Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2201/96,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1996,
hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä
(EYVL L 297, 21.11.1996, s. 29)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Neuvoston asetus (EY) N:o 2199/97 annettu 30 päivänä lokakuuta
1997 L 303 1 6.11.1997
"M2 Neuvoston asetus (EY) N:o 2701/1999 annettu 14 päivänä joulukuuta
1999 L 327 5 21.12.1999
Oikaistu:
"C1 Oikaisu, EYVL L 179, 8.7.1997, s. 10 (2201/96)
Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä tammikuuta
1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1) ja neuvoston asetus (EY)N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 1
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2201/96,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1996,
hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOP AN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42
ja 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että1) hedelmä- ja vihannesalaan yleensä vaikuttavat useat erilaiset muu-
tostekijät, jotka yhteisön on otettava huomioon muuttamalla markki-najärjestelyjään koskevia perussääntöjä; tiettyjen jalosteiden osalta
olisi lisäksi otettava huomioon tilanne kansainvälisillä markkinoilla;
hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteiseen markkinajärjestelyyn senkäyttöönoton jälkeen tehtyjen lukuisten muutosten johdosta olisiselkeyden vuoksi annettava uusi asetus,
2) tietyt jalosteet ovat erityisen tärkeitä yhteisön Välimeren alueilla, joilla
tuotantohinnat ovat merkittävästi korkeammat kuin kolmansissa
maissa; sellaisten sopimusten tekemiseen, joilla taataan jalostusteolli-suuden säännöllinen tuotteiden saanti tuottajille maksettavan vähim-mäishinnan maksamista vastaan, perustuva tuotantotukijärjestelmä,
sellaisena kuin sitä on aiemmin sovellettu, on vakiintunut ja on
suotavaa jatkaa sen soveltamista; samoin kuin tuoretuotteiden osaltamyös jalostusalalla tuottajaorganisaatioiden asemaa olisi kuitenkin
lujitettava, jotta voitaisiin taata tarjonnan keskittyminen entisestään,
hallita tarjontaa järkevämmällä tavalla ja helpottaa tuottajille makset-tavan vähimmäishinnan noudattamisen valvontaa,
3) tuoreina kulutettaviksi tarkoitettujen ja jalostettaviksi tarkoitettujen
tuotteiden hintojen välisen yhteyden vuoksi olisi säädettävä, että
tuottajalle maksettava vähimmäishinta määritetään ottaen huomioon
hedelmä- ja vihannesalan markkinahintojen kehitys sekä tarve säilyttäätuoretuotteen eri käyttötapojen välinen riittävä tasapaino,
4) tuen on korvattava yhteisössä tuottajille maksettavien hintojen ja
kolmansien maiden hintojen välinen erotus; tästä syystä olisi
säädettävä laskentatavasta, jossa otetaan erityisesti huomioon kyseinenerotus sekä vähimmäishinnan muuttumisen vaikutus, sanotun kuiten-kaan rajoittamatta tiettyjen teknisten osatekijöiden soveltamista,
5) käytettävissä olevien raaka-aineiden suurien määrien ja jalostusmah-
dollisuuksien joustavuuden vuoksi tuotantotuen myöntäminen voi
tietyissä tapauksissa aiheuttaa tuotannon huomattavaa kasvamista;tästä mahdollisesti seuraavien menekkivaikeuksien välttämiseksi olisisäädettävä tuen myöntämisen rajoista tuotekohtaisesti joko takuu-
kynnysjärjestelmän tai kiintiöjärjestelmän muodossa,
6) tomaattijalosteiden osalta saadun kokemuksen perusteella päädyttiin
ottamaan käyttöön joustavampi järjestelmä, jonka tarkoituksena onlisätä yritysten elinvoimaisuutta ja yhteisön teollisuuden kilpailuky-
kyä; tuoteryhmäkohtaiset ja jäsenvaltiokohtaiset kiintiöt olisi vahvis-
tettava kiinteästi uuden järjestelmän kahdelle ensimmäiselle sovelta-misvuodelle; tiivisteitä ja niistä valmistettuja tuotteita koskevaa tukeaolisi vähennettävä sen kustannuskasvun vastapainoksi, joka aiheutuu
tomaattitiivisteitä ja muita tuotteita koskevan kiintiön nostamisesta
aikaisempaan järjestelmään verrattuna,
7) kuivattujen viinirypäleiden alan erityisluonteen vuoksi päädyttiin
soveltamaan erikoisviljelyalaan perustuvaa tukijärjestelmää; tämäjärjestelmä sekä yhteisön takaamaan enimmäisviljelyalaan perustuva
järjestelmä, jolla pyritään välttämään kuivattaviksi tarkoitettujen!B
(1) EYVL N:o C 52, 21.2.1996, s. 23
(2) EYVL N:o C 96, 1.4.1996, s. 276
(3) EYVL N:o C 82, 19.3.1996, s. 301996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 2
viinirypäleiden viljelyn kohtuuton lisääntyminen, on säilytettävä
samassa asetuksessa kuten aiemminkin,
8) uudelleenistutustoimet viinikirvan torjumiseksi jatkuvat; tämän toi-
minnan jatkumisen turvaamiseksi, koska suuria aloja on vieläistutettava uudelleen, olisi säilytettävä tukijärjestelmä, jolla tuetaanniitä tuottajia, jotka istuttavat viiniviljelyksensä uudelleen viinikirvan
torjumiseksi,
9) jalosteiden menekin edistämiseksi ja niiden laadun mukauttamiseksi
paremmin markkinoiden tarpeisiin olisi säädettävä mahdollisuudesta
vahvistaa asiaa koskevat vaatimukset,
10) kuivattujen viinirypäleiden ja kuivattujen viikunoiden aloilla markki-
nointivuoden lopulla tapahtuva, tiettyyn määrään kuivattuja viinirypä-leitä rajoitettava varastoimisjärjestely olisi säilytettävä, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta tiettyjen mukautusten tekemistä; näille
molemmille tuotteille olisi vahvistettava ostohintataso ottaen huo-mioon kummankin erityispiirteet,
11) olisi säädettävä mahdollisuudesta toteuttaa erityistoimenpiteitä tietyil-
lä kansainväliseen kilpailuun joutuvilla aloilla, joiden tuotannolla onhyvin suuri paikallinen tai alueellinen merkitys; näihin toimenpiteisiin
olisi sisällyttävä rakenteellisia parannuksia, joilla pyritään lisäämään
kyseisten tuotteiden kilpailukykyä ja edistämään niiden käyttöä; olisisäädettävä väliaikaisesti kiinteästä tuesta jalostettavaksi tarkoitetun
parsan nykyisille viljelypinta-aloille alalla vallitsevan tilanteen vuoksi,
12) asetuksessa (EY) N:o 3290/84 (
1) vahvistettiin Uruguayn kierroksen
monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyjen sopimusten täy-
täntöönpanemiseksi maatalousalalla tarvittavat mukautukset ja siirty-mätoimenpiteet sekä erityisesti kolmansien maiden kanssa käytävänhedelmä- ja vihannesjalostealan kaupan uusi järjestely; asetuksen (EY)
N:o 3290/94 liitteessä XIV olevat määräykset otetaan tähän asetuk-
seen; yksinkertaisuuden vuoksi komissiolle olisi kuitenkin annettavatoimivalta tiettyjen teknisten, sokerin mahdollista hyvin vähäistätarjontaa koskevien säännösten täytäntöönpanon osalta,
13) tiettyjen tukien myöntäminen saattaa vaarantaa yhteismarkkinoiden
toiminnan; tämän vuoksi tässä asetuksessa tarkoitetulla alalla olisi
sovellettava niitä perustamissopimuksen määräyksiä, joiden perusteel-
la voidaan arvioida jäsenvaltioiden myöntämää tukea ja kieltää tuki,joka ei sovellu yhteismarkkinoille,
14) hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28 päivänä
lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 (
2)
säännöksiä olisi sovellettava hedelmä- ja vihannesjalostealalla asiaa
koskevien vaatimusten ja tarkastusjärjestelmien päällekkäisyyksienvälttämiseksi; on tarpeen säätää myös seuraamuksista, jotta voidaanvarmistaa uuden järjestelmän yhdenmukainen soveltaminen kaikkialla
yhteisössä,
15) hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisessä markkinajärjestelyssä on
otettava samanaikaisesti ja tarkoituksenmukaisella tavalla huomioon
perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet, ja
16) tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi
säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komissionvälinen tiivis yhteistyö hallintokomiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tällä asetuksella perustetaan hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteinen
markkinajärjestely.!B
(1) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 105, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1193/96 (EYVL N:o L 161, 29.6.1996, s. 1).
(2) Katso tämän virallisen lehden sivu 1.1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 3
2. Yhteinen järjestely koskee seuraavia tuotteita:
CN-koodi Tavaran kuvaus
a) ex 0710 Jäädytetyt kasvikset (myös höyryssä tai vedessä keitetyt, ei
kuitenkaan alanimikkeeseen 0710 40 00kuuluva sokerimaissi,alanimikkeeseen 0710 80 10 kuuluvat oliivit eivätkä alanimik-keeseen 0710 80 59 kuuluvat Capsicum -j aPimenta -sukuiset
paprikat
ex 0711 Kasvikset, väliaikaisesti (esim. rikkidioksidikaasulla tai suola-
vedessä, rikkihapoke- tai muussa säilöntäliuoksessa) säilöt-tyinä, mutta siinä tilassa välittömään kulutukseen soveltumat-tomina, ei kuitenkaan alanimikkeeseen 0711 20kuuluvatoliivit, alanimikkeeseen 0711 90 10 kuuluvat Capsicum -j a
Pimenta -sukuiset paprikat eikä alanimikkeeseen 0711 90 30
kuuluva sokerimaissi
ex 0712 Kuivatut kasvikset, myös paloitellut, viipaloidut, rouhitut tai
jauhetut, mutta ei enempää valmistetut, ei kuitenkaan alanimik-keeseen ex 0712 90 05 kuuluvat, syötäväksi kelpaamattomatkeinotekoisesti kuivaamalla ja lämmössä dehydratoidut perunat,
alanimikkeisiin ex 0712 90 11 ja 0712 90 19 kuuluva sokeri-
maissi eikä alanimikkeeseen ex 0712 90 90 kuuluvat oliivit
0804 20 90 Kuivatut viikunat0806 20 Kuivatut viinirypäleet
ex 0811 Jäädytetyt hedelmät ja pähkinät, keittämättömät tai vedessä tai
höyryssä keitetyt, lisättyä sokeria tai muuta makeutusainettasisältämättömät, ei kuitenkaan alanimikkeeseen ex 0811 90 90kuuluvat jäädytetyt banaanit
ex 0812 Hedelmät ja pähkinät, väliaikaisesti (esim. rikkidioksidikaa-
sulla tai suolavedessä, rikkihapoke- tai muussa säilöntäliuok-sessa) säilöttyinä, mutta siinä tilassa välittömään kulutukseensoveltumattomina, ei kuitenkaan alanimikkeeseenex 0812 90 95 kuuluvat väliaikaisesti säilötyt banaanit
ex 0813 Kuivatut hedelmät, nimikkeisiin 0801-0806 kuulumattomat;
tämän ryhmän pähkinöiden ja/tai kuivattujen hedelmien
sekoitukset, ei kuitenkaan sekoitukset, jotka sisältävät yksin-omaan alanimikkeisiin 0813 50 31 ja 0813 50 39 kuuluvianimikkeiden 0801 ja 0802 pähkinöitä
0814 00 00 Sitrushedelmien ja melonin (myös vesimelonin) kuoret,
tuoreet, jäädytetyt, kuivatut tai väliaikaisesti suolavedessä,
rikkihapoke- tai muussa säilöntäliuoksessa säilöttyinä
0904 20 10 Makeat ja miedot paprikat, kuivatut, ei kuitenkaan murskatut
eikä jauhetut
b) ex 0811 Jäädytetyt hedelmät ja pähkinät, keittämättömät tai vedessä tai
höyryssä keitetyt, lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta
sisältävät
ex 1302 20 Pektiinit ja pektinaatit
ex 2001 Etikan tai etikkahapon avulla valmistetut tai säilötyt kasvikset,
hedelmät, pähkinät ja muut syötävät kasvinosat, ei kuitenkaan:
— Alanimikkeeseen 2001 90 20 kuuluvat Capsicum -sukui-
set hedelmät, muut kuin makeat ja miedot paprikat
— Alanimikkeeseen 2001 90 30kuuluva sokerimaissi ( Zea
mays var. saccharata )
— Alanimikkeeseen 2001 90 40 kuuluvat jamssit, bataatit ja
niiden kaltaiset syötävät kasvinosat, joissa on vähintään 5painoprosenttia tärkkelystä
— Alanimikkeeseen 2001 90 60 kuuluvat palmunsydämet— Alanimikkeeseen 2001 90 65 kuuluvat oliivit
— Alanimikkeeseen ex 2001 90 96 kuuluvat viininlehdet,
humalanversot ja niiden kaltaiset syötävät kasvinosat
2002 Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmistetut
tai säilötyt tomaatit!
B
!C1
!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 4
CN-koodi Tavaran kuvaus
2003 Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmistetut
tai säilötyt sienet ja multasienet (tryffelit)
ex 2004 Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmistetut
tai säilötyt muut kasvikset, jäädytetyt, muut kuin nimikkeeseen2006 kuuluvat tuotteet, ei kuitenkaan alanimikkeeseen
ex 2004 90 10kuuluva sokerimaissi ( Zea mays var. sacchara-
ta), alanimikkeeseen ex 2004 90 30 kuuluvat oliivit eikä
alanimikkeeseen 2004 10 91 kuuluvat valmistetut tai säilötytperunat hienoina tai karkeina jauhoina taikka hiutaleina
ex 2005 Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmistetut
tai säilötyt kasvikset, jäädyttämättömät, muut kuin nimikkee-
seen 2006 kuuluvat tuotteet, ei kuitenkaa alanimikkeeseen2005 70kuuluvat oliivit, alanimikkeeseen 2005 80 00 kuuluvasokerimaissi ( Zea mays var. saccharata ), alanimikkeeseen
2005 90 10 kuuluvat Capsicum -sukuiset hedelmät, muut kuin
makeat ja miedot paprikat eikä alanimikkeeseen 2005 20 10
kuuluvat valmistetut tai säilötyt perunat hienoina tai karkeina
jauhoina taikka hiutaleina
ex 2006 00 Sokerilla säilötyt (valellut, lasitetut tai kandeeratut) hedelmät,
pähkinät, hedelmän kuoret ja muut kasvinosat, ei kuitenkaanalanimikkeisiin ex 2006 00 38 ja ex 2006 00 99 kuuluvatsokerilla säilötyt banaanit
ex 2007 Keittämällä valmistetut hillot, hedelmähyytelöt, marmelaatit,
hedelmä- ja pähkinäsoseet sekä hedelmä- ja pähkinäpastat,myös lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta sisältävät, eikuitenkaan:
— Alanimikkeeseen ex 2007 10 kuuluvat homogenoidut
banaanivalmisteet
— Alanimikkeeseen ex 2007 99 39, ex 2007 99 58 ja
ex 2007 99 98 kuuluvat banaanihillot, -hyytelöt, -marme-laatit, -soseet ja -pastat
ex 2008 Muulla tavalla valmistetut tai säilötyt hedelmät, pähkinät ja
muut syötävät kasvinosat, myös lisättyä sokeria, muuta
makeutusainetta tai alkoholia sisältävät, muualle kuulumatto-
mat, ei kuitenkaan:
— Alanimikkeeseen 2008 11 10 kuuluva maapähkinävoi
— Alanimikkeeseen 2008 91 00 kuuluvat palmunsydämet— Alanimikkeeseen 2008 99 85 kuuluva maissi
— Alanimikkeeseen 2008 99 91 kuuluvat jamssit, bataatit ja
niiden kaltaiset syötävät kasvinosat, joissa on tärkkelystä
vähintään 5 painoprosenttia
— Alanimikkeisiin ex 2008 99 99 kuuluvat viininlehdet,
humalanversot ja muut niiden kaltaiset syötävät kasvin-
osat ja
— Alanimikkeeseen ex 2008 92 59, ex 2008 92 78,
ex 2008 92 93 ja ex 2008 92 98 kuuluvat muulla tavalla
valmistetut tai säilötyt banaanisekoitukset
— Alanimikkeisiin ex 2008 99 49, ex 2008 99 68 ja
ex 2008 99 99 kuuluvat muulla tavalla valmistetut tai
säilötyt banaanit
ex 2009 Käymättömät ja lisättyä alkoholia sisältämättömät hedelmä- ja
kasvismehut (ei kuitenkaan alanimikkeeseen 2009 60kuuluvaviinirypäle- ja rypälemehu sekä alanimikkeeseen 2009 80kuu-luva banaanimehu), myös lisättyä sokeria tai muuta makeu-
tusainetta sisältävät.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden markkinointivuodet vahvis-
tetaan tarvittaessa 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 5
I OSASTO
Tukijärjestelmä
2 artikla
1. Tuotantotukijärjestelmää sovelletaan liitteessä I lueteltuihin tuotteisiin,
jotka on valmistettu yhteisössä korjatuista hedelmistä ja vihanneksista.
2. Tuotantotukea myönnetään jalostajalle, joka on maksanut tuottajalle
raaka-aineesta vähintään asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla hyväksyttyjen
tai esihyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden ja jalostajien välillä tehtyjen
sopimusten mukaista vähimmäishintaa vastaavan hinnan.
Tämän asetuksen täytäntöönpanosta seuraavien viiden markkinointivuoden
aikana sopimukset voidaan kuitenkin tehdä myös jalostajien ja yksittäisten
tuottajien välisiksi sellaisen määrän osalta, joka eri markkinointivuosienaikana on enintään 75, 65, 55, 40 tai 25 prosenttia tuotantotukeen
oikeuttavasta määrästä.
Edellä tarkoitetut tuottajaorganisaatiot saattavat tämän artiklan säännösten
tarjoamat edut koskemaan niitä viljelijöitä, jotka eivät kuulu mihinkään
asetuksessa (EY) N:o 2200/96 säädettyyn kollektiiviseen rakenteeseen, mutta
jotka sitoutuvat pitämään liitteessä I esitettyjen tuotteiden valmistamiseentarkoitetun koko tuotantonsa kaupan tuottajaorganisaation välityksellä jaosallistuvat tämän järjestelmän hallinnosta organisaatiolle aiheutuviin koko-
naiskustannuksiin.
Sopimukset on allekirjoitettava ennen kunkin markkinointivuoden alkua.
3 artikla
1. Tuottajalle maksettava vähimmäishinta määritetään seuraavien tekijäiden
perusteella:
a) edeltävän markkinointivuoden vähimmäishinta,
b) hedelmä- ja vihannesalan markkinahintojen kehitys,
c) tarve turvata eri käyttötarkoituksiin tarkoitettujen perustuoretuotteiden
tavanomainen menekki, mukaan lukien tuotteiden toimittaminen jalostus-teollisuudelle.
2. Vähimmäishinta vahvistetaan ennen kunkin markkinointivuoden alkua.3. Vähimmäishinta ja tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtai-
set säännöt annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4 artikla
1. Tuotantotuki ei saa olla suurempi kuin tuottajalle yhteisössä maksettavan
vähimmäishinnan ja tärkeimmissä yhteisön ulkopuolisissa tuottaja- ja
viejämaissa maksetun raaka-aineen hinnan välinen erotus.
2. Tuotantotuki vahvistetaan siten, että yhteisössä valmistettu tuote saadaan
myydyksi 1 kohdassa säädetyt rajoitukset huomioon ottaen. Tuen vahvista-misessa otetaan 5 artiklan mukaisesti huomioon erityisesti:
a) yhteisössä maksettujen raaka-ainekustannusten ja tärkeimpien kilpaile-
vien kolmansien maiden raaka-ainekustannusten välinen erotus,
b) edeltävälle markkinavuodelle vahvistettu tai ennen 10 kohdassa säädettyä
mahdollista vähennystä laskettu tuki,
c) niiden tuotteiden osalta, joiden markkinoista on yhteisössä tuotetuilla
tuotteilla huomattava markkinaosuus, ulkomaan kaupan määrän jatuotteiden hinnan kehitys, jos jälkimmäisen arviointiperusteen vuoksitukea vähennetään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan sovelta-
mista.
3. Tuotantotuki vahvistetaan jalostetun tuotteen nettopainon perusteella.
Käytetyn raaka-aineen ja jalostetun tuotteen nettopainon välisen suhteen
ilmaisevat kertoimet määritetään kiinteiksi. Ne päivitetään säännöllisesti
saatujen tietojen perusteella.!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 6
4. Jalostajille myönnetään tuotantotukea ainoastaan jalostetuista tuotteista,
jotka:
a) on valmistettu yhteisössä korjatuista raaka-aineesta, josta asianomainen
jalostaja on maksanut vähintään 3 artiklassa tarkoitetun vähimmäis-hinnan;
b) ovat vähimmäislaatuvaatimusten mukaisia.5. Tärkeimpien kilpailevien kolmansien maiden raaka-aineen hinta mää-
ritetään sellaisten tuoretuotteiden kohdalla, joiden laatu on verrattavissajalostukseen käytettyjen tuotteiden laatuun, lähinnä tosiasiallisesti käytettyjen
tilahintojen perusteella, jotka painotetaan näiden kolmansien maiden maai-
lmanmarkkinoille viemän lopputuotteiden määrän mukaan.
6. Niiden tuotteiden osalta, joiden yhteisössä tapahtuvasta kulutuksesta
yhteisön oma tuotanto on vähintään 50 prosenttia, tuonti- ja vientihintojen ja-määrien kehitystä arvioidaan vertaamalla markkinointivuoden alkua edeltä-neen kalenterivuoden tietoja sitä edeltävän kalenterivuoden tietoihin.
7. Tomaattijalosteiden osalta tuotantotuki lasketaan:a) CN-koodiin 2002 90 kuuluville tomaattitiivisteille,b) CN-koodiin 2002 10 kuuluville San Marzano-lajikkeesta tai vastaavista
lajikkeista saaduille kokonaisille kuorituille tomaateille,
c) CN-koodiin 2002 10 kuuluville Roma-lajikkeesta tai vastaavista lajik-
keista saaduille kokonaisille kuorituille tomaateille,
d) CN-koodiin 2009 50kuuluville tomaattimehuille.8. Muiden tomaattijalosteiden tuotantotuki saadaan tapauskohtaisesti joko
tomaattitiivisteille vahvistetusta määrästä ottaen huomioon erityisesti tuottei-den kuiva-ainepitoisuus tai Roma- lajikkeesta tai vastaavista lajikkeistasaaduille kokonaisille kuorituille tomaateille vahvistetusta määrästä ottaen
huomioon erityisesti tuotteiden kaupalliset ominaisuudet.
9. Komissio vahvistaa tuotantotuen 29 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen ennen kunkin markkinointivuoden alkua.
Komissio vahvistaa 3 kohdassa tarkoitetut kertoimet, vähimmäislaatuvaa-
timukset ja muut tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset
säännöt saman menettelyn mukaisesti.
10. Tomaattijalosteiden kohdalla kokonaiskustannukset eivät saa ylittää
minkään markkinointivuoden aikana sitä määrää, joka olisi saavutettu, josRanskan ja Portugalin markkinointivuotta 1997/1998 koskevat tiivisteiden
kiintiöt olisi vahvistettu seuraavasti:
— Ranska: 224 323 tonnia— Portugali: 670 451 tonnia.
Tämän vuoksi 9 kohdan mukaisesti tomaattitiivisteille ja niistä valmistetuille
tuotteille vahvistettua tukea alennetaan 5,37 prosentilla. Markkinointivuodenjälkeen voidaan mahdollisesti maksaa täydennystä, jos Ranskan ja Portugalin
lisättyä kiintiötä ei ole täysin käytetty.
5 artikla
1. Otetaan jokaiseksi markkinointivuodeksi ja jäljempänä lueteltujen
tuotteiden osalta käyttöön yhteisössä takuukynnys, jonka ylittäminen johtaatuotantotuen vähenemiseen. Takuukynnys vahvistetaan:
a) sokeriliemeen ja/tai omaan mehuunsa säilötyille persikoille 582 000
tonnin määrälle nettopainona ilmoitettuna,
b) sokeriliemeen ja/tai omaan mehuunsa säilötyille Williams- ja Rocha-
päärynöille 102 805 tonnin määrälle nettopainona ilmoitettuna.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen takuukynnysten ylitys lasketaan sitä
markkinointivuotta, jolle tuki on vahvistettava, edeltävien kolmen markki-nointivuoden aikana keskimäärin tuotettujen määrien perusteella. Jos takuu-
kynnys ylitetään, seuraavan markkinointivuoden tukea vähennetään kyseisen
tuotteen osalta todetun ylityksen mukaisesti.!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 7
6 artikla
1. Otetaan käyttöön kiintiöjärjestelmä tomaattijalosteiden tuotantotuen
myöntämiseksi. Tuotantotuki rajoitetaan sellaiseen jalosteiden määrään, jokavastaa 6 836 262 tonnia tuoreita tomaatteja.
2. Edellä 1 kohdassa esitetty määrä jaetaan joka viides vuosi kolmen
tuoteryhmän eli tomaattitiivisteiden, säilöttyjen kuorittujen kokonaistentomaattien ja muiden tomaatista peräisin olevien tuotteiden kesken sitämarkkinointivuotta, jolle jako tehdään, edeltävien viiden markkinointivuoden
aikana vähimmäishinnoilla tuotettujen keskimääräisten määrien perusteella.
Ensimmäinen, markkinointivuotta 1997/1998 koskeva jako, ja neljän sitä
seuraavan markkinointivuoden jako tehdään kuitenkin seuraavasti:
— tomaattitiivisteet:
4 585 253 tonnia,
— säilötyt kuoritut kokonaiset tomaatit:
1 321 119 tonnia,
— muut tuotteet:
929 890 tonnia.
3. Jäsenvaltiot jakavat vuosittain 2 kohdan mukaisesti kullekin tuoteryh-
mälle vahvistettavan tuoreiden tomaattien määrän keskenään sitä markki-
nointivuotta, jolle jako tehdään, edeltävien kolmen markkinointivuoden
aikana vähimmäishinnoilla tuotettujen keskimääräisten määrien perusteella.
Markkinointivuosiksi 1997/1998 ja 1998/1999 tehtävä jako on kuitenkin
esitetty tämän asetuksen liitteessä III.
Markkinointivuodelle 1999/2000 jako tehdään niiden keskimääräisten
tuotantomäärien perusteella, joiden osalta on noudatettu vähimmäishintaamarkkinointivuosina 1997/1998 ja 1998/1999.
Markkinointivuodesta 1999/2000 alkaen yhdessäkään tämän kohdan mukai-
sesti tehtävässä jaossa muutos ei saa olla jäsenvaltion ja tuoteryhmän osaltaenempää kuin 10 prosenttia edelliselle markkinointivuodelle myönnettyihin
määriin verrattuna. Jos 2 kohdan mukaisesti tehdään jako, tämä prosenttiluku
lasketaan suhteessa edellisen markkinointivuoden määriin, joihin sovelletaanedellä mainitun kunkin tuoteryhmän jaon perusteella saatavia muutoskertoi-mia.
3 a. Sen estämättä, mitä 3 kohdassa säädetään, Portugalille myönnetään
tomaattitiivisteiden tuotantoon tarkoitettujen tuoreiden tomaattien lisämäärämarkkinointivuosiksi 1999/2000 ja 2000/2001. Tämä määrä on
— 83 468 tonnia markkinointivuonna 1999/2000, ja
— markkinointivuonna 2000/2001 3 kohdan mukaisesti lasketun määrän ja
sen määrän erotus, joka lasketaan korvaamalla Portugalissa tomaattitii-visteiden valmistukseen markkinointivuonna 1997/1998 käytettyjen
tuoreiden tomaattien määrä 884 592 tonnilla.
Edellä 1 kohdassa mainittua tuoreiden tomaattien määrää ja 2 kohdan toisen
alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittua tomaattitiivisteiden
valmistukseen tarkoitettujen tuoreiden tomaattien määrää täydennetään
näiden kahden markkinointivuoden osalta Portugalille myönnetyllä lisämää-rällä.
4. Jäsenvaltiot jakavat niille myönnetyt määrät alueelleen sijoittautuneiden
jalostusyritysten kesken sitä markkinointivuotta, jolle jako tehdään, edeltä-
vien kolmen markkinointivuoden aikana vähimmäishinnoilla tuotettujenkeskimääräisten määrien perusteella, lukuun ottamatta markkinointivuotta
1996/1997, jota ei oteta huomioon.
Kolmessa ensimmäisessä jaossa, markkinointivuosina 1997/1998, 1998/1999
ja 1999/2000, on kuitenkin otettava huomioon markkinointivuosina1993/1994, 1994/1995 ja 1995/1996 tosiasiallisesti tuotetut määrät.
5. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut jaot tehdään markkinointivuodesta
1999/2000 alkaen 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Yksityis-kohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan samaa menettelyä
noudattaen. Näihin sääntöihin sisältyy erityisesti niihin yrityksiin, jotka ovat
aloittaneet toimintansa enintään kolme vuotta aiemmin, uusiin yrityksiin sekäyritysten fuusioiden tai omistajanvaihdosten yhteydessä sovellettavia sääntöjä.!B
!M1
!B
!M2
!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 8
7 artikla
1. Kuivattaviksi tarkoitettujen, sultana- ja Moscatel-lajikkeisiin kuuluvien
viinirypäleiden ja kuivattujen korinttien viljelylle myönnetään tukea.
Tuki vahvistetaan korjattua erikoisviljelyalan hehtaaria kohti näiden alojen
keskimääräisen hehtaarisadon perusteella. Tuki vahvistetaan ottaen huomioon
lisäksi:
a) tarve varmistaa mainittuihin viljelyksiin entuudestaan käytettyjen alojen
säilyminen,
b) kuivattujen viinirypäleiden menekkimahdollisuudet.Tuki voi vaihdella viinirypälelajikkeiden sekä satoon vaikuttavien muiden
tekijöiden mukaan.
2. Otetaan käyttöön jokaiseksi markkinointivuodeksi 1 kohdassa tarkoite-
tussa viljelyssä markkinointivuosina 1987/1988, 1988/1989 ja 1989/1990ollutta keskimääräistä alaa vastaava yhteisön takaama enimmäisviljelyala. Jos
kuivattavaksi tarkoitettujen viinirypäleiden tuotantoon tarkoitettu erikoisvil-
jelyala on suurempi kuin yhteisön takaama enimmäisviljelyala, seuraavanmarkkinointivuoden tukea vähennetään todetun ylityksen mukaisesti.
3. Tukea maksetaan, kun alalta on korjattu sato ja kun tuotteet on kuivattu
jalostettaviksi.
4. Tuottajat, jotka istuttavat viiniviljelyksensä uudelleen viinikirvan torju-
miseksi ja jotka eivät saa EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavissa,viinikirvan torjumiseen tarkoitetuissa rakenteellisissa tukitoimenpiteissä
määrättyjä tukia, saavat kolmen markkinointivuoden ajan tukea, joka
vahvistetaan ottaen huomioon 1 kohdassa tarkoitetun tuen määrä sekämainittujen rakenteellisten tukitoimenpiteiden mukaisesti myönnetyn tuenmäärä. Tässä tapauksessa 3 kohdan säännöstä ei sovelleta.
5. Komissio vahvistaa tuen 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
ennen kunkin markkinointivuoden alkua. Komissio antaa samaa menettelyä
noudattaen myös yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja
toteaa tarvittaessa yhteisön takaaman enimmäisviljelyalan ylityksen jamäärittää siitä seuraavan tuen alenemisen.
8 artikla
Edellä 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille ja liitteessä I luetelluille, yhteisössä
kulutettaviksi tai kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitetuille tuotteille voidaanvahvistaa yhteiset vaatimukset 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
9 artikla
1. Asianomaisten jäsenvaltioiden hyväksymät elimet, jäljempänä ”varas-
tointielimet”, ostavat markkinointivuoden kahden viimeisen kuukauden
aikana yhteisössä kuluvan markkinointivuoden aikana tuotetut sultanarusinat,
kuivatut korintit ja kuivatut viikunat siinä määrin kuin tuotteet vastaavatmääritettäviä laatuvaatimuksia.
Sultanarusinoiden ja korinttien kohdalla 2 kohdan mukaiset ostot eivät saa
ylittää 27 370 tonnia.
2. Ostohinta, jolla varastointielimet ostavat 1 kohdassa tarkoitettuja
tuotteita, on yhtä suuri kuin:
a) kuivattujen viikunoiden osalta alimpaan laatuluokkaan kuuluvien vii-
kunoiden vähimmäishinta, josta on vähennetty 5 prosenttia,
b) sultanarusinoiden ja kuivattujen korinttien osalta markkinointivuoden
1994/1995 aikana voimassa ollut sultanarusinoiden ja kuivattujenkorinttien ostohinta, jota mukautetaan vuosittain 13 artiklassa tarkoitetun
vähimmäistuontihinnan kehityksen mukaisesti tai vuodesta 2000 alkaen
maailmanmarkkinahintojen perusteella.
3. Varastointielinten ostamien tuotteiden myynti tapahtuu sellaisin edelly-
tyksin, että markkinoiden tasapaino ei vaarannu ja että myytävien tuotteidentasapuolinen saanti ja ostajien tasapuolinen kohtelu taataan.!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 9
Niiden tuotteiden osalta, joita ei voida myydä tavanomaisin edellytyksin,
voidaan toteuttaa erityistoimenpiteitä. Tässä tapauksessa voidaan vaatiaerityistä vakuutta tehtyjen, erityisesti tuotteen käyttötarkoitusta koskeviensitoumusten noudattamiseksi. Vakuus menetetään kokonaan tai osittain, jos
sitoumuksia ei noudateta tai niitä noudatetaan vain osittain.
4. Varastointielimille myönnetään varastointitukea niiden ostamille tuotteil-
le tuotteiden varastoinnin tosiasiallisen keston ajan. Tukea ei kuitenkaan
makseta enää niiden 18 kuukauden jälkeen, jotka seuraavat sen markkinoin-
tivuoden päättymistä, jona tuote ostettiin.
5. Varastointielimelle myönnetään varastointielinten maksaman ostohinnan
ja myyntihinnan välisen erotuksen suuruinen rahallinen korvaus. Korvauk-
sesta vähennetään osto- ja myyntihinnan välisestä erotuksesta mahdollisesti
saatava etu.
6. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltiot hyväksyvät varastointielimet,
jotka antavat aiheelliset takuut varastoinnin moitteettomien teknisten
edellytysten varmistamisesta ja varastoon ostettujen tuotteiden tyydyttävänhallinnoimisen toteuttamisesta.
Näillä elimillä on erityisesti velvollisuus varastoida ostetut tuotteet erillisiin
tiloihin ja pitää erillistä kirjanpitoa näistä tuotteista.
7. Edellä 1 kohdan mukaisesti ostetut tuotteet on saatettava myyntiin joko
tarjouskilpailulla tai ennalta vahvistetuilla myyntihinnoilla.
Tarjoukset otetaan huomioon ainoastaan vakuuden antamista vastaan.
8. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu ostohinta sekä yksityiskohtaiset säännöt
tämän artiklan soveltamisesta erityisesti varastointituen, rahallisen korvauk-
sen ja varastointielimien suorittamien tuotteiden ostamisen ja myymisen
osalta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
10 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, joilla on
suuri taloudellinen tai ekologinen merkitys tietylle alueelle tai paikkakunnalle
ja joihin erityisesti kohdistuu voimakasta kansainvälistä kilpailua, voidaan
vahvistaa 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen erityiset toimenpiteetniiden kilpailukyvyn parantamiseksi ja niiden menekin edistämiseksi.
Näitä toimenpiteitä ovat erityisesti:
a) toimet, joilla pyritään parantamaan korjattujen tuotteiden soveltuvuutta
jalostukseen sekä kehittämään niiden ominaisuuksia jalostusteollisuudentarpeisiin,
b) toimet, joilla pyritään tieteellisesti tai teknisesti kehittämään uusia
toimintatapoja tai menetelmiä laadun parantamiseksi ja/tai jalosteidentuotantokustannusten alentamiseksi,
c) uusien tuotteiden ja/tai jalosteiden uusien käyttötapojen kehittämistä
koskevat toimet,
d) taloudellisten tutkimusten ja markkinatutkimuksien tekeminen,
e) toimet, joilla pyritään edistämään kyseisten tuotteiden kulutusta ja
käyttöä.
2. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla hyväksytyt tuottajaorganisaatiot tai
niiden liitot toteuttavat 1 kohdassa säädetyt toimenpiteet yhdessä muiden
kyseisen alan tuotteen tai tuotteiden jalostamistoimintaa ja/tai kaupanpitämistä harjoittavia toimijoita edustavien organisaatioiden kanssa.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen, kilpailukykyä parantavien erityistoi-
menpiteiden käyttöön ottamisen helpottamiseksi jalostettavaksi tarkoitetulle
parsalle myönnetään osalta tämän artiklan mukaisesti 500 ecun suuruinenkiinteä hehtaarituki enintään 9 000 hehtaarille kyseisten toimenpiteiden
käyttöön ottamista seuraavien kolmen ensimmäisen vuoden aikana.!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 10
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti ne
säännöt, joilla voidaan taata, että säädetyt toimenpiteet ovat täydentäviä jayhdenmukaisia toisaalta asetuksen (EY) N:o 2200/96 17 artiklan nojallavahvistetut ja toisaalta asetuksen (ETY) N:o 4256/88 (
1) 2, 5 ja 8 artiklan
nojalla rahoitettuihin toimenpiteisiin nähden, annetaan 29 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
II OSASTO
Kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa
11 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden yhteisöön
suuntautuvaan tuontiin tai yhteisöstä tapahtuvaan vientiin vaaditaan tuonti-
tai vientitodistuksen esittämistä.
Jäsenvaltiot myöntävät tällaisen todistuksen hakemuksesta jokaiselle riippu-
matta siitä, mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä, sanotun kuitenkaanrajoittamatta 15, 16, 17 ja 18 artiklan soveltamiseksi vahvistettuja säännöksiä.
Tuonti- ja vientitodistukset ovat voimassa kaikkialla yhteisössä. Näiden
todistusten myöntämisen edellytyksenä voi olla vakuuden antaminen, jollataataan, että tuonti ja vienti tapahtuvat todistuksen voimassaoloaikana;
ylivoimaista estettä lukuun ottamatta vakuus menetetään kokonaan tai
osittain, jos toimintaa ei toteuteta tässä määräajassa tai se toteutetaanainoastaan osittain.
2. Tuonti- ja vientitodistusten voimassaoloaika ja muut yksityiskohtaiset
säännöt tämän artiklan soveltamisesta vahvistetaan 29 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
12 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan
yhteisen tullitariffin tulleja, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
13 artikla
1. Liitteessä II luetelluille tuotteille vahvistetaan vähimmäistuontihinta
markkinointivuosiksi 1997/1998, 1998/1999 ja 1999/2000. Vähimmäistuonti-
hinnan määräämisessä otetaan huomioon erityisesti:
— hinta vapaasti rajalla yhteisöön tuotaessa,
— maailmanmarkkinahinnat,— tilanne yhteisön sisämarkkinoilla,
— kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan kehitys.
Jos vähimmäistuontihintaa ei noudateta tullin lisäksi, sovelletaan tärkeimpien
kolmansien maiden tavarantoimittajien noudattamien hintojen perusteella
laskettavaa tasausmaksua.
2. Kuivattujen viinirypäleiden vähimmäistuontihinta vahvistetaan ennen
markkinointivuoden alkua.
Kuivatuille korinteille ja muille kuivatuille viinirypäleille on vahvistettava
vähimmäistuontihinta. Kummankin ryhmän osalta vähimmäistuontihinta
voidaan vahvistaa tuotteille, joiden yksittäisen pakkauksen nettopainomääritellään, ja tuotteille, joiden yksittäisen pakkauksen nettopaino onsuurempi kuin tämä määriteltävä paino.
3. Jalostettujen kirsikoiden vähimmäistuontihinta vahvistetaan ennen mark-
kinointivuoden alkua. Hinta voidaan vahvistaa tuotteille, joiden yksittäisen
pakkauksen nettopaino on määritelty.!B
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 4256/88, annettu 19 päivänä joulukuuta 1988,
asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta Euroopan maatalouden ohjaus- ja
tukirahaston (EMOTR) ohjausosaston osalta annetun asetuksen (ETY) N:o
4256/88 muuttamisesta (EYVL N:o L 374, 31.12.1988, s. 25), asetus sellaisena
kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2085/93 (EYVL N:o L 193,
31.7.1993, s. 44).1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 11
4. Kuivattujen viinirypäleiden tuonnissa noudatettava vähimmäishinta on
tuontipäivänä sovellettava hinta. Tarvittaessa perittävä tasausmaksu onsamana päivänä sovellettava tasausmaksu.
5. Jalostettujen kirsikoiden tuonnissa noudatettava vähimmäishinta on
vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan ilmoituksen hyväksymispäivä-
nä sovellettava hinta.
6. Kuivattujen viinirypäleiden tasausmaksut vahvistetaan tuontihinta-astei-
kon perusteella. Vähimmäistuontihinnan ja asteikon kunkin tason välinen ero
on:
— 1 prosentti vähimmäishinnasta ensimmäisellä tasolla,
— 3 prosenttia toisella, 6 prosenttia kolmannella ja 9 prosenttia neljännellä
tasolla.
Viides taso kattaa kaikki tapaukset, joissa tuontihinta on alempi kuin
neljänteen tasoon sovellettava hinta.
Kuivatuille viinirypäleille vahvistettava korkein tasausmaksu ei saa olla
suurempi kuin erotus, joka saadaan aikaan vähentämällä vähimmäishinnastamäärä, joka saadaan maailmanmarkkinoilla edustavimmissa kolmansissa
maissa edustavien määrien kohdalla käytettyjen edullisimpien hintojen
perusteella.
7. Jos jalostettujen kirsikoiden tuontihinta on alempi kuin kyseisten
tuotteiden vähimmäishinta, peritään näiden hintojen erotuksen suuruinen
tasausmaksu.
8. Vähimmäistuontihinta, tasausmaksu ja muut yksityiskohtaiset säännöt
tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
14 artikla
1. Sellaisten yhteisön markkinoille haitallisten vaikutusten välttämiseksi tai
poistamiseksi, jotka voivat johtua tiettyjen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujentuotteiden tuonnista, yhden tai useamman tällaisen tuotteen tuonti, josta
kannetaan yhteisen tullitariffin mukainen tulli, edellyttää lisätullin maksa-
mista, jos Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osanamaataloudesta tehdyn sopimuksen (
1) 5 artiklasta johtuvat edellytykset
täyttyvät, paitsi jos tuonti ei uhkaa aiheuttaa häiriötä yhteisön markkinoille
tai jos vaikutukset olisivat suhteettomat verrattuna asetettuun tavoitteeseen.
2. Yhteisö ilmoittaa maailman kauppajärjestölle Uruguayn kierroksen
monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyn tarjouksensa mukaisesti
laukeamishinnat, joiden alapuolella lisätulli voidaan ottaa käyttöön.
Laukeamismäärät, jotka on ylitettävä lisätullin käyttöön ottamiseksi tuonnis-
sa, määritellään erityisesti sitä vuotta, jona 1 kohdassa tarkoitetut haitallisetvaikutukset ilmenevät tai ovat vaarassa ilmetä, edeltävien kolmen vuoden
aikana yhteisöön suuntautuneen tuonnin perusteella.
3. Lisätullia määrättäessä huomioon otettavat tuontihinnat määritellään
kyseisen lähetyksen cif-tuontihintojen perusteella.
Cif-tuontihinnat tarkistetaan tätä varten kyseisen tuotteen osalta maailman-
markkinoilla tai yhteisön tuontimarkkinoilla todettujen edustavien hintojenperusteella.
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä yksityiskohtaiset säännötkoskevat erityisesti:
a) tuotteita, joihin sovelletaan lisätulleja maataloudesta tehdyn sopimuksen
5 artiklan mukaisesti,
b) muita sen varmistamiseksi tarvittavia arviointiperusteita, että 1 kohtaa
sovelletaan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen 5 artiklan
mukaisesti.!B
(1) EYVL N:o L 336, 23.12.1994, s. 22.1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 12
15 artikla
1. Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyihin
sopimuksiin perustuvat, edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden
tariffikiintiöt avataan ja niitä hallinnoidaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2. Kiintiöitä voidaan hallinnoida soveltamalla yhtä tai useampaa seuraavista
menetelmistä:
a) tehtyjen hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä (peri-
aatteen ”ensiksi tullut hakemus käsitellään ensin” mukaisesti),
b) tehdyissä hakemuksissa haettujen määrien mukaiseen jakoon perustuva
menetelmä (niin kutsutun ”haettujen määrien samanaikainen tarkastelu”
-menetelmän mukaisesti),
c) perinteisten suuntausten huomioon ottamiseen perustuva menetelmä (niin
kutsutun ”vanhat/uudet tulokkaat” -menetelmän mukaisesti).
Muita asianmukaisia menetelmiä voidaan laatia. Niissä on pyrittävä
välttämään kaikkea kyseisten toimijoiden välistä syrjintää.
3. Hallinnoimiseen käytettävässä menetelmässä otetaan tarvittaessa huo-
mioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet ja tarve säilyttää näiden
markkinoiden tasapaino, mutta samalla voidaan omaksua piirteitä 1 kohdassa
tarkoitettuja kiintiöitä vastaaviin kiintiöihin aiemmin sovelletuista menetel-mistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn kierroksen monenvälistenkauppaneuvottelujen osana tehtyihin sopimuksiin perustuvien tullien sovel-
tamista.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä määrätään
kiintiöiden avaamisesta vuosittain tarvittaessa tarkoituksenmukaisen asteikonmukaisesti ja määritellään hallinnoimisessa käytettävä menetelmä, ja näihinsääntöihin sisältyvät tarvittaessa:
a) säännökset, joilla varmistetaan tuotteen luonne, lähtömaa ja alkuperä,b) asiakirjan hyväksymistä koskevat säännökset, joilla voidaan tarkistaa a
alakohdassa tarkoitetut seikat, ja
c) tuontitodistusten myöntämisedellytykset ja voimassaoloaika.
16 artikla
1. Jotta yhteisöstä voitaisiin viedä:
a) taloudellisesti merkittäviä määriä edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitet-
tuja lisättyä sokeria sisältämättömiä tuotteita,
b) — CN-koodiin 1701 kuuluvaa valkoista sokeria ja raakasokeria:
— CN-koodeihin 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99 ja
1702 40 90 kuuluvaa glukoosia ja glukoosisiirappia,
— CN-koodeihin 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 ja 1702 30 90
kuuluvaa isoglukoosia ja
— CN-koodiin ex 1702 90 99 kuuluvia juurikas- ja sokeriruokosii-
rappeja,
joita käytetään 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa luetelluissa tuotteissa,
näiden tuotteiden kansainvälisessä kaupassa käytettävien hintojenperusteella ja perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä
sopimuksista johtuvin rajoituksin, näiden hintojen ja yhteisössä käytet-
tävien hintojen välinen erotus voidaan kattaa vientituella.
2. Niiden määrien myöntämisen osalta, jotka voidaan viedä vientituella,
vahvistetaan menetelmä:
a) joka sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseiseen markkinatilantee-
seen ja jolla voidaan hyödyntää käytettävissä olevia voimavarojatehokkaimmalla mahdollisella tavalla ja jossa otetaan huomioon yhteisön
viennin tehokkuus ja rakenne ilman, että se aiheuttaa syrjintää pienten ja
suurten toimijoiden välillä,
b) joka on toimijoille hallinnollisesti kevein ottaen huomioon hallinnoimi-
sen vaatimukset,
c) jolla voidaan välttää asianosaisten toimijoiden välistä syrjintää.!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 13
3. Vientituki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä.
Vientituki voi määrätyn tuotteen osalta vaihdella kyseisen tuotteen mää-
räpaikan mukaisesti, jos kansainvälisen kaupan tilanne tai tiettyjen markki-
noiden erityisvaatimukset sitä edellyttävät.
Vientituki vahvistetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Vahvistaminen tapahtuu määräajoin.
Tarvittaessa komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan
muuttaa määräajoin vahvistettua vientitukea muuna ajankohtana.
4. Vientituki myönnetään ainoastaan hakemuksesta ja se edellyttää siihen
liittyvän vientitodistuksen esittämistä.
5. Tuen määrä on todistuksen hakemispäivänä voimassa oleva määrä ja
eriytetyn tuen osalta määrä, jota samana päivänä sovelletaan:
a) todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan, tai
b) tosiasialliseen määräpaikkaan, jos se on eri kuin todistuksessa esitetty
määräpaikka. Tässä tapauksessa sovellettava määrä ei saa olla suurempi
kuin todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan sovellettava määrä.
Tässä kohdassa säädetyn jouston väärinkäytön välttämiseksi voidaan toteuttaa
asianmukaisia toimenpiteitä.
6. Siitä, mitä 4 ja 5 kohdassa säädetään, voidaan poiketa elintarvike-
aputoimien yhteydessä vientitukea saavien tuotteiden osalta 29 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
7. Perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista
johtuvien määrällisten rajoitusten noudattaminen on taattava kyseisiin
tuotteisiin sovellettavilla, näissä sopimuksissa määrättyjen viiteajanjaksojenmukaisesti myönnettävillä vientitodistuksilla.
Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyistä
sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattamisen osalta viiteajanjakson
päättyminen ei saa vaikuttaa vientitodistusten voimassaoloon.
8. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, mukaan lukien
myöntämättömien tai käyttämättömien, vientiin tarkoitettujen määrienuudelleen jakamista koskevat säännökset, annetaan 29 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
17 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan 16 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun
vientitukeen.
2. Vientituen vahvistamisessa on otettava huomioon seuraavat osatekijät:
a) tilanne ja kehitysnäkymät:
— hedelmä- ja vihannesjalosteiden hinnat yhteisön markkinoilla ja
niiden saatavuus,
— kansainvälisessä kaupassa käytetyt hinnat,
b) kaupan pitämisen ja kuljetuksen vähimmäiskustannukset yhteisön
markkinoilta satamiin tai muihin yhteisön vientipaikkoihin sekä kulje-
tuskustannukset määrämaihin,
c) suunnitellun viennin taloudelliset näkymät,d) perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista
johtuvat rajoitukset.
3. Edellä 16 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden hinnat
yhteisön markkinoilla vahvistetaan ottaen huomioon viennin kannaltaedullisimmiksi osoittautuvat hinnat.
Kansainvälisessä kaupassa käytettävät hinnat vahvistetaan ottaen huomioon:a) kolmansien maiden markkinoilla todetut hinnat,b) kolmansissa määrämaissa käytetyt, kolmansista maista tulevan tuonnin
edullisimmat tuontihinnat,
c) kolmansissa viejämaissa todetut tuottajahinnat,d) tarjoushinta yhteisön rajalla.!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 14
4. Vientituki maksetaan, kun esitetään todistus siitä, että tuotteet:
— on viety yhteisön ulkopuolelle,
— ovat peräisin yhteisöstä, ja
— eriytetyn vientituen osalta ovat saapuneet todistuksessa esitettyyn
määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jolle on vahvistettu vientitu-
ki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan 5 kohdan b alakohdansoveltamista. Tästä säännöstä voidaan kuitenkin poiketa 29 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen vastaavien takuiden tarjoamiseksi, jollei
määritettävistä edellytyksistä muuta johdu.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun
vientitukeen.
2. Vientituki on:— raakasokerille, valkoiselle sokerille ja juurikas- ja sokeriruokosiirapeille
samansuuruinen kuin näiden sellaisenaan vientiin tarkoitettujen tuottei-
den vientituki, joka vahvistetaan sokerialan yhteisestä markkinajärjeste-
lystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o1785/81 (
1) 17 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen säännöksien
mukaisesti,
— isoglukoosille samansuuruinen kuin tämän sellaisenaan vientiin tarkoi-
tetun tuotteen vientituki, joka vahvistetaan asetuksen (ETY) N:o 1785/81
17 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen säännöksien mukaisesti,
— glukoosille ja glukoosisiirapille samansuuruinen kuin näiden sellaisenaan
vientiin tarkoitettujen tuotteiden vientituki, joka vahvistetaan näillekummallekin tuotteelle vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30
päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o
1766/92 (
2) 13 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen säännösten
mukaisesti.
3. Vientituen myöntämiseksi jalosteille niiden mukana on niitä vietäessä
oltava hakijan ilmoitus valmistuksessa käytettyjen raakasokerin, valkoisen
sokerin ja juurikas- ja sokeriruokosiirappien, isoglukoosin, glukoosin ja
glukoosisiirapin määristä.
Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tarkastettava ensim-
mäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen oikeellisuus.
4. Jos vientituki ei riitä mahdollistamaan 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa
lueteltujen tuotteiden vientiä, näihin tuotteisiin sovelletaan 16 artiklan 1
kohdan a alakohdassa tarkoitettua vientitukea koskevia säännöksiä mainitun
kohdan b alakohdan säännösten asemesta.
5. Vientitukea myönnetään vietäessä tuotteita:a) jotka ovat peräisin yhteisöstä,b) jotka on tuotu kolmansista maista ja joista on tuotaessa maksettu 12
artiklassa tarkoitettu tuontitulli, edellyttäen että viejä osoittaa, että:
— vietävä tuote on sama kuin aiemmin tuotu tuote ja— tästä tuotteesta on tuotaessa maksettu tuontitulli.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdan tapauksessa vientituki on jokaiselle
tuotteelle samansuuruinen kuin tuotaessa peritty tulli, jos tulli on alempi kuinsovellettava vientituki; jos tuotaessa peritty tulli on suurempi kuin vientituki,
sovelletaan vientitukea.
6. Vientituki maksetaan, kun esitetään todistus siitä, että tuotteet:
— täyttävät jomman kumman 5 kohdassa tarkoitetuista edellytyksistä,
— on viety yhteisön ulkopuolelle ja!B
(1) EYVL N:o L 177, 1.7.1981, s. 4, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1599/96 (EYVL N:o L 206, 16.8.1996, s. 43).
(2) EYVL N:o L 181, 1.7.1992, s. 21, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (EYVL N:o L 126, 24.5.1996, s. 37).1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 15
— eriytetyn vientituen osalta ovat saapuneet todistuksessa esitettyyn
määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jolle on vahvistettu vientitu-ki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan 5 kohdan b alakohdansoveltamista. Tästä säännöstä voidaan kuitenkin poiketa 29 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen vastaavien takuiden tarjoamiseksi, jollei
määritettävistä edellytyksistä muuta johdu.
7. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
19 artikla
1. Siinä määrin kuin on tarpeen vilja-, sokeri-, hedelmä- ja vihannesalojen
yhteisten markkinajärjestelyjen moitteettoman toiminnan kannalta, neuvosto
voi komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa
määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen erityistapauksissa estää kokonaantai osittain sisäisen jalostusmenettelyn käytön
— 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden ja
— tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa lueteltujen tuotteiden valmistuk-
seen tarkoitettujen hedelmien ja vihannesten osalta.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jos 1 kohdassa tarkoitettu
tilanne on poikkeuksellisen kiireinen ja jos yhteisön markkinat häiriintyvät tai
jos ne ovat vaarassa häiriintyä sisäisen jalostusmenettelyn vuoksi, komissio
päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimen-piteistä, jotka annetaan tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille, joidenvoimassaoloaika ei ylitä kuutta kuukautta ja joita sovelletaan välittömästi.
Jos asia on tullut komission käsiteltäväksi jäsenvaltion pyynnöstä, komissio
tekee päätöksen siitä yhden viikon kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Jäsenvaltiot voivat saattaa neuvoston käsiteltäväksi komission päätöksen
viikon kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Neuvosto voi määräenemmistöllä
vahvistaa, muuttaa tai kumota komission päätöksen. Jos neuvosto ei kolmen
kuukauden aikana ole päättänyt asiasta, komission päätös katsotaankumotuksi.
20 artikla
1. Jos asetuksen (ETY) N:o 1785/81 20 artiklan mukaisesti valkoisen
sokerin 100 kilogrammaa kohden peritään yli 5 ecun suuruinen vientimaksu, 1artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen, vähintään 35 prosenttia lisättyä sokeria
sisältävien tuotteiden vientimaksun perimisestä voidaan päättää 29 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Vientimaksu vahvistetaan ottaen huomioon:— lisättyä sokeria sisältävän hedelmä- ja vihannesjalosteen luonne,— kyseisen tuotteen sisältämän lisätyn sokerin määrä,
— yhteisössä ja maailmanmarkkinoilla käytetty valkoisen sokerin hinta,
— valkoiseen sokeriin sovellettava vientimaksu,— tämän maksun soveltamisen taloudelliset näkökohdat.3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
21 artikla
1. Yhdistetyn nimikkeistön yleisiä tulkintasääntöjä ja erityisiä sääntöjä sen
soveltamisesta sovelletaan tämän asetuksen piiriin kuuluvien tuotteiden
luokitteluun; tämän asetuksen soveltamisen pohjalta saatu tullinimikkeistö
liitetään yhteiseen tullitariffiin.
2. Jollei tässä asetuksessa tai jonkin sen säännöksen mukaisesti annetuissa
säännöksissä toisin säädetä, kolmansista maista tulevassa tuonnissa kielletään:
— kaikkien vaikutukseltaan tullia vastaavien maksujen periminen,
— kaikkien määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan vastaavien toimen-
piteiden soveltaminen.!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 16
22 artikla
1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1 artiklan 2
kohdassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä ovat häiriintyneet tai ovat
vaarassa häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 39 artiklantavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässäkaupassa voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä, kunnes häiriö tai häiriön
uhka on väistynyt.
Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2
kohdassa määrätyn äänestysmenettelyn mukaisesti yleiset säännöt tämänkohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat, joissa jäsenvaltiotvoivat toteuttaa suojatoimenpiteitä.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, komissio päättää jäsenvaltion
pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarpeellisista toimenpiteistä, jotka annetaan
tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan välittömästi. Jos komissio saajäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen kolmen työpäivänkuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen
neuvoston käsiteltäväksi kolmen työpäivän kuluessa sen tiedoksi antamisesta.
Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä vahvistaa,muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.
4. Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan perustamissopimuksen 228
artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä kansainvälisistä sopimuksista
aiheutuvia velvoitteita noudattaen.
III OSASTO
Yleiset säännökset
23 artikla
Perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen 1
artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.
24 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2200/96 kansallisia ja yhteisön tarkastuksia koskevan VI
osaston säännöksiä sovelletaan hedelmä- ja vihannesjalostealan markkinoitakoskevan yhteisön sääntelyn noudattamisen valvontaan.
25 artikla
Hedelmä- ja vihannesalalla voidaan määrätä hallinnollisia seuraamuksia,
jotka voivat olla luonteeltaan taloudellisia tai muita, alan omien tarpeiden
mukaisesti 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
26 artikla
Jos siirtyminen aiemmasta markkinajärjestelystä tällä asetuksella perustettuun
järjestelyyn edellyttää siirtymistä helpottavia toimenpiteitä, niistä päätetään
29 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
27 artikla
1. Jäsenvaltioiden ja komission on annettava toisilleen tiedoksi tämän
asetuksen soveltamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Toimitettavat tiedotvahvistetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Yksityiskohtaiset
säännöt tällaisten tietojen toimittamisesta ja jakelusta annetaan samaa
menettelyä noudattaen.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi tämän asetuksen
noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset sekäniihin tehdyt muutokset viimeistään kuukauden kuluttua niiden voimaantu-
losta.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet tämän
asetuksen säännöksiä koskevista rikkomuksista rankaisemiseksi sekä petosten
torjumiseksi.!B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 17
28 artikla
Perustetaan hedelmä- ja vihannesjalosteiden hallintokomitea, jäljempänä
”komitea”, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjoh-tajana on komission edustaja.
29 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa
komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan taijäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpi-
teistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheen-johtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan
perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytyk-
seksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta.Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussaartiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. a) Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi.
b) Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia,
komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa
komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamistaenintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä.
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden
kuukauden kuluessa.
30 artikla
Komitea voi käsitellä muitakin kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa sen
käsiteltäviksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.
31 artikla
Edellä 2 ja 7 artiklan sekä 9 artiklan 4 ja 5 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan
soveltamisesta aiheutuvia menoja pidetään yhteisen maatalouspolitiikanrahoittamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 729/70 (
1) 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina
interventiotoimenpiteinä, joiden tarkoituksena on säädellä maatalousmarkki-noita.
32 artikla
Tätä asetusta on sovellettava siten, että otetaan samanaikaisesti ja aiheellisella
tavalla huomioon perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyttavoitteet.
33 artikla
1. Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997. Kuitenkin I osastoa sovelletaan
kunkin kyseisen tuotteen osalta vasta markkinointivuoden 1997/1998 alusta.
2. Kumotaan seuraavat asetukset tämän asetuksen vastaavien säännösten
täytäntöönpanopäivästä:
— Neuvoston asetus (ETY) N:o 426/86, annettu 24 päivänä helmikuuta
1986, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä (
2)
— Neuvoston asetus (ETY) N:o 2245/88, annettu 19 päivänä heinäkuuta
1988, takuukynnysjärjestelmän käyttöönotosta sokeriliemeen säilötyillepersikoille (
3)!B
(1) EYVL N:o L 94, 28.4.1970, s. 13, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1287/95 (EYVL N:o L 125, 8.6.1995, s. 1).
(2) EYVL N:o L 49, 27.2.1986, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
komission asetuksella (EY) N:o 2314/95 (EYVL N:o L 233, 30.9.1995, s. 69).
(3) EYVL N:o L 198, 27.7.1988, s. 18, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1032/95 (EYVL N:o L 105, 9.5.1995,
s. 3).1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 18
— Neuvoston asetus (ETY) N:o 1206/90, annettu 7 päivänä toukokuuta
1990, hedelmä- ja vihannesjalostealan tuotantotukijärjestelmän yleisistäsäännöistä (
1)
— Neuvoston asetus (ETY) N:o 668/93, annettu 17 päivänä maaliskuuta
1993, tomaattijalosteiden tuotantotuelle asetettavasta rajasta (2)
Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen
liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan
kaikissa jäsenvaltioissa.!B
(1) EYVL N:o L 119, 11.5.1990, s. 74, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
asetuksella (ETY) N:o 2202/90 (EYVL N:o L 201, 31.7.1990, s. 4).
(2) EYVL N:o L 72, 25.3.1993, s. 1.1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 19
LIITE I
Asetuksen 2 artiklassa tarkoitetut tuotteet
CN-koodi Tavaran kuvaus
ex 0710 80 70 Jäädytetyt kuoritut tomaatit, kokonaiset tai paloitellut
ex 0712 90 30 Tomaattihiutaleet
0804 20 90 Kuivatut viikunat
ex 0813 20 00 Kuivatuista d’Ente-luumuista saadut kuivatut luumut
2002 10 10 Kuoritut tomaatit, kokonaiset tai paloitellut
2002 10 90 Kuorimattomat tomaatit, kokonaiset tai paloitellut
ex 2002 10 90 Tomaattimurska tai pizzakastikeex 2002 90 muut (tomaattimurska tai pizzakastike)ex 2002 90 11 Tomaattimehu (mukaan lukien passata)
ex 2002 90 19
ex 2002 90 31 Tomaattitiiviste
ex 2002 90 39
ex 2002 90 91
ex 2002 90 99
ex 2008 40 51 Sokeriliemeen ja/tai omaan mehuunsa säilötyt Williams- ja Rocha-päärynät
ex 2008 40 59
ex 2008 40 71
ex 2008 40 79ex 2008 40 91ex 2008 40 99
ex 2008 70 61 Sokeriliemeen ja/tai omaan mehuunsa säilötyt persikat
ex 2008 70 69ex 2008 70 71ex 2008 70 79ex 2008 70 92ex 2008 70 94ex 2008 70 99
2009 50 Tomaattimehu!
B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 20
LIITE II
13 artiklassa tarkoitetut tuotteet
CN-koodi Tavaran kuvaus
0806 20 Kuivatut viinirypäleet
ex 0811 Jäädytetyt hedelmät ja pähkinät, keittämättömät tai vedessä tai höyryssä keitetyt, myös lisättyä sokeria tai
muuta makeutusainetta sisältävät:
ex 0811 90 – muut:
– – lisättyä sokeria tai makeutusainetta sisältävät:– – – sokeripitoisuus suurempi kuin 13 painoprosenttia:
ex 0811 90 19 – – – – muut:
– – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus ):
– – – – – – kivelliset
– – – – – – muut
– – – – – muut kirsikat:– – – – – – kivelliset
– – – – – – muut
– – – muut:
ex 0811 90 39 – – – – muut:
– – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus ):
– – – – – – kivelliset– – – – – – muut– – – – – muut kirsikat:
– – – – – – kivelliset
– – – – – – muut– – muut:
– – – Kirsikat:
0811 90 75 – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus ):
– – – – – kivelliset
– – – – – muut
0811 90 80 – – – – muut:
– – – – – kivelliset
– – – – – muut
ex 0812 Hedelmät ja pähkinät, väliaikaisesti (esim. rikkidioksidikaasulla tai suolavedessä, rikkihapoke- tai
muussa säilöntäliuoksessa) säilöttyinä, mutta siinä tilassa välittömään kulutukseen soveltumattomina:
0812 10 00 – Kirsikat:
ex 0812 10 00 – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus )
ex 0812 10 00 – – muut
2008 Muulla tavalla valmistetut tai säilötyt hedelmät, pähkinät ja muut syötävät kasvinosat, myös lisättyä
sokeria, muuta makeutusainetta tai alkoholia sisältävät, muualle kuulumattomat:
2008 60 – Kirsikat:
– – lisättyä alkoholia sisältämättömät:!
B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 21
CN-koodi Tavaran kuvaus
– – – lisättyä sokeria sisältävät, pakkauksen nettopaino suurempi kuin 1 kg:
2008 60 51 – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus )
2008 60 59 – – – – muut
– – – lisättyä sokeria sisältävät, pakkauksen nettopaino enintään 1 kg:
2008 60 61 – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus )
2008 60 69 – – – – muut
– – – lisättyä sokeria sisältämättömät, pakkauksen nettopaino:– – – – vähintään 4,5 kg:
2008 60 71 – – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus )
2008 60 79 – – – – – muut
– – – – pienempi kuin 4,5 kg:
2008 60 91 – – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus )
2008 60 99 – – – – – muut!
B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 22
LIITE III
Tuoreiden tomaattien kiintiöiden jakaminen jäsenvaltioittain ja tuoteryhmittäin markkinointivuosille 1997/1998 ja 1998/
1999
(tonnia)
Jäsenvaltiot TomaattitiivisteetKuoritut tomaatit, koko-
naisina säilötytMuut tuotteet Yhteensä
Ranska 278 691 36 113 54 804 369 608
Kreikka 999 415 17 355 32 161 1 048 931Italia 1 758 499 1 090 462 622 824 3 471 785
Espanja 664 056 166 609 175 799 1 006 464
Portugali 884 592 10 580 44 302 939 474Yhteensä 4 585 253 1 321 119 929 890 6 836 262!
M11996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 23
LIITE IV
Vastaavuustaulukko
Aikaisemmat asetukset Tämä asetus
426/86, artikla 1, kohta 1 artikla 1, kohta 2
artikla 2, kohta 2 artikla 1, kohta 3
426/86, artikla 2, kohta 1 artikla 2, kohta 1
artikla 2, kohta 2 —artikla 2, kohta 3 —
426/86, artikla 3, kohta 1 artikla 2, kohta 2
artikla 3, kohta 1 a —artikla 3, kohta 2 —
artikla 3, kohta 3 —
artikla 3, kohta 4 artikla 4, kohta 9
426/86 artikla 4, kohta 1 artikla 3, kohta 1
artikla 4, kohta 2 —artikla 4, kohta 3 artikla 3, kohta 2artikla 4, kohta 4 artikla 3, kohta 3
426/86, artikla 5, kohta 1 artikla 4, kohta 2
artikla 5, kohta 2 artikla 4, kohta 3artikla 5, kohta 3 artikla 4, kohta 4artikla 5, kohta 4 —artikla 5, kohta 5 artikla 4, kohta 9
426/86, artikla 6, kohta 1 artikla 7, kohta 1
artikla 6, kohta 2 artikla 7, kohta 2artikla 6, kohta 3 artikla 7, kohta 3artikla 6, kohta 4 artikla 7, kohta 4artikla 6, kohta 5 —artikla 6, kohta 6 artikla 7, kohta 5artikla 6, kohta 7 artikla 7, kohta 5
426/86, artikla 6 a —426/86, artikla 7, kohta 1 artikla 8,
artikla 7, kohta 2 —
426/86, artikla 8, kohta 1 artikla 9, kohta 1
artikla 8, kohta 2 artikla 9, kohta 2artikla 8, kohta 3 artikla 9, kohta 3artikla 8, kohta 4 artikla 9, kohta 4artikla 8, kohta 5 artikla 9, kohta 5artikla 8, kohta 6 —artikla 8, kohta 7 artikla 9, kohta 8
426/86, artikla 9, kohta 1 artikla 11, kohta 1
artikla 9, kohta 2 artikla 11, kohta 2artikla 9, kohta 1 artikla 12, kohta 1artikla 9, kohta 2 artikla 12, kohta 2
426/86, artikla 10 —
426/86, artikla 10 a, kohta 1 artikla 13, kohta 1
artikla 10 a, kohta 2 artikla 13, kohta 2artikla 10 a, kohta 3 artikla 13, kohta 3artikla 10 a, kohta 4 artikla 13, kohta 4artikla 10 a, kohta 5 artikla 13, kohta 5!
B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 24
Aikaisemmat asetukset Tämä asetus
artikla 10 a, kohta 6 artikla 13, kohta 6
artikla 10 a, kohta 7 artikla 13, kohta 7
artikla 10 a, kohta 8 artikla 13, kohta 8
426/86, artikla 11, kohta 1 artikla 14, kohta 1
artikla 11, kohta 2 artikla 14, kohta 2artikla 11, kohta 3 artikla 14, kohta 3artikla 11, kohta 4 artikla 14, kohta 4
426/86, artikla 12, kohta 1 artikla 15, kohta 1
artikla 12, kohta 2 artikla 15, kohta 2artikla 12, kohta 3 artikla 15, kohta 3artikla 12, kohta 4 artikla 15, kohta 4
426/86, artikla 13, kohta 1 artikla 16, kohta 1
artikla 13, kohta 2 artikla 16, kohta 2artikla 13, kohta 3 artikla 16, kohta 3artikla 13, kohta 4 artikla 16, kohta 4artikla 13, kohta 5 artikla 16, kohta 5artikla 13, kohta 6 artikla 16, kohta 6artikla 13, kohta 7 artikla 16, kohta 7artikla 13, kohta 8 artikla 16, kohta 8
426/86, artikla 14, kohta 1 artikla 17, kohta 1
artikla 14, kohta 2 artikla 17, kohta 2artikla 14, kohta 3 artikla 17, kohta 3artikla 14, kohta 4 artikla 17, kohta 4artikla 14, kohta 5 artikla 17, kohta 5
426/86, artikla 14 a, kohta 1 artikla 18, kohta 1
artikla 14 a, kohta 2 artikla 18, kohta 2artikla 14 a, kohta 3 artikla 18, kohta 3artikla 14 a, kohta 4 artikla 18, kohta 4artikla 14 a, kohta 5 artikla 18, kohta 5artikla 14 a, kohta 6 artikla 18, kohta 6artikla 14 a, kohta 7 artikla 18, kohta 7
426/86, artikla 15, kohta 1 artikla 19, kohta 1
artikla 15, kohta 2 artikla 19, kohta 2artikla 15, kohta 3 artikla 19, kohta 3
426/86, artikla 16, kohta 1 artikla 20, kohta 1
artikla 16, kohta 2 artikla 20, kohta 2artikla 16, kohta 3 —artikla 16, kohta 4 —artikla 16, kohta 5 artikla 20, kohta 3
426/86, artikla 17, kohta 1 artikla 21, kohta 1
artikla 17, kohta 2 artikla 21, kohta 2
426/86, artikla 18, kohta 1 artikla 22, kohta 1
artikla 18, kohta 2 artikla 22, kohta 2artikla 18, kohta 3 artikla 22, kohta 3artikla 18, kohta 4 artikla 22, kohta 4
426/86, artikla 19 artikla 23426/86, artikla 20 artikla 24, kohta 1426/86, artikla 21, kohta 1 artikla 25
artikla 21, kohta 2 —!
B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 25
Aikaisemmat asetukset Tämä asetus
426/86, artikla 22, kohta 1 artikla 26, kohta 1
artikla 22, kohta 2 artikla 26, kohta 2artikla 22, kohta 3 artikla 26, kohta 3
426/86, artikla 23 artikla 27
artikla 24 artikla 29artikla 25 artikla 30artikla 26 artikla 31
426/86, liite I A liite I
liite I B liite IIliite III —
2245/88, artikla 1, kohta 1 artikla 5, kohta 1
artikla 1, kohta 2 artikla 5, kohta 2artikla 1, kohta 3 artikla 5, kohta 3
1206/90, artikla 2, kohta 1 artikla 4, kohta 7
artikla 2, kohta 2 artikla 4, kohta 8artikla 2, kohta 3 artikla 4, kohta 8
1206/90, artikla 3, kohta 2 artikla 4, kohta 1
artikla 3, kohta 3 artikla 4, kohta 5artikla 3, kohta 4 artikla 4, kohta 6
1206/90, artikla 6, kohta 1 artikla 9, kohta 6
artikla 6, kohta 2 artikla 9, kohta 8artikla 6, kohta 4 artikla 9, kohta 7
668/93, artikla 1, kohta 1 artikla 6, kohta 1
artikla 1, kohta 2 artikla 6, kohta 4artikla 1, kohta 3 artikla 6, kohta 5artikla 3 artikla 6, kohta 1!
B1996R2201 — FI — 15.06.1999 — 002.001 — 26