Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2450/98,
annettu 13 päivänä marraskuuta 1998,
lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Intiasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä
valmistettujen tankojen tuonnissa ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
(EYVL L 304, 14.11.1998, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Neuvoston asetus (EY) N:o 2049/1999 annettu 27 päivänä syyskuuta
1999 L 255 8 30.9.1999
"M2 Neuvoston asetus (EY) N:o 298/2001 annettu 12 päivänä helmikuuta
2001 L 44 1 15.2.20011998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 1
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2450/98,
annettu 13 päivänä marraskuuta 1998,
lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Intiasta peräisin olevien
ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen tuonnissa ja väli-
aikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOP AN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta
tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97 (
1) ja erityisesti sen 15 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty komission kuultua
neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET
(1) Intiasta peräisin olevien, CN-koodeihin 7222 20 11, 7222 20 21,
7222 20 31 ja 7222 20 81 kuuluvien ruostumattomasta teräksestä
valmistettujen tankojen (jäljempänä ”terästangot” tai ”kyseinen
tuote”), yhteisöön suuntautuvaan tuontiin sovellettavat väliaikaisettasoitustullit otettiin käyttöön komission asetuksella (EY) N:o1556/98 (
2), jäljempänä ”väliaikaista tullia koskeva asetus”. Toimen-
piteet toteutettiin arvotullien muodossa; arvotullin määrä vaihteli 0
prosentista 25 prosenttiin, ja jäännöstulli oli 25 prosenttia.
(2) Asetuksen (EY) N:o 2026/97, jäljempänä ”perusasetus”, 12 artiklan 1
kohdan mukaisesti komission asetuksella (EY) N:o 1084/98 (3)
käyttöön otettuja väliaikaisia polkumyyntitulleja pienennettiin väli-
aikaista tullia koskevalla asetuksella. Tämä polkumyyntitullien
muuttaminen oli tarpeen, jotta tuotteeseen ei samanaikaisesti sovel-lettaisi sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai
vientituesta johtuneen saman tilanteen korjaamiseksi.
B. MENETTELYN JATKO
(3) Väliaikaisen tullin käyttöön ottamista koskevan asetuksen hyväksymi-
sen jälkeen useat asianomaiset osapuolet esittivät huomautuksensa
kirjallisesti. Komissio tarjosi mahdollisuuden tulla kuulluiksi sitäpyytäneille osapuolille.
(4) Komissio jatkoi lopullisten päätelmien tekemiseksi tarpeellisina
pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista.
(5) Osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden
perusteella aiottiin suositella lopullisen tasoitustullin käyttöönottoa javäliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista.Osapuolille myönnettiin myös määräaika, jossa näiden oli esitettävä
huomionsa kyseisen ilmoittamisen jälkeen.
(6) Asianomaisten osapuolten suullisesti ja kirjallisesti esittämät huomau-
tukset tutkittiin ja lopullisia päätelmiä muutettiin kun siihen oli aihetta.
C. TARKASTELTA V ANA OLEV A TUOTE JA SAMANKAL-
TAINEN TUOTE
(7) Tarkastelun kohteena ovat ruostumattomasta teräksestä valmistetut
tangot, jotka eivät ole enempää valmistettuja kuin kylmänä muokattuja
tai kylmänä viimeisteltyjä ja joissa on vähintään 2,5 painoprosenttia
nikkeliä ja jotka ovat poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisia, sekäpoikkileikkaukseltaan muun muotoiset vastaavat tangot.
(8) Väliaikaisen tullin käyttöön ottamista koskevan asetuksen hyväksymi-
sen jälkeen jotkin vientiä harjoittavat Intian tuottajat väittivät, että
yhteisöön vietävät tuotteet ja Intian kotimaan markkinoilla myytävät!B
(1) EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1
(2) EYVL L 202, 18.7.1998, s. 40
(3) EYVL L 155, 29.5.1998, s. 31998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 2
tuotteet eivät esimerkiksi kemiallisilta ominaisuuksiltaan ole kes-
kenään vertailukelpoisia, eikä niitä siksi voida pitää samankaltaisinatuotteina.
(9) Tätä väitettä ei voitu hyväksyä, koska todettiin, että Intiassa tuotetut ja
myydyt terästangot sekä yhteisössä myydyt Intiasta peräisin olevatterästangot ovat fyysisiltä, teknisiltä ja kemiallisilta perusominaisuuk-
siltaan sekä käyttötarkoituksiltaan samanlaisia.
(10) Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että DIN 1013 -vakionormia
vastaavat tuotteet kuuluvat nykyisen tukien vastaisen menettelyn
soveltamisalaan ja että ne pitäisi siksi ottaa huomioon. Tarkastelun
yhteydessä kuitenkin todettiin, että nämä tuotteet olivat kuumavals-sattuja tankoja, eivätkä ne siis kuuluneet tarkastelun alaan sellaisenakuin se on määriteltynä menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituk-
sessa (
1) ja väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Lisäksi todettiin,
että tuotteet eivät kuulu toimenpiteiden kohteina oleviin CN-koo-deihin. Tämän vuoksi väitettä ei hyväksytty.
(11) Koska muita väitteitä ei esitetty, vahvistetaan väliaikaisesta tullista
annetun asetuksen johdanto-osan 8-11 kappaleessa esitetyt päätelmät.
D. TUET
1.Passbook-järjestelmä (Passbook Scheme, PBS)
(12) Intian viranomaiset väittivät, että tämä väliaikaista tullia koskevan
asetuksen johdanto-osan 16-24 kappaleessa esitetty järjestelmä ei ollut
tasoitustullin käyttöönottoon johtava, koska se oli perusasetuksen
liitteen I i kohdan sekä liitteiden II ja III mukainen sallittutullinpalautusjärjestely. Viranomaiset väittivät lisäksi, että liitteen I ikohdassa ei edellytetä, että maahantuodut tuotantopanokset käytettäi-
siin vientituotantoon.
Liitteen I i kohdassa kuitenkin selvästi todetaan, että maahantuodut
tuotantopanokset on käytettävä joko vientituotteiden tuotantoon
(liitteessä II tarkoitettu tullinpalautusjärjestely) tai maahantuotujentuotantopanosten määrän, laadun ja ominaispiirteiden on oltava samatkuin kotimarkkinoilla valmistettujen tuotantopanosten (liitteessä III
tarkoitettu korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestely). PSB-jär-
jestelmä antaa mahdollisuuden tuoda tullitta tavaroita, jotka eivät olevientituotteiden valmistukseen käytettäviä tuotantopanoksia tai tuo-tantopanoksia, joiden määrä, laatu ja ominaisuudet ovat samat kuin
vientituotteeseen sisältyvien kotimarkkinoilla valmistettujen tuotanto-
panosten. Tämän vuoksi PBS-järjestelmän ei katsota olevan perus-asetuksen mukainen sallittu palautusjärjestely tai korvaavien tuotan-
topanosten palautusjärjestely.
(13) Neljä vientiä harjoittavaa intialaista tuottajaa väitti, että käytännössä
järjestelmä toimii laillisena tullinpalautusjärjestelynä ja että tästä on
osoituksena se, että normaaliarvon oikaisuja on hyväksytty PBS-järjes-
telmän osalta vastaavissa polkumyynnin vastaisissa menettelyissä.Tällainen oikaisu ei kuitenkaan ole merkityksellinen arvioitaessa sitä,onko PBS-järjestelmä tasoitustullin käyttöönottoon johtava tuki;
kyseinen seikka on vahvistettu perusasetuksen säännösten perusteella
johdanto-osan 12 kappaleessa esitettyjen syiden vuoksi. Kun tasoitus-tullin käyttöönottoon johtavan tuen olemassaolo on todettu, vastaan-
ottajan saama etu on niiden tuontitullien kokonaismäärä, joita vientiä
harjoittavalta tuottajalta ei ole kannettu tämän tuontitoimista. Tämänvuoksi PBS-järjestelmän järjestäminen uudelleen ei ole riittävä toimisen määrittämiseksi, mihin tuotteisiin materiaalit sisältyivät fyysisesti.
(14) Intian viranomaiset viittasivat myös tuotantopanoksia ja myyntiä
koskevien vakionormien (Standard Input/Output norms) järjestelmäänperustuvaan tarkastusmenettelyyn, jota käsitellään väliaikaisesta tullis-
ta annetun asetuksen johdanto-osan 19 kappaleessa. Vientituotteille
määritetyissä vakionormeissa vahvistetaan ne määrät tavanomaisestituotuja raaka-aineita, jotka tarvitaan yhden lopputuoteyksikön tuotta-
miseen. Intian viranomaiset väittivät, että järjestelmän tarkoituksena
on varmistaa perusasetuksen liitteen I i kohdan sekä liitteiden II ja IIImukaisesti, ettei tuontitulleja palauteta liikaa. Intian viranomaistenmukaan komissiolla oli lisäksi mahdollisuus tarkastaa kaikki toteutetut
toimet varmistaakseen, etteivät palautetut määrät olleet liian suuria.!B
(1) EYVL C 264, 30.8.1997, s. 21998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 3
Tätä väitettä ei voida hyväksyä, koska tuontimaksujen liiallinen
palauttaminen liittyy ainoastaan asianmukaisesti luotuun palautus-järjestelyyn ja koska on todettu, että PBS ei ole perusasetuksen liitteenI i kohdassa sekä liitteissä II ja III tarkoitettu palautusjärjestely.
(15) Lisäksi Intian viranomaiset väittivät, että tuotantopanoksia ja myyntiä
koskeviin vakionormeihin sisältyvä niin sanottu vähimmäisarvonlisä(Minimum value addition, MV A) ei muuta PBS-järjestelmää tuontiakorvaavaksi tueksi, koska siinä ei ole vähimmäismäärää kotimarkki-
noilla tuotetuille tuotantopanoksille ja MV A voidaan saada myös
muilla keinoin, esimerkiksi maahantuotuja tuotantopanoksia käyttäen.
Koska PBS-järjestelmä on jo katsottu tasoitustoimenpiteiden alaiseksi
tueksi sillä perusteella, että se perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a
alakohdan perusteella riippuu vientituloksesta, tuontituesta ei ole
tarvetta tehdä lisäpäätelmää.
(16) Intian viranomaiset väittivät, että PBS-järjestelmän tuet eivät ole
tasoitustoimenpiteiden alaisia, koska PBS lakkautettiin 31.3.1997 ja
ainoastaan muutamat yritykset voivat yhä käyttää niille aiemmin
myönnettyjä palautuksia. Intian viranomaiset viittasivat perusasetuk-sen 17 artiklaan, jossa säädetään, että tasoitustoimenpiteet pysyvätvoimassa ainoastaan sen ajan ja siinä laajuudessa kuin on tarpeen
sellaisen tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen tasoittamiseksi, joka
aiheuttaa vahinkoa; lisäksi Intian viranomaiset viittasivat aiempaanyhteisön käytäntöön. Neljä vientiä harjoittavaa intialaista tuottajaa
väitti olevan hyvin kyseenalaista, voidaanko järjestelmää, joka ei enää
ole voimassa, pitää tasoitustullin käyttöönottoon johtavana.
On otettava huomioon, että vaikka PBS-järjestelmä on lakkautettu,
järjestelmä antaa yrityksille yhä mahdollisuuden hakea palautusta31.3.1997 mennessä toteuttamistaan vientitoimista, ja tutkimuksen
aikana todettiin, että ne voivat käyttää näitä palautuksia 31.3.2000
saakka. Näin ollen järjestelmä tarjoaa yhä huomattavia etujamainittuun päivämäärään saakka ja on siten tasoitustoimenpiteiden
alainen. Sen jälkeen myönnettyjen tukien osalta katsotaan, että on
noudatettava perusasetuksen 5 artiklassa vahvistettua periaatetta, jonkamukaan tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaan-ottajalle tutkimusajanjakson aikana annetun edun mukaan. Tutkimus-
ajanjakson aikana PBS-järjestelmä lakkautettiin, kuten Intian viran-
omaiset totesivat, ja korvattiin sitä seuranneella tuontitulleja koskevienhyvitysten järjestelmällä (Duty Entitlement Passbook Scheme,DEPBS), joka myös katsotaan tasoitustoimenpiteiden alaiseksi tueksi
(ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 34 kappale).
Koska tukia yhä myönnetään DEPBS-järjestelmästä, pidetään tarpeel-lisena ottaa käyttöön toimenpiteet, jotka perustuvat tutkimusajanjak-
sona saatuihin PBS- tai DEPBS-järjestelmästä saatuihin etuihin, koska
perusasetuksen 17 artiklan perusteella on edelleen tarpeen toteuttaatoimenpiteitä vahinkoa aiheuttavien tukien tasoittamiseksi.
(17) Edellä mainitun väitteen lisäksi Intian viranomaiset ilmoittivat, että
kauppaministeriön heinäkuussa 1998 antamien ohjeiden vuoksi intia-
laiset tuottajat voivat hakea palautusta enintään 30.9.1998 saakka, eikä31.3.2000 saakka, kuten aiemmin oli määrätty (ks. edellä johdanto-osan 16 kappale). Intian viranomaiset pyysivät, että muutos otetaan
huomioon lopullista päätöstä tehtäessä.
Ensiksikin on huomattava, että koska nämä ohjeet esitettiin hyvin
myöhäisessä vaiheessa tutkimusta, ohjeiden soveltamista käytäntöön eivoida tarkistaa. Koska PBS-järjestelmä on korvattu sitä seuranneella
DEPBS-järjestelmällä (jota myös pidetään tasoitustoimenpiteiden
alaisena tukena) ja tukia myönnetään yhä DEPBS-järjestelmästä, eiole asianmukaista jättää huomiotta viejien PBS-järjestelmästä tutki-musajanjaksona saamia tukia. Tämän vuoksi on otettava käyttöön
toimenpiteet PBS- ja DEPBS-järjestelmistä tutkimusajanjaksona saa-
tujen tukien tasoittamiseksi. Muussa tapauksessa tukea myöntäväthallitukset voisivat välttyä tasoitustoimenpiteiltä yksinkertaisestimuuttamalla järjestelmän nimen tutkimusajanjakson aikana.
(18) Neljä vientiä harjoittavaa intialaista tuottajaa väitti, että tuen las-
kemisessa olisi pitänyt käyttää kyseisten tuotteiden viennin liikevaih-dosta tutkimusajanjaksona saatuja palautuksia eikä Passbook-järjes-telmän vuoksi kyseisistä tuotteista kantamattomia tulleja. He väittivät,
että kantamattomien tullien käyttö edun määrän perusteena oli tässä
tapauksessa johtanut liian suureen tuen määrään suhteessa Euroopan!B1998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 4
yhteisöön suuntautuneen viennin todelliseen määrään; tämä aiheutui
edun käytön ajoituksesta.
On huomattava, että tuen määrä määritetään vastaanottajayritykselle
tutkimusajanjaksona annettavan edun perusteella. Ainoastaan silloin,
kun tullit jätetään kantamatta passbook-järjestelmän yhteydessä,aiemman viennin määrän perusteella saatuja palautuksia todellakäytetään. Siten vastaanottaja vapautetaan ainoastaan kyseisessä
tapauksessa tuontitullista, joka muuten olisi pitänyt maksaa.
(19) Neljä vientiä harjoittavaa intialaista tuottajaa väitti, että väliaikaisten
polkumyyntimarginaalien ja tukien määrän vahvistamisen yhteydessä
jotkin määrät oli laskettu kahteen kertaan. Tuottajat väittivät
erityisesti, että osa PBS-eduista, joihin ei myönnetty oikaisuapolkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä, oli laskettu kahteenkertaan tuen määrän kanssa ja että polkumyyntimarginaalia olisi
pitänyt pienentää.
Ensinnäkin on syytä huomata, että polkumyynnin vastaisen menettelyn
oikaisut ja tukien vastaisen menettelyn tasoitustoimenpiteiden laajuus
on analysoitava eri tavalla, koska menettelyt perustuvat eri perus-
asetuksiin. Perusasetuksen 2 artiklan 1 a kohdan ii alakohdassasäädetään, että tukena ei pidetä vientiin menevän tuotteen vapautta-mista veroista ja maksuista, jos vapauttaminen on myönnetty perus-
asetuksen liitteiden I, II ja III säännösten mukaisesti. PBS-järjestelmää
pidetään tasoitustoimenpiteiden alaisena tukena syistä, jotka onesitetty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 25kappaleessa, ja viejien saama etu on laskettu sen tullimäärän
perusteella, joka normaalisti olisi kannettu tutkimusajanjaksona
harjoitetusta tuonnista, mutta jota ei PBS:n puitteissa kannettu. Tuenmäärän ja polkumyyntimarginaalin määrittäminen ovat siis tulosta
kahdesta erillisestä laskentamenettelystä.
Lisäksi on muistettava, että koska kaikkien tutkittujen järjestelmien
todettiin olevan perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdassatarkoitettua vientitukea, väliaikaisia polkumyyntitulleja vähennettiin
tasoitustullin määrällä.
(20) Lopuksi Intian viranomaiset väittivät, että järjestelmää käyttäneiden
yritysten saaman kokonaistuen laskentaan sisällytetty korkomäärä ei
sisälly Maailman kauppajärjestön (WTO) tukia ja tasoitustulleja
koskevaan sopimukseen. Intian viranomaiset väittivät myös, ettäyhteisön tavanomaisena käytäntönä ei ole ottaa tällaisia eriä huomioonlaskettaessa tukijärjestelmistä hyötyvien yritysten saaman edun
määrää.
Korko otettiin huomioon kuvaamaan tuen vastaanottajan saamaa etua,
koska vastaanottajan ei tarvitse hankkia vastaavansuuruista rahoitusta
kaupallisista lähteistä. Perusasetuksen 6 artiklassa (joka on sisällöltään
sama kuin tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 14 artikla)todetaan selvästi, että tuen laskemisessa käytetään vertailukohtanakaupallisilta markkinoilta hankitun vastaavan rahoitusmäärän kus-
tannuksia. Yhteisön vakiintuneena käytäntönä on WTO:n sopimuksen
voimaantulosta lähtien ollut ottaa koron määrä huomioon laskettaessatuen kokonaismäärää tällaisissa tapauksissa; näin on tehty useissa
tapauksissa viime aikoina. Siksi tämä vaatimus hylättiin.
2.Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion
Capital Goods Scheme, EPCGS)
(21) Intian viranomaiset ovat esittäneet lukuisia vaatimuksia, jotka liittyvät
väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 36-39 kappa-
leessa kuvattuun järjestelmään, jossa tuotantohyödykkeitä tuodaanetuustullein (EPCGS-järjestelmä). Vaatimukset koskevat järjestelmänluokittelua tueksi ja tuen määrän laskemista.
(22) Väitettiin, ettei laissa ole velvoitetta, jonka mukaan järjestelmän avulla
hankittuja tuotantohyödykkeitä pitäisi käyttää ainoastaan vientituot-teiden valmistukseen, joten järjestelmän avulla tuoduille tuotteille
myönnettyä tullivapautta ei voida pitää tasoitustoimenpiteiden alaisena
tukena.
Tämän väitteen osalta tutkimuksen yhteydessä todettiin, että voidak-
seen hyödyntää EPCGS-järjestelmää yrityksen on sitouduttava vie-
mään tuotteita tietyn rahamäärän arvosta tiettynä ajanjaksona. Järjes-
telmä riippuu näin ollen vientituloksesta eli etua ei voi saada viemättä!B1998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 5
tuotteita. Tämän vuoksi järjestelmää pidetään perusasetuksen 3
artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisena erityisenä tukena ja siistasoitustoimenpiteiden alaisena. Edellä mainittujen seikkojen perus-teella kysymys siitä, käytetäänkö tuotantohyödykkeitä ainoastaan
vientituotteiden tuotantoon, on merkityksetön.
(23) Lisäksi väitetään, että perusasetuksen liitteen I (Vientitukia koskeva
esimerkkiluettelo) i kohdan käsite ”tuotantopanos” kattaa myös
tuotantohyödykkeet, eikä tullin peruutusta voida itsessään katsoa
tueksi, ellei kyse ole liiallisesta peruutuksesta.
Tuotantohyödykkeitä ei kuitenkaan pidetä perusasetuksessa tarkoitet-
tuina tuotantopanoksina, koska niitä ei fyysisesti käytetä vientituot-
teisiin.
(24) Intian viranomaiset asettivat kyseenalaiseksi komission alustavia
päätelmiä varten käyttämän menetelmän yksikkökohtaisen tuen
määrän laskemiseksi, koska järjestelmästä saatua etua verrataan
ainoastaan viennistä saatuun liikevaihtoon. Intian viranomaiset väitti-vät, että etua pitäisi verrata koko liikevaihtoon, koska EPCGS-järjes-telmän avulla tuodut tuotantohyödykkeet on käytetty sekä vienti- että
kotimarkkinoille tarkoitettuihin tuotteisiin.
Kuitenkin on jo todettu, että kyseisen järjestelmän tuet ovat täysin
riippuvaisia vientituloksesta (ks. edellä johdanto-osan 22 kappale).Perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti katsotaan asianmukai-
seksi, että järjestelmästä saatua etua verrataan ainoastaan viennistä
kertyneeseen liikevaihtoon, koska tuen myöntäminen liittyy tietynarvoisen vientituloksen saavuttamiseen tiettynä ajanjaksona. Tämän
vuoksi vaatimus, jonka mukaan järjestelmästä saatua etua tulisi verrata
kokonaisliikevaihtoon, hylätään.
(25) Eräs vientiä harjoittava intialainen tuottaja väitti, että alustavissa
päätelmissä käytetty kuolettamisaika (väliaikaisesta tullista annetun
asetuksen johdanto-osan 42 kappaleessa mainittu 15,5 vuotta) on väärä
ja että olisi pitänyt käyttää 21 vuoden kuolettamisaikaa; tämä vastaaaikaa, jonka yritys käyttää käyttöomaisuutensa kuolettamiseen.
On syytä huomata, että alustavia päätelmiä varten tavanomaisena
ruostumatonta terästä valmistavan teollisuuden käyttämänä tuotanto-hyödykkeiden kuolettamisaikana käytettiin 15,5 vuotta, joka onyhteistyöhön osallistuneiden intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien
toimittamiin tietoihin perustuva keskiarvo. Tämä on perusasetuksen 7
artiklan 3 kohdan mukaista; artiklassa todetaan, että jos tuki voidaanliittää käyttöomaisuuden hankintaan, tasoitustoimenpiteisiin johtavantuen määrä lasketaan jakamalla tuki ajanjaksolle, joka vastaa tämän
omaisuuden tavanomaista kuolettamisaikaa kyseisellä tuotannonalalla.
Tämän säännöksen perusteella ei ole asianmukaista käyttää yritys-kohtaisia kuolettamisaikoja. Siksi tämä vaatimus hylättiin.
(26) Eräs vientiä harjoittava intialainen tuottaja väitti, että konehankintoihin
liittyvää etua ei olisi pitänyt ottaa huomioon laskennassa, koskakyseisiä koneita ei ollut tilattu tutkimusajanjakson kuluessa. Asianjatkotutkimuksissa kävi selvästi ilmi, että yritys oli tämän järjestelmän
puitteissa vapautettu tuontitullista, joka normaalisti olisi kannettu
tutkimusajanjakson aikana. Päätelmään ei vaikuta se, että kyseisetkoneet eivät välttämättä ole olleet käytössä tutkimusajanjakson aikana.
(27) Lopuksi Intian viranomaiset väittivät, että järjestelmää käyttäneiden
yritysten saaman kokonaistuen laskentaan sisällytetty korkomäärä ei
sisälly Maailman kauppajärjestön (WTO) tukia ja tasoitustullejakoskevaan sopimukseen. Intian viranomaiset väittivät myös, että
yhteisön käytäntönä ei ole ottaa tällaisia eriä huomioon laskettaessa
tukijärjestelmistä hyötyvien yritysten saaman edun määrää.
Tämä väite hylättiin edellä johdanto-osan 20 kappaleessa esitetyistä
syistä.
3.Vapautus tuloverosta (Income Tax Exemption Scheme)
(28) Väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 44-48 kappa-
leessa kuvattua Intian yhtiöveroa on alennettu verovuoden 1996-1997jälkeen (ajanjakso, jona komissio teki järjestelmää koskevat väli-aikaiset päätelmänsä). Tämän vuoksi alennettu veromäärä olisi
otettava huomioon kyseisten intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien
saaman edun laskemisessa.!B1998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 6
Tämän väitteen osalta huomautetaan, että perusasetuksen 5 artiklassa
säädetään, että tasoitustoimenpiteiden alaisten tukien määrä lasketaanvastaanottajan saaman sellaisen edun perusteella, jonka on todettuolleen tutkimusajanjakson aikana. Kuten edellä todettiin, komissio
laski edun määrän alustavia päätelmiään varten verovuoden 1996-1997
perusteella (eli 1.4.1996-31.3.1997), joka vastasi parhaiten tutkimus-ajanjaksoa. Kyseisenä verovuonna sovellettiin 43 prosentin yhtiöveroa.Seuraavana verovuonna (eli 1.4.1997-31.3.1998) sovelletun yhtiöveron
määrä laski 35 prosenttiin. Osan viimeksi mainitusta verovuodesta
katsotaan ajoittuvan tämän menettelyn tutkimusajanjakson ajalle,minkä vuoksi on asianmukaista laskea tasoitustoimenpiteiden alaisen
tuen määrä suhteessa näihin veroprosentteihin. Järjestelmää käyttä-
neiden yritysten tukimääriin on tehty vastaavat asianmukaiset oikaisut.
(29) Intian viranomaiset väittivät, että alustavia päätelmiä tehtäessä oli
toimittu vastoin yhteisön aiempaa käytäntöä sekä vastoin tukia jatasoitustulleja koskevaa sopimusta ja perusasetusta lisäämällä koron
määrä tätä järjestelmää käyttäneiden yritysten saamaan kokonaisetuun.
Katsottiin, että yrityksen järjestelmästä saaman edun kohtuullisin
mittari on yrityksen maksamattoman veron määrä tutkimusajanjaksoaparhaiten vastaavana verovuonna. Määrän katsotaan vastaavan kerta-suoritteista avustusta, joka on yrityksen käytettävissä tutkimusajan-
jaksona. Kyseiseen avustukseen on lisätty korko edellä johdanto-osan
20 kappaleessa esitetyin perustein, ja Intian viranomaisten väite ontämän vuoksi hylättävä.
4.Tasoitustoimenpiteiden alaisten tukien määrä
(30) Edellä esitettyjen eri järjestelmiä koskevien lopullisten päätelmien
perusteella tasoitustoimenpiteiden alaisten tukien määrä on tutkittujenvientiä harjoittavien tuottajien osalta seuraava:
Passbook DEPB EPCGS Tulovero YHT.
Bhansali Bright Bars 13,7 % 0,7 % 14,4 %
Facor (Ferro Alloys Corp.) 84,5 % 1,1 % 85,6 %Grand Foundry 84,5 % 84,5 %Isibars 38,7 % 1,1 % 1,2 % 41,0 %Mukand 18,1 % 0,1 % 1,4 % 19,6 %Parekh 0,4 % 0,4 %
Panchmahal Steel 0,2 % 0,7 % 0,9 %Raajratna Metal Industries 44,2 % 2,7 % 46,9 %Venus Wire Industries 22,9 % 1,8 % 24,7 %Viraj Impoexpo 25,6 % 1,4 % 27,0 %
(31) Muiden kuin yhteist yöhön osallistuneiden intialaisten yritysten
lopullinen tuen määrä, joka ilmaistaan prosentteina vapaasti yhteisön
rajalla -nettohinnasta, on 88,3 prosenttia, joka vastaa yhteistyössätoimineille tuottajille kussakin järjestelmässä myönnettyä korkeinta
määrää.
(32) Yksi vientiä harjoittava tuottaja, Chandan Steel Ltd., toimi yhteis-
työssä polkumyynnin vastaisessa menettelyssä, jonka yhteydessämääritettiin väliaikaiset yrityskohtaiset polkumyyntimarginaalit javahinkomarginaalit, mutta kyseinen yritys ei toiminut kokonaan
yhteistyössä tukien vastaisen menettelyn yhteydessä. Tässä menette-
lyssä tuen määrän määrittelyssä sovelletaan siis perusasetuksen 28artiklaa, ja tämän yrityksen tuen määräksi saadaan 88,3 prosenttiayhteisön rajalla -nettohinnasta. Se, että tämä yritys toimi yhteistyössä
polkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä, on kuitenkin otettava
huomioon, ja lopullisen tasoitustullin perusteena olisi käytettäväkyseiselle yritykselle polkumyynnin vastaisen menettelyn tutkimus-ajanjaksona yhteisöön harjoittamalle kyseisen tuotteen tuonnille
vahvistettua vahingon korvaavaa tasoa, joka on tuen määrää matalam-
pi.!B1998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 7
(33) Väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 6 kappaleessa
mainitun viejän (Sindia Steels Ltd.) osalta pidettiin asianmukaisena,että yhteistyössä toimineiden intialaisten yritysten todettua painotettuakeskimääräistä tuen määrää tulisi soveltaa tähän yritykseen. Tämän
yrityksen lopullisesti määritetty tuen määrä ilmaistuna prosentteina
vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnasta on 34,5 prosenttia.
E.V AHINKO
1.Yhteisön tuotannonala
(34) Lisätutkimusten jälkeen todettiin, että yhteisön tuotannonalan kumu-
loitu terästankojen tuotantomäärä ei muodosta 45 prosenttia yhteisön
kokonaistuotannosta, kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa
vahvistettiin; oikea määrä on 38 prosenttia yhteisön kokonaistuotan-nosta. Tämä prosenttiosuus on perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdassa ja10 artiklan 8 kohdassa esitettyjen edellytysten mukainen.
2.Yhteisön kulutus, markkinaosuudet ja Intiasta tulevan tuon-
nin määrä
(35) Ilmoituksen jälkeen ei esitetty terästankojen kulutusta yhteisössä,
markkinaosuuksia ja Intiasta tulevan tuonnin määrää koskevia
huomautuksia. Tästä syystä vahvistetaan väliaikaisesta tullista annetunasetuksen johdanto-osan 53-56 kappaleessa esitetyt päätelmät.
3.Tuetulla tuonnilla Intiasta tuotujen tuotteiden hinnat ja
hinnan alittavuus
a)Alittavuusmarginaalien laskeminen
(36) Kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa (johdanto-osan 57-65
kappale) esitetään, suoritettiin yksityiskohtainen hinnan alittavuudentarkastelu kyseisten intialaisten tuottajien osalta, joilla oli huomattavatalittavuusmarginaalit. Alittavuusmarginaalit laskettiin vertaamalla
tuotetyypeittäin painotettuja keskimääräisiä vientihintoja yhteisön
rajalla ja yhteisön tuotannonalan etuyhteyttä vailla olevilta osapuoliltaveloittamia painotettuja keskimääräisiä vapaasti tehtaalla -hintoja.Intialaisia tuotetyyppejä, joita vastaavia yhteisön tuotteita ei löydetty,
ei otettu huomioon laskennassa sen jälkeen kun oli vahvistettu, että
jäljelle jääneet liiketoimet olivat riittävän edustavia. Jos vienti tapahtuietuyhteydessä olevien yritysten välityksellä, vientihintoja oikaistiin
asianmukaisesti tuonnin ja ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaal-
le yhteisössä tapahtuneen jälleenmyynnin välisten kustannusten sekäodotettavissa olevan voiton huomioon ottamiseksi. Yhteisön tuotan-nonalan myyntihintoja oikaistiin yhteisön kuljetuskustannusten huo-
mioon ottamiseksi. Intialaiset viejät myivät ainoastaan kauppiaille, kun
taas yhteisön tuotannonala myi loppukäyttäjille ja kauppiaille. Tämänvuoksi yhteisön tuotannonalan myyntiä loppukäyttäjille oikaistiinvastaamaan kauppiasporrasta. Lisäksi intialaisia myyntihintoja oikais-
tiin käsittelykustannusten osalta yhteisön rajalla -tasolle.
(37) Useat intialaiset tuottajat toistivat pyyntönsä, joka koskee oikaisun
tekemistä toimitusaikojen erojen ja toimitusaikojen luotettavuuden
erojen vuoksi. Tuottajat väittivät erityisesti, että niiden on säännön-mukaisesti annettava hyvityksiä asiakkailleen toimitusten myöhäs-tymisten vuoksi. Toimitusten myöhästymisistä johtuvat hyvityslaskut
eivät kuitenkaan osoita, että Intian pitemmät toimitusajat tai
toimitusaikojen epävarmuus vaikuttaisivat myyntihintaan hintaneuvot-telujen yhteydessä. Oikaisemista koskevaa pyyntöä ei näin ollen voidahyväksyä. Tässä yhteydessä otettiin huomioon myös se, että inti-
alaisten tuottajien sopimuksen mukaiset toimitusajat vaihtelivat usein
neljästä kuuteen kuukauteen, eikä tämä vaikuttanut sovittuun myynti-hintaan.
(38) Kaikki intialaiset tuottajat toistivat myös pyyntönsä oikaisun tekemi-
sestä laatuerojen huomioon ottamiseksi. Tuottajat väittivät erityisesti,että yhteisön tuottajien tuottamien terästankojen työstettävyys oli
parempi, mikä vähensi terästankojen jatkojalostusprosessien kiertoai-
koja. Tältä osin todettiin, että yhteisön tuottajat todellakin myivättietyn osan tuotteista tuotenimikkeellä, jolla ilmaistaan tuotteidenparempaa työstettävyyttä. Todettiin kuitenkin, ettei hintarakenne
johdonmukaisesti osoittanut, että paremmin työstettäviä tuotteita
myytäisiin korkeimmilla hinnoilla ja että niillä siis olisi korkeampi!B1998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 8
markkina-arvo. Tämän vuoksi oikaisua ei voitu myöntää, koska
vaikutusta hintoihin ja hintojen vertailtavuuteen ei todettu. Lisäksitodettiin, että kaikki intialaiset tuottajat olivat tehneet samanlaisenoikaisupyynnön ottamatta huomioon mahdollisia laatueroja tuottei-
densa välillä.
(39) Eräs intialainen yritys väitti, että yhteisön tuotannonalan myyntihinta
koostui perushinnasta ja niin kutsutusta ”seostelisästä”, toisin sanoenhintatekijästä, joka liittyy terästankojen sisältämiin seosteisiin. Yritysvaati, että seostelisä jätettäisiin pois yhteisön hinnoista alittavuus-
laskelmien osalta. Tätä vaatimusta ei voitu hyväksyä, koska seostelisä
oli osa asiakkaiden maksamaa myyntihintaa. Tässä yhteydessätodettiin, että myös intialaisiin myyntihintoihin sisältyi seosteeseenliittyvä tekijä, vaikka siihen ei erityisesti viitattu laskussa.
(40) Kun otetaan huomioon edellä kuvatut oikaisut, alittavuusmarginaalit
ovat seuraavat:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd./ Bhansali Ferromet Pvt Ltd.,
Mumbai 14,5 %
— Chandan Steel Ltd., Umbergaon 14,9 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd.), Nagpur 13,0 %— Grand Foundry Ltd., Mumbai 13,2 %— Isibars Ltd., Mumbai 19,4 %— Mukand Ltd., Mumbai 17,8 %— Panchmahal Steel Ltd., Baroda 13,9 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd., Thane 5,8 %— Raajratna Metal Industries Ltd., Ahmedabad 15,8 %— Venus Wire Industries Ltd., Mumbai 12,8 %— Viraj Alloys Ltd./ Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 15,7 %
(41) Sindia Steel Ltd. -yritystä varten laskettu painotettu keskimääräinen
alittavuusmarginaali (vrt. edellä johdanto-osan 33 kappale) oli 16,8 %.
Näiden alittavuusmarginaalien todettiin olevan huomattavia.
b)Kilpailun vastaista toimintaa koskeva väite
(42) Ilmoituksen jälkeen tekemissään huomautuksissa intialaiset yritykset
väittivät edelleen, että alittavuusmarginaalien laskeminen sekä muut
vahinkoa koskeviin tekijöihin, syy-yhteyteen ja yhteisön etuun liittyvätpäätelmät tämän tutkimuksen yhteydessä ovat turhia, kun otetaanhuomioon kilpailuasioita koskeva komission päätös (
1). (Asia IV/
35.814-Seostelisä. Päätöksessä todetaan, että ruostumatonta terästä
olevien levytuotteiden tuottajat yhteisössä olivat muuttaneet yhteisestiseostelisän viitearvojen laskukaavaa. Tämän menettelytavan tavoittee-na ja seurauksena on ollut sekä rajoittaa että vääristää tavanomaista
kilpailua yhteismarkkinoilla.
(43) Tässä yhteydessä muistutetaan, että päätös koski ruostumattomasta
teräksestä valmistettuja levytuotteita, eikä ruostumattomasta teräksestävalmistettuja tankoja, jotka kuuluvat pitkiin tuotteisiin. Lisäksilevytuotteiden tuottajat ja terästankojen tuottajat ovat suurelta osin
eri yrityksiä, ja terästankojen tuottajia on huomattavasti enemmän kuin
teräslevytuotteiden tuottajia.
(44) Intialaiset tuottajat ovat kuitenkin toistaneet väitteensä, että myös
terästankojen osalta oli olemassa yhdenmukaistettu menettelytapa.Jotkin näistä yrityksistä ovat myös tehneet terästankoja koskevasta
asiasta virallisen valituksen komissiolle asetuksen (ETY) N:o 17/62 (
2)
3 artiklan perusteella. Väitteensä tueksi intialaiset yritykset kertoivat,että yksi yhteisön kansallisista teräsyhteisöistä jakoi kaikille jäsenil-
leen kuukausittain luettelot maan merkittävimmän tuottajan sovelta-
mista seostelisistä. Lisäksi yritykset väittivät, että kyseinen tuottajasovelsi samaa kerrointa (niin kutsuttua tuottotekijää) kuin erijäsenvaltiossa oleva kauppias laskeakseen terästankojen seostelisän
levytuotteiden seostelisän perusteella. Yritykset väittivät, että esitetyt
tiedot ovat ratkaiseva todiste siitä, että terästankojen markkinoillanoudatetaan yhdenmukaistettua menettelytapaa.!B
(1) EYVL L 100, 1.4.1998, s. 55
(2) EYVL 13, 21.2.1962, s. 204/621998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 9
(45) Tässä yhteydessä on syytä todeta, että seostelisäjärjestelmän sovelta-
minen ja tuottotekijän käyttö ei sellaisenaan ole lainvastaista. Seos-telisäjärjestelmän avulla ruostumattoman teräksen tuottajan on mah-dollista laillisesti siirtää seostekijöiden markkinahintojen muutokset
asiakkailta perittäviin myyntihintoihin ja siten suojella itseään
tuotantokustannusten huomattavilta vaihteluilta. Lisäksi todettiin, ettäseostelisän käyttö on yleistä yhteisön ulkopuolisilla muilla teräs-markkinoilla ja että seostelisää on lyhyttä keskeytystä lukuun ottamatta
käytetty yhteisössä usean vuoden ajan. Lisäksi Euroopan hiili- ja
teräsyhteisön alaan kuuluvien tuotteiden osalta EHTY:n perustamis-sopimuksen 60 artiklassa ja sitä koskevassa yhteisön lainsäädännössä
yhteisön tuottajia vaaditaan tiedottamaan sovellettavasta seostelisäjär-
jestelmästä komissiolle ja muille asianosaisille päätöksen N:o 37/54 (
1)
(6 artiklan b kohta).
(46) Tämän vuoksi ja asiassa IV/35.814 tehdyn komission päätöksen
mukaisesti seostelisäjärjestelmän soveltaminen voisi olla laitontaainoastaan, jos seostelisäjärjestelmää sovellettaisiin yhdenmukaisella,toisin sanoen kilpailun vastaisella tavalla. Tästä ei kuitenkaan
tutkimuksen aikana löydetty ratkaisevia todisteita.
(47) Lisäksi todettiin, että yhteisön tuottajien samoista tuotteista perimät
hinnat vertailukelpoisille asiakasryhmille vaihtelivat merkittävästi
saman ajanjakson aikana, mikä johti yhteisön tuotannonalan osaltasiihen, että kannattavuus oli erilainen.
(48) Edellä esitetyn perusteella todettiin, että vahinkoa ja yhteisön etua
koskevat päätelmät, joihin alittavuusmarginaalien laskeminen sisältyi,eivät olleet merkityksettömiä, kuten intialaiset yritykset väittivät.
Tämän vuoksi ei voitu hyväksyä Intian vaatimusta, että tutkimus olisi
päätettävä. Ei ollut myöskään mahdollista lykätä tukien vastaistamenettelyä koskevaa tutkimusta siihen asti, että komissio on saanutpäätökseen väitettyä kilpailun vastaista toimintaa koskevan tutkimuk-
sen, koska perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan mukaisesti tukien
vastaista menettelyä koskevat tutkimukset on saatettava päätökseen 13kuukauden kuluessa niiden vireillepanosta.
(49) Todettiin kuitenkin, että komissio jatkaa väitettyä kilpailun vastaista
toimintaa koskevaa tutkimusta. Jos komissio toteaa yhdenmukaistetunmenettelytavan olemassaolon, se voi omasta aloitteestaan panna
vireille uudelleentarkastelun. Uudelleentarkastelu toteutettaisiin no-
peasti enintään 12 kuukauden kuluessa, jotta voidaan tutkia,vaikuttaako kilpailun vastainen käytäntö vahinkoa, syy-yhteyttä jayhteisön etua koskeviin päätelmiin, ja jos, niin missä määrin.
4.Yhteisön tuotannonalan tilanne
(50) Väliaikaisen tullin käyttöön ottamista koskevan asetuksen antamisen
jälkeen ei esitetty huomautuksia yhteisön tuotannonalan tilanteesta
tuotannon määrän, kapasiteetin ja kapasiteetin käytön, myynnin
määrän, markkinaosuuden, myyntihintojen, kannattavuuden, työllisyy-den ja varastojen osalta. Sen vuoksi vahvistetaan väliaikaista tulliakoskevan asetuksen johdanto-osan 67-78 kappaleessa esitetyt pää-
telmät.
Intian viranomaiset asettivat kuitenkin kyseenalaiseksi näihin pää-
telmiin perustuvat päätelmät; erityisesti väitettiin, että yhteisön
tuotantolukujen pienenemisestä ei voida syyttää intialaisen tuonninkasvua. Tämä väite koskee syy-yhteyttä, jota käsitellään jäljempänä.Intian viranomaiset väittivät myös, että yhteisön tuotannonala lisäsi
myyntiään etuyhteydessä oleville osapuolille vuodesta 1994 eks-
trapoloidun tutkimusajanjakson aikana (ks. väliaikaista tullia koskevanasetuksen johdanto-osan 52 kappale). Tämä ei kuitenkaan kumoakokonaismyyntiä (erityisesti markkinaosuuden kielteistä kehitystä
vuodesta 1994 lähtien) ja etuyhteyttä vailla oleville osapuolille
suuntautunutta myyntiä koskevia toteamuksia ja päätelmiä, joita myöskäytetään hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa.
5.Päätelmä
(51) Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että yhteisön tuotannonalalle
aiheutuu merkittävää vahinkoa, kuten väliaikaisesta tullista annetun
asetuksen johdanto-osan 79 kappaleessa esitetään.!B
(1) EYVL 18, 1.8.1954, s. 470/541998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 10
F.SYY -YHTEYS
(52) Väliaikaisen tullin käyttöön ottamista koskevan asetuksen hyväksymi-
sen jälkeen jotkin intialaiset yritykset asettivat kyseenalaiseksi sen,
johtuiko yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko Intiasta peräisin
olevasta tuetusta tuonnista. Väitettiin erityisesti, että vahinko aiheutuimuista tekijöistä, nimittäin muista maista peräisin olevasta halpatuon-nista. Lisäksi väitettiin, että muiden yhteisön tuottajien tilanne ei ollut
kehittynyt samansuuntaisesti kuin yhteisön tuotannonalan tilanne.
(53) Tässä yhteydessä on syytä huomata, että Intiasta peräisin oleva tuonti
oli merkittävää koko tarkasteltavana olevan ajanjakson ajan, ja senmarkkinaosuus oli huipussaan 9,1 prosenttia vuonna 1996. On myös
todettu, että tuontia harjoitettiin hinnoilla, jotka alittivat huomattavasti
yhteisön tuotannonalan hinnat. Lisäksi otettiin huomioon, että useatkauppiaat ostavat terästankoja sekä intialaisilta tuottajilta että yhteisöntuottajilta, ja tämä johtaa siihen, että markkinat ovat avoimet ja
reagoivat herkästi hintaan.
Todettiin, että edellä mainitut Intiasta peräisin olevan t uonnin
kehityssuuntaukset osuivat yksiin yhteisön tuotannonalan tilanteenheikkenemisen kanssa; tämä koski erityisesti yhteisön markkinaosuu-
den menetyksiä ja hintojen laskua vuodesta 1995 lähtien. Intiasta
peräisin olevien terästankojen tuetun tuonnin vuoksi yhteisön tuotan-nonalan oli tutkimusajanjakson aikana laskettava merkittävästi hinto-jaan kannattavuuden heikkenemisestä huolimatta. Tämän vuoksi
vahvistettiin syy-yhteys tuetun tuonnin sekä tuotannonalalle aiheutu-
neen vahingon välillä.
(54) Tutkittiin myös, ovatko muut tekijät kuin tuettu tuonti voineet olla
osaltaan aiheuttamassa yhteisön tuotannonalalle aiheutunutta vahin-
koa. Tässä yhteydessä todettiin, että muista maista tuleva tuonti oli
määrältään perusasetuksen 14 artiklan 4 kohdassa vahvistettujakynnyksiä vähäisempää tai lähellä kyseisiä kynnysarvoja ja/tai hin-noiltaan kalliimpaa. Niinpä tämän tuonnin ei voida katsoa poistavan
syy-yhteyttä Intiasta tulevan tuetun tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle
aiheutuneen vahingon väliltä.
(55) Lisäksi tutkittiin joidenkin intialaisten tuottajien väite siitä, että
muiden yhteisön tuottajien tilanne oli yhteisön tuotannonalan tilannetta
huomattavasti parempi. Tässä yhteydessä on pidettävä mielessä, että
yksityiskohtaisia, tarkistettuja tietoja on käytettävissä ainoastaanyhteisön tuotannonalasta. Kun otetaan huomioon terästankojenmarkkinoiden avoimuus ja hintaherkkyys yhteisössä, pääteltiin, että
muiden yhteisön tuottajien kehitys on todennäköisesti noudattanut
yhteisön tuotannonalan kehityssuuntausta varsinkin hintojen osalta.
(56) Väitettiin myös, että yhteisön tuotannonalan terästankojen myyntihin-
tojen lasku vuodesta 1995 lähtien olisi seurausta seostehintojen
laskusta. Todettiin kuitenkin, että seosteiden maailmanmarkkinahinto-
jen muutokset koskevat myös intialaisia tuottajia, eivätkä ne siisvaikuta todettuun hintojen alittavuuteen. Lisäksi todettiin, että yhteisöntuotannonala oli myös laskenut huomattavasti perushintojaan.
(57) Edellä esitetyn perusteella vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan
asetuksen johdanto-osan 80-88 kappaleessa esitetyt päätelmät, joiden
mukaan Intiasta peräisin oleva tuettu halpatuonti on erikseen tarkas-teltuna aiheuttanut huomattavaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.
G. YHTEISÖN ETU
(58) Väliaikaisen tullin käyttöön ottamista koskevan asetuksen hyväksymi-
sen jälkeen ei esitetty perusteltuja huomautuksia yhteisön etua
koskevasta tarkastelusta, joka esitettiin väliaikaista tullia koskevan
asetuksen johdanto-osan 89-94 kappaleessa.
(59) Tämän vuoksi päätellään, että toimenpiteiden käyttöön ottaminen
palauttaa tehokkaan kilpailun, jonka avulla yhteisön tuotannonala voi
hankkia takaisin menetetyt markkinaosuudet ja parantaa kannattavuut-
taan.
(60) Koska käyttäjät ja tuojat eivät esittäneet kantaansa, oletettiin, että
odotettavissa olevan hintojen nousun vaikutus on rajallinen, kunotetaan huomioon myös ehdotettu tullin taso. Pääteltiin, että hyvän
kauppatavan palauttaminen johtaisi myös varhaisemman jalostusasteen
teollisuuden kilpailukyvyn parantumiseen.!B1998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 11
(61) Yhteenvetona pääteltiin, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen
johdanto-osan 89-93 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.Ei siis ole pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, ettätoimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi yhteisön edun
mukaista.
H. TASOITUSTOIMENPITEET
(62) Edellä olevien vientitukea, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua
koskevien päätelmien perusteella tarkasteltiin, minkä muotoisia jatasoisia lopullisia tasoitustoimenpiteitä olisi toteutettava vahinkoa
aiheuttavien vientitukien kauppaa vääristävien vaikutusten poistami-
seksi sekä tehokkaiden kilpailuolosuhteiden palauttamiseksi teräs-tankojen markkinoille yhteisössä.
(63) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 96-98
kappaleessa selvitettiin, laskettiin siis vahinkoa aiheuttamaton hinta-taso, toisin sanoen taso jolla yhteisön tuotannonala voisi kattaa
tuotantokustannuksensa ja saada kohtuullisen määrän voittoa kyseisen
tuotteen myynnistä.
(64) Eräs intialainen yritys väitti, että vahinkoa aiheuttamattoman hintata-
son laskenta suoritettiin virheellisesti, koska kaikkien tuotelajienvoittomarginaali oli sama. On huomattava, että vahinkoa aiheuttama-ton hintataso laskettiin vähentämällä keskimääräisestä myyntihinnasta
tuotelajeittain yhteisön tuotannonalan painotettu keskimääräinen
voittomarginaali sekä lisäämällä kohtuullinen määrä voittoa, kutenedellä on selvitetty. Tätä menettelyä pidettiin tutkimuksen kannalta
asianmukaisimpana.
(65) Vahinkoa aiheuttamattoman hintatason ja intialaisten tuottajien
vientihintojen vertailu johti seuraaviin vahinkomarginaaleihin ilmais-
tuna suhteessa vapaasti yhteisön rajalla - tason hintoihin:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd./Bhansali Ferromet Pvt Ltd.,
Mumbai 18,4, %
— Chandan Steel Ltd., Umbergaon 19,0 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd.), Nagpur 16,5 %— Grand Foundry Ltd., Mumbai 16,6 %— Isibars Ltd., Mumbai 25,5 %— Mukand Ltd., Mumbai 25,3 %— Panchmahal Steel Ltd., Baroda 17,6 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd., Thane 7,5 %
— Raajratna Metal Industries Ltd., Ahmedabad 19,8 %
— Venus Wire Industries Ltd., Mumbai 16,1 %— Viraj Alloys Ltd./ Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 20,2 %
(66) Sindia Steels Ltd. -yritykseen sovelletaan yhteistyössä toimineiden
intialaisten yritysten vahinkomarginaalien painotettua keskiarvoa.Vahinkomarginaaliksi saatiin näin 22,1 prosenttia.
(67) Perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukaan tullin on vastattava tuen
määrää, ellei vahinkomarginaali ole tätä alempi. Yhteistyössä
toimineisiin tuottajiin sovellettavat tullit ovat siten seuraavat:
— Bhansali Bright Bars Pvt Ltd./Bhansali Ferromet Pvt Ltd.,
Mumbai 14,4 %
— Chandan Steel Ltd., Umbergaon 19,0 %— Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd.), Nagpur 16,5 %— Grand Foundry Ltd., Mumbai 16,6 %— Isibars Ltd., Mumbai 25,5 %— Mukand Ltd., Mumbai 19,6 %— Panchmahal Steel Ltd., Baroda 0,0 %— Parekh Bright Bars Pvt Ltd., Thane 0,0 %— Raajratna Metal Industries Ltd., Ahmedabad 19,8 %— Venus Wire Industries Ltd., Mumbai 16,1 %— Viraj Alloys Ltd./Viraj Impoexpo Ltd, Mumbai 20,2 %!
B1998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 12
(68) Sindia Steels Ltd. -yritykseen sovellettavan tullin määrän olisi oltava
22,1 prosenttia.
(69) Pidettiin aiheellisena vahvistaa yhteistyöhön osallistumattomiin yri-
tyksiin sovellettava tulli korkeimman määritetyn tullin mukaisesti 25,5prosentiksi sen vuoksi, että intialaisten vientiä harjoittavien tuottajienyhteistyön taso oli korkea, ja koska haluttiin välttää yhteistyöstä
kieltäytymisen palkitseminen sekä varmistaa, että tasoitustoimenpitei-
tä ei kierretä.
I.SITOUMUKSET
(70) Tutkimuksen myöhäisessä vaiheessa useat intialaiset yritykset esittivät
sitoumuksia. Yritykset esittivät, että ne eivät tulevaisuudessa hyödyn-
täisi tasoitustoimenpiteiden alaiseksi todettuja vientitukia yhteisöön
suuntautuvassa viennissään. Yritysten mukaan sitoumus aiheuttaisisen, että vientihinnat nousisivat merkittävästi.
Tätä tarjousta ei voitu hyväksyä. Ensinnäkin kyseiset yritykset saisivat
edelleen tasoitustoimenpiteiden alaisia tukia, jotka perustuisivat
muualle kuin yhteisöön suuntautuvaan vientiin ja jotka koskisivat
sellaisten raaka-aineiden ja tuotantohyödykkeiden tuontia, joitakäytetään muiden tuotteiden kuin terästankojen tuotantoon. Sitentällaista sitoumusta olisi mahdotonta valvoa, jolloin on mahdollista,
että sitoumusta kierretään.
Toiseksi ehdotuksissa ei tehty hintasitoumuksia, ja siksi sitoumuksen
hyväksymisen ei katsota poistavan tuetun tuonnin haitallisia vaikutuk-
sia.
Ehdotusten tekemisen määräajan umpeutumisen jälkeen eräs toinen
vientiä harjoittava tuottaja esitti hintasitoumusta. Tämä yritys esitti,että se noudattaisi tiettyjä vähimmäishintoja. Tarjous tutkittiin jatodettiin, että koska kyseisen tuotteen tuotetyypit ja hinnat vaihtelevat
huomattavasti, olisi vaikeaa määrittää hintaa, joka poistaisi tuetun
tuonnin vahingolliset vaikutukset. Sitoumusta koskevaa ehdotusta einäin ollen voitu hyväksyä.
J.VÄLIAIKAISTEN TULLIEN KANTAMINEN
(71) Kun otetaan huomioon vientiä harjoittavien tuottajien osalta todettujen
tasoitustoimenpiteiden alaisten tukien suuruus ja yhteisön tuotannon-
alalle aiheutuneen vahingon vakavuus, pidetään tarpeellisena, ettäasetuksen (EY) N:o 1556/98 mukaisesti väliaikaisen tasoitustullin
vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti lopullisen tullin
määräisinä, jollei väliaikaisen tullin määrä ole alhaisempi; tällöinolisi sovellettava väliaikaisesta tullista annettua asetusta.
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli Intiasta peräisin olevien,
CN-koodeihin 7222 20 11, 7222 20 21, 7222 20 31 ja 7222 20 81 kuuluvienruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen tuonnissa.
2. Seuraavassa luettelossa mainittujen yritysten valmistamien tuotteiden
polkumyyntitullin määrä vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnasta on seuraava:!B1998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 13
Valmistaja Tulli (%) Taric-lisäkoodi
Bhansali Bright Bars Pvt Ltd./Bhansali Ferromet Pvt Ltd., Mumbai 14,4 8226
Chandan Steel Ltd., Umbergaon 19,0 8593
Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd.), Nagpur 16,5 8400Grand Foundry Ltd., Mumbai 16,6 8401
Hindustan Stainless, Plot No. 165, Road No. 1, Kalomboli Warehou-
sing Complex, Kalamboli, Taluka — Panvel, Dist — Raigad, Intia. 16,1 8407
Isibars Ltd., Mumbai 25,5 8402— Meltroll Engineering Ltd, Mumbai 5,5 A021
Mukand Ltd., Mumbai 19,6 8403
Panchmahal Steel Ltd., Baroda 0 8404Parekh Bright Bars Pvt Ltd., Thane 0 8594Raajratna Metal Industries Ltd., Ahmedabad 19,8 8405Sindia Steels Ltd., Nashik "
M1123 8406
Venus Wire Industries Ltd., Mumbai 16,1 8407Viraj Impoexpo Ltd./Viraj Alloys Ltd., Mumbai 20,2 8410Kaikki muut yritykset 25,5 8900
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia
säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Kannetaan lopullisesti asetuksen (EY) N:o 1556/98 mukaisesti väliaikaisen
tasoitustullin vakuutena olevat määrät väliaikaisten tullien määrän mukaisina,
jos nämä ovat lopullisia määriä alemmat. Muissa tapauksissa ne kannetaanlopullisesti käyttöön otetun tullin määrän mukaisina. Vapautetaan lopullisentasoitustullin ylittävät vakuutena olevat määrät.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan
kaikissa jäsenvaltioissa.!B
!M2
!B
!M1
!B1998R2450 — FI — 16.02.2001 — 002.001 — 14