöjarrut ovat sallittuja.
2.2.2.3 O3- tai O4-luokan perävaunuihin on asennettava jatkuvaa
tai puolijatkuvaa tyyppiä oleva käyttöjarrujärjestelmä.
2.2.2.4 Käyttöjarrulaitteen on vaikutettava perävaunun kaikkiin
pyöriin.
2.2.2.5 Käyttöjarrulaitteen vaikutuksen on jakauduttava tarkoituk-
senmukaisesti eri akseleille.
2.2.2.6 Jokaisen jarrulaitteen vaikutuksen on jakauduttava samalla
akselilla oleville pyörille symmetrisesti suhteessa
ajoneuvon pitkittäissuuntaiseen keskitasoon.
2.2.2.7 Jarrujen jarrutustehon tuottavien kitkapintojen on oltava
jatkuvassa kosketuksessa pyöriin ja kiinnitetty niihin ja
akseleihin joko suoraan tai vahingoittumattomilla osilla.
2.2.2.8 Kitkapintojen kulumisen on oltava helposti kompensoita-
vissa joko käsikäyttöisen tai automaattisen säätölaitteen
avulla. Lisäksi voimansiirron ja jarrujen käyttölaitteilla ja
osilla on oltava toimintavaraa ja tarpeen vaatiessa sopivat
keinot tehon kompensointiin siten, että jarrujen kuumen-
tuessa tai jarruhihnojen kuluessa tiettyyn rajaan asti,
tehokasjarrutuson turvattu ilman, että tarvitaan jarrujen
välitöntä säätämistä.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 14
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
2.2.2.9 Jarrulaitteiden on oltava sellaiset, että perävaunu pysähtyy
automaattisesti, jos kytkentä murtuu perävaunun liik-
kuessa. Tätä vaatimusta ei kuitenkaan sovelleta
yksiakselisiin perävaunuihin, joiden
►M3kokonaismassa ◄on enintään 1,5 tonnia kun
perävaunuun on asennettu pääkytkennän lisäksi vara-
kytkentä (ketju, kaapeli jne.), joka vetokytkennän
vahingoittuessa estää vetoaisaa koskettamasta maata ja
mahdollistaa perävaunun ohjauksen riittävässä määrin.
2.2.2.10 Jokaisessa perävaunussa, johon on asennettava käyttöjar-
rulaite, on seisontajarrun toimittava myös perävaunun
ollessa irrotettuna vetoautosta. Ajoneuvon vieressä
seisovan henkilön on pystyttävä käyttämään seisonta-
jarrua; henkilöiden kuljetukseen käytettävissä
perävaunuissa seisontajarrua on kuitenkin pystyttävä
käyttämään perävaunun sisäpuolelta. Ilmaisulla
’käyttämään’ tarkoitetaan tässä myös jarrun vapautusta.
2.2.2.11 Perävaunuissa, joiden jarrut voidaan vapauttaa erillisellä
laitteella, tämä on suunniteltava ja rakennettava siten, että
se ehdottomasti palautuu alkuasentoon silloin, kun paineil-
mansyöttö perävaunuun jatkuu.
2.2.2.12 O3-j aO4-luokan kaksoisliitännällä varustetulla paineil-
majärjestelmällä varustettujen perävaunujen on täytettävä
edellä 2.2.1.18.4 kohdan vaatimukset.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 15
▼M4
▼B
LIITE II
JARRUTUSTESTIT JA JARRULAITTEIDEN TEHO
1. JARRUTUSTESTIT
1.1Yleistä
1.1.1 Jarrulaitteiden tehovaatimukset perustuvat ajoneuvon pysähtymis-
matkaan jarrutuksen aikana. Jarrulaitteiden teho määritellään joko
mittaamalla pysähtymismatka suhteessa ajoneuvon jarrutuksen
alkunopeuteen tai mittaamalla laitteen toimintaviive ja ajoneuvon
keskimääräinen hidastuvuus tavanomaisessa käytössä liitteen III
mukaisesti.
1.1.2 Pysähtymismatka on ajoneuvon kulkema matka jarrun käyttölait-
teen käytön aloitushetkestä ajoneuvon pysähtymishetkeen;
alkunopeuson ajoneuvon nopeuskäyttölaitteen käytön aloitus het-
kellä. Jarrutustehon mittausta varten käytetään jäljempänä
esitetyissä kaavoissa seuraavia:
v = alkunopeuskm/h
s = pysähtymismatka metreinä.
1.1.3 Ajoneuvon tyyppihyväksyntää varten ajoneuvon jarrutusteho on
testeissä mitattava ajoradalla seuraavissa olosuhteissa:
1.1.3.1 ajoneuvon ►M3massan ◄on oltava kunkin testityypin
vaatimusten mukainen ja se on ilmoitettava testausselos-
teessa;
1.1.3.2 testit on suoritettava kullekin testityypille vahvistetulla
nopeudella. Josajoneuvon s uurin rakenteellinen nopeuson
pienempi kuin testityypille vahvistettu nopeus, testi suori-
tetaan ajoneuvon suurimmalla rakenteellisella nopeudella;
1.1.3.3 testeissä vaaditun tehon tuottamiseen tarvittava jarrun
käyttölaitteeseen kohdistettava voima ei saa olla enemmän
kuin kyseiselle ajoneuvoluokalle vahvistettu suurin arvo;
1.1.3.4►M2jäljempänä 1.1.4.2 kohdan vaatimusten estämättä
tiellä on oltava hyvä pito; ◄
1.1.3.5 testit on suoritettava olosuhteissa, joissa tuulen ei katsota
voivan vaikuttaa testituloksiin;
1.1.3.6 testejä aloitettaessa ajoneuvon renkaiden on oltava kylmät
ja rengaspaineen on oltava pyöriin kohdistuvalle kuormalle
vahvistetun paineen mukainen ajoneuvon ollessa paikal-
laan;
1.1.3.7 määrätty teho on saavutettava ilman, että pyörät lukkiu-
tuvat, ajoneuvo poikkeaa suunnastaan tai että ilmenee
epätavallista tärinää.
1.1.4Ajoneuvon käyttäytyminen jarrutuksen aikana
1.1.4.1 Jarrutustesteissä, ja erityisesti suurilla nopeuksilla suoritet-
tavissa testeissä, ajoneuvon käyttäytymistä on tarkkailtava
jarrutuksen aikana.
1.1.4.2 M1-, M2-, M3-, N1-, N2-, N3-, O3-j aO4-luokan ajoneuvojen
käyttäytymisen tiellä, jonka pinnalla on alentunut pito, on
täytettävä lisäyksessä vahvistetut ehdot.
1.2Tyyppi O -testi
(tavallinen tehotesti jarrut kylminä)1.2.1Yleistä
1.2.1.1 Jarrujen on oltava kylmät. Jarrun katsotaan olevan kylmä,
kun jarrulevystä tai jarrurummun ulkopinnalta mitattu
lämpötila on alle 100 ºC.
1.2.1.2 Testi on suoritettava seuraavissa olosuhteissa:1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 16
▼M2
▼B
▼B
1.2.1.2.1 ajoneuvon on oltava kuormitettu siten, että sen
►M3massa◄jakautuu akseleille valmistajan
ilmoituksen mukaisesti. Jos akseleita voidaan
kuormittaa osakuormin, ►M3kokonais-
massan ◄jakautuminen akseleille on järjes-
tettävä siten, että jokaiseen akseliin vaikuttava
kuormitus on verrannollinen kyseisen akselin
suurimpaan sallittuun kuormitukseen.
►M4Puoliperävaunujen vetoyksikköjen osalta
kuorma voidaan sijoittaa uudelleen noin puolivä-
liin edellä olevista kuormitustiloista saatavasta
vetotapin asemasta ja taka-akselin (akseliston)
keskilinjasta; ◄
1.2.1.2.2 jokainen testi on toistettava kuormaamattomalla
ajoneuvolla. Moottoriajoneuvon osalta saa etuis-
tuimella olla ajajan lisäksi toinen henkilö, joka
on vastuussa testin tulosten kirjaamisesta.
Puoliperävaunun vetämiseen suunnitellun moot-
toriajoneuvon osalta kuormaamattomat testit
suoritetaan ajoneuvolla, joka on irrotettu puoli-
perävaunusta, mukaan lukien vetopöytää
vastaava massa. Mukaan on myös sisällytettävä
varapyörää vastaava massa, jos varapyörä kuuluu
ajoneuvon tavanomaiseen varustukseen. Alusta/
ohjaamo -rakenteiseen ajoneuvoon voidaan lisätä
lisäkuorma, joka jäljittelee korin massaa.
Lisäkuorma ei saa ylittää valmistajan liitteessä
IX ilmoittamaa pienintä massaa;
1.2.1.2.3 jarrujen vähimmäistehon raja-arvot jokaiselle
ajoneuvoluokalle ajoneuvo kuormattuna ja kuor-
maamattomana vahvistetaan jäljempänä;
1.2.1.2.4 ajoradan pinnan on oltava vaakasuora.
1.2.2Tyyppi O -testi vaihde kytkettynä vapaalle
1.2.2.1 Testi suoritetaan eri ajoneuvoluokkien ajoneuvoille niille
vahvistetuilla nopeuksilla, näihin nopeuksiin sallitaan
kuitenkin tietty poikkeama. Testeissä on saavutettava
kullekin luokalle vahvistettu vähimmäisteho.
1.2.3Tyyppi O -testi moottori kytkettynä
1.2.3.1 Lukuun ottamatta 1.2.2 kohdassa vahvistettua testiä,
ylimääräiset testit on suoritettava eri nopeuksilla vaihde
kytkettynä päälle, alhaisimman nopeuden ollessa 30 %
ajoneuvon suurimmasta nopeudesta ja korkeimman
nopeuden ollessa 80 % ajoneuvon suurimmasta nopeu-
desta. Suurinta käytännöllistä tehoa vastaavat lukemat
mitataan ja ajoneuvon käyttäytyminen merkitään testin
selosteeseen. Puoliperävanujen vetoyksiköitä, jotka ovat
keinotekoisesti kuormatut jäljitelläkseen kuormatun puoli-
perävaunun vaikutuksia, ei saa testata suuremmillanopeuksilla kuin 80 km/h.
1.2.4Tyyppi O -testi O-luokan paineilmajarruilla varustetuille ajoneu-
voille
1.2.4.1 Perävaunun jarrutusteho voidaan laskea joko vetoauton ja
perävaunun yhteisestä jarrutussuhteesta ja kytkimestä mita-
tusta työntövoimasta tai, tietyissä tapauksissa, vetoauton ja
perävaunun yhteisestä jarrutussuhteesta, kun vain
perävaunua jarrutetaan. Vetoauton vaihteen on oltava
vapaalla jarrutustestin aikana. Jotta otettaisiin huomioon
hidastettava ylimääräinen massa, kun vain perävaunua
jarrutetaan, huomioon otettava teho on keskimääräinen
täysin kehittynyt hidastuvuus.
1.2.4.2 Lukuun ottamatta 1.2.4.3 ja 1.2.4.4 kohdan mukaisia
tapauksia perävaunun jarrutussuhteen määrittämiseksi on
välttämätöntä mitata vetoauton ja perävaunun yhteinen
jarrutussuhde ja työntövoima kytkimestä. Vetoauton on
täytettävä liitteessä II olevan 1.1.4.2 kohdan lisäyksessä
tarkoitetut1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 17
▼M4
▼B
▼M4
▼M4
vaatimukset suhteenTm
Pm
ja paineen pmvälisen suhteen osalta. Perävaunun jarrutus-
suhde lasketaan seuraavalla kaavalla:
zR¼zRþMþD
PR
missä:
zR= perävaunun jarrutussuhde,
zR+M= vetoauton ja perävaunun yhteinen jarrutus-
suhde,
D = työntövoima kytkimessä
(vetävä voima D > 0)(puristava voima D < 0).
1.2.4.3 Jos perävaunussa on jatkuva tai puolijatkuva jarrulaite
jossa jarrusylintereiden paine ei muutu jarrutettaessa huoli-
matta akseliin kohdistuvien kuormien dynaamisesta
siirtymisestä ja puoliperävaunujen osalta saadaan vain
perävaunua jarruttaa. Perävaunun jarrutussuhde lasketaan
seuraavalla kaavalla:
z
R¼zRþM/C0R ðÞ /C1PMþPR
PRþR
därR = vierimisvastuksen arvo = 0,01.
1.2.4.4 Vaihtoehtoisesti perävaunun jarrutussuhteen arviointi
voidaan tehdä vain perävaunua jarruttamalla. Tässä tapauk-
sessa käytetyn paineen on oltava sama kuin paineen, joka
on mitattu jarrusylintereistä yhdistelmän jarrutuksen
aikana.
1.3Tyyppi I -testi
(häipymistesti)
1.3.1Testi toistuvin jarrutuksin
1.3.1.1 M
1-, M2-, M3-, N1-, N2-j aN3-luokan ajoneuvojen käyttö-
jarrut testataan kytkemällä ja vapauttamalla jarrut useita
kertoja ajoneuvo kuormitettuna seuraavan taulukon ehtojen
mukaisesti:
Edellytykset
Ajoneu-
voluokkav1
km/hv2
km/h∆t
sn
M180 % vmax≤120½v145 15
M280 %vmax-≤100½v155 15
M380 %≤
vmax60½v160 20
N180 % vmax≤120½v155 15
N280 % vmax≤60½v160 20
N380 % vmax≤60½v160 20
jossa:
V1= nopeus jarrutuksen alkaessa
V2= nopeus jarrutuksen päättyessä
Vmax= ajoneuvon suurin rakenteellinen nopeus
n = jarrutusten lukumäärä1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 18
▼B
▼B
∆t = jarrutusjakson kestoaika (aika jarrutuksen alusta
seuraavan jarrutuksen alkuun).
1.3.1.2 Jos ajoneuvon ominaisuuksien vuoksi aikaa ∆t ei voida
noudattaa, jarrutuksen kestoaikaa voidaan lisätä; kaikissa
tapauksissa ajoneuvon jarrutukseen ja kiihdytykseen tarvit-
tavan ajan lisäksi jokaisessa syklissä sallitaan 10 sekuntia
nopeuden v1 vakiinnuttamiseksi.
1.3.1.3 Näissä testeissä jarrun käyttölaitteeseen kohdistettava
voima on säädettävä siten, että ensimmäisessä jarrutuk-
sessa saavutetaan 3 m/s2keskimääräinen hidastuvuus.
Voiman on pysyttävä samana seuraavien jarrutusten ajan.
1.3.1.4 Jarrutusten aikana on suurimman vaihteen (lukuun otta-
matta ylivaihdetta tms.) oltava jatkuvasti kytkettynä.
1.3.1.5 Kiihdytettäessä jarrutuksen jälkeen vaihteistoa on
käytettävä siten, että nopeus v1 saavutetaan mahdolli-
simman nopeasti (suurin moottorin ja vaihteiston sallima
kiihtyvyys).
1.3.2Testi jatkuvalla jarrutuksella
1.3.2.1►M3O2-, O3-j aO4-luokan perävaunujen käyttöjarrut
testataan ◄perävaunu kuormitettuna ja siten, että
jarruihin syötettävän energian määrä vastaa saman ajan
kuluessa rekisteröityä energiamäärää kuormitetussa ajoneu-
vossa sen kulkiessa tasaisella 40 km/h nopeudella 1,7 km
matkan alamäessä, jonka kaltevuus on 7 %.
1.3.2.2 Testi voidaan suorittaa tasaisella ajoradalla perävaunu
kytkettynä vetoautoon; käyttölaitteeseen kohdistettava
voima on säädettävä siten, että perävaunun jarrutusvoima
pysyy vakiona (7 % perävaunun ►M3massasta ◄). Jos
käytettävissä ei ole riittävästi hinausvoimaa, testi voidaan
suorittaa alhaisemmalla nopeudella, mutta pitemmällä
matkalla seuraavan taulukon mukaisesti:
Nopeus
(km/h)Matka
(m)
40 1 700
30 1 950
20 2 500
15 3 100
1.3.3Jäännösjarrutusteho
1.3.3.1 Tyyppi I -testin lopuksi (tämän liitteen 1.3.1 kohdassa
esitetty testi tai 1.3.2 kohdassa esitetty testi) on käyttöjar-
rulaitteen jäännösjarrutusteho mitattava samoissa
olosuhteissa (ja erityisesti jatkuva kontrollivoima ei saa
olla suurempi kuin todellisuudessa käytetty keskivoima)
kuin tyyppi O -testissä vaihde kytkettynä vapaalle
(lämpötila voi olla erilainen). Moottoriajoneuvojen osalta
tämä jäännösjarrutusteho ei saa olla vähempi kuin 80 %
kyseessä olevalle luokalle vahvistetusta eikä vähempi kuin
60 % tyyppi O -testissä kirjatusta arvosta vaihde
kytkettynä vapaalle. Kuitenkin perävaunujen osalta
jäännösjarrutusvoima pyörien kehällä testattaessa 40 km/h
nopeudella ei saa olla vähemmän kuin 36 % voimasta,
joka vastaa pyöriin kohdistuvaa enimmäismassaa, kun
ajoneuvo on paikallaan, eikä vähemmän kuin 60 % samalla
nopeudella suoritetun tyyppi O -testissä kirjatusta arvosta.
1.3.3.2 Sellaisen moottoriajoneuvon osalta, joka ei täytä 1.3.3.1
kohdan vaatimuksia, voidaan suorittaa ylimääräinen testi
lämpimillä jarruilla käyttäen kontrollivoimaa, joka ei ole
suurempi kuin tässä liitteessä olevassa 2.1.1.1 kohdassa
ilmoitettu. Molempien testien tulokset on merkittävä selos-
teeseen.
1.4Tyyppi II -testi
(mäkitesti)1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 19
▼M4
▼B
▼B
1.4.1 Testi tehdään ajoneuvo kuormitettuna ja siten, että jarruihin
syötettävän energian määrä vastaa saman ajan kuluessa rekis-
teröityä energiamäärää kuormitetussa ajoneuvossa sen kulkiessa
30 km/h keskinopeudella 6 km matkan alamäessä, jonka kaltevuus
on 6 %, sopiva vaihde kytkettynä (jos kyse on on moottoriajoneu-
vosta) ja mahdollinen hidastin toiminnassa. Käytettävä vaihde on
valittava niin, ettei moottorin kierrosnopeus ylitä valmistajan
ilmoittamaa suurinta kierrosnopeutta.
1.4.2 Ajoneuvoissa, joissa energiaa absorboi ainoastaan moottorin jarru-
tusvaikutus, sallitaan ± 5 km/h poikkeama keskinopeudesta ja
lisäksi on käytettävä vaihdetta, jolla saavutetaan mahdollisimman
tarkasti 30 km/h tasainen nopeus kaltevuudeltaan 6 % alamäessä.
Jos hidastuvuus mitataan pelkästään moottorin jarrutusvaikutuksen
perusteella, riittää, jos mitattu keskihidastuvuus on vähintään 0,5 m/
s2.
1.4.3 Testin lopuksi on mitattava jäännösjarrutusteho samoissa olosuh-
teissa kuin tyyppi O -testissä vaihde kytkettynä vapaalle
(lämpötila on tietenkin erilainen). Tämän jäännösjarrutustehon on
annettava moottoriajoneuvoille jarrutusmatka, joka ei ylitä seuraa-
via arvoja käytettäessä enintään 700 N kontrollivoimaa:
M3-luokka 0 ;15 V þ1;33 V2
130(toinen termi vastaa 3,75 m/skeskihidastuvuutta);
N3-luokka 0 ;15 V þ1;33 V2
115(toinen termi vastaa 3,3 m/skeskihidastuvuutta);
Kuitenkin perävaunujen osalta jäännösjarrutusvoima pyörien
kehällä testattaessa 40 km/h nopeudella ei saa olla vähemmän
kuin 33 % voimasta, joka vastaa pyöriin kohdistuvaa enimmäis-
massaa, kun ajoneuvo on paikallaan.
1.5Tyyppi II A -testi
(”kaupunkilinja-autoja” lukuun ottamatta henkilöiden kuljetukseen
tarkoitetut ajoneuvot, joissa on kuljettajan istuimen lisäksi enemmän
kuin kahdeksan paikkaa matkustajille ja ►M3kokonaismassasta ◄on
enemmän kuin 10 tonnia)
1.5.1 Testi tehdään ajoneuvo kuormitettuna ja siten, että jarruihin
syötettävän energian määrä vastaa saman ajan kuluessa rekis-
teröityä energiamäärää kuormitetussa ajoneuvossa sen kulkiessa
30 km/h keskinopeudella 6 km matkan alamäessä, jonka kaltevuus
on 7 %. Käyttö-, vara- ja seisontajarrulaitteet eivät saa olla kytket-
tyinä testin aikana. Käytettävä vaihde on valittava niin, ettei
moottorin kierrosnopeus ylitä valmistajan ilmoittamaa suurinta
kierrosnopeutta. ►M4Yhteiskäytössä olevaa hidastinta voidaan
käyttää, jos se on sopivasti tahdistettu siten, että käyttöjarruja ei
käytetä; tämä voidaan tehdä tarkastamalla, pysyvätkö jarrut
kylminä, kuten tässä liitteessä olevassa 1.2.1.1 kohdassa
vahvistetaan. ◄
1.5.2 Ajoneuvoissa, joissa energiaa absorboi ainoastaan moottorin jarru-
tusvaikutus, sallitaan ± 5 km/h poikkeama keskinopeudesta ja
lisäksi on käytettävä vaihdetta, jolla saavutetaan mahdollisimman
tarkasti 30 km/h tasainen nopeus kaltevuudeltaan 7 % alamäessä.
Jos hidastuvuus mitataan pelkästään moottorin jarrutusvaikutuksen
perusteella, riittää, jos mitattu keskihidastuvuus on vähintään 0,6 m/
s2.
2 JARRULAITTEIDEN TEHO
2.1M- ja N-luokan ajoneuvot
2.1.1Käyttöjarrulaitteet
2.1.1.1 Testausvaatimukset1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 20
▼M4
▼B
▼B
2.1.1.1.1 M1-, M2-, M3-, N1-, N2-j aN3-luokan ajoneuvojen
käyttöjarrut on testattava seuraavassa taulukossa
esitettyjen edellytysten mukaisesti:
M1M2M3N1N2N3
Testin
tyyppi 0-I 0-I 0-I-II 0-I 0-I 0-I-II
V 80 km/h 60 km/h 60 km/h 80 km/tim 60 km/h 60 km/h
s≤ 0;1VþV2
1500;15 V þV2
130
dm≥ 5,8 m/sek25 m/sek3
f≤ 500 N 700 N
jossa:
v = testinopeus
s = pysähtymismatkadm = keskihidastuvuus jarrutuksessa moottorin
tavanomaisella kierrosnopeudella
f = poljinvoima
2.1.2Varajarrulaitteet
2.1.2.1 Varajarrun, vaikka sen käynnistävää laitetta käytettäi-
siinkin myös muihin jarrutustehtäviin, on annettava
jarrutusmatka, joka ei ylitä seuraavia arvoja:
M
1-luokka 0 ;1Vþ2V2
150(toinen termi vastaa 2,9 m/skeskihidastu-
vuutta);
M2-, M3-luokka 0 ;15 V þ2V2
130(toinen termi vastaa 2,5 m/skeskihidastu-
vuutta);
N-luokka 0 ;15 V þ2V2
115(toinen termi vastaa 2,2 m/skeskihidastu-
vuutta).
2.1.2.2 Josvarajarrun käyttölaite on käs ikäyttöinen, jarrulle
vahvistettu teho on saavutettava, kun käyttölaitteeseen
kohdistetaan M1-luokan ajoneuvoissa enintään ►M3400
N◄ja muiden luokkien ajoneuvoissa enintään
►M3600 N◄voima, lisäksi käyttölaite on sijoitettava
siten, että kuljettaja voi tarttua siihen helposti ja nopeasti.
2.1.2.3 Josvarajarrun käyttölaite on jalkakäyttöinen, jarrulle
vahvistettu teho on saavutettava, kun käyttölaitteeseen
kohdistetaan M1-luokan ajoneuvoissa enintään ►M3500
N◄ja muiden luokkien ajoneuvoissa enintään
►M3700 N◄voima, lisäksi käyttölaite on sijoitettava
siten, että kuljettaja voi käyttää sitä helposti ja nopeasti.
2.1.2.4 Varajarrun teho tutkitaan tyyppi O -testillä vaihde
kytkettynä vapaalle seuraavista alkunopeuksista:
M1= 80 km/h
N1= 70 km/h
M2= 60 km/h
N2= 50 km/h
M3= 60 km/h
N3= 40 km/h.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 21
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
2.1.3Seisontajarrulaitteet
2.1.3.1 Seisontajarrulaitteen on pystyttävä pitämään kuormitettu
ajoneuvo paikallaan ylä- tai alamäessä, jonka kaltevuus on
18 %, vaikka se olisi yhdistetty johonkin muista jarrulait-
teista.
2.1.3.2 Sellaisen ajoneuvon osalta, joka on hyväksytty perävaunun
vetoon, seisontajarrulaitteen on pystyttävä pitämään
ajoneuvoyhdistelmä paikallaan ylä- tai alamäessä, jonka
kaltevuuson 12 %.
2.1.3.3 Jos käyttölaite on käsikäyttöinen, siihen kohdistettava
voima saa olla M1-luokan ajoneuvoissa enintään
►M3400 N ◄ja muiden luokkien ajoneuvoissa
enintään ►M3600 N◄.
2.1.3.4 Jos käyttölaite on jalkakäyttöinen, siihen kohdistettava
voima saa olla M1-luokan ajoneuvoissa enintään
►M3500 N◄ja kaikissa muissa ajoneuvoissa enintään
►M3700 N◄.
2.1.3.5 Seisontajarrulaite, jota on käytettävä useita kertoja ennen
vaaditun tehon saavuttamista, voidaan hyväksyä.
►M42.1.3.6 Kun tarkastetaan liitteessä I olevan 2.2.1.2.4 kohdan
vaatimusten noudattamista, on suoritettava tyyppi O -testi
vaihde kytkettynä vapaalle 2.1.2.4 kohdassa asianomaiselle
ajoneuvoluokalle ilmoitetulla alkunopeudella. Seisonta-
jarrun tai käyttöjarrun ◄varakäyttölaitteen käyttämisestä
johtuva täysin kehittyneen hidastuvuuden keskiarvo ja
hidastuvuus juuri ennen ajoneuvon pysähtymistä ei saa
olla pienempi kuin 1,5 m/s2. Testi suoritetaan ajoneuvo
kuormattuna ja vaatimusten noudattaminen katsotaan täyte-
tyksi jos jarrutusteho on saavutettu kerran. Jarrun
käyttölaitteen käyttämä voima ei saa olla ilmoitettuja
arvoja suurempi. Sellaisten M1-j aN1-luokan ajoneuvojen
osalta, joiden seisontajarrujen kitkapalat ovat erilaiset kuin
käyttöjarruissa olevat, testi voidaan toteuttaa valmistajan
pyynnöstä nopeudella 60 km/h. Tässä tapauksessa täysin
kehittyneen hidastuvuuden keskiarvo ei saa olla pienempi
kuin 2,0 m/s2; hidastuvuus juuri ennen ajoneuvon pysähty-
mistä ei saa olla pienempi kuin 1,5 m/s2.
2.1.4Käyttöjarrulaitteen jäännösjarrutusteho voimansiirron vioittumisen
jälkeen
2.1.4.1 Käyttöjarrulaitteen jäännösjarrutusteho, kun sen voiman-
siirron osaan tulee vika, ei saa olla suurempi kuin
seuraavat pysähtymismatkat (tai vähemmän kuin vastaava
keskihidastuvuus) kun käyttölaitteeseen kohdistuva voima
ei ylitä 700 N:a ja kun tarkastus suoritetaan tyyppi O -
testillä vaihde kytkettynä vapaalle seuraavista asiano-
maisten ajoneuvoluokkien alkunopeuksista:
Pysähtymismatka (m) ja keskihidastuvuus (m/s)
(km/
h)Kuormattu Kuormaamaton
M180 0 ;1Vþ100
30/C1V2
150(1,7) 0 ;1Vþ100
25/C1V2
150(1,5)
M260 0 ;15 V þ100
30/C1V2
130(1,5) 0 ;15 V þ100
25/C1V2
130(1,3)
M360 0 ;15 V þ100
30/C1V2
130(1,5) 0 ;15 V þ100
30/C1V2
130(1,5)
N170 0 ;15 V þ100
30/C1V2
115(1,3) 0 ;15 V þ100
25/C1V2
115(1,1)
N250 0 ;15 V þ100
30/C1V2
115(1,3) 0 ;15 V þ100
25/C1V2
115(1,1)1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 22
▼M3
▼M4
▼M4
(km/
h)Kuormattu Kuormaamaton
N340 0 ;15 V þ100
30/C1V2
115(1,3) 0 ;15 V þ100
30/C1V2
115(1,3)
2.2O-luokan ajoneuvot
2.2.1Käyttöjarrulaitteet
2.2.1.1 O1-luokan ajoneuvojen testausvaatimukset:
2.2.1.1.1 Joskäyttöjarrulaite on pakollinen, s en tehon on
täytettävä O2-luokalle annetut vaatimukset.
2.2.1.2 O2-luokan ajoneuvojen testausvaatimukset:
2.2.1.2.1 Kun perävaunussa on paineilmajarrut, on ohjaus-
johdon paineen ja jarrutettujen renkaiden kehällä
käytettävien voimien oltava yhtä suuria tai suur-
empia kuin X % pyöriin kohdistuvaa
enimmäismassaa vastaavasta voimasta,
ajoneuvon ollessa liikkumaton ja X:n arvojen
ollessa seuraavat:
varsinainen perävaunu, kuormattu ja kuormaamaton: 50,
puoliperävaunu, kuormattu ja kuormaamaton: 45,
keskiakseliperävaunu, kuormattu ja kuormaamaton: 50.
Kun perävaunussa on paineilmajarrut, ei ohjaus-
johdon ja syöttöjohdon paine saa olla enemmän
kuin 6,5 baaria(1) jarrutustestin aikana. Testaus-
nopeuson 60 km/h. Ylimääräinen tes ti 40 km/h
nopeudella on suoritettava kuormatulle ajoneu-
volle vertailtavaksi tyyppi I -testitulosten kanssa.
2.2.1.2.2 Josjarrulaite on inertiatyyppiä, laitteen on
täytettävä liitteessä VIII tarkoitetut edellytykset.
2.2.1.2.3. Tällaiset ajoneuvot on lisäksi testattava tyyppi I
-testillä.
2.2.1.2.4 Puoliperävaunun tyyppi I -testissä akseleiden
kuormitusten on oltava täyttä
►M3kokonaismassaa ◄vastaavat.
2.2.1.3 O3-luokan ajoneuvojen testausvaatimukset. Sovelletaan
samoja vaatimuksia kuin O2-luokkaan.
2.2.1.4 O4-luokan ajoneuvojen testausvaatimukset:
2.2.1.4.1 Sovelletaan samoja vaatimuksia kuin O2-luok-
kaan; lisäksi näille ajoneuvoille on suoritettava
tyyppi II -testi.
2.2.1.4.2 Puoliperävaunun tyyppi I ja II -testeissä akse-
leiden kuormitusten on oltava täyttä
►M3kokonaismassaa ◄vastaavat.
2.2.2Seisontajarrulaitteet
2.2.2.1 Varsinaisen tai puoliperävaunun seisontajarrun on
pystyttävä pitämään kuormitettu varsinainen tai puoliperä-
vaunu paikallaan vetoautosta irrotettuna ylä- tai
alamäessä, jonka kaltevuus on 18 %. Jarrun käyttölaittee-
seen kohdistettava voima saa olla enintään ►M3600
N◄.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 23
(1) Tässä ja seuraavissa liitteissä tarkoitetut paineet ovat baareina ilmaistuja suhteellisia
paineita.▼B
▼M4
▼B
▼M3
▼B
▼M3
▼B
▼B
2.3Toimintaviive
Jos ajoneuvoon on asennettu käyttöjarrulaite, joka on täysin tai osittain
riippuvainen muusta energian lähteestä kuin kuljettajan lihasvoimasta,
sen on täytettävä seuraavat edellytykset:
2.3.1 aika, joka kuluu käyttölaitteen äkillisestä käyttämisestä siihen
hetkeen, jolloin jarrutusviiveen kannalta kauimpana olevan akse-
liston jarrutusvoima kasvaa vaadittua tehoa vastaavalle tasolle, saa
olla enintään 0,6 s;
2.3.2 paineilmajarrulaitteilla varustettujen ajoneuvojen osalta 2.3.1
kohdan vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos ajoneuvo vastaa liit-
teen III vaatimuksia;
2.3.3 hydraulisilla jarrulaitteilla varustettujen ajoneuvojen osalta katso-
taan 2.3.1 kohdan vaatimukset täytetyiksi, jos ajoneuvon
hidastuvuus tai paine hätäjarrutuksen aikana saavuttaa vaadittua
tehoa vastaavan tason 0,6 sekunnissa.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 24
▼M3
▼M4
▼M1
Lisäys 1.1.4.2 kohtaan
JARRUTUSVOIMAN JAKAUTUMINEN AJONEUVON AKSELEILLE
1 YLEISET MÄÄRÄYKSET
Liitteessä X määriteltyjen M-, N-, O3-j aO4-luokan ajoneuvojen, joissa
ei ole lukkiutumisen estolaitetta, on täytettävä tässä lisäyksessä vahvis-
tetut vaatimukset. Jos käytetään erikoislaitteita, on niiden toimittava
automaattisesti.
2 TUNNUKSET
i = akselin tunnusluku (i = 1 etuakselille, i = 2 toiselle akse-
lille, jne.)
Pi= tien pinnan aiheuttama tavanomainen vaikutusaks eliin i
staattisissa olosuhteissa
Ni= tien pinnan aiheuttama tavanomainen vaikutusaks eliin i
jarrutettaessa
Ti= jarrujen akseliin i aiheuttama voima tavanomaisissa jarru-
tusolosuhteissa tiellä
fi=Ti/Niakselin i pyörien pito(1)
J = ajoneuvon hidastuvuus
g = maan vetovoiman aiheuttama kiihtyvyys: g = 10 m/s2
z = ajoneuvon jarrutussuhde = J/g(2)
P = ajoneuvon ►M3massa◄
h = valmistajan ilmoittama painopisteen korkeus, joka on
hyväksyntätestin suorittavan tutkimuslaitoksen hyväksymä
E = akseliväli
k = renkaan ja tien pinnan välisen kitkan teoreettinen kerroin
Kc= korjauskerroin — puoliperävaunu kuormattuna
Kv= korjauskerroin — puoliperävaunu kuormaamattomana
TM = jarrutusvoimien summa perävaunujen ja puoliperävaunujen
vetoautojen pyörien kehällä
PM = tien pinnan ja perävaunujen ja puoliperävaunujen vetoau-
tojen pyörien välinen staattinen tavanomainen
kokonaisvaikutus, kuten 3.1.4 ja 3.1.5 kohdassa tarkoite-
taan
pm= jarrujen ohjauspaine
TR = jarrutusvoimien summa perävaunun tai puoliperävaunun
kaikkien pyörien pinnalla
PR = tien pinnan ja puoliperävaunujen tai perävaunujen pyörien
välinen staattinen tavanomainen kokonaisvaikutus
PRmax= PR:n arvo puoliperävaunu ►M3kokonaismassassaan ◄
ER= etäisyys vetotapin ja puoliperävaunun akselin tai akseleiden
keskipisteen välillä
hR= valmistajan ilmoittama puoliperävaunun painopisteen
korkeus maanpinnasta, joka on hyväksyntätestin suorit-
tavan tutkimuslaitoksen hyväksymä.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 25
(1) Kunkin akselin pyörien pitokäyrät, jotka esittävät akselin i pyörien pidon eri kuormitus-
tiloissa ajoneuvon jarrutussuhteen funktiona.
(2) Puoliperävaunuille z on jarrutusvoima jaettuna puoliperävaunun akseliin (akseleihin)
kohdistuvalla tasaisella ►M3massalla ◄.▼M4
▼M2
▼M4
▼M2
▼M4
▼M2
▼M2
3 MOOTTORIAJONEUVOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
3.1 Kaksiakseliset ajoneuvot
3.1.1(1) Kaikkien ajoneuvoluokkien osalta k:n arvojen ollessa 0,2—0,8:
z/C210;1þ0;85 k /C00;2 ðÞ
Kaikissa kuormitustiloissa on etuakselin kitkakäyrän oltava taka-akselin
vastaavan käyrän yläpuolella:
— jarrutussuhteen ollessa 0,15—0,8 ajoneuvoluokassa M1. Kuitenkin
tämän luokan ajoneuvoille, joiden z-arvot vaihtelevat 0,3 ja 0,45
välillä, kitkakäyrien kääntäminen on sallittua edellyttäen, että taka-
akselin kitkakäyrä ei ylitä enempää kuin 0,05 suoraa, jonka
määrittää kaava k = z (ihannekitkan linja — ks. kaavio 1/A),
— jarrutussuhteen ollessa 0,15—0,5 ajoneuvoluokassa N1(2). Myös
tämä ehto katsotaan täytetyksi jarrutussuhteille 0,15—0,30, jos
jokaisen akselin kitkakäyrät ovat kahden suoran välissä, jotka
saadaan yhtälöistä k = z + 0,08 ja k = z − 0,08, ja jotka ovat
samansuuntaiset kuin ihannekitkan suora kuten kaaviossa 1 C
esitetään, missä taka-akselin kitkakäyrä voi leikata suoran k = z −
0,08 ja, jarrutussuhteiden ollessa 0,3 ja 0,5 välillä, noudattaa
suhdetta z ≥k − 0,08, ja 0,5 ja 0,61 välillä suhdetta z ≥0,5 · k + 0,21,
— jarrutussuhteen ollessa 0,15—0,30 muissa ajoneuvoluokissa. Myös
tämä ehto katsotaan täytetyksi, jarrutussuhteiden ollessa 0,15 ja
0,30 välillä, jos jokaisen akselin kitkakäyrät ovat kahden suoran
välissä, jotka saadaan yhtälöistä k = z + 0,08 ja k = z − 0,08, ja
jotka ovat saman suuntaiset kuin ihannekitkan suora kuten
kaaviossa 1 B esitetään, sekä taka-akselin kitkakäyrä jarrutussuh-
teen ollessa z ≥0,3 noudattaa suhdetta
z≥0,3 + 0,74 (k − 0,38)
3.1.2 Sellaisen ajoneuvon osalta, joka on hyväksytty O3-j aO4-luokan
paineilmajarruilla varustettujen perävaunujen vetoon, on jarrutettaessa
täydellä teholla paineen syöttöjohdon liittimessä oltava 6,5—8 baariaja ohjausjohdon liittimessä 6,5—7 baaria kuormitustilasta riippumatta
testi suoritettuna energian lähde poiskytkettynä, syöttöjohto suljettuna
ja 0,5 litran säiliö liitettynä ohjausjohtoon.
3.1.3 Edellä 3.1.1 kohdan vaatimusten tarkastamiseksi, on valmistajan annet-
tava etu- ja taka-akseliston kitkakäyrät, jotka lasketaan seuraavien
kaavojen mukaisesti:
f
1¼T1
N1¼T1
P1þzh
EP
f2¼T2
N2¼T2
P2/C0zh
EP
Käyrät esitetään molemmissa seuraavissa kuormitustiloissa:
— kuormaamattomana ja ajokunnossa sekä kuljettajan ollessa ohjaa-
mossa. Jos ajoneuvon muodostaa alusta/ohjaamo -rakenne, voidaan
lisätä ylimääräinen kuorma jäljittelemään korin massaa, joka ei ylitä
valmistajan liitteessä IX ilmoittamaa pienintä massaa,
— kuormattuna. Kun on olemassa useita mahdollisuuksia kuorman
jakautumiselle, otetaan huomioon vaihtoehto, jossa etuakseli on
eniten kuormitettuna.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 26
(1) Vaatimukset 3.1.1 kohdassa eivät vaikuta liitteen II vaatimuksiin jarrutustehokkuudesta,
Kuitenkin, jos 3.1.1 kohdan vaatimuksia tarkastettaessa saadaan liitteessä II vahvis-tettua suurempia jarrutustehokkuuksia, pitokäyrään liittyviä vaatimuksia
(
2)N1-luokan ajoneuvojen, joiden taka-akselin kuormattu/kuormaamaton suhde ei ylitä 1,5
tai joiden enimmäismassa on vähemmän kuin 2 tonnia, on täytettävä tämän kohdan
vaatimuksia M1-luokan ajoneuvoille 1 päivästä lokakuuta 1990 alkaen.▼M4
▼M2
3.1.4 Muut ajoneuvot kuin puoliperävaunujen vetoautot.
3.1.4.1 Paineilmajarruilla varustetun moottoriajoneuvon osalta, riippumatta
siitä, onko se perävaunu tai sen vetoon hyväksytty ajoneuvo, on jarru-
tussuhteenTR
PRtaiTMja paineen pmvälillä sallitun suhteen oltava
kuvassa 2 olevien alueiden sisäpuolella.
3.1.5 Puoliperävaunujen vetoautot.
3.1.5.1 Kuormaamattomien puoliperävaunujen vetoautot
Kuormaamattomana nivelyhdistelmänä pidetään ajokunnossa olevaa
vetoautoa, jossa on kuljettaja sisällä ja joka on yhdistetty kuormaamat-
tomaan puoliperävaunuun. Puoliperävaunun vetoautoon kohdistamaa
dynaamista kuormaa edustaa vetotappiin kohdistettu tasainen paino,
joka on 15 % yhdistelmän kokonaispainosta. Jarruttavien voimien on
oltava säädeltyjä sekä vetoauton ja siihen kytketyn (kuormaamattoman)
puoliperävaunun että erillisen vetoyksikön tilojen välillä; ”erillisen
vetoauton” jarrutusvoimat on tarkastettava.
3.1.5.2 Kuormatut puoliperävaunujen vetoyksiköt
Kuormattuna nivelyhdistelmänä pidetään vetoyksikköä, joka on ajokun-
nossa, jossa on kuljettaja ja joka on yhdistettynä kuormattuun
puoliperävaunuun. Puoliperävaunun vetoyksikköön kohdistamaa dynaa-
mista kuormaa esittää tasainen vetotappiin kohdistettu ►M3massa◄
Ps, joka saadaan kaavasta
Ps¼Pso1þ0;45 z ðÞ ;
jossa Psoon täyteen kuormatun ja kuormaamattoman vetoyksikön
►M3massojen ◄erotus.
Seuraavaa arvoa käytetään h:lle: h ¼hoPoþhsPs
P
jossa:
hoon vetoyksikön painopisteen korkeus,
hson puoliperävaunun kytkentäpisteen korkeus,
Poon erillisen vetoyksikön kuormaamaton ►M3massa◄,
P=Po+Ps=P1+P2.
3.1.5.3 Paineilmajarruilla varustetun ajoneuvon jarrutussuhteen TM/PM ja
paineen pmvälisen sallitun suhteen on oltava kaaviossa 3 olevien
alueiden sisäpuolella.
3.2. Ajoneuvot, joissa on enemmän kuin kaksi akselia
Edellä 3.1 kohdan vaatimuksia sovelletaan ajoneuvoihin, joissa on
enemmän kuin kaksi akselia. Edellä 3.1.1. kohdan vaatimukset jarrujen
lukitusjaksojen osalta katsotaan täytetyiksi, jos jarrutussuhteen ollessa
0,15 ja 0,30 välillä ainakin yhden etuakselin pyörien kitka on suurempi
kuin ainakin yhden taka-akselin pyörien kitka.
4 PUOLIPERÄVAUNUJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
4.1 Puoliperävaunut, jotka on varustettu paineilmajarruilla
JarrutussuhteenTR
PRja paineen pmvälisen sallitun suhteen on oltava
kaavioista 4 A ja 4 B saatavien kahden, sekä kuormattua että kuormaa-
matonta ajoneuvoa koskevan alueen sisäpuolella. Tämä vaatimus
koskee kaikkia puoliperävaunun akseliston sallittuja kuormitustiloja.
4.2 Jos 4.1 kohdan vaatimukset eivät täyty, liitteessä II olevan 2.2.1.2.1
kohdan yhteydessä puoliperävaunujen osalta, joiden kerroin Kcon
vähemmän kuin 0,8, on tällöin puoliperävaunun täytettävä liitteessä II
olevan 2.2.1.2.1 kohdan vaatimukset pienimmästä jarrutustehosta ja se
on varustettava lukkiutumisenestolaitteella, joka noudattaa liitteen X
vaatimuksia, paitsi tuon liitteen 1 kohdan yhteensopivuusvaatimuksia.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 27
▼M4
▼M2
▼M4
▼M2
▼M4
▼M4
5 VARSINAISIA JA KESKIAKSELIPERÄVAUNUJA KOSKEVAT
VAATIMUKSET
5.1 Varsinaiset perävaunut, jotka on varustettu paineilmajarruilla
5.1.1 Edellä 3.1 kohdan vaatimuksia sovelletaan kaksiakselisiin perävau-
nuihin (paitsi kun akseliväli on vähemmän kuin kaksi metriä).
5.1.2 Edellä 3.2 kohdan vaatimuksia sovelletaan varsinaisiin perävaunuihin,
joissa on enemmän kuin kaksi akselia.
5.2 Keskiakseliperävaunut, jotka on varustettu paineilmajarruilla
5.2.1 JarrutussuhteenTR
PRja paineen pmvälillä sallitun suhteen on oltava
kaaviosta 2 saatavien kahden alueen sisäpuolella, jotka saadaan kerto-
malla pystyakselin asteikko 0,95:llä sekä kuormatulle että
kuormaamattomalle tilalle.
5.2.2 Jos liitteessä II olevan 2.2.1.2.1 kohdan vaatimuksia ei voida täyttää
kitkan puutteesta johtuen, on keskiakseliperävaunu varustettava lukkiu-
tumisen estolaitteella, joka on liitteen X vaatimusten mukainen.
6 EHDOT, JOTKA ON TÄYTETTÄVÄ VIAN ILMETESSÄ JARRU-
TUSVOIMAN JAKAUTUMISJÄRJESTELMÄÄN
Kun tämän lisäyksen vaatimusten täyttämiseksi käytetään erityistä
laitetta (esim. ajoneuvon jousituksen mekaanisesti kontrolloimaa), on
oltava mahdollista pysäyttää ajoneuvo vian tapahtuessa tällaisessa lait-
teessa tai sen käyttölaitteessa moottoriajoneuvojen varajarrulle
vahvistetuissa olosuhteissa; perävaunujen ja puoliperävaunujen osalta,
vian ilmetessä käyttölaitteeseen käytettävissä on oltava ainakin 30 %
kyseiselle ajoneuvolle vahvistetusta käyttöjarrun tehosta.
7 MERKINNÄT
7.1 Muut kuin M1-luokan ajoneuvot, jotka täyttävät tämän lisäyksen vaati-
mukset ajoneuvon jousituksen mekaanisesti kontrolloiman laitteen
avulla, varustetaan merkinnöillä kuormaamattoman ja kuormatun
ajoneuvon säätöalueen rajoista.
7.2 Kun tämän lisäyksen vaatimukset täytetään paineilmalla käytettävän
laitteen avulla, ajoneuvo varustetaan laitteen poistoputken puolelta
ajoneuvon täysjarrutuksen aikana mitatuilla paineen arvojen merkin-
nöillä sekä kuormatuissa että kuormaamattomissa olosuhteissa.
7.3 Edellä 7.1 ja 7.2 kohdassa tarkoitetut merkinnät on kiinnitettävä
näkyvälle paikalle ja pysyvällä tavalla.
8 MITTAUSLIITTIMET
8.1 Jarrujärjestelmät, joihin kuuluvat 7.2 kohdassa tarkoitetut laitteet, on
varustettava mittausliittimillä painelinjan sisäänmenoon ja ulostuloon
lähimpiin helposti ulottuvilla oleviin kohtiin. Ulostulon liitintä ei
vaadita, jos paine siinä kohdassa voidaan tarkastaa liitteessä III
olevassa 4.1 kohdassa vaaditusta liittimestä.
8.2 Mittausliitäntöjen on noudatettava standardin ISO 3583/1982 3 kohtaa.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 28
▼M2
▼M4
▼M2
KAAVIO 1 A
M1-LUOKAN AJONEUVOT, JA TIETYT N1-LUOKAN AJONEUVOT 1 PÄIVÄSTÄ LOKA-
KUUTA 1990 ALKAEN
(ks. 3.1.1 kohta)
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 29
▼M4
▼M2
▼M2
KAAVIO 1 B
MUUT KUIN M1-j aN1-LUOKAN AJONEUVOT
Huomautus:
Käytävän alempaa rajaa ei sovelleta taka-akselin kitkakäyrää määritettäessä.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 30
▼M4
▼M2
▼M4
▼M4
KAAVIO 1 C
N1-LUOKAN AJONEUVOT(TIETYIN POIKKEUKSIN 1 PÄIVÄSTÄ LOKAKUUTA 1990
ALKAEN)
(ks. 3.1.1 kohta)
Huomautus:Käytävän alempaa rajaa ei sovelleta taka-akselin kitkakäyrää määritettäessä.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 31
▼M2
KAAVIO 2
VETOAUTOT JA PERÄVAUNUT
(ks. 3.1.4.1 kohta)
Huomautus:►
M41.◄On huomattava, että arvojenTM
PM¼0j aTM
PM¼0;1 taiTR
PR¼0j aTR
PR¼0;1 välillä ei ole
välttämätöntä, että jarrutussuhde
TM
PMtaiTR
PRolisi verrannollinen liittimessä mitatun ohjauspaineen kanssa.
2. Kaaviossa edellytettyjä suhteita on sovellettava asteittaisesti kuormauksen välivaiheille kuormatun
ja kuormaamattomien tilojen välillä ja suhteet on saatava automaattisesti.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 32
▼M4
▼M2
KAAVIO 3
PUOLIPERÄVAUNUJEN VETOAUTOT
(ks. 3.1.5 kohta)
Huomautus:1. Arvojen
TM
PM¼0j aTM
PM¼0;1 välillä ei ole välttämätöntä, että jarrutussuhdeTM
PMolisi verrannol-
linen liittimessä
mitatun ohjauspaineen kanssa.
2. Kaaviossa edellytettyjä suhteita on sovellettava asteittaisesti kuormauksen välivaiheille kuormatun
ja kuormaamattomien tilojen välillä ja suhteet on saatava automaattisesti.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 33
▼M2
KAAVIO 4 A
PUOLIPERÄVAUNUT
(ks. 4 kohta)
JarrutussuhteenTR
PRja ohjauspaineen välinen suhde kuormatulle ja kuormaamattomalle tilalle saadaan
seuraavasti:
Kertoimet Kc(kuormattu) ja Kv(kuormaamaton) saadaan kaaviosta 4 B. Kuormatun ja kuormaamat-
toman tilan suorat saadaan kertomalla edellä olevan kaavion 4 A ylä- ja alasuorat kertoimilla Kcja Kvvastaavasti.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 34
▼M2
KAAVIO 4 B
(ks. 4 kohta)
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 35
▼M2
Selitys kaavion 4 B käytöstä
1 Kaava, josta kaavio 4 B saadaan, on:
K¼1;7/C00;7P R
PRmax/C20/C21
1;35/C00;96
ER1;0þhR/C01;2 ðÞP
PR/C18/C19 /C20/C21
/C01;0/C0PR
PRmax/C20/C21hR/C01;0
2;5/C20/C21
2 Käyttömenetelmän kuvauses imerkillä.
2.1 Katkoviivat kaaviossa 4 B viittaavat kertoimien Kcja Kvmäärittämiseen seuraavalle ajoneuvolle,
jolle
Kuormattu Kuormaamaton
P 24 t 4,2 t
PR 15 t 3 tPR
max15 t 15 t
hR1,8 m 1,4 m
ER6,0 m 6,0 m
Seuraavissa kohdissa sulkeissa olevat arvot viittaavat vain ajoneuvoon, jota käytetään kaavion 4
B menetelmän esittämiseen.
2.2 Laskekaa suhteet
a)P
PR/C20/C21
kuormattu (= 1,6)
b)P
PR/C20/C21
kuormaamaton (= 1,4)
c)PR
PRmax/C20/C21
kuormaamaton (= 0,2)
2.3 Kuormatun kertoimen Kcmäärittäminen
a) Aloittakaa sopivasta hR:n arvosta (hR= 1,8 m)
b) Siirtykää vaakasuoraan sopivalle P/PR suoralla = 1,6)
c) Siirtykää pystysuoraan sopivalle ERsuoralla (ER= 6,0) m
d) Siirtykää vaakasuoraan Kcasteikolle, josta löytyy tarvittavan Kc:n kuormatun arvon
(Kc= 1,04).
2.4 Kertoimen Kvmäärittäminen kuormaamattomana.
2.4.1 Kertoimen K2määrittäminen.
a) Aloittakaa sopivasta hR:n arvosta (hR= 1,4 m)
b) Siirtykää vaakasuoraan sopivalle PR/PRmaxsuoralle käyräryhmässä, joka on lähinnä pystyak-
selia (PR/PRmax= 0,2)
c) Siirtykää pystysuoraan vaakasuoralle akselille ja lukekaa K2:n arvo (K2= 0,13 m).
2.4.2 Kertoimen K1määrittäminen.
a) Aloittakaa sopivasta hR:n arvosta (hR= 1,4 m)
b) Siirtykää vaakasuoraan sopivalle P/PR suoralle (P/PR = 1,4)
c) Siirtykää pystysuoraan sopivalle ER(ER= 6,0 m)
d) Siirtykää vaakasuoraan sopivalle PR/PRmaxsuoralle käyräryhmässä, joka on kauimpana
pystyakselista (PR/PRmax= 0,2)
e) Siirtykää pystysuoraan vaakasuoralle akselille ja lukekaa K1:n arvo (K1= 1,79).
2.4.3 Kertoimen Kvmäärittäminen.
Kuormittamaton kerroin Kvsaadaan seuraavasta yhtälöstä: K v¼K1/C0K2Kv¼1;66 ðÞ :1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 36
▼B
LIITE III
PAINEILMAJARRULAITTEILLA VARUSTETUN AJONEUVON
TOIMINTAVIIVEIDEN MITTAUSMENETELMÄ
1. YLEISET VAATIMUKSET
1.1 Jarrulaitteiden toimintaviive on määritettävä ajoneuvon ollessa liikku-
maton ja paineen ollessa mitattuna paineen kannalta epäedullisimman
jarrusylinterin aukosta. Ajoneuvojen osalta, joissa on yhdistetty
paineilma-/hydraulinen jarrujärjestelmä, voidaan paine mitata paineen
kannalta epäedullisimman paineilmayksikön aukossa.
1.2 Eri akseleiden jarrusylinterien iskunpituudet on testien aikana säädettävä
oikein.
1.3 Tämän liitteen vaatimusten soveltamiseksi määritellyt ajat pyöristetään
lähimpään sekunnin kymmenesosaan. Jos sekunnin sadasosaa vastaava
numero on viisi tai enemmän, toimintaviive pyöristetään seuraavaan
suurempaan sekunnin kymmenesosaan.
2 MOOTTORIAJONEUVOT
2.1. Jokaisen testin alussa säiliössä vallitsevan paineen on vastattava käyttö-
paineen alarajaa, jolla säädin kytkeytyy ja alkaa jälleen syöttää ilmaa
säiliöön. Järjestelmissä, joissa ei ole säädintä (esim. kompressori, jossa
paineenrajoitus), tässä liitteessä tarkoitetun testin alussa paineilmasäi-
liössä vallitsevan paineen on oltava 90 % valmistajan ilmoittamasta
paineesta, sellaisena kuin se on määriteltynä liitteessä IV olevassa
1.2.2.1 kohdassa.
2.2 Toimintaviiveet kytkentäajan funktiona (tf) lasketaan käyttämällä
käyttölaitetta useita kertoja mahdollisimman täysitehoisesti ja nopeasti,
lopulta noin 0,4 sekunnin ajan. Mitatut arvot on esitettävä kaavion
muodossa.
2.3 Testituloksen kannalta olennaisia ovat 0,2 sekunnin kytkentäaikana
saadut toimintaviiveet. Tämä aika voidaan määrittää kaaviosta interpo-
loimalla.
2.4 Kyseisessä 0,2 sekunnin kytkentäajassa jarrutuksen alkuhetkestä siihen
hetkeen, jolloin jarrusylinterin paine saavuttaa 75 % sen asymptootti-
sesta arvosta, saa kulua enintään 0,6 sekuntia.
2.5 Sellaisten moottoriajoneuvojen osalta, joissa on jarruliitäntä perävau-
nuille, on 1.1 kohdan vaatimusten lisäksi toimintaviive mitattava 2,5 m
pitkän ja sisähalkaisijaltaan 13 mm olevan jarrujohdon päästä, joka
liitetään käyttöjarrun ohjausjohdon liittimeen. Tämän testin aikana tila-vuudeltaan 385 ± 5 cm
3oleva säiliö (jonka katsotaan olevan
tilavuudeltaan saman kuin 2,5 m pitkän ja sisähalkaisijaltaan 13 mm
olevan jarrujohdon, joka on 6,5 baarin paineen alaisena) liitetään syöttö-
johdon liittimeen.
Puoliperävaunujen vetoautot on varustettava taipuisilla johdoilla
liitäntöjen tekemiseksi puoliperävaunuihin. Liittimien on tämän vuoksi
oltava näiden taipuisien johtojen päissä. Johtojen pituus ja sisähalkaisijat
esitetään liitteessä IX olevan ilmoituksen mallin 14.6 kohdassa.
2.6 Aika, joka kuluu jarrupolkimen käytön alkuhetkestä hetkeen, jolloin
ohjausjohdon liittimestä mitattu paine saavuttaa x % sen asymptootti-
sesta arvosta, ei saa ylittää alla olevan taulukon arvoja:1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 37
▼M3
▼B
▼M4
▼B
▼M3
▼B
▼M3
▼B
▼B
x (%) t (sekuntia)
10 0,2
75 0,4
3 PERÄVAUNUT (myöspuoliperävaunut)
3.1 Perävaunujen toimintaviiveet on mitattava perävaunu irrotettuna vetoau-
tosta. Vetoauton simulointia varten on käytettävä laitetta, johon
perävaunun ohjaus- ja syöttöjohdon liittimet yhdistetään.
3.2 Syöttöjohdossa on oltava 6,5 baarin paine. ►M3 ◄
3.3 Simulaattorilla on oltava seuraavat ominaisuudet:
3.3.1 Siinä on oltava tilavuudeltaan 30 litran paineilmasäiliö, joka
täytetään 6,5 baarin paineeseen ennen jokaista testiä ja jota ei saa
täyttää uudelleen testin aikana. Simulaattorissa on oltava läpimital-
taan 4,0-4,3 mm:n kuristin jarrun käyttölaitteen poistoputkena.
Johdon tilavuuden, mitattuna kuristimesta liittimeen, mukaan
lukien liitin, on oltava 385 ± 5 cm3(jonka katsotaan olevan tila-
vuudeltaan sama kuin 2,5 m pitkän ja sisähalkaisijaltaan 13 mm
olevan johdon, joka on 6,5 baarin paineen alaisena). Jäljempänä
3.3.3 kohdassa tarkoitetut ohjausjohdon paineet mitataan
välittömästi kuristimen ulosvirtauksesta.
3.3.2 Jarrun käyttölaite on suunniteltava siten, että käytön aikana testaaja
ei voi vaikuttaa sen tehoon.
3.3.3 Simulaattori on asetettava esim. valitsemalla kuristin 3.3.1 kohdan
mukaisesti siten, että jos siihen liitetään 385 ± 5 cm3:n säiliö,
paineen nousemiseen 0,65 baarista 4,9 baariin (vastaavasti 10 ja
75 % 6,5 baarin nimellispaineesta) kuluva aika on 0,2 ± 0,01
sekuntia. Jos 1 155 ± 15 cm3:n säiliö vaihdetaan edellä tarkoitetun
säiliön tilalle, on paineen nousemiseen 0,65 baarista 4,9 baariin
kuluvan ajan ilman lisäsäätöjä oltava 0,38 ± 0,02 sekuntia. Näiden
kahden paineen arvon välillä on paineen noustava suunnilleen line-
aarisesti. Nämä säiliöt on yhdistettävä liittimeen ilman, että
taipuisia johtoja käytetään ja niiden sisähalkaisija ei saa olla
pienempi kuin 10 mm.
3.3.4 Tämän liitteen lisäyksessä olevassa kaaviossa annetaan esimerkki
simulaattorin oikeasta rakenteesta ja käytöstä.
3.4 Simulaattorin ohjausjohdon tuottaman paineen nousun 0,65 baariin ja
perävaunun jarrusylinterin paineen nousun 75 %:iin sen asymptoottiar-
vosta, välinen aika ei saa olla enemmän kuin 0,4 sekuntia.
4. MITTAUSLIITTIMET
4.1 Jarrujärjestelmän jokainen itsenäinen piiri on varustettava mittausliitti-
mellä, joka on asennettava toimintaviiveen kannalta epäedullisimpaan
jarrusylinteriin lähimpään helposti ulottuvilla olevaan kohtaan.
4.2 Mittausliittimien on noudatettava standardin ISO 3583/1982 3 kohtaa.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 38
▼M3
▼M4
▼M3
LISÄYS
liitteessä III olevaan 3 kohtaan
ESIMERKKI SIMULAATTORISTA
1. Simulaattorin asettelu
2. Perävaunun testaus
A = ohjausjohdon sulkuventtiili
C1 = simulaattorin painekatkaisin, asetettu 0,65 ja 4,9 baariinC2 = perävaunun jarrusylinteriin liitetty painekatkaisin, joka kytkeytyy kun perävaunun jarru-
sylinterin CF paine on noussut 75 %:iin suurimmasta paineesta
CF = jarrusylinteri
L = jarrujohdon pituus kuristimesta O ohjausjohdon liittimeen, liitin TC mukaan lukien, ja
johdon sisätilavuus on 385 ± 5 cm
36,5 baarin paineen alaisena
M = painemittari
O = kuristin, jonka halkaisija ei saa olla pienempi kuin 4 mm eikä suurempi kuin 4.3 mm
PP = mittausliitin
R1 = 30 litran paineilmailmasäiliö vedenpoistoventtiilillä
R2 = kalibroiva säiliö tilavuudeltaan 385 ± 5 cm3, sisältäen sen liittimen TC
R3 = kalibroiva säiliö tilavuudeltaan 1155 ± 15 cm3, sisältäen sen liittimen TC
RA = syöttöjohdon sulkuventtiili1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 39
▼M3
TA = syöttöjohdon liitin
TC = ohjausjohdon liitinV = jarrun käyttölaiteVRU = siirtelyventtiili1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 40
▼B
LIITE IV
ENERGIASÄILIÖT JA ENERGIANLÄHTEET
APAINEILMAJARRUJÄRJESTELMÄT
1 SÄILIÖIDEN TILAVUUS
1.1Yleiset vaatimukset
1.1.1 Ajoneuvoihin, joiden jarrulaitteet toimivat paineilmalla, on asen-
nettava jäljempänä 1.2 ja 1.3 kohdan tilavuutta koskevien
vaatimusten mukaiset paineilmasäiliöt.
1.1.2 Säiliöiden tilavuudelle ei kuitenkaan aseteta vaatimuksia, jos
jarrujärjestelmä on sellainen, että kun jarrutukseen tarvittavaa ener-
giaa ei ole jäljellä, on jarrutettaessa mahdollista saavuttaa
vähintään varajarrulle vahvistettu teho.
1.1.3 Tarkastettaessa 1.2 ja 1.3 kohdan vaatimusten noudattamista jarrut
on säädettävä mahdollisimman oikein.
1.2Moottoriajoneuvot
1.2.1 Moottoriajoneuvojen paineilmajarrujen säiliöt on suunniteltava
siten, että kahdeksan täyden iskun jarrutuksen jälkeen paineilma-
jarrun säiliössä oleva paine ei ole pienempi kuin varajarrun
vahvistettuun tehoon vaadittava paine.
1.2.2 Testin aikana seuraavat vaatimukset on täytettävä:
1.2.2.1 Säiliöiden alkupaineen on oltava valmistajan ilmoittaman
arvon mukainen. Paineen on oltava sellainen, että käyttö-
jarrulle vahvistettu teho saavutetaan;
1.2.2.2 Säiliöön tai säiliöihin ei saa lisätä ilmaa; lisäksi apulait-
teiden paineilmasäiliöt on erotettava
käyttöjarrujärjestelmästä;
1.2.2.3 Sellaisten moottoriajoneuvojen osalta, jotka on hyväksytty
varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon, syöttöjohto on
suljettava ja tilavuudeltaan 0,5 litran säiliö liitettävä
ohjausjohtoon. Tämä säiliö on tyhjennettävä paineesta
ennen jokaista jarrun käyttöä. Edellä 1.2.1 kohdassa tarkoi-
tetun testin jälkeen ohjausjohdon paineen on oltava
vähintään puolet ensimmäisen jarrutuksen aikana vallin-
neesta paineesta.
1.3Perävaunut (myös puoliperävaunut)
1.3.1 Perävaunuihin asennettujen paineilmasäiliöiden on oltava sellaiset,
että vetoauton käyttöjarrulaitteen kahdeksan täyden iskun jarru-
tuksen jälkeen jarrusylintereissä vallitseva paine on vähintään
puolet ensimmäisen jarrutuksen aikana vallinneesta paineesta.
1.3.2 Testin aikana seuraavat vaatimukset on täytettävä:
1.3.2.1 Säiliöiden paineen on testin alkaessa oltava valmistajan
ilmoittaman suurimman arvon mukainen.
1.3.2.2 Syöttöjohdon on oltava suljettu; apulaitteiden säiliöt on
erotettava käyttöjarrujärjestelmästä.
1.3.2.3 Säiliötä ei saa täyttää testauksen aikana.1.3.2.4 Jokaisessa jarrutuksessa ohjausjohdon paineen on oltava
valmistajan ilmoittaman suurimman paineen mukainen.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 41
▼M4
▼B
▼M3
▼B
▼M4
▼B
▼B
2 ENERGIAN LÄHTEIDEN TEHO
2.1Yleiset vaatimukset
Kompressorien on täytettävä seuraavissa kohdissa esitetyt vaatimukset:
2.2Määritelmät
2.2.1 p1on paine, joka on 65 % jäljempänä 2.2.2 kohdassa määritellyn
mukaisesta paineesta p2.
2.2.2 p2on valmistajan ilmoittama ja edellä 1.2.2.1 kohdassa tarkoitettu
paine.
2.2.3 T1on suhteellisen paineen nousuun nollasta arvoon p1tarvittava
aika; T2on suhteellisen paineen nousuun nollasta arvoon p2tarvit-
tava aika.
2.3Mittausolosuhteet
2.3.1 Kaikissa mittauksissa kompressorin on pyörittävä nopeudella, joka
saavutetaan moottorin käydessä sen suurinta tehoa vastaavalla
nopeudella tai säätöventtiilin sallimalla nopeudella.
2.3.2 Apulaitteiden säiliöt on erotettava järjestelmästä testien ajaksi
aikojen T1ja T2määrittämiseksi.
2.3.3 Perävaunujen vetämiseen rakennetuissa moottoriajoneuvoissa
perävaunua on simuloitava säiliöllä, jonka suurin suhteellinen
paine p (baareina ilmaistuna) vastaa painetta, joka voidaan syöttää
vetoauton syöttöpiirin kautta ja jonka tilavuus V (litroina ilmais-
tuna) saadaan kaavasta p · V = 20 R (R on varsinaisen tai
puoliperävaunun suurin sallittu akseleihin kohdistuva kuormitus
tonneina).
2.4Tulosten tulkinta
2.4.1 Säiliössä, jossa vallitsee pienin paine, aika T1saa olla enintään:
— kolme minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, joita ei ole
hyväksytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon,
— kuusi minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, jotka on hyväk-
sytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon.
2.4.2 Säiliössä, jossa vallitsee pienin paine, aika T2saa olla enintään:
— kuusi minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, joita ei ole
hyväksytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon,
— yhdeksän minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, jotka on
hyväksytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon.
2.5Muut testit
2.5.1 Ajoneuvoille, joissa on yli 20 % suurempi apulaitteiden säiliö tai
suuremmat apulaitteiden säiliöt käyttöjarrun paineilmasäiliöiden
tilavuuteen verrattuna, on suoritettava lisätesti, jonka aikana
apulaitteiden säiliön tai säiliöiden paineentäytön säätöventtiilien
on toimittava moitteettomasti. Testin aikana on tarkastettava, että
jarrujen paineen nostamiseen nollasta paineeseen p2tarvittava aika
T3on vähemmän kuin:
— kahdeksan minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, joita ei ole
hyväksytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon,
yksitoista minuuttia sellaisten ajoneuvojen osalta, jotka on
hyväksytty varsinaisen tai puoliperävaunun vetoon.
2.6Vetoautot
2.6.1 Ajoneuvojen, jotka on hyväksytty O-luokan ajoneuvojen vetoon,
on myös täytettävä edellä olevat vaatimukset jotka koskevat
ajoneuvoja, joita ei ole hyväksytty O-luokan ajoneuvojen vetoon.
Tässä tapauksessa 2.4.1, 2.4.2 (ja 2.5.1) kohtien testit on suoritet-
tava ilman tässä liitteessä olevassa 2.3.3 kohdassa tarkoitettua
säiliötä.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 42
▼M4
▼M3
3. MITTAUSLIITTIMET
3.1 Mittausliitäntä on asennettava toimintaviiveen kannalta epäedullisimpaan
säiliöön lähimpään helposti ulottuvilla olevaan kohtaan tässä liitteessä
olevassa 2.4 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.
3.2 Mittausliitäntöjen on noudatettava standardin ISO 3583/1982 3 kohtaa.
BALIPAINEJARRUJÄRJESTELMÄT
1 SÄILIÖIDEN TILAVUUS
1.1Yleiset vaatimukset
1.1.1 Ajoneuvot, joiden jarrulaitteiden toiminta vaatii alipaineen käyttä-
mistä, on varustettava säiliöillä, joiden tilavuus on jäljempänä 1.2
ja 1.3 kohtien vaatimusten mukainen.
1.1.2 Säiliöillä ei kuitenkaan tarvitse olla määrättyä tilavuutta, jos
jarrujärjestelmä on sellainen, että minkä tahansa jarrukseen tarvit-
tavan energian puuttuessa on mahdollista saavuttaa jarrutusteho,
joka vastaa vähintään varajarrulle määrättyä jarrutustehoa.
1.1.3 Kun tarkastetaan jäljempänä 1.2 ja 1.3 kohdan vaatimusten noudat-
taminen, on jarrujen kitkapinnat oltava mahdollisimman lähellä
jarrurumpua tai -levyä.
1.2Moottoriajoneuvot
1.2.1 Moottoriajoneuvojen säiliöiden on oltava sellaisia, että on vielä
mahdollista saavuttaa jarrutusteho, joka vastaa vähintään varajar-
rulle määrättyä jarrutustehoa:
1.2.1.1 alipainepumppua energianlähteenään käyttävän käyttöjarrun
osalta kahdeksan täyden iskun jarrutuksen jälkeen;
1.2.1.2 moottoria energianlähteenään käyttävän käyttöjarrun osalta
neljän täyden iskun jarrutuksen jälkeen.
1.2.2 Testaus suoritetaan seuraavien vaatimusten mukaisesti:
1.2.2.1 Säiliön (säiliöiden) energian lähtötason ilmoittaa valmistaja.
Sen on oltava sellainen, että se mahdollistaa vahvistetun
käyttöjarrutustehon saavuttamisen ja vastaa alipainetta,
joka ei ylitä 90 % energianlähteen suurimmasta alipai-
neesta(1);
1.2.2.2 säiliötä (säiliöitä) ei saa täyttää. Testin aikana ylimääräinen
(ylimääräiset) säiliö (säiliöt) on eristettävä;
1.2.2.3 perävaunun vetoon hyväksytyn moottoriajoneuvon syöttö-
johto suljetaan ja 0,5 litran säiliö liitetään ohjausjohtoon.
Edellä 1.2.1 kohdassa tarkoitetun testin jälkeen ohjausjoh-
dossa olevan alipaineen taso ei saa olla pudonnut puoleen
ensimmäisessä jarrutuksessa saadusta lukemasta.
1.3Perävaunut (vain O1-j aO2-luokka)
1.3.1 Perävaunujen varusteena olevien säiliön (säiliöiden) on oltava sell-
aiset, että käyttökohtien alipaineen taso ei saa olla pudonnut
puoleen ensimmäisestä jarrutuksesta saadusta lukemasta
perävaunun käyttöjarrun neljästä täyden iskun jarrutuksesta koos-
tuvan testin jälkeen.
1.3.2 Testaus suoritetaan seuraavien vaatimusten mukaisesti:
1.3.2.1 Säiliön (säiliöiden) energian lähtötason on oltava valmis-
tajan suositteleman tason mukainen. Sen on oltava
sellainen, että se mahdollistaa määrätyn käyttöjarrulle
vahvistetun tehon saavuttamisen (1).
1.3.2.2 säiliötä (säiliöitä) ei saa täyttää. Testin aikana ylimääräinen
(ylimääräiset) säiliö (säiliöt) on eristettävä;1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 43
(1) Energian lähtötaso on esitettävä hyväksyntätodistuksessa.▼M4
▼M4
2 ENERGIANLÄHTEIDEN KAPASITEETTI
2.1Yleiset vaatimukset
2.1.1 Alkaen ympäröivästä ilmanpaineesta, energianlähteen on pystyttävä
aikaansaamaan säiliöön (säiliöihin) 1.2.2.1 kohdassa ilmoitettu
alkutaso kolmessa minuutissa. Perävaunun vetoon hyväksytyn
moottoriajoneuvon osalta ei allaolevassa 2.2 kohdassa ilmoitetuissa
ehdoissa olevan tason aikaansaamiseen saa kulua enempää kuin
kuusi minuuttia.
2.2Mittausvaatimukset
2.2.1 Alipaineen nopeuden on oltava:
2.2.1.1 kun alipaine tuotetaan ajoneuvon moottorilla, moottorin
nopeus ajoneuvon ollessa liikkumaton, vaihde vapaalla ja
moottori tyhjäkäynnillä;
2.2.1.2 kun alipaine tuotetaan pumpulla, nopeus, joka saavutetaan
moottorin käydessä 65 % nopeudesta, joka vastaa sen suur-
inta tehoa;
2.2.1.3 kun alipaine tuotetaan pumpulla ja moottori on varustettu
kierroslukurajoittimella, nopeus, joka saavutetaan moottorin
käydessä 65 % rajoittimen sallimasta suurimmasta nopeu-
desta.
2.2.2 Kun on aikomuksena kytkeä moottoriajoneuvoon perävaunu, jonka
käyttöjarrujärjestelmä toimii alipaineella, perävaunua esittää ener-
gian varastointilaite, jonka tilavuus V saadaan kaavasta V = 15 R,
missä R on perävaunun akseliin kohdistuva suurin sallittu massa
tonneina.
CVARASTOIDULLA ENERGIALLA TOIMIVAT HYDRAULISET JARRUJÄR-
JESTELMÄT
1 VARASTOINTILAITTEIDEN (ENERGIANVARAAJIEN) TILAVUUS
1.1Yleistä
1.1.1 Ajoneuvot, joiden jarrulaitteet vaativat paineenalaisella hydraulines-
teellä tuotettua varastoitua energiaa toimiakseen, on varustettava
energian varastointilaitteilla (energianvaraajilla), joiden tilavuus
täyttää jäljempänä 1.2 kohdan vaatimukset.
1.1.2 Kuitenkaan varastointilaitteilla ei tarvitse olla määrättyä tilavuutta,
jos jarrujärjestelmä on sellainen, että minkä tahansa jarrutukseen
tarvittavan energian puuttuessa on mahdollista saavuttaa käyttö-
jarrun jarrupolkimella jarrutusteho, joka vastaa vähintään
varajarrulle vahvistettua jarrutustehoa.
1.1.3 Kun tarkastetaan jäljempänä 1.2.1, 1.2.2 ja 2.1 kohdan vaatimusten
mukaisuutta, on jarrujen kitkapintojen oltava mahdollisimman
lähellä jarrurumpua tai -levyä, ja 1.2.1 kohdassa on täyden iskun
jarrutusten välin oltava vähintään yksi minuutti.
1.2Moottoriajoneuvot
1.2.1 Moottoriajoneuvojen, joissa on varastoidulla energialla toimiva
hydraulinen jarrujärjestelmä, on täytettävä seuraavat vaatimukset:
1.2.1.1 kahdeksan täyden iskun jarrutuksen jälkeen on oltava
mahdollista saavuttaa yhdeksännellä käyttökerralla varajar-
rulle vahvistettu jarrutusteho.
1.2.1.2 Testi suoritetaan seuraavien vaatimusten mukaisesti:
1.2.1.2.1 testi on aloitettava paineesta, joka voi olla valmis-
tajan ilmoittama, mutta joka ei ole suurempi kuin
rajoituspaine;
1.2.1.2.2 varaajaa/varaajia ei saa täyttää; lisäksi ylimää-
räiset varusteet ja niiden säiliöt, jos sellaisia on,
on eristettävä.
1.2.2 Varastoidulla energialla toimivalla jarrujärjestelmällä varustetut
moottoriajoneuvot, jotka eivät täytä liitteessä I olevan 2.2.1.5.1
kohdan vaatimuksia, katsotaan täyttävän edellä tarkoitetun kohdan
vaatimukset, jos seuraavat vaatimukset täytetään:1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 44
▼M4
1.2.2.1 minkä tahansa yksittäisen voimansiirron vian jälkeen, on
oltava mahdollista käyttöjarrun kahdeksan täyden iskun
jarrutuksen jälkeen saavuttaa yhdeksännellä käyttökerralla
ainakin varajarrulle vahvistettu jarrutusteho, tai, kun varas-
toidun energian käyttöä vaativa varajarrun jarrutusteho
saavutetaan erillisellä käyttölaitteella, on oltava mahdollista
kahdeksan täyden iskun jarrutuksen jälkeen saavuttaa vielä
yhdeksännellä käyttökerralla liitteessä I olevassa 2.2.1.4
kohdassa vahvistettu jäännösjarrutusteho.
1.2.2.2 Testi suoritetaan seuraavien vaatimusten mukaisesti:
1.2.2.2.1 kun energian lähde on liikkumaton, tai toimii
moottorin joutokäyntiä vastaavalla nopeudella, on
oltava mahdollista aiheuttaa mikä tahansa järjes-
telmän vika. Ennen sellaisen vian aiheuttamista
on energian varastointilaitteen (-laitteiden) oltava
paineessa, joka voi olla valmistajan ilmoittama,
mutta joka ei ylitä rajoituspainetta;
1.2.2.2.2 ylimääräiset varusteet ja niiden varaajat, jos niitä
on, on eristettävä.
2 HYDRAULINESTE-ENERGIANLÄHTEIDEN TILAVUUS
2.1Energianlähteiden on täytettävä seuraavien kohtien vaatimukset:
2.1.1Määritelmät
2.1.1.1 ’p1:llä’ tarkoitetaan valmistajan ilmoittamaa varaajan/varaa-
jien suurinta käyttöpainetta.
2.1.1.2 ’p2:lla’ tarkoitetaan painetta neljän käyttöjarrun täyden
iskun jarrutuksen jälkeen, alkaen p1:stä, ilman että varaajaa/
varaajia on täytetty.
2.1.1.3 ’t:llä’ tarkoitetaan aikaa, joka kuluu paineen nousemiseen
varaajassa/varaajissa p2:sta p1:een ilman jarrun käyttölait-
teen käyttämistä.
2.1.2Mittausehdot
2.1.2.1 Ajan t määrittämiseksi suoritettavan testin aikana energian
lähteen syöttönopeus on se, joka saavutetaan, kun moottori
käy suurinta tehoa vastaavalla nopeudella tai kierroslukura-
joittimen sallimalla nopeudella.
2.1.2.2 Ajan t määrittämiseksi suoritettavan testin aikana apulait-
teiden varaajaa/varaajia ei eristetä muuten kuin
automaattisesti.
2.1.3Tulosten tulkinta
2.1.3.1 Kaikkien muiden, paitsi M3-, N2-j aN3-luokan ajoneuvojen
osalta, ei aika t saa ylittää 20 sekuntia.
2.1.3.2 M3-, N2-j aN3-luokan ajoneuvojen osalta ei aika t saa
ylittää 30 sekuntia.
3 HÄLYTYSLAITTEIDEN OMINAISUUDET
Kun moottori käy vakiokierroksilla ja alkaen paineesta, joka saa olla valmis-
tajan ilmoittama, mutta joka ei ylitä rajoituspainetta, hälytyslaite ei saa toimia
käyttöjarrun kahden täyden iskun jarrutuksen jälkeen.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 45
▼B
LIITE V
JOUSIJARRUT
1 MÄÄRITELMÄT
1.1 ”Jousijarrut” ovat jarrulaitteita, joiden jarrutukseen tarvitsema energia
tuotetaan yhdestä tai useammasta energianvaraajana toimivasta jousesta.
1.2 ’Jousen painekammiolla’ tarkoitetaan kammiota, jossa jousen puristu-
misen aikaansaava paineenvaihtelu tapahtuu.
1.3 Jos jousien puristuminen saadaan aikaan alipainelaitteella, ’paineella’
tarkoitetaan alipainetta kaikkialla tässä liitteessä.
2 YLEISET VAATIMUKSET
2.1 Jousijarrua ei saa käyttää käyttöjarruna. Kuitenkin, jos käyttöjarrun
voimansiirron osa vioittuu, jousijarrua voidaan käyttää liitteessä I
olevassa 2.2.1.4 kohdassa vahvistetun jäännösjarrutustehon saavuttami-
seen, jos kuljettaja voi säätää tätä toimintoa. Moottoriajoneuvojen osalta,
lukuun ottamatta puoliperävaunujen vetoautoja, jotka täyttävät liitteessä I
olevassa 2.2.1.4.3 kohdassa ilmoitetut vaatimukset, jousijarru ei saa olla
ainoa lähde jäännösjarrutuksessa.
Perävaunuissa ei saa käyttää alipainejousijarruja.
2.2 Missä tahansa painerajoissa tapahtuva pieni vaihtelu, joka voi ilmetä
jousen painekammion syöttöpiirissä, ei saa merkittävästi vaikuttaa jarru-
tusvoimaan.
2.3 Jousen painekammion syöttöpiirissä on oltava joko oma energiavarasto tai
sitä on syötettävä ainakin kahdesta erillisestä energiavarastosta.
Perävaunun syöttöjohto voidaan haaroittaa tästä syöttölinjasta sillä
ehdolla, että perävaunun syöttölinjan paineenpudotus ei saa pystyä
käynnistämään jousijarrun sylintereitä. Ylimääräinen varuste voi ottaa
energiansa vain jarrusylintereiden syöttölinjasta sillä ehdolla, että sen
toiminta, jopa energian lähteen vaurioituessa, ei voi aiheuttaa jousijarrun
sylintereiden energiavarastojen putoamista alle tason, josta on mahdollista
vapauttaa kerran jousijarrun sylinterit.
Tätä kohtaa ei sovelleta perävaunuihin.
2.4 Moottoriajoneuvojen osalta järjestelmä on suunniteltava siten, että on
mahdollista käyttää ja vapauttaa jarruja ainakin kolme kertaa, jos jousi-
tuksen painekammion alkupaine on sama kuin suurin suunnittelupaine.
Perävaunujen osalta on oltava mahdollista vapauttaa jarrut ainakin kolme
kertaa perävaunun irrottamisen jälkeen, kun syöttöjohdon paine on 6,5
baaria ennen irrottamista. Näiden vaatimusten on täytyttävä, kun kitka-
pinnat ovat mahdollisimman lähellä jarrurumpua tai -levyä. Lisäksi on
oltava mahdollista käyttää ja vapauttaa seisontajarrua liitteessä I olevan
2.2.2.10 kohdan mukaisesti, kun perävaunu on liitetty vetoautoon.
2.5 Moottoriajoneuvojen osalta, paineen saavuttaessa jousien puristuskam-
miossa tason, jolloin jarrut alkavat jarruttaa, ei paine saa ylittää 80 %
tavallisesti käytettävissä olevan paineen pienimmästä tasosta.
Perävaunujen osalta, paineen saavuttaessa jousen painekammiossa tason,
jolloin jarrut alkavat jarruttaa, ei paine saa olla suurempi kuin mikä
saavutetaan liitteessä IV olevan 1.3 kohdan mukaisesti neljän täyden
iskun jarrutuksen jälkeen. Lähtöpaine on 6,5 baaria.
2.6 Kun jousen painekammioon - lukuun ottamatta ylimääräisen, paineena-
laista nestettä käyttävän vapautuslaitteen johtoja - energiaa syöttävän
johdon paine putoaa tasolle, jossa jarrun osat alkavat liikkua, on merkki-
valon tai äänimerkin käynnistyttävä. Jos tämä vaatimus täyttyy, voi tämä
merkkivalo tai äänimerkki olla liitteessä I olevassa 2.2.1.13 kohdassa
tarkoitettu.
Tätä määräystä ei sovelleta perävaunuihin.
2.7 Moottoriajoneuvoissa, joihin on asennettu jousijarrut ja jotka on hyväk-
sytty perävaunun vetoon jatkuvilla tai puolijatkuvilla jarruilla,1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 46
▼M4
▼B
▼M4
▼M3
▼M4
▼B
▼B
jousijarrujen automaattisen käytön on saatava myös perävaunun jarrut
toimimaan.
3 VAPAUTUSJÄRJESTELMÄ
3.1 Jousijarrutusjärjestelmä on suunniteltava siten, että tämän järjestelmän
vioittuessa on silti vielä mahdollista vapauttaa jarrut. Tämä vaatimus
voidaan toteuttaa käyttämällä ylimääräistä vapautuslaitetta (pneumaattista,
mekaanista, jne.).
Ylimääräisten vapautuslaitteiden, jotka käyttävät energiavarastoa vapau-
tukseen, on otettava energiansa energiavarastosta, joka on riippumaton
jousijarrujärjestelmän tavallisesti käyttämästä energiavarastosta. Tällai-
sessa ylimääräisessä vapautuslaitteessa oleva pneumaattinen tai
hydraulinen neste voi toimia samassa jousen painekammion männän
pinnassa, mitä käytetään tavallisessa jousijarrujärjestelmässä, sillä
ehdolla, että ylimääräinen vapautuslaite käyttää erillistä johtoa. Tämän
johdon, jossa on tavallinen käyttölaitteen jousijarrun sylintereihin
yhdistävä johto, liitoksen on oltava jokaisessa jousijarrun sylinterissä
välittömästi ennen jousen painekammion aukkoa, jos sitä ei ole yhdistetty
sylinterin runkoon. Liitoksessa on oltava laite, joka estää johtojen keski-
näisen vaikutuksen. Liitteessä I olevan 2.2.1.6 kohdan vaatimuksia
sovelletaan myös tähän laitteeseen.
3.2 Jos 3.1 kohdassa tarkoitetun apulaitteen toiminta vaatii jonkin työkalun
tai ruuviavaimen käyttöä, kyseinen työkalu tai ruuviavain on säilytettävä
ajoneuvossa.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 47
▼M4
▼B
▼B
LIITE VI
SEISONTAJARRUTUS JARRUSYLINTEREIDEN MEKAANISELLA
LUKITUKSELLA
(Lukon käyttölaitteet)
1 MÄÄRITELMÄ
’Jarrusylintereiden mekaanisella lukituksella’ tarkoitetaan laitetta, jolla
varmistetaan seisontajarrun toiminta kiilaamalla jarrumännän varsi mekaani-
sesti.
Mekaaninen lukitus tapahtuu, kun lukituskammio tyhjentyy paineilmasta;
mekaaninen lukituslaite on suunniteltava siten, että se voidaan vapauttaa
kun, lukituskammio on jälleen paineen alainen.
2 ERITYISET VAATIMUKSET
2.1 Kun lukituskammion paine lähestyy mekaanista lukitusta vastaavaa tasoa,
optisen tai akustisen varoitusjärjestelmän on käynnistyttävä. ►M3Tätä
vaatimusta ei sovelleta perävaunuihin. Perävaunujen osalta, mekaanista
lukittumista vastaava paine ei saa olla suurempi kuin 4 baaria. On oltava
mahdollista saavuttaa seisontajarrun jarrutusteho minkä tahansa
perävaunun käyttöjarrujärjestelmässä tapahtuvan yksittäisen vian jälkeen.
Lisäksi on oltava mahdollista vapauttaa jarrut ainakin kolme kertaa
perävaunun irrottamisen jälkeen, kun syöttöjohdon paine on 6,5 baaria
ennen irrottamista. Näiden vaatimusten on täytyttävä, kun kitkapinnat
ovat mahdollisimman lähellä jarrurumpua tai -levyä. Lisäksi on oltava
mahdollista käyttää seisontajarrua ja vapauttaa se liitteessä I olevan
2.2.2.10 kohdan mukaisesti, kun perävaunu on liitetty vetoautoon. ◄
2.2 Kun jarrusylintereihin on asennettu mekaaninen lukituslaite, kumman
tahansa kahdesta energiavarastosta on pystyttävä käynnistämään jarrun
käyttölaite.
2.3 Lukittu jarrusylinteri voidaan vapauttaa vain jos on varmaa, että jarrua
voidaan käyttää uudelleen tällaisen vapauttamisen jälkeen.
2.4 Vian ilmetessä lukitustilan energianlähteessä on järjestettävä avaava
apulaite (esimerkiksi mekaaninen tai pneumaattinen), joka käyttää esimer-
kiksi yhdessä ajoneuvon renkaassa olevaa ilmaa.
2.5 Käyttölaitteen on oltava sellainen, että kun sitä käytetään, se suorittaa
seuraavat toiminnot tässä järjestyksessä: se käyttää jarruja tuottaakseen
seisontajarrutukseen tarvittavan tehokkuuden, lukitsee jarrut siihen tilaan
ja sitten poistaa laukaisuvoiman.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 48
▼M3
▼B
LIITE VII
TAPAUKSET, JOISSA TYYPPI I JA/TAI II (TAI II A) -TESTEJÄ EI
TARVITSE SUORITTAA TYYPPIHYVÄKSYTTÄVÄKSI TOIMITE-
TULLE AJONEUVOLLE
1 Tyyppi I tai II (tai II A) -testiä ei tarvitse suorittaa tyyppihyväksyttäväksi
toimitetulle ajoneuvolle seuraavissa tapauksissa:
1.1 Josajoneuvo on moottoriajoneuvo taikka vars inainen tai puoliperävaunu,
jonka renkaat, akseleiden absorboima jarrutusenergia sekä renkaiden ja
jarrujen asennustapa on jarrutuksen osalta samanlainen kuin moottoriajo-
neuvossa tai varsinaisessa taikka puoliperävaunussa, joka:
1.1.1 on läpäissyt tyyppi I -testin ja/tai II (tai II A) -testin,1.1.2 on tyyppihyväksytty absorboidun jarrutusenergian osalta suurem-
mille tai yhtä suurille akselipainoille kuin tyyppihyväksyttäväksi
toimitettu ajoneuvo.
1.2 Josajoneuvo on moottoriajoneuvo taikka vars inainen tai puoliperävaunu,
jonka akseli/akselisto on renkaiden, absorboidun jarrutusenergian sekä
renkaiden ja jarrujen asennustavan osalta jarrutusominaisuuksiltaan
samanlainen kuin vähintään yhtä suurin akselipainoin tyyppihyväksytty
ajoneuvo, jonka akseli/akselisto on erikseen läpäissyt tyyppi I tai II -testin
ja kun minkään akselin absorboima jarrutusenergia ei ylitä kyseisen
akselin absorboimaa energiaa tällä akselilla erikseen suoritetussa vertai-
lutestissä.
1.3 Jos hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvo on varustettu hidastimella, joka
on muu kuin moottorijarru ja samanlainen kuin seuraavissa olosuhteissa
jo testattu hidastin:
1.3.1 kaltevuudeltaan vähintään 6 %:n alamäessä (tyyppi II -testi) tai
vähintään 7 %:n alamäessä (tyyppi II A -testi) suoritetussa testissä
hidastin on omalla toiminnallaan vakiinnuttanut sellaisen ajoneuvon
nopeuden, jonka ►
M3kokonaismassa ◄on vähintään yhtä suuri
kuin hyväksyttäväksi toimitetun ajoneuvon;
1.3.2 edellä tarkoitetussa testissä on tarkastettava, onko hidastimen pyöri-
vien osien pyörintänopeus sellainen, että hyväksyttäväksi toimitetun
ajoneuvon kulkiessa 30 km/h nopeudella, jarrumomentti on
vähintään yhtä suuri kuin 1.3.1 kohdassa tarkoitetussa testissä.
1.4 Kyseessä oleva ajoneuvo on S-nokkajarruilla(1) varustettu perävaunu,
joka täyttää tämän liitteen lisäyksessä 1 olevat tarkastusvaatimukset, jotka
koskevat tämän liitteen lisäyksessä 2 esitettyä vertailuakselitestin selos-
tetta.
2 Edellä 1.1, 1.2 ja 1.3 kohdassa käsitteellä ’samanlainen’ tarkoitetaan kysei-
sessä kohdassa tarkoitettujen ajoneuvon osien geometristen ja mekaanisten
ominaisuuksien sekä rakennemateriaalien samanlaisuutta.
3 Kun edellä tarkoitettuja vaatimuksia sovelletaan, ilmoituksessa tyyppihyväk-
synnästä jarrulaitteiden osalta (liite IX) on oltava seuraavat tiedot:
3.1 sovellettaessa 1.1 kohtaa sen ajoneuvon hyväksyntänumeron tyyppi, jolle
on tehty vertailutestinä pidettävä tyyppi I -testi ja/tai II (tai II A) -testi
(liitteessä IX oleva 14.7.1 kohta),
3.2 sovellettaessa 1.2 kohtaa liitteen IX ilmoitusmallin 14.7.2 kohdassa oleva
taulukko on täytettävä,
3.3 sovellettaessa 1.3 kohtaa liitteen IX ilmoitusmallin 14.7.3 kohdassa oleva
taulukko on täytettävä,
3.4 sovellettaessa 1.4 kohtaa liitteen IX ilmoitusmallin 14.7.4 kohdassa oleva
taulukko on täytettävä.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 49
(1) Muut jarrusuunnitelmat voidaan hyväksyä esitettäessä vastaavat tiedot.▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
4 Kun jäsenvaltiossa tyyppihyväksyntää hakeva henkilö vetoaa toisessa jäsen-
valtiossa annettuun tyyppihyväksyntään, hänen on hakemuksensa mukana
toimitettava kyseiseen tyyppihyväksyntään liittyvät asiakirjat.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 50
▼M4
Lisäys 1
VAIHTOEHTOISET TYYPPI I JA TYYPPI II -TESTIT PERÄVAU-
NUJEN JARRUILLE
1 YLEISIÄ HUOMIOITA
1.1 Tämän liitteen 1.4 kohdan mukaisesti tyyppi I ja II -häipymistes-
teistä voidaan luopua ajoneuvon tyyppihyväksynnän aikana, jos
jarrujärjestelmän osat noudattavat tämän lisäyksen vaatimuksia ja
ennustettu jarrutusteho täyttää tämän direktiivin vaatimukset asia-
nomaiselle ajoneuvoluokalle.
1.2 Tässä lisäyksessä kuvattujen menetelmien mukaisesti suoritettujen
testien on täytettävä edellä tarkoitetut vaatimukset.
2 TUNNUKSET JA MÄÄRITELMÄT
Huomautus
Vertailujarrun tunnuksissa on alaindeksi ”e”.
P = tien pinnan aiheuttama tavanomainen vaikutusaks eliin
muuttumattomissa olosuhteissa
C = nokka-akseliin kohdistuva momenttiC
max= suurin teknisesti sallittu nokka-akseliin tuleva
momentti
Co= nokka-akselin kynnysmomentti, ts. pienin nokka-
akselin momentti, joka saa aikaan mitattavan jarrumo-
mentin
R = renkaan vierimissäde (dynaaminen)T = jarrutusvoima renkaan/tien rajapinnassa
M = jarrumomentti = T ± R
z = jarrutussuhdeT
P=M
RP
s = iskunpituus (työisku plus vapaaisku)
Sp= tehollinen iskunpituus - iskunpituus, jolla työntövoima-
tulos on 90 % keskimääräisestä työntövoimasta (ThA)
ThA= keskimääräinen työntövoima — keskimääräinen
työntövoima saadaan kokonaisiskunpituuden (smax)
arvojen yksi kolmasosaa ja kaksi kolmasosaa keskiar-
vosta
l = vivun pituus
r = jarrurummun säde
p = jarrun käynnistyspaine
3 TESTAUSMENETELMÄT
3.1 Ratatestit
3.1.1 Jarrutustehon testit tulisi mieluiten tehdä vain yhdelle akselille.3.1.2 Yhdistelmäakseliston testaustuloksia voidaan käyttää 1.1 kohdan
mukaisesti, jos jokainen akseli saa yhtä suuren jarrutusenergian
vetämis- ja jäännösjarrutustesteissä.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 51
▼M4
3.1.2.1 Tämä varmistetaan, jos seuraavat asiat ovat täsmälleen saman-
laisia jokaiselle akselille: jarrujen geometria (kuva 2),
jarruhihnat, pyörän ripustukset, renkaat, käynnistyminen ja sylin-
tereiden paineenjakauma.
3.1.2.2 Yhdistelmäakselista kirjattava tulos on näiden akseleiden
keskiarvo.
3.1.3 Akseli (akselisto) olisi mieluiten kuormattava akseliston suurim-
malla staattisella massalla, vaikka tämä ei ole välttämätöntä, jos
testattavan akselin (akseliston) erilaisista massoista johtuvaan
vierintävastuksien eroon varaudutaan asianmukaisesti testauksen
aikana.
3.1.4 Testauksessa käytetyistä ajoneuvoyhdistelmistä johtuvaan kasva-
neeseen vierintävastukseen on varauduttava.
3.1.5 Testin alkunopeus on oltava vahvistettu.
Loppunopeus on laskettava seuraavalla kaavalla:
v2¼v1ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ
P0þP1
P0þP1þP2r
missä:
v1= alkunopeus(km/h)
v2= loppunopeus(km/h)
P0= vetoauton massa (kg) testausolosuhteissa
P1= jarruttamattomaan akseliin/akselistoon kohdistuva
perävaunun massa
P2= jarruttavaan akseliin/akselistoon kohdistuva perävaunun
massa
3.2 Jarrudynamometritestit
3.2.1 Testikoneessa on oltava pyörivä inertia, joka jäljittelee sitä
yhdessä pyörässä vaikuttavaa ajoneuvon massan lineaarisen iner-
tian osaa, joka on välttämätön kylmä- ja jäännösjarrutustehon
testeissä ja sen on kyettävä toimimaan vakionopeudella
jäljempänä 3.5.2 ja 3.5.3 kohdassa kuvatussa testissä.
3.2.2 Testaus suoritetaan kokonaisella pyörällä, mukaan lukien rengas,
joka on kiinnitetty jarrun liikkuvaan osaan, niinkuin se olisi
ajoneuvossa. Hidastava massa voidaan yhdistää jarruun joko
suoraan tai renkaiden ja pyörien kautta.
3.2.3 Ajoviimalla tapahtuvaa ilmajäähdytystä ja ilmavirran suuntaa,
jotka jäljittelevät todellisia olosuhteita, voidaan käyttää jarrujen
lämmitysajojen aikana, ilmanvirran nopeuden ollessa enintään
10 km/h. Jäähdyttävän ilman lämpötilan on oltava saman kuin
ympäristössä.
3.2.4 Kun renkaan vierintävastusta ei ole automaattisesti testiin
kompensoitu, on jarruun keskittynyt momentti muutettava
vähentämällä vierintävastuskerrointa 0,01 vastaava momentti.
3.3 Tiellä vierien tehtävä dynamometritesti
3.3.1 Akseli tulisi mieluiten kuormata akselin suurimmalla staattisella
massalla, vaikka tämä ei ole välttämätöntä, jos testattavan akse-
liin kohdistuvasta erilaisesta massasta johtuvaan vierintävastusten
eroon varaudutaan asianmukaisesti testauksen aikana.
3.3.2 Ajoviimalla tapahtuvaa ilmajäähdytystä ja ilmavirran suuntaa,
jotka jäljittelevät todellisia olosuhteita, voidaan käyttää jarrujen
lämmitysajojen aikana, ilmanvirran nopeuden ollessa korkeimmil-
laan 10 km/h. Jäähdyttävän ilman lämpötilan on oltava sama kuin
ympäristössä.
3.3.3 Jarrutusajan on kestettävä 1 s jarrutustehon enintään 0,6 s
kestävän muodostumisajan jälkeen.
3.4 Testausolosuhteet
3.4.1 Testattavat jarrut on asennettava siten, että seuraavat mittaukset
voidaan tehdä:1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 52
▼M4
3.4.1.1 jatkuva mittaus, joka tekee mahdolliseksi renkaan kehällä vaikut-
tavan jarrumomentin tai voiman määrittämisen;
3.4.1.2 jarrusylinterin ilmanpaineen jatkuva mittaus;3.4.1.3 nopeustes tin aikana;
3.4.1.4 alkulämpötila jarrurummun ulkopuolella;
3.4.1.5 tyyppi O -testin ja tyyppi I ja II jäännösjarrutusten aikana
käytetty jarrusylinterin iskunpituus.
3.5 Testausmenettely
3.5.1 Ylimääräinen kylmillä jarruilla tehty testi
3.5.1.1 Tämä testi suoritetaan alkunopeuden ollessa 40 km/h, jotta voitai-
siin arvioida jäännösjarrutusteho tyyppi I ja tyyppi II -testien
lopussa.
3.5.1.2 Kolme jarrutusta tehdään samassa paineessa (p) ja alkunopeudella
40 km/h jarrun alkulämpötilan ollessa likimäärin sama, eli
enintään 100 ºC, rummun ulkopinnalta mitattuna. Jarrutukset on
suoritettava jarrusylinterin paineessa, joka vaaditaan antamaan
vähintään 0,50 jarrutussuhdetta (z) vastaava jarrumomentti tai
voima. Jarrusylinterin paine ei saa ylittää 6,5 baaria, eikä nokka-
akseliin kohdistuva momentti (C) saa ylittää suurinta teknisesti
sallittua nokka-akseliin kohdistuvaa momenttia (C
max). Kolmen
tuloksen keskiarvo on jarrutusteho kylmille jarruille.
3.5.2 Tyyppi I -testi
3.5.2.1 Tämä testi suoritetaan alkunopeuden ollessa 40 km/h, jarrun
alkulämpötilan ollessa enintään 100 ºC, rummun ulkopinnalta
mitattuna.
3.5.2.2 Jarrutussuhde pidetään 0,07:ssä mukaan lukien vierintävastus (ks.
3.2.4 kohta).
3.5.2.3 Testin kesto on 2 minuuttia 33 sekuntia tai 1,7 km 40 km/h
nopeudella. Jos testinopeutta ei voida saavuttaa, voidaan testin
kestoa pidentää liitteessä II olevan 1.3.2.2 kohdan mukaisesti.
3.5.2.4 Tyyppi I häipymistestin jälkeen on 60 sekunnin kuluessa suoritet-
tava jäännösjarrutustehon testi liitteessä II olevan 1.3.3 kohdan
mukaisesti alkunopeuden ollessa 40 km/h. Käytettävä jarrusylin-
terin paine on sama kuin kylmillä jarruilla tehtävässä testissä.
3.5.3 Tyyppi II -testi
3.5.3.1 Tämä testi suoritetaan alkunopeuden ollessa 30 km/h, jarrun
alkulämpötilan ollessa enintään 100 ºC, rummun ulkopinnalta
mitattuna.
3.5.3.2 Jarrutussuhde pidetään 0,06:ssä mukaan lukien vierintävastus (ks.
3.2.4 kohta).
3.5.3.3 Testin kesto on 12 minuuttia tai 6 km nopeuden ollessa 30 km/h.
3.5.3.4 Tyyppi II häipymistestin jälkeen on 60 sekunnin kuluessa suori-
tettava jäännösjarrutustehon testi liitteessä II olevan 1.4.3 kohdan
mukaisesti alkunopeuden ollessa 40 km/h. Käytettävä jarrusylin-
terin paine on sama kuin kylmillä jarruilla tehdyssä testissä.
3.6 Testausseloste
3.6.1 Edellä tarkoitetun 3.5 kohdan mukaisesti suoritettujen testien
tulokset on selostettava tämän liitteen lisäyksessä 2 esitetyn
mallin mukaisella kaavakkeella.
3.6.2 Jarruun ja akseliin on liitettävä tunnus. Jarrujen ja akselin yksi-
tyiskohdat, teknisesti sallittu massa ja testausselostetta vastaava
numero on merkittävä akseliin.
4 TARKASTUS4.1 Jarrun osien tarkastus
Tyyppihyväksyttävän ajoneuvon jarrujen tekniset tiedot on tarkas-
tettava täyttämällä jokainen seuraavista suunnitteluun liittyvistä
ehdoista:1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 53
▼M4
Kohta Kriteerit
4.1.1 (a) Jarrurummun sylinteri Muutoksia ei sallita
(b) Jarrurummun materiaali Muutoksia ei sallita
(c) Jarrurummun massa Voi vaihdella −0 ja +20 % välillä
vertailurummun massasta
4.1.2 (a) Pyörän etäisyys jarrurummun ulko-
pinnasta (mitta E)/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Toleranssit määrää hyväksymistestit
suorittava tekninen tutkimuslaitos (b) Jarrurummun osa, jota pyörä ei peitä
(mitta F)
4.1.3 (a) Jarruhihnojen materiaali/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Muutoksia ei sallita(b) Jarruhihnojen leveys
(c) Jarruhihnojen paksuus
(d) Jarruhihnojen varsinainen päällys
(e) Jarruhihnojen kiinnitystapa
4.1.4 Jarrun geometria (kuva 2) Muutoksia ei sallita
4.1.5 Renkaan vierintäsäde (R) Voi vaihdella tämän lisäyksen 4.3.5
kohdan vaatimusten mukaisesti
4.1.6 (a) Keskimääräinen työntövoima (Th
A)/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150Voi vaihdella, josarvioitu teho vas taa
tämän lisäyksen 4.3 kohdan vaatimuksia(b) Sylinterin iskunpituus (s)
(c) Vivun pituus
(d) Jarrun käyttöpaine (p)
4.1.7 Staattinen massa (P) P ei saa ylittää P
e:a
4.2 Kehittyneiden jarruvoimien tarkastus
4.2.1 Jarruvoimat (T), jotka tarvitaan synnyttämään tyyppi I ja tyyppi II
-testausolosuhteissa ilmoitetut laahausvoimat, jokaiselle tarkastet-tavalle jarrulle (joilla on sama ohjausjohdon paine p
m)
vahvistetaan 4.2.3 kohdassa esitetyllä menetelmällä.
4.2.2 T ei saa millään akselilla ylittää X Pe.
T1¼X/C1PRmaxV1
V1þV2þV3
X = 0,07 tyyppi I-testeissä ja 0,06 tyyppi II-testeissä,
V = minkä tahansa nokka-akseliin kohdistuvaa momenttia
jokaisessa akselissa annetulla ohjausjohdon paineella
(pm)
tai V = muuttavan osan arvo tai sylinterin paineen arvo (p)
jokaisessa akselissa, jolle ei yleensä anneta ohjaus-
johdon painetta (pm).
Esimerkki:
Kolmiakselinen perävaunu, jonka PRmaxon 200 000 N, kun kaikki
osat ovat täsmälleen samanlaisia lukuun ottamatta jarruvipuja (l),
joiden pituuson:
siten tyyppille I T1¼0;07/C1200000 /C1152
152þ127þ127
= 14 000 · 0,374 = 5 236 N
vastaavasti T2ja T3¼0;07/C1200000 /C1127
152þ127þ127
= 14 000 · 0,313 = 4 382 N1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 54
▼M4
4.3 Jäännösjarrutustehon tarkastus
4.3.1 Jarruvoima (T) jokaiselle tarkastettavalle jarrulle vahvistetulla
sylintereiden paineella (p) ja tarkastettavan perävaunun tyyppi O
-testin aikana käytetyllä ohjausjohdon paineella (pm) vahvistetaan
4.3.2 ja 4.3.5 kohdassa kuvatuilla menetelmillä.
4.3.2 Tarkastettavan jarrun arvioitu sylinterin iskunpituus (s)
määritetään seuraavasta suhteesta:
s¼l/C1Se
le
s ei saa ylittää tehollista iskunpituutta (sp)
4.3.3 Tarkastettavan jarrun sylinterin keskimääräinen työntövoima
(ThA) 4.3.1 kohdassa ilmoitetulla paineella on määrätty.
4.3.4 Nokka-akseliin kohdistuva momentti (C) saadaan tällöin seuraa-
vasti:
C¼ThA/C1l:
C ei saa ylittää Cmax.
4.3.5 Tarkastettavan jarrun arvioitu jarrutusteho saadaan seuraavasti:
T¼Te/C1C/C0C0 ðÞ
Ce/C0C0e ðÞ/C1Re
R
R ei saa olla pienempi kuin 0,8 Re.
4.3.6 Tarkastettavan perävaunun arvioitu jarrutusteho saadaan seuraa-
vasti:
TR
PR¼ΣT
ΣP
4.3.7 Tyyppi I ja II -testejä seuraavat jäännösjarrutustehot on
määritettävä 4.3.2, 4.3.3, 4.3.4 ja 4.3.5 kohdan mukaisesti. Edellä
4.3.6 kohdasta saatavien ennusteiden tuloksien on täytettävä
tämän direktiivin vaatimukset tarkastettavalle perävaunulle. Liit-
teessä II olevassa 1.3.3 kohdassa vahvistetun ”tyyppi O -testissä
kirjattuna arvona” käytetyn arvon on oltava tarkastettavalle
perävaunulle tyyppi O -testissä kirjattu arvo.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 55
▼M4
Lisäys 2
MALLI LISÄYKSESSÄ 1 OLEVASTA 3.6 KOHDASSA TARKOITETUSTA VERTAILUAK-
SELIN TESTAUSSELOSTEEN LOMAKKEESTA
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 56
▼M4
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 57
▼M4
Kuva 2
JARRUN GEOMETRIA
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 58
▼B
LIITE VIII
INERTIAJARRUILLA VARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN TESTA-
USTA KOSKEVAT EHDOT
1 YLEISET VAATIMUKSET
1.1 Perävaunun inertiajarrulaite muodostuu käyttölaitteesta, voimansiirrosta
sekä itse jarruista, jäljempänä ’jarrut’.
1.2 Käyttölaitteen muodostavat perävaunun vetokytkimeen kuuluvat osat.
1.3 Voimansiirron muodostavat osat, jotka sijaitsevat vetokytkimen ja jarrun
ensimmäisen osan välissä.
1.4 ”Jarru” on järjestelmän se osa, joka tuottaa ajoneuvon liikettä vastus-
tavat voimat. Jarru toimii joko vipukäyttöisellä nokalla tai vastaavalla
(inertiajarru mekaanisella voimansiirrolla) tai jarrusylinterillä (inertia-
jarru hydraulisella voimansiirrolla).
1.5 Jarrulaitteet, joissa varattu energia (esimerkiksi sähköinen, paineilma tai
hydraulinen energia) siirretään vetoautosta perävaunuun siten, että ener-
gian siirto riippuu täysin perävaunuliittimestä, eivät ole
inertiajarrulaitteita tässä direktiivissä tarkoitetussa merkityksessä.
1.6 Tässä liitteessä kahden sellaisen akselin, joiden väli on vähemmän kuin
1 metri (teli), katsotaan olevan yksi akseli.
1.7Testit
1.7.1 Jarrun pääominaisuuksien määrittäminen.1.7.2 Käyttölaitteen pääominaisuuksien määrittäminen ja sen testaus,
onko laite tämän direktiivin vaatimusten mukainen.
1.7.3 Testaus ajoneuvossa:
— käyttölaitteen ja jarrun yhteensopivuus
— voimansiirto.
2 TUNNUKSET JA MÄÄRITELMÄT
2.1Käytetyt yksiköt
2.1.1.►
M3Massat◄ja
voimat: ►M3Newton (N) ◄
2.1.2. Momentit: ►M3Newton metri (Nm) ◄
2.1.3. Pinta-alat: cm2
2.1.4. Paineet: ►M3baari (bar) ◄2
2.1.5. Pituudet: yksiköt ilmoitetaan tapaus kerral-
laan.
2.2Kaikkia jarrutyyppejä koskevat yksiköt (ks. lisäyksessä 1 olevaa
kaaviota, s. 62)
2.2.1 GA: valmistajan ilmoittama perävaunun teknisesti sallittu
”►M3kokonaismassa ◄”,
2.2.2 G'A: perävaunun ” ►M3kokonaismassa ◄”, jota valmis-
tajan mukaan voidaan jarruttaa käyttölaitteen
välityksellä,
2.2.3 GB: perävaunun ” ►M3kokonaismassa ◄”, jota voidaan
jarruttaa perävaunun kaikkien jarrujen yhteiskäytöllä
GB¼n/C1GBo
2.2.4 GBo: sallitun ” ►M3kokonaismassan ◄” se osuus, jota
valmistajan ilmoituksen mukaan voidaan jarruttaa
yhdellä jarrulla,
2.2.5 B*: vaadittu jarrutusvoima,2.2.6 B: vaadittu jarrutusvoima lisättynä vierintävastuksella,
2.2.7 D*: sallittu perävaunun vetokytkimeen kohdistuva työntö,
2.2.8 D: perävaunun vetokytkimeen kohdistuva kuormitus,1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 59
▼B
2.2.9 P': käyttölaitteesta lähtevä voima,
2.2.10 K: käyttölaitteen lisävoima sopimuksen mukaisesti; se
määritetään voimana D, joka vastaa D:n muodossa
ilmaistua voimaa P' ekstrapolaatiokäyrän x-akseleiden
leikkauskohdassa, mitattuna käyttöjärjestelmän liikkeen
keskiasennossa (ks. lisäyksessä 1 olevaa kaaviota s. 63),
2.2.11 KA: käyttölaitteen kynnysvoima: suurin voima, joka voidaan
lyhytaikaisesti kohdistaa perävaunun vetokytkimeen
siten, ettei käyttölaitteessa kehity vaikuttavaa voimaa.
Sopimuksen mukaisesti KAmääritetään mitattuna
voimana, kun perävaunun vetokytkimeen alkaa
vaikuttaa voima nopeudella 10—15 mm/skäyttölaitteen
voimansiirron ollessa kytketty irti,
2.2.12 D1: suurin perävaunun vetokytkimeen kohdistuva voima,
kun sitä työnnetään taaksepäin nopeudella s mm/s
± 10 % voimansiirron ollessa kytkettynä irti,
2.2.13 D2: suurin perävaunun vetokytkimeen kohdistuva voima,
kun sitä vedetään eteenpäin nopeudella s mm/s ± 10 %
takimmaisesta asennostaan voimansiirron ollessa
kytkettynä irti,
2.2.14 ηHo: inertiajarrun käyttölaitteen teho,
2.2.15 ηH1: voimansiirtojärjestelmän teho,
2.2.16 ηH: käyttölaitteen ja voimansiirron kokonaisteho
ηH¼ηHo/C1ηH1;
2.2.17 s: käyttölaitteen toimintavara millimetreinä,
2.2.18 s': jäljempänä 9.4.1 kohdan vaatimusten mukainen
käyttölaitteen tehollinen toimintavara millimetreinä,
2.2.19 s'': pääsylinterin käyttölaitteen lisätoimintavara millime-
treinä,
2.2.20 so: liikehäviö eli perävaunun vetokytkimen toimintavara
millimetreinä, kun sitä liikutetaan 300 mm vaakatason
yläpuolella olevasta pisteestä 300 mm vaakatason
alapuolella olevaan pisteeseen voimansiirron ollessa
liikkumattomana,
2.2.21 2sB: jarrukengän liike millimetreinä mitattuna käyttömeka-
nismin suuntaiselta halkaisijalta säätämättä jarruja
testin aikana,
2.2.22 2sB*: jarrukengän pienin liike (ilmaistu millimetreinä),
2sB/C3¼2;4þ4
1000/C12r
jossa 2r on jarrurummun halkaisija millimetreinä (ks.
lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 64),
2.2.23 M: jarrutusmomentti,2.2.24 R: ilmarenkaiden säde (metreinä), mitattuna testattavan
ajoneuvon renkaat kuormitettuna pyörän keskiöstä
maanpintaan (pyöristettynä lähimpään senttimetriin),
2.2.24 n: jarrujen lukumäärä,
2.3Mekaanisella voimansiirrolla toimivien jarrujen tunnukset (ks.
lisäyksessä 1 olevaa kaaviota, s. 65)
2.3.1 i
Ho: perävaunun vetokytkimen toimintavaran ja käyttölait-
teen ulosmenon puoleisen vivun toimintavaran välinen
alennussuhde,
2.3.2 iH1: käyttölaitteen ulosmenon puoleisen vivun toimintavaran
ja jarruvivun toimintavaran välinen alennussuhde
(vaihto pienemmälle välitykselle),
2.3.3 iH: perävaunun vetokytkimen toimintavaran ja jarruvivun
toimintavaran välinen alennussuhde
iH¼iHo/C2iH1;
2.3.4 ig: jarruvivun toimintavaran ja jarrukengän keskiliikkeen
välinen alennussuhde (ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s.
64),1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 60
▼B
2.3.5 P: jarruvipuun vaikuttava voima,
2.3.6 Po: jarrun palautusvoima; toisin sanoen kaaviossa M = f (P)
voiman P arvo tämän funktion ekstrapolaation ja x-
akselin leikkauskohdassa (ks. lisäyksessä 1 oleva
kaavio, s. 66),
2.3.7 ρ: jarrun ominaisuus määriteltynä kaavalla:
M¼ρP/C0Po ðÞ
2.4Hydraulisella voimansiirrolla varustettujen jarrujen tunnukset (ks.
lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 67)
2.4.1 ih: perävaunun vetokytkimen toimintavaran ja pääsylinterin
männän iskunpituuden välinen alennussuhde,
2.4.2 ig': sylinterien iskun alkukohdan ja jarrukengän keski-
liikkeen välinen alennussuhde,
2.4.3 FRZ: jarrusylinterin männän pinta-ala,
2.4.4 FHZ: pääsylinterin männän pinta-ala,
2.4.5 p: hydraulipaine jarrusylinterissä,
2.4.6 po: jarrusylinterin palautuspaine; kaaviossa M = f (p)
paineen p arvo tämän funktion jatkeen ja x-akselin leik-
kauskohdassa (ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 66),
2.4.7 ρ': jarrun ominaisuus määriteltynä kaavalla:
M¼ρ0p/C0po ðÞ
3 YLEISET VAATIMUKSET
3.1 Jarrutusvoima on siirrettävä perävaunun vetokytkimestä perävaunun
jarruihin joko työntötankojärjestelmällä tai yhden tai useamman neste-
putken välityksellä. Voimansiirron osana voidaan kuitenkin käyttää
eristettyä kaapelia (Bowden-kaapelia). Tämän osan on oltava mahdolli-
simman lyhyt.
3.2 Kaikkien liitäntöihin kuuluvien tappien on oltava hyvin suojatut.
Liitäntöjen on oltava joko itsevoitelevia tai helposti voideltavissa.
3.3 Inertiajarrulaitteet on järjestettävä siten, että jos kytkinkoura saavuttaa
pisimmän mittansa, mikään voimansiirron osan toimintavara ei lopu tai
kärsi pysyviä vääristymiä tai vikoja. Tarkastus on suoritettava ennen
kuin voimansiirron ensimmäinen osa irrotetaan jarrun käyttölaitteen
vivuista.
3.4 Inertiajarrun on sallittava perävaunun peruuttaminen vetoautolla ilman,
että se aiheuttaa kestävän laahausvoiman syntymisen, joka ylittää 8 %
perävaunun enimmäismassaa vastaavan voiman. Tähän tarkoitukseen
käytettyjen laitteiden on toimittava automaattisesti ja vapautettava jarru
automaattisesti, kun perävaunu liikkuu eteenpäin.
3.5 Mikä tahansa erikoislaite, joka on yhdistetty kokonaisuuteen 3.4
kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, on oltava sellainen, että seisonta-
jarrutusteho ei huonone, kun ajoneuvo on tien nousun suuntaan.
4 KÄYTTÖLAITTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET
4.1 Käyttölaitteen liukuvien kappaleiden on oltava riittävän pitkiä täyden
jarruvaikutuksen varmistamiseksi myös perävaunun ollessa kytkettynä
vetoautoon.
4.2 Liukuvat kappaleet on suojattava palkeella tai vastaavalla laitteella.
Niiden on oltava joko voideltuja tai rakennettuja itsevoitelevista materi-
aaleista. Kitkapinnat on tehtävä materiaalista, joka estää liukuvien
kappaleiden kiinnileikkautumisen sähkökemiallisen reaktion tai mekaa-
nisen yhteensopimattomuuden johdosta.
►M44.3◄Käyttölaitteiston kynnysvoiman (KAon oltava vähintään
0,02 G'Aja enintään 0,04 G'A.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 61
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
4.4 Suurin työntävä voima D1ei saa olla enemmän kuin 0,10 G ′A, yksiakse-
listen perävaunujen osalta ja 0,067 G ′Auseampiakselisten perävaunujen
osalta.
►M44.5◄Suurimman hinausvoiman D2on oltava 0,1—0,5 G'A.
5 KÄYTTÖLAITTEISTOLLE SUORITETTAVAT TESTIT JA
MITTAUKSET
5.1 Edellä 3 ja 4 kohdan vaatimusten noudattaminen käyttölaitteiden osalta
on tarkastettava hyväksyntätesteistä vastaavassa tutkimuslaitoksessa.
5.2 Kaikista jarrutyypeistä on mitattava seuraavat ominaisuudet:
5.2.1 toimintavara s ja käytettävissä oleva toimintavara s',5.2.2 lisävoima K,
5.2.3 kynnysvoima K
A,
5.2.4 vaimennusvoima D1,
5.2.5 hinausvoima D2.
5.3 Mekaanista voimansiirtoa käyttävistä inertiajarruista on määritettävä:
5.3.1 alennussuhde iHo, mitattuna käyttölaitteen liikkeen keskiasen-
nosta,
5.3.2 voima P' käyttölaitteen ulosmenopuolelta vetotankoon vaikuttavan
työntövoiman D funktiona.
Lisävoima K ja teho saadaan vastaavasta näillä mittauksilla
määritetystä käyrästä.
ηHo¼1
iHo/C1P0
D/C0K
(ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 63)
5.4 Hydraulista voimansiirtoa käyttävistä inertiajarruista on määritettävä:
5.4.1 alennussuhde ih, mitattuna käyttölaitteen liikkeen keskiasennosta,
5.4.2 paine p pääsylinterin ulosmenopuolelta vetotangon työntövoiman
D funktiona ja pääsylinterin mäntäpinta-ala FHZ, kuten valmistaja
on ilmoittanut. Lisävoima K ja teho saadaan vastaavasta näillä
mittauksilla määritetystä käyrästä.
ηHo¼1
iHo/C1p/C1FHZ
D/C0K
(ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 63)
5.4.3 edellä 2.2.19 kohdan mukainen pääsylinterin käyttölaitteen lisätoi-
mintavara s''.
►M45.5◄kaksi- tai useampiakselisten perävaunujen inertiajarruista on
mitattava 9.4.1 kohdassa tarkoitettu liikehäviö so.
6 JARRUJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
6.1 Valmistajan on toimitettava testejä suorittavalle tutkimuslaitokselle
testattavien jarrujen lisäksi piirustukset, joista käy ilmi jarrujen pääosien
tyypit, mitat ja materiaalit sekä jarruhihnojen merkki ja tyyppi. Piirus-
tuksissa on esitettävä hydraulisten jarrujen osalta jarrusylinterien pinta-
ala FRZ. Lisäksi valmistajan on ilmoitettava suurin sallittu jarrumomentti
Mmaxja 2.2.4 kohdassa tarkoitettu ►M3massa◄GBo.
6.2 Valmistajan osoittaman jarrutusmomentin Mmaxsaavuttamiseen vaaditun
voiman P tai paineen p on oltava ainakin 1,8 kertaa voima P tai ainakin
1,8 kertaa paine p, joka vaaditaan jarrutusvoiman 0,50 GBOsaavuttami-
seksi.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 62
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼B
7 JARRUILLE SUORITETTAVAT TESTIT JA MITTAUKSET
7.1 Hyväksyntätesteistä vastaavan tutkimuslaitoksen on tarkastettava sille
toimitettujen jarrujen ja jarruvarusteiden perusteella edellä 6 kohdan
vaatimusten noudattaminen.
7.2 Jarruista on määritettävä:
7.2.1 jarrukengän pienin keskiliike 2sB*,
7.2.2 jarrukengän keskiliike 2sB(jonka on oltava suurempi kuin 2sB*),
7.2.3 mekaanista voimansiirtoa käyttävien laitteiden osalta jarrutusmo-
mentti M jarruvipuun kohdistuvan voiman P funktiona ja
hydraulista voimansiirtoa käyttävien laitteiden osalta jarrutusmo-
mentti M jarrusylinteripaineen p funktiona.
Kitkapintojen pyörintänopeuden on vastattava alkunopeutta 60 km/
h. Mittausten tuloksena saadusta käyrästä on määriteltävä seur-
aavat ominaisuudet:
7.2.3.1 mekaanisesti toimivien jarrujen palautusvoima P ja
ominaisuus ρ(ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 66),
7.2.3.2 hydraulisesti toimivien jarrujen palautuspaine po ja
ominaisuus ρ(ks. lisäyksessä 1 oleva kaavio, s. 66),
8 TESTAUSSELOSTEET
Haettaessa inertiajarruilla varustetuille perävaunuille tyyppihyväksyntää,
hakemusten mukana on toimitettava käyttöjärjestelmää ja jarruja koskeva
testausseloste sekä testausseloste perävaunun inertiajarrun käyttölaitteen,
voimansiirron ja jarrujen yhteensopivuudesta; näissä selosteissa on oltava
ainakin tämän liitteen lisäyksissä 2, 3 ja 4 esitetyt tiedot.
9 AJONEUVON INERTIAJARRUJEN JA NIIDEN KÄYTTÖLAITTEEN
YHTEENSOPIVUUS
9.1 Käyttölaitteen (lisäys 2) ja jarrujen (lisäys 3) ominaisuudet sekä lisäyk-
sessä 4 olevassa 4 kohdassa tarkoitetut perävaunun ominaisuudet
huomioon ottaen on tarkastettava, täyttääkö perävaunun inertiajarrulaite
esitetyt vaatimukset.
9.2Yleiset testit kaikille jarrutyypeille
9.2.1 Voimansiirron osat, joita ei ole testattu samaan aikaan kuin jarrun
käyttölaitetta tai jarruja, on testattava ajoneuvossa. Testin tulokset
merkitään lisäykseen 4 (esim. iH1jaηH1.
9.2.2►M3Massa◄
9.2.2.1 Perävaunun ►M3kokonaismassa ◄GAei saa ylittää
►M3kokonaismassaa ◄G'A, jolle käyttölaite on hyväk-
sytty.
9.2.2.2 Perävaunun ►M3kokonaismassa ◄GAei saa ylittää
►M3kokonaismassaa ◄GB, jota voidaan jarruttaa
perävaunun kaikilla pyöräjarruilla.
9.2.3Voimat
9.2.3.1 Kynnysvoiman KAon oltava vähintään 0,02 GAja enintään
0,04 GA.
9.2.3.2 Suurin vaimennusvoima D1saa olla enintään 0,09 GAyksiakselisissa perävaunuissa ja enintään 0,06 GAuseam-
piakselisissa perävaunuissa.
9.2.3.3 Suurimman vetovoiman D2on oltava 0,1—0,5 GA,
9.3Jarrutustehon testi
9.3.1 Perävaunun pyörien kehällä käytetyn jarrutusvoimien summan on
oltava ainakin B(*) = 0,5 GA, mukaan lukien 0,01 GA:n suuruinen
vierintävastus. Tämä edustaa jarrutusvoimaa B = 0,49 GA. Tässä1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 63
▼M4
▼B
▼M4
▼B
▼M4
▼M4
tapauksessa suurimman sallitun kytkennän työntövoiman on
oltava:
D* = 0,067 GA, moniakselisten perävaunujen osalta,
D* = 0,10 GA, yksiakselisten perävaunujen osalta,
Näiden ehtojen noudattamisen tarkastamiseksi on otettava
huomioon seuraavat epäyhtälöt:
9.3.1.1. Mekaanista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen
osalta:
B/C1R
ρþnPo/C20/C211
D/C3/C0K ðÞ /C1 ηH/C20H
9.3.1.2. Hydraulista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen
osalta:
B/C1R
n/C1ρþpo/C20/C211
D/C3/C0K ðÞ /C1εH/C20ih
FHZ
9.4Käyttölaitteen toimintavaran testi
9.4.1 Moniakselisten perävaunujen osalta käyttölaitteet, joiden jarrutan-
kojärjestelmä on riippuvainen vetolaitteen sijainnista, on
käyttölaitteen toimintavaran soltava s uurempi kuin käyttölaitteen
käytettävissä oleva toimintavara s ′; eron on pituudeltaan vähintään
vastattava liikehäviötä so. Toimintavara soei saa ylittää 10 %
tehollisesta toimintavarasta s ′.
9.4.2 Käyttölaitteen käytettävissä oleva toimintavara s' määritetään seur-
aavasti:
9.4.2.1 josjarrutankojen liikkees een vaikuttaa vetolaitteen
suhteellinen asento, niin:
s0¼s—so ;
9.4.2.2 josliikehäviötä ei ole, niin:
s0¼s;
9.4.2.3 hydraulisten jarrujärjestelmien osalta:
s0¼s—s00:
9.4.3 Käyttölaitteen toimintavaran riittävyyden tarkastamisessa on
sovellettava seuraavia epäyhtälöitä:
9.4.3.1 mekaanista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen osalta:
iH/C20s0
sB/C3/C1ig
9.4.3.2 hydraulista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen osalta:
ih
FHZ/C20s0
2sB/C3/C1nFRZ/C1i0
g
9.5Lisätestit
9.5.1 Mekaanista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen osalta on
tarkastettava, että käyttölaitteesta voimia välittävä tankojärjes-
telmä on oikein asennettu.
9.5.2 Hydraulista voimansiirtoa käyttävien inertiajarrujen osalta on
tarkastettava, että pääsylinterin käyttölaitteen liike saavuttaa mini-
mitason s/ih.
Alempaa tasoa ei hyväksytä.
9.5.3 Ajoradalla on suoritettava testi sen määrittämiseksi, miten
ajoneuvo yleisesti ottaen käyttäytyy jarrutuksessa.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 64
▼B
▼M4
▼B
▼B
10 HUOMAUTUKSIA
Edellä esitetyt vaatimukset koskevat mekaanista tai hydraulista voimansiirtoa
käyttävien inertiajarrujen uusimpia malleja; erityisesti näitä malleja käytet-
täessä perävaunun kaikki pyörät varustetaan samantyyppisillä jarruilla ja
renkailla.
Erikoismalleja testattaessa edellä esitettyjä vaatimuksia on mukautettava.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 65
▼B
Lisäys 1
Ks. 2.2 kohtaa
(sisältää kuvan)
Ks. 2.2.10 ja 5.3.2 kohtaa (mekaanista voimansiirtoa käyttävät laitteet)
(sisältää kuvan)
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 66
▼B
Ks. 2.2.10 ja 5.4.2 kohtaa (hydraulista voimansiirtoa käyttävät laitteet)
(sisältää kuvan)
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 67
▼B
Ks. 2.2.22 ja 2.3.4 kohtaa
(sisältää kuvan)
Jarruille suoritettavat testit1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 68
▼B
Mekaanista voimansiirtoa käyttävät jarrut
Ks. 2.3. kohtaa
(sisältää kuvan)
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 69
▼B
Ks. 2.3.6 ja 7.2.3.1 kohtaa (mekaaninen jarru)
(sisältää kuvan)
Ks. 2.4.6 ja 7.2.3.2 kohtaa (hydraulinen jarru)
(sisältää kuvan)
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 70
▼B
Hydraulista voimansiirtoa käyttävät jarrut (1)
(sisältää kuvan)
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 71
▼B
Lisäys 2
Inertiajarrun käyttölaitteen testausseloste
►(1) (2)M3
►(3)M41971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 72
▼B
Lisäys 3
Jarrun testausseloste
►(1) (2) (3) (4)M3
►(5) (6) (7) (8) (9)M41971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 73
▼B
Lisäys 4
Perävaunun inertiajarrun käyttölaitteen, voimansiirron ja jarrujen yhteensopivuutta koskeva testausseloste
►(1)M3
►(2) (3)M41971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 74
▼B
►(1)M41971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 75
▼B
LIITE IX
►(1) (2) (3)M3
►(4) (5) (6)M41971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 76
▼B
►(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7)M31971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 77
▼M4
1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 78
▼B
►(1)M2
►(2) (3) (4)M3
►(5) (6) (7) (8) (9)M41971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 79
▼M4
LIITE X
LUKKIUTUMISEN ESTOLAITTEILLA VARUSTETTUJEN AJONEU-
VOJEN TESTEIHIN SOVELLETTAVAT VAATIMUKSET
1 YLEISIÄ HUOMIOITA
1.1 Tämän liitteen tarkoituson määritellä tiellä liikkuvien ajoneu-
vojen lukkiutumisen estolaitteilla varustetuilta jarrujärjestelmiltä
vaadittava teho. Tämä liite ei velvoita ajoneuvojen varustamista
lukkiutumisen estolaitteilla, mutta jos sellaisia laitteita on
kytketty tiellä liikkuviin ajoneuvoihin, niiden on täytettävä tässä
liitteessä asetetut vaatimukset. Lisäksi moottoriajoneuvojen, jotka
on hyväksytty perävaunun vetoon sekä paineilmajarrujärjes-telmällä varustettujen perävaunujen on, kun ajoneuvot ovat
kuormattuja, täytettävä liitteessä II lisäyksen 1.1.4.2 kohdassa
vahvistetut yhteensopivuusvaatimukset.
1.2 Nykyiset laitteet käsittävät tunnistimen tai tunnistimia, säätimen
tai säätimiä ja muuntimen tai muuntimia. Laitteita, jotka ovat
suunniteltuja eri tavalla ja jotka mahdollisesti esitellään tulevai-
suudessa, katsotaan tässä liitteessä ja liitteessä II olevassa 1.1.4.2
kohdassa tarkoitetuiksi lukkiutumisen estolaitteiksi, jos niiden
tehot vastaavat tässä liitteessä vahvistettuja tehoja.”
2 MÄÄRITELMÄT
2.1 ’Lukkiutumisen estolaitteella’ tarkoitetaan käyttöjarrujärjestelmän
osaa, joka säätää automaattisesti luiston astetta pyörän (pyörien)
pyörimissuunnassa, yhdessä tai useammassa ajoneuvon pyörässä
jarrutuksen aikana.
2.2 ’Tunnistimella’ tarkoitetaan osaa, joka on suunniteltu tunnista-
maan ja lähettämään säätimelle pyörän (pyörien)
pyörimisliikkeet tai ajoneuvon liikkeet.
2.3 ’Säätimellä’ tarkoitetaan osaa, joka on suunniteltu arvioimaan
tunnistimen (tunnistimien) lähettämää tietoa ja lähettämään
signaalin muuntimelle.
2.4 ’Muuntimella’ tarkoitetaan osaa, joka on suunniteltu muuttamaan
jarrutusvoimaa tai jarrutusvoimia säätimeltä vastaanotetun
signaalin mukaisesti.
2.5 ’Suoraan säädetyllä pyörällä’ tarkoitetaan pyörää, jonka jarrutus-
voimaa muutetaan ainakin sen oman tunnistimen antamien
tietojen mukaisesti(
1).
2.6 ’Välillisesti säädetyllä pyörällä’ tarkoitetaan pyörää, jonka jarru-
tusvoimaa muutetaan muiden pyörien tunnistimien antamien
tietojen mukaisesti (1).
3 LUKKIUTUMISEN ESTOLAITTEIDEN TYYPIT
3.1 Moottoriajoneuvo katsotaan varustetuksi liitteessä II olevassa
1.1.4.2 kohdassa tarkoitetulla lukkiutumisen estolaitteella, jos
joku seuraavista laitteista on asennettu siihen:
3.1.1 Luokan 1 lukkiutumisen estolaite:
Luokan 1 lukkiutumisen estolaitteella varustetun ajoneuvon on
täytettävä kaikki tämän liitteen asiaa koskevat vaatimukset.
3.1.2 Luokan 2 lukkiutumisen estolaite:
Luokan 2 lukkiutumisen estolaitteella varustetun ajoneuvon on
täytettävä kaikki tämän liitteen asiaa koskevat vaatimukset, paitsi
5.3.5 kohdan vaatimukset.
3.1.3 Luokan 3 lukkiutumisen estolaite:
Luokan 3 lukkiutumisen estolaitteella varustetun ajoneuvon on
täytettävä kaikki tämän liitteen asiaa koskevat vaatimukset, paitsi1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 80
(1) Lukkiutumisen estolaitteiden, joissa on korkeamman kitkan mukaan säätävä laite,
katsotaan sisältävän sekä suoraan että välillisesti säädetyt pyörät; laitteiden, joissa onmatalamman kitkan mukaan säätävä laite, kaikki tunnistimella varustetut pyörät katso-
taan suoraan säädetyiksi pyöriksi.
▼M4
5.3.4 ja 5.3.5 kohdan vaatimukset. Näissä ajoneuvoissa, minkä
tahansa erillisen akselin (tai telin), jossa ei ole yhtään suoraan
säädettyä pyörää, on täytettävä liitteessä II olevan 1.1.4.2 kohdan
lisäyksessä vahvistetut pitokykyvaatimukset ja pyörän lukkiutu-
misjaksosta, sen sijaan, että ne täyttäisivät tässä liitteessä
olevassa 5.2 kohdassa vahvistetut pitokykyvaatimukset.
Kuitenkin, jos kitkakäyrien suhteelliset asemat eivät täytä liit-
teessä II olevan 1.1.4.2 kohdan lisäyksen 3.1.1 kohdassa
vahvistettuja vaatimuksia, on suoritettava tarkastus, sen varmista-
miseksi, että ainakaan yhden taka-akselin pyörät eivät lukkiudu
ennen etuakselin tai -akseliston pyöriä liitteessä II olevan 1.1.4.2
kohdan lisäyksen 3.1.1 ja 3.1.4 kohdassa tarkoitetuissa jarrutus-
suhdetta ja kuormaa koskevissa olosuhteissa. Nämä vaatimukset
voidaan tarkastaa korkean tai matalan kitkankertoimen omaavilla
tienpinnoilla (noin 0,8 ja 0,3 suurimmillaan) muuttamalla käyttö-
jarrun käyttövoimaa.
3.2 Perävaunu katsotaan liitteessä II olevan 1.1.4.2 kohdan lisäyksen
1 kohdassa tarkoitetulla lukkiutumisen estolaitteella varustetuksi,
jos se täyttää kaikki tämän liitteen asiaa koskevat vaatimukset.
4 YLEISET VAATIMUKSET
4.1 Mikä tahansa katko laitteen sähkönjakelussa tai sähköisen
säätimen tai säätimien ulkoisessa johdotuksessa on ilmoitettava
kuljettajalle erityisellä merkkivalolla. Tätä vaatimusta sovelletaan
myös sellaisiin perävaunujen lukkiutumisen estolaitteisiin, jotka
on suunniteltu kytkettäväksi muihin kuin M1-j aN1-luokan
vetoautoihin. Perävaunujen lukkiutumisen estolaitteen tai -lait-
teiden merkkivalo ei saa syttyä silloin kun vetoauto, jossa ei ole
lukkiutumisen estolaitetta, tai kun mitään perävaunua ei ole
kytketty vetoautoon. Tämän vaatimuksen on täytyttävä automaat-
tisesti.
Merkkivalon on sytyttävä, kun lukkiutumisen estolaitteeseen
kytkeytyy virta, ja sammuttava viimeistään, kun ajoneuvo
saavuttaa nopeuden 10 km/h eikä mitään vikaa ole ilmennyt.
Varoituslaitteiden varoitusvalot on näyttävä myös päivänvalossa
ja kuljettajan on pystyttävä helposti havaitsemaan, että lamput
ovat toimintakunnossa(1).
4.2 Lukkiutumisen estolaitteilla varustetut moottoriajoneuvot tai sell-
aisilla laitteilla varustettujen perävaunujen vetoon suunnitellut
moottoriajoneuvot, paitsi M1-j aN1-luokan ajoneuvot, on varustet-
tava erillisellä vedettävän ajoneuvon lukkiutumisen estolaitteen (-
laitteiden) varoituslaitteella, joka täyttää edellä olevassa 4.1
kohdan vaatimukset, tai ne on varustettava merkkivalolla, joka
syttyy viimeistään jarrua käytettäessä kuljettajan varoittamiseksi,
jos kytketyssä perävaunussa ei ole lukkiutumisen estolaitetta.
Tämän merkkivalon on näyttävä myös päivänvalossa ja sen
kunnon on oltava kuljettajan helposti tarkastettavissa. Se ei saa
syttyä, jos perävaunua ei ole kytketty. Tämän toiminnon on
oltava automaattinen (1).
4.3 Lukuun ottamatta M1-j aN1-luokan ajoneuvoja, perävaunujen
lukkiutumisen estolaitteiden sähköliitännöissä on oltava stan-
dardin ISO 7638/1985 (1) mukaiset liittimet.
4.4 Vian ilmetessä lukkiutumisen estolaitteeseen jäännösjarrutustehon
on oltava se kyseessä olevalle ajoneuvolle vahvistettu jäännösjar-
rutusteho, joka ajoneuvolla on oltava vian ilmetessä käyttöjarrun
voimansiirron osaan (ks. liitteessä I oleva 2.2.1.4 kohta). Tätä1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 81
(1) Ajoneuvojen yhteensopivuuden varmistamiseksi, kunnes erityiset ISO liittimet ovat
yleisessä käytössä, on otettava huomioon, että 4.1, 4.2 ja 4.3 kohdan perävaunujakoskevat vaatimukset täytetään vain jos ajoneuvot täyttävät seuraavat kaksi vaatimusta:1) perävaunun lukkiutumisen estolaitteen tai estolaitteiden sähkönsyöttö on hoidettu:
a) ensiksi, ISO 3731 (24S) liittimen kautta (käyttämällä napoja 2 ja 6 viasta varoit-
tamiseen ja voimansyöttöön), tai erityisen ISO 7638 standardin mukaisenlukkiutumattoman liittimen kautta; ja
b) toiseksi, ISO 1185 (24N) liittimen kautta (käyttämällä napaa 4 ilman että
nykyisiä jarruvalaisimen virtapiirin rajoja ylitetään); jos tätä vaatimusta ei
täytetä, liitteessä II olevan 1.1.4.2 kohdan lisäyksessä vahvistetut vaatimukset
on täytettävä: esimerkiksi, asentamalla perävaunuun kuorman tunnistin;
2) perävaunu on varustettu merkkivalolla, joka on kuljettajan taustapeilin näkyvyysa-
lueella ja joka näkyy myös päivänvalossa, jotta kuljettajaa varoitettaisiin mistätahansa katkosta sähkönsyötössä tai perävaunun lukkiutumisen estolaitteen elektro-
nisen säätimen ulkopuolisessa johdotuksessa.
▼M4
vaatimusta ei käsitellä poikkeuksena varajarrulle asetetuista vaati-
muksista.
4.5 Magneetti- tai sähkökentät eivät saa vaikuttaa laitteen toimin-
taan(1).
5 MOOTTORIAJONEUVOJA KOSKEVAT ERITYISET VAATI-
MUKSET
5.1 Energian kulutus
Lukkiutumisen estolaitteilla varustettujen jarrujärjestelmien on
säilytettävä tehonsa kun käyttöjarrua käytetään pitkiä ajanjaksoja.
Tämän vaatimuksen noudattaminen tarkastetaan seuraavien
testien avulla:
5.1.1 Testausmenettely
5.1.1.1 Valmistaja ilmoittaa energian varastointilaitteen tai varastointilait-
teiden energian alkutason. Tämän tason on oltava ainakin
sellainen, että kuormatulle ajoneuvolle määrätty käyttöjarrutuksen
tehokkuus taataan. Ylimääräisten varastointilaitteen tai varastoin-
tilaitteiden on oltava eristetyt.
5.1.1.2 Alkunopeuden ollessa vähintään 50 km/h, pinnalla, jonka kitka-
kerroin on 0,3(2) tai vähemmän, kuormatun ajoneuvon jarruja
käytetään tietyn ajan t verran, ja kaikkien lukkiutumisen estolait-
teella varustettujen pyörien on pysyttävä hallinnassa läpi tuon
ajan.
5.1.1.3 Sen jälkeen ajoneuvon moottori pysäytetään tai energian varas-
tointilaitteen tai varastointilaitteiden syöttö katkaistaan.
5.1.1.4 Tämän jälkeen jarrutetaan käyttöjarrulla neljä kertaa peräkkäin,
kun ajoneuvo on liikkumaton.
5.1.1.5 Kun jarruja käytetään viidettä kertaa, on oltava mahdollista
jarruttaa ajoneuvoa ainakin kuormatun ajoneuvon varajarrulle
vahvistetulla jarrutusteholla.
5.1.1.6 Testien aikana, paineilmajarrujärjestelmällä varustetun
perävaunun vetoon hyväksytyn moottoriajoneuvon osalta syöttö-
johto kytketään poisja 0,5 litran energian varas tointilaite
kytketään ohjausjohtoon (liitteessä IV olevan 1.2.2.3 kohdan
mukaisesti). Kun jarruja käytetään viidettä kertaa, 5.1.1.5 kohdan
mukaisesti, ei ohjausjohtoon syötetyn energian taso saa olla
vähemmän kuin puolet siitä, joka saadaan kun jarrujen täysite-
hoinen käyttäminen aloitetaan energian alkutasosta.
5.1.2 Lisävaatimukset
5.1.2.1 Tien pinnan kitkakerroin on mitattava kyseessä olevalle ajoneu-
volle tämän liitteen lisäyksessä 1 olevassa 1.1 kohdassa
kuvatulla menetelmällä.
5.1.2.2 Jarrutustesti suoritetaan vaihde kytkettynä vapaalle ja joutokäyn-
nillä, ja ajoneuvo kuormattuna.
5.1.2.3 Jarrutusaika t lasketaan seuraavalla kaavalla:
t¼Vmax
7(mutta ei alle 15 sekuntia),
missä t annetaan sekunteina ja Vmaxkuvaa ajoneuvon suurinta
rakenteellista nopeutta, joka on enintään 160 km/h.
5.1.2.4 Jos aikaa t ei voida määrittää yhdessä jarrutusvaiheessa, voidaan
käyttää useampaa, mutta enintään neljää vaihetta.
5.1.2.5 Jos testi suoritetaan useammassa vaiheessa, ei testin vaiheiden
välissä saa syöttää tuoretta energiaa.
5.1.2.6 Edellä 5.1.1.5 kohdassa vahvistettu teho katsotaan saavutetuksi,
jos neljännen käyttökerran lopussa, kun ajoneuvo on liikkumaton,1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 82
(1) Siihen saakka kun yhtenäisistä testausmenettelyistä on sovittu, valmistajien on annet-
tava tutkimuslaitokselle omat testausmenettelynsä ja tuloksensa.
(2) Kunnes tällaiset testipinnat tulevat yleisesti saataville, voidaan käyttää tutkimuslai-
toksen suostumuksella renkaita, jotka ovat lähes loppuunkuluneet ja pinnankitkakertoimia aina 0,4:ään saakka. Saadut todelliset arvot ja renkaiden sekä pinnan
tyypit merkitään asiakirjoihin.
▼M4
varastointilaitteen tai varastointilaitteiden energian taso on sama
tai suurempi kuin vaaditaan kuormatun ajoneuvon varajarrulle.
5.2 Pitokyvyn hyödyntäminen
5.2.1 Lukkiutumisen estolaitteiden pitokyvyn hyödyntäminen ottaa
huomioon jarrutusmatkan teoreettisen pienimmän matkan todel-
lisen kasvun. Lukkiutumisen estolaitetta katsotaan
hyväksyttäväksi, kun ehto ≥0,75 täytetään, missä kuvaa hyödyn-
nettyä pitoa, kuten tämän liitteen lisäyksessä 1 olevassa 1.2
kohdassa määritetään. Tätä vaatimusta ei saa tulkita siten, että se
vaatisi liitteessä II vahvistettua parempaa jarrutustehoa kyseessä
olevalle ajoneuvolle.
5.2.2 Pitokyvyn hyödyntäminen on mitattava tien pinnoilla, joiden
kitkakerroin on 0,3(1) tai vähemmän, ja noin 0,8 (kuiva tie), alku-
nopeuden ollessa 50 km/h.
5.2.3 Kitkakertoimen (K) määrittämiseen tarvittava testausmenettely ja
pitokyvyn hyödyntämisen () laskemiseen tarvittava tämän liitteen
lisäyksessä 1 vahvistettu kaava.
5.2.4 Lukkiutumisen estolaitteen pitokyvyn hyödyntäminen tarkastetaan
täydellisillä ajoneuvoilla, joissa on luokan 1 tai 2 lukkiutumisen
estolaitteet. Ajoneuvojen osalta, joissa on luokan 3 lukkiutumisen
estolaitteet, vain akselin (akseliston), jossa on ainakin yksi
suoraan säädetty pyörä, on täytettävä tämä vaatimus.
5.2.5 Ehto ≥0,75 on tarkastettava ajoneuvo kuormattuna ja ajoneuvo
kuormaamattomana.
5.3 Lisätarkastukset
Seuraavat lisätarkastukset on suoritettava, kun ajoneuvo on kuor-
mattu ja kun ajoneuvo on kuormaamaton:
5.3.1 Lukkiutumisen estolaitteen suoraan säätämät pyörät eivät saa
lukkiutua, kun käyttölaitteeseen kohdistetaan yhtäkkiä täysi
voima(2), edellä olevassa 5.2.2 kohdassa ilmoitetuilla kahdella
erilaisella tien pinnalla, alkunopeuden ollessa matala (V = 40 km/
h) ja korkea (V ≈0,8 Vmax≤120 km/h).
5.3.2 Kun akseli siirtyy korkean kitkakertoimen omaavalta pinnalta
(K1) matalan kitkakertoimen pinnalle (K2), missä
K1/C210;5j aK1
K2/C212(3) ja täysi voima (2) kohdistetaan käyttölait-
teeseen, eivät suoraan säädetyt pyörät saa lukkiutua. Ajonopeus ja
jarrutuksen alkaminen on laskettava siten, että kun lukkiutumisen
estolaite on kokonaan korkean kitkakertoimen omaavalla pinnalla,
siirtyminen pinnalta toiselle tapahtuu korkealla ja matalalla
nopeudella, edellä 5.3.1 kohdassa vahvistetulla tavalla.
5.3.3 Kun akseli siirtyy matalan kitkakertoimen omaavalta pinnalta K2korkean kitkakertoimen pinnalle K1, missä
K1/C210;5j aK2
K1/C212 ja täysi voima (2) kohdistetaan käyttölaittee-
seen, on ajoneuvon hidastuvuuden noustava sopivan korkeaan
arvoon kohtuullisessa ajassa ja ajoneuvo ei saa poiketa alkusuun-
nastaan. Ajonopeus ja jarrutuksen alkaminen on laskettava siten,
että kun lukkiutumisen estolaite on kokonaan matalan kitkaker-
toimen pinnalla, siirtyminen pinnalta toiselle tapahtuu noin
50 km/h nopeudella.
5.3.4 Tämän kohdan vaatimuksia sovelletaan vain ajoneuvoihin, joissa
on luokan 1 tai 2 lukkiutumisen estolaitteet. Kun ajoneuvon
oikeat ja vasemmat pyörät ovat pinnoilla, joilla on erilainen
kitkakerroin (K1)j a( K2), missä1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 83
(1) Ks. 5.1.1.2 kohdan alaviite.
(2) ’Täydellä voimalla’ tarkoitetaan suurinta liitteessä II ajoneuvoluokalle vahvistettua
voimaa; suurempaa voimaa voidaan käyttää, jos sitä vaaditaan lukkiutumisen estolait-teen käynnistämiseen.
(
3)K1on korkean kitkan omaavan pinnan kerroin.
K2on matalan kitkan omaavan pinnan kerroin.
K1ja K2mitataan tämän liitteen lisäyksessä 1 määrätyllä tavalla.
▼M4
K1/C210;5j aK2
K1/C212 ja eivät suoraan säädetyt pyörät saa
lukkiutua, kun käyttölaitteeseen kohdistetaan yhtäkkiä täysi
voima(1) nopeudella 50 km/h.
5.3.5 Lisäksi kuormattujen ajoneuvojen, joissa on luokan 1 lukkiutu-
misen estolaitteet, on edellä 5.3.4 kohdassa tarkoitetuissa
olosuhteissa täytettävä tämän liitteen lisäyksessä 2 vahvistettu
jarrutussuhde.
5.3.6 Kuitenkin edellä 5.3.1, 5.3.2, 5.3.3, 5.3.4 ja 5.3.5 kohdassa tarkoi-
tetuissa testeissä on sallittava pyörien lukkiutuminen lyhyiksi
ajanjaksoiksi. Lisäksi pyörien lukittuminen on sallittua, kun
ajoneuvon nopeus on vähemmän kuin 15 km/h; samoin välillisesti
säädettyjen pyörien lukittuminen on sallittua kaikilla nopeuksilla,
mutta ajoneuvon vakaus ja ohjautuvuus eivät saa kärsiä.
5.3.7 Edellä 5.3.4 ja 5.3.5 kohdassa tarkoitettujen testien aikana on
sallittua muuttaa ohjausta, jos ohjauksen käyttölaitteen kiertymis-
kulma on kahden ensimmäisen sekunnin aikana 120 asteen sisällä
ja vähemmän kuin 240 astetta kokonaisuudessaan. Lisäksi näidentestien alussa täytyy ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason ylittää
korkean ja matalan kitkakertoimen omaavan pinnan välinen raja
ja näiden testien aikana ei mikään (ulko) renkaiden osa saa ylittää
tätä rajaa.
6 PERÄVAUNUJA KOSKEVAT ERITYISET VAATIMUKSET6.1 Energian kulutus
Lukkiutumisen estolaitteella varustetut jarrujärjestelmät on suun-
niteltava siten, että vaikka käyttöjarrun käyttölaitetta on käytetty
tietyn aikaa, ajoneuvossa on riittävästi energiaa sen pysäyttämi-
seksi kohtuullisella matkalla.
6.1.1 Edellä olevan vaatimuksen noudattaminen on tarkastettava allao-
levalla menettelytavalla ajoneuvo kuormaamattomana, suoralla ja
tasaisella tiellä, jonka pinnalla on hyvä kitkakerroin(
2), ja jarrujen
kitkapinnat ovat mahdollisimman lähellä jarrurumpua tai -levyä ja
kuorman tunnistusventtiili (jos sellainen on asennettu) pidetään
testin ajan asennossa ”kuormattu”.
6.1.2 Energian varastointilaitteen tai varastointilaitteiden energian alku-
tason on oltava ajoneuvon valmistajan ilmoittama suurin
mahdollinen energian alkutaso; liitteessä II olevan 1.1.4.2 kohdan
lisäyksen 3.1.2 kohdassa tarkoitetun vakiolaitteen osalta on ener-
gian alkutason vastattava 8 baarin painetta perävaunun
syöttöjohdon liittimessä.
6.1.3 Jarruja on käytettävä täydellä teholla ajan t = 15 sekuntia verran,
jona aikana kaikkien lukkiutumisen estolaitteella varustettujen
pyörien on pysyttävä hallinnassa. Tämän testin aikana energian
syötön energian varastointilaitteeseen tai varastointilaitteisiin on
oltava katkaistu.
6.1.4 Jos lukkiutumisen estolaitteella varustettu akseli tai akselisto saa
energiaa energian varastointilaitteesta tai -laitteista, jotka ovat
yhteisiä sellaisen akselin tai akseliston kanssa, jossa ei ole lukkiu-
tumisen estolaitetta, voidaan syöttö näillä varustamattomaan
akseliin tai akselistoon katkaista jarrutuksen ajaksi. Kuitenkin
sen akselin tai akseliston jarrujen ensimmäistä käyttöä vastaava
energian kulutuson otettava huomioon.
6.1.5 Jarrutuksen lopussa, kun ajoneuvo on liikkumaton, on käyttö-
jarrua jarrutettava täysimääräisesti neljä kertaa. Viidennen
jarrutuksen aikana täytyy käyttöjarrupiirin paineen olla riittävä
tuottamaan sellainen kokonaisjarrutusvoima pyörien kehällä, jokaon vähintään 22,5 % pyöriin kohdistuvasta enimmäismassaa
vastaavasta voimasta ajoneuvon ollessa liikkumaton.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 84
(1) ’Täydellä voimalla’ tarkoitetaan suurinta liitteessä II ajoneuvoluokalle vahvistettua
voimaa; suurempaa voimaa voidaan käyttää, jos sitä vaaditaan lukkiutumisen estolait-teen käynnistämiseen.
(
2) Jos testiradan kitkakerroin on liian korkea, estäen lukkiutumisen estolaitetta pyörimästä,
voidaan testi tällöin suorittaa pinnalla, jolla on matalampi kitkakerroin.
▼M4
6.2 Pitokyvyn hyödyntäminen
6.2.1 Lukkiutumisen estolaitteella varustetut jarrujärjestelmät katsotaan
hyväksyttäviksi, kun ehto ≥0,75 täytetään, missä kuvaa pito-
kyvyn hyödyntämistä, kuten tämän liitteen lisäyksessä 1 olevassa
2 kohdassa määritellään. Tämä ehto tarkastetaan ajoneuvo kuor-
maamattomana, suoralla ja tasaisella tiellä, jonka pinnalla on
hyvä kitkakerroin(1).
6.3 Lisätarkastukset
6.3.1 Nopeuksilla, jotka ovat suuremmat kuin 15 km/h, lukkiutumisen
estolaitteen suoraan säätämät pyörät eivät saa lukkiutua, kun
jarrutetaan yhtäkkiä täydellä voimalla. Tämä on tarkastettava
edellä olevassa 6.2 kohdassa vahvistetuissa olosuhteissa, matalalla
alkunopeudella V = 40 km/h ja korkealla alkunopeudella
V≈80 km/h.
6.3.2 Kuitenkin lyhyet pyörien lukkiutumisjaksot on sallittava, mutta
ajoneuvon vakaus ei saa kärsiä.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 85
(1) Jos testiradan kitkakerroin on liian korkea, estäen lukkiutumisen estolaitetta pyörimästä,
voidaan testi tällöin suorittaa pinnalla, jolla on matalampi kitkakerroin.
▼M4
Lisäys 1
PITOKYVYN HYÖDYNTÄMINEN
1 MOOTTORIAJONEUVOJEN MITTAUSMENETELMÄ
1.1 Kitkakertoimen (K) määrittäminen
1.1.1 Kitkakerroin (K) määritetään pyöriä lukitsemattomien suurimpien
jarrutusvoimien ja vastaavan jarrutettavaan akseliin kohdistuvan
dynaamisen kuorman osamääränä.
1.1.2 Jarruja on käytettävä vain yhdellä ajoneuvon akselilla testin
aikana, alkunopeuden ollessa 50 km/h. Jarrutusvoimien on jakau-
duttava tasaisesti akselin pyörille. Lukkiutumisen estolaitteen on
oltava poiskytketty.
1.1.3 Useita testejä suoritetaan ohjauspaineen kasvulle, jotta ajoneuvon
suurin jarrutussuhde (zm) saataisiin määritetyksi.
Jokaisen testin aikana pidetään yllä jatkuvaa ottovoimaa ja jarru-
tussuhde määrätään viittaamalla nopeuden hidastumiseen 40 km/
h:sta 20 km/h:iin kuluneeseen aikaan (t) käyttämällä kaavaa:
zm¼0;56
t
zmon z:n suurin arvo; t annetaan sekunteina.
1.1.4 Jarrutusvoimat on laskettava mitatusta jarrutussuhteesta ja jarrut-
tamattoman akselin (akseliston) vierintävastuksesta, joka on 0,015
vetävälle ja 0,010 vapaalle akselille staattisella akselin kuormalla.
1.1.5 Akseliin kohdistuva dynaaminen kuorma saadaan liitteessä II
olevan 1.1.4.2 kohdan lisäyksessä annetuista suhteista.
1.1.6 K:n arvo pyöristetään desimaalin sadasosiin.1.1.7 Esimerkki: kaksiakselisen ajoneuvon osalta, jonka etuakselia (1)
jarrutetaan, saadaan kitkakerroin (K) seuraavasti:
K¼
zm/C1P/C00;015/C1P2
P1þh
E/C1zm/C1P
Muut tunnukset (P, h, E) määritellään liitteessä II olevan 1.1.4.2
kohdan lisäyksessä.
1.2 Pitokyvyn hyödyntämisen ( ε)määrittäminen
1.2.1 Pitokyvyn hyödyntäminen ( ε)määritellään suurimman jarrutus-
suhteen (zmax), kun lukkiutumisen estolaite on toiminnassa, ja
kitkakertoimen (K) osamääränä, toisin sanoen
ε¼zmax
K
1.2.2 Suurin jarrutussuhde (zmax) mitataan, kun lukkiutumisen estolaite
on toiminnassa, ja se perustuu kolmen mittauksen keskiarvoihin,
käyttäen nopeuden hidastumiseen 40 km/h:sta 20 km/h:iin
kuluvaa aikaa kuten edellä tarkoitetussa 1.1.3 kohdassa.
1.2.3 ε:n arvo pyöristetään desimaalin sadasosiin.
1.2.4 Luokan 1 tai 2 lukkiutumisen estolaitteilla varustetun ajoneuvon
osalta perustuu zmax:n arvo koko ajoneuvolle, kun lukkiutumisen
estolaite on toiminnassa, ja pitokyvyn hyödyntäminen ( ε)saadaan
samasta edellä tarkoitetusta 1.2.1 kohdassa ilmoitetusta kaavasta.
1.2.5 Luokan 3 lukkiutumisen estolaitteella varustetun ajoneuvon osalta
zmax:n arvo mitataan jokaisesta akselista, jossa on ainakin yksi
suoraan säädetty pyörä.
Esimerkki: kaksiakseliselle ajoneuvolle, jossa lukkiutumisen esto-
laite toimii vain taka-akselissa (numero 2), on pitokyvyn
hyödyntäminen ( ε):1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 86
▼M4
ε¼zmax/C1P/C00;010/C1P1
K/C1P2/C0h
E/C1zmax/C1P/C18/C19
Tämä laskelma on tehtävä jokaiselle akselille, jossa on ainakin
yksi suoraan säädetty pyörä.
2 MITTAUSMENETELMÄ PERÄVAUNUILLE
2.1 Kun kaikilla akseleilla on ainakin yksi suoraan säädetty pyörä:
2.1.1 testi suoritetaan jarruttamalla yhtä akselia kerrallaan; muita akse-
leita ei saa jarruttaa ja vetoauton vaihteen on oltava vapaalla;
2.1.2 keskijarrutussuhde (z) on määrättävä ottamalla huomioon jarrutta-
mattoman akseliston vierintävastus. Testi suoritetaan 50 km/h
nopeudella ja vierintävastuskerroin voidaan arvioida 0,01:ksi;
2.1.3 seuraava suhde tarkastetaan jokaiselle akselille:
ε¼z1
z0/C210;75
missä:
ε= pitokyvyn hyödyntäminen,
z0= suurin jarrutussuhde, joka saadaan jarruttamalla yhtä
akselia lukitsematta pyöriä ja lukkiutumisen estolaite pois-
kytkettynä,
z1= jarrutussuhde, joka saadaan jarruttamalla samaa akselia
samalla tien pinnalla ja lukkiutumisen estolaite toimin-
nassa.
z1:n ja z0:n arvo on samoissa olosuhteissa peräkkäin mitatun
kolmen arvon keskiarvo.
2.2 Kun kaikilla akseleilla ei ole vähintään yhtä suoraan säädettyä
pyörää:
2.2.1 varsinaisten perävaunujen osalta on kitkakerroin (K) ja pitokyvyn
hyödyntäminen ( ε)määriteltävä tämän lisäyksen 1.1 ja 1.2
kohdan moottoriajoneuvoja koskevien vaatimusten mukaisesti.
Vetoaisan liitoksen voimat on otettava huomioon.
2.2.2 Puoliperävaunujen (ja keskiakseliperävaunujen) osalta on
käytettävä seuraavaa menettelyä:
2.2.2.1 pitokyvyn hyödyntäminen on laskettava seuraavalla kaavalla:
ε¼zmax
z0
missä:
z0= suurin jarrutussuhde, joka saadaan jarruttamalla yhtä
akselia lukitsematta pyöriä, lukkiutumisen estolaite
poiskytkettynä ja muun akseliston pyörät poistettuna,
zmax= jarrutussuhde, joka saadaan lukkiutumisen estolaitteen
säätämää akselistoa jarruttamalla ja laite toiminnassa.
2.2.2.2 z0:n arvo voidaan laskea noudattamalla tämän lisäyksen 1.1.3
kohdassa kuvattua suurimman jarrutussuhteen (z*) määrittämi-
seen käytettyä menettelyä.
Silloin:
z0TR
PRdyn
missä:
TR = jarrutusvoima = z* · (P + PM) − 0,01 × W
PRdyn= dynaaminen kuorma = PR /C0TR/C1hsþP/C1z/C3hR/C0hs ðÞ
ER1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 87
▼M4
ja W on jarruttamattoman akseliston staattinen massa.
Muut tunnukset määritellään liitteessä II olevan 1.1.4.2 kohdan
lisäyksessä.
2.2.2.3 zmax:n arvo voidaan laskea samalla tavalla: mitataan z**, jarrutus-
suhde lukkiutumisen estolaite toiminnassa, lasketaan TR ′ja PR′dynkäyttäen edellä olevassa 2.2.2.2 kohdassa esitettyä kaavaa, ja
siten
zmax¼TR0
PR0
dyn1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 88
▼M4
Lisäys 2
TEHO PINNOILLA, JOISSA ON MUUTTUVA KITKAKERROIN
1. Tämän liitteen 5.3.5 kohdassa tarkoitettu jarrutussuhde voidaan
laskea käyttämällä testin suorittamiseen käytetyllä kahdella
pinnalla mitattua kitkakerrointa.
Näiden kahden pinnan on täytettävä tämän liitteen 5.3.4 kohdan
vaatimukset.
2. Kitkakertoimet (K1ja K2) matalan ja vastaavasti korkean kitkan
omaaville pinnoille on määritettävä tämän liitteen lisäyksessä 1
olevassa 1.1 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.
3. Kuormatuille moottoriajoneuvoille vahvistetun jarrutussuhteen
(z3) on oltava:
z3/C210;75/C14K2þK1
5/C18/C19
och z 3/C21K21971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 89
▼M4
LIITE XI
TESTIVAATIMUKSET PERÄVAUNUILLE, JOISSA ON SÄHKÖINEN
JARRUJÄRJESTELMÄ
1 YLEISTÄ
1.1 Seuraavissa vaatimuksissa sähköiset jarrut ovat käyttöjarrujärjes-
telmiä, jotka koostuvat käyttölaitteesta, sähkömekaanisesta
voimansiirrosta ja kitkajarruista. Perävaunun jännitettä säätävä
sähköinen käyttölaite on sijoitettava perävaunuun.
1.2 Sähköisen jarrujärjestelmän vaatima sähköenergia syötetään
perävaunuun moottoriajoneuvosta.
1.3 Sähköisten jarrujärjestelmien on käynnistyttävä moottoriajo-
neuvon käyttöjarrujärjestelmää käyttämällä.
1.4 Nimellisen jännitteen on oltava 12 V.1.5 Suurin virrankulutusei s aa ylittää 15 A.
1.6 Sähköisen jarrujärjestelmän sähköiseen liitäntään moottoriajoneu-
voon on vaikutettava erityisellä tulpan ja pistorasian liitännällä,
joka vastaa …(
1), tulppa ei saa olla yhteensopiva ajoneuvon
valaisimien pistorasioiden kanssa. Tulppa yhdessä kaapelin
kanssa on sijoitettava perävaunuun.
2 PERÄVAUNUA KOSKEVAT EDELLYTYKSET
2.1 Jos perävaunussa on akku, jota syöttää moottoriajoneuvon sähkön
syöttöyksikkö, se on eristettävä syöttöjohdostaan perävaunun
käyttöjarrutuksen aikana.
2.2 Perävaunujen, joiden omamassa on vähemmän kuin 75 % niiden
enimmäismassasta, jarrutusvoiman on oltava automaattisesti
säännelty perävaunun kuormitustilojen funktiona.
2.3 Sähköisten jarrulaitteiden on oltava sellaisia, että vaikka liitäntä-
johtojen jännite putoaisikin 7 V:iin, säilyy jarrutusteho 20 %
perävaunun enimmäismassaa vastaavasta voimasta.
2.4 Jarrutusvoiman säätölaitteet, jotka reagoivat kulkusuunnan kalte-
vuuteen (heiluri, jousi-massajärjestelmä, neste-inertiakytkin) on
kiinnitettävä alustaan, jos perävaunussa on enemmän kuin yksi
akseli ja pystysuunnassa säädettävä vetolaite. Niiden yksiakse-
listen perävaunujen ja perävaunujen, joissa on lähekkäin
sijoitettu akselisto, jonka akseliväli on vähemmän kuin 1 m,
osalta nämä käyttölaitteet on varustettava laitteen vaakasuoran
sijainnin ilmaisevalla mekanismilla (esim. alkoholin taso) ja
niiden on oltava käsin säädettävät, jotta mekanismi saataisiin
asetettua ajoneuvon kulkusuunnan suuntaiselle vaakasuoralle
tasolle.
2.5 Liitteessä I olevassa 2.2.1.20.2 kohdassa vahvistetulla tavalla
jarrutusvirran käynnistävä rele, joka on liitetty käynnistysjohtoon,
on sijoitettava perävaunuun.
2.6 Tulpalle on oltava sovituspistorasia.2.7 Käyttölaitteessa on oltava merkkivalo, joka syttyy jarrutettaessa ja
joka osoittaa perävaunun sähköisen jarrujärjestelmän toiminta-
kunnon.
3 TEHO
3.1 Sähköisen jarrujärjestelmän on reagoitava vetoauto/perävaunu -
yhdistelmän hidastuvuuteen, joka on enintään 0,4 m/s.
3.2 Jarrutusteho voi alkaa alkujarrutusvoimasta, joka ei saa olla suur-
empi kuin 10 % enimmäismassaa vastaavasta voimasta eikä
suurempi kuin 13 % perävaunun omamassaa vastaavasta
voimasta.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 90
(1) Tutkitaan. Siihen saakka kunnes tämän erityisen liitännän ominaisuudet on määritelty,
käytettävän tyypin osoittaa kansallinen hyväksynnän antava viranomainen.
▼M4
3.3 Jarrutusvoimat voivat myös kasvaa asteittain. Korkeampien kuin
3.2 kohdassa tarkoitettujen jarrutusvoimien tasoilla, nämä siir-
tymät eivät saa olla suurempia kuin 6 % enimmäismassaa
vastaavasta voimasta, eivätkä 8 % perävaunun omamassaa vastaa-
vasta voimasta. Kuitenkin, yksiakselisten perävaunujen osalta,
joiden enimmäismassa ei ylitä 1,5 tonnia, ensimmäinen siirtymä
ei saa ylittää 7 % perävaunun enimmäismassaa vastaavasta
voimasta. Tätä seuraaville siirtymille hyväksytään 1 % nousu
(esimerkki: ensimmäinen siirtymä 7 %, toinen siirtymä 8 %,
kolmas siirtymä 9 %, jne.; seuraavat siirtymät eivät saa ylittää
10 %). Näissä vaatimuksissa kaksiakselinen perävaunu, jonka
akseliväli on vähemmän kuin 1 m, katsotaan yksiakseliseksi
perävaunuksi.
3.4 Perävaunulle vahvistettu jarrutusvoima, joka on ainakin 50 %
perävaunun kokonaispainoa vastaavasta voimasta, on saavutettava
— enimmäismassalla — kun kyseessä on vetoauto/perävaunu -
yhdistelmän keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus, joka
ei saa ylittää 5,9 m/s yksiakselisilla perävaunuilla ja 5,6 m/s
moniakselisilla perävaunuilla. Perävaunuja, joiden akseliväli on
vähemmän kuin 1 m, pidetään myös yksiakselisina perävaunuina
tämän vaatimuksen mukaisesti. Lisäksi on huomioitava tämän liit-
teen lisäyksessä määritellyt rajat. Jos jarrutusvoima on säädetty
asteittain, on niiden oltava tämän liitteen lisäyksessä kuvatun
vaihteluvälin sisällä.
3.5 Testi suoritetaan alkunopeudella 60 km/h.3.6 Perävaunun itsekytkeytyvä jarrutus on tehtävä liitteessä I olevassa
2.2.2.9 kohdassa vahvistettujen ehtojen mukaisesti. Jos tämä itse-
kytkeytyvä jarrutusvaatii s ähköenergiaa, on taattava perävaunun
jarrutusvoima, joka on ainakin 25 % perävaunun enimmäismassaa
vastaavasta voimasta, vähintään 15 minuutiksi, jotta edellä tarkoi-
tetut ehdot täytettäisiin.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 91
▼M4
Lisäys
Perävaunun jarrutussuhteen ja vetoauto/perävaunu -yhdistelmän keskimääräisen täysin kehit-
tyneen hidastuvuuden yhteensopivuus (perävaunu kuormattuna ja kuormaamattomana)
Huomautuksia:
1. Kaavion rajat viittaavat kuormattuihin ja kuormaamattomiin perävaunuihin. Kun perävaunun
omamassa ylittää 75 % sen enimmäismassasta, rajoja sovelletaan vain kuormattuihin perävau-
nuihin.
2. Kaavion rajat eivät vaikuta tämän liitteen määräyksiin, jotka koskevat vaadittua pienintä jarrutus-
tehoa. Vaikka testin aikana saadut jarrutustehot — jotka noudattavat 3.4 kohdan määräyksiä —
ovat suuremmat kuin vaaditut jarrutustehot, edellä tarkoitetussa kaaviossa olevia rajoja ei saa
ylittää.
TR = jarrutusvoimien summa perävaunun kaikkien pyörien kehällä.
PR = Tien pinnan perävaunun renkaisiin aiheuttama tavanomainen staattinen kokonaisvaikutus.
J = Vetoauto/perävaunu -yhdistelmän keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 92
▼M4
LIITE XII
JARRUHIHNOJEN JARRUDYNAMOMETRITESTAUSMENETELMÄ
1 YLEISTÄ
1.1 Tässä liitteessä kuvattua menettelytapaa voidaan soveltaa, kun
jarruhihnojen asennuksesta johtuen muutetaan ajoneuvotyyppiä
sellaiseen tyyppiin, joka on hyväksytty tämän direktiivin vaati-
musten mukaisesti.
1.2 Eri tyyppiset jarruhihnat on tarkastettava vertailemalla niiden
tehoa niihin hihnoihin, joilla ajoneuvo oli varustettu hyväksynnän
aikana ja mukauttamalla ne niihin osiin, jotka kuvataan
ajoneuvon tiedot sisältävässä asiakirjassa, jonka malli esitetään
liitteessä IX.
1.3 Hyväksyntätesteistä vastaava tekninen viranomainen voi halute-
ssaan vaatia jarruhihnojen tehon vertaamista liitteen II asiaakoskevien vaatimusten mukaisesti.
1.4 Ajoneuvon valmistaja tai tämän edustaja hakee jarruhihnoja
vertaamalla tehtyä hyväksyntää.
1.5 Tässä liitteessä ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan tämän direktiivin
mukaisesti hyväksyttyä ajoneuvotyyppiä ja direktiivissä edelly-
tetään, että vertailu katsotaan tyydyttäväksi.
2 TESTILAITTEISTO
2.1 Käytetään dynamometriä, jolla on seuraavat ominaisuudet:2.1.1 Sen on pystyttävä kehittämään tässä liitteessä olevassa 3.1
kohdassa vaadittu inertia, ja sillä on oltava liitteessä II olevassa
1.3 ja 1.4 kohdassa vaaditut ominaisuudet tyyppi I ja II häipymis-
testien osalta;
2.1.2 Asennettujen jarrujen on oltava täysin samanlaiset kyseessä
olevan alkuperäisen ajoneuvotyypin jarrujen kanssa;
2.1.3 Jos käytetään ilmajäähdytystä, on sen oltava tässä liitteessä
olevan 3.4 kohdan mukainen.
2.1.4 Testin mittauslaitteiden on pystyttävä antamaan ainakin seuraavat
tiedot:
2.1.4.1 levyn tai rummun kiertonopeuden jatkuva tallennus;
2.1.4.2 pysähtymisen aikana täyttyneiden kierrosten lukumäärä enintään
1/8 kierroksen tarkkuudella;
2.1.4.3 pysähtymisaika;
2.1.4.4 jarruhihnojen hankausalueen keskeltä tai levyn tai rummun tai
hihnan keskipaksuudelta mitatun lämpötilan jatkuva tallennus;
2.1.4.5 jarrutuksen ohjausjohdon paineen tai voiman jatkuva tallennus;2.1.4.6 jarrutusmomentin jatkuva tallennus.
3 TESTAUSOLOSUHTEET
3.1 Dynamometri on asennettava mahdollisimman lähelle, ± 5 %
toleranssilla, pyörivää inertiaa, joka vastaa asianmukaisella
pyörällä (pyörillä) jarrutettavan ajoneuvon kokonaisinertian sitä
osaa, joka on seuraavan kaavan mukainen:
I¼MR
2
Missä:
I = pyörivä inertia (kgm2)
R = renkaan vierintäsäde (m)
M = ajoneuvon enimmäismassan se osa, jota jarrutetaan asian-
mukaisella pyörällä (pyörillä). Yksipäisen dyna-mometrin
osalta tämä massa on laskettava suunnitellusta jarrutusja-
kaumasta, kun hidastuvuus vastaa liitteessä II olevassa
2.1.1.1.1 kohdassa annettua asianmukaista arvoa, paitsi
O-luokan perävaunujen osalta, jolloin M:n arvo vastaa
asianmukaisen pyörän massaa maan pinnalla, kun1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 93
▼M4
ajoneuvo on liikkumaton ja kuormattu enimmäismas-
saansa.
3.2 Jarrudynamometrin alkupyörimisnopeuden on vastattava tässä
direktiivissä säädettyä ajoneuvon vaakasuoraa nopeutta ja sen on
perustuttava renkaan vierimissäteelle.
3.3 Jarruhihnojen on oltava ainakin 80 %:sti vuoratut eivätkä ne saa
olla ylittäneet 180 ºC lämpötilaa vuorausprosessin aikana, tai
vaihtoehtoisesti, valmistajan pyynnöstä, ne vuorataan hänen
suosituksiensa mukaan.
3.4 Voidaan käyttää jäähdytysilmaa, joka virtaa jarrun yli sen pyöri-
misakselia vastaan kohtisuoraan suuntaan. Jarrun yli virtaavan
jäähdytysilman nopeus ei saa olla suurempi kuin 10 km/h.
Jäähdytysilman lämpötilan on oltava ympäröivän ilman lämpötila.
4 TESTAUSMENETTELY
4.1 Vertailutestin kohteena on oltava viisi näyte-erää jarruhihnasta,
joita on verrattava viiteen jarruhihnan erään, jotka ovat ajoneuvo-
tyypin ensimmäisen hyväksynnän tiedot sisältävässä asiakirjassa
esitettyjen alkuperäisten osien mukaisia.
4.2 Jarruhihnojen vastaavuus on perustuttava tässä liitteessä vahviste-
tuilla ja seuraavia vaatimuksia noudattavilla testausmenettelyillä
saavutettujen tulosten vertailuun:
4.3 Tyyppi O -testi kylmillä jarruilla
4.3.1 Jarruja on käytettävä kolme kertaa, kun alkulämpötila on
vähemmän kuin 100 ºC. Lämpötila on mitattava 2.1.4.4 kohdan
määräysten mukaisesti.
4.3.2 M- ja N-luokan ajoneuvoihin käytettäväksi aiottujen jarruhihnojen
osalta jarruja on käytettävä liitteessä II olevassa 2.1.1.1.1
kohdassa annettua nopeutta vastaavasta alkupyörimisnopeudesta
ja jarrua on käytettävä, jotta saavutettaisiin tuossa kohdassa
vahvistettua hidastuvuutta vastaava keskimomentti. Lisäksi testejä
on suoritettava useilla pyörimisnopeuksilla, joista matalin vastaa
30 % ajoneuvon suurimmasta nopeudesta ja korkein 80 % tuosta
nopeudesta.
4.3.3 O-luokan ajoneuvoihin käytettäväksi aiottujen jarruhihnojen
osalta jarruja on käytettävä 60 km/h vastaavasta alkupyörimisno-
peudesta, ja jarrua on käytettävä jotta saavutettaisiin liitteessä II
olevassa 2.2.1 kohdassa vahvistettua hidastuvuutta vastaava
keskimomentti. On suoritettava ylimääräinen testi kylmillä
jarruilla 40 km/h vastaavasta alkupyörimisnopeudesta, jotta
voitaisiin verrata liitteessä II olevassa 2.2.1.2.1 kohdassa vahvis-
tettuja tyyppi I ja II -testien tuloksia tässä testissä saatuihin
tuloksiin.
4.3.4 Vertailun vuoksi testatuista jarruhihnoista edellä olevan kylmillä
jarruilla tehdyn testin aikana tallennetun keskimääräisen jarrutus-
momentin on oltava, samoin mitattuna, niiden testirajojen sisällä,
jotka ovat ± 15 % ajoneuvon tyyppihyväksynnän asiaankuulu-
vassa hakemuksessa kuvattujen osien mukaisilta jarruhihnoilta
tallennetusta keskimääräisestä jarrutusmomentista.
4.4 Tyyppi I -testi
4.4.1 Toistuvalla jarrutuksella
4.4.1.1 M- ja N-luokan ajoneuvojen jarruhihnat on testattava liitteessä II
olevassa 1.3.1 kohdassa kuvatulla tavalla.
4.4.2 Jatkuvalla jarrutuksella
4.4.2.1 O-luokan perävaunujen jarruhihnat on testattava liitteessä II
olevan 1.3.2 kohdan mukaisesti.
4.4.3 Jäännösjarrutusteho
4.4.3.1 Edellä 4.4.1 ja 4.4.2 kohdassa vaadittujen testien täydentämiseksi
on suoritettava liitteessä II olevassa 1.3.3 kohdassa määritelty
jäännösjarrutustehon testi.
4.4.3.2 Vertailun vuoksi testatuista jarruhihnoista edellä olevan
jäännösjarrutustehon testin aikana tallennetun keskimääräisen
jarrutusmomentin on oltava, samoin mitattuna, niiden testirajojen
sisällä, jotka ovat ± 15 % ajoneuvon tyyppihyväksynnän asiaan-1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 94
▼M4
kuuluvassa hakemuksessa kuvattujen osien mukaisilta jarruhih-
noilta tallennetusta keskimääräisestä jarrutusmomentista.
4.5 Tyyppi II -testi
4.5.1 Tämä testi vaaditaan vain, jos kyseessä olevassa ajoneuvotyypissä
käytetään kitkajarruja tyyppi II -testissä.
4.5.2 M3-luokan (paitsi niiden, joita vaaditaan liitteessä I olevassa
2.2.1.19 kohdassa läpäisemään tyyppi II A -testi) ja N3-luokan
moottoriajoneuvojen ja O4-luokan perävaunujen jarruhihnat on
testattava liitteessä II olevassa 1.4.1 kohdassa ilmoitetun menet-
telyn mukaisesti.
4.5.3 Jäännösjarrutusteho
4.5.3.1 Edellä 4.5.2 kohdassa vaadittujen testien täydentämiseksi on suor-
itettava liitteessä II olevassa 1.4.3 kohdassa tarkoitettu
jäännösjarrutustehon testi.
4.5.3.2 Vertailun vuoksi testatuista jarruhihnoista edellä olevan
jäännösjarrutustehon testin aikana tallennetun keskimääräisen
jarrutusmomentin on oltava, samoin mitattuna, niiden testirajojen
sisällä, jotka ovat ± 15 % ajoneuvon tyyppihyväksynnän asiaa
koskevassa hakemuksessa esitettyjen osien mukaisilta jarruhih-
noilta tallennetusta keskimääräisestä jarrutusmomentista.
5 JARRUHIHNOJEN TARKASTUS
5.1 Jarruhihnat on tarkastettava silmämääräisesti edellä kuvattujen
testien täydennykseksi sen varmistamiseksi, että ne ovat hyväk-
syttävässä kunnossa jatkuvaan tavanomaiseen käyttöön.1971L0320 — FI — 03.01.1986 — 005.001 — 95