Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BNEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2200/96,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1996,
hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä
(EYVL L 297, 21.11.1996, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Komission asetus (EY) N:o 2520/97 annettu 15 päivänä
joulukuuta 1997L 346 41 17.12.1997
"M2 Neuvoston asetus (EY) N:o 857/1999 annettu 22 päivänä
huhtikuuta 1999L 108 7 27.4.1999
"M3 Neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999 annettu 17 päivänä
toukokuuta 1999L 160 80 26.6.1999
"M4 Neuvoston asetus (EY) N:o 2699/2000 annettu 4 päivänä
joulukuuta 2000L 311 9 12.12.2000
"M5 Neuvoston asetus (EY) N:o 2826/2000 annettu 19 päivänä
joulukuuta 2000L 328 2 23.12.2000
"M6 Komission asetus (EY) N:o 718/2001 annettu 10 päivänä
huhtikuuta 2001L 100 12 11.4.2001
"M7 Komission asetus (EY) N:o 911/2001 annettu 10 päivänä
toukokuuta 2001L 129 3 11.5.2001
Oikaistu:
"C1 Oikaisu, EYVL L 271, 3.10.1997, s. 19 (2200/96)
"C2 Oikaisu, EYVL L 302, 1.12.2000, s. 72 (1257/1999)
Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä
tammikuuta 1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1) janeuvoston 2asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 1
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2200/96,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1996,
hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOP AN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti
sen 42 ja 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että1) erilaisten muutostekijöiden vuoksi hedelmä- ja vihannesala on
tällä hetkellä uudessa tilanteessa, johon tuottajien on mukaudut-
tava; sen vuoksi tämän alan yhteisen markkinajärjestelyn perus-
sääntöjen uudistaminen on perusteltua; niiden lukuisten muu-
tosten vuoksi, joita hedelmä- ja vihannesalan yhteiseen markki-
najärjestelyyn on tehty sen käyttöönoton jälkeen, olisi annettava
uusi asetus selvyyden vuoksi,
2) on suotavaa liittää tähän uuteen asetukseen hedelmä- ja vihannes-
alan tuottajajärjestöjen antamien tiettyjen sääntöjen soveltamis-
alan laajentamista koskevista yleisistä säännöistä 14 päivänä
marraskuuta 1983 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 3285/83 (
4), yhteisön hedelmä- ja vihannesalan säännösten
soveltamista koskevien valvontakeinojen vahvistamisesta 23
päivänä toukokuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 1319/85 (5), hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkina-
järjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 1035/72 16 b artiklan
soveltamissäännöistä persikoiden, sitruunoiden ja appelsiinien
osalta 19 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 2240/88 (6), omenien ja kukkakaalien interventiokyn-
nyksen käyttöön ottamisesta 27 päivänä huhtikuuta 1989 annetun
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1121/89 (7) ja yhteisön sitrus-
viljelmärekisterin perustamisesta 7 päivänä toukokuuta 1990
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1198/90 (8) keskeisim-
mät säännökset; sen vuoksi kyseiset asetukset olisi kumottava,
3) tuotteiden luokittelu sellaisia yhteisiä ja pakollisia vaatimuksia
noudattaen, joita sovelletaan yhteisössä kaupan pidettäviin tai
kolmansiin maihin vietäviin hedelmiin ja vihanneksiin, muodostaa
toisaalta viitekehyksen kaupan vilpittömyyden ja markkinoiden
avoimuuden edistämiseksi sekä toisaalta poistaa näiltä markkino-
ilta tuotteet, joiden laatu ei ole tyydyttävä; näiden vaatimusten
noudattaminen vaikuttaa näin myös tuotannon kannattavuutta
parantavasti,
4) yksinkertaisuuden vuoksi vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta vah-
vistaa markkinoiden kannalta merkityksellisiä hedelmiä ja vihan-
neksia koskevat vaatimukset, joissa otetaan huomioon Yhdis-
tyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomissiossa (ECE/YK)
vahvistetut vaatimukset; on tarpeen säätää edellytyksistä, joilla!B
(1) EYVL N:o C 52, 21.2.1996, s. 1
(2) EYVL N:o C 96, 1.4.1996, s. 269
(3) EYVL N:o C 82, 19.3.1996, s. 21
(4) EYVL N:o L 325, 22.11.1983, s. 8, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (ETY) N:o 220/92 (EYVL N:o L 24, 1.2.1992, s. 7).
(5) EYVL N:o L 137, 27.5.1985, s. 39, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
asetuksella (ETY) N:o 404/93 (EYVL N:o L 47, 25.2.1993, s. 1).
(6) EYVL N:o L 198, 26.7.1988, s. 9, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1327/95 (EYVL N:o L 128, 13.6.1995, s. 8).
(7) EYVL N:o L 118, 29.4.1989, s. 21, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1327/95.
(8) EYVL N:o L 119, 11.5.1990, s. 591996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 2
kansainvälisiä vaatimuksia voidaan mukauttaa yhteisön erityis-
tarpeisiin,
5) vaatimusten asettaminen voi olla täysin tehokasta ainoastaan, jos
vaatimuksia sovelletaan, poikkeustapauksia lukuun ottamatta,
kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa ja jo tuotantoalueilta alkaen;
poikkeuksista voidaan kuitenkin säätää tiettyjen joko merkityk-
seltään hyvin vähäisten ja täsmällisten tai kaupan pitämisen
alkuvaiheessa tapahtuvien toimintojen tai jalostukseen tarkoitet-
tujen tuotteiden osalta; myös mahdollisuus, että tarjonta on
poikkeuksellisen vähäistä tai runsasta, on otettava huomioon;
tuotteen haltijan on oltava vastuussa vaatimusten noudattamisesta,
jotta vaatimusten edellyttämä laatu voitaisiin paremmin taata;
erityisesti hedelmien ja vihannesten ominaispiirteitä koskevat
kuluttajien vaatimukset edellyttävät, että päällysmerkinnät sisäl-
tävät tuotteiden alkuperän aina vähittäiskauppaan asti ja sen
mukaan lukien,
6) hedelmien ja vihannesten tuotannossa ja kaupan pitämisessä on
otettava huomioon ympäristönäkökohdat sekä viljelymenetelmien
tasolla että huolehdittaessa käytetyistä tarvikkeista ja hävitettäessä
tuotannosta poistettuja tuotteita, erityisesti vesien laadun suojelun,
luonnon monimuotoisuuden säilyttämisen ja maisemanhoidon
osalta,
7) tuottajaorganisaatiot ovat yhteisen markkinajärjestelyn perustana,
ja ne varmistavat omalla tasollaan markkinoiden hajautetun
toiminnan; kysynnän keskittyessä yhä enenevässä määrin tarjon-
nan keskittyminen kyseisiin organisaatioihin vaikuttaa entistä
enemmän taloudelliselta välttämättömyydeltä tuottajien aseman
vahvistamiseksi markkinoilla; tämän keskittymisen on perus-
tuttava vapaaehtoisuuteen ja hyötyihin, jotka tuottajaorganisaatiot
voivat tarjota jäsenilleen palvelujen laajuuden ja tehokkuuden
ansiosta; tämä ei kuitenkaan saa vaikuttaa tuotteiden toimituksiin
sellaisille erityistuotteiden organisaatioille, jotka ovat olemassa jo
ennen tämän asetuksen voimaantuloa,
8) jäsenvaltio voi hyväksyä yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteiden
saavuttamiseen soveltuvan tuottajaorganisaation ainoastaan, jos
tämä täyttää ne tietyt edellytykset, joihin se on omalta osaltaan
sitoutunut ja joihin se säännöissään velvoittaa jäsenensä sitoutu-
maan; tuottajien sellaisten ryhmittymien, jotka haluavat saada
tuottajaorganisaation aseman tämän asetuksen mukaisesti, on
voitava saada siirtymäaika, jonka kuluessa niille voidaan myöntää
kansallista ja yhteisön rahoitustukea, jos ne tekevät tiettyjä
sitoumuksia ja noudattavat niitä,
9) on aiheellista säätää siirtymäkaudesta niiden tuottajaorganisaa-
tioiden osalta, jotka on jo nyt hyväksytty asetuksen (ETY) N:o
1035/72 (1) mukaisesti, mutta jotka eivät vielä voi täyttää tämän
asetuksen vaatimuksia hyväksymisen osalta; tällaisten organisaa-
tioiden on osoitettava valmiutensa tarvittavien muutosten tekemi-
seen,
10) tuottajaorganisaatioiden saattamiseksi vastuullisiksi erityisesti
niiden tekemien taloudellisten päätösten osalta ja niille myönnet-
tyjen julkisten varojen käytön suuntaamiseksi tulevaisuutta
ajatellen olisi vahvistettava edellytykset, joiden mukaisesti
tällaisia varoja voidaan käyttää; tuottajaorganisaatioiden toimin-
tarahastojen yhteisrahoitus vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta rat-
kaisulta,
11) toimintarahastojen olemassaolo ja moitteeton toiminta edellyttä-
vät, että tuottajaorganisaatiot ottavat vastuun jäsentensä koko
asianomaisesta tuotannosta,!B
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1035/72, annettu 18 päivänä toukokuuta 1972,
hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä (EYVL N:o L 118,20.5.1972, s. 1), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella(EY) N:o 1363/95 (EYVL N:o L 132, 16.6.1995, s. 1).1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 3
12) yhteisön menojen hallitsemiseksi toimintarahaston muodostaville
tuottajaorganisaatioille myönnettävälle tuelle on asetettava yläraja,
13) alueilla, joilla tuotannon organisointi olisi vähäistä, on sallittava
luonteeltaan kansallisen, täydentävän taloudellisen tuen myöntä-
minen; yhteisön olisi kyettävä korvaamaan nämä tuet yhteisön
tukikehyksen kautta jäsenvaltioille, jotka ovat rakenteellisista
syistä erityisen epäedullisessa asemassa,
14) tuottajaorganisaatioiden tai niiden liittojen toiminnan tehostami-
seksi entisestään ja toivottavan vakauden varmistamiseksi mark-
kinoilla olisi jäsenvaltioiden sallittava tietyin edellytyksin ulottaa
erityisesti tuotannossa, markkinoille saattamisessa ja ympäris-
tönsuojelussa sovellettavat säännöt, jotka kyseisen alueen tuotta-
jaorganisaatio tai -liitto on antanut jäsenilleen, koskemaan
kyseisen alueen kaikkia organisaatioon kuulumattomia tuottajia;
tietyt sääntöjen ulottamisesta aiheutuvat kulut olisi voitava saattaa
todisteiden esittämistä vastaan kyseisten tuottajien maksettaviksi,
jos nämä hyötyvät sääntöjen vaikutuksista,
15) yksittäisten tai jo ryhmittyneiden toimijoiden aloitteesta muodos-
tetuissa, toimialakohtaisissa organisaatioissa, jotka edustavat
huomattavaa osaa hedelmä- ja vihannesalan eri ammattiryhmistä,
markkinatilanteet voidaan ottaa huomioon entistä paremmin ja
taloudellisen käyttäytymisen kehittymistä voidaan edistää tietä-
myksen ja jopa tuotannonjärjestämisen, tarjontamuotojen ja
kaupan pitämisen parantamiseksi entisestään; kyseisten toimi-
alakohtaisten organisaatioiden toimien vaikuttaessa yleisesti
perustamissopimuksen 39 artiklan ja erityisesti tämän asetuksen
tavoitteiden toteutumiseen jäsenvaltioille olisi voitava kyseisten
toimien määrittelemisen jälkeen antaa mahdollisuus hyväksyä
erityisesti ne kyseisistä organisaatioista, jotka osoittavat kiis-
tattomasti edustavuutensa ja harjoittavat edellä mainittujen
tavoitteiden saavuttamista edistävää toimintaa; tuottajaorganisaa-
tioiden tai niiden liittojen antamien sääntöjen ulottamista ja tästä
ulottamisesta aiheutuvien kulujen jakamista koskevia säännöksiä
on, ottaen huomioon tavoitteiden samankaltaisuus, sovellettava
myös toimialakohtaisesti,
16) hintojen vakauttamiseksi olisi toivottavaa, että tuottajaorganisaa-
tiot voisivat vaikuttaa markkinoilla erityisesti päättämällä olla
saattamatta myyntiin tiettyjä tuotemääriä tiettyinä ajanjaksoina;
kyseisiä markkinoiltapoistamistoimia ei voida pitää markkinoita
korvaavana vaihtoehtona; sen vuoksi yhteisön osallistuminen
niiden rahoitukseen voidaan toisaalta taata ainoastaan tuotannon
määrätyn prosenttiosuuden osalta ja toisaalta sen on rajoituttava
alennettuun yhteisön korvaukseen, sanotun kuitenkaan rajoitta-
matta toimintarahastojen hyödyntämistä tähän tarkoitukseen;
yksinkertaisuuden vuoksi on osoittautunut perustelluksi pitää
voimassa yksi yhdenmukainen yhteisön korvaus kaikille tuotteille;
samansuuruisen vähennyksen aikaansaamiseksi kaikkien tuottei-
den osalta tietyt eriyttämiset ovat osoittautuneet tarpeellisiksi,
17) interventiotoimenpiteillä voi olla täysi vaikutus ainoastaan, jos
markkinoilta poistettuja tuotteita ei saateta takaisin tämäntyyppi-
sille tuotteille tavanomaisiin jakelukanaviin; olisi määriteltävä
tämän edellytyksen täyttävien käyttötarkoitusten ja käyttötapojen
eri muodot, jotta vältyttäisiin mahdollisimman pitkälle markkino-
ilta poistettujen tuotteiden hävittämiseltä,
18) markkinoilta poistettujen tuotteiden uusi hallinnoimistapa mah-
dollistaa samalla voimassa olevien kynnysten ylittämisen seura-
uksia koskevien säännösten kumoamisen; on kuitenkin tarkoituk-
senmukaista säilyttää niiden periaate siirtymäkauden ajan ja antaa
komissiolle toimivalta panna asia täytäntöön tarvittaessa,
19) asetuksessa (EY) N:o 3290/94 (1) vahvistettiin Uruguayn kierrok-
sen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyjen sopimus-!B
(1) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 105, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1193/96 (EYVL N:o L 161, 29.6.1996, s. 1).1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 4
ten täytäntöönpanemiseksi maatalousalalla tarvittavat mukautuk-
set ja siirtymätoimenpiteet ja erityisesti kolmansien maiden
kanssa hedelmä- ja vihannesalalla käytävää kauppaa koskeva uusi
järjestelmä; mainitun asetuksen liitteessä XIII olevat määräykset
liitetään tähän asetukseen; jalostusteollisuuteen tarkoitettuja
tuotteita yhteisöön tuotaessa niitä ei kuitenkaan myydä kaupin-
taan; tässä tapauksessa tulohinnan todentaminen voi tapahtua
muun kuin kiinteän arvon perusteella; kyseistä säännöstä olisi
täydennettävä tältä osin,
20) kaikkien yhteisen markkinajärjestelyn piiriin kuuluvien toimijoi-
den on noudatettava kyseisen järjestelyn sääntöjä, tai muutoin
sääntöjen vaikutus vääristyy, mistä aiheutuu seurauksia joko
julkisten varojen käytön tai toimijoiden välisen kilpailun tasolla;
sen vuoksi alalle olisi perustettava yhteisön erityistarkastajien elin;
talousarvioon ja tehokkuuteen liittyvistä syistä tämän tarkastajien
elimen on koostuttava komission virkamiehistä ja mahdollisesti
muista virkailijoista; on tarpeen säätää myös yhteisön seur-
aamuksista, jotta voidaan varmistaa uuden järjestelmän yhdenmu-
kainen soveltaminen kaikkialla yhteisössä,
21) markkinoiden tarkka tuntemus on hyvin tärkeä osa yhteisen
markkinajärjestelyn moitteetonta hallinnointia; olisi säädettävä
tarpeellisista toimenpiteistä tätä tarkoitusta varten,
22) tiettyjen tukien myöntäminen vaarantaisi yhteismarkkinoiden
toiminnan; tämän vuoksi myös tässä asetuksessa tarkoitetulla
alalla olisi aloitettava sellaisten perustamissopimuksen mää-
räysten soveltaminen, joiden mukaan jäsenvaltioiden myöntämät
tuet voidaan arvioida ja yhteismarkkinoille soveltumattomat tuet
kieltää,
23) hedelmä- ja vihannesalan yhteisessä markkinajärjestelyssä on
otettava samanaikaisesti ja tarkoituksenmukaisella tavalla huomi-
oon perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoit-
teet,
24) tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi
säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja
komission tiivis yhteistyö hallintokomiteassa, ja
25) satovuosina 1997/1998, 1998/1999 ja 1999/2000 korjatuille
hasselpähkinöille on myönnettävä kiinteää tukea sen varmis-
tamiseksi, että hasselpähkinäalalla selviydyttäisiin erityisen epä-
suotuisasta suhdannetilanteesta,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tällä asetuksella perustetaan hedelmä- ja vihannesalan yhteinen
markkinajärjestely.
2. Yhteinen järjestely koskee seuraavia tuotteita:
CN-koodi Tavaran kuvaus
0702 00 00 Tuoreet tai jäähdytetyt tomaatit
0703 Tuoreet tai jäähdytetyt kepa-, salotti-, valko- ja purjosipulit sekä
muut Allium -sukuiset kasvikset
0704 Tuore tai jää hdytetty keräkaali, kukkakaali, kyssäkaali ja
lehtikaali sekä niiden kaltainen Brassica -sukuinen syötävä kaali
0705 Tuoreet tai jäähdytetyt salaatit ( Lactuca sativa ) sekä sikurit ja
endiivit ( Cichorium- suvun lajit)
0706 Tuoreet tai jäähdytetyt porkkanat, nauriit, punajuuret, kaurajuu-
ret, mukulasellerit, retiisit ja retikat sekä niiden kaltaisetsyötävät juuret!
B
!M1
!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 5
CN-koodi Tavaran kuvaus
0707 00 Tuoreet tai jäähdytetyt kurkut ja pikkukurkut
0708 Tuoreet tai jäähdytetyt palkokasvit, myös silvityt
ex 0709 Muut tuoreet tai jää hdytetyt kasvikset, lukuun ottamatta
alanimikkeisiin 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99,
0709 90 31, 0709 90 39 ja 0709 90 60 kuuluvia kasviksia
ex 0802 Muut tuoreet tai kuivatut pähkinät, myös kuorettomat tai
kuoritut, lukuun ottamatta alanimikkeeseen 0802 90 20 kuu-luvia areca- eli betelpähkinöitä ja kolapähkinöitä
0803 00 11 Tuoreet jauhobanaanit
ex 0803 00 90 Kuivatut jauhobanaanit
0804 20 10 Tuoreet viikunat0804 30 00 Ananakset0804 40 Avokadot0804 50 00 Guavat, mangot ja mangostanit0805 Tuoreet tai kuivatut sitrushedelmät
0806 10 10 Tuoreet syötäviksi tarkoitetut viinirypäleet0807 Tuoreet melonit (myös vesimelonit) ja papaijat
0808 Tuoreet omenat, päärynät ja kvittenit0809 Tuoreet aprikoosit, kirsikat, persikat (myös nektariinit), luumut
ja oratuomenmarjat
0810 Muut tuoreet hedelmät0813 50 31 Yksinomaan CN-koodeihin 0801 ja 0802 kuuluvien pähkinöiden
sekoitukset
0813 50 391212 10 10 Johanneksenleipä
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden markkinointivuodet
vahvistetaan tarvittaessa 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
I OSASTO
Tuotteiden luokittelu
2 artikla
1. Tuoreina kuluttajalle toimitettaviksi tarkoitetut tuotteet voidaan
luokitella laatuvaatimusjärjestelmän avulla.
2. Liitteessä I lueteltuja tuoreita hedelmiä ja vihanneksia koskevat
vaatimukset annetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
yhteisen markkinajärjestelyn panemiseksi täytäntöön. Vaatimuksia
annettaessa otetaan huomioon Euroopan talouskomission pilaantuvien
tuotteiden laatuvaatimusten asettamista ja laadun parantamista käsitte-
levän työryhmän suosittelemat ECE/YK-vaatimukset.
Uusien vaatimusten antamiseen asti sovelletaan edelleen asetuksen
(ETY) N:o 1035/72 2 artiklan mukaisesti määriteltyjä vaatimuksia.
3. Komissio voi 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laajentaa
liitteessä I olevan luettelon koskemaan myös muita tuotteita.!B
!M6
!B
!M1
!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 6
3 artikla
1. Tuotteita, joille laatuvaatimukset on vahvistettu, voidaan pitää esillä
myyntitarkoituksessa, saattaa myyntiin tai myydä, toimittaa tai pitää
kaupan jollakin muulla tavoin yhteisössä ainoastaan, jos ne ovat
mainittujen vaatimusten mukaisia. Tuotteiden haltija on vastuussa
vaatimustenmukaisuuden noudattamisesta.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vapauttaa laatuvaatimusten tai niiden
tiettyjen säännösten noudattamisvelvollisuudesta:
a) tuotteet, jotka tuottaja pitää esillä myyntitarkoituksessa, saattaa
myyntiin, myy, toimittaa tai pitää kaupan muulla tavoin tukkumyyn-
tipaikoilla, ja erityisesti tuotantoalueella sijaitsevilla tuottajamark-
kinoilla;
b) tuotteet, jotka kuljetetaan näiltä tukkumyyntipaikoilta samalla
tuotantoalueella sijaitseville kauppakunnostus- ja pakkaamispaikoil-
le tai varastointipaikoille.
Toista alakohtaa sovellettaessa kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava
asiasta komissiolle ja toimitettava sille tiedot toteuttamistaan toimenpi-
teistä.
2. Laatuvaatimusten noudattamisvelvollisuus tuotantoalueella ei koske:
a) tuotteita, jotka tuottaja myy tai toimittaa kauppakunnostus- ja
pakkaamispaikoille tai varastointipaikoille, tai tuotteita, jotka
kuljetetaan tuottajan tilalta näille paikoille;
b) varastointipaikoilta kauppakunnostus- ja pakkaamispaikoille kulje-
tettavia tuotteita.
3. Laatuvaatimusten noudattamisvelvollisuus ei koske:
a) tuotteita, jotka kuljetetaan jalostuslaitoksiin, jollei teolliseen jalos-
tukseen tarkoitetuille tuotteille mahdollisesti 46 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen vahvistetuista vähimmäislaatuvaatimuksista
muuta johdu,
b) tuotteita, jotka tuottaja luovuttaa tilallaan kuluttajalle tämän
henkilökohtaisiin tarpeisiin, tai
c) komission jonkin jäsenvaltion pyynnöstä 46 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen tekemällä päätöksellä tietyn seudun tuotteita,
jotka myydään tämän seudun vähittäiskaupassa yleisesti tunnettuun,
perinteiseen paikalliseen kulutukseen.
4. Edellä 2 kohdassa ja 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen
tuotteiden on todistetusti täytettävä säädetyt edellytykset, erityisesti
niiden käyttötarkoitusta koskevat edellytykset.
4 artikla
Jos laatuvaatimuksia vastaavat tuotteet eivät riitä kattamaan kulutus-
kysyntää tai niiden määrä tarjonnan runsaudesta johtuen selvästi ylittää
kysynnän, vaatimusten soveltamisesta poikkeavia toimenpiteitä toteute-
taan yhteisön kansainvälisiä sitoumuksia kunnioittaen sekä rajoitetun
ajan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5 artikla
1. Laatuvaatimusten edellyttämät merkinnät on tehtävä selvin ja
näkyvin kirjaimin pakkauksen yhdelle sivulle joko suoraan pakkaukseen
painettuna tai siihen pysyvästi kiinnitettyyn etikettiin.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut merkinnät on tehtävä paljoustavarana
lähetettävälle, suoraan kulkuneuvoon lastattavalle kauppatavaralle tava-
raa seuraavaan asiakirjaan tai asiakirjaan, joka on sijoitettu näkyvälle
paikalle kulkuneuvon sisäpuolelle.!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 7
6 artikla
Kun tuotteet myydään pakattuina, vaadittujen merkintöjen on vähittäis-
myyntivaiheessa oltava selvästi luettavissa ja näkyvissä.
Esipakattuina neuvoston direktiivissä 79/112/ETY (1) tarkoitetussa
merkityksessä myytävistä tuotteista on laatuvaatimuksissa vaadittujen
merkintöjen lisäksi ilmoitettava nettopaino. Velvoitetta ilmoittaa netto-
paino ei sovelleta tavallisesti kappaletavarana myytäviin tuotteisiin, jos
niiden lukumäärä on selvästi nähtävissä ja voidaan helposti laskea
ulkoapäin tai jos tuotteiden lukumäärä on merkitty etikettiin.
Tuotteet voidaan laittaa esille pakkaamattomina ainoastaan, jos vähittäis-
myyjä asettaa näkyville myytävästä tavarasta kyltin, jossa on näkyvin ja
selvin kirjaimin esitetty laatuvaatimusten edellyttämät tiedot:
— lajikkeesta,
— tuotteen alkuperästä,
— luokasta.
7 artikla
Kunkin jäsenvaltion erikseen VI osastossa esitettyjen säännösten
mukaisesti nimeämät toimielimet valvovat pistokokein kaikissa kaupan
pitämisen vaiheissa ja kuljetuksen aikana, ovatko tuotteet, joille
laatuvaatimukset on vahvistettu, 3—6 artiklan säännösten mukaisia.
Nämä tarkastukset on tehtävä mielellään ennen tuotantoalueilta lähtöä
kauppatavaran pakkaus- tai lastausvaiheessa.
Jäsenvaltioiden on annettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tieto
nimeämistään laadunvalvonnasta vastaavista toimielimistä.
8 artikla
1. Tuotteet, joille laatuvaatimukset on vahvistettu, hyväksytään tuota-
viksi kolmansista maista ainoastaan, jos ne täyttävät mainitut laatuvaa-
timukset tai vähintään niitä vastaavat vaatimukset.
2. Edellä 3—7 artiklan säännöksiä sovelletaan yhteisöön tuotuihin
tuotteisiin tuontimuodollisuuksien täyttämisen jälkeen yhteisön asiaa
koskevien säännösten mukaisesti.
9 artikla
1. Tuotteet, joita varten laatuvaatimukset on vahvistettu, hyväksytään
vietäviksi kolmansiin maihin ainoastaan, jos ne täyttävät mainitut
laatuvaatimukset.
Poikkeuksia voidaan kuitenkin myöntää 46 artiklassa säädettyä menet-
telyä noudattaen ottaen huomioon määrämaan markkinoiden vaatimuk-
set.
2. Kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitettujen tuotteiden vaatimus-
tenmukaisuus on tarkastettava ennen kuin ne lähtevät yhteisön tulli-
alueelta.
10 artikla
Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on varmistaa tämän osaston sään-
nösten yhdenmukainen soveltaminen, toteutetaan 46 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
Nämä toimenpiteet voivat sisältää yhteisöön tuotavaksi tarkoitettujen
tuotteiden osalta kolmannen viejämaan tarkastusviranomaisten hyväk-
synnän.!B
(1) Neuvoston direktiivi 79/112/ETY, annettu 18 päivänä joulukuuta 1978,
elintarvikkiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioi-den lainsäädännön lähentämisestä (EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 1), direktiivisellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 8
II OSASTO
Tuottajaorganisaatiot
11 artikla
1. ”Tuottajaorganisaatiolla” tarkoitetaan tässä asetuksessa kaikkia niitä
oikeushenkilöitä,
a) jotka on muodostettu seuraavien 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen
tuoteluokkien tuottajien omasta aloitteesta:
i) hedelmät ja vihannekset,ii) hedelmät,iii) vihannekset,
iv) jalostukseen tarkoitetut tuotteet,
v) sitrushedelmät,vi) pähkinät,vii) sienet,
b) joiden tarkoituksena on erityisesti
1) varmistaa tuotannon suunnittelu ja sen mukauttaminen kysyntää
vastaavaksi, erityisesti määrän ja laadun osalta,
2) edistää tarjonnan keskittämistä ja jäsenten tuotannon saattamista
markkinoille,
3) alentaa tuotantokustannuksia ja vakauttaa tuotantohintoja,
4) kehittää viljelymenetelmiä ja tuotantotekniikkaa ja ympäris-
töystävällistä jätehuoltoa erityisesti vesien, maaperän ja maise-
man laadun suojelemiseksi ja luonnon monimuotoisuuden
säilyttämiseksi ja/tai edistämiseksi,
c) joiden säännöt velvoittavat jäsentuottajia, erityisesti:
1) soveltamaan tuottajaorganisaation hyväksymiä tuotantotietoja,
tuotantoa, kaupan pitämistä sekä ympäristönsuojelua koskevia
sääntöjä,
2) liittymään jäseneksi tietyn tilan jonkin a alakohdassa tarkoitetun
tuoteluokan tuotannon osalta ainoastaan yhteen a alakohdassa
tarkoitettuun tuottajaorganisaatioon,
3) myymään tuottajaorganisaation välityksellä koko kyseisen
tuotantonsa.
Tuottajaorganisaation luvalla ja sen määräämin edellytyksin
jäsentuottajat voivat kuitenkin:
— harjoittaa
"M2tilalla ja/tai tilan ulkopuolella 3suora-
myyntiä kuluttajalle tämän henkilökohtaisiin tarpeisiin
edellä a alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen hedelmien
ja vihannesten tuottajaorganisaatioiden osalta korkeintaan
25 prosenttiin asti niiden tuotannosta, ja muuntyyppisten
tuottajaorganisaatioiden jäsenten osalta korkeintaan 20
prosenttiin niiden kokonaistuotannosta, ja lisäksi
— pitää kaupan itse tai toisen oman organisaationsa määrämän
tuottajaorganisaation välityksellä tuotteita, joiden määrä on
merkitykseltään vähäinen tuottajaorganisaation kaupan pi-
tämään määrään verrattuna,
— pitää kaupan toisen oman organisaationsa määräämän
tuottajaorganisaation välityksellä tuotteita, jotka ominais-
piirteidensä vuoksi eivät ensisijaisesti kuulu viimeksi
mainitun kaupallisen toiminnan piiriin,
— saada poikkeuksellisesti ja vähenevässä määrin 31 päivänä
joulukuuta 1999 päättyvän siirtymäkauden aikana luvan 46!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 9
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tehdä tiettyjen
tuotteiden osalta sopimuksia suoraan jalostusyritysten kans-
sa,
4) toimittamaan tuottajaorganisaation tilastotarkoituksiin pyytämiä
tietoja, jotka voivat koskea erityisesti pinta-aloja, satoja,
tuotoksia ja suoramyyntiä,
5) suorittamaan säännöissä määrätyt maksut 15 artiklassa sää-
dettyjen toimintarahastojen perustamiseksi ja kartuttamiseksi,
d) joiden säännöt sisältävät
1) yksityiskohtaiset määräykset c alakohdan 1 alakohdassa tarkoi-
tettujen määräysten määrittelemisestä, antamisesta ja muuttami-
sesta,
2) tuottajaorganisaation rahoittamiseen tarvittavat maksut jäseniltä,3) määräykset, jotka demokraattisella tavalla varmistavat jäsentu-
ottajille organisaation valvonnan ja päätöksenteon tehokkuuden,
4) seuraamukset, jotka aiheutuvat joko organisaation sääntöjen
mukaisia velvoitteita, erityisesti maksujen maksamista, tai
tuottajaorganisaation antamia määräyksiä koskevista rikkomuk-
sista,
5) uusien jäsenten hyväksymiseen liittyvät määräykset, ja erityi-
sesti jäsenyyden vähimmäisajanjakson,
6) organisaation toiminnan kannalta välttämättömät kirjanpito- ja
budjettimääräykset, ja
e) jotka ovat asianomaisen jäsenvaltion 2 kohdassa mainituin edelly-
tyksin hyväksymiä.
2. Jäsenvaltion on hyväksyttävä tuottajaorganisaatioksi tässä asetukses-
sa tarkoitetussa merkityksessä tuottajien ryhmittymät, jotka hakevat
hyväksymistä, edellyttäen, että ne:
a) täyttävät 1 kohdassa asetetut vaatimukset ja osoittavat tätä varten
muun muassa sen, että ryhmittymään kuuluu vähimmäismäärä
tuottajia ja että se tuottaa vähimmäismäärän kaupan pidettäviä
tuotteita, mitkä seikat määritetään 46 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen;
b) antavat riittävät takeet toimintansa toteuttamisesta, kestosta ja
tehokkuudesta;
c) todella antavat jäsentuottajilleen ympäristöystävällisten viljelyme-
netelmien toteuttamiseen tarvittavaa teknistä apua;
d) toisaalta todella asettavat jäsentuottajien käyttöön tarvittavia teknisiä
apuvälineitä tuotteiden varastointiin, kauppakunnostukseen ja kau-
pan pitämiseen ja toisaalta varmistavat asianmukaisen tehtäviensä
mukaisen markkinoinnin ja kirjanpidon hoitamisen.
3. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä tuottajaorganisaatioksi tämän asetuksen
tarkoittamassa merkityksessä myös muun kuin edellä 1 kohdan a
alakohdassa tarkoitetun, ennen tämän asetuksen voimaantuloa olemassa
olleen sellaisen tuottajaorganisaation, joka on hyväksytty asetuksen
(ETY) N:o 1035/72 perusteella ennen tämän asetuksen täytäntöönpanoa.
Kun jäsenvaltiot edellistä alakohtaa soveltaessaan hyväksyvät edellä
tarkoitettuja tuottajaorganisaatioita, sovelletaan 1 ja 2 kohdassa annettuja
vaatimuksia, 1 kohdan a alakohtaa, ja mikäli aiheellista, c alakohdan 2
alakohtaa lukuun ottamatta.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on
a) päätettävä hyväksymisen myöntämisestä kolmen kuukauden kulues-
sa siitä, kun hakemus kaikkine liiteasiakirjoineen on jätetty;!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 10
b) suoritettava säännöllisin väliajoin tarkastuksia, jotka koskevat
hyväksymiseen vaadittujen edellytysten noudattamista tuottajaorga-
nisaatioiden taholla, ja määrättävä näihin organisaatioihin sovellet-
tavista seuraamuksista, jos edellytyksiä ei ole noudatettu, sekä
päätettävä tarvittaessa hyväksymisen peruuttamisesta, ja
c) ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa hyväksymisen
myöntämistä, epäämistä tai peruuttamista koskevista päätöksistä.
2. Edellytykset ja aikataulu, joita jäsenvaltioiden on noudatettava
antaessaan komissiolle kertomuksia tuottajaorganisaatioiden toiminnas-
ta, vahvistetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Komissio varmistaa 11 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja tämän artiklan
noudattamisen VI osaston mukaisesti suoritettavin tarkastuksin ja pyytää
tarvittaessa jäsenvaltioita peruuttamaan myönnettyjä hyväksymisiä
näiden tarkastusten jälkeen.
13 artikla
1. Tuottajaorganisaatioihin, jotka on hyväksytty ennen tämän asetuksen
voimaantuloa asetuksen (ETY) N:o 1035/72 nojalla ja jotka eivät ilman
siirtymäaikaa voi saada hyväksymistä tämän asetuksen 11 artiklan
mukaisesti, sovelletaan IV osaston säännöksiä tämän asetuksen voi-
maantuloa seuraavien kahden vuoden ajan, jos kyseiset organisaatiot
täyttävät edelleen asetuksen (ETY) N:o 1035/72 asiaa koskevien
artiklojen vaatimukset.
2. Edellä 1 kohdassa mainitut kaksi vuotta pidennetään viideksi
vuodeksi, jos kyseinen tuottajaorganisaatio
a) esittää ennen 1 kohdassa tarkoitetun ajanjakson päättymistä mää-
rättynä päivämääränä organisaation hyväksyvälle tai hyväksymisen
epäävälle jäsenvaltiolle toimintasuunnitelman tullakseen hyväksy-
tyksi 11 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti,
b) osoittaa toimintasuunnitelmaa esittäessään perustaneensa 15 artik-
lassa tarkoitetun toimintarahaston,
c) sitoutuu jäsenvaltion määräämän seuraamuksen uhalla saattamaan
päätökseen toimintasuunnitelman ennen kyseisen viiden vuoden
määräajan päättymistä.
3. Tuottajaorganisaatio, joka ei mistä tahansa syystä tai minä tahansa
aikana enää täytä 2 kohdassa mainittuja edellytyksiä, menettää asemansa
12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyin edellytyksin.
Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan joka tapauksessa, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta sellaisten yksilöllisten oikeuksien soveltamista, jotka
tuottajaorganisaatio on voinut hankkia asetuksen (ETY) N:o 1035/72
mukaisesti.
14 artikla
1. Uudet tuottajien ryhmittymät tai ryhmittymät, joita ei ole hyväksytty
ennen tämän asetuksen voimaantuloa asetuksen (ETY) N:o 1035/72
mukaisesti, ovat oikeutettuja enintään viiden vuoden siirtymäaikaan
täyttääkseen 11 artiklassa säädetyt edellytykset.
Ne esittävät jäsenvaltiolle tätä tarkoitusta varten porrastetun hyväksy-
mistä koskevan suunnitelman, jonka hyväksyminen pidentää määräaikaa
ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun viiteen vuoteen ja vastaa
esihyväksymistä.
2. Jäsenvaltiot voivat myöntää edellä 1 kohdassa tarkoitetuille tuotta-
jien ryhmittymille esihyväksymistä seuraavien viiden vuoden aikana
a) tukia kannustaakseen niiden perustamista ja helpottaakseen niiden
hallinnoimista;
b) tukia joko suoraan tai luottolaitosten välityksellä erityisehtoisina
lainoina, joiden tarkoituksena on kattaa osa hyväksymistä varten
tarvittavista investoinneista, jotka on esitetty tähän tarkoitukseen 1!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 11
kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa hyväksymistä koskevassa
suunnitelmassa.
3. Yhteisö korvaa 2 kohdassa tarkoitetut tuet 52 artiklan 2 ja 3 kohdan
mukaisesti.
4. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ennen esihyväksymisen
myöntämistä aikomuksistaan ja niiden taloudellisista seurauksista.
5. Tuottajaryhmittymän suorittama hyväksymistä koskevan suunnitel-
man esittäminen jäsenvaltiolle merkitsee tämän ryhmittymän osalta
sitoutumista VI osaston mukaisesti kansallisten tarkastusten sekä
yhteisön suorittamien tarkastusten alaisuuteen erityisesti julkisten
varojen asianmukaisen käytön osalta.
6. Jäsenvaltioiden on vahvistettava seuraamukset, joita sovelletaan
tuottajien ryhmittymiin, jotka eivät noudata sitoumuksiaan.
7. Jäljempänä olevan 48 artiklan mukaisesti tämän artiklan täytäntöön-
panoa varten hyväksyttyihin soveltamista koskeviin yksityiskohtaisiin
sääntöihin sisältyy myös säännöksiä, joiden tarkoituksena on varmistaa
Portugalin tuottajaorganisaatioille maksettavan tuen, joka ilmaistaan
prosenttimääränä tuottajaorganisaation kaupan pitämän tuotannon arvos-
ta, säilyminen vähintään samalla tasolla kuin asetuksen (ETY) N:o
746/93 (1) nojalla.
15 artikla
1. Yhteisön taloudellista tukea myönnetään tässä artiklassa määritellyin
edellytyksin tuottajaorganisaatioille, jotka perustavat toimintarahaston.
Toimintarahastoa ylläpidetään jäsentuottajilta markkinoilla kaupan
pidetyistä hedelmien ja vihannesten todellisista määristä tai arvoista
kannetuilla maksuilla ja ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla tuella.
2. Edellä 1 kohdassa mainittu toimintarahasto on tarkoitettu
a) tuotteiden markkinoilta poistamisen rahoitukseen 3 kohdassa mää-
ritellyin edellytyksin;
b) kansallisille toimivaltaisille viranomaisille esitetyn ja näiden 16
artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksymän toimintaohjelman rahoi-
tukseen.
Rahastoa tai osaa siitä voidaan myös käyttää 13 artiklassa tarkoitettujen
tuottajaorganisaatioiden esittämän toimintasuunnitelman rahoitukseen.
3. Toimintarahaston käyttö tuotteiden markkinoilta poistamisen rahoi-
tukseen on mahdollista ainoastaan, jos toimintaohjelma on toimivaltais-
ten kansallisten viranomaisten hyväksymä. Rahastoa voidaan käyttää
yhdellä tai useammalla seuraavista tavoista:
a) markkinoiltapoistamiskorvauksen maksaminen tuotteille, joita ei ole
mainittu liitteessä II ja jotka vastaavat voimassa olevia vaatimuksia,
jos tällaiset vaatimukset on annettu 2 artiklaa soveltamalla;
b) lisän myöntäminen yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaukseen.
Jäsenvaltiot voivat vahvistaa korvauksen tai lisän enimmäistason,
kuitenkin siten, että näin vahvistettu lisä ja yhteisön markkinoiltapois-
tamiskorvaus eivät yhteenlaskettuina ylitä niitä markkinoilta pois-
tamisessa käytettäviä enimmäishintatasoja, joita sovelletaan markkinoin-
tivuonna 1995/1996 asetuksen (ETY) N:o 1035/72 16 artiklan 3 a
kohdan, 16 a ja 16 b artiklan sekä 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan
ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti.!B
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 746/93, annettu 17 päivänä maaliskuuta 1993,
asetuksissa (ETY) N:o 1035/72 ja (ETY) N:o 1360/78 säädettyjentuottajaorganisaatioiden perustamisen edistämistä ja toiminnan helpottamistavarten tarkoitetun tuen myöntämisestä Portugalissa (EYVL N:o L 77,31.3.1993, s. 14).1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 12
Tuotteiden markkinoilta poistamisen rahoitukseen voidaan toimintara-
hastosta käyttää enintään 60 prosenttia ensimmäisenä vuonna, 55
prosenttia toisena vuonna, 50 prosenttia kolmantena vuonna, 45
prosenttia neljäntenä vuonna, 40 prosenttia viidentenä vuonna ja 30
prosenttia kuudennesta vuodesta alkaen laskettuna päivämäärästä, jona
toimivaltaiset kansalliset viranomaiset hyväksyivät ensimmäisen, kysei-
sen tuottajaorganisaation esittämän ja näiden viranomaisten hyväksymän
toimintaohjelman.
Tämän asetuksen 23 artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa säädettyjä rajoja
sovelletaan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettuun markki-
noilta poistamiseen.
4. Edellä 2 kohdan b alakohdassa mainitun toimintaohjelman
a) tavoitteina on oltava useita 11 artiklan 1 kohdan b alakohdassa
tarkoitetuista tavoitteista sekä lisäksi erityisesti seuraavat: tuotteiden
laadun parantaminen, niiden kaupallisen arvon kehittäminen, näiden
tuotteiden myynnin edistäminen kuluttajien keskuudessa, luonnon-
mukaisten tuotelinjojen kehittäminen, integroidun tuotannon (IP-
tuotanto) tai muiden ympäristöystävällisten tuotantotapojen edis-
täminen, markkinoilta poistamisen vähentäminen;
b) on käsitettävä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on kehittää
ympäristöystävällisen tekniikan käyttöä jäsentuottajien keskuudessa
sekä viljelymenetelmien että käytetyistä tarvikkeista huolehtimisen
tasolla;
”ympäristöystävällisellä tekniikalla” tarkoitetaan erityisesti tekniik-
kaa, joka mahdollistaa asetuksen (ETY) N:o 2078/92 (1) 1 artiklan a,
b ja c kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamisen;
c) taloudellisissa määräyksissä on määrättävä teknisistä apuvälineistä
ja inhimillisistä voimavaroista, joita tarvitaan valmistamaan 2
artiklassa tarkoitettujen vaatimusten, kasvien terveyteen liittyvien
säännösten ja sallittujen enimmäismäärien noudattamisen valvonta.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu taloudellinen tuki on mainitussa
kohdassa tarkoitettujen todellisuudessa maksettujen maksujen suuruinen
ja se on rajoitettu 50 prosenttiin todellisista 2 kohdan mukaisesti
toteutuneista kustannuksista.
Tämä prosenttimäärä nostetaan 60 prosenttiin, jos toimintaohjelman tai
osan toimintaohjelmasta esittää
a) useampi yhteisön tuottajaorganisaatio, jotka eri jäsenvaltioissa
harjoittavat kansainvälistä toimintaa, lukuun ottamatta 2 kohdan a
alakohdassa tarkoitettuja toimia, tai
b) yksi tai useampi yhteisön tuottajaorganisaatio, joka harjoittaa
toimialakohtaisesti toteutettavia toimia.
Taloudellisen tuen enimmäismääräksi vahvistetaan kuitenkin 4,1 pro-
senttia kunkin tuottajaorganisaation kaupan pitämän tuotannon arvosta.
6. Kun on kyse yhteisön alueista, joilla tuottajien järjestäytymisaste on
erityisen alhainen, jäsenvaltiot voidaan asianmukaisesti perustellusta
pyynnöstä oikeuttaa maksamaan tuottajaorganisaatioille kansallista
taloudellista tukea, joka on suuruudeltaan korkeintaan puolet tuottajien
maksamista maksuista. Tämä tuki lisätään toimintarahastoon.!B
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2078/92, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1992,
ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimustenkanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä (EYVL N:o L215, 30.7.1992, s. 85), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettunakomission asetuksella (EY) N:o 2722/95 (EYVL N:o L 288, 1.12.1995, s.35).!
M2
!B
!M4
!M31996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 13
Yhteisö voi kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä korvata jäsenvaltioille,
joiden hedelmä- ja vihannestuotannosta alle 15 prosenttia pidetään
kaupan tuottajaorganisaatioiden kautta ja joiden hedelmä- ja vihannes-
tuotanto edustaa vähintään 15 prosenttia niiden maatalouden kokonais-
tuotannosta, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tuen osittain.
16 artikla
1. Edellä 15 artiklan 2 kohdan b alakohdassa mainittu toimintaohjelma
esitetään toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, joiden on hyväk-
syttävä tai evättävä se tai vaadittava sen muuttamista tämän asetuksen
säännöksiä noudattaen.
Jäsenvaltioiden on vahvistettava kansalliset säännökset 15 artiklan 4
kohdan b alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä koskevien täsmennys-
ten laatimiseksi. Niiden on toimitettava esitys tällaisiksi säännöksiksi
komissiolle, joka voi vaatia esityksen muuttamista kolmen kuukauden
määräaikana, jos se havaitsee, ettei esitys mahdollista niiden tavoitteiden
saavuttamista, jotka on vahvistettu perustamissopimuksen 130 r
artiklassa ja Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä
koskevassa poliittisessa toimintaohjelmassa.
2. Tuottajaorganisaatioiden on annettava viimeistään kunkin vuoden
loppuun mennessä jäsenvaltiolle tiedoksi arvio seuraavan vuoden
toimintarahaston suuruudesta ja esitettävä aiheelliset toimintaohjelmaan
perustuvat todisteet kuluvan vuoden ja mahdollisesti edellisten vuosien
menoista sekä tarvittaessa arviot tulevan vuoden tuotantomääristä.
Jäsenvaltion on ilmoitettava tuottajaorganisaatiolle seuraavan vuoden
tammikuun 1 päivään mennessä taloudellisen tuen ennakoitu määrä 15
artiklan 5 kohdassa vahvistettuja rajoja noudattaen.
Taloudellinen tuki maksetaan tuottajaorganisaatioille tavoitteiden mu-
kaisista toimista aiheutuneiden todellisten kulujen perusteella. Samoista
toimista voidaan maksaa ennakkoa takuun tai vakuuksien asettamista
vastaan.
Kunkin vuoden alussa ja viimeistään 31 päivänä tammikuuta tuottaja-
organisaation on annettava jäsenvaltiolle tiedoksi edellisen vuoden
lopullisten menojen määrä asianmukaisesti todistettuna, jotta se voisi
saada yhteisön taloudellisen tuen loppuosan.
3. Kyseisen jäsenvaltion hyväksymä tuottajaorganisaatioiden liitto voi
hoitaa tuottajaorganisaatioiden puolesta niiden 15 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettujen toimintarahastojen hoitamisen sekä 15 artiklan 2 kohdan b
alakohdassa tarkoitettujen toimintaohjelmien laatimisen, täytäntöönpa-
non ja esittämisen. Tässä tapauksessa liitto on taloudellisen tuen
edunsaaja ja sen on suoritettava tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettu
tiedoksi antaminen.
4. Toimintaohjelma ja sen rahoitus toisaalta tuottajien ja tuottajaorga-
nisaatioiden, toisaalta yhteisön rahastojen toimesta ovat monivuotisia
vähimmäisrajan ollessa kolme vuotta ja enimmäisrajan viisi vuotta.
5. Tuottajaorganisaation tai 3 kohdan mukaisesti tuottajaorganisaation
liiton suorittama toimintaohjelman esittäminen jäsenvaltiolle merkitsee
kyseisen organisaation tai liiton osalta sitoutumista VI osaston
mukaisesti kansallisten tarkastusten sekä yhteisön suorittamien tarkas-
tusten alaisuuteen erityisesti julkisten varojen asianmukaisen käytön
osalta.
17 artikla
Siinä tapauksessa, että yhteisen markkinajärjestelyn yleiset välineet
osoittautuisivat riittämättömiksi tai sopimattomiksi sellaisten 1 artiklan 2
kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, joilla on suuri taloudellinen tai
ekologinen, paikallinen tai alueellinen merkitys ja joilla on yhteisön
markkinoilla jatkuvia vaikeuksia, erityisesti voimakkaan kansainvälisen!M3
!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 14
kilpailun johdosta, voidaan toteuttaa erityistoimenpiteitä kyseisten
tuotteiden kilpailukyvyn parantamiseksi ja niiden myynnin edistämiseksi
46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
1. Siinä tapauksessa, että tuottajaorganisaatio tai tuottajaorganisaa-
tioiden liitto, jolla on samat säännöt ja joka toimii määrätyllä
talousalueella, katsotaan jonkin tietyn tuotteen osalta tämän talousalueen
tuotantoa ja tuottajia edustavaksi tahoksi, kyseinen jäsenvaltio voi tämän
organisaation tai liiton pyynnöstä saattaa pakollisiksi talousalueelle
sijoittautuneille muille tuottajille, jotka eivät ole jonkin edellä mainitun
organisaation jäseniä,
a) edellä 11 artiklan 1 kohdan c alakohdan 1 alakohdassa tarkoitetut
säännöt;
b) organisaation tai liiton antamat markkinoilta poistamista koskevat
säännöt;
sillä edellytyksellä, että
— kyseisiä sääntöjä on sovellettu vähintään yhden markkinointi-
vuoden ajan,
— kyseiset säännöt ovat liitteessä III olevassa luettelossa,— kyseiset säännöt saatetaan pakollisiksi enintään kolmen mark-
kinointivuoden pituiseksi ajanjaksoksi.
2. Tässä artiklassa tarkoitetaan ”talousalueella” maantieteellistä aluet-
ta, joka muodostuu vierekkäisistä tai läheisistä tuotantoalueista, joilla on
samanlaiset tuotanto- ja kaupan pitämisen edellytykset.
3. Tuottajaorganisaatiota tai tuottajaorganisaatioiden liittoa pidetään
edustavana 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, jos siihen kuuluu
vähintään kaksi kolmasosaa sen talousalueen tuottajista, jolla se toimii,
ja jos se kattaa vähintään kaksi kolmasosaa kyseisen talousalueen
tuotannosta.
4. Määrätyn talousalueen kaikille tuottajille pakollisiksi saatetut
säännöt
a) eivät saa aiheuttaa haittaa toisaalta jäsenvaltion ja toisaalta yhteisön
muille tuottajille;
b) eivät ole sovellettavissa ennen markkinointivuoden alkua allekirjoi-
tetun sopimuksen perusteella jalostettaviksi toimitettuihin tuotteisiin,
ellei niitä erityisesti tarkoiteta, lukuun ottamatta 1 kohdan a
alakohdassa tarkoitettuja tuotantoon liittyviä tietoja koskevia
sääntöjä;
c) eivät saa olla ristiriidassa yhteisön ja kansallisen voimassa olevan
sääntelyn kanssa.
5. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle viipymättä tiedoksi sään-
nöt, jotka ne ovat saattaneet pakollisiksi määrätyn talousalueen kaikille
tuottajille. Nämä säännöt julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen
lehden C-sarjassa.
Komissio päättää, että jäsenvaltion on peruutettava päättämänsä
sääntöjen soveltamisalan laajentaminen,
a) jos se toteaa, että kyseinen laajentaminen estää kilpailun merkittä-
vällä osalla sisämarkkinoita tai että se haittaa kaupan vapautta tai
että perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteet vaarantuvat;
b) jos se toteaa, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa
voidaan soveltaa sopimukseen, päätökseen tai yhdenmukaistettuun
menettelytapaan, jonka soveltamisalan laajentamisesta on päätetty.
Komission tekemää päätöstä kyseisen sopimuksen, päätöksen tai
yhdenmukaistetun menettelytavan osalta sovelletaan vasta toteamis-
päivästä alkaen;!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 15
c) jos se VI osaston mukaisesti suoritettujen jälkitarkastusten perus-
teella toteaa, että tämän artiklan säännöksiä ei ole noudatettu.
6. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa kyseinen jäsenvaltio voi päättää
todisteita vastaan, että organisaatioon kuulumattomat tuottajat ovat
velkaa organisaatiolle tai tarvittaessa organisaatioiden liitolle jäsentuot-
tajien maksamat maksut osittain, siinä määrin kuin niiden on tarkoitus
kattaa
a) edellä 1 kohdassa tarkoitetun järjestelmän soveltamisesta aiheutuvat
hallinnolliset kulut;
b) tuottajaorganisaation tai organisaatioiden liiton suorittamista, koko
talousalueen tuotantoa hyödyttävästä tutkimustoiminnasta sekä
markkina- ja myynninedistämistutkimuksesta aiheutuvat kustannuk-
set.
7. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi luettelo 2 kohdassa
tarkoitetuista talousalueista. Komissio hyväksyy luettelon yhden kuu-
kauden kuluessa kyseisestä tiedoksi antamisesta tai päättää kuultuaan
kyseistä jäsenvaltiota muutoksista, joita tämän on tehtävä luetteloon.
Hyväksytty luettelo julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden
C-sarjassa.
III OSASTO
Toimialakohtaiset organisaatiot ja sopimukset
19 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ”hyväksytyillä toimialakohtaisilla
organisaatioilla”, jäljempänä ”toimialakohtaiset organisaatiot”, oikeus-
henkilöitä,
a) joihin kuuluu edustajia taloudellisten toimintojen aloilta, jotka
liittyvät 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon
ja/tai kauppaan ja/tai jalostukseen;
b) jotka on perustettu kokonaan tai osittain niihin kuuluvien organisaa-
tioiden tai yhteenliittymien aloitteesta;
c) jotka harjoittavat yhdellä tai useammalla yhteisön alueella useampia
seuraavista toimista ottaen huomioon kuluttajien edun:
— tuotantoa ja markkinoita koskevan tietämyksen ja avoimuuden
parantaminen,
— hedelmien ja vihannesten markkinoille saattamisen entistä
paremman yhteensovittamisen edistäminen erityisesti markkina-
tutkimusten avulla,
— yhteisön sääntelyn kanssa yhteensopivien vakiosopimusten
laatiminen,
— hedelmien ja vihannesten arvon kehittäminen,
— tiedottaminen ja tutkimukset tuotannon ohjaamiseksi markki-
noiden tarpeisiin ja kuluttajien makuun ja odotuksiin entistä
paremmin mukautettujen tuotteiden suuntaan, erityisesti tuottei-
den laadun ja ympäristönsuojelun osalta,
— sellaisten menetelmien tutkimus, jotka mahdollistavat kasvin-
suojeluaineiden ja muiden tuotantopanosten käytön rajoittami-
sen ja varmistavat tuotteiden laadun sekä maaperän ja vesien
suojelun,
— sellaisten menetelmien ja keinojen kehittäminen, joilla paran-
netaan tuotteiden laatua,
— luonnonmukaisen maatalouden ja alkuperänimitysten, laatumer-
kintöjen ja maantieteellisten merkintöjen arvostaminen ja
suojaaminen,!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 16
— integroidun tuotannon (IP-tuotanto) tai muiden ympäristöystä-
vällisten tuotantotapojen edistäminen,
— yhteisön säännöksiä tai kansallisia säännöksiä tiukempien
sääntöjen määrittely liitteessä III lueteltujen tuotantoa ja kaupan
pitämistä koskevien sääntöjen osalta;
d) jotka on hyväksytty 2 kohdassa mainituin edellytyksin.
2. Jos se jäsenvaltion rakenteiden kannalta on perusteltua, jäsenvaltiot
voivat hyväksyä tässä asetuksessa tarkoitetuksi toimialakohtaiseksi
organisaatioksi organisaatiot, jotka on perustettu niiden alueella ja jotka
hakevat hyväksyntää, jos
a) ne harjoittavat toimintaansa yhdellä tai useammalla seudulla tämän
alueen sisällä;
b) ne edustavat merkittävää osaa kyseisen seudun tai kyseisten seutujen
hedelmien ja vihannesten sekä hedelmä- ja vihannesjalosteiden
tuotannosta ja/tai kaupasta ja/tai jalostuksesta, ja niiden toimiessa
useammalla alueella, jos ne osoittavat vähimmäisedustavuutta
kunkin ryhmittyneen alan osalta kullakin kyseisellä alueella;
c) ne harjoittavat useampia 1 kohdan c alakohdassa mainituista
toimista;
d) ne eivät itse suorita hedelmien ja vihannesten sekä hedelmä- ja
vihannesjalosteiden tuotantoon, jalostukseen tai kaupan pitämiseen
liittyviä toimia;
e) ne eivät harjoita 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua toimintaa.
3. Jäsenvaltioiden on ennen hyväksymistä ilmoitettava komissiolle
toimialakohtaiset organisaatiot, jotka ovat esittäneet hyväksymistä
koskevan hakemuksen, jonka mukaan on liitetty näiden organisaatioiden
edustavuuteen ja niiden harjoittamiin toimintoihin liittyviä tietoja sekä
muita tarvittavia arviointiperusteita.
Komissio voi esittää hyväksymistä koskevan vastalauseensa kahden
kuukauden kuluessa sille tehdyn ilmoituksen tekemisestä.
4. Jäsenvaltioiden on
a) päätettävä hyväksymisen myöntämisestä kolmen kuukauden kulues-
sa siitä, kun hakemus kaikkine liiteasiakirjoineen on jätetty;
b) suoritettava säännöllisin väliajoin tarkastuksia, jotka koskevat
hyväksymisen edellytysten noudattamista toimialakohtaisten orga-
nisaatioiden taholta, ja määrättävä näihin organisaatioihin sovellet-
tavista seuraamuksista, jos edellytyksiä ei ole noudatettu, sekä
päätettävä tarvittaessa hyväksymisen peruuttamisesta, ja
c) peruutettava hyväksyminen, jos
i) tässä asetuksessa säädetyt hyväksymisen edellytykset eivät enää
täyty
ii) toimialakohtainen organisaatio rikkoo 20 artiklan 3 kohdassa
säädettyjä kieltoja, tämän kuitenkaan rajoittamatta muutoin
kansallisen lainsäädännön perusteella annettavia rangaistusseur-
aamuksia
iii) toimialakohtainen organisaatio ei noudata 20 artiklan 2 kohdassa
mainittua ilmoittamisvelvollisuutta;
d) ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa hyväksymisen
myöntämistä, epäämistä tai peruuttamista koskevista päätöksistä.
5. Edellytykset ja aikataulu, joita jäsenvaltioiden on noudatettava
antaessaan komissiolle kertomuksia toimialakohtaisten organisaatioiden
toiminnasta, vahvistetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Komissio varmistaa 2 kohdan ja 4 kohdan b alakohdan noudattamisen VI
osaston mukaisesti suoritettavin tarkastuksin ja pyytää tarvittaessa
jäsenvaltioita peruuttamaan myönnettyjä hyväksymisiä näiden tarkas-
tusten jälkeen.!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 17
6. Hyväksyminen antaa oikeuden harjoittaa 1 kohdan c alakohdassa
määriteltyjä toimia tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin.
7. Komissio varmistaa, että Euroopan yhteisöjen virallisen lehden
C-sarjassa julkaistaan hyväksytyt toimialakohtaiset organisaatiot ja
niiden talousalue tai alue, jolla ne toimivat, sekä niiden harjoittama
toiminta 21 artiklan merkityksessä. Myös hyväksymisten peruuttamiset
julkaistaan.
20 artikla
1. Asetuksen N:o 26 (1) 1 artiklasta poiketen perustamissopimuksen 85
artiklan 1 kohtaa ei sovelleta niihin hyväksyttyjen toimialakohtaisten
organisaatioiden sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin me-
nettelytapoihin, jotka on pantu täytäntöön 19 artiklan 1 kohdan c
alakohdassa lueteltujen toimien toteuttamiseksi.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan vain, jos— sopimuksista, päätöksistä ja yhdenmukaistetuista menettelytavoista
on ilmoitettu komissiolle ja
jos
— viimeksi mainittu ei ole kahden kuukauden kuluessa kaikkien
arvioimisessa tarvittavien asiakirjojen tiedoksi antamisesta ilmoitta-
nut sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen
olevan ristiriidassa yhteisön sääntelyn kanssa.
Mainittuja sopimuksia, päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja
ei voida panna täytäntöön ennen ensimmäisen alakohdan toisessa
luetelmakohdassa mainitun määräajan päättymistä.
3. Yhteisön sääntelyn kanssa ristiriidassa ovat joka tapauksessa
yhdenmukaistetut sopimukset ja menettelytavat, jotka
— voivat aiheuttaa markkinoiden lokeroitumista yhteisön sisällä— voivat haitata yhteisen markkinajärjestelyn moitteetonta toimintaa— voivat luoda kilpailun vääristymiä, jotka eivät ole välttämättömiä
yhteisen maatalouspolitiikan niiden tavoitteiden saavuttamiseksi,
joihin toimialakohtaisella toiminnalla pyritään
— sisältävät hintojen vahvistamisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
toimenpiteitä, jotka toimialakohtaiset organisaatiot toteuttavat yh-
teisön sääntelyn erityissäännöksien soveltamisen yhteydessä
— voivat olla syrjiviä tai poistaa kilpailua kyseisten tuotteiden
merkittävältä osalta.
4. Jos komissio toteaa 2 kohdan ensimmäisen alakohdan toisessa
luetelmakohdassa tarkoitetun kahden kuukauden määräajan umpeutumi-
sen jälkeen, että tämän asetuksen soveltamista koskevat edellytykset
eivät täyty, komissio tekee päätöksen siitä, että kyseisiin sopimuksiin,
päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin sovelletaan perus-
tamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa.
Tämä komission päätös ei voi tulla voimaan ennen kuin sinä päivänä,
jona se annetaan tiedoksi asianomaiselle toimialakohtaiselle organisaa-
tiolle, paitsi jos viimeksi mainittu on antanut epätäsmällisiä tietoja tai on
käyttänyt väärin 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta.
5. Monivuotisten sopimusten ollessa kyseessä ensimmäisenä vuotena
annettu etukäteisilmoitus koskee myös sopimukseen kuuluvia seuraavia
vuosia; tässä tapauksessa komissio voi kuitenkin milloin tahansa joko
omasta aloitteestaan tai toisen jäsenvaltion pyynnöstä antaa 4 kohdan
edellytysten mukaisesti lausunnon yhteensopimattomuudesta.!B
(1) Asetus N:o 26, tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden
tuotantoon ja kauppaan (EYVL N:o 30, 20.4.1962, s. 993/62), asetussellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella N:o 49 (EYVL N:o 53,1.7.1962, s. 1571/62).1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 18
21 artikla
1. Jos yhdellä tai useammalla määrätyllä jäsenvaltion seudulla toimiva
toimialakohtainen organisaatio katsotaan jonkin tietyn tuotteen osalta
tämän tuotteen tuotantoa ja/tai jalostusta ja/tai kaupan pitämistä edus-
tavaksi, kyseinen jäsenvaltio voi kyseisen organisaation pyynnöstä
saattaa rajoitetuksi ajanjaksoksi pakollisiksi kyseiseen organisaatioon
kuulumattomille yksittäisille tai muille kyseisellä alueella tai alueilla
toimiville toimijoille organisaation sopimat tietyt päätökset, sopimukset
ja yhdenmukaistetut menettelytavat.
2. Toimialakohtaista organisaatiota pidetään edustavana 1 kohdassa
tarkoitetussa merkityksessä, jos se kattaa vähintään kaksi kolmasosaa
kyseisen jäsenvaltion alueen tai seutujen hedelmien ja vihannesten
tuotannosta ja/tai jalostuksesta ja/tai kaupan pitämisestä. Jos sääntöjen
soveltamisalan laajentamista koskeva hakemus kattaa useampia alueita,
toimialakohtaisen organisaation on osoitettava vähimmäisedustavuus
kunkin jäsenistönsä edustaman ammattialan osalta kullakin kyseisistä
seuduista.
3. Säännöt, joiden soveltamisalan laajentamista voidaan hakea,
a) voivat koskea ainoastaan yhtä seuraavista kokonaisuuksista:
— tuotantoon liittyvät tiedot ja markkinatiedot,
— yhteisön ja kansallisen sääntelyn mahdollisia säännöksiä tiu-
kemmat, tuotantoa koskevat säännöt,
— yhteisön sääntelyn kanssa yhteensopivien vakiosopimusten
laatiminen,
— kaupan pitämistä koskevat säännöt,
— ympäristönsuojelua koskevat säännöt,
— tuotannon edistämistä ja arvoa koskevat toimet,— luonnonmukaisen maatalouden, alkuperänimitysten, laatumer-
kintöjen ja maantieteellisten merkintöjen suojaamista koskevat
toimet,
Toisessa, neljännessä ja viidennessä luetelmakohdassa mainitut
säännöt eivät voi olla muita kuin niitä, jotka on lueteltu liitteessä III;
b) on täytynyt soveltaa vähintään yhden markkinointivuoden ajan;
c) ovat saatettavissa pakollisiksi ainoastaan enintään kolmeksi markki-
nointivuodeksi;
d) eivät saa aiheuttaa haittaa toisaalta jäsenvaltion ja toisaalta yhteisön
muille toimijoille.
22 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle viipymättä tiedoksi sään-
nöt, jotka ne ovat saattaneet pakollisiksi tietyn seudun tai tiettyjen
seutujen kaikille toimijoille. Nämä säännöt julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa.
Ennen edellä mainittua julkaisemista komissio tiedottaa 45 artiklassa
säädetylle komitealle kaikista toimialakohtaisten sopimusten laajenta-
mista koskevista tiedonannoista.
Komissio päättää, että jäsenvaltion on peruutettava päättämänsä
sääntöjen soveltamisalan laajentaminen 18 artiklan 5 kohdan toisessa
alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.
2. Tapauksessa, jossa yhtä tai useampaa tuotetta koskevien sääntöjen
soveltamisalaa laajennetaan, ja jos yhdestä tai useammasta 21 artiklan 3
kohdan a alakohdassa mainitusta hyväksytyn toimialakohtaisen organi-
saation harjoittamasta toiminnasta aiheutuu yleistä taloudellista hyötyä
taloudellisille toimijoille, joiden toiminta liittyy kyseiseen tuotteeseen tai
kyseisiin tuotteisiin, hyväksynnän antanut jäsenvaltio voi päättää, että
organisaatioon kuulumattomat yksittäiset toimijat tai ne ryhmittymät,!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 19
jotka hyötyvät tästä toiminnasta, ovat velkaa organisaatiolle niiden
jäsenten maksamia maksuja vastaavan summan kokonaan tai osittain,
siinä määrin kuin maksujen on tarkoitus kattaa kyseisestä toiminnasta
suoraan aiheutuneet kulut.
IV OSASTO
Interventiojärjestelmä
23 artikla
1. Tuottajaorganisaatiot ja niiden liitot voivat olla saattamatta myyntiin
1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja, jäsentensä myytäväksi tuomia
tuotteita sopivaksi katsomiensa määrien ja ajanjaksojen osalta.
2. Tuottajaorganisaatioiden tai niiden liittojen on vahvistettava 1
kohdan mukaisesti markkinoilta poistettujen tuotteiden käyttötarkoitus
toisaalta sillä tavoin, että kyseisen tuotannon tavanomainen käyttö ei
esty, ja toisaalta ympäristöä ja erityisesti vesien ja maiseman laatua
kunnioittaen.
3. Jos 1 kohtaa sovelletaan, tuottajaorganisaatiot tai niiden liitot
maksavat kunkin liitteessä II tarkoitetun vaatimuksia vastaavan tuotteen
osalta tuottajajäsenille liitteessä V ilmoitettua yhteisön korvausta. Tätä
korvausta maksetaan ainoastaan seuraavasti:
— sitrushedelmien osalta 5 prosentin rajoissa,
— omenoiden ja päärynöiden osalta 8,5 prosentin rajoissa, ja
— muiden tuotteiden osalta 10 prosentin rajoissa,kaupan pidetystä määrästä.Ensimmäisessä alakohdassa vahvistettuja rajoja sovelletaan 46 artiklassa
säädetyn menettelyn mukaisesti ainoastaan kyseisen tuottajaorganisaa-
tion, tai 11 artiklan 1 kohdan c alakohtaa sovellettaessa muun
organisaation, jäsenten kaupan pitämään tuotteiden määrään.
4. Edellä 3 kohdassa vahvistettuja rajoja sovelletaan markkinointivuo-
desta 2002/2003. Markkinointivuonna 2001/2002 kyseiset rajat ovat
sitrushedelmien, melonien ja vesimelonien osalta 10 prosenttia ja muiden
tuotteiden osalta 20 prosenttia.
Tässä kohdassa vahvistettuihin rajoihin sovelletaan 3 kohdan toista
alakohtaa.
5. Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut prosenttiosuudet ovat kolmen
vuoden ajanjakson keskiarvoja, jolloin vuosittainen ylitys voi olla
enintään kolme prosenttia.
24 artikla
Liitteessä II tarkoitettujen tuotteiden osalta tuottajaorganisaatioiden on
myönnettävä 23 artiklan säännösten mukaiset edut tässä asetuksessa
säädettyihin kollektiivisiin rakenteisiin kuulumattomille tuottajille ky-
seisten tuottajien hakemusten perusteella. Yhteisön markkinoiltapois-
tamiskorvausta pienennetään kuitenkin 10 prosenttia. Lisäksi maksetussa
määrässä otetaan huomioon todistusten perusteella jäsenille markkinoilta
poistamisesta aiheutuneet kokonaiskustannukset. Edellä tarkoitettua
korvausta voidaan myöntää enintään 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille
prosenttiosuuksille viljelijän kaupan pitämästä tuotannosta.!B
!M41996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 20
25 artikla
Tuottajaorganisaatioiden tai niiden liittojen on ilmoitettava kaikki 23 ja
24 artiklan täytäntöönpanoon liittyvät tiedot, ja erityisesti ympäris-
tönsuojelun varmistamiseksi markkinoiltapoistamistoimien yhteydessä
toteutetut toimenpiteet, kansallisille toimivaltaisille viranomaisille, jotka
antavat nämä tiedoksi komissiolle.
Ilmoitettavat tiedot määritellään tarvittaessa 46 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
Jäsenvaltioiden on vahvistettava kansalliset säännökset ympäristöä
kunnioittavia markkinoiltapoistamismenettelyjä koskevien täsmennysten
laatimiseksi. Niiden on toimitettava esitys tällaisiksi säännöksiksi
komissiolle, joka voi vaatia esityksen muuttamista kolmen kuukauden
määräaikana, jos se havaitsee, ettei esitys mahdollista niiden tavoitteiden
saavuttamista, jotka on vahvistettu perustamissopimuksen 130 r
artiklassa ja Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä
koskevassa poliittisessa toimintaohjelmassa.
26 artikla
Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus on suuruudeltaan sama koko
yhteisössä.
27 artikla
1. Jos jonkin liitteessä II mainitun tuotteen markkinoilla esiintyy tai
tulee todennäköisesti esiintymään yleisesti esiintyvää ja rakenteellista
epätasapainoa siten, että se aiheuttaa tai voi aiheuttaa liian suuria 23
artiklassa tarkoitettuja markkinoilta poistettavia tuotemääriä, ennen
kyseisen tuotteen markkinointivuoden alkua vahvistetaan 46 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen interventiokynnys, jonka ylittäminen
saattaa tuottajat taloudelliseen vastuuseen tuotteittain arvioitujen mark-
kinoilta yhden markkinointivuoden tai vastaavan ajanjakson aikana
poistettujen tuotemäärien tai useamman markkinointivuoden aikana
suoritettujen interventioiden keskiarvon perusteella.
Interventiokynnyksen ylittäminen aiheuttaa yhteisön markkinoiltapois-
tamiskorvauksen pienenemisen seuraavan markkinointivuoden aikana.
Tätä pienenemistä ei oteta huomioon myöhempinä markkinointivuosina.
2. Jäljempänä 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvis-
tetaan
a) kynnysten ylittämisen seuraukset kunkin tuotteen osalta,
b) tarvittaessa alennettu yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus ja
tämän artiklan soveltamista koskevat toimenpiteet.
3. Tätä artiklaa sovelletaan vain tämän asetuksen voimaantuloa
seuraaviin viiteen markkinointivuoteen.
28 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava kutakin markkinapäivää kohti kunkin
kyseisen markkinointivuoden aikana komissiolle tiedoksi niiden edus-
tavilla tuottajamarkkinoilla todetut sellaisten tuotteiden hinnat, joiden
kaupalliset ominaisuudet kuten lajike tai tyyppi, luokka, koko ja
pakkaaminen on määritelty.
2. Luettelo 1 kohdassa tarkoitetuista markkinoista ja tuotteista sekä
tiedoksi antamista koskeva aikataulu vahvistetaan 46 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
Jäsenvaltioiden markkinoita, joilla pidetään kaupan huomattavaa osaa
tietyn tuotteen kansallisesta tuotannosta koko markkinointivuoden
aikana tai yhden sellaisen ajanjakson kuluessa, joihin markkinointivuosi
on jaettu, pidetään edustavina 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.!B
!M4
!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 21
29 artikla
1. Jäsenvaltioiden on maksettava 26 artiklassa vahvistettu yhteisön
markkinoiltapoistamiskorvaus tuottajaorganisaatioille tai niiden liitoille,
jotka ovat poistaneet markkinoilta tuotteita 23 ja 24 artiklassa
tarkoitetuin edellytyksin ja jotka ovat kyseisen korvauksen velkaa
jäsenilleen tai organisaatioon kuulumattomille viljelijöille.
Maksut suoritetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
vahvistettavin edellytyksin.
2. Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus maksetaan, sanotun kuiten-
kaan rajoittamatta tarvittaessa interventiokynnyksen ylittämisestä aiheu-
tuvien mahdollisten taloudellisten seuraamusten soveltamista.
Kyseisestä korvauksesta vähennetään lisäksi tuottajaorganisaatioiden tai
niiden liittojen markkinoilta poistetuista tuotteista saamat nettotulot.
3. Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen myöntäminen tuotteille,
joita tuottajaorganisaatiot tai niiden liitot eivät voi suunnata mihinkään
30 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista käyttötarkoituksista, edellyttää
jäsenvaltioiden 30 artiklan muiden säännösten nojalla antamien toiminta-
ohjeiden mukaista tuotteiden käyttötarkoitusta.
30 artikla
1. Markkinoilta 23 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti poistetut
myymättä jääneet tuotteet on luovutettava yhtä seuraavista vaihtoehdoista
noudattaen:
a) kaikkien tuotteiden osalta:
— ilmaisjakelu jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten hyväksymille
hyväntekeväisyysorganisaatioille tai -säätiöille niiden toimin-
taan sellaisten henkilöiden hyväksi, joita kansallisessa lain-
säädännössä pidetään oikeutettuina valtion apuun erityisesti
elämiseen tarvittavien varojen puutteellisuuden takia,
— ilmaisjakelu rangaistuslaitoksille ja lomasiirtoloille sekä jäsen-
valtioiden nimeämille sairaaloille ja vanhainkodeille näiden
toteuttaessa kaikkia tarpeellisia toimenpiteitä varmistaakseen,
että näin jaetut määrät ovat niiden tavallisesti ostamien määrien
lisänä,
— ilmaisjakelu yhteisön ulkopuolelle jäsenvaltioiden tätä tarkoitus-
ta varten hyväksymien hyväntekeväisyysorganisaatioiden väli-
tyksellä kolmansien maiden puutteessa olevalle väestölle,
ja toissijaisesti
— käyttö muihin tarkoituksiin kuin ihmisravinnoksi,
— käyttö eläinten ruokintaan tuoreina tai rehuteollisuudessa jalos-
tettuina;
b) hedelmien osalta ilmaisjakelu koululaisille kouluruokaloissa taval-
lisesti tarjottujen aterioiden ulkopuolella sekä niiden koulujen
koululaisille, joissa ei ole kouluruokalaa;
c) omenoiden, päärynöiden, persikoiden, nektariinien ja brugnole-
lajikkeiden osalta jalostaminen suoralla tislauksella alkoholiksi,
jonka alkoholitilavuusprosentti on suurempi kuin 80 tilavuuspro-
senttia;
d) kaikkien tuotteiden osalta tiettyjen laatuluokkien tuotteiden luovut-
taminen jalostusteollisuudelle, jollei siitä aiheudu minkäänlaista
kilpailun vääristymistä kyseiselle teollisuudelle yhteisössä tai
tuoduille tuotteille. Tämän säännöksen täytäntöönpano vahvistetaan
46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Jos mitään 1 kohdassa tarkoitetuista vaihtoehdoista ei voida käyttää,
markkinoilta poistetut tuotteet voidaan kyseisen jäsenvaltion luvalla
osoittaa kompostoitaviksi tai muuhun luonnollista hajoamista hyödyntä-
vään prosessiin.!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 22
3. Asianomaiset tuottajaorganisaatiot järjestävät 1 kohdan a alakohdan
ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa ja b ala-
kohdassa säädetyt ilmaisjakelutoimet jäsenvaltioiden valvonnassa.
Kun on kysymys hedelmien ilmaisjakelusta koululaisille, komissio voi
kuitenkin tutkimus- ja edistämistoiminnan vuoksi tehdä aloitteen ja ottaa
vastuun paikallisista pilottihankkeista.
4. Jäsenvaltioiden on edistettävä tuottajaorganisaatioiden ja hyvänte-
keväisyysorganisaatioiden tai markkinoilta poistettuja tuotteita niiden
alueella todennäköisesti jollakin 1 kohdan a ja b alakohdassa
tarkoitetuista ilmaisjakelumuodoista käyttävien toimielinten välisten
yhteyksien luomista.
5. Asianomaisen jäsenvaltion nimeämä toimielin toteuttaa tuotteiden
luovutuksen rehuteollisuudelle sopivinta menettelyä käyttäen.
Tislaamot toteuttavat 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tislaustoimet
joko omaan lukuunsa tai asianomaisen jäsenvaltion nimeämän toimie-
limen lukuun. Kummassakin tapauksessa mainittu toimielin toteuttaa
kyseiset toimenpiteet sopivinta menettelyä käyttäen.
6. Yhteisö vastaa 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
määriteltävin edellytyksin 1 kohdassa säädettyihin ilmaisjakelutoimiin
liittyvistä kuljetus-, lajittelu- ja pakkauskustannuksista.
7. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti
ilmaisjakeluun ja markkinoilta poistettujen tuotteiden käyttöön liittyvät
säännöt sekä tislaukseen osoitettujen markkinoilta poistettujen tuotteiden
osalta säännöt häiriöiden estämiseksi alkoholimarkkinoilla annetaan
46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
V OSASTO
Kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa
31 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden yhteisöön
suuntautuvaan tuontiin tai yhteisöstä tapahtuvaan vientiin vaaditaan
tuonti- tai vientitodistus.
Jäsenvaltiot myöntävät todistuksen hakemuksesta jokaiselle riippumatta
siitä, mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 36 ja 37 artiklan soveltamiseksi toteutettuja toimenpiteitä.
Tuonti- tai vientitodistukset ovat voimassa kaikkialla yhteisössä. Näiden
todistusten myöntämisen edellytyksenä voi olla vakuuden antaminen,
jolla taataan tuonti- tai vientisitoumuksen täyttäminen todistuksen
voimassaoloaikana; ylivoimaista estettä lukuun ottamatta vakuus mene-
tetään kokonaan tai osittain, jos toimintaa ei toteuteta tässä määräajassa
tai se toteutetaan ainoastaan osittain.
2. Tuonti- ja vientitodistusten voimassaoloaika ja muut yksityiskohtai-
set säännöt tämän artiklan soveltamisesta vahvistetaan 46 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
32 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan
yhteisen tullitariffin tulleja, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2. Siinä määrin kuin yhteisen tullitariffin tulleja sovelletaan tuodun
erän tulohinnan mukaan, kyseisen hinnan todenperäisyys tarkastetaan
komission kunkin alkuperän ja kunkin tuotteen osalta kyseisten
tuotteiden jäsenvaltioiden edustavilla tuontimarkkinoilla tai tarvittaessa
muilla markkinoilla todettujen hintanoteerausten painotetun keskiarvon
perusteella laskeman kiinteän tuontiarvon avulla.!B
!M2
!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 23
Erityissäännöksiä voidaan kuitenkin antaa 46 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen pääosin jalostettaviksi tarkoitettujen tuontituot-
teiden tulohinnan tarkastamiseksi.
3. Jos kyseisen erän ilmoitettu tulohinta on korkeampi kuin kiinteä
tuontiarvo, johon on lisätty 5 kohdan mukaisesti vahvistettu marginaali
ja joka ei voi ylittää kiinteää arvoa yli 10 prosentilla, vaaditaan
tuontitullien suuruinen kiinteän arvon perusteella määritetty vakuus.
4. Jos kyseisen erän tulohintaa ei ole ilmoitettu tulliselvityksessä,
sovelletaan yhteisen tullitariftin tullia, joka riippuu kiinteästä tuonti-
arvosta, tai tullilainsäädännön asiaan kuuluvia säännöksiä, jotka
määritetään 5 kohdan mukaisella tavalla.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 46
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
33 artikla
1. Sellaisten yhteisön markkinoille haitallisten vaikutusten välttämi-
seksi tai poistamiseksi, jotka voivat johtua tiettyjen 1 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettujen tuotteiden tuonnista, yhden tai useamman tällaisen tuotteen
tuonti, josta kannetaan yhteisen tullitariffin mukainen tulli, edellyttää
lisätullin maksamista, jos Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppa-
neuvottelujen osana maataloudesta tehdyn sopimuksen (1) 5 artiklassa
johtuvat edellytykset täyttyvät, paitsi jos tuonti ei uhkaa aiheuttaa
häiriötä yhteisön markkinoille tai jos vaikutukset olisivat suhteettomat
verrattuna asetettuun tavoitteeseen.
2. Yhteisö ilmoittaa maailman kauppaorganisaatiolle laukeamishinnat,
joiden alapuolella lisätulli voidaan ottaa käyttöön.
Laukeamismäärät, jotka on ylitettävä lisätullin käyttöön ottamiseksi
tuonnissa, määritellään erityisesti sitä vuotta, jona 1 kohdassa tarkoitetut
haitalliset vaikutukset ilmenevät tai ovat vaarassa ilmetä, edeltävien
kolmen vuoden aikana yhteisöön suuntautuneen tuonnin perusteella.
3. Lisätullia määrättäessä huomioon otettavat tuontihinnat määritellään
kyseisen lähetyksen cif-tuontihintojen perusteella.
Cif-tuontihinnat tarkistetaan tätä varten kyseisen tuotteen osalta maa-
ilmanmarkkinoilla tai yhteisön tuontimarkkinoilla todettujen edustavien
hintojen perusteella.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 46
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä yksityiskohtaiset
säännöt koskevat erityisesti:
a) tuotteita, joihin sovelletaan lisätulleja maataloudesta tehdyn sopi-
muksen 5 artiklan mukaisesti;
b) muita sen varmistamiseksi tarvittavia arviointiperusteita, että 1
kohtaa sovelletaan mainitun sopimuksen 5 artiklan mukaisesti.
34 artikla
1. Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana
tehtyihin sopimuksiin perustuvat edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitet-
tujen tuotteiden tariffikiintiöt avataan ja niitä hallinnoidaan 46 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen
mukaisesti.
2. Kiintiöitä voidaan hallinnoida soveltamalla yhtä tai useampaa
seuraavista menetelmistä:
a) tehtyjen hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä
(periaatteen ”ensiksi tullut hakemus käsitellään ensin” mukaisesti),
b) tehdyissä hakemuksissa haettujen määrien mukaiseen jakoon perus-
tuva menetelmä (niin kutsutun ”haettujen määrien samanaikainen
tarkastelu” -menetelmän mukaisesti),!B
(1) EVYL N:o L 336, 23.12.1994, s. 221996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 24
c) perinteisten suuntausten huomioonottamiseen perustuva menetelmä
(niin kutsutun ”vanhat/uudet tulokkaat” -menetelmän mukaisesti).
Muita asianmukaisia menetelmiä voidaan laatia. Niissä on pyrittävä
välttämään kaikkea kyseisten toimijoiden välistä syrjintää.
3. Hallinnoimiseen käytettävässä menetelmässä otetaan tarvittaessa
huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet ja tarve säilyttää
näiden markkinoiden tasapaino, mutta samalla voidaan omaksua piirteitä
1 kohdassa tarkoitettuja kiintiöitä vastaaviin kiintiöihin aiemmin
sovelletuista menetelmistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn
kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyihin sopi-
muksiin perustuvien tullien soveltamista.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä
määrätään kiintiöiden avaamisesta vuosittain tarvittaessa tarkoituksen-
mukaisen asteikon mukaisesti ja määritellään hallinnoimisessa käytettä-
vä menetelmä, ja näihin sääntöihin sisältyvät tarvittaessa:
a) säännökset, joilla varmistetaan tuotteen luonne, lähtömaa ja
alkuperä,
b) asiakirjan hyväksymistä koskevat säännökset, joilla voidaan tarkistaa
a alakohdassa tarkoitetut seikat, ja
c) tuontitodistusten myöntämisedellytykset ja voimassaoloaika.
35 artikla
1. Jotta yhteisöstä voitaisiin viedä taloudellisesti merkittäviä määriä
edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tuotteita näiden tuotteiden
kansainvälisessä kaupassa käytettävien hintojen perusteella ja perus-
tamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtu-
vin rajoituksin, näiden hintojen ja yhteisössä käytettävien hintojen
välinen erotus voidaan kattaa vientituella.
2. Niiden määrien myöntämisen osalta, jotka voidaan viedä vientituella,
vahvistetaan menetelmä:
a) joka sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseiseen markkinati-
lanteeseen ja jolla voidaan hyödyntää käytettävissä olevia voimava-
roja tehokkaimmalla mahdollisella tavalla ja jossa otetaan huomioon
yhteisön viennin tehokkuus ja rakenne ilman, että se aiheuttaa
syrjintää pienten ja suurten toimijoiden välillä,
b) joka on toimijoille hallinnollisesti kevein ottaen huomioon hallin-
noimisen vaatimukset,
c) jolla voidaan välttää asianosaisten toimijoiden välistä syrjintää.3. Vientituki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä.Vientituki voi määrätyn tuotteen osalta vaihdella kyseisen tuotteen
määräpaikan mukaisesti, jos kansainvälisen kaupan tilanne tai tiettyjen
markkinoiden erityisvaatimukset sitä edellyttävät.
Vientituki vahvistetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Vahvistaminen tapahtuu määräajoin tai tarjouskilpailulla.
Tarvittaessa komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan
muuttaa määräajoin vahvistettua vientitukea muuna ajankohtana.
4. Vientituen vahvistamisessa on otettava huomioon seuraavat osateki-
jät:
a) tilanne ja kehitysnäkymät:
— hedelmien ja vihannesten hinnat yhteisön markkinoilla ja niiden
saatavuus,
— kansainvälisessä kaupassa käytetyt hinnat,!B
!M4
!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 25
b) kaupan pitämisen ja kuljetuksen vähimmäiskustannukset yhteisön
markkinoilta satamiin tai muihin yhteisön vientipaikkoihin sekä
kuljetuskustannukset määrämaihin,
c) suunnitellun viennin taloudelliset näkymät,
d) perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuk-
sista johtuvat rajoitukset.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden hinnat yhteisön markki-
noilla vahvistetaan ottaen huomioon viennin kannalta edullisimmiksi
osoittautuvat hinnat.
Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kansainvälisessä kaupassa käytettävät
hinnat vahvistetaan ottaen huomioon:
a) kolmansien maiden markkinoilla todetut hinnat,
b) kolmansissa määrämaissa käytetyt, kolmansista maista tulevan
tuonnin edullisimmat tuontihinnat,
c) kolmansissa viejämaissa todetut tuottajahinnat,
d) tarjoushinta yhteisön rajalla.
6. Vientituki myönnetään ainoastaan hakemuksesta ja se edellyttää
siihen liittyvän vientitodistuksen esittämistä.
7. Viennissä sovellettavan tuen määrä on todistuksen hakemispäivänä
voimassa oleva määrä ja eriytetyn tuen osalta määrä, jota samana
päivänä sovelletaan:
a) todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan, tai
b) tosiasialliseen määräpaikkaan, jos se on eri kuin todistuksessa
esitetty määräpaikka. Tässä tapauksessa sovellettava määrä ei saa
olla suurempi kuin todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan sovellet-
tava määrä.
Tässä kohdassa säädetyn jouston väärinkäytön välttämiseksi voidaan
toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä.
8. Siitä, mitä 6 ja 7 kohdassa säädetään, voidaan poiketa elintarvike-
aputoimien yhteydessä vientitukea saavien 1 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettujen tuotteiden osalta 46 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
9. Vientituki maksetaan, kun esitetään todistus siitä, että tuotteet:
— on viety yhteisön ulkopuolelle,
— ovat peräisin yhteisöstä, ja
— eriytetyn vientituen osalta ovat saapuneet todistuksessa esitettyyn
määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jolle on vahvistettu
vientituki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 kohdan b alakohdan
soveltamista. Tästä säännöstä voidaan kuitenkin poiketa 46 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen vastaavien takuiden tarjoamiseksi,
jollei määritettävistä edellytyksistä muuta johdu.
10. Perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuk-
sista johtuvien määrällisten rajoitusten noudattaminen on taattava
kyseisiin tuotteisiin sovellettavilla, näissä sopimuksissa määrättyjen
viiteajanjaksojen mukaisesti myönnettävillä vientitodistuksilla.
Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyis-
tä sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattamisen osalta viiteajan-
jakson päättyminen ei saa vaikuttaa vientitodistusten voimassaoloon.
11. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, mukaan
lukien myöntämättömien tai käyttämättömien, vientiin tarkoitettujen
määrien uudelleenjakamista koskevat säännökset, annetaan 46 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 26
36 artikla
1. Jollei tässä asetuksessa tai jonkin sen säännöksen mukaisesti
annetuissa säännöksissä toisin säädetä, kolmansista maista tulevassa 1
artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuonnissa kielletään:
— kaikkien vaikutukseltaan tullia vastaavien maksujen periminen,— kaikkien määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan vastaavien
toimenpiteiden soveltaminen.
2. Yhdistetyn nimikkeistön yleisiä tulkintasääntöjä ja erityisiä sääntöjä
sen soveltamisesta sovelletaan tämän asetuksen piiriin kuuluvien
tuotteiden luokitteluun; tämän asetuksen soveltamisen pohjalta saatu
tullinimikkeistö liitetään yhteiseen tullitariffiin.
37 artikla
1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1 artiklan 2
kohdassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä ovat häiriintyneet tai
ovat vaarassa häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 39
artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden
kanssa käytävässä kaupassa voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä.
Näitä toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan siihen asti, kunnes
tapauksen mukaan joko häiriö taikka häiriön uhka on väistynyt tai
markkinoilta poistetut tai ostetut tuotteet ovat huomattavasti vähentyneet.
Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43
artiklan 2 kohdassa määrätyn äänestysmenettelyn mukaisesti yleiset
säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat,
joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, komissio päättää
jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarpeellisista toimenpi-
teistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan
välittömästi. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee
asiasta päätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamises-
ta.
3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen
neuvoston käsiteltäväksi kolmen työpäivän kuluessa sen tiedoksi
antamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä
vahvistaa, muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.
4. Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan perustamissopimuksen 228
artiklan 2 kohdan mukaisista kansainvälisistä sopimuksista aiheutuvia
velvoitteita noudattaen.
VI OSASTO
Kansalliset ja yhteisön tarkastukset
38 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet yhteisön
sääntelyn noudattamisen varmistamiseksi hedelmä- ja vihannesmarkki-
noiden osalta ja erityisesti liitteessä IV tarkoitetuilla aloilla.
2. Jos tarkastukset on aiheellista tehdä pistokokein, jäsenvaltioiden on
varmistuttava näiden tarkastusten luonteen ja suoritustiheyden sekä
riskien arvioinnin perusteella, että tarkastukset on mukautettu valvottuun
toimenpiteeseen koko niiden alueella ja että ne vastaavat hedelmä- ja
vihannesalalla kaupan pidettävien tai kaupan pidettäväksi tarkoitettujen
tuotteiden määrää.
Julkisten varojen käyttöä on valvottava järjestelmällisesti, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta tällaisten tarkastusten täytäntöönpanoa muilla
aloilla.!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 27
3. Komission ja jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että toimivaltai-
silla viranomaisilla on käytettävissään henkilöstöä, joka lukumäärältään,
pätevyydeltään ja kokemukseltaan soveltuu tarkastusten tehokkaaseen
suorittamiseen erityisesti liitteessä IV tarkoitetuilla aloilla.
39 artikla
1. Komissio voi yhteistyössä asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten
viranomaisten kanssa suorittaa tai teettää tarkastuksia paikan päällä
varmistaakseen yhteisön sääntelyn yhdenmukaisen soveltamisen hedel-
mä- ja vihannesmarkkinoiden osalta ja erityisesti liitteessä IV tarkoite-
tuilla aloilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisten viranomaisten
38 artiklan mukaisesti suorittamien tarkastusten soveltamista.
2. Komissio ilmoittaa ennakolta ja kirjallisesti jäsenvaltiolle suunnitel-
tujen tarkastusten tavoitteen, tarkoituksen ja paikan sekä päivämäärän,
jolloin nämä tarkastukset aloitetaan, samoin kuin tarkastajien henkilöl-
lisyyden ja aseman.
40 artikla
1. Edellä 39 artiklan säännösten täytäntöönpanemiseksi hedelmä- ja
vihannesmarkkinoita varten perustetaan erityistarkastajien elin, joka
koostuu komission virkamiehistä, joilla on tehtävien suorittamisen
edellyttämät tekniset tiedot, pätevyys ja kokemus, ja mahdollisesti
komission pyynnöstä ja jäsenvaltioiden suotumuksella 37 artiklan 3
kohdassa erityistarkastuksiin osallistumiseen tarkoitettujen edustajien
joukosta nimetyistä virkailijoista.
2. Erityistarkastajien elin suorittaa komission alaisena seuraavia
tehtäviä:
a) osallistuminen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suun-
nittelemiin ja suorittamiin tarkastuksiin;
b) sellaisten 39 artiklassa tarkoitettujen tarkastusten suorittaminen
komission aloitteesta, joihin asianomaisen jäsenvaltion edustajat
kutsutaan osallistumaan;
c) toteutettujen kansallisten tarkastusjärjestelyjen, noudatettujen me-
nettelyjen sekä saatujen tulosten arviointi;
d) tiedon hankkiminen kaikista toimivaltaisten viranomaisten toteutta-
mista lainsäädännöllisistä ja muista toimenpiteistä yhteisön hedel-
mä- ja vihannesmarkkinoihin liittyvän sääntelyn soveltamisen edis-
tämiseksi;
e) yhteistyön ja tiedonvaihdon kehittäminen eri jäsenvaltioiden viran-
omaisten kesken hedelmä- ja vihannesmarkkinoihin liittyvän
sääntelyn yhdenmukaisen soveltamisen edistämiseksi ja mainittuun
alaan kuuluvien tuotteiden liikkuvuuden helpottamiseksi.
3. Komissio ilmoittaa 2 kohdan b alakohdan mukaisesti suoritettavien
tarkastusten osalta hyvissä ajoin ennen toimien aloittamista jäsenvaltion
toimivaltaisille viranomaisille alueen, jolla toimet tullaan suorittamaan.
4. Komissio päättää itse paikat, joilla tarkastukset on suoritettava, ja
määrittelee yhteistyössä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa käytäntöä
koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
41 artikla
1. Tämän asetuksen 40 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaiset
tarkastukset tehdään asetuksen (ETY) N:o 729/70 9 artiklan 2 kohdan
säännösten mukaisesti.
Komission tarkastajat noudattavat tarkastustensa aikana toimintatapoja,
jotka ovat sopusoinnussa kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavien sään-
töjen ja ammattikäytäntöjen kanssa, ja kuuluvat salassapitovelvollisuu-
den piiriin.!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 28
2. Komissio luo aiheelliset yhteydet jäsenvaltioiden toimivaltaisiin
viranomaisiin laatiakseen tarkastusohjelmat yhteistyössä näiden kanssa.
Jäsenvaltioiden on toimittava yhteistyössä komission kanssa helpottaak-
seen tämän tehtävän suorittamista.
3. Komissio antaa kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille
mahdollisimman pian tiedoksi tarkastajien tekemien tarkastuskäyntien
tulokset. Tässä tiedoksiannossa selostetaan ilmenneitä vaikeuksia ja
hedelmä- ja vihannesmarkkinoihin liittyvien säännösten noudattamisen
osalta todettuja rikkomuksia.
4. Kyseisen jäsenvaltion on annettava komissiolle mahdollisimman
pian tiedoksi toimenpiteet, jotka se on toteuttanut poistaakseen todetut
vaikeudet tai rikkomukset.
42 artikla
Tarkastuksissa todetut sääntörikkomukset, joilla voi olla taloudellisia
vaikutuksia EMOTR:n tukiosastoon, käsitellään asetuksen (ETY) N:o
595/91 (1) säännösten mukaisesti. Jäsenvaltion, jonka alueella sääntörik-
komus on todettu, on tehtävä mainitun asetuksen 3 artiklassa säädetty
ilmoitus.
Komission tarkastuksissa todettu jäsenvaltion puutteellinen mukautumi-
nen yhteisön sääntöjen soveltamiseen, millä voi olla taloudellisia
vaikutuksia EMOTR:n tukiosastoon, käsitellään asetuksen (ETY) N:o
729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan säännösten mukaisesti.
VII OSASTO
Yleiset säännökset
43 artikla
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 92, 93 ja
94 artiklaa sovelletaan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden
tuotantoon ja kauppaan.
44 artikla
1. Jäsenvaltioiden ja komission on annettava toisilleen tiedoksi tämän
asetuksen soveltamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Toimitettavat tiedot
vahvistetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Yksityis-
kohtaiset säännöt tällaisten tietojen toimittamisesta ja jakelusta annetaan
samaa menettelyä noudattaen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sisältävät ainakin tiedot
viljelypinta-aloista ja satomääristä, kaupan pidetyistä määristä tai
määristä, joita ei ole saatettu myyntiin 23 artiklan puitteissa.
Näiden tietojen keräämisen suorittaa
— tuottajaorganisaatiot niiden jäsenten kohdalta, tämän rajoittamatta
kuitenkaan, mitä 11 ja 19 artiklassa säädetään,
— jäsenvaltioiden toimivaltaiset yksiköt niiden tuottajien osalta, jotka
eivät ole minkään tässä asetuksessa tarkoitetun kollektiivisen
rakenteen jäseniä. Kyseinen jäsenvaltio voi antaa tämän tehtävän
osittain tai kokonaan yhdelle tai useammalle tuottajaorganisaatiolle.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet
varmistaakseen 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen keräämisen, näiden
tietojen täsmällisyyden, niiden tilastollisen käsittelyn sekä niiden
säännöllisesti komissiolle tapahtuvan ilmoittamisen. Jäsenvaltioiden on!B
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 595/91, annettu 4 päivänä maaliskuuta 1991,
yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen yhteydessä aiheettomasti makset-tuja määriä koskevista sääntöjenvastaisuuksista ja näiden määrien takaisin-perimisestä sekä tiedotusjärjestelmän luomisesta tällä alalla (EYVL N:o L 67,14.3.1991, s. 11).1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 29
säädettävä seuraamuksista tapauksissa, joissa kyseisten tehtävien suorit-
tamisessa ilmenee perusteetonta viivästymistä tai järjestelmällistä
laiminlyöntiä. Jäsenva ltioiden on tiedotettava näistä toimenpiteistä
komissiolle.
4. Komissio antaa jäsenvaltioille säännöllisesti tiedoksi tarkoituksen-
mukaisimmalla tavalla 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sekä päätelmät, joita
se on näistä tiedoista tehnyt. Yksityiskohtaiset soveltamista koskevat
säännöt vahvistetaan 46 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
46 artikla
1. Komissiota avustaa tuoreiden hedelmien ja vihannesten hallintoko-
mitea, jäljempänä ”komitea”, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista
ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja
7 artiklassa säädettyä menettelyä.
3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
47 artikla
Komitea voi käsitellä muitakin kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa
sen käsiteltäviksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan
pyynnöstä.
48 artikla
Yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta, hallinnolliset,
taloudelliset tai muunlaiset seuraamukset mukaan luettuina, annetaan
alan erityistarpeet huomioon ottaen 46 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
49 artikla
Tätä asetusta on sovellettava siten, että otetaan samanaikaisesti ja
aiheellisella tavalla huomioon perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa
määrätyt tavoitteet.
50 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet tämän
asetuksen säännöksiä koskevista rikkomuksista rankaisemiseksi sekä
petosten torjumiseksi.
51 artikla
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi tämän asetuksen
noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset
viimeistään kuukauden kuluttua niiden antamisesta. Tämä koskee myös
niihin tehtyjä muutoksia.
52 artikla
1. Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen maksamiseen, toiminta-
rahaston yhteisön rahoitusosuuteen, 17 artiklassa sekä 53, 54 ja 55
artiklassa tarkoitettujen erityistoimenpiteiden ja 40 artiklan 1 kohdan
mukaisesti komission yhteyteen asetettujen jäsenvaltioiden asiantunti-!B
!M4
!B
!M31996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 30
joiden suorittamien tarkastustoimien rahoitukseen liittyviä kustannuksia
pidetään "C2asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (1)31 artiklan 2 kohdan
b alakohdassa tarkoitettuina interventiotoimenpiteinä, joiden tarkoituk-
sena on säädellä maatalousmarkkinoita.
2. Jäsenvaltioiden 14 artiklan ja 15 artiklan 6 alakohdan toisen
alakohdan mukaisesti myöntämään tukeen liittyviä kustannuksia
pidetään "C2asetuksen (EY) N:o 1258/1999 31 artiklan 2 kohdan
b alakohdassa tarkoitettuina interventiotoimenpiteinä, joiden tarkoituk-
sena on säädellä maatalousmarkkinoita. Yhteisö voi antaa tukeen
osarahoitusta.
3. Komissio antaa tämän artiklan 2 kohdan soveltamista koskevat
säännöt 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4. VI osaston säännöksiä sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston rahoitus-
järjestelmään kuuluviin toimenpiteisiin kohdistuvista jäsenvaltioiden
suorittamista tarkastuksista ja direktiivin 77/435/ETY kumoamisesta
21 päivänä joulukuuta 1989 annetun asetuksen (ETY) N:o 4045/1989 (2)
soveltamista.
53 artikla
Tuottajaorganisaatioiden ennen tämän asetuksen voimaantuloa asetuksen
(ETY) N:o 1035/72 14 artiklan ja II a osaston perusteella saamat
oikeudet pidetään voimassa niiden päättymiseen asti.
55 artikla
Markkinavuosina 1997/1998, 1998/1999 ja 1999/2000 korjattujen
hasselpähkinöiden osalta myönnetään 15 ecun tuki 100 kg:aa kohti
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1035/72 tai tämän asetuksen perusteella
hyväksytyille tuottajaorganisaatioille, jotka toteuttavat vuonna 1997
asetuksen (ETY) N:o 1035/72 14 d artiklan mukaisen suunnitelman
laadun parantamisesta tai tämän asetuksen mukaisen toimintaohjelman.
56 artikla
Viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2000 komissio esittää neuvostolle
tämän asetuksen toiminnasta kertomuksen, johon liitetään tarvittaessa
aiheellisia ehdotuksia.
57 artikla
Jos tarvitaan toimenpiteitä, joiden avulla voidaan helpottaa siirtymistä
vanhasta järjestelmästä tässä asetuksessa perustettuun järjestelmään,
nämä toimenpiteet vahvistetaan 46 artiklassa säädetyn menettelyn
mukaisesti.
58 artikla
1. Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997. Kuitenkin IV osastoa
sovelletaan "C1kunkin liitteessä II tarkoitetun tuotteen 3 osalta
vasta markkinointivuoden 1997/1998 alusta.!M3
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EYVL L 388, 30.12.1989, s. 17, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 3235/94 (EYVL L 338, 28.12.1994, s. 16).!B
!M5
!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 31
2. Kumotaan asetukset (ETY) N:o 1035/72, (ETY) N:o 3285/83, (ETY)
N:o 1319/85, (ETY) N:o 2240/88, (ETY) N:o 1121/89 ja (ETY) N:o
1198/90 tämän asetuksen vastaavien säännösten täytäntöönpanopäivästä.
Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen
liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 32
LIITE I
Kuluttajille tuoreena toimitettavat tuotteet, joille asetetaan laatuvaatimukset
Aprikoosit
ArtisokatAvokadot
Hasselpähkinät
KeräkaalitKesäkurpitsatKiivit
Kirsikat
KukkakaalitKurkutLuumut
Melonit
MansikatMantelitMunakoisot
Omenat ja päärynät
PaprikatParsat
"
C1Persikat ja nektariinit 3
Pinaatit
PorkkanatPurjosipulitRuokasipulit
Ruotisellerit
RuusukaalitSaksanpähkinätSalaatit, kähäräendiivit ja salaattisikurit
Siloendiivit
Silvittävät herneetSitrushedelmätSyötäviksi tarkoitetut viinirypäleet
Tarhapavut
ValkosipulitTomaatitVesimelonit
"
M7Viljellyt sienet 3!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 33
LIITE II
Luettelo tuotteista, joille voidaan myöntää 23 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua yhteisön markkinoiltapoistamiskorvausta
Kukkakaalit
Tomaatit
Munakoisot
AprikoositPersikatNektariinit (mukaan lukien brugnole-lajike)
Sitruunat
Päärynät (muut kuin päärynäsiiderin valmistukseen tarkoitetut)Syötäväksi tarkoitetut viinirypäleetOmenat (muut kuin omenasiiderin valmistukseen tarkoitetut)
Satsumat
MandariinitKlementiinitAppelsiinit
Melonit
Vesimelonit!
B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 34
LIITE III
Luettelo tuottajaorganisaatioiden soveltamista säännöistä, jotka voidaan 18
artiklan 1 kohdan nojalla laajentaa koskemaan muitakin kuin
tuottajaorganisaatioihin kuuluvia tuottajia
1. Tuotantoon liittyviä tietoja koskevat säännöt
a) ilmoitus viljelysuunnitelmista tuotekohtaisesti ja mahdollisesti lajike-
kohtaisesti
b) ilmoitus viljelystä
c) ilmoitus viljellystä kokonaispinta-alasta eriteltynä tuotteittain ja, jos
mahdollista, lajikkeittain
d) ilmoitus ennakoitavasta tonnimäärästä sekä todennäköisistä sadon-
korjuuajankohdista tuotteittain ja, jos mahdollista, lajikkeittain
e) kausittainen ilmoitus korjatun sadon määrästä tai käytettävissä
olevista varastomääristä lajikkeittain
f) tiedot varastointikapasiteetista
2. Tuotantoa koskevat säännöt
a) käytettävien siementen valinta tuotteen käyttötarkoituksen perus-
teella: tuoremarkkinat tai teollinen jalostus
b) hedelmätarhojen harventamista koskevien määräysten noudattaminen
3. Kaupan pitämistä koskevat säännöt
a) sadonkorjuulle määrättyjen alkamispäivämäärien noudattaminen ja
kaupan pitämisen porrastamisen noudattaminen
b) laatua ja kokoa koskevien vähimmäisvaatimusten noudattaminen
c) kauppakunnostusta, tarjontamuotoa, pakkaamista ja merkintää mark-
kinoille saattamisen ensimmäisessä vaiheessa koskevien sääntöjen
noudattaminen
d) tuotteen alkuperää koskevat merkinnät
4. Ympäristönsuojelua koskevat säännöt
a) lannoitteiden ja lannan käyttöön liittyvät säännöt
b) kasvinsuojeluaineiden ja muiden viljelysten suojelua koskevien
menetelmien käyttöön liittyvät säännöt
c) hedelmien ja vihannesten kasvinsuojeluaineiden ja lannoitteiden
jäämien enimmäispitoisuuksiin liittyvät säännöt
d) sivutuotteiden ja käytettyjen tarvikkeiden hävittämiseen liittyvät
säännöt
e) markkinoilta poistettujen tuotteiden hävittämiseen liittyvät säännöt
5. Tuotteiden markkinoiltapoistamista koskevat säännöt
edellä 23 artiklan mukaisesti annetut säännöt 25 artiklassa tarkoitetuin
edellytyksin!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 35
LIITE IV
Epätäydellinen luettelo kansallisten tarkastusten ja yhteisön tarkastusten
aloista
Tuotteiden vaatimustenmukaisuus (7 ja 8 artikla)
Tuottajaorganisaatioiden hyväksymisedellytysten noudattaminen (12 artikla)
Toimintasuunnitelman täytäntöönpano (13 artikla)
Hyväksymissuunnitelman täytäntöönpano ja tukien käyttö (14 artikla)Toimintarahaston ja -ohjelman täytäntöönpano ja erityisesti varojen käytön
järjestelmällinen tarkastus (15 artikla)
Niiden edellytysten noudattaminen, joilla sääntöjen soveltamisalaa laajennetaan
(18 artikla)
Niiden edellytysten noudattaminen, joilla organisaatiot ja toimialakohtaiset
sopimukset sekä sääntöjen soveltamisalan laajentaminen on pantu täytäntöön (19,
20 ja 21 artikla)
Markkinoiltapoistamistoimet (23 artikla ja sitä seuraavat artiklat)Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen maksamisen täsmällisyys (29 artikla)Markkinoilta poistettujen tuotteiden myynti (30 artikla)
Kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan järjestelmään liittyvien sääntöjen
soveltaminen (31 artikla ja sitä seuraavat artiklat)!
B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 36
LIITE V
Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus
(ecua/100 kg)
Markkinointivuodet 1997/1998 1998/1999 1999/2000 2000/2001 2001/2002vuodesta 2002
alkaen
Kukkakaalit 9,34 8,88 8,41 7,94 7,48 7,01
Tomaatit 6,44 6,12 5,80 5,47 5,15 4,83
Omenat 10,69 10,32 9,94 9,56 9,18 8,81
Viinirypäleet 10,69 10,15 9,62 9,08 8,55 8,02
Aprikoosit 18,90 17,95 17,01 16,06 15,12 14,17
Nektariinit 17,39 16,52 15,65 14,78 13,91 13,04
Persikat 14,65 13,92 13,18 12,45 11,72 10,99
Päärynät 10,18 9,82 9,46 9,10 8,75 8,39
Munakoisot 5,29 5,02 4,76 4,49 4,23 3,97
Melonit 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00
Vesimelonit 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00 4,00
Appelsiinit 14,33 14,26 14,20 14,13 14,07 14,00
Mandariinit 16,15 15,52 14,89 14,26 13,63 13,00
Klementiinit 12,74 12,79 12,84 12,90 12,95 13,00
Satsumat 10,49 10,99 11,49 12,00 12,50 13,00
Sitruunat 13,37 13,30 13,22 13,15 13,07 13,00!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 37
LIITE VI
Vastaavuustaulukko
Asetus (ETY) N:o 1035/72 Tämä asetus
1 artikla 1 artikla
2 artikla 2 artikla
3 artikla 3 artikla
4 artikla —
5 artikla 4 artikla
6 artikla 5 artikla
7 artikla 6 artikla
8 artikla 7 artikla
9 ja 11 artiklas 8 artikla
10 artikla 10 artikla
12 artikla 9 artikla
13 artikla 11 artikla
13 a artikla —
13 b artikla —
14 artikla 14 artikla
14 a artikla —
14 b artikla —
14 c artikla —
14 d artikla —
14 e artikla 54 artikla
14 f artikla —
14 g artikla —
15 artikla 23 artikla
15 a artikla —
15 b artikla 18 artikla
16 artikla —
16 a artikla —
16 b artikla 27 artikla
17 artikla 28 artikla
18 artikla 29 artikla
18 a artikla 24 artikla
19 artikla —
19 a artikla —
19 b artikla —!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 38
Asetus (ETY) N:o 1035/72 Tämä asetus
19 c artikla —
20 artikla —
21 artikla 30 artikla
22 artikla 31 artikla
23 artikla 32 artikla
24 artikla 33 artikla
25 artikla 34 artikla
26 artikla 35 artikla
27 artikla 36 artikla
31 artikla 43 artikla
32 artikla 45 artikla
33 artikla 46 artikla
34 artikla 47 artikla
35 artikla —
36 artikla 52 artikla
36 a artikla 52 artikla
37 artikla 49 artikla
38 artikla 44 artikla
40 artikla —
41 artikla 58 artikla
42 artikla 58 artikla!B1996R2200 — FI — 18.05.2001 — 002.001 — 39