Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BEUROOPAN P ARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2000/76/EY,
annettu 4 päivänä joulukuuta 2000,
jätteenpoltosta
(EYVL L 332, 28.12.2000, s. 91)
Oikaistu:
"C1 Oikaisu, EYVL L 145, 31.5.2001, s. 52 (2000/76/EY)2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 1
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI
2000/76/EY,
annettu 4 päivänä joulukuuta 2000,
jätteenpoltosta
EUROOP AN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOS-
TO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 175 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (3),
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menette-
lyä (4), ja ottaen huomioon sovittelukomitean 11 päivänä lokakuuta 2000
hyväksymän yhteisen tekstin,
sekä katsovat seuraavaa:(1) Viidennessä ympäristöalan toimintaohjelmassa ”Kohti kestävää
kehitystä — Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä
koskeva poliittinen toimintaohjelma”, jota on täydennetty sen
tarkistuksesta tehdyllä päätöksellä N:o 2179/98/EY (
5), asetetaan
tavoitteeksi, etteivät tiettyjen epäpuhtauksien, kuten typen oksidi-
en (NO x), rikkidioksidin (SO 2), raskasmetallien ja dioksiinien,
kriittiset kuormitukset ja tasot ylity, ja samassa toimintaohjelmas-
sa asetetaan ilmanlaatuun liittyväksi tavoitteeksi, että kaikkia
ihmisiä suojellaan tehokkaasti ilmansaasteiden aiheuttamilta
tunnustetuilta terveysriskeiltä. Lisäksi toimintaohjelmassa asete-
taan tavoitteeksi, että todetuista lähteistä peräisin olevia dioksii-
nipäästöjä vähennetään vuoteen 2005 mennessä 90 prosentilla
(vuoden 1985 tasosta) ja että kaikentyyppisiä kadmiumin (Cd),
elohopean (Hg) ja lyijyn (Pb) päästöjä vähennetään vähintään 70
prosenttia vuoden 1995 tasosta.
(2) Valtiosta toiseen tapahtuvaa ilmansaasteiden kaukokulkeutumista
koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomis-
sion yleissopimukseen liittyvässä ja yhteisön allekirjoittamassa
hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevassa pöytäkirjassa
asetetaan oikeudellisesti sitovat dioksiinien ja furaanien päästöjen
raja-arvot, jotka ovat 0,1 ng toksisuusekvivalenttia/m3laitoksissa,
jotka polttavat kiinteää yhdyskuntajätettä yli kolme tonnia
tunnissa, 0,5 ng toksisuusekvivalenttia/m3laitoksissa, jotka
polttavat sairaalajätettä yli tonnin tunnissa, ja 0,2 ng toksisuus-
ekvivalenttia/m3laitoksissa, jotka polttavat vaarallista jätettä yli
tonnin tunnissa.
(3) Valtiosta toiseen tapahtuvaa ilmansaasteiden kaukokulkeutumista
koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomis-
sion yleissopimukseen liittyvässä ja yhteisön allekirjoittamassa
raskasmetalleja koskevassa pöytäkirjassa asetetaan oikeudellisesti
sitova hiukkasten päästöjen raja-arvot jotka ovat 10 mg/m3
vaarallisen ja sairaalajätteen polton osalta, ja oikeudellisesti!B
(1) EYVL C 13, 17.1.1998, s. 6 ja
EYVL C 372, 2.12.1998, s. 11.
(2) EYVL C 116, 28.4.1999, s. 40.
(3) EYVL C 198, 14.7.1999, s. 37.
(4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. huhtikuuta 1999 (EYVL C 219,
30.7.1999, s. 249), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 25. marraskuuta1999 (EYVL C 25, 28.1.2000, s. 17) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty15. maaliskuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan p-arlamentin päätös, tehty 16. marraskuuta 2000 ja neuvoston päätös, tehty 20.marraskuuta 2000.
(
5) EYVL C 138, 17.5.1993, s. 1 ja
EYVL L 275, 10.10.1998, s. 1.2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 2
sitovat elohopeapäästöjen raja-arvot, jotka ovat 0,05 mg/m3
vaarallisen jätteen polton ja 0,08 mg/m3yhdyskuntajätteen polton
osalta.
(4) Kansainvälisen syöväntutkimuskeskuksen ja Maailman terveys-
järjestön mukaan eräät polysykliset aromaattiset hiilivedyt (PAH)
ovat syöpää aiheuttavia. Jäsenvaltiot voivat näin ollen asettaa
päästöjen raja-arvoja muiden epäpuhtauksien ohessa polysyklisille
aromaattisille hiilivedyille.
(5) Perustamissopimuksen 5 artiklassa määrättyjen toissijaisuus- ja
suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti on tarpeen toimia yhteisön
tasolla. Jatkotoimenpiteet perustuvat ennalta varautumisen peri-
aatteelle. Tässä direktiivissä asetetaan ainoastaan poltto- ja
rinnakkaispolttolaitosten vähimmäisvaatimukset.
(6) Lisäksi perustamissopimuksen 174 artiklan mukaan yhteisön
ympäristöpolitiikalla myötävaikutetaan ihmisten terveyden suoje-
luun.
(7) Korkeatasoinen ympäristön ja ihmisten terveyden suojelu edellyt-
tää siten, että yhteisön alueella oleville poltto- ja rinnakkais-
polttolaitoksille määritetään tiukat toimintaedellytykset, tekniset
vaatimukset ja päästöjen raja-arvot sekä että niitä pidetään yllä.
Asetetuilla raja-arvoilla olisi joko ehkäistävä tai rajoitettava niin
hyvin kuin se on käytännössä mahdollista ympäristöhaittoja sekä
niistä ihmisten terveydelle aiheutuvia vaaroja.
(8) Komission tiedonannossa yhteisön jätehuoltostrategian tarkis-
tamisesta määritellään ensisijaiseksi tavoitteeksi jätteiden synty-
misen ehkäiseminen, jolloin toissijaisena tavoitteena on niiden
uudelleenkäyttö ja viimeisenä vaihtoehtona on niiden turvallinen
käsittely. Neuvosto toisti 24 päivänä helmikuuta 1997 yhteisön
jätehuoltostrategiasta antamassaan päätöslauselmassa (1) vakau-
muksensa, että jätteen syntymisen ehkäisemisen olisi sekä jätteen
määrän vähentämistä että jätteen vaarallisia ominaisuuksia aja-
tellen oltava kaiken järkevän jätepolitiikan tärkein painopistealue.
(9) Yhteisön jätehuoltostrategiasta 24 päivänä helmikuuta 1997
annetussa neuvoston päätöslauselmassa painotetaan myös jätteen
käyttöä koskevien yhteisön kriteerien merkitystä sekä sitä, että
polttolaitoksiin on sovellettava tarkoituksenmukaisia päästöstan-
dardeja, jo käytössä olevia polttolaitoksia varten on suunniteltava
seurantatoimenpiteitä ja komission on tutkittava, onko yhteisön
lainsäädäntöä muutettava energian hyödyntämiseen tähtäävän
jätteenpolton osalta poltettaviksi tai rinnakkaispoltettaviksi tar-
koitettujen jätteiden laajojen kuljetusten välttämiseksi yhteisössä.
(10) On tarpeen säätää kaikille poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksille
tiukat säännöt, jotta vältettäisiin jäsenvaltioiden väliset jätteiden
siirrot laitoksiin, jotka toimivat väljempien ympäristöstandardien
vuoksi pienemmin kustannuksin.
(11) Komission tiedonannossa ”Tulevaisuuden energia: uusiutuvat
energialähteet — Yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa
koskeva valkoinen kirja” otetaan huomioon erityisesti biomassan
käyttö energian tuottamisessa.
(12) Neuvoston direktiivissä 96/61/EY (2) esitetään ympäristön pilaan-
tumisen ehkäisemiseen ja vähentämiseen yhtenäistetty lähestymis-
tapa, jossa laitoksen ympäristövaikutusten kaikki osatekijät
otetaan huomioon yhtenäisesti. Mainitun direktiivin soveltamis-
alaan kuuluvat yhdyskuntajätteen polttolaitokset, joiden kapasi-
teetti on yli 3 tonnia tunnissa, ja vaarallisen jätteen käsittely- ja
hyödyntämislaitokset, joiden kapasiteetti on yli 10 tonnia
päivässä.
(13) Tässä direktiivissä asetettujen päästörajojen noudattamista olisi
pidettävä välttämättömänä joskaan ei riittävänä edellytyksenä!B
(1) EYVL C 76, 11.3.1997, s. 1.
(2) EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26.2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 3
direktiivissä 96/61/EY asetettujen vaatimusten täyttymiselle.
Näiden vaatimusten noudattaminen voi edellyttää aiempaa tiu-
kempia päästöjen raja-arvoja tässä direktiivissä tarkoitetuille
epäpuhtauksille, päästöjen raja-arvoja muille aineille sekä muita
keinoja ja asianmukaisia edellytyksiä.
(14) Teollisuudella on kymmenen vuoden kokemus polttolaitosten
epäpuhtauspäästöjen vähentämistekniikoiden soveltamisesta.
(15) Yhdyskuntajätteiden polttolaitosten aiheuttaman ilman pilaantu-
misen ehkäisemisestä ja vähentämisestä annetut neuvoston
direktiivit 89/369/ETY (1) ja 89/429/ETY (2) ovat myötävaikutta-
neet polttolaitoksista peräisin olevien ja ilmakehään joutuvien
päästöjen vähentämiseen ja valvontaan. Nyt olisi hyväksyttävä
tiukemmat säännöt ja mainitut direktiivit olisi siten kumottava.
(16) Vaarallisten ja tavanomaisten jätteiden erottelu perustuu pääasias-
sa jätteiden ominaisuuksiin ennen polttoa tai rinnakkaispolttoa
eikä eroihin päästöissä. Vaarallisten ja tavanomaisten jätteiden
polttamiseen tai rinnakkaispolttamiseen olisi sovellettava samoja
päästöjen raja-arvoja, mutta jätteiden polton tai rinnakkaispolton
tekniikoiden ja edellytysten sekä jätettä vastaanotettaessa käytet-
tävien valvontatoimenpiteiden olisi oltava jatkossakin erilaisia.
(17) Pannessaan täytäntöön tätä direktiiviä jäsenvaltioiden olisi
otettava huomioon ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin
ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista
22 päivänä huhtikuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi
1999/30/EY (3).
(18) Sellaisen vaarallisen jätteen polton, jonka sisältämien halogenoi-
tujen orgaanisten aineiden pitoisuus on enemmän kuin yksi
prosentti kloorina ilmaistuna, on täytettävä tietyt toimintaa
koskevat vaatimukset, jotta tuhottaisiin mahdollisimman useita
orgaanisia epäpuhtauksia kuten dioksiineja.
(19) Klooria sisältävän jätteen poltossa syntyy savukaasujäämiä. Näistä
polttojätteistä olisi huolehdittava niin, että niiden määrä ja
haitallisuus minimoidaan.
(20) Joitakin epäpuhtauksia koskevien päästöjen raja-arvoihin voi olla
perusteita myöntää erityisiä poikkeuksia rajoitettuna aikana ja
erityisedellytyksin.
(21) Jotta voitaisiin antaa lupa määräaikaismittausten lukumäärän
vähentämiseen, olisi laadittava arviointiperusteita tavanomaisten
jätteiden tiettyä lajiteltua palavaa jaetta varten, joka ei sovellu
kierrätykseen.
(22) Yhden ainoan jätteenpolttoa koskevan säädöksen antaminen lisää
oikeudellista selkeyttä ja täytäntöönpanokelpoisuutta. Vaarallisen
ja tavanomaisen jätteen poltosta ja rinnakkaispoltosta olisi
annettava yksi ainoa direktiivi, jossa otetaan vaarallisten jätteiden
polttamisesta 16 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston
direktiivin 94/67/EY (4) sisältö ja rakenne täysin huomioon.
Tämän vuoksi myös direktiivi 94/67/EY olisi kumottava.
(23) Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktii-
vin 75/442/ETY (5) 4 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toteu-
tettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteet
hyödynnetään tai käsitellään vaarantamatta ihmisten terveyttä ja
vahingoittamatta ympäristöä. Tämän vuoksi saman direktiivin 9 ja
10 artiklassa säädetään, että kaikkien jätteitä käsittelevien
laitosten ja yritysten on saatava siihen toimivaltaiselta viran-!B
(1) EYVL L 163, 14.6.1989, s. 32, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.
(2) EYVL L 203, 15.7.1989, s. 50, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.
(3) EYVL L 163, 29.6.1999, s. 41.
(4) EYVL L 365, 31.12.1994, s. 34.
(5) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna komission päätöksellä 350/96/EY (EYVL L 135, 6.6.1996, s. 32).2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 4
omaiselta lupa, joka koskee muun muassa toteutettavia turvatoi-
mia.
(24) Poltto- tai rinnakkaispolttoprosessissa syntyvän lämmön hyödyn-
tämistä sekä poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksien toiminnasta
syntyvien jäämien minimointia ja kierrätystä koskevilla vaa-
timuksilla edistetään osaltaan direktiivin 75/442/ETY 3 artiklan
jätehierarkiaa koskevien tavoitteiden saavuttamista.
(25) Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuulu poltto- ja rinnak-
kaispolttolaitokset, joissa käsitellään ainoastaan direktiivissä
90/667/ETY (1) säänneltyä eläinjätettä. Komissio aikoo ehdottaa
direktiivin 90/667/ETY vaatimusten muuttamista, jotta eläinjät-
teen poltolle ja rinnakkaispoltolle saataisiin korkeat ympäris-
töstandardit.
(26) Poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten lupien on oltava myös kaikkien
direktiiveissä 91/271/ETY (2), 96/61/EY , 96/62/EY (3),
76/464/ETY (4) ja 1999/31/EY (5) säädettyjen soveltuvien vaa-
timusten mukaisia.
(27) Jätteiden rinnakkaispolton laitoksissa, joita ei ole pääasiallisesti
tarkoitettu jätteiden polttoon, ei olisi sallittava aiheuttaa tällaisen
rinnakkaispolton savukaasuista johtuvia epäpuhtauspäästöjä, jotka
ylittävät jätteen polttoon tarkoitettujen polttolaitosten päästöille
asetetut rajat, joten tällaista jätteiden rinnakkaispolttoa olisi
asianmukaisesti rajoitettava.
(28) Korkealuokkaiset mittaustekniikat ovat tarpeen päästöjen seuraa-
miseksi, jotta varmistetaan, että epäpuhtauksien raja-arvoja
noudatetaan.
(29) Poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten savukaasujen puhdistuksesta
syntyvien jätevesien päästöjen raja-arvojen käyttöön ottaminen
rajoittaa epäpuhtauksien siirtymistä ilmasta veteen.
(30) Olisi annettava säännöksiä sellaisia tapauksia varten, joissa
päästöjen raja-arvot ylitetään, sekä puhdistus- tai mittauslaitteiden
teknisesti väistämättömiä seisokkeja, häiriöitä ja vikoja varten.
(31) Lupamenettelyjen avoimuuden varmistamiseksi koko yhteisössä
olisi yleisöllä oltava mahdollisuus saada käyttöönsä tietoja, jotta
se voisi osallistua uusia lupahakemuksia ja niiden ajantasalle
saattamista koskevaan päätöksentekoon. Yleisöllä olisi oltava
mahdollisuus saada selvityksiä sellaisten laitosten toiminnasta ja
seurannasta, joissa poltetaan jätettä yli kolme tonnia tunnissa, jotta
se olisi tietoinen näiden laitosten mahdollisista ympäristövaiku-
tuksista ja vaikutuksista ihmisten terveyteen.
(32) Komission olisi esitettävä sekä Euroopan parlamentille että
neuvostolle kertomus, joka perustuu tämän direktiivin täytäntöön-
panosta saatuun kokemukseen, tieteellisestä tutkimuksesta saa-
tuihin uusiin tietoihin, teknologian kehitykseen, päästöjen val-
vontatekniikassa tapahtuneeseen kehitykseen sekä jätehuollosta,
laitosten toiminnasta saatuun kokemukseen ja ympäristövaa-
timusten kehitykseen, jotta komissio voisi tarvittaessa tehdä!B
(1) Neuvoston direktiivi 90/667/ETY, annettu 27 päivänä marraskuuta 1990, el-
äinlääkintäsäännöistä eläinjätteen hävittämisessä, käsittelyssä ja markkinoillesaattamisessa sekä taudinaiheuttajien ehkäisemisestä eläin- ja kalaperäisissärehuissa sekä direktiivin 90/425/ETY muuttamisesta (EYVL L 363, 27.12.-1990, s. 51), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 liitty-misasiakirjalla.
(
2) Neuvoston direktiivi 91/271/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1991, yh-
dyskuntajätevesien käsittelystä (EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40), direktiivisellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/15/EY (EYVL L 67, 7.3.1-998, s. 29).
(
3) Neuvoston direktiivi 96/62/EY, annettu 27 päivänä syyskuuta 1996, ilmanlaa-
dun arvioinnista ja hallinnasta (EYVL L 296, 21.11.1996, s. 55).
(4) Neuvoston direktiivi 76/464/ETY, annettu 4 päivänä toukokuuta 1976, tiett-
yjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheutta-masta pilaantumisesta (EYVL L 129, 18.5.1976, s. 23), direktiivi sellaisenakuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.
(
5) Neuvoston direktiivi 1999/31/EY, annettu 26 päivänä huhtikuuta 1999, kaa-
topaikoista (EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1).2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 5
ehdotuksia tämän direktiivin asianomaisten säännösten muutta-
misesta.
(33) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarpeellisista toimenpi-
teistä on päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytän-
töönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn
neuvoston päätöksen 1999/468/EY (1) mukaisesti.
(34) Jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä tämän direktiivin rikkomisen
seuraamuksia koskevat säännöt ja huolehdittava niiden täytän-
töönpanosta. Näiden seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikea-
suhtaisia ja vakuuttavia,
OV AT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tavoitteet
Tämän direktiivin tavoitteena on ehkäistä tai rajoittaa niin hyvin kuin se
on käytännössä mahdollista, jätteiden poltosta ja rinnakkaispoltosta
aiheutuvia ympäristöhaittoja ja erityisesti ilmaan, maaperään sekä pinta-
ja pohjavesiin joutuvien päästöjen aiheuttamaa pilaantumista ja tästä
ihmisten terveydelle aiheutuvia vaaroja.
Tämä tavoite saavutetaan, kun asetetaan tiukat toimintaedellytykset ja
tekniset vaatimukset vahvistamalla poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksille
päästöjen raja-arvot yhteisössä sekä myös direktiivin 75/442/ETY
vaatimuksia noudattamalla.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tätä direktiiviä sovelletaan poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksiin.
2. Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuitenkaan kuulu seuraavat
laitokset:
a) Laitokset, joissa käsitellään ainoastaan seuraavia jätteitä:
i) maa- ja metsätalouden kasviperäinen jäte;ii) elintarviketeollisuuden kasviperäinen jäte, jos syntyvä lämpö
hyödynnetään;
iii) ensiömassan tuotannon ja massasta valmistettavan paperin
tuotannon yhteydessä syntyvä kuituainetta sisältävä kasvipe-
räinen jäte, jos rinnakkaispoltto tapahtuu tuotantopaikalla ja
syntyvä lämpö hyödynnetään;
iv) puujäte, lukuun ottamatta puujätettä, joka voi puunsuoja-
ainekäsittelyn tai pinnoituksen seurauksena sisältää halogenoi-
tuja orgaanisia yhdisteitä tai raskasmetalleja ja johon kuuluu
erityisesti tällainen puujäte, joka on peräisin rakennus- ja
purkujätteestä;
v) korkkijäte;vi) radioaktiivinen jäte;vii) direktiivissä 90/667/ETY säännellyt eläinten ruhot, tämän
kuitenkaan rajoittamatta mainitun direktiivin tulevaa muutta-
mista;
viii) offshorelaitoksilla tapahtuvasta öljyn ja kaasun etsinnästä ja
hyödyntämisestä syntyvä jäte, joka poltetaan näillä laitoksilla;
b) koelaitokset, joita käytetään tutkimukseen, kehitykseen ja testauk-
seen polttoprosessin kehittämiseksi ja joissa käsitellään jätettä alle
50 tonnia vuodessa.!B
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 6
3 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1) ”jätteellä” direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdassa tarkoi-
tettua kiinteää tai nestemäistä jätettä,
2) ”vaarallisella jätteellä” vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta
1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY (1) 1 artiklan 4
kohdassa määriteltyä kiinteää tai nestemäistä jätettä.
Seuraaviin vaarallisiin jätteisiin ei sovelleta tämän direktiivin
vaarallisia jätteitä koskevia erityisvaatimuksia:
a) palavat nestemäiset jätteet mukaan lukien jäteöljyhuollosta 16
päivänä kesäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin
75/439/ETY (2) 1 artiklassa määritellyt jäteöljyt edellyttäen, että
ne täyttävät seuraavat vaatimukset:
i) polykloorattujen aromaattisten hiilivetyjen, esimerkiksi po-
lykloorattujen bifenyylien (PCB) tai pentaklooratun fenolin
(PCP), massapitoisuus ei ole suurempi kuin asiaankuu-
luvassa yhteisön lainsäädännössä on säädetty;
ii) kyseiset jätteet eivät ole vaarallisia sen johdosta, että ne
sisältäisivät direktiivin 91/689/ETY liitteessä II lueteltuja
muita aineita määrinä tai pitoisuuksina, jotka olisivat
ristiriidassa direktiivin 75/442/ETY 4 artiklassa määritelty-
jen tavoitteiden saavuttamisen kanssa; ja
iii) tehollinen lämpöarvo on vähintään 30 MJ kilogrammaa
kohti;
b) palavat nestemäiset jätteet, jotka eivät voi aiheuttaa niiden
poltosta suoraan syntyvissä savukaasuissa muita kuin direktiivin
93/12/ETY (3) 1 artiklan 1 kohdassa määritellystä kaasuöljystä
syntyviä päästöjä tai suurempaa päästöpitoisuutta kuin tällä
tavoin määritellyn kaasuöljyn poltosta aiheutuu,
3) ”sekalaisella yhdyskuntajätteellä” kotitalouksista sekä kaupasta,
teollisuudesta ja laitoksista peräisin olevaa jätettä, joka luonteensa
ja koostumuksensa vuoksi muistuttaa kotitalousjätettä mutta johon
eivät kuitenkaan sisälly komission päätöksen 94/3/EY (4) liitteessä
olevassa luokassa 20 01 mainitut lähteellä erikseen kerättävät jakeet
eivätkä muut kyseisessä liitteessä olevassa luokassa 20 02 mainitut
jätteet,
4) ”polttolaitoksella” kiinteää tai liikkuvaa teknistä yksikköä ja
laitteistoa, joka on tarkoitettu jätteiden lämpökäsittelyyn riippumatta
siitä, hyödynnetäänkö poltosta syntyvä lämpö vai ei. Lämpökäsitte-
lyllä tarkoitetaan myös jätteen polttoa hapettamalla sekä muuta
lämpökäsittelyä, kuten pyrolyysiä, kaasutusta ja plasmakäsittelyä,
jos käsittelystä syntyvät tuotteet tämän jälkeen poltetaan.
Tämä määritelmä kattaa laitosalueen ja koko polttolaitoksen,
mukaan lukien kaikki polttolinjat sekä jätteen vastaanotto- ja
varastointitilat ja laitosalueella tehtävään esikäsittelyyn tarkoitetut
laitteistot, jäte-, polttoaine- ja ilmansyöttöjärjestelmät, kattilan,
savukaasujen käsittelylaitteistot, laitosalueella olevat palamisjättei-!B
(1) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna
direktiivillä 94/31/EY (EYVL L 168, 2.7.1994, s. 28).
(2) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 23, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.
(3) Neuvoston direktiivi 93/12/ETY, annettu 23 päivänä maaliskuuta 1993, tiet-
tyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta (EYVL L 74, 27.3.1993,s. 81), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 99/-32/EY (EYVL L 121, 11.5.1999, s. 13).
(
4) Komission päätös 94/3/EY, tehty 20 päivänä joulukuuta 1993, jätteistä ann-
etun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jä-teluettelon laatimisesta (EYVL L 5, 7.1.1994, s. 15).2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 7
den ja jäteveden käsittely- ja varastointilaitteistot, poistoputket sekä
polton valvontaan ja poltto-olosuhteiden rekisteröintiin ja seurantaan
tarkoitetut laitteet ja järjestelmät,
5) ”rinnakkaispolttolaitoksella” kiinteää tai liikkuvaa laitosta, jonka
pääasiallisena tarkoituksena on tuottaa energiaa tai aineellisia
tuotteita ja
— jossa käytetään jätettä vakinaisena tai lisäpolttoaineena, tai
— jossa jätettä lämpökäsitellään sen käsittelemiseksi.
Jos rinnakkaispoltto tapahtuu niin, että laitoksen pääasiallinen
tarkoitus ei ole tuottaa energiaa tai aineellisia tuotteita, vaan
pikemminkin jätteiden lämpökäsittely, laitosta on pidettävä 4
kohdassa tarkoitettuna polttolaitoksena.
Tämä määritelmä kattaa laitosalueen ja koko laitoksen, mukaan
lukien kaikki rinnakkaispolttolinjat sekä jätteen vastaanotto- ja
varastointitilat ja laitosalueella tehtävään esikäsittelyyn tarkoitetut
laitteistot, jäte-, polttoaine- ja ilmansyöttöjärjestelmät, kattilan,
savukaasujen käsittelylaitteistot, laitosalueella olevat palamisjättei-
den ja jäteveden käsittely- ja varastointilaitteistot, poistoputket sekä
polton valvontaan ja poltto-olosuhteiden rekisteröintiin ja seurantaan
tarkoitetut laitteet ja järjestelmät,
6) ”jo käytössä olevalla poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksella” poltto-
tai rinnakkaispolttolaitosta
a) joka on toiminnassa ja jolla on ennen … päivää joulukuuta 2002
voimassaolevan yhteisön lainsäädännön mukainen lupa ennen 28
päivää joulukuuta 2002; tai
b) jolle on myönnetty lupa toimia poltto- tai rinnakkaispolttolai-
toksena tai joka on rekisteröity sellaiseksi ja jolla on voimas-
saolevan yhteisön lainsäädännön mukainen ennen 28 päivää
joulukuuta 2002 myönnetty lupa edellyttäen, että laitos otetaan
käyttöön viimeistään 28 päivänä joulukuuta 2003, tai
c) jonka osalta on jätetty toimivaltaisen viranomaisen näkemyksen
mukaan täydellinen lupahakemus ennen 28 päivää joulukuuta
2002 edellyttäen, että laitos otetaan käyttöön viimeistään 28
päivänä joulukuuta 2004,
7) ”nimelliskapasiteetilla” polttolaitoksen uunien polttokapasiteettien
summaa, jonka rakentaja on määrittänyt ja toiminnanharjoittaja
vahvistanut ottaen asianmukaisella tavalla huomioon erityisesti
jätteen lämpöarvon tunnissa poltetun jätteen määränä ilmaistuna,
8) ”päästöllä” aineiden, tärinän, lämmön tai melun välitöntä tai
välillistä pääsyä laitoksessa sijaitsevista piste- tai hajakuormitus-
lähteistä ilmaan, veteen tai maaperään,
9) ”päästöjen raja-arvolla” tiettyjen erityisparametrien avulla ilmaistua
päästön massaa, pitoisuutta ja/tai tasoa, joka ei saa ylittyä yhden tai
useamman ajanjakson aikana,
10) ”dioksiineilla ja furaaneilla” kaikkia liitteessä I lueteltuja polykloo-
rattuja dibentso- p-dioksiineja ja dibentsofuraaneja,
11) ”toiminnanharjoittajalla” luonnollista tai oikeushenkilöä, joka käyt-
tää tai valvoo laitosta tai, jos asiasta on säädetty kansallisessa
lainsäädännössä, jolle on annettu laitoksen teknistä toimintaa
koskeva taloudellinen päätösvalta,
12) ”luvalla” toimivaltaisen viranomaisen tekemää kirjallista päätöstä
(tai useita tällaisia päätöksiä), jolla myönnetään lupa käyttää laitosta
tietyillä ehdoilla, joilla varmistetaan, että laitos täyttää kaikki tämän
direktiivin vaatimukset. Lupa voi koskea yhtä tai useampaa laitosta
tai laitoksen osaa, jotka sijaitsevat samalla paikalla ja jotka ovat
saman toiminnanharjoittajan käytössä,
13) ”polttojätteellä” direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdassa
jätteeksi määriteltyä nestemäistä tai kiinteää ainesta (mukaan lukien
pohjatuhka ja kuona, lento- ja kattilatuhka, kaasun käsittelystä!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 8
syntyvät kiinteät reaktiotuotteet, jäteveden käsittelystä syntyvä liete,
käytetyt katalyytit ja käytetty aktiivihiili), joka syntyy poltto- tai
rinnakkaispolttoprosessista, savukaasun tai jäteveden käsittelystä
taikka muista poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksessa tapahtuvista
prosesseista.
4 artikla
Luvan hakeminen ja myöntäminen
1. Poltto- tai rinnakkaispolttolaitokset eivät saa toimia ilman toimintaan
myönnettyä lupaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin
75/442/ETY 11 artiklan tai direktiivin 91/689/ETY 3 artiklan sovelta-
mista.
2. Direktiivin 96/61/EY soveltamista rajoittamatta on poltto- tai
rinnakkaispolttolaitosta koskevan, toimivaltaiselle viranomaiselle toimi-
tettavan lupahakemuksen sisällettävä selvitys toimenpiteistä, joiden
tarkoituksena on varmistaa, että:
a) laitoksen suunnittelussa, varustelussa ja käytössä noudatetaan tämän
direktiivin vaatimuksia, ottaen huomioon poltettavan jätteen luokat;
b) poltto- ja rinnakkaispolttoprosessin aikana syntyvä lämpö hyödyn-
netään niin hyvin kuin se on käytännössä mahdollista, esimerkiksi
yhdistetyn lämmön- ja energiantuotannon avulla tai prosessihöyryn
tai kaukolämmön tuotannolla;
c) polttojätteen määrä ja haitallisuus minimoidaan ja se kierrätetään,
silloin kuin tämä on asianmukaista;
d) polttojäte, jonka muodostumista ei voida ehkäistä tai vähentää tai
jota ei voida kierrättää, käsitellään kansallisen ja yhteisön lain-
säädännön mukaisesti.
3. Lupa voidaan myöntää ainoastaan, jos hakemuksesta käy ilmi, että
ilmaan johdettavien päästöjen mittaamiseen ehdotetut mittaustekniikat
ovat liitteen III mukaiset ja veden osalta liitteessä III olevan 1 ja 2
kohdan mukaiset.
4. Toimivaltaisen viranomaisen poltto- tai rinnakkaispolttolaitokselle
myöntämässä luvassa on sen lisäksi, että lupien on oltava direktiiveissä
91/271/ETY, 96/61/EY, 96/62/EY, 76/464/ETY ja 1999/31/EY säädetty-
jen soveltuvien vaatimusten mukaisia:
a) nimenomaisesti mainittava jäteluokat, joiden käsittely on sallittu.
Luettelossa on mahdollisuuksien mukaan käytettävä ainakin Euroo-
pan jäteluettelossa vahvistettuja jäteluokkia ja tarvittaessa esitettävä
tiedot jätteen määrästä;
b) ilmoitettava laitoksen jätteenpolton tai rinnakkaispolton kokonais-
kapasiteetti;
c) määritettävä näytteenotto- ja mittausmenettelyt, joiden avulla
täytetään kunkin ilmaan ja veteen joutuvan epäpuhtauden mää-
räaikaismittauksia varten asetetut velvoitteet.
5. Toimivaltaisen viranomaisen vaarallista jätettä käyttävälle poltto- tai
rinnakkaispolttolaitokselle myöntämässä luvassa on 4 kohdassa olevan
lisäksi
a) lueteltava ne eri luokkiin kuuluvan vaarallisen jätteen määrät, joiden
käsittely on sallittu;
b) esitettävä vaarallisen jätteen pienin ja suurin massavirta, sen
pienimmät ja suurimmat lämpöarvot ja suurimmat sallitut pitoisuu-
det epäpuhtauksille kuten PCB, PCP , kloori, fluori, rikki ja
raskasmetallit.
6. Jäsenvaltiot voivat laatia luettelon niistä luvassa main ittavista
jäteluokista, joita voidaan rinnakkaispolttaa tiettyihin luokkiin kuuluvis-
sa rinnakkaispolttolaitoksissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perus-
tamissopimuksen määräysten soveltamista.!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 9
7. Toimivaltaisen viranomaisen on määräajoin tarkasteltava lupaehtoja
ja saatettava ne tarvittaessa ajan tasalle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
direktiivin 96/61/EY soveltamista.
8. Jos tavanomaista jätettä polttavan poltto- tai rinnakkaispolttolaitok-
sen toiminnanharjoittaja suunnittelee toiminnan muuttamista siten, että
siihen kuuluisi vaarallisen jätteen poltto tai rinnakkaispoltto, tätä on
pidettävä direktiivin 96/61/EY 2 artiklan 10 kohdan b alakohdassa
tarkoitettuna merkittävänä muutoksena, ja näin ollen on sovellettava
mainitun direktiivin 12 artiklan 2 kohtaa.
9. Jos polttolaitos tai rinnakkaispolttolaitos ei noudata lupaehtoja ja
erityisesti ilmaan ja veteen joutuvien päästöjen raja-arvoja, toimivaltai-
sen viranomaisen on ryhdyttävä toimiin näiden ehtojen noudattamisen
varmistamiseksi.
5 artikla
Jätteen toimittaminen ja vastaanotto
1. Poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen toiminnanharjoittajan on toteu-
tettava kaikki jätteen toimittamiseen ja vastaanottoon liittyvät varotoi-
met, jotta ehkäistään ympäristölle aiheutuvat haitat ja erityisesti ilman,
maaperän sekä pinta- ja pohjavesien pilaantuminen sekä haju- ja
meluhaitat ja ihmisten terveydelle aiheutuvat välittömät vaarat, tai
vähennetään niitä niin paljon kuin se on käytännössä mahdollista.
Näiden toimenpiteiden on täytettävä vähintään 3 ja 4 kohdassa esitetyt
vaatimukset.
2. Toiminnanharjoittajan on määritettävä kunkin jäteluokan massa
mahdollisuuksien mukaan Euroopan jäteluettelon mukaisesti ennen
jätteen hyväksymistä poltto- tai rinnakkaispolttolaitokseen.
3. Ennen vaarallisen jätteen hyväksymistä poltto- tai rinnakkaispoltto-
laitokseen toiminnanharjoittajalla on oltava hallussaan jätteeseen liitty-
vät tiedot varmistaakseen muun muassa 4 artiklan 5 kohdassa
määriteltyjen lupaehtojen täyttymisen. Näihin tietoihin on sisällyttävä:
a) kaikki hallinnolliset tiedot jäljempänä 4 kohdan a alakohdassa
mainituissa asiakirjoissa esitetystä tuotantoprosessista;
b) jätteen fysikaalinen ja jos mahdollista myös kemiallinen koostumus
sekä muu tarvittava tieto sen arvioimiseksi, soveltuuko jäte
poltettavaksi aiotussa prosessissa;
c) jätteen vaaralliset ominaisuudet, aineet joiden kanssa sitä ei voi
sekoittaa ja jätteen käsittelyssä noudatettavat varotoimet.
4. Ennen vaarallisen jätteen hyväksymistä poltto- tai rinnakkaispoltto-
laitokseen toiminnanharjoittajan on suoritettava vähintään seuraavat
vastaanottotoimenpiteet:
a) direktiivissä 91/689/ETY ja tarvittaessa Euroopan yhteisössä,
Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden
siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1 päivänä helmikuuta 1993
annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 259/93 (1) sekä vaa-
rallisten aineiden kuljetuksesta annetuissa säännöksissä edellytetty-
jen asiakirjojen tarkastaminen;
b) silloin kun se on tarkoituksenmukaista, edustavien näytteiden
ottaminen esimerkiksi tartuntavaarallisesta kliinisestä jätteestä,
mikäli mahdollista ennen jäte-erän purkamista, jotta voidaan
tarkastaa jätteen vastaavan 3 kohdassa edellytettyjä tietoja ja jotta
toimivaltaiset viranomaiset voisivat tarkistaa käsiteltäväksi tulevan
jätteen laadun. Näytteitä on säilytettävä vähintään kuukauden ajan
polton jälkeen.!B
(1) EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
komission asetuksella (EY) N:o 2408/98 (EYVL L 298, 7.11.1998, s. 19).2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 10
5. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää teollisuuslaitoksille ja
yrityksille, jotka polttavat tai rinnakkaispolttavat ainoastaan omia
jätteitään niiden syntymispaikalla, luvan poiketa 2, 3 ja 4 kohdan
säännöksistä edellyttäen, että tämän direktiivin vaatimuksia noudatetaan.
6 artikla
Toimintaa koskevat vaatimukset
1. Polttolaitoksia käytettäessä on saavutettava sellainen polttotaso, että
kuonassa ja pohjatuhkassa olevan orgaanisen hiilen kokonaismäärä on
alle kolme prosenttia tai niiden polttohävikki alle 5 prosenttia aineen
kuivapainosta. Tarvittaessa on käytettävä sopivia jätteen esikäsittelyme-
netelmiä.
Polttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennettava ja niitä on
käytettävä siten, että prosessista syntyvän kaasun lämpötila nostetaan
polttoilman viimeisen syötön jälkeen valvotusti ja homogeenisesti
kaikkein epäedullisimmissakin olosuhteissa kahdeksi sekunniksi
850 °C:een mitattuna uunin sisäseinän läheisyydestä tai muusta
toimivaltaisen viranomaisen hyväksymästä palamiskammion edustavasta
kohdasta. Jos vaarallisen jätteen sisältämien halogenoitujen orgaanisten
aineiden pitoisuus on enemmän kuin yksi prosentti kloorina ilmaistuna,
lämpötila on nostettava 1 100 °C:een vähintään kahdeksi sekunniksi.
Polttolaitoksen kukin linja on varustettava vähintään yhdellä lisäpoltti-
mella. Tämän polttimen on kytkeydyttävä toimintaan automaattisesti,
kun palamiskaasujen lämpötila laskee polttoilman viimeisen syötön
jälkeen alle 850 tai 1 100 °C:n. Sitä on käytettävä myös laitoksen
käynnistys- ja pysäytystoimien aikana sen varmistamiseksi, että 850 tai
1 100 °C:n lämpötilaa pidetään yllä kaiken aikaa näiden toimien aikana
ja niin kauan kuin palamiskammiossa on polttamatonta jätettä.
Käynnistyksen ja pysäytyksen aikana tai kun palamiskaasun lämpötila
laskee alle 850 tai 1 100 °C:n, lisäpolttimeen ei saa syöttää polttoaineita,
jotka voivat aiheuttaa suurempia päästöjä kuin mitä aiheutuu neuvoston
direktiivin 75/716/ETY 1 artiklan 1 kohdassa määritellyn kaasuöljyn
poltosta taikka nestekaasun tai maakaasun poltosta.
2. Rinnakkaispolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennet-
tava ja niitä on käytettävä siten, että jätteen rinnakkaispoltosta syntyvän
kaasun lämpötila nostetaan valvotusti ja homogeenisesti kaikkein
epäedullisimmissakin olosuhteissa kahdeksi sekunniksi 850 °C:een. Jos
rinnakkaispoltetaan vaarallista jätettä, jonka sisältämien halogenoitujen
orgaanisten aineiden pitoisuus on enemmän kuin yksi prosentti kloorina
ilmaistuna, lämpötila on nostettava 1 100 °C:een.
3. Poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksissa on oltava käytössä automaatti-
nen järjestelmä, joka estää jätteen syötön
a) käynnistyksen aikana, kunnes 850° tai 1 100 °C:n taikka 4 kohdan
mukaisesti määritetty lämpötila on saavutettu;
b) aina, kun lämpötila alittaa 850 tai 1 100 °C:n taikka 4 kohdan
mukaisesti määritetyn lämpötilan;
c) aina, kun tässä direktiivissä edellytetyt jatkuvat mittaukset osoittavat,
että jokin päästörajoista ylittyy puhdistuslaitteiden häiriöiden tai
vikojen vuoksi.
4. Toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan 1 kohdassa asetetuista
vaatimuksista ja 3 kohdassa tarkoitetuista lämpötiloista poikkeavien
sellaisten vaatimusten noudattamiseen, jotka määritetään tiettyjä jäte-
luokkia tai tiettyjä lämpökäsittelyprosesseja varten myönnettävässä
luvassa, edellyttäen, että tämän direktiivin vaatimuksia noudatetaan.
Jäsenvaltiot voivat määrätä tällaisia lupia koskevista säännöistä.
Toimintaa koskevien vaatimusten muutos ei saa aiheuttaa polttojätteen
määrän kasvua eikä polttojätettä, jonka sisältämien orgaanisten epäpuh-
tauksien määrä on suurempi verrattuna polttojätteeseen, jonka voidaan
odottaa syntyvän 1 kohdassa säädettyjä ehtoja noudatettaessa.!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 11
Toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan 2 kohdassa asetetuista
vaatimuksista ja 3 kohdassa tarkoitetuista lämpötiloista poikkeavien
sellaisten vaatimusten noudattamiselle, jotka määritetään tiettyjä jäte-
luokkia tai tiettyjä lämpökäsittelyprosesseja varten myönnettävässä
luvassa, edellyttäen, että tämän direktiivin vaatimuksia noudatetaan.
Jäsenvaltiot voivat määrätä tällaisia lupia koskevista säännöistä.
Tällaisen poikkeuksen ehtona on oltava, että noudatetaan vähintään
liitteessä V olevia säännöksiä orgaanisen hiilen kokonaismäärän ja
CO-päästöjen raja-arvoista.
Jos sellu- ja paperiteollisuuden nykyisissä kuorikattiloissa rinnakkais-
poltetaan niiden omia jätteitä tuotantopaikalla, tällainen lupa edellyttää,
että noudatetaan vähintään liitteessä V olevia säännöksiä orgaanisen
hiilen kokonaismäärän päästöjen raja-arvoista.
Jäsenvaltion on ilmoitettava tämän kohdan säännösten mukaisesti
määritetyistä toimintaa koskevista vaatimuksista ja tehtyjen tarkistusten
tuloksista komissiolle osana niitä tietoja, jotka toimitetaan kertomusten
toimittamista koskevien vaatimusten täyttämiseksi.
5. Poltto- ja rinnakkaispolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja
rakennettava ja niitä on käytettävä siten, että ehkäistään ilmaan joutuvat
päästöt, jotka aiheuttavat merkittävää ilman pilaantumista maanpinnan
tasolla; erityisesti savukaasut on poistettava valvotusti sekä yhteisön
ilmanlaatustandardien mukaisesti savupiipulla, jonka korkeus määrite-
tään siten, että suojellaan ihmisten terveyttä ja ympäristöä.
6. Poltto- tai rinnakkaispolttoprosessin aikana syntyvä lämpö on
hyödynnettävä niin hyvin kuin se on käytännössä mahdollista.
7. Tartuntavaarallinen kliininen jäte olisi syötettävä suoraan uuniin
sekoittamatta sitä ensin muihin luokkiin kuuluviin jätteisiin ja käsitte-
lemättä sitä suoraan.
8. Poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen hoitajan on oltava luonnollinen
henkilö, joka on pätevä hoitamaan laitosta.
7 artikla
Ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvot
1. Polttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennettava ja niitä
on käytettävä siten, että liitteessä V vahvistetut päästöjen raja-arvot eivät
ylity savukaasussa.
2. Rinnakkaispolttolaitokset on suunniteltava, varustettava ja rakennet-
tava ja niitä on käytettävä siten, että liitteen II mukaisesti määritetyt tai
siinä vahvistetut päästöjen raja-arvot eivät ylity savukaasussa.
Jos rinnakkaispolttolaitoksessa yli 40 prosenttia tuloksena olevasta
lämmön luovutuksesta on peräisin vaarallisesta jätteestä, sovelletaan
liitteessä V vahvistettuja päästöjen raja-arvoja.
3. Päästöjen raja-arvojen noudattamisen tarkastamiseksi tehtävien
mittausten tulokset on standardoitava 11 artiklassa säädettyjen vaa-
timusten mukaisesti.
4. Käsittelemättömän sekalaisen yhdyskuntajätteen rinnakkaispolton
osalta raja-arvot määrätään liitteen V mukaisesti eikä liitettä II sovelleta.
5. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa päästöjen raja-arvot polysyklisille
aromaattisille hiilivedyille tai muille epäpuhtauksille, sanotun kuiten-
kaan rajoittamatta perustamissopimuksen määräysten soveltamista.
8 artikla
Savukaasujen puhdistuksesta syntyvät jätevesipäästöt
1. Savukaasujen puhdistuksesta syntyvän jäteveden päästämiseen
poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksesta on oltava toimivaltaisen viran-
omaisen myöntämä lupa.!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 12
2. Savukaasujen puhdistuksesta syntyvän jäteveden päästämistä vesis-
töön on rajoitettava niin paljon kuin se on käytännössä mahdollista ja
vähintään liitteessä IV vahvistettujen päästöjen raja-arvojen mukaisesti.
3. Savukaasujen puhdistuksesta syntyvä jätevesi voidaan erillisen
käsittelyn jälkeen päästää vesistöön, jos se luvassa erikseen sallitaan ja
edellyttäen, että
a) yhteisön, kansallisten ja paikallisten asiaa koskevien säännösten
vaatimukset täyttyvät päästöjen raja-arvojen osalta; ja
b) liitteessä IV tarkoitetut epäpuhtauksien massapitoisuudet eivät ylitä
siinä asetettuja päästöjen raja-arvoja.
4. Päästöjen raja-arvoja sovelletaan paikassa, jossa liitteessä IV
tarkoitettuja epäpuhtauksia sisältävä savukaasujen puhdistuksesta synty-
vä jätevesi poistetaan poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksesta.
Jos savukaasujen puhdistamisesta syntyvä jätevesi käsitellään laitoksessa
yhdessä laitoksessa syntyvän muun jäteveden kanssa, toiminnanharjoit-
tajan on tehtävä 11 artiklassa tarkoitetut mittaukset:
a) savukaasun puhdistusprosessista syntyvästä jätevesivirrasta ennen
sen johtamista yhteiseen jätevesien käsittelylaitokseen;
b) yhdestä tai useammasta muusta jätevesivirrasta ennen sen johtamista
yhteiseen jätevesien käsittelylaitokseen;
c) paikassa, jossa jätevesi poistetaan käsittelyn jälkeen lopullisesti
poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksesta.
Toiminnanharjoittajan on tehtävä tarvittavat ainetaselaskelmat määrit-
tääkseen ne lopullisessa jätevesipäästössä olevat päästömäärät, joiden
voidaan katsoa johtuvan savukaasujen puhdistamisesta syntyvästä jätev-
edestä, jotta voidaan tarkistaa, noudatetaanko liitteessä IV asetettuja
päästöjen raja-arvoja savukaasujen puhdistusprosessissa syntyvän jäte-
vesivirran osalta.
Liitteessä IV esitettyjen päästöjen raja-arvojen noudattamiseksi ei
missään olosuhteissa saa suorittaa jäteveden laimennusta.
5. Jos liitteessä IV tarkoitettuja epäpuhtauksia sisältävä savukaasujen
puhdistuksesta syntyvä jätevesi käsitellään poltto- tai rinnakkaispoltto-
laitoksen ulkopuolella pelkästään tällaisen jäteveden käsittelyyn tarkoi-
tetussa käsittelylaitoksessa, liitteessä IV olevia päästöjen raja-arvoja on
sovellettava paikassa, jossa jätevesi poistetaan käsittelylaitoksesta. Jos
ulkopuolinen käsittelylaitos ei ole tarkoitettu ainoastaan polttamisesta
syntyvän jäteveden käsittelyyn, toiminnanharjoittajan on suoritettava 4
kohdan a, b ja c alakohdassa säädetyt tarvittavat ainetaselaskelmat
määrittääkseen ne lopullisessa jätevesipäästössä olevat päästömäärät,
joiden voidaan katsoa johtuvan savukaasujen puhdistamisesta syntyvästä
jätevedestä, jotta voidaan tarkistaa, noudatetaanko liitteessä IV asetettuja
päästöjen raja-arvoja savukaasujen puhdistusprosessissa syntyvän jäte-
vesivirran osalta.
Liitteessä IV esitettyjen päästöjen raja-arvojen noudattamiseksi ei
missään olosuhteissa saa suorittaa jäteveden laimennusta.
6. Luvassa ona) vahvistettava liitteessä IV tarkoitettujen epäpuhtauksien päästöjen
raja-arvot 2 kohdan mukaisesti sekä 3 kohdan a alakohdassa
tarkoitettujen vaatimusten täyttämiseksi;
b) määritettävä jäteveden osalta toiminnan valvontaan liittyvät para-
metrit vähintään pH:n, lämpötilan ja virtaaman osalta.
7. Poltto- ja rinnakkaispolttolaitokset ja niiden jätteiden varastointiin
käyttämät alueet on suunniteltava ja niitä on käytettävä siten, että
maaperään, pintavesiin ja pohjavesiin joutuvat luvattomat ja ennalta
arvaamattomat epäpuhtauspäästöt ehkäistään asiaa koskevassa yhteisön
lainsäädännössä annettujen säännösten mukaisesti. Varastokapasiteettia
on oltava myös laitosalueen epäpuhtaille hulevesille taikka vuodoista tai
palonsammutustoimista peräisin oleville epäpuhtaille vesille.!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 13
Varastokapasiteetin on oltava riittävä, jotta tällaiset vedet voidaan
tarvittaessa tutkia ja käsitellä ennen niiden poistamista.
8. Jäsenvaltiot voivat asettaa päästöjen raja-arvot polysyklisille ar-
omaattisille hiilivedyille tai muille epäpuhtauksille, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta perustamissopimuksen määräysten soveltamista.
9 artikla
Polttojäte
Poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksen toiminnasta syntyvä polttojätteen
määrä ja haitallisuus on minimoitava. Silloin, kun tämä on asianmukais-
ta, polttojäte on kierrätettävä välittömästi itse laitoksessa tai sen
ulkopuolella asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti.
Kuivan pölymäisen polttojätteen, kuten kattilatuhkan sekä palamis-
kaasujen käsittelystä syntyvän kuivan polttojätteen, kuljetuksen ja
välivarastoinnin on tapahduttava esimerkiksi suljetuissa säiliöissä siten,
että estetään kyseisen jätteen joutuminen ympäristöön.
Ennen poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten polttojätteen käsittely- tai
kierrätystapojen määrittämistä on tehtävä tarvittavat tutkimukset, jotta
voidaan selvittää eri polttojätteiden fysikaaliset ja kemialliset ominai-
suudet ja pilaamispotentiaali. Selvityksen on koskettava jätteen liukoisen
jakeen ja raskasmetallien liukoisen jakeen kokonaismäärää.
10 artikla
Valvonta ja seuranta
1. On asennettava mittauslaitteistot ja käytettävä tekniikoita, joilla
voidaan seurata poltto- ja rinnakkaispolttoprosessin kannalta merkityk-
sellisiä parametrejä, olosuhteita ja massapitoisuuksia.
2. Mittausvaatimukset vahvistetaan toimivaltaisen viranomaisen myön-
tämässä luvassa tai siihen liittyvissä ehdoissa.
3. Ilmaan ja veteen joutuvien päästöjen seurantaan käytettävän auto-
maattisen laitteiston asianmukaista asennusta ja toimintaa on valvottava
ja laitteistolle on tehtävä tarkastustesti kerran vuodessa. Kalibrointi on
tehtävä rinnakkaismittauksilla viitemenetelmin vähintään kolmen vuoden
välein.
4. Toimivaltainen viranomainen vahvistaa näytteenotto- tai mittaus-
paikkojen sijainnin.
5. Ilmaan ja veteen joutuvien päästöjen määräaikaismittaukset on
tehtävä liitteessä III olevan 1 ja 2 kohdan mukaisesti.
11 artikla
Mittausvaatimukset
1. Jäsenvaltioiden on joko lupaehdoin tai yleisin sitovin säännöin
huolehdittava siitä, että ilmaa koskevia 2—12 ja 17 kohdan ja vettä
koskevia 9 ja 14—17 kohdan säännöksiä noudatetaan.
2. Poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksessa on tehtävä liitteen III mukai-
sesti seuraavat ilmaan joutuvien epäpuhtauksien mittaukset:
a) jatkuvat mittaukset seuraavista aineista: NO x, edellyttäen, että on
vahvistettu päästöjen raja-arvot, CO, hiukkasten kokonaismäärä,
orgaanisen hiilen kokonaismäärä, HCl, HF ja SO 2;
b) jatkuvat mittaukset seuraavista prosessin toimintaan liittyvistä
parametreistä: lämpötila uunin sisäseinän läheisyydestä tai muusta
toimivaltaisen viranomaisen hyväksymästä palamiskammion edus-
tavasta kohdasta sekä savukaasun happipitoisuus, paine, lämpötila ja
vesihöyrysisältö;
c) raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien mittaukset vähintään
kahdesti vuodessa; 12 ensimmäisen käyttökuukauden aikana tehdään
kuitenkin mittaus vähintään joka kolmas kuukausi. Jäsenvaltiot!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 14
voivat vahvistaa mittausten aikavälit siltä osin kuin ne ovat
asettaneet päästöjen raja-arvot polysyklisille aromaattisille hiilive-
dyille tai muille epäpuhtauksille.
3. Savukaasujen viipymäaika, vähimmäislämpötila ja happipitoisuus on
tarkistettava asianmukaisesti vähintään kerran poltto- tai rinnakkais-
polttolaitoksen käyttöönoton aikana ja epäedullisimmiksi ennakoiduissa
käyttöolosuhteissa.
4. HF:n jatkuvia mittauksia ei tarvitse tehdä, jos HCl:n käsittelyssä on
vaiheita, joilla varmistetaan, ettei HCl:n päästöjen raja-arvo ylity. Tällöin
HF-päästöistä tehdään määräaikaismittaukset siten kuin 2 kohdan c
alakohdassa on säädetty.
5. Vesihöyrysisällön jatkuvat mittaukset eivät ole tarpeen edellyttäen,
että näytteeksi otettu savukaasu kuivataan ennen päästöjen analysointia.
6. Toimivaltainen viranomainen voi myöntämässään luvassa sallia, että
poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksissa tehdään HCl:sta, HF:sta ja SO 2:sta
jatkuvien mittauksien sijasta määräaikaismittaukset siten kuin 2 kohdan
c alakohdassa on säädetty, jos toiminnanharjoittaja voi näyttää toteen,
että kyseisten epäpuhtauksien päästöt eivät voi missään olosuhteissa
ylittää asetettuja päästöjen raja-arvoja.
7. Toimivaltainen viranomainen voi myöntämässään luvassa sallia, että
raskasmetallien määräaikaismittausten aikaväliä harvennetaan kahdesta
kerrasta vuodessa yhteen kertaan kahdessa vuodessa sekä että dioksiinien
ja furaanien määräaikaismittausten aikaväliä harvennetaan kahdesta
kerrasta vuodessa yhteen kertaan vuodessa, jos rinnakkaispoltosta tai
poltosta syntyvät päästöt ovat alle 50 prosenttia liitteen II tai liitteen V
mukaisesti määritetyistä päästöjen raja-arvoista ja jos käytettävissä on 17
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laadittuja arviointiperusteita,
jotka koskevat täytettäviä vaatimuksia. Näiden arviointiperusteiden on
pohjauduttava vähintään toisen alakohdan a ja d alakohdan säännöksiin.
Aikavälin harventaminen voidaan sallia 1 päivään tammikuuta 2005
saakka, vaikka kyseisiä arviointiperusteita ei olisikaan käytettävissä
edellyttäen, että
a) rinnakkaispoltettava tai poltettava jäte muodostuu ainoastaan
sellaisten tavanomaisten jätteiden tietyistä lajitelluista palavista
jakeista, jotka eivät sovellu kierrätykseen ja joilla on tiettyjä
ominaisuuksia, ja se määritellään tarkemmin d alakohdassa tarkoi-
tetun arvioinnin perusteella;
b) näiden jätteiden osalta on käytettävissä kansallisia laatukriteerejä,
jotka on ilmoitettu komissiolle;
c) näiden jätteiden rinnakkaispoltto ja poltto on direktiivin 75/442/ETY
7 artiklassa tarkoitettujen asianmukaisten jätehuoltosuunnitelmien
mukaista;
d) toiminnanharjoittaja voi todistaa toimivaltaiselle viranomaiselle, että
päästöt alittavat kaikissa olosuhteissa huomattavasti liitteessä II tai
liitteessä V raskasmetalleille, dioksiineille ja furaaneille vahvistetut
päästöjen raja-arvot; tämän arvioinnin on perustuttava tietoihin
kyseisten jätteiden laadusta ja mainittujen epäpuhtauksien päästöjen
mittauksiin;
e) laatukriteerit ja määräaikaismittausten uusi aikaväli on esitetty
luvassa; ja
f) tässä kohdassa tarkoitetusta mittausten aikavälistä tehdyt päätökset
täydennettyinä tiedoilla kyseessä olevien jätteiden määrästä ja
laadusta toimitetaan vuosittain komissiolle.
8. Päästöjen raja-arvojen noudattamisen tarkistamiseksi tehtävien
mittausten tulokset on standardoitava seuraavia olosuhteita vastaaviksi
ja hapen osalta liitteessä VI tarkoitetun kaavan mukaisesti:
a) polttolaitosten savukaasussa: lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa,
happipitoisuus 11 prosenttia, kuiva kaasu;!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 15
b) direktiivissä 75/439/ETY määritellyn jäteöljyn polttamisen yhtey-
dessä syntyvässä savukaasussa: lämpötila 273 K, paine 101,3 kPa,
happipitoisuus 3 prosenttia, kuiva kaasu;
c) jos jätteitä poltetaan tai rinnakkaispoltetaan hapetetussa ilmassa,
mittaustulokset voidaan standardoida toimivaltaisen viranomaisen
vahvistaman happipitoisuuden mukaan, jossa on otettu huomioon
kunkin yksittäistapauksen erityisolosuhteet,
d) rinnakkaispolton osalta mittaustulokset on standardoitava liitteen II
mukaisesti laskettavan kokonaishappipitoisuuden mukaan.
Jos epäpuhtauksien päästöjä on rajoitettu savukaasun puhdistuksella
vaarallisia jätteitä käsittelevässä poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksessa,
tehdään ensimmäisessä alakohdassa säädetty happipitoisuuden standar-
dointi ainoastaan, jos happipitoisuus, joka on mitattu saman ajanjakson
aikana kuin epäpuhtauspitoisuus, on suurempi kuin hapen standardipitoi-
suus.
9. Kaikki mittaustulokset on tallennettava, käsiteltävä ja esitettävä
tarkoituksenmukaisella tavalla, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat
tarkistaa päättämiensä menettelyjen mukaisesti, noudatetaanko sallittuja
toimintaa koskevia vaatimuksia ja tässä direktiivissä asetettuja päästöjen
raja-arvoja.
10. Ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvoja katsotaan noudatettavan, josa) — yksikään vuorokausikeskiarvo ei ylitä liitteessä V olevassa a
kohdassa tai liitteessä II vahvistettuja päästöjen raja-arvoja,
— 97 prosenttia vuoden aikana mitatuista vuorokausikeskiarvoista
ei ylitä liitteessä V olevan e kohdan ensimmäisessä luetelma-
kohdassa vahvistettua päästön raja-arvoa,
b) yksikään puolen tunnin keskiarvoista ei ylitä liitteessä V olevassa b
kohdassa olevassa sarakkeessa A vahvistettuja päästöjen raja-arvoja,
tai soveltuvissa tapauksissa 97 % vuoden aikana mitatuista puolen
tunnin keskiarvoista ei ylitä liitteessä V olevan b kohdan sarakkeessa
B vahvistettuja päästöjen raja-arvoja;
c) yksikään raskasmetalleja sekä dioksiineja ja furaaneja varten
määritetyn näytteenottoajan keskiarvo ei ylitä liitteessä V olevassa
c ja d kohdassa tai liitteessä II vahvistettuja päästöjen raja-arvoja;
d) liitteessä V olevan e kohdan toisen luetelmakohdan tai liitteen II
säännöksiä noudatetaan.
11. Puolen tunnin ja 10 minuutin keskiarvot määritetään varsinaisen
toiminta-ajan kuluessa (lukuun ottamatta käynnistys- ja pysäytysvaihetta,
jos niiden aikana ei polteta jätettä) mitatuista arvoista, joista on
vähennetty liitteessä III olevassa 3 kohdassa tarkoitetut luottamusvälin
arvot. Vuorokausikeskiarvot lasketaan näistä vahvistetuista keskiarvois-
ta.
Jotta vuorokausikeskiarvo olisi pätevä, vuorokaudessa saadaan hylätä
enintään viisi puolen tunnin keskiarvoa jatkuvissa mittauksissa käytet-
tävän järjestelmän toimintahäiriön tai huollon vuoksi. Vuodessa saadaan
hylätä enintään kymmenen vuorokausikeskiarvoa jatkuvissa mittauksissa
käytettävän järjestelmän toimintahäiriön tai huollon vuoksi.
12. Näytteenottoajan keskiarvot sekä HF:n, HCl:n ja SO
2:n määräaikais-
mittausten keskiarvot määritetään 10 artiklan 2 ja 4 kohdan sekä liitteen
III vaatimusten mukaisesti.
13. Heti kun yhteisön alueella on käytettävissä sopivia mittausteknii-
koita, komissio tekee 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
päätöksen ajankohdasta, josta lähtien ilmaan joutuvien raskasmetalli-,
dioksiini- ja furaanipäästöjen raja-arvoja koskevia jatkuvia mittauksia on
tehtävä liitteen III mukaisesti.
14. Seuraavat mittaukset on tehtävä jäteveden poistopaikassa:a) edellä 8 artiklan 6 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen parametrien
jatkuvat mittaukset;!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 16
b) suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärän päivittäiset mittaukset
pistokokeina; vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot voivat säätää 24 tunnin
ajalta otettujen virtaukseen suhteutettujen edustavien näytteiden
mittauksista;
c) 24 tunnin ajan tapahtuvaa poistoa edustavan näytteen vähintään
kuukausittaiset, virtaukseen suhteutetut mittaukset 8 artiklan 3
kohdassa tarkoitetuista epäpuhtauksista, joiden numerot liitteessä
IV ovat 2—10;
d) vähintään puolen vuoden välein tapahtuvat dioksiinien ja furaanien
mittaukset; 12 ensimmäisen käyttökuukauden aikana tehdään
kuitenkin mittaus vähintään joka kolmas kuukausi. Jäsenvaltiot
voivat vahvistaa mittausten aikavälit siltä osin kuin ne ovat
asettaneet päästöjen raja-arvot polysyklisille aromaattisille hiilive-
dyille tai muille epäpuhtauksille.
15. Käsitellyn jäteveden epäpuhtausmassan seuranta on toteutettava
yhteisön lainsäädännön mukaisesti, ja siitä sekä mittausten aikaväleistä
on määrättävä luvassa.
16. Veteen joutuvien päästöjen raja-arvoja katsotaan noudatettavan, jos:a) suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärän (epäpuhtaus 1) osalta
95 prosenttia ja 100 prosenttia mitatuista arvoista ei ylitä vastaavia
liitteessä IV vahvistettuja päästöjen raja-arvoja;
b) raskasmetallien (epäpuhtaudet 2—10) osalta enintään yksi mittaus
vuodessa ylittää liitteessä IV vahvistetut päästöjen raja-arvot;
vaihtoehtoisesti, jos jäsenvaltio säätää useammasta kuin 20 näyttees-
tä vuodessa, enintään 5 prosenttia kyseisistä näytteistä ylittää
liitteessä IV vahvistetut päästöjen raja-arvot;
c) dioksiinien ja furaanien (epäpuhtaus 11) osalta kahdesti vuodessa
tehtävät mittaukset eivät ylitä liitteessä IV vahvistettua päästöjen
raja-arvoa.
17. Jos tehdyistä mittauksista käy ilmi, että tässä direktiivissä ilmalle tai
vedelle asetetut päästöjen raja-arvot on ylitetty, toimivaltaisille viran-
omaisille on viipymättä ilmoitettava asiasta.
12 artikla
Tiedonsaanti ja yleisön osallistuminen
1. Uusien jätteenpolttolaitosten ja rinnakkaispolttolaitosten lupia kos-
kevien hakemusten on oltava riittävän ajan yleisön saatavilla yhdessä tai
useammassa julkisessa tilassa, kuten paikallisviranomaisten toimitilassa,
jotta se voi esittää niistä huomautuksia ennen kuin toimivaltainen
viranomainen tekee asiassa päätöksen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
neuvoston direktiivin 90/313/ETY (
1) ja neuvoston direktiivin 96/61/EY
säännösten soveltamista. Myös mainittu päätös, joka sisältää vähintään
jäljennöksen luvasta ja sen mahdolliset myöhemmät muutokset, on
annettava yleisön saataville.
2. Direktiivin 96/61/EY 15 artiklan 2 kohdan estämättä on yleisöllä
oltava niiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten osalta, joiden nimellis-
kapasiteetti on kaksi tonnia tunnissa tai enemmän, oikeus tutustua
toiminnanharjoittajan toimivaltaiselle viranomaiselle vuosittain esittä-
mään kertomukseen, joka koskee laitoksen toimintaa ja seurantaa.Tässä
kertomuksessa on selostettava ainakin prosessin kulku sekä ilmaan ja
veteen joutuneet päästöt suhteutettuna tämän direktiivin mukaisiin
päästörajoihin. Toimivaltaisen viranomaisen on laadittava luettelo niistä
poltto- ja rinnakkaispolttolaitoksista, joiden nimelliskapasiteetti on alle
kaksi tonnia tunnissa, ja luettelo on annettava yleisön saataville.!B
(1) Neuvoston direktiivi 90/313/ETY, annettu 7 päivänä kesäkuuta 1990, ymp-
äristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta (EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56),direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 17
13 artikla
Poikkeukselliset käyttöolosuhteet
1. Toimivaltaisen viranomaisen on määrättävä luvassa puhdistus- tai
mittauslaitteiden teknisesti väistämättömistä seisokeista, häiriöistä tai
vioista johtuva pisin sallittu aika, jona säänneltyjen aineiden pitoisuudet
ilmaan joutuvissa päästöissä ja puhdistetussa jätevedessä saavat ylittää
säädetyt päästöjen raja-arvot.
2. Häiriön tapahtuessa toiminnanharjoittajan on rajoitettava toimintaa
tai keskeytettävä se mahdollisimman nopeasti, kunnes tavanomainen
toiminta voi jatkua.
3. Poltto- tai rinnakkaispolttolaitoksessa tai polttolinjalla ei saa missään
olosuhteissa jatkaa jätteenpolttoa keskeytymättä yli neljä tuntia, jos
päästöjen raja-arvot ylittyvät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan
3 kohdan c alakohdan soveltamista; tällaisen toiminnan yhteenlasketun
keston on lisäksi oltava alle 60 tuntia vuodessa. Tätä 60 tunnin kestoa
sovelletaan koko laitoksen niihin linjoihin, jotka on yhdistetty samaan
savukaasujen puhdistuslaitteeseen.
4. Ilmaan joutuvien polttolaitoksen päästöjen hiukkasten kokonais-
pitoisuus ei saa missään olosuhteissa ylittää arvoa 150 mg/m3puolen
tunnin keskiarvona ilmaistuna; myöskään ilmaan joutuvien CO-pääs-
töjen ja orgaanisen hiilen päästöjen raja-arvot eivät saa ylittyä. Kaikkien
muiden 6 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten on täytyttävä.
14 artikla
Uudelleentarkastelua koskeva säännös
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään
joulukuuta 2008 mennessä kertomuksen, joka perustuu kokemuksiin
tämän direktiivin täytäntöönpanosta erityisesti uusien laitosten osalta
sekä päästöjenvalvontatekniikassa ja jätehuollossa tapahtuneeseen kehi-
tykseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 96/61/EY säännös-
ten soveltamista. Lisäksi kertomuksen on perustuttava teknologian tason
kehitykseen, laitosten toiminnasta saatuihin kokemuksiin ja ympäris-
tövaatimusten kehitykseen. Kertomukseen sisältyy erityinen osasto
liitteessä II olevan II.1.1 kohdan soveltamisesta ja erityisesti siitä, onko
olemassa olevien sementtiuunien osalta taloudellisesti ja teknisesti
mahdollista noudattaa niitä raja-arvoja, jotka on asetettu liitteessä II
sen II.1.1 kohtaa koskevassa alaviitteessä tarkoitettujen uusien sement-
tiuunien NO x-päästöille. Kertomukseen on tarvittaessa liitettävä ehdo-
tuksia tämän direktiivin asiaan liittyvien säännösten tarkistamiseksi.
Ennen kertomuksen antamista komissio ehdottaa kuitenkin tarvittaessa
muutosta liitteessä II olevaan II.3 kohtaan, jos jätevirtoja ohjataan
suuremmassa määrin muuntyyppisiin kuin liitteessä II olevissa II.1 ja II.2
kohdassa tarkoitettuihin rinnakkaispolttolaitoksiin.
15 artikla
Kertomukset
Tämän direktiivin täytäntöönpanosta annettavat kertomukset on laa-
dittava neuvoston direktiivin 91/692/ETY 5 artiklassa säädetyn menet-
telyn mukaisesti. Ensimmäinen kertomus koskee vähintään ensimmäistä
28 päivän joulukuuta 2002 jälkeistä täyttä kolmen vuoden jaksoa ja sen
on oltava direktiivin 94/67/EY 17 artiklassa ja direktiivin 96/61/EY 16
artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen jaksojen mukainen. Komissio laatii tätä
varten asianmukaisen kyselylomakkeen sopivana ajankohtana.
16 artikla
Direktiivin mukauttaminen tulevaisuudessa
Komissio muuttaa 17 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä
noudattaen 10, 11 ja 13 artiklaa sekä liitteitä I ja III niiden
mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen tai uusiin tutkimustuloksiin,
jotka koskevat päästöjen vähentämisestä terveydelle aiheutuvia hyötyjä.!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 18
17 artikla
Sääntelykomitea
1. Komissiota avustaa sääntelykomitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja
7 artiklaa, ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea laatii työjärjestyksensä.
18 artikla
Kumoaminen
Kumotaan seuraavat säännökset 28 päivästä joulukuuta 2005 alkaen:
a) direktiivin 75/439/ETY 8 artiklan 1 kohta ja liite;b) direktiivi 89/369/ETY;
c) direktiivi 89/429/ETY;
d) direktiivi 94/67/EY.
19 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on vahvistettava seuraamukset, joita sovelletaan tämän
direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen. Näin
säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja
varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nämä säännökset komissiolle
viimeistään 28 päivänä joulukuuta 2002 sekä niiden mahdollisista
myöhemmistä muutoksista mahdollisimman pian.
20 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan jo käytössä oleviin
laitoksiin 28 päivästä joulukuuta 2005 lukien, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta tämän direktiivin liitteissä annettujen erityisten siirtymä-
säännösten soveltamista.
2. Uusien laitosten osalta eli niiden laitosten osalta, jotka eivät ole 3
artiklan 6 kohdassa olevan, jo käytössä olevia poltto- tai rinnakkais-
polttolaitoksia koskevan määritelmän tai tämän artiklan 3 kohdan
mukaisia, tätä direktiiviä sovelletaan 28 päivästä joulukuuta 2002 lukien
18 artiklassa mainittujen direktiivien sijasta.
3. Kiinteitä tai liikkuvia laitoksia, joiden tarkoituksena on tuottaa
energiaa tai aineellisia tuotteita, ja jotka ovat toiminnassa, joilla on
tarvittaessa yhteisön tällä hetkellä voimassa olevan lainsäädännön
mukainen lupa ja jotka aloittavat jätteen rinnakkaispolton viimeistään
28 päivänä joulukuuta 2004, on pidettävä jo käytössä olevina rinnakkais-
polttolaitoksina.
21 artikla
V oimaansaattaminen
1. Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 28
päivänä joulukuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle
viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktii-
viin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti
julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 19
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.
22 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
23 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 20
LIITE I
Dibentso-p-dioksiinien ja dibentsofuraanien ekvivalenttikertoimet
Dioksiinien ja furaanien kokonaispitoisuuksien (toksisuusekvivalentin) määrittämiseksi seuraavien dibentso- p-dioksiinien
ja furaanien massapitoisuudet kerrotaan seuraavilla ekvivalenttikertoimilla ennen yhteenlaskua:
Toksisuusekvivalenttikerroin
2,3,7,8 — Tetraklooridibentsodioksiini (TCDD) 1
1,2,3,7,8 — Pentaklooridibentsodioksiini (PeCDD) 0,5
1,2,3,4,7,8 — Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) 0,1
1,2,3,6,7,8 — Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) 0,1
1,2,3,7,8,9 — Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) 0,1
1,2,3,4,6,7,8 — Heptaklooridibentsodioksiini (HpCDD) 0,01
— Oktaklooridibentsodioksiini (OCDD) 0,001
2,3,7,8 — Tetraklooridibentsofuraani (TCDF) 0,1
2,3,4,7,8 — Pentaklooridibentsofuraani (PeCDF) 0,5
1,2,3,7,8 — Pentaklooridibentsofuraani (PeCDF) 0,05
1,2,3,4,7,8 — Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1
1,2,3,6,7,8 — Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1
1,2,3,7,8,9 — Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1
2,3,4,6,7,8 — Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1
1,2,3,4,6,7,8 — Heptaklooridibentsofuraani (HpCDF) 0,01
1,2,3,4,7,8,9 — Heptaklooridibentsofuraani (HpCDF) 0,01
— Oktaklooridibentsofuraani (OCDF) 0,001!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 21
LIITE II
ILMAAN JOUTUVIEN PÄÄSTÖJEN RAJA-ARVOJEN MÄÄRITTÄMI-
NEN JÄTTEEN RINNAKKAISPOLTOLLE
Seuraavaa kaavaa (sekoitussääntö) on sovellettava siinä tapauksessa, että tämän
liitteen taulukoissa ei ole esitetty erityistä kokonaispäästöjen raja-arvoa C.
Jätteiden kullekin rinnakkaispoltossa syntyvän savukaasun sisältämälle epäpuh-
taudelle sekä hiilimonoksidille määritetään raja-arvo seuraavasti:
Vjäte: pelkästään jätteenpoltosta syntyvän savukaasun volyymi, joka
määritetään sen jätteen perusteella, jonka luvassa määritetty lämpö-arvo on pienin tässä direktiivissä vahvistettujen olosuhteiden
mukaisesti standardoituna.
Jos vaarallisten jätteiden polttamisen seurauksena syntyvä lämmön-
luovutus on alle 10 prosenttia laitoksen lämmön kokonaisluovutuk-sesta, V
jäteon laskettava (käsitteellisestä) määrästä jätettä, joka
poltettuna vastaisi 10 prosentin lämmön luovutusta lämmön koko-
naisluovutuksen ollessa määrätty.
Cjäte: jätteenpolttoon tarkoitetuille laitoksille liitteessä V vahvistetut pääs-
töjen raja-arvot asiaankuuluvien epäpuhtauksien ja hiilimonoksidin
osalta.
Vprosessi : laitosprosessista, mukaan lukien laitoksessa tavanomaisesti käytet-
tyjen sallittujen polttoaineiden (lukuun ottamatta jätteitä) polttami-nen, syntyvän savukaasun volyymi, joka määritetään niiden happi-
sisältöjen perusteella, joiden mukaan päästöt on standardoitava
yhteisön tai kansallisen säännösten mukaisesti. Jos säännöksetpuuttuvat näiden laitosten osalta, käytetään sellaisen savukaasuntodellista happisisältöä, jota ei ole laimennettu lisäämällä siihen
prosessin kannalta tarpeetonta ilmaa. Muiden olosuhteiden mukai-
sesti tapahtuvasta standardoinnista säädetään tässä direktiivissä.
C
prosessi : tämän liitteen taulukoissa tietyille teollisuusaloille asetetut päästöjen
raja-arvot, tai jos tällainen taulukko tai tällaiset raja-arvot puuttuvat,
sellaisten laitosten savukaasussa esiintyvien asianomaisten epäpuh-
tauksien ja hiilimonoksidin päästöjen raja-arvot, jotka ovat kyseisiälaitoksia koskevien kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollistenmääräysten mukaisia, kun niissä poltetaan tavanomaisesti sallittuja
polttoaineita (lukuun ottamatta jätteitä). Jos tällaisia lakeja, asetuksia
ja hallinnollisia määräyksiä ei ole, käytetään luvassa asetettujapäästöjen raja-arvoja. Jos tällaisia luvassa asetettuja päästöjenraja-arvoja ei ole, käytetään todellisia massapitoisuuksia.
C: tämän liitteen taulukoissa tietyille teollisuusaloille ja tietyille
epäpuhtauksille asetetut kokonaispäästöjen raja-arvot ja happipitoi-suus tai jos tällainen taulukko tai tällaiset raja-arvot puuttuvat, CO:nja asianomaisten epäpuhtauksien kokonaispäästöjen raja-arvot, joilla
korvataan tämän direktiivin erityisliitteissä asetetut päästöjen raja-
arvot. Kokonaishappipitoisuus, jolla korvataan standardisoinninperustana oleva happipitoisuus, määritetään edellä tarkoitetunpitoisuuden pohjalta, jossa otetaan huomioon osavolyymit.
Jäsenvaltiot voivat antaa tässä liitteessä säädettyjä poikkeuksia koskevia
säännöksiä.
II.1 Jätteen rinnakkaispolttoon käytettäviä sementtiuuneja koskevat eri-
tyissäännökset
Vuorokausikeskiarvot (jatkuvien mittauksien osalta). Näytteenottoajat ja muut
mittausvaatimukset 7 artiklan mukaan. Kaikki arvot mg/m
3:na (dioksiinit ja
furaanit ng/m3:na). Puolen tunnin keskiarvoja tarvitaan ainoastaan vuorokausikes-
kiarvojen laskemiseen.
Päästöjen raja-arvojen noudattamisen tarkistamiseksi tehtävien mittausten tulokset
standardisoidaan seuraavia olosuhteita vastaaviksi: lämpötila 273 K, paine 101,3
kPa, happipitoisuus 10 %, kuiva kaasu.!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 22
II.1.1 C — kokonaispäästöjen raja-arvot
Epäpuhtaus C
Hiukkasten kokonaismäärä 30
HCI 10HF 1NO
xjo käytössä olevien laitosten osalta 800
NO xuusien laitosten osalta 500 (1)
Cd + Tl 0,05Hg 0,05Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V 0,5Dioksiinit ja furaanit 0,1
(1)N O x-päästöille asetettujen raja-arvojen soveltamisen osalta uusina laitoksina ei pidetä
sementtiuuneja, jotka ovat toiminnassa, joilla on yhteisön tällä hetkellä voimassa olevanlainsäädännön mukainen lupa ja jotka aloittavat jätteen rinnakkaispolton 20 artiklan 3kohdassa mainitun päivämäärän jälkeen.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2008 saakka
NO x-päästöjä koskevia poikkeuksia alle kolme tonnia jätettä tunnissa polttavien,
jo käytössä olevien märkämenetelmällä toimivien sementtiuunien tai sementtiuu-
nien osalta edellyttäen, että luvassa asetetaan NO x-kokonaispäästöjen raja-arvoksi
enintään 1 200 mg/m3.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2008 saakka
hiukkaspäästöjä koskevia poikkeuksia alle kolme tonnia jätettä tunnissa polttavien
sementtiuunien osalta edellyttäen, että luvassa asetetaan kokonaispäästöjen
raja-arvoksi enintään 50 mg/m3.
II.1.2 C—S O 2:n ja orgaanisen hiilen kokonaispäästöjen raja-arvot
Epäpuhtaus C
SO2 50
TOC 10
Toimivaltainen viranomainen voi myöntää poikkeuksia näistä päästöjen raja-
arvoista tapauksissa, joissa orgaaninen hiili ja SO 2eivät synny jätteenpoltosta.
II.1.3 CO-päästöjen raja-arvot
Toimivaltainen viranomainen voi asettaa CO-päästöjen raja-arvot.
II.2 Jätteen rinnakkaispolttoon käytettäviä polttolaitoksia koskevat eri-
tyissäännökset
II.2.1. Vuorokausikeskiarvot
Jos suurten polttolaitosten osalta asetetaan tiukempia päästöjen raja-arvoja
yhteisön tulevan lainsäädännön mukaisesti, viimeksi mainitulla korvataankyseisten laitosten ja epäpuhtauksien osalta seuraavissa taulukoissa esitetytpäästöjen raja-arvot (C
prosessi ) sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin
88/609/ETY säännösten soveltamista. Tässä tapauksessa seuraavia taulukoita on
mukautettava näihin tiukempiin päästöjen raja-arvoihin viipymättä 17 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen.
Puolen tunnin keskiarvoja tarvitaan ainoastaan vuorokausikeskiarvojen laskemi-
seen.!
B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 23
Cprosessi :
Cprosessi kiinteiden polttoaineiden osalta mg/Nm3:na (O 2-pitoisuus 6 %):
Epäpuhtaus 550 MWth 50—100 MWth 100—300 MWth 4300 MWth
SO2
Kiinteät polttoaineet
yleensä
850850—200
(lineaarinen vähennys
100:sta 300
MWth:iin) 200
Kotimaiset polttoaineet tai rikinpoistoaste
590 %tai rikinpoistoaste
592 %tai rikinpoistoaste
595 %
NO x 400 300 200
Hiukkaset 50 50 30 30
Tammikuun 1 päivään 2007 saakka NO x-päästöjen raja-arvoa ei sovelleta
laitoksiin, joissa rinnakkaispoltetaan ainoastaan vaarallisia jätteitä, sanotunkuitenkaan rajoittamatta asiaan liittyvää yhteisön lainsäädäntöä.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2008 saakka NO
x-
ja SO 2-päästöjä koskevia poikkeuksia leijukerrosteknologiaa ja kiinteitä poltto-
aineita käyttävien jo käytössä olevien 100—300 MWth:n rinnakkaispolttolaitostenosalta edellyttäen, että luvassa asetetaan C
prosessi -arvoksi enintään 350 mg/Nm3
NO x-päästöjen osalta ja enintään 850—400 mg/Nm3(lineaarinen vähennys
100:sta 300 MWth:iin) SO 2-päästöjen osalta.
Cprosessi biomassan osalta mg/Nm3:na (O 2-pitoisuus 6 %):
”Biomassalla” tarkoitetaan tuotteita, jotka muodostuvat kokonaan tai osittain maa-
tai metsätaloudesta peräisin olevasta kasviaineksesta, jota voidaan käyttää senenergiasisällön hyödyntämiseen sekä 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan i—valakohdassa lueteltuja jätteitä.
Epäpuhtaus 550 MWth 50—100 MWth 100—300 MWth 4300 MWth
SO2 200 200 200
NO x 350 300 300
Hiukkaset 50 50 30 30
Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2008 saakka
NO x-päästöjä koskevia poikkeuksia leijukerrosteknologiaa käyttävien ja biomas-
saa polttoaineena käyttävien jo käytössä olevien 100 —300 MWth:n rinnakkais-
polttolaitosten osalta edellyttäen, että luvassa asetetaan C prosessi -arvoksi enintään
350 mg/Nm3.
Cprosessi nestemäisten polttoaineiden osalta mg/Nm3:na (O 2-pitoisuus 3 %):
Epäpuhtaus 550 MWth 50—100 MWth 100—300 MWth 4300 MWth
SO2 850 850—200
(lineaarinen vähennys
100:sta 300
MWth:iin)200
NO x 400 300 200
Hiukkaset 50 50 30 30!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 24
II.2.2. C — kokonaispäästöjen raja-arvot
C mg/Nm3:na (O 2-pitoisuus 6 %). Vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan
tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot:
Epäpuhtaus C
Cd + Tl 0,05
Hg 0,05Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V 0,5
C ng/Nm
3:na (O 2-pitoisuus 6 %). Vähintään kuuden ja enintään kahdeksan tunnin
näytteenottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot:
Epäpuhtaus C
Dioksiinit ja furaanit 0,1
II.3. Kohtien II.1 tai II.2 alaan kuulumattomia, jätteen rinnakkaispolttoon
käytettäviä teollisuusaloja koskevat erityissäännökset
II.3.1 C — kokonaispäästöjen raja-arvot:
C ng/Nm3:na. Vähintään kuuden ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan
kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot:
Epäpuhtaus C
Dioksiinit ja furaanit 0,1
C mg/Nm3:na. Vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteen-
ottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot:
Epäpuhtaus C
Cd + Tl 0,05
Hg 0,05!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 25
LIITE III
Mittaustekniikat
1. Ilman ja veden epäpuhtauksien pitoisuuksien määrittämiseksi suoritetta-
vien mittausten on oltava edustavia.
2. Kaikkien epäpuhtauksien, myös dioksiinien ja furaanien, näytteenotto ja
analyysi sekä automaattisten mittausjärjestelmien kalibrointiin käytettävät
vertailumittaukset on suoritettava CEN-standardien mukaisesti. Jos CEN-standardeja ei ole käytettävissä, on sovellettava ISO-standardeja, kansal-lisia standardeja tai kansainvälisiä standardeja, joilla varmistetaan
vastaavaa tieteellistä tasoa olevat tiedot.
3. Yksittäisten mitattujen tulosten 95 prosentin luottamusvälin arvot eivät saa
ylittää seuraavia prosenttiosuuksia päivittäisistä päästöjen raja-arvoista:
Hiilimonoksidi: 10 %
Rikkidioksidi: 20 %Typpidioksidi: 20 %Hiukkasten kokonaismäärä: 30 %Orgaanisen hiilen kokonaismäärä: 30 %Kloorivety: 40 %Fluorivety: 40 %.!
B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 26
LIITE IV
Savukaasujen puhdistuksesta syntyvään jäteveteen sovellettavat päästöjen raja-arvot
EpäpuhtaudetPäästöjen raja-arvot massapitoisuuksina
suodattamattomien näytteiden osalta
1. Direktiivissä 91/271/ETY määritelty suspendoidun kiintoaineksen
kokonaismäärä95 %
30 mg =l100 %
45 mg =l
2. Elohopea ja sen yhdisteet puhtaana elohopeana (Hg) 0,03 mg/l
3. Kadmium ja sen yhdisteet puhtaana kadmiumina (Cd) 0,05 mg/l4. Tallium ja sen yhdisteet puhtaana talliumina (Tl) 0,05 mg/l
5. Arseeni ja sen yhdisteet puhtaana arseenina (As) 0,15 mg/l
6. Lyijy ja sen yhdisteet puhtaana lyijynä (Pb) 0,2 mg/l7. Kromi ja sen yhdisteet puhtaana kromina (Cr) 0,5 mg/l8. Kupari ja sen yhdisteet puhtaana kuparina (Cu) 0,5 mg/l9. Nikkeli ja sen yhdisteet puhtaana nikkelinä (Ni) 0,5 mg/l10. Sinkki ja sen yhdisteet puhtaana sinkkinä (Zn) 1,5 mg/l11. Dioksiinit ja furaanit liitteen I mukaisesti määritettyjen yksittäisten
dioksiinien ja furaanien summana"
C10,3 ng/l 3
Toimivaltaiset viranomaiset voivat 1 päivään tammikuuta 2008 saakka sallia jo käytössä olevalle jätteenpolttolaitoksille
suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärää koskevia poikkeuksia edellyttäen, että luvan mukaisesti 80 prosenttiamitatuista arvoista ei ole suurempi kuin 30 mg/l ja että mikään niistä ei ole suurempi kuin 45 mg/l.!
B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 27
LIITE V
ILMAAN JOUTUVIEN PÄÄSTÖJEN RAJA-ARVOT
a) Vuorokausikeskiarvot:
Hiukkasten kokonaismäärä 10 mg/m3
Kaasumaiset ja höyrymäiset orgaaniset aineet orgaa-
nisen hiilen kokonaismääränä10 mg/m3
Kloorivety (HCl) 10 mg/m3
Fluorivety (HF) 1 mg/m3
Rikkidioksidi (SO 2) 50 mg/m3
Typpimonoksidi (NO) ja typpidioksidi (NO 2) typpi-
dioksidina sellaisten jo käytössä olevien polttolai-
tosten, joiden nimelliskapasiteetti on yli 6 tonnia/tunti, ja uusien polttolaitosten osalta200 mg/m
3(*)
Typpimonoksidi (NO) ja typpidioksidi (NO 2) typpi-
dioksidina sellaisten jo käytössä olevien polttolai-
tosten osalta, joiden nimelliskapasiteetti enintään 6
tonnia/tunti400 mg/m3(*)
(*) Tammikuun 1 päivään 2007 saakka tätä NO x-päästöjen raja-arvoa ei sovelleta
laitoksiin, joissa poltetaan ainoastaan vaarallisia jätteitä, sanotun kuitenkaanrajoittamatta asiaan liittyvää yhteisön lainsäädäntöä.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia NO x-päästöjä koskevia poikke-
uksia sellaisten jo käytössä olevien polttolaitosten osalta,
— joiden nimelliskapasiteetti on enintään 6 tonnia tunnissa, edellyttäen
että luvassa asetetaan vuorokausikeskiarvojen ylärajaksi 500 mg/m3,1
päivään tammikuuta 2008 saakka,
— joiden nimelliskapasiteetti on yli 6 tonnia tunnissa ja enintään 16
tonnia tunnissa edellyttäen, että luvassa asetetaan vuorokausikes-kiarvojen ylärajaksi 400 mg/m
3, 1 päivään tammikuuta 2010 saakka,
— joiden nimelliskapasiteetti on yli 16 tonnia mutta alle 25 tonnia
tunnissa ja jotka eivät aiheuta päästöjä veteen, edellyttäen, että
luvassa asetetaan vuorokausikeskiarvojen ylärajaksi 400 mg/m3,1
päivään tammikuuta 2008 saakka.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2008
saakka hiukkaspäästöjä koskevia poikkeuksia jo käytössä olevien poltto-
laitosten osalta edellyttäen, että luvassa asetetaan vuorokausikeskiarvojen
ylärajaksi 20 mg/m3.
b) Puolen tunnin keskiarvot:
(100 %) A (97 %) B
Hiukkasten kokonaismäärä 30 mg/m310 mg/m3
Kaasumaiset ja höyrymäiset orgaa-
niset aineet orgaanisen hiilen koko-
naismääränä20 mg/m310 mg/m3
Kloorivety (HCl) 60 mg/m310 mg/m3
Fluorivety (HF) 4 mg/m32 mg/m3
Rikkidioksidi (SO 2) 200 mg/m3 50 mg/m3!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 28
(100 %) A (97 %) B
Typpimonoksidi (NO) ja typpidioksi-
di (NO 2) typpidioksidina sellaisten jo
käytössä olevien polttolaitosten, joi-den nimelliskapasiteetti on yli 6tonnia/tunti, ja uusien polttolaitosten
osalta400 mg/m
3(*) 200 mg/m3(*)
(*) Tammikuun 1 päivään 2007 saakka tätä NO x-päästöjen raja-arvoa ei sovelleta
laitoksiin, joissa poltetaan ainoastaan vaarallisia jätteitä, sanotun kuitenkaanrajoittamatta asiaan liittyvää yhteisön lainsäädäntöä.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia 1 päivään tammikuuta 2010
saakka NO x-päästöjä koskevia poikkeuksia sellaisten jo käytössä olevien
polttolaitosten osalta, joiden nimelliskapasiteetti on 6—16 tonnia tunnissa
edellyttäen, että puolen tunnin keskiarvo ei ole suurempi kuin 600 mg/m3
sarakkeen A osalta tai suurempi kuin 400 mg/m3sarakkeen B osalta.
c) Vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteen-
ottoajan kuluessa mitattavat kaikki keskiarvot:
Kadmium ja sen yhdisteet puhtaana
kadmiumina (Cd)
yhteensä
0,05 mg/m3yhteensä
0,1 mg/m3(*)Tallium ja sen yhdisteet puhtaana
talliumina (Tl)
Elohopea ja sen yhdisteet puhtaana
elohopeana (Hg)0,05 mg/m30,1 mg/m3(*)
Antimoni ja sen yhdisteet puhtaana
antimonina (Sb)
yhteensä
0,5 mg/m3yhteensä
1 mg/m3(*)Arseeni ja sen yhdisteet puhtaana
arseenina (As)
Lyijy ja sen yhdisteet puhtaana lyijy-
nä (Pb)
Kromi ja sen yhdisteet puhtaana
kromina (Cr)
Koboltti ja sen yhdisteet puhtaana
kobolttina (Co)
Kupari ja sen yhdisteet puhtaana
kuparina (Cu)
Mangaani ja sen yhdisteet puhtaana
mangaanina (Mn)
Nikkeli ja sen yhdisteet puhtaana
nikkelinä (Ni)
Vanadiini ja sen yhdisteet puhtaana
vanadiinina (V)
(*) Tammikuun 1 päivään 2007 saakka keskiarvot jo käytössä oleville laitoksille,
joille on myönnetty toimintalupa ennen 31 päivää joulukuuta 1996 ja joissapoltetaan ainoastaan vaarallisia jätteitä.
Nämä keskiarvot koskevat sekä kyseisten raskasmetallien että niiden
yhdisteiden kaasumaisia ja höyrymäisiä päästöjä.
d) Keskiarvot on mitattava vähintään kuuden ja enintään kahdeksan
tunnin pituisen näytteenottojakson aikana. Päästöraja viittaa dioksii-
nien ja furaanien kokonaispitoisuuteen, joka määritetään toksisuus-ekvivalentteina liitteen I mukaisesti
Dioksiinit ja furaanit 0,1 ng/m
3!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 29
e) Seuraavat hiilimonoksidipitoisuuksien (CO) raja-arvot eivät saa
ylittyä (lukuun ottamatta käynnistys- ja pysäytysvaihetta) palamis-
kaasuissa:
— 50 milligrammaa/m3palamiskaasua vuorokausikeskiarvona,
— 150 milligrammaa/m3palamiskaasua vähintään 95 prosentissa
kaikista 10 minuutin keskiarvoina määritetyistä mittauksista tai
100 mg/m3palamiskaasua kaikissa puolen tunnin keskiarvoina
määritetyissä mittauksissa minkä tahansa 24 tunnin jakson aikana.
Toimivaltainen viranomainen voi myöntää poikkeuksia leijukerrostekniik-
kaa käyttäville polttolaitoksille edellyttäen, että luvassa sallittava hii-
limonoksidin (CO) päästöjen raja-arvo on enintään 100 mg/m3tuntikes-
kiarvona.
f) Jäsenvaltiot voivat antaa tässä liitteessä säädettyjä poikkeuksia
koskevia sääntöjä.!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 30
LIITE VI
Kaava, jolla lasketaan päästöpitoisuus happipitoisuuden prosenttiosuuden
ollessa standardin mukainen
ES= laskettu päästöpitoisuus happipitoisuuden prosenttiosuuden ollessa
standardin mukainen
EM= mitattu päästöpitoisuus
OS= standardin mukainen happipitoisuus
OM= mitattu happipitoisuus.!B2000L0076 — FI — 28.12.2000 — 000.001 — 31