2008R0555 — FI — 01.01.2016 — 011.002

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:





Oikaisu









▼B

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 555/2008,

annettu 27 päivänä kesäkuuta 2008,

viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tukiohjelmien, kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan, tuotantokyvyn ja viinialan tarkastusten osalta







EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä, asetusten (EY) N:o 1493/1999, (EY) N:o 1782/2003, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 3/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2392/86 ja (EY) N:o 1493/1999 kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 ( 1 ) ja erityisesti sen 22, 84, 89, 97, 107 ja 117 artiklan sekä 121 artiklan b ja c alakohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksella (EY) N:o 479/2008 muutetaan viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1493/1999 ( 2 ) säädettyä aiempaa viinialan järjestelyä ja kumotaan kyseinen asetus 1 päivästä elokuuta 2008. (2) Viinialan täytäntöönpanoa koskevat säännöt ovat nykyisellään useassa asetuksessa, joita on muutettu useasti. Viinialan järjestelmään asetuksella (EY) N:o 479/2008 tehtyjen muutosten vuoksi ja kokemusten perusteella näitä soveltamissääntöjä on tarpeen muuttaa markkinamekanismien, kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan, tuotantokyvyn ja viinialan tarkastusten osalta. Olisi annettava asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. (3) Sen vuoksi seuraavat komission asetukset olisi syytä kumota ja korvata uudella asetuksella: — asetus (EY) N:o 1227/2000 ( 3 ), annettu 31 päivänä toukokuuta 2000, viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä erityisesti tuotantokyvyn osalta; — asetus (EY) N:o 1623/2000 ( 4 ), annettu 25 heinäkuuta 2000, viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä markkinamekanismien osalta; — asetus (EY) N:o 2729/2000 ( 5 ), annettu 14 päivänä joulukuuta 2000, viinialan tarkastusten soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä; — asetus (EY) N:o 883/2001 ( 6 ), annettu 24 päivänä huhtikuuta 2001, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kolmansien maiden kanssa käytävän viinialan tuotteiden kaupan osalta. (4) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 II osastossa on säännöksiä, jotka koskevat uutta jäsenvaltioiden tasolla päätettävää tukijärjestelmää viinialan erityisten tukitoimenpiteiden rahoittamiseksi. Kyseiset puitteet on asianmukaista täyttää antamalla soveltamissäännöt. (5) Tukiohjelman ensimmäistä toimittamista varten olisi oltava menettely. Olisi oltava menettely myös tukiohjelmien muuttamiseksi seuraavaa vuotta varten, jotta ohjelmia voidaan muuttaa vuosittain sellaisten uusien olosuhteiden perusteella, joita ei voitu alun perin ennustaa. Kaikkiin tällaisiin muutoksiin olisi sovellettava eräitä rajoituksia ja edellytyksiä sen varmistamiseksi, että hyväksyttyjen tukiohjelmien kokonaistavoitteet säilyvät. (6) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 5 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat laatia tukiohjelmat sopivimmaksi katsomallaan maantieteellisellä tasolla. Koska jäsenvaltiot ovat vastuussa suunnitelmien hyväksymisestä, niiden olisi tällaisessa tapauksessa vahvistettava suunnitelmien toimittamista ja hyväksymistä koskevat säännöt ja suunnitelmien vähimmäissisällöt. (7) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 10 artiklassa säädetään uudesta tukitoimenpiteestä, joka liittyy kolmansien maiden markkinoilla tapahtuvaan menekinedistämiseen. On tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat kyseisen uuden toimenpiteen käyttöönottoa. (8) Kilpailun vääristymisriskien välttämiseksi olisi vahvistettava säännöt, joita on noudatettava viitattaessa tiedotus- ja menekinedistämiskampanjoiden kohteena olevien tuotteiden alkuperään. (9) Oikeusvarmuuden vuoksi menekinedistämiskampanjoissa levitettävien viestien olisi oltava kohteena olevien kolmansien maiden lainsäädännön mukaisia. (10) Olisi vahvistettava jäsenvaltioiden soveltamat ohjelmien valinta- ja arviointiperusteet yhteisön sääntöjen noudattamisen ja toteutettavien toimien tehokkuuden varmistamiseksi. (11) Yhteisön toimien tehokkuuden takaamiseksi jäsenvaltioiden on tarpeen varmistaa, että hyväksytyt menekinedistämiskampanjat ovat yhdenmukaisia kansallisten tai alueellisten menekinedistämisohjelmien kanssa ja täydentävät näitä. Jäsenvaltiot voivat synergian lisäämiseksi laatia yhteisiä menekinedistämiskampanjoita; olisi säädettävä asianomaisten jäsenvaltioiden välisen yhteistyön sallimisesta. Etusijalle olisi asetettava mikroyritykset sekä pienet ja keskisuuret yritykset, jotka tarvitsevat yhteisön tukea enemmän kuin suuret yritykset. (12) Jotta vältettäisiin päällekkäinen tuki maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja menekinedistämistoimista sisämarkkinoilla ja kolmansissa maissa 17 päivänä joulukuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3/2008 ( 7 ) tai Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 ( 8 ) mukaisesti rahoitettavien menekinedistämistoimenpiteiden kanssa, olisi säädettävä molemminpuolisesta poissulkemisesta. (13) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 11 artiklassa säädetään uudesta tukitoimenpiteestä, joka liittyy viinitarhojen rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen. Kyseisen asetuksen 11 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin siirtymistä koskevaa tukea ei voi myöntää tavanomaiseen uudistamiseen yli-ikäisillä viinitiloilla. (14) Lisäksi jäsenvaltiot voivat vahvistaa lohkon vähimmäiskoon sen varmistamiseksi, että järjestelmä todella vaikuttaa tuotantokykyyn. (15) Jäsenvaltioilla on asetuksen (EY) N:o 479/2008 11 artiklaa soveltaessaan suuri harkintavalta päättää kyseisen asetuksen II osaston I luvussa vahvistettujen edellytysten ja sen soveltamiseksi annettujen säännösten mukaisesti tuen soveltamisalasta ja tasosta erityisesti kiinteämääräisten määrien maksamisen, tuen hehtaarikohtaisten enimmäismäärien vahvistamisen ja puolueettomin perustein tapahtuvan tuen mukauttamisen osalta. Yleiset säännöt olisi kuitenkin vahvistettava. Olisi säädettävä niiden täytäntöönpanon määräajoista ja asianmukaisesta valvonnasta. Sääntöjen olisi katettava myös raivaukseen liittyvien uudelleenistutusoikeuksien hankkeen mukainen käyttö, jotta tukea voidaan myöntää korkeampana, kun kustannukset ovat suuremmat. (16) Valvonnan takia tuki olisi yleensä maksettava toimenpiteen tai toimenpidekokonaisuuden toteuttamisen jälkeen. Tuki voidaan kuitenkin maksaa ennen toimenpiteen tai toimenpidekokonaisuuden toteuttamista, jos asetetaan toimenpiteen toteuttamiseen liittyvä vakuus. (17) Olisi vahvistettava rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin siirtymistä koskevan järjestelmän rahoitukseen osallistumista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. On toteutettava toimenpiteitä järjestelmään varattujen varojen tehokkaan käytön varmistamiseksi ja säädettävä ennakkomaksuista. (18) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 12 artiklassa säädetään uudesta tukitoimenpiteestä, joka liittyy rypäleiden raakana korjaamiseen. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti rypäleiden raakana korjaamista koskevan hakumenettelyn hallinnollisten järjestelyjen olisi oltava jäsenvaltioiden vastuulla. Niiden olisi voitava vapaasti päättää päivämäärä, johon mennessä tuottajien on toteutettava toimet, jotta olisi riittävästi aikaa tehdä tarvittavat tarkastukset ennen tukien maksamista ottaen huomioon aikarajoitukset ja sadonkorjuukauden läheisyys. (19) Ottaen huomioon rypäleiden raakana korjaamista koskevaan järjestelmään liittyvät varat olisi säädettävä asianomaisten alojen systemaattisesta tarkastamisesta paikalla toimen toteuttamisen jälkeen. Tällöin on varmistettava, että rypäleet on hävitetty kokonaan. Myös kasvien terveyteen ja ympäristöön liittyvien vaatimusten noudattaminen olisi varmistettava. Valvonnan takia palkkio olisi maksettava sen jälkeen, kun on varmistettu, että rypäleet on korjattu raakoina. (20) Lisäksi olisi vahvistettava enimmäistukimäärät sen varmistamiseksi, ettei tukea käytetä pysyvästi tuotteiden vaihtoehtoisena jakelutienä markkinoille saattamisen sijasta. (21) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 13 artiklassa säädetään uudesta tukitoimenpiteestä, joka liittyy sijoitusrahastojen perustamiseen. On tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat kyseistä uutta toimenpidettä. Säännöissä olisi annettava mahdollisimman paljon joustovaraa ja sallittava nopea soveltaminen kriisitilanteissa, minkä vuoksi jäsenvaltioiden ja tuottajaorganisaatioiden olisi sallittava tehdä päätökset itse. Säännöillä olisi kuitenkin estettävä väärinkäytökset ja asetettava rajoja, myös taloudelliselta kannalta. Uusille jäsenvaltioille olisi säädettävä korkeammasta tuen enimmäismäärästä, koska niissä tuottajien järjestäytyneisyysaste on yleensä alhaisempi kuin muissa jäsenvaltioissa. (22) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 14 artiklassa säädetään uudesta tukitoimenpiteestä, joka liittyy satovakuutukseen. On tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat kyseisen uuden toimenpiteen käyttöönottoa. Säännöissä olisi annettava mahdollisimman paljon joustovaraa. Säännöillä olisi kuitenkin estettävä väärinkäytökset ja asetettava rajoja, myös taloudelliselta kannalta. (23) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 15 artiklassa säädetään uudesta tukitoimenpiteestä, joka liittyy yritysten aineellisiin ja aineettomiin investointeihin. On tarpeen vahvistaa kyseisen uuden toimenpiteen käyttöönottoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka ovat johdonmukaiset maaseudun kehittämispolitiikan mukaisesti käytettävissä olevan saman toimenpiteen kanssa. Olisi määriteltävä tukikelpoisten investointien lajit, uusien tuotteiden, prosessien ja tekniikoiden kehittäminen mukaan luettuina, ja määriteltävä ohjeelliset tukikelpoiset kustannukset. (24) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 16 artiklassa säädetään uudesta tukitoimenpiteestä, joka liittyy sivutuotteiden tislaukseen. On tarpeen vahvistaa kyseisen uuden toimenpiteen käyttöönottoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, erityisesti sivutuotteiden hävittämisedellytykset sekä rypäleiden puristejäännöksen, viinin ja viinisakan tislaukseen myönnettävän tuen tarkoitus ja enimmäismäärä. (25) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 17 artiklassa säädetään uudesta tukitoimenpiteestä, joka liittyy viinin alkoholijuomaksi tislaamiseen. On tarpeen vahvistaa kyseisen uuden toimenpiteen käyttöönottoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt erityisesti tuen tarkoituksen ja mahdollisten muutosten osalta. (26) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 18 artiklassa säädetään uudesta tukitoimenpiteestä, joka liittyy erityiseen tislaustoimenpiteeseen. On tarpeen vahvistaa kyseisen uuden toimenpiteen käyttöönottoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt erityisesti tukimenettelyn ja toteuttamistavan sekä tuen määrän vahvistamisessa huomioon otettavien perusteiden osalta. (27) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 19 artiklassa säädetään uudesta tukitoimenpiteestä, joka liittyy rypäleen puristemehun käyttämiseen väkevöimistarkoituksessa. On tarpeen vahvistaa kyseisen uuden toimenpiteen käyttöönottoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt erityisesti tuen tarkoituksen ja enimmäismäärän sekä alkoholipitoisuuden lisäämiseksi käytettävälle tuotteelle tehtävien erityistarkastusten osalta. (28) Komissiolla on ehdottomasti oltava tukiohjelmien täytäntöönpanoa koskevat asianmukaiset tiedot asetuksen (EY) N:o 479/2008 II osaston soveltamisen seuraamiseksi ja markkinoiden moitteettoman hallinnon varmistamiseksi. Tässä yhteydessä on tarpeen vahvistaa tiedot, jotka on esitettävä tukiohjelmien raportoinnissa ja arvioinnissa niiden tehokkuuden ja toimivuuden arvioimiseksi. (29) Tässä asetuksessa vahvistettujen erityissääntöjen lisäksi olisi sovellettava talousarviota koskevan kurinalaisuuden ja erityisesti jäsenvaltioiden puutteellisten tai virheellisten ilmoitusten osalta annettuja yleissääntöjä. (30) Järjestelmän rahoituksen hallintoon olisi sovellettava yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 ( 9 ) soveltamissääntöjä. (31) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 76 artiklan 1 kohdassa säädetään, että viinirypälemehujen ja rypäleen puristemehujen, joiden osalta tullien soveltaminen riippuu tuotteen tuontihinnasta, tuontihinnan oikeellisuus tarkistetaan joko jokaisen erän tarkastuksen perusteella tai käyttämällä kiinteää tuontiarvoa. Viinirypälemehun ja rypäleen puristemehun yhteisöön tuontia koskevan järjestelmän nykyisiä ominaispiirteitä ovat erityisesti tuonnin epäsäännöllisyys sekä määrien ja jaksotuksen tasolla että tuotteiden tuontipaikan ja alkuperäpaikan osalta, minkä vuoksi tuontihinnan oikeellisuuden osoittavaa edustavaa kiinteää tuontiarvoa ei voida laskea. Näissä olosuhteissa on asianmukaista tarkistaa kyseinen hinta eräkohtaisesti. (32) Tuontihinnan, jonka perusteella tuontituotteet luokitellaan yhteiseen tullitariffiin, olisi oltava yhtä suuri kuin kyseisen tuotteen vapaasti laivassa -hinta korotettuna vakuutus- ja kuljetuskustannuksilla siihen paikkaan, jossa tavarat tuodaan yhteisön tullialueelle. (33) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 82 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kyseisessä artiklassa tarkoitettujen tuontituotteiden mukana on oltava todistus ja sen maan, josta tuote tulee, nimeämän elimen tai viranomaisen laatima määritysseloste. On tarpeen täsmentää edellytykset, jotka määritysselosteen on täytettävä. (34) Tarkastusten yksinkertaistamiseksi olisi säädettävä, että kolmansista maista tuotavat, pieniin säiliöihin pakatut määrät vapautetaan todistuksen ja määritysselosteen esittämisvelvoitteesta. (35) Yhdenmukaisuuden varmistamiseksi vapautukseen todistuksen ja määritysselosteen esittämisestä yhteisöön tuotavien viinialan tuotteiden osalta on sovellettava tullilainsäädännön ja viinialan tuotteiden yhteisön sisäisten kuljetusten mukana seuraavien asiakirjojen järjestelmän tullittomuutta koskevia sääntöjä. (36) Tietoteknisten menetelmien käyttö korvaa vähitellen tietojen manuaalisen käsittelyn hallinnon eri aloilla. Sen vuoksi V I 1- ja V I 2 -asiakirjoja myönnettäessä ja käytettäessä olisi voitava käyttää myös tietoteknisiä ja sähköisiä menetelmiä. (37) Tietyt kolmannet maat, joissa viinintuottajiin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 479/2008 82 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen elinten tai viranomaisten toteuttamaa tehokasta valvontajärjestelmää, ovat ilmaisseet haluavansa sallia viinintuottajien itse laatia kyseisessä kohdassa tarkoitetun todistuksen ja määritysselosteen. Näiden maiden kanssa käytävän kaupan helpottamiseksi – jos ne ovat tehneet yhteisön kanssa sitoumuksia, jotka sisältävät petosten ehkäisemiseksi toteutettavan yhteistyön vahvistamista koskevia lausekkeita ja jos niillä on hyvät kauppasuhteet yhteisön kanssa – olisi sallittava, että kuten yhteisön alkuperää olevien viinien osalta, tuottajien laatimia asiakirjoja voidaan pitää kyseisten elinten tai laitosten myöntäminä asiakirjoina. Tällöin olisi annettava riittävät takeet, ja kyseisten todistusten myöntämistä olisi valvottava asianmukaisesti. (38) Olisi julkaistava luettelo niiden elinten ja laboratorioiden nimistä ja osoitteista, jotka ovat kolmansissa maissa valtuutettuja laatimaan todistuksen ja määritysselosteen, jotta viinialan tuotteiden tuontia valvovat viranomaiset yhteisössä voivat tarvittaessa tehdä tarvittavat varmistukset. (39) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisen toteuttaman valvonnan helpottamiseksi olisi säädettävä säädetyn todistuksen ja määritysselosteen muodosta ja tarvittavassa määrin sisällöstä sekä niiden käyttöä koskevista edellytyksistä. (40) Petosten estämiseksi on tarpeen valvoa, että todistus ja tarvittaessa määritysseloste koskevat tuontituotteen jokaista erää. Tässä tarkoituksessa on välttämätöntä, että kyseinen asiakirja seuraa / kyseiset asiakirjat seuraavat jokaisen erän mukana, kunnes se kuuluu yhteisön valvontajärjestelmään. (41) Kauppatapojen huomioon ottamiseksi silloin kun viinierä jaetaan osiin on tarpeen oikeuttaa toimivaltaiset viranomaiset laatimaan valvonnassaan todistuksesta ja määritysselosteesta otteet, joiden on seurattava jokaisen jakamisesta johtuvan uuden erän mukana. (42) Nopean ja tehokkaan kuluttajansuojan varmistamiseksi on tarpeen säätää mahdollisuudesta keskeyttää kyseisten toimenpiteiden soveltaminen, jos esiintyy petosriski tai kuluttajien terveyttä koskeva riski. (43) Lisäksi olisi säädettävä toimitettavia asiakirjoja koskevista yksinkertaisista säännöistä, joita sovelletaan muista kolmansista maista kuin viinialan tuotteen alkuperämaasta tulevaan vientiin, jos tuotetta ei ole merkittävästi jalostettu. (44) Viejien ja viranomaisten taakkaa olisi kevennettävä säätämällä, että V I 1 -asiakirjoihin tehdään merkintä siitä, että väkeviin viineihin ja tislausta varten väkevöityihin viineihin lisätty alkoholi on viinistä peräisin, sen sijaan että todisteeksi tästä vaadittaisiin erillinen asiakirja. Samassa tarkoituksessa olisi säädettävä mahdollisuudesta käyttää V I 1 -asiakirjaa sellaisena todistuksena alkuperänimityksestä, joka vaaditaan tuotaessa viinejä, joihin sovelletaan tariffialennusta. Tietyt viinit vapautetaan kuitenkin todistuksen ja määritysselosteen esittämisestä silloin kun esitetään todistus alkuperänimityksestä. Olisi säädettävä V I 1 -asiakirjan käytöstä kyseisten väkevien viinien alkuperänimityksen todistuksena siten, että määritysselostetta koskevaa kohtaa ei tarvitse täyttää. (45) Viinin tuonti eräiden kolmansien maiden kanssa tehdyissä sopimuksissa määrätyin myönnytyksin edellyttää virallisen elimen tai sopimuspuolten virallisesti hyväksymän ja niiden yhdessä laatimaan luetteloon sisältyvän elimen myöntämän todistuksen esittämistä siitä, että kyseinen viini vastaa edellytyksiä, joilla myönnytykset voidaan hyväksyä. (46) Jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle luettelo virallisista tai virallisesti hyväksytyistä elimistä, joita se ehdottaa todistusten myöntäjiksi, jotta komissio voi laatia luettelon yhdessä kyseisten kolmansien maiden kanssa sekä toimittaa sen niille. Näiden elinten tehtävien helpottamiseksi kyseiset luettelot olisi toimitettava soveltuvassa muodossa ja soveltuvaa välinettä käyttäen. (47) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 85 ja 86 artiklassa säädetään laittomasti istutetuista aloista. On tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat seuraamuksia tuottajille, jotka eivät noudata uutta säännönmukaistamis- tai raivausvelvoitetta viinitarhoissa, jotka on istutettu ilman istutuslupaa ennen 1 päivää syyskuuta 1998, sekä yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat tiedonantoja, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä yhteydessä. Laittoman alan raivausvelvoitteen noudattamatta jättämisestä määrättävän seuraamuksen olisi oltava riittävän ankara tuottajien kannustamiseksi noudattamaan kyseistä velvoitetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden aiemmin määräämien seuraamusten soveltamista. Sen vuoksi seuraamuksen olisi oltava vähintään raivauspalkkion keskiarvo kaksinkertaisena. (48) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 87 artiklan 1 kohdassa säädetään, että silloin kun laittomien viinitarhojen tuotteita voidaan luovuttaa liikkeeseen ainoastaan tislausta varten, on pyydettävä todiste siitä, ettei kyseisiä tuotteita ole luovutettu liikkeeseen. Valvonnan vahvistamiseksi liikkeeseen luovuttamattomuutta olisi oltava vain kolmea tyyppiä: toimitus tislattavaksi, rypäleiden raakana korjaaminen tuottajan kustannuksella tai viininviljelijän talouden oma kulutus, jos tuottajan viininviljelyala on enintään 0,1 hehtaaria. On tarpeen vahvistaa määräaika kyseisessä artiklassa säädettyjen tislaussopimusten esittämiselle. Jotta valvonta voitaisiin järjestää tehokkaasti, rypäleitä raakana korjaavien tuottajien olisi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille aikeestaan riittävän ajoissa. Valvottavuuden parantamiseksi jäsenvaltioiden pitäisi voida määrätä, että tuottajan on ilmoitettava ennalta, mitä kolmesta liikkeeseen luovuttamattomuuden tyypistä aikoo käyttää, sekä rajoittaa lisää tuottajien valinnanmahdollisuuksia liikkeeseen luovuttamattomuuden tyyppien osalta. (49) Jotta yhteisön talousarviota käytettäisiin asiallisesti ja kontrolloidusti, olisi säädettävä taloudellisista seuraamuksista, jos jäsenvaltio ei noudata laittomiin istutuksiin liittyviä tiedonantovelvollisuuksia. (50) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 91 artiklan 1 kohdassa säädetään uusien viljelmien istutusoikeuksien myöntämisestä, kun kyseessä ovat yleisen edun vuoksi toteutettava maanjako tai pakkolunastus. Jotta kyseisen asetuksen 90 artiklan 1 kohdassa säädetty istutuskielto ei menetä merkitystään, näitä uusien viljelmien istutusoikeuksia ei saa olla enemmän kuin mitä tarvitaan viiniköynnösten istuttamiseksi alueelle, joka vastaa 105:tä prosenttia tuottajien kyseisten toimenpiteiden yhteydessä menettämistä alueista. (51) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 91 artiklan 1 kohdassa säädetään myös uusien viljelmien istutusoikeuksien myöntämisestä kokeellisiin tarkoituksiin ja emoviiniköynnösten varttamisoksien kasvatukseen. Tällä perusteella myönnettyjen uusien viljelmien istutusoikeuksien mukaisesti istutettuja alueita olisi käytettävä ainoastaan näihin erityistarkoituksiin, eikä tällaisilta alueilta tulevista rypäleistä saatuja viinialan tuotteita saisi pitää kaupan. Nykyistä kokeellista viininviljelyä ja emoviiniköynnösten varttamisoksien kasvatusta olisi voitava jatkaa nykyisin säännöin. (52) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 91 artiklan 1 kohdassa säädetään myös uusien viljelmien istutusoikeuksien myöntämisestä alueille, joilta saatavat viinit tai viinituotteet on tarkoitettu yksinomaan viininviljelijän talouden omaan kulutukseen. Tämä voisi kuitenkin joskus aiheuttaa kohtuuttoman hallinnollisen taakan, koska tietyissä jäsenvaltioissa on huomattavasti tällaisia tapauksia. Jäsenvaltioiden olisi voitava myös sallia tällaiset alueet, vaikkei niille ole myönnetty istutusoikeuksia, edellyttäen markkinatasapainon säilymiseksi, että kyseiset alueet ovat pieniä eikä viininviljelijä harjoita kaupallista viinintuotantoa. Kyseisiin alueisiin ja tuottajiin olisi sovellettava asianmukaista valvontaa ja seuraamuksia, tällaisten alueiden raivaaminen mukaan luettuna, jos säännöksiä ei noudateta. (53) Uudelleenistutusoikeuksia ei saa myöntää alueille, jotka on pitänyt raivata asetuksen (EY) N:o 2008/1999 vaatimusten rikkomisen vuoksi. Uudelleenistutusoikeuksia ei myöskään saa myöntää raivatuille alueille, joille on myönnetty uusien viljelmien istutusoikeuksia muihin tarkoituksiin kuin kaupalliseen viinintuotantoon. (54) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 92 artiklan 2 kohdassa säädetään uudelleenistutusoikeuksien myöntämisestä tuottajille, jotka sitoutuvat raivaamaan viiniköynnöstä kasvavan alan. Niitä olisi myönnettävä vain, jos asianomaisella tuottajalla ei ole riittävästi istutusoikeuksia samansuuruisen alan istuttamiseksi kuin se, jonka hän aikoo raivata. Kun uudelleenistutusoikeuksia myönnetään tällaisen sitoumuksen perusteella, myöntämiseen olisi yhdistettävä vakuus raivaussitoumuksen toteuttamisen varmistamiseksi. Kun uudelleenistutettu alue ja raivattava alue ovat olemassa samanaikaisesti, markkinatasapainon häiriöiden ehkäisemiseksi ainoastaan toiselta näistä alueista tulevaa viiniä saa pitää kaupan. (55) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 93 artiklassa säädetään kansallisten ja/tai alueellisten varantojen perustamisesta ja ylläpitämisestä tuotantokyvyn hallinnoinnin parantamiseksi. Markkinatasapainon häiriöiden ehkäisemiseksi varantojärjestelmän kautta tapahtuva oikeuksien siirto ei saisi johtaa tuotantokyvyn yleiseen kasvuun jäsenvaltion alueella. Samanlaisesta tuotantokyvyn lisäyskiellosta säädetään jo kyseisen asetuksen 92 artiklan 5 kohdassa tapauksissa, joissa oikeuksia siirretään tilojen välillä. Tällöin jäsenvaltiot voivat soveltaa mainitun oikeuksien siirtoon vähennyskerrointa. (56) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 93 artiklan 5 kohdassa säädetään, että jäsenvaltio voi päättää olla soveltamatta varantojärjestelmää, jos se voi osoittaa alueellaan jo olevan tehokas istutusoikeuksien hallinnointijärjestelmä. Tässä yhteydessä jäsenvaltiot voivat säätää varantojärjestelmän toteuttamisesta alueensa jossain osassa ja muusta tehokkaasta järjestelmästä alueensa muissa osissa. Jäsenvaltion, joka haluaa soveltaa kyseisen artiklan mukaista mahdollisuutta, olisi voitava todistaa tällaisen järjestelmän olemassaolo ja osoittaa tarve poiketa kyseisen asetuksen V osaston I luvun säännöksistä. (57) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 90 artiklan 6 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat päättää pitää viiniköynnöslajikkeisiin kuuluvien viiniköynnösten istutuskiellon voimassa enintään 31 päivään joulukuuta 2018. Olisi säädettävä, että jäsenvaltioiden, jotka aikovat käyttää tätä mahdollisuutta, on ilmoitettava siitä komissiolle hyvissä ajoin. (58) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 100 artiklassa säädetään, että raivauspalkkiota voidaan myöntää vain aloille, joita hoidetaan. Jotta viranomaiset voisivat varmistaa, että alaa hoidetaan asianmukaisesti, olisi säädettävä paikalla tehtävien pakollisten tarkastusten lisäksi asianomaisen viinitarhan tuotantoa koskevista todisteista. Tätä varten olisi esitettävä edellisvuosien satoilmoitukset tai, jos satoilmoitusta ei ole asianmukaisesti perustelluista syistä saatavilla, esitettävä todisteet muilla jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten säätämillä tavoilla, joiden luotettavuus jäsenvaltion on huolellisesti varmistettava. (59) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 104 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltio voi jättää vuoristoalueet tai jyrkkärinteiset alueet raivausjärjestelmän ulkopuolelle. Tämän poikkeuksen olisi katettava rinteen jyrkkyyden vuoksi tehdyt pengerrykset, silloin kun viljely olisi ilman niitä liian vaikeaa tai aiheuttaisi vakavia eroosio-ongelmia. Olisi vahvistettava yleisesti hyväksyttyihin ammattitapoihin perustuvat kriteerit, joita sovelletaan aloihin, jotka voivat kuulua kyseisten poikkeusten soveltamisalaan. Lisäksi kyseisen asetuksen 104 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat ympäristösyistä myöntää poikkeuksen tietyille aloille ja Kreikka voi myöntää poikkeuksen Egeanmeren saarten ja Kreikkaan kuuluvien Joonianmeren saarten viiniköynnöstä kasvaville aloille Kreetaa ja Euboiaa lukuun ottamatta. Kyseisten poikkeusten olisi oltava hyvin perusteltuja ja ne olisi annettava säännöllisesti tiedoksi komissiolle. (60) Aiemmasta lopullista viininviljelystä luopumista koskevan järjestelmän soveltamisesta saatujen kokemusten mukaan palkkioasteikkojärjestelmä olisi säilytettävä. Raivauspalkkion uudet asteikot vastaavat ennen asetuksen (EY) N:o 479/2008 voimaantuloa voimassa olleen järjestelmän asteikoita siten, että niihin lisätään 20 % vuonna 2009, 10 % vuonna 2010 ja 0 % vuonna 2011. (61) Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti raivauspalkkiota koskevan hakumenettelyn hallinnollisten järjestelyjen olisi oltava jäsenvaltioiden vastuulla. Niiden olisi voitava vapaasti päättää päivämäärä, johon mennessä tuottajien on toteutettava raivaustoimet, jotta niillä olisi riittävästi aikaa tehdä tarvittavat tarkastukset ennen tukien maksamista viimeistään 15 päivänä lokakuuta. (62) Raivaustoimenpiteeseen varattujen varojen tehokkaan käytön varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi säädettävä järjestelmästä, jolla varmistetaan että palkkiohakemukset ovat asianmukaisesti perusteltuja ja jossa voidaan tapauksen mukaan edellyttää tuottajalta kirjallista sitoumusta ja velvollisuutta vastata hakemuksen käsittelystä johtuvista kustannuksista, jos hakemus peruutetaan ilman asianmukaisia perusteluja. (63) Valvontasyistä palkkio olisi maksettava vasta raivauksen jälkeen. (64) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 104 artiklan 1 kohdassa säädetään jäsenvaltioiden mahdollisuudesta hylätä raivauspalkkiota koskevat uudet hakemukset, jos raivatun alan yhteenlaskettu osuus jäsenvaltion alueella on jo 8 prosenttia tai jollakin osa-alueella 10 prosenttia. Jäsenvaltion olisi annettava tällainen päätös tiedoksi komissiolle. (65) Komissiolla on ehdottomasti oltava tuotantokykyä koskevat asianmukaiset tiedot asetuksen (EY) N:o 479/2008 II ja V osaston soveltamisen seuraamiseksi ja markkinoiden moitteettoman hallinnon varmistamiseksi. Tässä yhteydessä on tarpeen vahvistaa tiedot, jotka on sisällytettävä kyseisen asetuksen 109 artiklassa tarkoitettuun selvitykseen. (66) Rakenneuudistukseen, uusiin lajikkeisiin siirtymiseen, rypäleiden raakana korjaamisen ja raivaukseen liittyvien tukien maksuperustan yhdenmukaistamiseksi yhteisön tasolla olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat alojen mittaamista erityisesti viiniköynnöstä kasvavaa alaa vastaavan alan määrittämiseksi. (67) Olisi säädettävä asetuksen (EY) N:o 479/2008 ja tämän asetuksen moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi tarvittavista tarkastuksista sekä seuraamuksista, jos havaitaan sääntöjenvastaisuuksia. Kyseisiin toimenpiteisiin olisi kuuluttava yhteisön tasolla vahvistettavia erityistarkastuksia ja seuraamuksia sekä kansallisia lisätarkastuksia ja -seuraamuksia. Tarkastusten ja seuraamusten olisi oltava tehokkaita, varoittavia ja oikeasuhteisia. (68) Tuotantokykyä koskevan valvonnan olisi perustuttava ensisijassa viinitarharekisteriin. (69) Tuotantokyvyn kontrolloimisen tärkeyden ja raivausjärjestelmään liittyvien varojen vuoksi olisi säädettävä asianomaisten alojen systemaattisesta tarkastuksesta paikalla sekä ennen raivausta että sen jälkeen. Jos jäsenvaltiolla on kuitenkin luotettava graafinen väline ja asianomaista alaa koskevat ajantasaiset tiedot, raivausta edeltävä tarkastus voidaan tehdä hallinnollisesti. Raivauksen jälkeisessä tarkastuksessa voidaan käyttää kaukokartoitusta sen varmistamiseksi, että viiniköynnökset on tosiasiallisesti raivattu, ja sen vuoksi olisi sallittava kaukokartoituksen käyttö kyseisessä (jälki)tarkastusvaiheessa. Koska pinta-alan laskeminen kaukokartoitusmenetelmällä on ongelmallista, kyseinen menetelmä olisi sallittava vain, jos viinitarhan kaikki lohkot raivataan tai jos kaukokartoituksen resoluutio on vähintään 1 m2. Joka tapauksessa paikalla olisi tehtävä tarkastus vähintään joko ennen raivausta tai sen jälkeen. (70) Jotta viinialan säännöksiä sovellettaisiin yhdenmukaisesti, olisi vahvistettava säännöt kansallisella ja yhteisön tasolla jo voimassa olevien valvontamenettelyjen täsmentämiseksi ja viinialan tarkastuksista vastaavien viranomaisten suoran yhteistyön varmistamiseksi. (71) Olisi vahvistettava säännöt, joiden mukaan kansalliset viranomaiset ja komissio voivat avustaa toisiaan viinialan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi. Näillä säännöillä ei saisi estää sellaisten erityissääntöjen soveltamista, jotka koskevat yhteisön menoja, kansallisia rikosoikeudellisia menettelyjä tai hallinnollisia seuraamuksia. (72) Jokaisen jäsenvaltion olisi varmistettava viinialan tarkastuksista vastaavien viranomaisten toiminnan tehokkuus. Tässä tarkoituksessa olisi nimettävä viranomainen, joka vastaa jäsenvaltioiden ja komission välisistä yhteyksistä. On myös välttämätöntä, että kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joissa viinialan tarkastuksista vastaa useampi toimivaltainen viranomainen, näiden toimivaltaisten viranomaisten tarkastustoimet sovitetaan yhteen. (73) Jotta sääntelyä sovellettaisiin yhdenmukaisesti koko yhteisössä, jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta toimivaltaisten viranomaisten henkilöstöllä on riittävät valtuudet tutkia, noudatetaanko sääntöjä. (74) Viinimarkkinat ovat toisistaan riippuvaisia, mitä kuvastavat jäsenvaltioiden välisen kaupan kehitys ja erityisesti monikansallisten yritysten määrän jatkuva kasvu tällä alalla, kuten myös hallintosääntöjen mukaiset mahdollisuudet toteuttaa sekä tukea saavia että tukea saamattomia toimia muualla kuin tuotteen alkuperäpaikassa tai siirtää näitä toimia tuotteen alkuperäpaikasta. Tämän tilanteen vuoksi on tarpeen edelleen yhdenmukaistaa tarkastusmenetelmiä ja varmistaa tiiviimpi yhteistyö tarkastusviranomaisten välillä. (75) Jäsenvaltioiden välisen, viinialan säännösten soveltamista koskevan yhteistyön tehokkuuden lisäämiseksi kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi voitava pyynnöstä työskennellä toisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Tällaista yhteistyötä ja avunantoa koskevat säännöt on syytä vahvistaa. (76) Koska eräät asiat ovat monitahoisia ja kiireellisiä, on välttämätöntä, että avunantoa pyytänyt toimivaltainen viranomainen voi pyynnön vastaanottavan viranomaisen suostumuksella nimetä tarkastajiaan osallistumaan tutkimuksiin. (77) Jos kyseessä on yhtä tai useampaa jäsenvaltiota koskeva vakava petoksen riski tai petos, asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on voitava käynnistää viran puolesta oma-aloitteinen avunantomenettely. (78) Tämän asetuksen mukaisesti vaihdettavia tietoja koskee niiden luottamuksellisen luonteen vuoksi salassapitovelvollisuus. (79) Asetuksessa (EY) N:o 2729/2000 säädetään yhteisessä tutkimuskeskuksessa (YTK) olevasta tutkimustietoja sisältävästä tietopankista, jolla pyritään yhdenmukaistamaan analyyttiset tutkimukset koko yhteisössä. Tietopankkiin on tarkoitus tallentaa jäsenvaltioista tulevat näytteet ja määritysselosteet. (80) Jos sovelletaan isotooppista vertailumääritysmenetelmää, voidaan paremmin valvoa viinialan tuotteiden väkevöintiä, havaita veden lisääminen niihin tai – yhdessä viinialan tuotteiden muiden isotooppisten ominaisuuksien määritystulosten kanssa – varmistaa, että ne vastaavat nimessä ilmoitettua alkuperää. Tällaisilla määritysmenetelmillä saatuja tuloksia olisi tulosten tulkitsemisen helpottamiseksi voitava verrata tuloksiin, jotka saatu aiemmin samoin menetelmin määritettäessä tuotteita, joiden ominaisuudet ovat samat ja joiden alkuperän ja valmistuksen aitous on varmistettu. (81) Viinien tai viinistä johdettujen tuotteiden isotooppinen määritys tehdään asetuksessa (EY) N:o 479/2008 tarkoitetuilla vertailumääritysmenetelmillä. (82) Määrityslaitteilla varustetuissa yhteisön laboratorioissa tehtyjen määritysten tulosten tulkitsemisen helpottamiseksi ja näiden laboratorioiden saamien määritystulosten verrattavuuden varmistamiseksi olisi vahvistettava rypälenäytteiden ottoa sekä näiden näytteiden viiniyttämistä ja säilyttämistä koskevat yhdenmukaiset säännöt. (83) Määritystietojen laadun ja verrattavuuden varmistamiseksi on tarpeen soveltaa tunnustettujen laatuvaatimusten järjestelmää laboratorioihin, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet tekemään näytteiden isotooppisia määrityksiä tietopankkia varten. (84) Isotooppinen määritys on analyysimenetelmä, jota käytetään viinialan valvonnassa ja petosten torjunnassa ja joka edellyttää erityistä tieteellistä osaamista ja teknistä välineistöä. Useimmilla yhteisöön vuosina 2004 ja 2007 liittyneillä jäsenvaltioilla ei ole välineitä tällaisen määrityksen tekemiseen. Valvontamenettelyjen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) olisi tehtävä määritykset kyseisten jäsenvaltioiden puolesta, kunnes niillä on välineet ja valmiudet tehtävän suorittamiseksi. (85) Koska viinialan tuotteiden isotooppinen määritys ja tulosten tulkinta ovat herkkiä menettelyjä, määritystulosten tulkitsemisen yhdenmukaistamiseksi on syytä säätää, että YTK:n tietopankkiin on pääsy tätä määritystapaa käyttävillä virallisilla laboratorioilla ja pyynnöstä muilla jäsenvaltion viranomaisilla kuitenkin siten, että yksityisten tietojen suojaamista koskevaa periaatetta noudatetaan. (86) Asetuksessa (EY) N:o 2729/2000 on toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan viralliseen laboratorioon lähetettäviksi tarkoitettujen näytteiden ottoa koskevia sääntöjä ja isotooppisella menetelmällä määritettävien näytteiden ottoa koskevia yhteisiä sääntöjä. Näitä menettelyjä on syytä soveltaa ja pitää näytteenottoa yhteisön tietopankkia varten erikoistapauksena, jossa viinialan tuotteesta otetaan näyte viranomaisten tehdessä suoraa yhteistyötä. (87) Tarkastusten puolueettomuuden varmistamiseksi jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisten olisi voitava pyytää toisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista ottamaan näytteitä. Otetut näytteet olisi annettava pyynnön esittäneelle tarkastajalle, joka määrää, missä laboratoriossa ne tutkitaan. (88) Olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt virallista näytteenottoa ja näiden näytteiden käyttöä varten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tehdessä yhteistyötä. Säännöissä olisi varmistettava edustavuus ja virallisten määritystulosten tarkistusmahdollisuus koko yhteisössä. (89) Näytteiden ottoon ja lähettämiseen, analyyttisiin ja aistinvaraisiin tutkimuksiin sekä asiantuntijan palkkaamiseen liittyvien menojen maksattamisen yksinkertaistamiseksi hallinnollisella tasolla on syytä vahvistaa periaate, jonka mukaan kustannuksista vastaa viranomainen, joka on määrännyt näytteenoton tai asiantuntijan palkkaamisen. (90) Tämän asetuksen mukaisissa tarkastuksissa tehtyjen havaintojen todistusvoima olisi täsmennettävä. (91) Jotta tarkastukset ja rypälenäytteiden otto viinitarhoissa sujuisivat vaivatta, olisi vahvistettava säännökset, joilla kielletään asianomaisia estämästä heihin kohdistuvia tarkastuksia sekä velvoitetaan heidät helpottamaan näytteiden ottoa ja antamaan tämän asetuksen mukaisesti tarvittavat tiedot. (92) Olisi säädettävä tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarvittavien tiedonantojen tyypistä, muodosta ja toimitustavasta. Niihin olisi sisällyttävä jäsenvaltioiden komissiolle toimittamat tiedonannot. (93) Jotta yhteisön talousarviota käytettäisiin asiallisesti ja kontrolloidusti, olisi säädettävä taloudellisista seuraamuksista, jos jäsenvaltio ei noudata tiedonantovelvollisuuksia. (94) Jäsenvaltioiden olisi säilytettävä tämän asetuksen säännösten soveltamisen valvontaa ja tarkastuksia varten tarvittavat tiedot tarkastuksen varalta tarkoituksenmukaisen ajan. (95) Asetuksen (EY) N:o 479/2008 II ja V osaston mukaiset maksut olisi suoritettava tuensaajille täysimääräisinä. Tarpeettoman hallinnollisen taakan estämiseksi jäsenvaltioiden olisi sallittava maksaa eräin edellytyksin tuottajille vakuutustukea vakuutusyhtiöiden kautta. (96) Tuottajien oikeudenmukaisen kohtelun varmistamiseksi olisi vahvistettava säännöt, joita sovelletaan kun kyseessä on ilmeinen virhe, ylivoimainen este tai muut poikkeukselliset olosuhteet. Olisi vahvistettava säännöt, joita sovelletaan keinotekoisesti luotuihin tilanteisiin, jotta tällaisten tilanteiden perusteella ei saa tukea. (97) Olisi vahvistettava säännökset, jotta siirtymä aiemmasta järjestelmästä tässä asetuksessa säädettyyn uuteen järjestelmään olisi sujuva ja jotta varmistettaisiin asetuksen (EY) N:o 479/2008 128 artiklassa säädettyjen siirtymäsäännösten asianmukainen soveltaminen. (98) Maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa, sekä katsoo seuraavaa: ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:







I

OSASTO

JOHDANTOSÄÄNNÖKSET

1 artikla

Soveltamisala ja ilmaisujen käyttö

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan soveltamissäännöt, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 479/2008 seuraavia säännöksiä:

a) tukitoimenpiteet (II osasto);

b) kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa (IV osasto);

c) tuotantokyky (V osasto);

d) 109 artiklassa tarkoitettu selvitys;

e) viinialan tarkastukset (117 artikla); ja

f) 121 artiklan c alakohdassa säädetty pinta-alojen mittaaminen.

Tämä asetus ei vaikuta seuraavien soveltamiseen:

a) erityissäännökset, jotka liittyvät jäsenvaltioiden suhteisiin petosten torjumiseksi viinialalla, jos niillä helpotetaan tämän asetuksen soveltamista;

b) säännöt, jotka koskevat i) rikosoikeudenkäyntiä tai jäsenvaltioiden keskinäistä avunantoa rikosasioissa; ii) hallinnollisia seuraamuksia koskevaa menettelyä.

2. Asetuksessa (EY) N:o 479/2008 käytettyjen ilmaisujen merkitys on sama kuin tässä asetuksessa käytettävillä ilmaisuilla.

▼M1

3. Tämän asetuksen II osaston soveltamiseksi ’toimella’ tarkoitetaan hanketta, sopimusta, järjestelyä tai tiettyyn tukiohjelmaan sisältyvää muuta toimea, joka vastaa mitä tahansa asetuksen (EY) N:o 479/2008 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden mukaista ja yhden tai useamman tuensaajan toteuttamaa toimea.

▼B







II

OSASTO

TUKIOHJELMAT







I

LUKU

Toimittamismenettely

▼M5

2 artikla

Tukiohjelmien toimittaminen

1. Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 k artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tukiohjelmaehdotuksen on katettava varainhoitovuodet 2009–2013.

▼M7

Jäsenvaltioiden on toimitettava varainhoitovuosia 2014–2018 koskevat tukiohjelmaehdotuksensa komissiolle viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2013. Tästä poiketen Kroatian on toimitettava tukiohjelmaehdotuksensa viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2013. Jos varainhoitovuodelle 2014 ja sitä seuraaville vuosille varattuja kansallisia määrärahoja muutetaan kyseisen päivämäärän jälkeen, jäsenvaltion on mukautettava tukiohjelmaansa vastaavasti.

▼M5

Jäsenvaltioiden on toimitettava tukiohjelmaehdotuksensa komissiolle sähköisesti liitteessä I esitetyn mallin mukaisesti.

Jäsenvaltioiden on toimitettava ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettujen tukiohjelmaehdotusten rahoitusselvitykset komissiolle liitteessä II esitetyn mallin mukaisesti.

2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi 1 kohdassa tarkoitettuun tukiohjelmaehdotukseen liittyvä lainsäädäntönsä heti kun se on annettu tai sitä on muutettu. Tiedoksianto voidaan tehdä ilmoittamalla komissiolle internetosoite, jossa asianomainen lainsäädäntö on julkisesti saatavilla.

▼M6

3. Jos jäsenvaltio päättää vähentää vuodesta 2015 alkaen tukiohjelmiin käytössä olevaa määrää korottaakseen neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 ( 10 ) 40 artiklassa tarkoitettuja suorien tukien kansallisia enimmäismääriä, sen on annettava kyseiset määrät tiedoksi ennen 1 päivää elokuuta 2013. Liitteissä I, II, III, VII ja VIII olevilla lomakkeilla toimitettavia tietoja on mukautettava vastaavasti, jos kyseinen vähennys ei jo sisälly viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2013 toimitettavaan tukiohjelmaehdotukseen.

▼M5

4. Jos jäsenvaltio päättää laatia alueellisten erityispiirteiden mukaan mukautetun tukiohjelman, sen on toimitettava myös aluekohtaiset tiedot liitteessä III esitetyn mallin mukaisesti.

5. Jäsenvaltio on vastuussa menoista päivän, jona komissio vastaanottaa sen tukiohjelman, ja tukiohjelman asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 k artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisen soveltamisen alkamispäivän välisenä aikana.

▼B

3 artikla

Tukiohjelmien muuttaminen

1. Asetuksen (EY) N:o 479/2008 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tarkistettu tukiohjelma on toimitettava komissiolle tämän asetuksen liitteessä I esitetyn mallin mukaisesti, ja siihen on tapauksen mukaan sisällyttävä tarkistettu rahoitusselvitys tämän asetuksen liitteessä IV esitetyn mallin mukaisesti.

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden ei tarvitse toimittaa liitteen IV lomaketta.

Jäsenvaltio on vastuussa menoista päivän, jona komissio vastaanottaa sen tarkistetun tukiohjelman, ja tukiohjelman asetuksen (EY) N:o 479/2008 5 artiklan 2 kohdan toisen kohdan mukaisen soveltamisen alkamispäivän välisenä aikana.

▼M13

2. Tukiohjelmiin saa tehdä muutoksia enintään kaksi kertaa varainhoitovuodessa, ennen 1 päivää maaliskuuta tai 30 päivää kesäkuuta, jolleivät kyseessä ole luonnonkatastrofien vuoksi toteutettavat hätätoimenpiteet.

Muutetut ohjelmat on toimitettava komissiolle, ja niiden mukana on oltava tapauksen mukaan:

a) päivitetty versio tukiohjelmasta liitteessä I esitetyn mallin mukaisesti ja päivitetty versio rahoitusselvityksestä liitteessä IV esitetyn mallin mukaisesti;

b) ehdotettujen muutosten syyt.

Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, kyseisessä alakohdassa säädettyjä määräaikoja ei sovelleta vuonna 2014, jolloin ohjelmamuutoksissa noudatetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 ( 11 ) käyttöön otettuja uusia sääntöjä.

▼B







II

LUKU

Tukikelpoiset toimenpiteet







▼M12

1 jakso

Menekinedistäminen







▼M12

1 alajakso

Menekinedistäminen kolmansissa maissa

▼B

4 artikla

Tukikelpoiset toimet ja markkinat

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen viinien osalta voidaan toteuttaa menekinedistämistä kolmansien maiden markkinoilla, jos

a) tuotteet on tarkoitettu sellaisinaan kulutettaviksi ja niillä on vientimahdollisuuksia tai uusia markkinointimahdollisuuksia kolmansissa maissa sekä merkittävä lisäarvo;

b) tuotteen alkuperä ilmoitetaan osana tiedotus- tai menekinedistämistoimea, kun kyseessä on maantieteellisellä merkinnällä varustettu viini;

c) tuettu toimi on selkeästi määritelty, myös se, mitkä tuotteet voidaan ottaa huomioon, ja markkinointitoimi ja kustannusarvio on myös määritelty;

▼M6

d) menekinedistämiseen ja tiedotukseen kullakin ohjelmakaudella tarkoitettu tuki kestää kunkin tuensaajan osalta yhdessä kolmannessa maassa enintään kolme vuotta; tukea voidaan kuitenkin tarvittaessa jatkaa vielä enintään kaksi vuotta;

▼B

e) menekinedistämis- ja/tai tiedotusviestit perustuvat viinin olennaisiin laatuominaisuuksiin ja ovat kohteena olevan kolmannen maan lainsäädännön mukaisia;

f) tuensaajilla on riittävät valmiudet kohdata kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan erityisrajoitukset ja riittävät varat toimenpiteen mahdollisimman tehokkaan toteuttamisen varmistamiseksi. Jäsenvaltioiden on erityisesti varmistettava, että tuotteita on riittävästi käytettävissä sekä laadullisesti että määrällisesti markkinakysyntään voidaan vastata pitkään menekinedistämistoimen päättymisen jälkeenkin.

Edunsaajat voivat olla yksityisiä yrityksiä, ammattialajärjestöjä, tuottajaorganisaatioita, toimialakohtaisia organisaatioita tai jäsenvaltion niin päättäessä julkisia elimiä. Jäsenvaltio ei voi missään tapauksessa tehdä julkisesta elimestä ainoaa menekinedistämistoimenpiteen edunsaajaa.

▼M6 —————

▼B

Järjestelmän väärinkäytön estämiseksi a ja c alakohdassa tarkoitetut edellytykset eivät yleisesti ottaen saisi muuttua tuettujen toimien toteuttamisaikana, jollei ole todisteita siitä, että muutosten ansiosta toteuttaminen paranee.

5 artikla

Valintamenettely

►M3

Jäsenvaltioiden on vahvistettava hakemusmenettely sekä menettely, jolla tukea mahdollisesti jatketaan 4 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla, ja annettava yksityiskohtaiset säännöt erityisesti seuraavista seikoista:

◄

a) 4 artiklassa esitettyjen vaatimusten ja perusteiden noudattamisen tarkistaminen;

b) määräajat hakemusten jättämiselle ja kunkin ehdotetun toimen soveltuvuuden tarkastelulle;

c) säännöt, jotka koskevat asianomaisia tuotteita ja niiden markkinointia tämän asetuksen säännösten ja kansallisten säännösten mukaisesti, sekä asianomaisia eritelmiä;

d) säännöt, jotka koskevat sopimusten tekemistä ja mahdollisia vakiosopimuksia, vakuuksien asettamista ja ennakkomaksuja koskevia järjestelyjä;

▼M3

e) säännöt, jotka koskevat tuettujen toimien arviointia. Jos tukea jatketaan 4 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdan mukaisesti, tuettujen toimien tulokset on lisäksi arvioitava ennen tuen jatkamista.

▼B

2. Jäsenvaltion on valittava ohjelmat ottaen erityisesti huomioon seuraavat seikat:

a) ehdotettujen strategioiden yhdenmukaisuus asetettujen tavoitteiden kanssa;

b) ehdotettujen toimien laatu;

c) toimien toteuttamisen ennakoitu vaikutus kyseisten tuotteiden kysynnän kehitykseen;

d) takeet siitä, että asianomaiset toimijat ovat tehokkaita ja että heillä on käytettävissään tarvittavat tekniset valmiudet ja että suunnitellun toimenpiteen kustannukset eivät ole markkinoiden tavanomaista kustannustasoa korkeammat.

▼M6

3. Hakemukset arvioituaan jäsenvaltion on valittava kustannustehokkaimmat hakemukset. Etusijalle asetetaan

a) komission suosituksessa 2003/361/EY ( 12 ) tarkoitetut mikroyritykset sekä pienet ja keskisuuret yritykset;

b) uudet tuensaajat, jotka eivät ole aiemmin saaneet tukea; ja

c) tuensaajat, joiden kohde on uusi kolmas maa, jonka osalta ne eivät ole aiemmin saaneet tukea tässä järjestelmässä. Jäsenvaltion on laadittava käytettävissä olevien varojen rajoissa luettelo, joka on annettava komissiolle tiedoksi liitteessä VIII esitetyn mallin mukaisesti, jotta niistä voidaan ilmoittaa muille jäsenvaltioille ja lisätä toimenpiteen johdonmukaisuutta.

▼B

4. Vähintään kaksi jäsenvaltiota voi päättää valita yhteisen menekinedistämistoimen. Niiden on sitouduttava osallistumaan rahoitukseen ja sovittava hallinnollisista yhteistyömenettelyistä seurannan, täytäntöönpanon ja valvonnan edistämiseksi.

5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuettavat kansalliset tai alueelliset kampanjat ovat yhdenmukaisia asetuksen (EY) N:o 3/2008 tai (EY) N:o 1698/2005 mukaisesti rahoitettavien toimenpiteiden kanssa sekä kansallisissa ja alueellisissa kampanjoissa rahoitettavien toimenpiteiden kanssa.

6. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 artiklan c alakohdan iii alakohdan tai asetuksen (EY) N:o 3/2008 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti rahoitettaville toimille ei saa myöntää tukea asetuksen (EY) N:o 479/2008 10 artiklan mukaisesti.

7. Jäsenvaltiot voivat säätää, että jos tuensaaja on asettanut vakuuden, tukea voidaan maksaa ennakkona ennen toimen toteuttamista.

8. Jos jäsenvaltio myöntää menekinedistämiseen kansallista tukea, sen on ilmoitettava siitä tämän asetuksen liitteissä I, V, VII ja VIII esitettyjen mallien asianmukaisissa kohdissa.

▼M12 —————

▼M12







2 alajakso

Menekinedistäminen jäsenvaltioissa

5 b artikla

Tukikelpoiset toimet

1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 45 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu unionin viinien menekinedistämistä koskeva osatoimenpide koostuu kuluttajille seuraavien osalta annettavista tiedoista:

a) vastuullinen viininkulutus ja alkoholinkäyttöön liittyvät riskit;

b) suojattuihin alkuperänimityksiin ja suojattuihin maantieteellisiin merkintöihin liittyvä unionin järjestelmä, erityisesti ne edellytykset ja vaikutukset, jotka liittyvät viinin erityiseen laatuun, maineeseen tai muihin ominaisuuksiin sen tietyn maantieteellisen ympäristön tai alkuperän ansiosta.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedotustoimet voidaan toteuttaa tiedotuskampanjoiden avulla ja osallistumalla kansallisesti tai unionin tasolla merkittäviin tapahtumiin, messuihin ja näyttelyihin.

3. Menekinedistämistoimen mukaisesti toteutettavat toimet ovat tukikelpoisia edellyttäen, että

a) ne ovat selvästi määriteltyjä ja niissä kuvataan tiedotustoimia ja arvioituja kustannuksia;

b) ne ovat sen jäsenvaltion, jossa ne toteutetaan, lainsäädännön mukaisia;

c) tuensaajilla on riittävät varat toimenpiteen mahdollisimman tehokkaan toteuttamisen varmistamiseksi.

4. Tuensaajien on oltava ammattialajärjestöjä, tuottajaorganisaatioita, tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymiä, toimialakohtaisia organisaatioita tai julkisia elimiä. Julkinen elin ei kuitenkaan voi olla menekinedistämistoimen ainoana tuensaajana.

5 c artikla

Tietojen luonne

1. Edellä 5 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen on perustuttava viinin olennaisiin laatuominaisuuksiin tai ominaispiirteisiin, ja tiedot eivät saa olla kaupallisten merkkien mukaan suunnattuja eikä niissä saa edistää viinin kulutusta sen erityisen alkuperän vuoksi. Kun tietoa kuitenkin levitetään 5 b artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi, viinin alkuperä voidaan mainita osana tiedotustoimea.

2. Kaikkien tietojen, jotka koskevat viinin kulutuksen vaikutuksia terveyteen ja käyttäytymiseen, on perustuttava yleisesti tunnustettuun tieteelliseen tietoon, ja niiden on oltava kansanterveydestä siinä jäsenvaltiossa, jossa toimet toteutetaan, vastaavien kansallisten toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä.

5 d artikla

Tuen kesto

Menekinedistämiseen voidaan myöntää tukea enintään kolmen vuoden ajan.

5 e artikla

Ennakkomaksut

Jäsenvaltiot voivat säätää, että tukea voidaan maksaa ennakkona ennen toimen toteuttamista, jos tuensaaja on asettanut vakuuden.

5 f artikla

Rajanveto maaseudun kehittämisen ja maataloustuotteiden menekinedistämisen kanssa

Jäsenvaltioiden on sisällytettävä kansallisiin tukiohjelmiinsa selkeät rajaamisperusteet sen varmistamiseksi, ettei asetuksen (EU) N:o 1308/2013 45 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla myönnetä tukea toimiin, joita tuetaan unionin muista välineistä.

▼M13

5 fa artikla

Valintamenettely

1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava hakemusmenettely, jossa säädetään erityisesti seuraavista:

a) 5 b ja 5 c artikloissa esitettyjen vaatimusten ja perusteiden noudattamisen tarkastaminen;

b) määräajat hakemuksen jättämiselle ja kunkin ehdotetun toimen soveltuvuuden tarkastelulle;

c) säännöt, jotka koskevat sopimusten tekemistä ja mahdollisia vakiosopimuksia, vakuuksien asettamista ja ennakkomaksuja koskevia järjestelyjä;

d) säännöt, jotka koskevat tuettujen toimien arviointia asianmukaiset indikaattorit mukaan lukien.

2. Jäsenvaltion on valittava ohjelma ottaen erityisesti huomioon seuraavat seikat:

a) ehdotettujen strategioiden yhdenmukaisuus asetettujen tavoitteiden kanssa;

b) ehdotettujen toimenpiteiden laatu;

c) niiden todennäköiset vaikutukset ja kyky lisätä kuluttajien tietoisuutta suojattuihin alkuperänimityksiin ja suojattuihin maantieteellisiin merkintöihin liittyvästä unionin järjestelmästä sekä vastuullisesta viininkulutuksesta ja alkoholinkäyttöön liittyvistä riskeistä;

d) takeet siitä, että asianomaiset toimijat ovat tehokkaita ja että heillä on käytettävissään tarvittavat tekniset valmiudet ja että suunnitellun toimenpiteen kustannukset eivät ole markkinoiden tavanomaista kustannustasoa korkeammat.

3. Hakemukset arvioituaan jäsenvaltion on valittava kustannustehokkaimmat hakemukset.

Etusijalle asetetaan toimet:

a) jotka koskevat useita jäsenvaltioita;

b) jotka koskevat useita hallinto- tai viinialueita;

c) jotka koskevat useita suojattuja alkuperänimityksiä tai suojattuja maantieteellisiä merkintöjä.

4. Vähintään kaksi jäsenvaltiota voi päättää valita yhteisen menekinedistämistoimen. Niiden on sitouduttava osallistumaan rahoitukseen ja sovittava hallinnollisista yhteistyömenettelyistä yhteisen menekinedistämistoimen seurannan, toteuttamisen ja valvonnan edistämiseksi.

5. Jos jäsenvaltio myöntää menekinedistämiseen kansallisia tukia, sen on ilmoitettava niistä tämän asetuksen liitteissä I, V, VII, VIII ja VIII c esitettyjen mallien asianmukaisissa kohdissa.

▼M12







3 alajakso

Yhteiset säännöt

5 g artikla

Tukikelpoiset kustannukset

1. Edellä 4 ja 5 b artiklassa tarkoitettujen tuensaajien henkilöstökustannuksia pidetään tukikelpoisina, jos ne ovat aiheutuneet tuetun menekinedistämishankkeen, arviointi mukaan lukien, laadinnan, toteutuksen tai seurannan yhteydessä. Niihin kuuluvat kustannukset, jotka aiheutuvat tuensaajan nimenomaisesti menekinedistämishankkeeseen palkkaamasta henkilöstöstä, ja kustannukset, jotka vastaavat tuensaajan pysyvän henkilöstön menekinedistämishankkeeseen käyttämien työtuntien osuutta.

Jäsenvaltiot voivat hyväksyä henkilöstökustannukset tukikelpoisiksi vain, jos tuensaajat toimittavat todisteasiakirjat, joissa esitetään yksityiskohtaiset tiedot kyseisen tuetun menekinedistämishankkeen yhteydessä tehdystä työstä.

2. Tuensaajalle aiheutuneita yleiskustannuksia pidetään tukikelpoisina kustannuksina, jos

a) ne liittyvät hankkeen laadintaan, täytäntöönpanoon tai seurantaan; ja

b) ne eivät ylitä 4:ää prosenttia hankkeen täytäntöönpanon tosiasiallisista kustannuksista.

Jäsenvaltio voi päättää, ovatko yleiskustannukset tukikelpoisia kiinteämääräisten määrien vai todistusasiakirjojen esittämisen perusteella. Jälkimmäisessä tapauksessa kustannusten laskennan on perustuttava tuensaajan sijoittautumismaan kirjanpitoperiaatteisiin, -sääntöihin ja -menetelmiin.

▼B







2

Jakso

Viinitilojen rakenneuudistus ja uusiin lajikkeisiin siirtyminen

▼M6

6 artikla

Tukeen kelpaamattomat toimet

1. Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 q artiklan 3 kohdan toisen alakohdan soveltamiseksi ilmaisulla ’tavanomainen uudistaminen yli-ikäisillä viinitiloilla’ tarkoitetaan saman lajikkeen istuttamista samalle lohkolle samaa viininviljelymenetelmää noudattaen. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa lisäedellytyksiä erityisesti korvattavien viinitarhojen iän osalta.

2. Seuraaville toimille ei voida myöntää tukea:

a) viinitarhan päivittäinen hoito;

b) suojaaminen riistaeläinten, lintujen tai raekuurojen varalta;

c) tuuliaitojen ja -muurien rakentaminen;

d) ajoväylät ja hissit.

▼M12

6 a artikla

Uudelleenistutus terveyteen tai kasvinterveyteen liittyvästä syystä

1. Tukea voidaan myöntää asetuksen (EU) N:o 1308/2013 46 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun viinitarhojen uudelleenistuttamiseen, joka tehdään jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen terveyteen tai kasvinterveyteen liittyvästä syystä määräämän pakollisen raivauksen vuoksi, edellyttäen että jäsenvaltio

a) säätää kyseisestä mahdollisuudesta kansallisessa tukiohjelmassaan;

b) esittää komissiolle samassa yhteydessä, kun se toimittaa kansallisen tukiohjelmansa tai sen muutoksen, luettelon kyseisen toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvista haitallisista organismeista ja tiivistelmän asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen laatimasta asiaan liittyvästä strategisesta suunnitelmasta;

c) noudattaa neuvoston direktiiviä 2000/29/EY ( 13 ).

2. Terveyteen tai kasvinterveyteen liittyvästä syystä tehtävän uudelleenistutuksen menot eivät saa ylittää 15:tä prosenttia rakenneuudistuksen ja uusiin lajikkeisiin siirtymisen vuotuisista kokonaismenoista asianomaisessa jäsenvaltiossa.

3. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä kansallisiin tukiohjelmiinsa selkeät rajaamisperusteet sen varmistamiseksi, ettei asetuksen (EU) N:o 1308/2013 46 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla myönnetä tukea toimiin, joita tuetaan unionin muista välineistä.

▼B

7 artikla

Menettely ja hakemukset

1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava

a) enintään viiden vuoden määräajat rakenneuudistustoimien toteuttamiselle;

b) elimet tai henkilöt, jotka voivat jättää hakemusluonnoksia;

c) puolueettomat perusteet niiden ensisijaisuuden määrittämiseksi erityisesti (EY) N:o 479/2008 104 artiklan 9 kohdan mukaisesti;

d) hakemusten sisältö; niihin on sisällyttävä yksityiskohtaiset kuvaukset ehdotetuista toimenpiteistä ja toteuttamiselle ehdotetut määräajat;

e) hakemusten toimittamis- ja hyväksymismenettely, jossa on erityisesti säädettävä hakemusten jättämisen määräajoista sekä niiden ensisijaisuutta koskevista puolueettomista perusteista;

f) vaatimus, jonka mukaan kaikissa hakemuksissa on esitettävä jokaisen varainhoitovuoden osalta sen aikana täytäntöönpantavat toimenpiteet sekä kuhunkin toimenpiteeseen liittyvä ala ja täytäntöönpanon seurantaa koskevat menettelyt.

2. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa vähimmäisalan, jolle voidaan myöntää tukea rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen, rakenneuudistuksesta ja uusiin lajikkeisiin siirtymisestä johtuvan vähimmäisalan sekä asianmukaisesti perustellut ja puolueettomiin kriteereihin perustuvat poikkeukset tästä vaatimuksesta.

▼M6

8 artikla

Tukitasot

1. Jollei asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 q artiklan ja tämän luvun säännöksistä muuta johdu, jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt, jotka koskevat rakenneuudistukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen liittyviä tukikelpoisia toimia ja niiden tukikelpoisia kustannuksia. Säännöissä on varmistettava, että järjestelmän tavoite saavutetaan.

Säännöissä voidaan erityisesti vahvistaa kiinteämääräisten määrien maksaminen tai tuen hehtaarikohtaiset enimmäismäärät. Lisäksi säännöt voivat koskea objektiivisin perustein tapahtuvaa tuen mukauttamista.

2. Silloin kun jäsenvaltio käyttää kiinteämääräisiä määriä, niiden on liian suurien korvausten välttämiseksi perustuttava kunkin toimityypin tarkasti laskettuihin tosiasiallisiin kustannuksiin. Kiinteämääräisiä määriä voidaan perustelluissa tapauksissa mukauttaa vuosittain.

3. Tuki maksetaan 75 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritellyltä istutetulta alueelta.

▼B

9 artikla

Taloushallinto

►M3

Tuki maksetaan sen jälkeen, kun on varmistettu, että jokin toimi tai kaikki tukihakemuksessa tarkoitetut toimet (sen mukaan, miten jäsenvaltio on päättänyt hallinnoida toimenpidettä) on toteutettu ja tarkastettu paikalla tämän asetuksen 81 artiklan mukaisesti.

◄

Jos tuki maksetaan tavallisesti vasta kaikkien toimien toteuttamisen jälkeen, toteutetuille yksittäisille toimille on kuitenkin maksettava tuki, jos jäljellä olevia toimia ei ole voitu toteuttaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 ( 14 ) 40 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen ylivoimaisten esteiden tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi.

Jos tarkastus osoittaa, että tukihakemuksessa tarkoitettua toimikokonaisuutta ei ole kokonaisuudessaan toteutettu muista syistä kuin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 40 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen ylivoimaisten esteiden tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi ja tuki on maksettu tukihakemuksessa tarkoitettuun toimikokonaisuuteen kuuluvan yksittäisen toimen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltion on päätettävä periä tuki takaisin.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltio voi säätää, että tietystä toimesta tai kaikista tukihakemuksessa tarkoitetuista toimista myönnetään tuottajille ennakkoa ennen toimen toteuttamista, jos toteuttaminen on aloitettu ja tuensaaja on asettanut vakuuden. Asetuksen (ETY) N:o 2220/85 ( 15 ) soveltamiseksi velvoitteena on asianomaisten toimien toteuttaminen tukiennakon maksamista seuraavan toisen viinivuoden loppuun mennessä.

Jäsenvaltio voi mukauttaa kyseistä ajanjaksoa, jos

a) asianomaiset alat ovat alueella, joka on kärsinyt asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksymästä luonnonmullistuksesta;

b) suunniteltuja toimia ei voida toteuttaa, koska kasviaineisto kärsii asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksymistä terveysongelmista.

Jotta tukiennakkoa voidaan maksaa, aiemmat samalla alalla toteutetut toimet, joihin tuottaja on myös saanut tukiennakkoa, on pitänyt toteuttaa kokonaan.

Jos tarkastuksissa havaitaan, että tukihakemuksessa tarkoitettua toimea, josta on maksettu tukiennakkoa, ei ole toteutettu kokonaan, jäsenvaltio voi päättää soveltaa seuraamusta.

▼M6 —————

▼M1

10 a artikla

Yhteensopivuus ja johdonmukaisuus

1. Asetuksen (EY) N:o 479/2008 11 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitettu tuki rakenneuudistuksesta ja uusiin lajikkeisiin siirtymisestä aiheutuviin kustannuksiin ei kata maatalousajoneuvojen hankintakustannuksia.

2. Asetuksen (EY) N:o 479/2008 11 artiklassa tarkoitettua tukea ei saa myöntää kyseisen asetuksen II osaston mukaisessa kansallisessa tukiohjelmassa tiettyä jäsenvaltiota tai aluetta koskevaan toimeen, joka saa tukea kyseisen jäsenvaltion tai alueen maaseudun kehittämisohjelmassa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisesti.

3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin siirtymistä koskeviin tukiohjelmiinsa sisällyttämänsä toimet liitteen I asianmukaisessa kohdassa niin yksityiskohtaisesti, että voidaan varmistaa, ettei kyseinen toimi saa tukea jäsenvaltioiden maaseudun kehittämisohjelmista.

▼B







3

Jakso

Rypäleiden korjaaminen raakana

11 artikla

Rypäleiden raakana korjaamisen määritelmä

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 12 artiklan ja tämän jakson soveltamiseksi kaupallisten rypäleiden jättämistä viiniköynnökseen tavanomaisen tuotantosyklin lopussa ei pidetä raakana korjaamisena.

Lisäksi minkään lohkon alaa, jolle myönnetään tukea rypäleiden raakana korjaamiseen, ei voi lukea mukaan laskettaessa maantieteellisellä merkinnällä varustettujen viinien teknisissä eritelmissä vahvistettuja tuotosrajoja.

12 artikla

Rypäleiden raakana korjaamista koskevaan toimenpiteeseen liittyvät edellytykset

1. Jäsenvaltioiden on raakana korjaamisen osalta

a) annettava yksityiskohtaiset toimenpiteen täytäntöönpanoa koskevat säännökset, jotka koskevat i) rypäleiden raakana korjaamisen liittyviä ennakkoilmoituksia; ii) maksettavan korvauksen määrää; iii) sääntöjä sen varmistamiseksi, että asianomaiset alat pidetään hyvässä kasvukunnossa, ettei toimenpiteellä ole kielteisiä vaikutuksia ympäristöön eikä kasvien terveyteen ja että toimenpiteen asianmukainen toteuttaminen on mahdollista tarkastaa; jäsenvaltiot voivat kyseisiin tavoitteisiin liittyen soveltaa puolueettomin ja syrjimättömin perustein toimenpiteeseen rajoituksia, mukaan luettuina eri lajikkeita koskevat aikataulut, ympäristöön tai kasvien terveyteen liittyvät riskit taikka menetelmä;

b) vahvistettava raakana korjaamista koskeville hakemuksille määräaika, jonka on oltava kunkin vuoden 15 päivän huhtikuuta ja 31 päivän toukokuuta välisellä ajanjaksolla;

c) vahvistettava viimeistään 31 päivänä toukokuuta odotettu markkinatilanne, jonka perusteella raakana korjaamista on sovellettava markkinatasapainon palauttamiseksi ja kriisien estämiseksi;

d) varmistettava toimenpiteen asianmukainen toteutus tarkastamalla, onko raakana korjaaminen tosiasiallisesti suoritettu; raakana korjaamisen tukea saavat alat on järjestelmällisesti tarkastettava paikalla toimenpiteen toteuttamisen jälkeen; tarkastuksen kohteeksi on valittava lohkot, joista on tehty tukihakemus. Ensimmäisen alakohdan d alakohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa on: i) varmistettava asianomaisen viinitarhan olemassaolo ja asianmukainen hoito; ii) varmistettava, että kaikki tertut on poistettu kokonaan tai hävitetty; iii) selvitettävä käytetty menetelmä; jokaisen raakana korjaamisen tukea hakevan viljelijän on säilytettävä todisteet toimen kustannuksista. Sen varmistamiseksi, että tukea saavalle lohkolle ei ole jätetty kaupallisia rypäleitä, kaikki tarkastukset on tehtävä kunkin vuoden 15 päivän kesäkuuta ja 31 päivän heinäkuuta välisenä aikana ja ne on joka tapauksessa pitänyt saada päätökseen kullakin alueella viinirypäleiden kypsymisen tavanomaisessa alkuvaiheessa (Baggiolini-vaihe M, BBCH-vaihe 83).

2. Raakana korjaamista ei saa soveltaa samaan lohkoon kahtena perättäisenä vuonna.

3. Jos sato tuhoutuu kokonaan tai osittain ennen raakana korjaamisen päivämäärää erityisesti komission asetuksen (EY) N:o 1857/2006 ( 16 ) 2 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun luonnonmullistuksen vuoksi, tukea ei myönnetä.

4. Jos sato tuhoutuu kokonaan tai osittain raakana korjaamiseen myönnettävän tuen maksamispäivän ja sadonkorjuukauden välisenä aikana, jo tukea saaneelle alalle ei saa myöntää satovakuutuksesta taloudellista korvausta tulonmenetysten vuoksi.

13 artikla

Hakumenettely

1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava hakumenettely, jossa säädetään erityisesti asianomaiseen tuottajaan sovellettavasta palkkiosta ja hakemukseen liitettävistä tiedoista. Hakemuksessa on oltava tiedot alasta, keskituotoksesta, käytettävästä menetelmästä sekä rypälelajikkeesta ja siitä tuotettavasta viinityypistä.

2. Jäsenvaltioiden on tarkistettava, ovatko hakemukset hyvin perusteltuja. Ne voivat tätä varten säätää, että tuottajan on annettava hakemuksen yhteydessä kirjallinen sitoumus. Jäsenvaltiot voivat säätää, että jos hakemus peruutetaan ilman asianmukaista perustelua, hakemuksen käsittelystä johtuvat kustannukset ovat asianomaisen tuottajan vastuulla.

14 artikla

Korvaukset

1. Jäsenvaltioiden on joka vuosi laskettava raakana korjaamisen suorat kustannukset erityisesti eri manuaalisten, mekaanisten ja kemiallisten menetelmien osalta, jotka ne sallivat 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohtaan liittyen. Jos samalla alalla käytetään useampaa kuin yhtä menetelmää, korvaus on laskettava halvimman menetelmän perusteella.

2. Jäsenvaltioiden on määriteltävä raakana korjaamisesta aiheutuvat tulomenetykset puolueettomin ja syrjimättömin perustein.

Jollei asetuksen (EY) N:o 479/2008 12 artiklan 4 kohdasta muuta johdu, jäsenvaltioiden on vahvistettava kyseisen asetuksen 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tuen taso tulonmenetyksen vakiokustannusten ja -oletusten perusteella. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että

a) laskelmien kaikki osatekijät ovat todennettavissa;

b) laskelmat perustuvat asianmukaisella asiantuntemuksella vahvistettuihin lukuihin;

c) lähde, josta luvut ovat peräisin, ilmoitetaan selkeästi;

d) laskelmissa on otettu huomioon paikalliset tai alueelliset olosuhteet.

Tuki maksetaan tämän asetuksen 75 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritellyltä istutetulta alueelta.







4

Jakso

Sijoitusrahastot

15 artikla

Tuen taso

Jäsenvaltiot voivat sisällyttää asetuksen (EY) N:o 479/2008 13 artiklassa tarkoitetun toimenpiteen tukiohjelmiinsa seuraavien sääntöjen mukaisesti:

a) tukijakso ei saa olla kolmea vuotta pidempi;

b) sijoitusrahastojen perustamisesta aiheutuviin hallinnollisiin kustannuksiin myönnettävän tuen on sijoitusrahaston ensimmäisenä, toisena ja kolmantena toimintavuonna oltava seuraavassa vahvistettu osuus tuottajan rahoitusosuudesta sijoitusrahastoon sen ensimmäisenä, toisena ja kolmantena toimintavuonna: i) 10, 8 ja 4 prosenttia jäsenvaltioissa, jotka liittyivät yhteisöön 1 päivänä toukokuuta 2004 tai sen jälkeen; ii) 5, 4 ja 2 prosenttia muissa jäsenvaltioissa;

c) jäsenvaltiot voivat vahvistaa enimmäismäärän, jonka voi saada sijoitusrahastojen perustamisesta aiheutuviin hallinnollisiin kustannuksiin;

d) jäsenvaltioiden on annettava yksityiskohtaiset säännökset, jotka koskevat kyseisen toimenpiteen täytäntöönpanoa.







5

Jakso

Satovakuutus

16 artikla

Tukikelpoisuusedellytykset

Jäsenvaltiot voivat sisällyttää asetuksen (EY) N:o 479/2008 14 artiklassa tarkoitetun toimenpiteen tukiohjelmiinsa seuraavien sääntöjen mukaisesti:

a) jäsenvaltioiden on annettava toimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännökset, joihin kuuluvat myös toimenpiteet sen varmistamiseksi, että satovakuutustoimenpiteet eivät vääristä kilpailua vakuutusmarkkinoilla;

b) järjestelmässä hakemuksen tekevien tuottajien on annettava vakuutussopimus tiedoksi kansallisille viranomaisille, jotta jäsenvaltio voi noudattaa asetuksen (EY) N:o 479/2008 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua edellytystä;

c) jäsenvaltioiden on vahvistettava tuen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 479/2008 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun edellytyksen noudattamiseksi. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa vahvistaa tason tulonmenetyksen vakiokustannusten ja -oletusten perusteella. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että i) laskelmien kaikki osatekijät ovat todennettavissa; ii) laskelmat perustuvat asianmukaisella asiantuntemuksella vahvistettuihin lukuihin; iii) lähde, josta luvut ovat peräisin, ilmoitetaan selkeästi; iv) laskelmissa on otettu huomioon paikalliset tai alueelliset olosuhteet.

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 14 artiklan soveltamiseksi ilmaisulla ’luonnonkatastrofeihin rinnastettavissa olevat epäsuotuisat sääolot’ on sama merkitys kuin komission asetuksen (EY) N:o 1857/2006 2 artiklan 8 kohdassa.

Jos jäsenvaltio myöntää satovakuutukseen kansallista tukea, sen on ilmoitettava siitä tämän asetuksen liitteissä I, V ja VII esitettyjen mallien asianomaisissa kohdissa.







6

Jakso

Investoinnit

17 artikla

Tukikelpoiset toimenpiteet

Tuettujen investointien on oltava kyseiseen investointiin sovellettavien yhteisön vaatimusten mukaisia.

Tukikelpoisia menoja ovat

a) kiinteän omaisuuden rakentaminen, hankkiminen, leasing-vuokraus mukaan luettuna, tai kunnostaminen;

b) uusien koneiden ja laitteiden hankinta tai ostoleasing, tietokoneohjelmistot mukaan luettuina, enintään omaisuuden markkina-arvoon asti. Muut leasingsopimukseen liittyvät menot, kuten vuokranantajan kate, korkojen jälleenrahoituskulut, yleiskulut ja vakuutusmaksut, eivät ole tukikelpoisia;

c) edellä a ja b alakohdassa tarkoitettuihin menoihin liittyvät yleiskulut, kuten arkkitehtien, insinöörien ja konsulttien palkkiot, toteutettavuustutkimukset sekä patenttien ja käyttölupien hankinta.

Poiketen siitä, mitä b alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa vahvistaa ainoastaan komission suosituksessa 2003/361/EY ( 17 ) tarkoitettuihin mikroyrityksiin sekä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sovellettavat edellytykset, joilla käytettyjen laitteiden ja välineiden hankintaa voidaan pitää tukikelpoisina menoina.

Pelkät korvaavat investoinnit eivät ole tukikelpoisia menoja, sillä näin pyritään varmistamaan, että tekemällä tuettuja investointeja jalostusketjua koskevassa toimenpiteessä päästään toimenpiteen tavoitteeseen, joka on markkinoiden kysyntään sopeutumisen edistäminen ja kilpailukyvyn parantaminen.

18 artikla

Uusien tuotteiden kehittämiseen liittyvät tukikelpoiset toimenpiteet

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 15 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun uusien tuotteiden, prosessien ja teknologioiden kehittelyyn liittyvien kustannusten on koskettava valmistelevia toimia, kuten suunnittelua, tuote-, prosessi- tai teknologiakehitystä ja testejä sekä niihin liittyviä aineellisia ja/tai aineettomia investointeja, joita toteutetaan ennen kuin vasta kehitettyjä tuotteita, prosesseja ja teknologioita käytetään kaupallisiin tarkoituksiin.

Pelkät korvaavat investoinnit eivät ole tukikelpoisia menoja, sillä näin pyritään varmistamaan, että tällaisilla tuilla päästään toimenpiteen tavoitteeseen, joka on markkinoiden kysyntään sopeutumisen edistäminen ja kilpailukyvyn parantaminen.

▼M2

19 artikla

Taloushallinto

1. Tuki maksetaan sen jälkeen, kun on varmistettu, että jokin toimi tai kaikki tukihakemuksessa tarkoitetut toimet (sen mukaan, miten jäsenvaltio on päättänyt hallinnoida toimenpidettä) on toteutettu ja tarkastettu paikalla.

Jos tuki maksetaan tavallisesti vasta kaikkien toimien toteuttamisen jälkeen, toteutetuille yksittäisille toimille on ensimmäisestä alakohdasta poiketen maksettava tuki, jos jäljellä olevia toimia ei ole voitu toteuttaa asetuksen (EY) N:o 73/2009 ( 18 ) 31 artiklassa tarkoitettujen ylivoimaisten esteiden tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi.

Jos tarkastus osoittaa, että tukihakemuksessa tarkoitettua toimikokonaisuutta ei ole kokonaisuudessaan toteutettu muista syistä kuin asetuksen (EY) N:o 73/2009 31 artiklassa tarkoitettujen ylivoimaisten esteiden tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi ja tuki on maksettu tukihakemuksessa tarkoitettuun toimikokonaisuuteen kuuluvan yksittäisen toimen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltion on päätettävä periä tuki takaisin.

2. Investointituen saajat voivat pyytää toimivaltaisilta maksajavirastoilta ennakkoa, jos tämä mahdollisuus on mainittu kansallisessa tukiohjelmassa.

▼M15

Ennakon määrä saa olla enintään 20 prosenttia investointiin liittyvästä julkisesta tuesta, ja ennakon maksamisen edellytyksenä on 110 prosenttia ennakon määrästä olevan pankkitakuun tai vastaavan vakuuden asettaminen. Kun kyseessä ovat investoinnit, joista tehtiin tuen myöntämistä koskeva yksittäinen päätös varainhoitovuonna 2013, 2014, 2015 tai 2016, ennakon määrää voidaan kuitenkin lisätä enintään 50 prosenttiin kyseiseen investointiin liittyvästä julkisesta tuesta. Komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 ( 19 ) 23 artiklan soveltamiseksi koko maksettu ennakko on käytettävä asianomaisen toimen täytäntöönpanoon kahden vuoden kuluessa ennakon maksamisesta.

▼M2

Vakuus vapautetaan, kun toimivaltainen maksajavirasto vahvistaa, että investoinnista aiheutuvat todelliset menot ylittävät ennakon määrän.

▼M1

20 artikla

Yhteensopivuus ja johdonmukaisuus

1. Tukea ei saa myöntää markkinatoimiin, jotka saavat tukea asetuksen (EY) N:o 479/2008 10 artiklan mukaisesti.

Jos jäsenvaltio myöntää investointeihin kansallista tukea, sen on ilmoitettava siitä tämän asetuksen liitteissä I, V ja VII esitettyjen mallien asianmukaisissa kohdissa.

2. Asetuksen (EY) N:o 479/2008 15 artiklassa tarkoitettua tukea ei saa myöntää kyseisen asetuksen II osaston mukaisessa kansallisessa tukiohjelmassa tiettyä jäsenvaltiota tai aluetta koskevaan toimeen, joka saa tukea kyseisen jäsenvaltion tai alueen maaseudun kehittämisohjelmassa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisesti.

3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava investointitoimenpiteitä koskeviin tukiohjelmiinsa sisällyttämänsä toimet liitteen I asianmukaisessa kohdassa niin yksityiskohtaisesti, että voidaan varmistaa, ettei kyseinen toimi saa tukea jäsenvaltioiden maaseudun kehittämisohjelmista.

▼M12







6 a jakso

Innovointi

20 a artikla

Tukikelpoiset toimet

1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 51 artiklassa tarkoitettu viinialan innovointi koostuu seuraavien kehittämisestä:

a) uudet viinialaan liittyvät tuotteet tai viinin sivutuotteet;

b) uudet prosessit ja teknologiat, jotka ovat tarpeen rypäletuotteiden kehittämiseksi.

2. Tukikelpoisia kustannuksia ovat osaamisen siirtoon, valmisteleviin toimiin ja pilottitutkimuksiin tehtävät aineelliset ja aineettomat investoinnit.

3. Innovaatiotuen saajien on oltava asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevassa II osassa tarkoitettujen tuotteiden tuottajia ja viinialan tuottajaorganisaatioita.

Hankkeessa on oltava mukana tutkimus- ja kehittämiskeskuksia tuensaajien tukemina. Hankkeeseen voi osallistua toimialakohtaisia organisaatioita.

4. Innovointituen saajat voivat pyytää maksajavirastoilta ennakkoa, jos tämä mahdollisuus on mainittu kansallisessa tukiohjelmassa. Ennakon maksamisen edellytyksenä on vakuuden asettaminen.

5. Yksinkertaiset korvausinvestoinnit eivät ole tukikelpoisia.

20 b artikla

Rajanveto maaseudun kehittämisen ja muiden oikeudellisten järjestelmien ja rahoitusvälineiden kanssa

Jäsenvaltioiden on sisällytettävä kansallisiin tukiohjelmiinsa selkeät rajaamisperusteet sen varmistamiseksi, ettei asetuksen (EU) N:o 1308/2013 51 artiklan nojalla myönnetä tukea toimiin, joita tuetaan unionin muista välineistä.

▼M13

20 c artikla

Taloushallinto

1. Tuki maksetaan sen jälkeen, kun on varmistettu, että jokin toimi tai kaikki tukihakemuksessa tarkoitetut toimet (sen mukaan, miten jäsenvaltio on päättänyt hallinnoida toimenpidettä) on toteutettu ja tarkastettu paikalla.

Jos tuki maksetaan tavallisesti vasta kaikkien toimien toteuttamisen jälkeen, toteutetuille yksittäisille toimille on ensimmäisestä alakohdasta poiketen maksettava tuki, jos jäljellä olevia toimia ei ole voitu toteuttaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 ( 20 ) 2 artiklassa tarkoitettujen ylivoimaisten esteiden tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi.

Jos tarkastus osoittaa, että tukihakemuksessa tarkoitettua toimikokonaisuutta ei ole kokonaisuudessaan toteutettu muista syistä kuin asetuksen (EU) N:o 1306/2013 2 artiklassa tarkoitettujen ylivoimaisten esteiden tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi ja tuki on maksettu tukihakemuksessa tarkoitettuun toimikokonaisuuteen kuuluvan yksittäisen toimen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltion on päätettävä periä tuki takaisin.

2. Innovaatiotuen saajat voivat pyytää toimivaltaisilta maksajavirastoilta ennakkoa, jos tämä mahdollisuus on mainittu kansallisessa tukiohjelmassa.

▼M15

Ennakon määrä saa olla enintään 20 prosenttia innovaatioinvestointiin liittyvästä julkisesta tuesta, ja ennakon maksamisen edellytyksenä on 110 prosenttia ennakon määrästä olevan pankkitakuun tai vastaavan vakuuden asettaminen. Kun kyseessä ovat innovaatioinvestoinnit, joista tehtiin tuen myöntämistä koskeva yksittäinen päätös varainhoitovuonna 2014, 2015 tai 2016, ennakon määrää voidaan kuitenkin lisätä enintään 50 prosenttiin kyseiseen investointiin liittyvästä julkisesta tuesta. Delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 23 artiklan soveltamiseksi koko maksettu ennakko on käytettävä asianomaisen toimen täytäntöönpanoon kahden vuoden kuluessa ennakon maksamisesta.

▼M13

Vakuus vapautetaan, kun toimivaltainen maksajavirasto vahvistaa, että innovaatiosta aiheutuvat todelliset menot ylittävät ennakon määrän.

▼B







7

Jakso

Sivutuotteiden hävittäminen

21 artikla

Vähimmäisalkoholipitoisuuden vahvistaminen

1. Jollei asetuksen (EY) N:o 479/2008 liitteessä VI olevan D kohdan 1 alakohdasta muuta johdu, jäsenvaltioiden on vahvistettava tilavuusprosentteina ilmaistu alkoholipitoisuus, joka sivutuotteilla on oltava suhteessa tuotetun viinin alkoholipitoisuuteen. Jäsenvaltiot voivat mukauttaa vähimmäisalkoholipitoisuutta puolueettomin ja syrjimättömin perustein.

2. Jos jäsenvaltion ensimmäisen kohdan mukaisesti vahvistamaa pitoisuutta ei saavuteta, niiden, joita tämä velvollisuus koskee, on kyseisen pitoisuuden saavuttamisen varmistamiseksi toimitettava tietty määrä tuottamaansa viiniä.

3. Sen alkoholipitoisuuden määrittämiseksi, joka sivutuotteilla on oltava suhteessa tuotetun viinin alkoholipitoisuuteen, eri viininviljelyvyöhykkeillä sovellettavat tilavuusprosentteina ilmoitetut alkoholin luonnolliset vakiopitoisuudet ovat seuraavat:

a) A-vyöhykkeellä 8,0 prosenttia;

b) B-vyöhykkeellä 8,5 prosenttia;

c) C I -vyöhykkeellä 9,0 prosenttia;

d) C II -vyöhykkeellä 9,5 prosenttia;

e) C III -vyöhykkeellä 10,0 prosenttia.

22 artikla

Sivutuotteiden hävittäminen

Tuottajien on poistettava viiniyttämisen tai muun rypäleiden jalostuksen sivutuotteet valvonnan alaisena seuraavin edellytyksin:

a) sivutuotteet poistetaan viipymättä ja viimeistään sen markkinointivuoden lopussa, jonka aikana ne on tuotettu. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa aikaisemman päivämäärän. Poistot ja arvioidut määrät on joko merkittävä asetuksen (EY) N:o 479/2008 112 artiklan 2 kohdan mukaisesti pidettäviin rekistereihin, tai toimivaltaisen viranomaisen on ne varmennettava;

b) poistot ovat yhteisön lainsäädännön ja erityisesti ympäristölainsäädännön mukaisia.

Viinisakka katsotaan poistetuksi, jos se denaturoidaan siten, että sen käyttö viiniyttämisessä on mahdotonta ja jos näin denaturoidun viinisakan toimituksesta kolmansille osapuolille on tehty merkintä asetuksen (EY) N:o 479/2008 112 artiklan 2 kohdan mukaisesti pidettyihin rekistereihin. Jäsenvaltioiden on toteutettava näiden toimien valvomisen varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Niillä voi olla asianomaisten kolmansien osapuolten ennakkohyväksyntäjärjestelmä.

Jäsenvaltiot voivat päättää, että tuottajien, jotka tuottavat asianomaisena viinivuonna enintään 25 hehtolitraa viiniä tai rypäleen puristemehua omissa tiloissaan, ei edellytetä poistavan sivutuotteitaan.

23 artikla

Sivutuotteiden hävittäminen tislaamalla

1. Tuottajat voivat toimittamalla sivutuotteet tislattaviksi noudattaa velvoitetta poistaa viiniyttämisen tai muun rypäleiden jalostuksen sivutuotteet kokonaan tai osittain.

2. Jäsenvaltiot voivat puolueettomin ja syrjimättömin perustein säätää, että viiniyttämisen tai muun rypäleiden jalostuksen kaikkien sivutuotteiden tai osan niistä toimittaminen tislattavaksi on pakollista osalle tuottajista tai kaikille tuottajille. Tätä velvoitettava voidaan noudattaa myös toimittamalla viini etikkateollisuudelle.

3. Asianomaiset jäsenvaltiot voivat ottaa vahvistamansa menetelmän mukaisesti käyttöön tislaajien hyväksymisjärjestelmän.

24 artikla

Tuen tarkoitus

1. Asetuksen (EY) N:o 479/2008 16 artiklassa tarkoitettu tuki on maksettava saman artiklan 3 kohdassa tarkoitetuin edellytyksin ja 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuissa rajoissa tislaajille, jotka jalostavat tislattaviksi toimitettuja tuotteita raa'aksi alkoholiksi, jonka alkoholipitoisuus on vähintään 92 tilavuusprosenttia.

2. Asianomaiseen tukeen sisältyy kiinteämääräinen määrä, jolla on tarkoitus korvata kyseisten tuotteiden keräilykustannukset ja joka on siirrettävä tislaajalta tuottajalle, jos jälkimmäinen vastaa kyseisistä kustannuksista.

3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että jos tuensaaja on asettanut vakuuden, tukea voidaan maksaa ennakkona.

4. Jäsenvaltioiden on vahvistettava tässä artiklassa säädetyn toimenpiteen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.

25 artikla

Tuen määrä

1. Asetuksen (EY) N:o 479/2008 16 artiklassa tarkoitetun tuen enimmäismäärä vahvistetaan tilavuusprosentteina ilmoitettua alkoholipitoisuutta ja hehtolitraa kohden seuraavasti:

a) rypäleiden puristejäännöksestä valmistettu raaka alkoholi: 1,1 euroa /til-%/hl;

b) viinistä ja viinisakasta valmistettu raaka alkoholi: 0,5 euroa /til-%/hl.

2. Jäsenvaltioiden on puolueettomin ja syrjimättömin perustein sekä 1 kohdassa säädetyissä rajoissa vahvistettava 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuen määrä ja keräilykustannuksiin myönnettävä kiinteämääräinen korvaus ja annettava ne komissiolle tiedoksi liitteissä I, V ja VII esitettyjen mallien asianmukaisissa kohdissa. Määriä voidaan mukauttaa eri tuotantotyyppien mukaan puolueettomin ja syrjimättömin perustein.

▼M1

25 a artikla

Edellytysten täyttymisen tarkastaminen

Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimet varmistaakseen, että tämän asetuksen 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä ja rajoitusta sekä asetuksen (EY) N:o 479/2008 16 artiklan 3 kohtaa noudatetaan. Jäsenvaltiot voivat tarkistaa kyseisen rajoituksen noudattamisen kunkin tuottajan tasolla tai kansallisella tasolla. Jäsenvaltiot, joka päättävät toteuttaa tarkistuksen kansallisella tasolla, eivät saa sisällyttää alkoholitilastoihin määriä, joita ei ole tarkoitettu tislattavaksi (poistaminen valvonnan alaisena) eikä määriä, jotka on tarkoitettu muiden tuotteiden kuin teollisuusalkoholin kehittämiseen.

▼M6 —————

▼B







III

LUKU

Raportointi, arviointi ja yleiset säännökset

35 artikla

Raportointi ja arviointi

▼M11

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain viimeistään 1 päivänä maaliskuuta kertomus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 ( 21 ) II osan I osaston II luvun 4 jaksossa tarkoitettuihin tukiohjelmiinsa kuuluvien toimenpiteiden täytäntöönpanosta edellisenä varainhoitovuonna.

Näissä kertomuksissa on esitettävä luettelo ja kuvaus toimenpiteistä, joihin on myönnetty unionin tukea.

Jäsenvaltioiden on toimitettava kertomukset komissiolle tämän asetuksen liitteissä V ja VI vahvistetussa muodossa. Tukiohjelman toimenpiteistä taulukoissa esitettävät tiedot on eriteltävä vuosittain ja niissä on oltava

a) kultakin varainhoitovuodelta selvitys ohjelmakaudella jo aiheutuneista menoista, jotka eivät missään tapauksessa saa ylittää jäsenvaltiolle asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteen VI kohdan mukaisesti myönnettyjä kokonaismäärärahoja;

b) tukia koskevat ennusteet seuraaville varainhoitovuosille tukiohjelman suunnitellun täytäntöönpanojakson loppuun saakka jäsenvaltiolle asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteen VI mukaisesti vahvistettujen kokonaismäärärahojen rajoissa ja johdonmukaisesti ajantasaisimman tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti toimitetun tukiohjelman kanssa.

▼B

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava samassa tiedonannossa tukiohjelman täytäntöönpanoon liittyvät tekniset tiedot liitteessä VII esitetyn mallin mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toimitettava menekinedistämistoimenpiteen toteuttamista koskevat tiedot liitteessä VIII esitetyn mallin mukaisesti.

3. Viittaukset varainhoitovuoteen ovat viittauksia jäsenvaltioiden tosiasiallisesti 16 päivän lokakuuta ja seuraavan vuoden 15 päivän lokakuuta välisenä aikana suorittamiin maksuihin.

▼M11

4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 ja toisen kerran viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2017 arviointi tukiohjelman kustannuksista ja tuloksista sekä suunnitelma niiden tehokkuuden parantamiseksi.

Jäsenvaltioiden on toimitettava arvioinnit komissiolle tämän asetuksen liitteissä V ja VI vahvistetussa muodossa. Päätelmiin on sisällyttävä myös seuraavat seikat:

C1 : Tukiohjelman kustannusten ja tulosten arviointi,

C2 : Keinot tukiohjelman tehokkuuden lisäämiseksi.

▼B

5. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi toimenpiteet, jotka on toteutettu 9 artiklan 1 kohdan ja 12 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyjen säännösten noudattamiseksi. Tiedonannot on toimitettava liitteissä VIII a ja VIII b esitettyjen mallien mukaisesti.

▼M6

6. Jos jäsenvaltio päättää vuodeksi 2014 ja vuodesta 2015 alkaen siirtää tukiohjelmiin käytössä olevat kansalliset määrärahansa kokonaisuudessaan korottaakseen asetuksen (EY) N:o 73/2009 40 artiklassa tarkoitettuja suorien tukien kansallisia enimmäismääriä, sen ei tarvitse toimittaa tämän asetuksen liitteissä V–VIII c esitettyjä lomakkeita.

▼B

7. Jäsenvaltioiden on kirjattava tiedot kaikista tukiohjelmista riippumatta siitä, onko niitä muutettu, ja kaikista ohjelmien täytäntöönpanemiseksi toteutetuista toimenpiteistä.

36 artikla

Tuen ulkopuolelle jättäminen

Kansallisista tukiohjelmista ei saa myöntää mitään taloudellista tukea tuottajille, jotka liittyvät asetuksen (EY) N:o 479/2008 85 ja 86 artiklassa tarkoitettuihin laittomiin istutuksiin, eikä tämän asetuksen 60 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun emoviiniköynnösten varttamisoksien kasvatukseen.

37 artikla

Maksumääräajat

Jäsenvaltioiden on kunkin toimenpiteen osalta asetuksen (EY) N:o 479/2008 9 artiklaa lukuun ottamatta

a) vahvistettava määräaika hakemuksille;

b) suoritettava maksut tuensaajalle seuraavassa määräajassa pätevän ja asianmukaisesti täytetyn hakemuksen jättämisestä: i) seitsemän kuukautta, kun kyseessä ovat toimenpiteet, jotka voidaan saattaa päätökseen ja tarkastaa yhden vuoden aikana; ii) jäsenvaltion vahvistama kohtuullinen ajanjakso, joka on ilmoitettava komissiolle liitteessä I esitetyn mallin asianmukaisessa kohdassa, kun kyseessä ovat toimenpiteet, joita ei voida saattaa päätökseen ja tarkastaa yhden vuoden aikana.

▼M2

37 a artikla

Valtiontukeen liittyvät tiedonannot

1. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 5 artiklan 8 kohdassa, 16 artiklan kolmannessa kohdassa ja 20 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, jos jäsenvaltiot myöntävät valtiontukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 ( 22 ) 103 n artiklan 4 kohdan mukaisesti, niiden on annettava komissiolle tiedoksi

a) luettelo perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklan mukaisesti jo sallituista tukitoimenpiteistä, joita käytetään ohjelmien täytäntöönpanossa, tai perustelut sille, miksi asianomainen kansallinen tuki on vapautettu ilmoitusvelvollisuuksista;

b) muissa tapauksissa tiedot, jotka tarvitaan kilpailusääntöjen noudattamisen arvioimiseksi.

2. Jos 1 artiklan a alakohtaa sovelletaan, jäsenvaltioiden on täytettävä liitteessä VIII c oleva taulukko 1 ja merkittävä siihen

a) myönnetäänkö tuki maataloustuotteiden alkutuotantoon vähämerkityksistä tukea koskevan komission asetuksen (EY) N:o 1535/2007 ( 23 ) mukaisesti vai maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen komission asetuksen (EY) N:o 1998/2006 ( 24 ) mukaisesti; tai

b) rekisterinumero ja viittaus neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98 ( 25 ) perusteella annettuun komission poikkeusasetukseen, jonka mukaisesti toimenpide otettiin käyttöön; tai

c) tapauksen numero ja viitenumero, jolla komissio on todennut toimenpiteen olevan perustamissopimuksen mukainen.

3. Jos sovelletaan 1 kohdan b alakohtaa, jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle

a) liitteessä VIII c oleva taulukko 2 jokaisesta asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 p, 103 t ja 103 u artiklassa tarkoitetusta toimenpiteestä, jolle on myönnetty kansallista tukea;

b) liitteessä VIII c oleva taulukko 3, jos kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 p artiklassa tarkoitettuun kolmansien maiden markkinoilla tapahtuvaan menekinedistämiseen myönnetty kansallinen tuki;

c) liitteessä VIII c oleva taulukko 4, jos kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 t artiklassa tarkoitettuun satovakuutukseen myönnetty kansallinen tuki;

d) liitteessä VIII c oleva taulukko 5, jos kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 u artiklassa tarkoitettuun investointiin myönnetty kansallinen tuki.

4. Kaikkien liitteen VIII c taulukoissa ilmoitettujen tietojen on oltava paikkansapitäviä koko ohjelman keston ajan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ohjelmiin myöhemmin tehtävien muutosten soveltamista.

5. Sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 n artiklan 4 kohdassa säädetään, ja rajoittamatta tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan soveltamista kansallista tukea myöntävän jäsenvaltion on muutettava tukiohjelmaansa täyttämällä liitteessä VIII b olevat asiaankuuluvat taulukot viimeistään 15 päivänä lokakuuta 2009. Kyseisiin muutoksiin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 k artiklan 2 kohtaa.

▼M9

37 b artikla

Ennakoihin liittyvät tiedonannot

▼M13

1. Jos myönnetään ennakoita 5 artiklan 7 kohdan, 5 e artiklan, 9 artiklan 2 kohdan, 19 artiklan 2 kohdan, 20 a artiklan 4 kohdan ja 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti, tuensaajan on toimitettava maksajavirastolle vuosittain jokaisesta hankkeesta seuraavat tiedot:

a) kustannuslaskelma, jossa perustellaan toimenpidekohtaisesti ennakoiden käyttö 15 päivään lokakuuta asti; ja

b) vahvistus 15 päivänä lokakuuta käyttämättä jääneistä ennakoista toimenpiteittäin.

Jäsenvaltion on määriteltävä kansallisissa säännöissään päivämäärä, jona kyseiset tiedot on toimitettava, jotta ne voidaan sisällyttää asetuksen (EY) N:o 885/2006 6 artiklassa tarkoitettuun maksajaviraston kuluvan vuoden tilinpäätökseen kyseisen asetuksen 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa määräajassa.

▼M9

2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta vuoden 2013 tilinpäätökseen, paitsi silloin kun investointiin liittyvästä julkisesta tuesta myönnetään yli 20 prosentin mutta enintään 50 prosentin ennakoita 19 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

▼M13

3. Komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2012 18 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi toimitettavat todisteet oikeudesta ovat 1 kohdassa tarkoitetut viimeinen kustannuslaskelma ja vahvistus käyttämättä jääneistä ennakoista.

Tämän asetuksen 9 artiklan 2 kohdan, 19 artiklan 2 kohdan ja 20 a artiklan 4 kohdan mukaisten ennakoiden osalta 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut viimeinen kustannuslaskelma ja vahvistus käyttämättä jääneistä ennakoista on toimitettava niiden maksamista seuraavan toisen varainhoitovuoden loppuun mennessä.

▼B







III

OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA KÄYTÄVÄ KAUPPA







I

LUKU

Viinirypälemehun ja rypäleen puristemehun tulohintajärjestelmä

38 artikla

Määritelmä

Tämän osaston soveltamiseksi ’erällä’ tarkoitetaan saman viejän samalle vastaanottajalle lähettämää saman tuotteen määrää, josta tehdään yksi tulli-ilmoitus vapaaseen liikkeeseen luovuttamiseksi. Kunkin ilmoituksen on koskettava ainoastaan tavaroita, jotka ovat samaa alkuperää, kuten asetuksen (EY) N:o 2913/92 ( 26 ) 23 ja 24 artiklassa määritellään, ja kuuluvat yhteen ainoaan yhdistetyn nimikkeistön koodiin.

39 artikla

Eräkohtainen tarkastus

1. Yhteisen tullitariffin liitteessä I olevan kolmannen osan I jakson liitteessä 2 mainittujen, CN-koodeihin 2009 61 , 2009 69 ja 2204 30 kuuluvien tuotteiden, joihin sovelletaan tulohintajärjestelmää, tuontihinnan oikeellisuus tarkastetaan eräkohtaisesti.

2. Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 ( 27 ) liitteessä 2 esitetty tulohinta 1 kohdassa tarkoitetuille tuotteille määritellään tulliarvon perusteella.







II

LUKU

Viinien, viinirypälemehujen ja rypäleen puristemehujen todistukset ja määritysselosteet tuonnin yhteydessä







1

Jakso

Yleistä

40 artikla

Vaadittavat asiakirjat

Asetuksen (EY) N:o 479/2008 82 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettu todistus ja määritysseloste ovat samaa asiakirjaa, jonka

a) todistusosan laatii sen kolmannen maan viranomainen, josta tuotteet tulevat;

b) määritysselosteosan laatii sen kolmannen maan hyväksymä virallinen laboratorio, josta tuotteet tulevat.

41 artikla

Määritysselosteen sisältö

Määritysselosteessa on oltava seuraavat tiedot:

a) viinien ja osittain käyneiden rypäleen puristemehujen osalta: i) kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina; ii) todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina;

b) rypäleen puristemehujen ja viinirypälemehujen tiheys;

c) viinien, rypäleen puristemehujen ja viinirypälemehujen osalta: i) kuiva-aineen kokonaismäärä; ii) kokonaishappopitoisuus; iii) haihtuvien happojen pitoisuus; iv) sitruunahappopitoisuus; v) rikkidioksidin kokonaispitoisuus. ▼M1 ————— ▼B

42 artikla

Poikkeukset

1. Todistuksen ja määritysselosteen esittämisestä vapautetaan enintään viiden litran etiketöityihin, kertakäyttöisillä sulkimilla varustettuihin säiliöihin pakatut tuotteet, jotka ovat peräisin ja jotka tuodaan kolmansista maista siten, että kuljetettu kokonaismäärä on enintään 100 litraa, vaikka se koostuisi useasta erillisestä erästä.

2. Jos tuotteet eivät ole 1 kohdassa esitettyjen edellytysten mukaisia, todistusta ja määritysselostetta ei tarvitse esittää seuraavista:

a) viini, rypäleen puristemehu ja viinirypälemehu, joka sisältyy matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 918/83 ( 28 ) 45 artiklan mukaisesti, siten, että määrä on matkustajaa kohden enintään 30 litraa;

b) viini, jonka yksityinen henkilö lähettää toiselle asetuksen (ETY) N:o 918/83 29 artiklan mukaisesti, siten, että määrä on erää kohden enintään 30 litraa;

c) viini ja viinirypälemehu, joka kuuluu sellaisen yksityisen henkilön henkilökohtaiseen omaisuuteen, joka muuttaa vakituisen asuinpaikkansa kolmannesta maasta yhteisöön asetuksen (ETY) N:o 918/83 2 artiklan mukaisesti;

d) viinit ja viinirypälemehut, jotka on tarkoitettu asetuksen (ETY) N:o 918/83 95 artiklassa määritellyille messuille, jos kyseiset tuotteet on pakattu etiketöityihin enintään 2 litran säiliöihin, jotka on varustettu kertakäyttöisillä sulkimilla;

e) viini, rypäleen puristemehu ja viinirypälemehu, joka on muissa, enintään sadan litran säiliöissä ja joka tuodaan tieteellistä ja teknistä kokeilua varten;

f) viini ja viinirypälemehu, joka tuodaan 18 päivänä huhtikuuta 1961 tehdyn diplomaattisia suhteita koskevan Wienin yleissopimuksen, 24 päivänä huhtikuuta 1963 tehdyn konsulisuhteita koskevan Wienin yleissopimuksen, muiden konsulisuhteita koskevien yleissopimusten tai 16 päivänä joulukuuta 1969 tehdyn erityisedustustoja koskevan New Yorkin yleissopimuksen mukaisesti;

g) viini ja rypäleen puristemehu, joka pidetään kansainvälistä liikennettä harjoittavilla vesialuksilla tai kansainvälistä liikennettä harjoittavissa ilma-aluksissa;

h) viini ja viinirypälemehu, joka on peräisin Euroopan yhteisöstä ja pullotettu Euroopan yhteisössä, viety kolmanteen maahan, palautettu yhteisön tullialueelle ja luovutettu vapaaseen liikkeeseen







2

Jakso

Todistusten ja määritysselosteiden vaatimukset sekä laatimista ja käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt viinien, viinirypälemehun ja rypäleen puristemehun tuonnissa

43 artikla

V I 1 -asiakirja

1. Jokaisesta yhteisöön tuotavaksi tarkoitetusta erästä on laadittava todistus ja määritysseloste samalle V I 1 -lomakkeelle.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu todistus on laadittava V I 1 -lomakkeelle, jonka malli esitetään liitteessä IX. Sen allekirjoittavat sekä 48 artiklassa tarkoitetun virallisen laitoksen että hyväksytyn laboratorion virkamies.

2. Kun kyseessä on enintään 60 litran etiketöityihin, kertakäyttöisillä sulkimilla varustettuihin säiliöihin pakattu viini, joka on peräisin yhteisön hyväksymät erityistakeet antaneesta, liitteessä IX mainitusta maasta, eikä kyseistä tuotetta ole tarkoitettu sellaisenaan nautittavaksi, V I 1 -lomakkeen määritysselosteosaa ei tarvitse täyttää.

▼M6

Kun kyseessä on enintään 60 litran etiketöityihin, kertakäyttöisillä sulkimilla varustettuihin säiliöihin pakattu viini, joka on peräisin yhteisön hyväksymät erityistakeet antaneesta, liitteessä XII olevassa A osassa mainitusta maasta, V I 1 -lomakkeen määritysselosteosa on tarpeen täyttää vain seuraavien osalta:

▼B

a) todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina;

b) kokonaishappopitoisuus;

c) rikkidioksidin kokonaispitoisuus.

44 artikla

Asiakirjojen kuvaus

1. V I 1 -lomake muodostuu käsin tai koneella täytetystä alkuperäiskappaleesta ja sen samanaikaisesti tuotetusta jäljennöksestä tässä järjestyksessä.

2. V I 2 -lomake on liitteessä X esitetyn mallin mukaisesti laadittu ote, johon merkitään V I 1 -lomakkeessa tai toisessa V I 2 -otteessa olevat tiedot ja johon tekee vahvistusmerkinnän yhteisön tullitoimipaikka. V I 2 -lomake muodostuu alkuperäiskappaleesta ja sen kahdesta jäljennöksestä tässä j