1974L0409 — FI — 01.01.1986 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 22 päivänä heinäkuuta 1974,
hunajaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta
(74/409/ETY)
(EYVL L 221, 12.8.1974, s. 10)
Muutettu:
virallinen lehti
N:osivu päivämäärä
►A1Kreikan liittymisasiakirja(*) L 291 17 19.11.1979
►A2Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirja(*) L 302 23 15.11.1985
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
1974L0409 — FI — 01.01.1986 — 001.001 — 2
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 22 päivänä heinäkuuta 1974,
hunajaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistami-
sesta
(74/409/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettäjäsenvaltioiden laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä
määritetään hunajan käsite samalla määrittäen sen erilaiset muunnelmatsekä vahvistetaan, mitkä ominaisuudet tuotteen on täytettävä, samoinkuin mitkä maininnat pakkauksessa tai merkinnöissä on oltava,
erot tämän lainsäädännön välillä estävät tämän tuotteen vapaan liikku-
vuuden ja saattavat johtaa eriarvoisten kilpailun edellytysten muodostu-miseen,
sen vuoksi on tarpeen yhteisön tasolla määritellä hunajan käsite ja antaa
säännökset sen erilaisista muunnelmista, joita voidaan pitää kaupansopivilla nimillä, hunajan koostumuksen yleisten ominaisuuksienvahvistamiseksi, sekä määritellä tärkeimmät merkinnöissä esitettävätmaininnat,
hunajan ominaispiirteiden ja koostumuksen tarkastamiseksi tarvittavista
näytteenottomenettelyistä ja analyysimenetelmistä päättäminen onteknistä täytäntöönpanoa; menettelyn yksinkertaistamiseksi ja nopeutta-miseksi niistä päättäminen tulisi uskoa komission tehtäväksi,
niissä tapauksissa, joissa neuvosto siirtää komissiolle toimivallan elin-
tarvikkeita koskevien säännösten täytäntöönpanoon, olisi säädettävämenettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen kiinteän yhteistyöntoteuttamiseksi neuvoston päätöksellä 69/414/ETY (
1) perustetussa
pysyvässä elintarvikekomiteassa,
tämän direktiivin 3 artiklassa kielletään käyttämästä ilmaisua ”hunaja”
tuotteista, jotka eivät ole 1 artiklan 1 kohdassa säädetyn määritelmänmukaisia; tämän kiellon välitön soveltaminen aiheuttaisi kuitenkin häiri-öitä niillä markkinoilla, joilla ilmaisu ”Kunsthonig” tai ”Kunsthonning”sallitaan aikaisemmassa kansallisessa lainsäädännössä kuvaamaanmuuta tuotetta kuin hunajaa; siksi tulisi säätää sopivasta siirtymäkau-desta tarvittavien muutosten tekemiseksi,
kunnes yhteisön yleiset säännökset elintarvikkeiden merkinnöistä on
annettu, tietyt kansalliset säännökset tulisi pitää voimassa siirtymä-kauden ajan, ja
tällä hetkellä markkinoilla on tietyissä jäsenvaltioissa analyyttisiltä
ominaispiirteiltään erilaisia hunajia; olisi vaikea soveltaa niihin kaikkiatämän direktiivin liitteessä vahvistettuja edellytyksiä, mutta yksityiskoh-taisemman tutkimuksen perusteella tämä tilanne on mahdollista ottaamyöhemmin perusteellisesti uudelleen tutkittavaksi,
(1) EYVL N:oL 291, 19.11.1969, s. 9
1974L0409 — FI — 01.01.1986 — 001.001 — 3
▼B
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tässä direktiivissä ”hunajalla” tarkoitetaan elintarviketta, jonka
hunajamehiläinen on tuottanut kukkien medestä tai kasvien elävienosien eritteistä ja jota mehiläiset keräävät, muuntavat ja yhdistelevättiettyjen itsestään peräisin olevien aineiden kanssa, varastoivat sekäjättävät kypsymään hunajakennoihin. Nämä elintarvikkeet voivat ollajuoksevia, tahmeita tai kiteytyneitä.
2. Hunajan päälajit ovat seuraavat:
a)alkuperän mukaan
kukkaishunaja:hunaja, joka on saatu pääosin kukkien medestä;mesikastehunaja:hunaja, joka on saatu pääosin kasvien elävien osien eritteestä; sen
väri vaihtelee vaaleasta tai vihertävän ruskeasta melkein mustaan;
b)olomuodon perusteella
kennohunaja:hunaja, jota mehiläiset varastoivat vastarakennettujen poikueetto-
mien kennojen lokeroissa ja jota myydään sinetöityinä kokonaisinakennoina tai sellaisten kennojen osina;
palahunaja:hunaja, joka sisältää yhden tai useamman palan kennohunajaa;kuivattu hunaja:hunaja, joka on saatu kuivaamalla päällyksestä riisuttuja poikueet-
tomia kennoja;
uutettu hunaja:hunaja, joka on saatu sentrifugoimalla päällyksestä riisuttuja
poikueettomia kennoja;
puristettu hunaja:hunaja, joka on saatu puristamalla poikueettomia kennoja käyttä-
mällä tai käyttämättä kohtuullista kuumuutta.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että hunajaa saadaan pitää kaupan vain, jos se on tässädirektiivissä ja liitteessä säädettyjen määritelmien ja sääntöjen mukaista.
3 artikla
1. Nimitystä ”hunaja” saadaan käyttää vain 1 artiklan 1 kohdassa
määritellystä tuotteesta, ja sitä on käytettävä kaupassa osoittamaan tätätuotetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan 1 kohdan aalakohdan ja 2 artiklan soveltamista.
2. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja nimityksiä saa käyttää
vain siinä määritellyistä tuotteista.
4 artikla
Poiketen siitä, mitä 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, ilmaisuja ”Kunst-
honning” ja ”Kunsthonig” voidaan käyttää edelleen Tanskassa jaSaksassa viiden vuoden ajan tämän direktiivin tiedoksi antamisestakuvaamaan muuta tuotetta kuin hunajaa sen mukaisesti, mitä voimassaolevissa tätä tuotetta koskevissa kansallisissa säännöksissä säädetäänsinä ajankohtana, kun tämä direktiivi annetaan tiedoksi.
5 artikla
Mitään muuta tuotetta kuin hunajaa ei saa lisätä hunajaan, jota pidetään
sellaisenaan kaupan.
1974L0409 — FI — 01.01.1986 — 001.001 — 4
▼B
6 artikla
1. Hunajan on silloin, kun sitä pidetään kaupan, oltava liitteessä
lueteltujen koostumusta koskevien edellytysten mukaista.
Liitteen 2 kohdan toisesta luetelmakohdasta poiketen jäsenvaltiot voivat
kuitenkin sallia omalla alueellaan:
a) pitää kaupan kanervahunajaa, jonka enimmäiskosteuspitoisuus on 25
prosenttia, jos tämä johtuu tuotannon luonnollisista olosuhteista;
b) pitää kaupan ”leivontahunajaa” tai ”teollisuushunajaa”, jonka
kosteuspitoisuus ei ole enemmän kuin 25 prosenttia, jos tämä johtuutuotannon luonnollisista olosuhteista.
2. Lisäksi:
a) hunajassa ei saa olla, jos käytännössä mahdollista, sen koostumuk-
selle vieraita orgaanisia tai epäorgaanisia aineita, kuten hometta,hyönteisiä, niiden jätöksiä, jälkikasvua tai hiekkajyväsiä, kunhunajaa markkinoidaan sellaisenaan tai kun sitä käytetään mihintahansa elintarvikkeena käytettävään tuotteeseen;
b) hunaja ei saa:
i) sisältää mitään vieraita makuja tai hajuja;
ii) käydä tai kuohua;
iii) olla kuumennettu siinä määrin, että sen luonnolliset entsyymit
ovat tuhoutuneet tai tulleet epäaktiiveiksi;
iv) omata keinotekoisesti muutettua happamuutta;
c) hunaja ei missään olosuhteissa saa sisältää mitään aineita sellaisessa
määrin, että ne vaarantavat ihmisten terveyttä.
3. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, hunajaa saa pitää
kaupan ”leivontahunajana” tai ”teollisuushunajana”, jos se, vaikka olisisopivaa elintarvikkeeksi:
a) ei ole 2 kohdan b alakohdan i, ii, iii alakohdassa tarkoitettujen
vaatimusten mukaista; tai
b) sen diostaasiaktiivisuus tai hydroksimetyylifurfuraalipitoisuus ei ole
liitteessä vahvistettujen ominaisuuksien mukainen.
Edellä b kohdassa tarkoitetussa tapauksessa jäsenvaltio voi kuitenkin
olla vaatimatta tämän ilmaisun käyttöä pakollisena ja sallia käytettävännimitystä ”hunaja”. Viiden vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksiantamisesta neuvosto päättää komission ehdotuksesta säännöksistä yhtä-läisten säännösten teknisten ehtojen laatimiseksi koko yhteisöä varten.
7 artikla
1. Ainoastaan seuraavien tietojen on oltava pakollisesti hunajapak-
kauksissa, hunaja-astioissa tai hunajan päällysmerkinnöissä, ja niiden onoltava näkyvällä, selvästi luettavalla ja pysyvällä tavalla merkittyjä:
a) nimitys ”hunaja” tai yksi tai useampi 1 artiklan 2 kohdassa maini-
tuista nimityksistä; ”kennohunaja” ja ”palahunaja” on kuitenkinkuvattava sellaisena; edellä 6 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan balakohdassa ja 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassatarkoitetuissa tapauksissa tuotteen nimityksen on oltava ”leivontahu-naja” tai ”teollisuushunaja”;
b) nettopaino ilmaistuna grammoina tai kilogrammoina;
c) tuotteen valmistajan tai pakkaajan taikka tuotteen yhteisöön sijoittau-
tuneen myyjän nimi tai toiminimi ja osoite tai kotipaikka.
2. Jäsenvaltiot voivat vaatia omalla alueellaan käytettäväksi pakolli-
sena nimitystä ”mesikastehunaja” hunajasta, joka on pääosin mesikaste-hunajaa, jolla on sellaisen hunajan organoleptiset, fysikaaliskemiallisetja mikroskooppiset ominaispiirteet ja jolle ei ole ilmoitettu erityisenkasvin alkuperää, sellaista kuin ”mäntyhunaja”.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat pitää
kansalliset säännöksensä, joissa edellytetään alkuperämaan ilmoitta-mista. Tätä mainintaa ei kuitenkaan voida enää vaatia yhteisön alueeltaperäisin olevan hunajan osalta.
1974L0409 — FI — 01.01.1986 — 001.001 — 5
▼B
4. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua nimitystä ”hunaja” tai
yhtä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista nimityksistä voidaan täydentäämuun muassa:
a) viittauksin alkuperään, joka voi olla kukka- tai kasviperäinen, jos
tuote on peräisin pääosin ilmoitetusta lähteestä ja jos sillä on asian-mukaiset organoleptiset, fysikaaliskemialliset ja mikroskooppisetominaisuudet;
b) seudullisella, alueellisella tai typografisella nimellä, jos tuote on
kokonaan peräisin ilmoitetulta alueelta.
5. Kun hunaja pakataan nettopainoltaan 10 kg:n tai sitä suurempiin
pakkauksiin tai astioihin, joita ei myydä vähittäismyynnissä, 1 kohdan bja c alakohdassa tarkoitetut tiedot voidaan esittää vain mukana seuraa-vista asiakirjoista.
6. Jäsenvaltioiden on oltava säätämättä sen lisäksi, mitä 1 kohdassa
säädetään, kuinka siinä kohdassa tarkoitetut tiedot on annettava. Jäsen-valtiot voivat kuitenkin kieltää hunajakaupan alueellaan, jos 1 kohdan aalakohdassa säädettyjä merkintöjä ei ole näkyvillä pakkauksen tai astianjollakin pinnalla kansallisilla kielillä.
7. Yhteisössä käytettäviksi hyväksyttyjen, mittayksiköistä 18 päivänä
lokakuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin 71/354/ETY (
1)liitteeseen
II sisältyvien englanninmittayksiköiden osalta jäsenvaltiot voivat vaatiasiirtymäkauden loppuun asti, että paino on ilmaistava myös englannin-mittayksikköinä.
8. Edellä 1-7k ohtaa sovelletaan tämän rajoittamatta myöhemmin
annettavien merkintää koskevien yhteisön säännösten soveltamista.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että 1 artiklassa tarkoitettujen, tässä direktiivissä ja senliitteessä säädettyjen määritelmien ja säännösten mukaisten tuotteidenkauppaa ei estetä soveltamalla näiden tuotteiden tai yleensä elintarvik-keiden koostumuksesta, valmistusehdoista, pakkaamisesta tai merkin-nöistä annettuja kansallisia säännöksiä, joita ei ole yhdenmukaistettu.
2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta säännöksiin, joita ei ole
yhdenmukaistettu ja joiden perusteena on:
— kansanterveyden suojeleminen;— petollisten toimien torjuminen, edellyttäen, etteivät säännökset ole
omiaan estämään tässä direktiivissä säädettyjen määritelmien jasäännösten soveltamista;
— teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojeleminen, alkuperätodis-
tusten ja -tietojen suojeleminen sekä vilpillisen kilpailun estäminen.
9 artikla
Näytteenottomenettelyistä ja analyysimenetelmistä, jotka ovat tarpeen
hunajan koostumuksen ja ominaisuuksien tarkastamiseksi, päätetään 10artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
10 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa 13 päivänä marraskuuta 1969 tehdyllä neuvoston päätökselläperustetun pysyvän elintarvikekomitean, jäljempänä ”komitea”, käsitel-täväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltionedustajan pyynnöstä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,jonka puheenjohtaja asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausuntoannetaan sellaisella ►
A2fifty-four ◄äänen enemmistöllä, joka
saadaan, kun jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen
(1) EYVL N:oL 243, 29.10.1971, s. 29
1974L0409 — FI — 01.01.1986 — 001.001 — 6
▼B
148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistuäänestykseen.
3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komi-
tean lausunnon mukaiset.
b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon
mukaiset tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättäneuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvostoratkaisee asian määräenemmistöllä.
c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa
siitä, kun ehdotus on tehty, komissio tekee päätoksen ehdotetuistatoimenpiteistä.
11 artikla
Mitä 10 artiklassa säädetään, sovelletaan 18 kuukauden ajan siitä
päivästä, jona asia ensimmäisen kerran saatettiin komitean käsiteltäväksi10 artiklan 1 kohtaa noudattaen.
12 artikla
Tällä direktiivillä ei vaikuteta painomittoja koskeviin kansallisiin sään-
nöksiin, joita on noudatettava, kun hunajaa pidetään kaupan; neuvostoantaa komission ehdotuksesta asiassa tarvittavat yhteisön säännökset 1päivään tammikuuta 1979 mennessä.
13 artikla
Tätä direktiiviä ei sovelleta tuotteisiin, jotka on tarkoitettu vietäviksi
yhteisön ulkopuolelle.
14 artikla
Jäsenvaltioiden on tarvittaessa yhden vuoden kuluessa tämän direktiivin
tiedoksi antamisesta muutettava lainsäädäntönsä tämän direktiivin sään-nösten mukaiseksi ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näinmuutettu lainsäädäntö on pantava täytäntöön jäsenvaltioissa myytäväksitarjottavien tuotteiden osalta kahden vuoden kuluttua tämän direktiivintiedoksi antamisesta.
15 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
1974L0409 — FI — 01.01.1986 — 001.001 — 7
▼B
LIITE
HUNAJAN KOOSTUMUSTA KOSKEVAT OMINAISUUDET
1.Ilmeinen pelkistetty sokeripitoisuus, inverttisokeriksi laskettuna:
— kukkaishunaja:
— mesikastehunaja ja mesikastehunajan ja kukkaishunajan sekoi-
tukset:vähintään 65 %
vähintään 60 %
2.Kosteuspitoisuus:
— yleensä:
— kanervahunaja (Calluna) ja apilahunaja (Trifolium sp.):enintään 21 %
enintään 23 %
3.Ilmeinen sakkaroosipitoisuus:
— yleensä:
— mesikastehunaja sekä mesikastehunajan ja kukkaishunajanse-
koitukset, akaasia-, laventeli- ja banksia mentsiezii -lajinhunajat:enintään 5 %
enintään 10 %
4.Veteen liukenemattomien kiinteiden aineiden pitoisuudet:
— yleensä:
— puristettu hunaja:enintään 0,1 %
enintään 0,5 %
5.Mineraalipitoisuus (tuhka):
— yleensä:
— mesikastehunaja sekä mesikastehunajan ja kukkaishunajan
sekoitukset:enintään 0,6 %
enintään 1 %
6.Happamuus: enintään 40 milliekviva-
lenttia happoa 1 000grammaa kohti
7.Diastaasiaktiivisuus ja hydroksimetyylifurfuraalipitoisuus (HMF) määriteltynä proses-
soinnin ja sekoittamisen jälkeen:
a)diastaasiaktiivisuus (Schade-asteikko):
— yleensä:
— hunajat, joissa on alhainen entsyymipitoisuus (esimerkiksi
sitrus) ja joiden HMF-pitoisuus ei ole enemmän kuin15 mg/kg:vähintään 8
vähintään 3
b)HMF: enintään 40 mg/kg (jollei a
kohdan toisessa luetelmakoh-dassa tarkoitetuista säännök-sistä tai määräyksistä muutajohdu).