1998L0078 — FI — 13.04.2005 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/78/EY, annettu 27 päivänä lokakuuta 1998, vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten lisävalvonnasta (EYV L 330, 5.12.1998, p.1)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/78/EY,

annettu 27 päivänä lokakuuta 1998,

vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten lisävalvonnasta







EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ( 1 ), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 2 ), noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä ( 3 ), sekä katsovat, että 1) muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetussa ensimmäisessä neuvoston direktiivissä 73/239/ETY ( 4 ) ja henkivakuutuksen ensivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 5 päivänä maaliskuuta 1979 annetussa neuvoston ensimmäisessä direktiivissä 79/267/ETY ( 5 ) vaaditaan, että vakuutusyrityksillä on toimintapääoma, 2) muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/49/ETY ( 6 ) ja henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/96/ETY ( 7 ) nojalla vaaditaan vakuutusliikkeen aloittamiseksi ja harjoittamiseksi yksi virallinen toimilupa, jonka antavat sen jäsenvaltion viranomaiset, jossa yrityksellä on kotipaikka (kotijäsenvaltio); tämän toimiluvan perusteella yrityksellä on lupa harjoittaa liiketoimintaansa koko yhteisössä joko sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella; kotijäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla on vastuu vakuutusyritysten talouden vakauden valvonnasta ja erityisesti niiden vakavaraisuuden valvonnasta, 3) vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten lisävalvontaan liittyvien toimenpiteiden on mahdollistettava se, että vakuutusyrityksen valvonnasta vastaavat viranomaiset pystyvät tekemään perustellumman arvion kyseisen vakuutusyrityksen taloudellisesta tilasta; lisävalvonnassa on otettava huomioon tietyt yritykset, jotka eivät tällä hetkellä ole yhteisön direktiivien mukaisen valvonnan alaisia; tässä direktiivissä ei millään tavoin edellytetä, että jäsenvaltioiden olisi suoritettava näiden yritysten valvontaa yksittäin, 4) vakuutusyritykset kilpailevat yhteisillä vakuutusmarkkinoilla suoraan toistensa kanssa ja pääomavaatimuksia koskevien sääntöjen on siksi oltava vastaavia; tämän vuoksi lisävalvonnan määrittelyssä sovellettavia perusteita ei voida jättää yksinomaan jäsenvaltioiden arvioitavaksi; yhteisten perussääntöjen hyväksyminen on siis parhaiten yhteisön edun mukaista, koska sillä estetään kilpailun vääristyminen ja vahvistetaan yhteisön vakuutusjärjestelmää; on tarpeen poistaa tietyt vakuutusyritysryhmään kuuluvien vakuutusyritysten toiminnan vakauden valvontaan liittyvien kansallisten lainsäädäntöjen väliset erot, 5) valitulla lähestymistavalla toteutetaan olennainen, välttämätön ja riittävä yhteensovittaminen vakaudenvalvontajärjestelmien keskinäisen tunnustamisen aikaansaamiseksi tällä alalla; tämän direktiivin tarkoituksena on erityisesti suojata vakuutettujen etuja, 6) tämän direktiivin tietyissä säännöksissä määritetään vähimmäisvaatimukset; kotijäsenvaltio voi säätää ankarampia säännöksiä niitä vakuutusyrityksiä varten, joille sen omat toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet toimiluvan, 7) tässä direktiivissä säädetään kaikkien sellaisten vakuutusyritysten lisävalvonnasta, jotka ovat osakasyrityksinä ainakin yhdessä vakuutusyrityksessä, jälleenvakuutusyrityksessä tai kolmannen maan vakuutusyrityksessä, sekä eri menettelyjen mukaisesti kaikkien sellaisten vakuutusyritysten lisävalvonnasta, joiden emoyritys on vakuutushallintayhtiö, jälleenvakuutusyritys, kolmannen maan vakuutusyritys tai sekavakuutushallintayhtiö; toimivaltaisten viranomaisten suorittama yksittäisen vakuutusyrityksen valvonta on edelleen ensiarvoinen vakuutusalan valvonnan periaate, 8) vakuutusyritysryhmään kuuluville vakuutusyrityksille on tarpeen laskea mukautettu vakavaraisuusasema; toimivaltaiset viranomaiset soveltavat yhteisössä eri menetelmiä vakuutusyritykselle sen vakuutusyritysryhmään kuulumisesta aiheutuvien taloudellista tilaa koskevien vaikutusten huomioon ottamiseksi; tällä direktiivillä otetaan käyttöön kolme menetelmää tämän laskennan suorittamiseksi; hyväksytään periaate, että nämä menetelmät ovat valvonnan kannalta vastaavanlaisia, 9) vakuutushallintayhtiön, jälleenvakuutusyrityksen tai kolmannen maan vakuutusyrityksen tytäryrityksenä olevan vakuutusyrityksen vakavaraisuuteen voivat vaikuttaa sen ryhmän varat, johon tämä vakuutusyritys kuuluu, ja näiden varojen jako ryhmän sisällä; toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava mahdollisuudet suorittaa lisävalvontaa ja toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet sen vakuutusyhtiön osalta, jonka vakavaraisuus on vaarantunut tai saattaa vaarantua. 10) toimivaltaisten viranomaisten olisi saatava kaikki tiedot, joilla on lisävalvonnan suorittamisen kannalta merkitystä; on luotava yhteistyö vakuutusyritysten valvonnasta vastuussa olevien viranomaisten sekä näiden viranomaisten ja muiden rahoitusalojen valvonnasta vastuussa olevien viranomaisten välille, 11) vakuutusyritysryhmän sisäiset liiketoimet voivat vaikuttaa vakuutusyrityksen taloudelliseen tilaan; toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava yleisesti valvoa kyseisten vakuutusyritysryhmän sisäisten liiketoimien tiettyjä lajeja ja toteutettava asianmukaiset toimenpiteet vakuutusyrityksen tasolla silloin, kun kyseisen yrityksen vakavaraisuus on vaarassa tai voi vaarantua, sekä katsovat, että OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:







1 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan

a) ”vakuutusyrityksellä” yritystä, joka on saanut virallisen toimiluvan direktiivin 73/239/ETY 6 artiklan tai direktiivin 79/267/ETY 6 artiklan mukaisesti;

b) ”kolmannen maan vakuutusyrityksellä” yritystä jolta, jos sen kotipaikka olisi yhteisön alueella, vaadittaisiin direktiivin 73/239/ETY 6 artiklan tai direktiivin 79/267/ETY 6 artiklan mukainen toimilupa;

c) ”jälleenvakuutusyrityksellä” muuta kuin vakuutusyritystä tai kolmannen maan vakuutusyritystä, jonka pääasiallisena toimintana on ottaa kannettavakseen vakuutusyrityksen, kolmannen maan vakuutusyrityksen tai muiden jälleenvakuutusyritysten luovuttamia riskejä;

d) ”emoyrityksellä” direktiivin 83/349/ETY ( 8 ) 1 artiklassa tarkoitettua emoyritystä samoin kuin mitä tahansa yritystä, joka toimivaltaisten viranomaisten mielestä tosiasiassa käyttää määräysvaltaa toisessa yrityksessä;

e) ”tytäryrityksellä” direktiivin 83/349/ETY 1 artiklassa tarkoitettua tytäryritystä samoin kuin mitä tahansa yritystä, jossa emoyritys toimivaltaisten viranomaisten mielestä tosiasiassa käyttää määräysvaltaa. Tytäryrityksen jokaista tytäryritystä pidetään myös alkuperäisen emoyrityksen tytäryrityksenä;

f) ”omistusyhteydellä” direktiivin 78/660/ETY ( 9 ) 17 artiklan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua omistusyhteyttä tai sitä, että pitää hallussaan yrityksen äänivallasta tai pääomasta suoraan tai välillisesti vähintään 20 prosenttia;

▼M1

g) ”osakasyrityksellä” yritystä, joka on joko emoyritys tai muu yritys, jolla on omistusyhteys toisessa yrityksessä, tai yritystä, joka on sidoksissa toiseen yritykseen direktiivin 83/349/ETY 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suhteen kautta;

h) ”sidosyrityksellä” joko tytäryritystä tai muuta yritystä, jossa toisella yrityksellä on omistusyhteys, tai yritystä, joka on sidoksissa toiseen yritykseen direktiivin 83/349/ETY 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suhteen kautta;

i) ”vakuutusholdingyhtiöllä” emoyritystä, jonka pääasiallisena toimintana on hankkia ja pitää hallussaan osuuksia tytäryrityksistä, jotka ovat yksinomaan tai pääasiallisesti vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksiä tai kolmannen maan vakuutusyrityksiä ja joista vähintään yksi on vakuutusyritys ja joka ei ole finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta 16 päivänä joulukuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/87/EY ( 10 ) tarkoitettu rahoitusalan sekaholdingyhtiö;

j) ”sekavakuutusholdingyhtiöllä” emoyritystä, joka ei ole vakuutusyritys, kolmannen maan vakuutusyritys, jälleenvakuutusyritys, vakuutusholdingyhtiö tai direktiivissä 2002/87/EY tarkoitettu rahoitusalan sekaholdingyhtiö ja jonka tytäryrityksistä vähintään yksi on vakuutusyritys;

▼B

k) ”toimivaltaisilla viranomaisilla” kansallisia viranomaisia, joilla lainsäädännön nojalla on toimivalta valvoa vakuutusyrityksiä.

2 artikla

Vakuutusyritysten lisävalvonnan soveltaminen

1. Direktiivien 73/239/ETY ja 79/267/ETY vakuutusyritysten valvontaa koskevien säännösten lisäksi jäsenvaltiot säätävät siitä, että kaikkien sellaisten vakuutusyritysten valvontaa, jotka ovat osakasyrityksinä vähintään yhdessä vakuutusyrityksessä, jälleenvakuutusyrityksessä tai kolmannen maan vakuutusyrityksessä, täydennetään 5, 6, 8 ja 9 artiklassa säädetyllä tavalla.

2. Vakuutusyritys, jonka emoyritys on vakuutushallintayhtiö, jälleenvakuutusyritys tai kolmannen maan vakuutusyritys, on 5 artiklan 2 kohdassa sekä 6, 8 ja 10 artiklassa säädetyllä tavalla lisävalvonnan alainen.

3. Vakuutusyritys, jonka emoyritys on sekavakuutushallintayhtiö, on 5 artiklan 2 kohdassa sekä 6 ja 8 artiklassa säädetyllä tavalla lisävalvonnan alainen.

3 artikla

Lisävalvonnan laajuus

1. Edellä 2 artiklan mukaisen lisävalvonnan suorittaminen ei millään tavoin edellytä, että toimivaltaiset viranomaiset olisivat velvollisia suorittamaan yksittäisen kolmannen maan vakuutusyrityksen, vakuutushallintayhtiön, sekavakuutushallintayhtiön tai jälleenvakuutusyrityksen valvontaa.

2. Lisävalvonnan piiriin kuuluvat

— vakuutusyrityksen sidosyritykset,

— vakuutusyrityksen osakasyritykset,

— vakuutusyrityksen osakasyrityksen sidosyritykset,

joita tarkoitetaan 5, 6, 8, 9 ja 10 artiklassa.

3. Jäsenvaltiot voivat päättää olla ottamatta 2 artiklassa tarkoitetun lisävalvonnan piiriin yrityksiä, jotka sijaitsevat kolmannessa maassa, jossa on oikeudellisia esteitä tarpeellisten tietojen siirtämiselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteen I 2.5 kohdan ja liitteen II 4 kohdan säännösten soveltamista.

Lisäksi lisävalvonnasta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset voivat tapauskohtaisesti päättää olla ottamatta yritystä 2 artiklassa tarkoitetun lisävalvonnan piiriin seuraavissa tapauksissa:

— kun lisävalvonnan piiriin sisällytettävällä yrityksellä on vain vähäinen merkitys vakuutusyritysten lisävalvonnan tavoitteiden kannalta;

— kun yrityksen taloudellisen tilanteen sisällyttäminen ei ole vakuutusyritysten lisävalvonnan tavoitteiden kannalta tarkoituksenmukaista tai se on harhaanjohtavaa.

4 artikla

Lisävalvonnan harjoittamiseen toimivaltaiset viranomaiset

1. Lisävalvonnan suorittavat sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa vakuutusyritys on saanut toimiluvan direktiivin 73/239/ETY 6 artiklan tai direktiivin 79/267/ETY 6 artiklan mukaisesti.

2. Kun kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneiden vakuutusyritysten emoyritys on sama vakuutushallintayhtiö, jälleenvakuutusyritys, kolmannen maan vakuutusyritys tai sekavakuutushallintayhtiö, kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat pyrkiä pääsemään yhteisymmärrykseen siitä, mikä niistä harjoittaa lisävalvontaa.

3. Kun jäsenvaltiossa on useampi kuin yksi vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten toiminnan vakautta valvova toimivaltainen viranomainen, jäsenvaltion on ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin niiden välisen yhteistoiminnan järjestämiseksi.

5 artikla

Tiedon saatavuus ja laatu

1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että lisävalvonnan alaisilla vakuutusyrityksillä on riittävät sisäisen valvonnan järjestelmät lisävalvonnan kannalta oleellisten tietojen tuottamiseksi.

2. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei niiden lainsäädännössä ole oikeudellisia esteitä sille, että lisävalvonnan alaiset yritykset ja niiden sidos- tai osakasyritykset vaihtavat keskenään lisävalvonnan kannalta oleellisia tietoja.

6 artikla

Tiedonsaanti

1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden lisävalvonnasta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset saavat kaikki tiedot, joilla on merkitystä lisävalvonnan alaisen vakuutusyrityksen valvonnassa. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kääntyä tarpeellisten tietojen saamiseksi suoraan asianomaisten 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yritysten puoleen vain siinä tapauksessa, että kyseisiä tietoja on pyydetty vakuutusyritykseltä eikä se ole niitä toimittanut.

2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden toimivaltaiset viranomaiset voivat itse alueellaan tai tehtävään valtuuttamiensa henkilöiden välityksellä tarkastaa paikan päällä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot:

— lisävalvonnan alaisessa vakuutusyrityksessä,

— edellä mainitun vakuutusyrityksen tytäryrityksissä,

— edellä mainitun vakuutusyrityksen emoyrityksissä,

— edellä mainitun vakuutusyrityksen emoyrityksen tytäryrityksissä.

3. Mikäli tätä artiklaa sovellettaessa jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset haluavat määrätyissä tapauksissa tarkastaa toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaa vakuutusyrityksen sidosyritystä, tytäryritystä, emoyritystä tai lisävalvonnan alaisen vakuutusyrityksen emoyrityksen tytäryritystä koskevia tärkeitä tietoja, niiden on pyydettävä toisen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta, että tarkastus suoritetaan. Pyynnön vastaanottaneiden viranomaisten on toimivaltansa rajoissa täytettävä pyyntö joko suorittamalla tarkastus itse tai antamalla pyynnön esittäneiden viranomaisten taikka tilintarkastajan tai asiantuntijan suorittaa tarkastus. ►M1 Pyynnön esittänyt toimivaltainen viranomainen voi halutessaan olla mukana tarkastuksessa, jos se ei suorita tarkastusta itse. ◄

7 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten välinen yhteistyö

1. Kun vakuutusyritykset ovat sidoksissa toisiinsa suoraan tai välillisesti tai niillä on yhteinen osakasyritys ja ne ovat sijoittautuneet eri jäsenvaltioihin, jokaisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset toimittavat toisilleen pyynnöstä kaikki tarvittavat tiedot, jotka mahdollistavat tai helpottavat tämän direktiivin mukaisen valvonnan toteuttamista, sekä omasta aloitteestaan kaikki niiden mielestä toisille toimivaltaisille viranomaisille olennaiset tiedot.

2. Kun vakuutusyritys ja joko direktiivissä 77/780/ETY ( 11 ) tarkoitettu luottolaitos tai direktiivissä 93/22/ETY ( 12 ) tarkoitettu sijoituspalveluyritys tai ne molemmat ovat sidoksissa toisiinsa suoraan tai välillisesti tai niillä on yhteinen osakasyritys, toimivaltaiset viranomaiset sekä näiden muiden yritysten valvonnasta vastaavat viranomaiset tekevät tiivistä yhteistyötä. Kyseiset viranomaiset vaihtavat keskenään toimivaltansa rajoissa kaikki tiedot, jotka voivat helpottaa niiden erityisesti tämän direktiivin mukaisen tehtävän suorittamista.

3. Tämän direktiivin nojalla saadut tiedot ja erityisesti toimivaltaisten viranomaisten tietojen vaihto, josta säädetään tässä direktiivissä, kuuluvat direktiivin 92/49/ETY 16 artiklassa ja direktiivin 92/96/ETY 15 artiklassa määritellyn salassapitovelvollisuuden piiriin.

8 artikla

Vakuutusyritysryhmän sisäiset liiketoimet

1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että toimivaltaiset viranomaiset valvovat yleisesti liiketoimia:

a) vakuutusyrityksen ja i) vakuutusyrityksen sidosyrityksen välillä, ii) vakuutusyrityksen osakasyrityksen välillä, iii) vakuutusyrityksen osakasyrityksen sidosyrityksen välillä;

b) vakuutusyrityksen ja sellaisen luonnollisen henkilön välillä, jolla on omistusyhteys i) vakuutusyrityksessä tai sen sidosyrityksessä, ii) vakuutusyrityksen osakasyrityksessä, iii) vakuutusyrityksen osakasyrityksen sidosyrityksessä.

Nämä liiketoimet koskevat erityisesti:

— lainoja

— takauksia ja taseen ulkopuolisia liiketoimia

— toimintapääomaan hyväksyttäviä eriä

— sijoituksia

— jälleenvakuutustoimia

— kustannusten jakamissopimuksia.

2. ►M1 Jäsenvaltioiden on vaadittava, että vakuutusyrityksillä on riittävät riskienhallintamenettelyt ja sisäiset tarkastusmenetelmät, mukaan luettuina luotettavat raportointi- ja laskentamenettelyt, 1 kohdassa säädettyjen liiketoimien määrittämiseksi, mittaamiseksi, seuraamiseksi ja valvomiseksi tarkoituksenmukaisella tavalla. Jäsenvaltioiden on myös vaadittava vakuutusyrityksiä ilmoittamaan merkittävät liiketoimet vähintään vuosittain toimivaltaisille viranomaisille. Toimivaltaisten viranomaisten on valvottava näitä menettelyjä ja menetelmiä. ◄

Jos näiden tietojen perusteella ilmenee, että vakuutusyrityksen vakavaraisuus on tai saattaa olla vaarassa, toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet vakuutusyrityksen osalta.

9 artikla

Mukautetun vakavaraisuuden vaatimus

1. Jäsenvaltioiden on 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa vaadittava, että mukautettu vakavaraisuuslaskelma tehdään liitteen I mukaisesti.

2. Edellä kohdassa 1 tarkoitettuun laskelmaan on otettava mukaan sidosyritykset, osakasyritykset ja osakasyrityksen sidosyritykset.

3. Jos mukautettu vakavaraisuustila on edellä 1 kohdassa tarkoitetun laskelman perusteella negatiivinen, toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet kyseisten vakuutusyritysten osalta.

10 artikla

Jälleenvakuutusyritykset, vakuutushallintayhtiöt ja kolmannen maan vakuutusyritykset

1. Edellä 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa jäsenvaltioiden on vaadittava lisävalvontamenetelmän soveltamista liitteen II mukaisesti.

2. Edellä 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa laskelmaan on sisällytettävä kaikki vakuutushallintayhtiön, jälleenvakuutusyrityksen tai kolmannen maan vakuutusyrityksen sidosyritykset liitteessä II säädetyllä tavalla.

3. Jos toimivaltaiset viranomaiset päätyvät laskelman perusteella siihen, että vakuutushallintayhtiön, jälleenvakuutusyrityksen tai kolmannen maan vakuutusyrityksen tytäryrityksenä olevan vakuutusyrityksen vakavaraisuus on vaarantunut tai saattaa vaarantua, toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet tämän vakuutusyrityksen osalta.

▼M1

10 a artikla

Yhteistyö kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten kanssa

1. Komissio voi joko jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tehdä neuvostolle ehdotuksia yhden tai useamman kolmannen maan kanssa tehtävien sellaisten sopimusten neuvottelemisesta, jotka koskevat keinoja suorittaa lisävalvontaa:

a) sellaisten vakuutusyritysten osalta, joissa on osakasyrityksinä 2 artiklassa tarkoitettuja yrityksiä, joiden pääkonttori on kolmannessa maassa; ja

b) kolmannen maan vakuutusyritysten osalta, joissa on osakasyrityksinä 2 artiklassa tarkoitettuja yrityksiä, joiden pääkonttori on yhteisössä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilla sopimuksilla on pyrittävä erityisesti takaamaan, että:

a) jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat saada sellaisten vakuutusyrityksen lisävalvonnassa tarvittavat tiedot, joiden pääkonttori on yhteisössä ja joilla on tytäryrityksiä ja omistusyhteyksiä yhteisön ulkopuolella olevissa yrityksissä, ja

b) kolmansien maiden toimivaltaiset viranomaiset voivat saada sellaisten vakuutusyrityksen lisävalvonnassa tarvitsemansa tiedot, joiden pääkonttori on niiden alueella ja joilla on tytäryrityksiä tai omistusyhteyksiä yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa sijaitsevissa yrityksissä.

▼M2

3. Komissio tarkastelee Euroopan vakuutus- ja lisäeläkekomitean avustuksella 1 kohdassa tarkoitettujen neuvottelujen tulosta ja siitä johtuvaa tilannetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 300 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamista.

▼M1

10 b artikla

Vakuutusholdingyhtiön hallintoelin

Jäsenvaltioiden on vaadittava, että ne henkilöt, jotka tosiasiallisesti johtavat vakuutusholdingyhtiön liiketoimintaa, ovat riittävän hyvämaineisia ja kokeneita suorittaakseen nämä tehtävät.

▼B

11 artikla

Täytäntöönpano

1. Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 5 päivänä kesäkuuta 2000. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovelletaan ensimmäisen kerran 1 päivänä tammikuuta 2001 tai kyseisenä kalenterivuonna alkavan tilikauden tilinpäätösten valvontaan.

3. Näissä 1 kohdassa tarkoitetuissa jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään.

4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle niiden keskeisten kansallisten säännösten teksti, jotka ne antavat tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä.

▼M2

5. Komissio antaa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2006 kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta ja tarvittaessa enemmän yhdenmukaistamisen tarpeellisuudesta.

▼B

12 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

13 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.









LIITE I

VAKUUTUSYRITYSTEN MUKAUTETUN VAKAVARAISUUDEN LASKEMINEN

1. LASKENTAMENETELMÄN VALINTA JA YLEISET PERIAATTEET

A. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen vakuutusyritysten mukautettu vakavaraisuus lasketaan käyttäen jotakin 3 kohdassa kuvatuista menetelmistä. Jäsenvaltio voi kuitenkin myös säätää, että toimivaltaiset viranomaiset antavat luvan käyttää tai määräävät käyttämään 3 kohdassa tarkoitettua muuta kuin jäsenvaltion valitsemaa menetelmää.

B. Suhteellisuus Vakuutusyrityksen mukautetun vakavaraisuuden laskemisessa on otettava huomion se suhteellinen osuus, joka asianomaisella osakasyrityksellä on kyseisissä sidosyrityksissä. ’Suhteellisella osuudella’ tarkoitetaan joko asianomaisen osakasyrityksen suoraan tai välillisesti omistaman merkityn pääoman osuutta käytettäessä 3 kohdassa kuvattua menetelmää 1 tai 2 tai konsolidoidun tilinpäätöksen laatimisessa käytettäviä prosenttimääriä käytettäessä 3 kohdassa kuvattua menetelmää 3. Käytetystä menetelmästä riippumatta on kuitenkin otettava huomioon tytäryrityksen kokonaisvakavaraisuusvaje silloin kun sidosyritys on tytäryritys, jonka vakavaraisuus on riittämätön. Kuitenkin silloin, kun toimivaltaisten viranomaisten mielestä pääomasta osuuden omistavan emoyrityksen vastuu on rajattu ehdottomasti ja selkeästi kyseiseen pääoman osuuteen, kyseiset toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia, että tytäryrityksen vakavaraisuusvaje otetaan huomioon suhteellisesti. ▼M1 Jos joidenkin vakuutusryhmän yritysten välillä ei ole pääomasidoksia, toimivaltainen viranomainen määrittelee, mikä suhteellinen osuus on otettava huomioon. ▼B

C. Toimintapääomaan kuuluvien erien kaksinkertaisen käytön estäminen C.1 Toimintapääomaan kuuluvien erien yleinen käsittely Vakuutusyrityksen mukautetun vakavaraisuuden laskemiseen käytettävästä menetelmästä riippumatta on laskelmassa huomioon otettujen eri vakuutusyritysten toimintapääomaan kuuluvien erien kaksinkertainen käyttö estettävä. Tätä varten vakuutusyrityksen mukautettua vakavaraisuutta laskettaessa ja jos tämän liitteen 3 kohdassa kuvatuissa menetelmissä ei kyseistä seikkaa ole vielä otettu huomioon, on seuraavat erät jätettävä pois: — kyseisen vakuutusyrityksen kaikki ne varat, jotka ovat jonkun sen sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen toimintapääomaan hyväksyttävissä olevien erien rahoitusta, — kyseisen vakuutusyrityksen sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen kaikki ne varat, jotka ovat osakkaana olevan vakuutusyrityksen toimintapääomaan hyväksyttävissä olevien erien rahoitusta, — kyseisen vakuutusyrityksen sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen kaikki ne varat, jotka ovat osakkaana olevan vakuutusyrityksen toisena sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen toimintapääomaan hyväksyttävissä olevien erien rahoitusta. C.2 Tiettyjen erien käsittely Sen estämättä, mitä C.1 kohdassa säädetään, — sidosyrityksenä olevan henkivakuutusyrityksen voittovaraukset ja tulevat voitot, ja — sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen merkitty mutta maksamatta oleva pääoma voidaan ottaa mukaan vakuutusyrityksen mukautettuun vakavaraisuuslaskelmaan vain, jos ne ovat hyväksyttävissä kyseisen sidosyrityksen toimintapääomaan. Merkitty mutta maksamatta oleva pääoma, joka mahdollisesti rasittaa osakasyritystä, on kuitenkin jätettävä kokonaisuudessaan laskelman ulkopuolelle. Osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen merkitty mutta maksamatta oleva pääoma, joka mahdollisesti rasittaa sidosyrityksenä olevaa vakuutusyritystä, on myös jätettävä laskelman ulkopuolelle. Sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen merkitty mutta maksamatta oleva pääoma, joka mahdollisesti rasittaa saman osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen toista sidosyrityksenä olevaa vakuutusyritystä, on jätettävä laskelman ulkopuolelle. C.3 Siirtokelpoisuus Jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että joitakin muita kuin C.2 kohdassa tarkoitettuja sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen toimintapääomaan hyväksyttävissä olevia eriä ei tosiasiassa voida käyttää sen osakkaana olevan vakuutusyrityksen toimintapääomavaatimuksen täyttämiseen, jonka mukautettua vakavaraisuutta lasketaan, kyseiset erät voidaan ottaa mukaan laskelmaan vain siltä osin kuin ne ovat hyväksyttävissä sidosyrityksen toimintapääomavaatimuksen täyttämiseen. C.4C.2 ja C.3 kohdissa tarkoitettujen erien yhteismäärä ei saa ylittää sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen toimintapääomavaatimusta.

D. Vakuutusyritysryhmän sisäisen pääoman huomiotta jättäminen Mukautettua vakavaraisuutta laskettaessa ei saa ottaa huomioon toimintapääomaan hyväksyttävissä olevia eriä, jotka ovat peräisin keskinäisestä rahoituksesta vakuutusyrityksen ja — sidosyrityksen, — osakasyrityksen, tai — jonkin sen osakasyrityksen toisen sidosyrityksen välillä. Vakuutusyrityksen mukautettua vakavaraisuutta laskettaessa ei myöskään saa ottaa huomioon sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen toimintapääomaan hyväksyttävissä olevia eriä, jotka ovat peräisin keskinäisestä rahoituksesta kyseisen vakuutusyrityksen toisen sidosyrityksen kanssa. Rahoitus on keskinäistä erityisesti silloin, kun vakuutusyritys tai jokin sen sidosyritys joko omistaa osakkeita toisessa sellaisessa yrityksessä, joka suoraan tai epäsuorasti omistaa ensin mainitun yrityksen toimintapääomaan hyväksyttävissä olevia eriä, tai myöntää lainoja tällaiselle yritykselle.

E. Toimivaltaisten viranomaisten on valvottava sitä, että mukautettu vakavaraisuus lasketaan yhtä usein kuin vakuutusyritysten toimintapääoma direktiivien 73/239/ETY ja 79/267/ETY mukaan. Varat ja velat arvioidaan direktiivien 72/239/ETY, 79/267/ETY ja 91/674/ETY ( 13 ) asianomaisten säännösten mukaisesti.

2. LASKENTAMENETELMIEN SOVELTAMINEN

2.1 Sidosyrityksenä olevat vakuutusyritykset

Mukautettu vakavaraisuus lasketaan tässä liitteessä esitettyjen yleisten periaatteiden ja menetelmien mukaisesti.

Kun vakuutusyrityksellä on useampi kuin yksi sidosyrityksenä oleva vakuutusyritys, mukautettu vakavaraisuus lasketaan laskentamenetelmästä riippumatta niin, että jokainen näistä sidosyrityksenä olevista vakuutusyrityksistä otetaan laskelmaan mukaan.

Kun omistusyhteydet ovat peräkkäisiä (esimerkiksi vakuutusyritys on toisen vakuutusyrityksen osakasyritys, ja tämä toinen vakuutusyritys on kolmannen vakuutusyrityksen osakasyritys), mukautettu vakavaraisuus lasketaan jokaisen osakkaana olevan vakuutusyrityksen osalta, jolla on sidosyrityksenä vähintään yksi vakuutusyritys.

Jäsenvaltiot voivat luopua vakuutusyrityksen mukautetun vakavaraisuuden laskemisesta, kun

— yritys on toisen, samassa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen vakuutusyrityksen sidosyritys, ja kun kyseinen sidosyritys on otettu huomioon osakkaana olevan vakuutusyrityksen mukautettua vakavaraisuutta laskettaessa; tai

— yritys on joko sellaisen vakuutusalan hallintayhtiön tai jälleenvakuutusyrityksen sidosyritys, jonka kotipaikka on samassa jäsenvaltiossa kuin vakuutusyrityksen, ja kun kyseinen vakuutushallintayhtiö tai jälleenvakuutusyritys ja kyseinen sidosyrityksenä oleva vakuutusyritys otetaan tehdyssä laskelmassa huomioon.

Joka tapauksessa jäsenvaltiot voivat myös luopua vakuutusyrityksen mukautetun vakavaraisuuden laskemisesta, kun on kyse toisen vakuutusyrityksen tai jälleenvakuutusyrityksen tai vakuutushallintayhtiön, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, sidosyrityksenä olevasta vakuutusyrityksestä, ja jos asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat sopineet lisävalvonnan antamisesta kyseisen toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tehtäväksi.

Kummassakin tapauksessa erivapaus voidaan myöntää vain, jos laskelmassa mukana olevien vakuutusyritysten toimintapääomaan hyväksyttävissä olevat erät on toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla jaettu asianmukaisesti edellä mainittujen yritysten kesken.

Jäsenvaltiot voivat säätää, että jos sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa kuin vakuutusyritys, jonka osalta mukautettu vakavaraisuuslaskelma tehdään, laskelmassa otetaan sidosyrityksen osalta huomioon vakavaraisuus sellaisena kuin kyseisen toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat sen arvioineet.

2.2 Sidosyrityksinä olevat jälleenvakuutusyritykset

Laskettaessa jälleenvakuutusyrityksen osakkaana olevan vakuutusyrityksen mukautettua vakavaraisuutta kyseistä sidosyrityksenä olevaa jälleenvakuutusyritystä käsitellään pelkästään tässä laskelmassa vastaavasti kuin sidosyrityksenä olevaa vakuutusyritystä soveltaen tässä liitteessä esitettyjä yleisiä periaatteita ja menetelmiä.

Tässä tarkoituksessa jokaiselle sidosyrityksenä olevalle jälleenvakuutusyritykselle lasketaan teoreettinen vakavaraisuusvaatimus samojen sääntöjen perusteella kuin direktiivin 73/239/ETY 16 artiklan 2—5 kohdassa tai direktiivin 79/267/ETY 19 artiklassa säädetään. Jos näitä sääntöjä on hyvin vaikea soveltaa, toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin sallia teoreettisen vakavaraisuusvaatimuksen laskemisen direktiivin 73/239/ETY 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ensimmäisen tuloksen perusteella. Samojen erien kuin ne, joista säädetään direktiivin 73/239/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tai direktiivin 79/267/ETY 18 artiklassa, hyväksytään teoreettiseen toimintapääomaan hyväksyttäviksi. Varat ja velat arvioidaan samojen sääntöjen mukaisesti kuin mainituissa direktiiveissä ja direktiivissä 91/674/ETY säädetään.

2.3 Välissä olevat vakuutushallintayhtiöt

Laskettaessa sellaisen vakuutusyrityksen mukautettua vakavaraisuutta, jolla on omistusyhteys vakuutusyrityksessä, jälleenvakuutusyrityksessä tai kolmannen maan vakuutusyrityksessä vakuutushallintayhtiön kautta, välissä olevan vakuutushallintayhtiön tila otetaan huomioon. Pelkästään tämän laskelman, joka tehdään tässä liitteessä säädettyjen yleisten periaatteiden ja menetelmien mukaisesti, tekemiseksi kyseistä vakuutushallintayhtiötä käsitellään vakuutusyrityksenä, jonka vakavaraisuusvaatimus on nolla ja jota koskevat direktiivin 73/239/ETY 16 artiklan 1 kohdan tai direktiivin 79/267/ETY 18 artiklan säännökset toimintapääomaan sisällytettävien erien osalta.

2.4 Sidoksissa olevat vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykset, joiden kotipaikka on kolmannessa maassa

A. Sidosyrityksinä olevat kolmannen maan vakuutusyritykset

Laskettaessa kolmannen maan vakuutusyrityksen osakkaana olevan vakuutusyrityksen mukautettua vakavaraisuutta kyseistä viimeksi mainittua sidosyritystä käsitellään pelkästään tämän laskelman tekemiseksi vastaavasti kuin sidosyrityksenä olevaa vakuutusyritystä soveltaen tässä liitteessä esitettyjä yleisiä periaatteita ja menetelmiä.

Jos kolmas maa, jossa kyseisen sidosyrityksen kotipaikka on, edellyttää tältä kuitenkin toimilupaa ja asettaa sen toiminnalle vähintään direktiiveissä 73/239/ETY tai 79/267/ETY säädettyä vastaavan vakavaraisuusvaatimuksen, ottaen huomioon vaatimuksen kattamiseen tarvittavat erät, jäsenvaltiot voivat säätää, että laskelmassa otetaan kyseisen yrityksen osalta huomioon vakavaraisuusvaatimus sekä tämän vaatimuksen täyttämiseksi hyväksyttävissä olevat erät sellaisina kuin kyseinen kolmas maa ne on säätänyt.

B. Sidosyrityksinä olevat kolmannen maan jälleenvakuutusyritykset

Sen estämättä mitä 2.2 kohdassa säädetään, sellaisen jällenvakuutusyrityksen, jonka kotipaikka on kolmannessa maassa, osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen mukautettua vakavaraisuutta laskettaessa ja edellä A kohdassa esitetyin edellytyksin jäsenvaltiot voivat säätää, että laskelmassa otetaan kyseisen jälleenvakuutusyrityksen osalta huomioon omia varoja koskeva vaatimus sekä tämän vaatimuksen täyttämiseksi hyväksyttävissä olevat erät sellaisina kuin kyseinen kolmas maa ne on säätänyt. Jos tällaisia säännöksiä sovelletaan ainoastaan kyseisen kolmannen maan vakuutusyrityksiin, sidosyrityksenä olevan jälleenvakuutusyrityksen omia varoja koskeva teoreettinen vaatimus sekä tämän teoreettisen vaatimuksen täyttämiseksi hyväksyttävissä olevat erät voidaan laskea kuin kyseessä olisi kyseisessä kolmannessa maassa sijaitseva sidosyrityksenä oleva vakuutusyritys.

▼M1

2.4a Sidoksissa olevat luottolaitokset, sijoituspalveluyritykset ja rahoituslaitokset

Laskettaessa luottolaitoksen, sijoituspalveluyrityksen tai rahoituslaitoksen osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen mukautettua vakavaraisuutta sovelletaan tällaisten omistusyhteyksien vähentämisestä direktiivin 73/239/ETY 16 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 79/267/ETY 18 artiklassa vahvistettuja sääntöjä soveltuvin osin samoin kuin säännöksiä, jotka koskevat jäsenvaltioiden mahdollisuutta tietyin edellytyksin sallia vaihtoehtoisia menetelmiä ja kyseisten omistusyhteyksien vähentämättä jättäminen.

▼B

2.5 Tarvittavien tietojen puuttuminen

Jos toimivaltaisilla viranomaisilla ei jostakin syystä ole käytettävissään vakuutusyrityksen mukautetun vakavaraisuuden laskemiseen tarvittavia sellaista sidosyritystä koskevia tietoja, jonka kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, kyseisen yrityksen kirjanpitoarvo osakasyrityksenä olevassa vakuutusyrityksessä vähennetään mukautettuun toimintapääomaan hyväksyttävissä olevista eristä. Tässä tapauksessa kyseiseen omistusyhteyteen liittyviä toteutumattomia voittoja ei hyväksytä mukautettuun toimintapääomaan hyväksyttäväksi eräksi.

3. LASKEMISMENETELMÄT

Menetelmä 1: Vähentämis- ja yhdistämismenetelmä

Osakkaana olevan vakuutusyrityksen mukautettu vakavaraisuus on seuraavien summien erotus:

a) osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen toimintapääomaan hyväksyttävissä olevat erät ja b) osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen suhteellinen osuus sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen toimintapääomaan hyväksyttävissä olevista eristä i) sekä

a) sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen kirjanpitoarvo osakasyrityksenä olevassa vakuutusyrityksessä, b) osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen vakavaraisuusvaatimus ja c) sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen vakavaraisuusvaatimuksen suhteellinen osuus. ii)

Jos omistusyhteys sidosyrityksenä olevaan vakuutusyritykseen on kokonaan tai osaksi välillinen, on edellä olevaan kohtaan ii) a) sisällytettävä tällaisen välillisen omistuksen arvo ottaen huomioon asiaankuuluvat peräkkäiset omistusosuudet; ja edellä oleviin i) b) ja ii) c) kohtaan on sisällytettävä sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen toimintapääomaan hyväksyttävissä olevien erien sekä sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen vakavaraisuusvaatimuksen vastaavat suhteelliset osuudet.

Menetelmä 2: Vaatimuksen vähentämismenetelmä

Osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen mukautettu vakavaraisuus on seuraavien summien erotus:

— osakkaana olevan vakuutusyrityksen toimintapääomaan hyväksyttävissä olevat erät — sekä

a) osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen vakavaraisuusvaatimuksen ja b) sidosyrityksenä olevan vakuutusyrityksen vakavaraisuusvaatimuksen suhteellisen osuuden summa.

Toimintapääomaan hyväksyttävissä olevien erien arvioimiseksi tässä direktiivissä tarkoitetut omistusyhteydet arvostetaan pääomaosuusmenetelmää käyttäen noudattaen valinnan mahdollisuutta, josta säädetään direktiivin 78/660/ETY 59 artiklan 2 kohdan b alakohdassa.

Menetelmä 3: Kirjanpidon konsolidointiin perustuva menetelmä

Osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen mukautettu vakavaraisuus lasketaan konsolidoidusta tilinpäätöksestä. Osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen mukautettu vakavaraisuus on seuraavien summien erotus:

konsolidoiduista tiedoista lasketut toimintapääomaan hyväksyttävissä olevat erät, sekä

a) joko osakasyrityksenä olevan vakuutusyrityksen vakavaraisuusvaatimuksen ja sidosyrityksenä olevien vakuutusyritysten vakavaraisuusvaatimusten konsolidoidun tilinpäätöksen laatimisessa käytettyjä prosenttiosuuksia vastaavien suhteellisten osuuksien summa,

b) tai konsolidoiduista tiedoista laskettu vakavaraisuusvaatimus.

Direktiivien 73/239/ETY; 79/267/ETY ja 91/674/ETY säännöksiä sovelletaan toimintapääomaan hyväksyttävissä olevien erien ja vakavaraisuusvaatimuksen laskemiseen konsolidoiduista tiedoista.









LIITE II

SELLAISTEN VAKUUTUSYRITYSTEN LISÄVALVONTA, JOTKA OVAT VAKUUTUSHALLINTAYHTIÖN TAI JÄLLEENVAKUUTUSYRITYKSEN TAI KOLMANNEN MAAN VAKUUTUSYRITYKSEN TYTÄRYRITYKSIÄ

1. Toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava siitä, että tässä liitteessä kuvattua menetelmää sovelletaan yhdenmukaisesti 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin eri jäsenvaltioihin sijoittautuneisiin useampiin vakuutusyrityksiin, jotka ovat vakuutushallintayhtiöiden, jälleenvakuutusyrityksen tai kolmannen maan vakuutusyrityksen tytäryrityksiä. Toimivaltaiset viranomaiset toimittavat lisävalvonnan yhtä usein kuin vakuutusyritysten toimintapääoma lasketaan direktiivien 72/239/ETY ja 79/267/ETY mukaan.

2. Jäsenvaltiot voivat luopua tässä liitteessä tarkoitetusta laskelmasta vakuutusyrityksen osalta: — jos kyseinen vakuutusyritys on jonkun toisen vakuutusyrityksen sidosyritys ja jos se otetaan huomioon tämän toisen yrityksen tässä liitteessä tarkoitetussa laskelmassa; — jos kyseisen vakuutusyrityksen ja yhden tai useamman muun samassa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen vakuutusyrityksen emoyritys on sama vakuutushallintayhtiö, jälleenvakuutusyritys tai kolmannen maan vakuutusyritys ja jos vakuutusyritys otetaan huomioon tässä liitteessä tarkoitetussa laskelmassa, joka on tehty yhdelle näistä muista yrityksistä; — jos kyseisen vakuutusyrityksen ja yhden tai useamman muun toisissa jäsenvaltioissa toimiluvan saaneen vakuutusyrityksen emoyritys on sama vakuutushallintayhtiö, jälleenvakuutusyritys tai kolmannen maan vakuutusyritys ja jos 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti on tehty sopimus siitä, että toisen jäsenvaltion valvontaviranomainen suorittaa tässä liitteessä tarkoitetun lisävalvonnan. Kun omistusyhteydet ovat peräkkäisiä (esimerkiksi vakuutushallintayhtiö tai jälleenvakuutusyritys itse on toisen vakuutushallintayhtiön, jälleenvakuutusyrityksen tai kolmannen maan vakuutusyrityksen omistama), jäsenvaltiot voivat tyytyä soveltamaan tässä liitteessä tarkoitettuja laskelmia vasta vakuutusyrityksen perimmäisen emoyrityksen tasolla, joka on vakuutushallintayhtiö, jälleenvakuutusyritys tai kolmannen maan vakuutusyritys.

3. Toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava siitä, että liitteessä I kuvattujen laskelmien mukaiset laskelmat suoritetaan vakuutushallintayhtiön, jälleenvakuutusyrityksen tai kolmannen maan vakuutusyhtiön tasolla. Liitteessä I kuvattuja yleisiä periaatteita ja menetelmiä sovelletaan yhteneväisesti vakuutushallintayhtiön, jälleenvakuutusyrityksen tai kolmannen maan vakuutusyrityksen tasolla. Emoyritystä käsitellään pelkästään tämän laskelman tekemiseksi ikään kuin vakuutusyrityksenä, jonka — vakavaraisuusvaatimus on nolla, jos se on vakuutushallintayhtiö; — teoreettinen vakavaraisuusvaatimus on liitteen I kohdan 2.2 mukainen, jos se on jälleenvakuutusyritys, tai liitteen I kohdan 2.4. B mukainen, jos se on jälleenvakuutusyritys, jonka kotipaikka on kolmannessa maassa; — vakavaraisuusvaatimus määritetään liitteen I kohdan 2.4. A periaatteiden mukaisesti, jos se on kolmannen maan vakuutusyritys; ja jota koskevat direktiivin 73/239/ETY 16 artiklan 1 kohdan tai direktiivin 79/267/ETY 18 artiklan säännökset toimintapääomaan hyväksyttävissä olevien erien osalta.

4. Tarvittavien tietojen puuttuminen Jos toimivaltaisilla viranomaisilla ei jostakin syystä ole käytettävissään tässä liitteessä tarkoitettuihin laskelmiin tarvittavia, sellaista sidosyritystä koskevia tietoja, jonka kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, kyseisen yrityksen kirjanpitoarvo osakasyrityksessä vähennetään tässä liitteessä tarkoitettuun laskelmaan hyväksyttävistä eristä. Tässä tapauksessa kyseiseen omistusyhteyteen liittyviä toteutumattomia voittoja ei hyväksytä laskelmaan sisällytettäviksi.