Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2201/96,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1996,
hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä
(EYVL L 297, 21.11.1996, s. 29)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Neuvoston asetus (EY) N:o 2199/97 annettu 30 päivänä lokakuuta
1997L 303 1 6.11.1997
"M2 Neuvoston asetus (EY) N:o 2701/1999 annettu 14 päivänä
joulukuuta 1999L 327 5 21.12.1999
"M3 Neuvoston asetus (EY) N:o 2699/2000 annettu 4 päivänä
joulukuuta 2000L 311 9 12.12.2000
"M4 Neuvoston asetus (EY) N:o 1239/2001 annettu 19 päivänä
kesäkuuta 2001L 171 1 26.6.2001
Oikaistu:
"C1 Oikaisu, EYVL L 179, 8.7.1997, s. 10 (2201/96)
Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä
tammikuuta 1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1) janeuvoston 2asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 1
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2201/96,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1996,
hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä
EUROOP AN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 42 ja 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
1) hedelmä- ja vihannesalaan yleensä vaikuttavat useat erilaiset
muutostekijät, jotka yhteisön on otettava huomioon muuttamalla
markkinajärjestelyjään koskevia perussääntöjä; tiettyjen jalostei-
den osalta olisi lisäksi otettava huomioon tilanne kansainvälisillä
markkinoilla; hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteiseen markki-
najärjestelyyn sen käyttöönoton jälkeen tehtyjen lukuisten muu-
tosten johdosta olisi selkeyden vuoksi annettava uusi asetus,
2) tietyt jalosteet ovat erityisen tärkeitä yhteisön Välimeren alueilla,
joilla tuotantohinnat ovat merkittävästi korkeammat kuin kolman-
sissa maissa; sellaisten sopimusten tekemiseen, joilla taataan
jalostusteollisuuden säännöllinen tuotteiden saanti tuottajille
maksettavan vähimmäishinnan maksamista vastaan, perustuva
tuotantotukijärjestelmä, sellaisena kuin sitä on aiemmin sovellettu,
on vakiintunut ja on suotavaa jatkaa sen soveltamista; samoin kuin
tuoretuotteiden osalta myös jalostusalalla tuottajaorganisaatioiden
asemaa olisi kuitenkin lujitettava, jotta voitaisiin taata tarjonnan
keskittyminen entisestään, hallita tarjontaa järkevämmällä tavalla
ja helpottaa tuottajille maksettavan vähimmäishinnan noudattami-
sen valvontaa,
3) tuoreina kulutettaviksi tarkoitettujen ja jalostettaviksi tarkoitettu-
jen tuotteiden hintojen välisen yhteyden vuoksi olisi säädettävä,
että tuottajalle maksettava vähimmäishinta määritetään ottaen
huomioon hedelmä- ja vihannesalan markkinahintojen kehitys
sekä tarve säilyttää tuoretuotteen eri käyttötapojen välinen riittävä
tasapaino,
4) tuen on korvattava yhteisössä tuottajille maksettavien hintojen ja
kolmansien maiden hintojen välinen erotus; tästä syystä olisi
säädettävä laskentatavasta, jossa otetaan erityisesti huomioon
kyseinen erotus sekä vähimmäishinnan muuttumisen vaikutus,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiettyjen teknisten osatekijöiden
soveltamista,
5) käytettävissä olevien raaka-aineiden suurien määrien ja jalostus-
mahdollisuuksien joustavuuden vuoksi tuotantotuen myöntäminen
voi tietyissä tapauksissa aiheuttaa tuotannon huomattavaa kasva-
mista; tästä mahdollisesti seuraavien menekkivaikeuksien välttä-
miseksi olisi säädettävä tuen myöntämisen rajoista tuotekohtai-
sesti joko takuukynnysjärjestelmän tai kiintiöjärjestelmän muo-
dossa,
6) tomaattijalosteiden osalta saadun kokemuksen perusteella pää-
dyttiin ottamaan käyttöön joustavampi järjestelmä, jonka tarkoi-
tuksena on lisätä yritysten elinvoimaisuutta ja yhteisön teolli-
suuden kilpailukykyä; tuoteryhmäkohtaiset ja jäsenvaltiokohtaiset
kiintiöt olisi vahvistettava kiinteästi uuden järjestelmän kahdelle
ensimmäiselle soveltamisvuodelle; tiivisteitä ja niistä valmistet-!B
(1) EYVL N:o C 52, 21.2.1996, s. 23
(2) EYVL N:o C 96, 1.4.1996, s. 276
(3) EYVL N:o C 82, 19.3.1996, s. 301996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 2
tuja tuotteita koskevaa tukea olisi vähennettävä sen kustannus-
kasvun vastapainoksi, joka aiheutuu tomaattitiivisteitä ja muita
tuotteita koskevan kiintiön nostamisesta aikaisempaan järjestel-
mään verrattuna,
7) kuivattujen viinirypäleiden alan erityisluonteen vuoksi päädyttiin
soveltamaan erikoisviljelyalaan perustuvaa tukijärjestelmää; tämä
järjestelmä sekä yhteisön takaamaan enimmäisviljelyalaan perus-
tuva järjestelmä, jolla pyritään välttämään kuivattaviksi tarkoitet-
tujen viinirypäleiden viljelyn kohtuuton lisääntyminen, on säily-
tettävä samassa asetuksessa kuten aiemminkin,
8) uudelleenistutustoimet viinikirvan torjumiseksi jatkuvat; tämän
toiminnan jatkumisen turvaamiseksi, koska suuria aloja on vielä
istutettava uudelleen, olisi säilytettävä tukijärjestelmä, jolla
tuetaan niitä tuottajia, jotka istuttavat viiniviljelyksensä uudelleen
viinikirvan torjumiseksi,
9) jalosteiden menekin edistämiseksi ja niiden laadun mukauttami-
seksi paremmin markkinoiden tarpeisiin olisi säädettävä mahdol-
lisuudesta vahvistaa asiaa koskevat vaatimukset,
10) kuivattujen viinirypäleiden ja kuivattujen viikunoiden aloilla
markkinointivuoden lopulla tapahtuva, tiettyyn määrään kuivattu-
ja viinirypäleitä rajoitettava varastoimisjärjestely olisi säilytettävä,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiettyjen mukautusten tekemistä;
näille molemmille tuotteille olisi vahvistettava ostohintataso
ottaen huomioon kummankin erityispiirteet,
11) olisi säädettävä mahdollisuudesta toteuttaa erityistoimenpiteitä
tietyillä kansainväliseen kilpailuun joutuvilla aloilla, joiden
tuotannolla on hyvin suuri paikallinen tai alueellinen merkitys;
näihin toimenpiteisiin olisi sisällyttävä rakenteellisia parannuksia,
joilla pyritään lisäämään kyseisten tuotteiden kilpailukykyä ja
edistämään niiden käyttöä; olisi säädettävä väliaikaisesti kiinte-
ästä tuesta jalostettavaksi tarkoitetun parsan nykyisille viljelypin-
ta-aloille alalla vallitsevan tilanteen vuoksi,
12) asetuksessa (EY) N:o 3290/84 (1) vahvistettiin Uruguayn kierrok-
sen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyjen sopimus-
ten täytäntöönpanemiseksi maatalousalalla tarvittavat mukautuk-
set ja siirtymätoimenpiteet sekä erityisesti kolmansien maiden
kanssa käytävän hedelmä- ja vihannesjalostealan kaupan uusi
järjestely; asetuksen (EY) N:o 3290/94 liitteessä XIV olevat
määräykset otetaan tähän asetukseen; yksinkertaisuuden vuoksi
komissiolle olisi kuitenkin annettava toimivalta tiettyjen teknisten,
sokerin mahdollista hyvin vähäistä tarjontaa koskevien säännösten
täytäntöönpanon osalta,
13) tiettyjen tukien myöntäminen saattaa vaarantaa yhteismarkkinoi-
den toiminnan; tämän vuoksi tässä asetuksessa tarkoitetulla alalla
olisi sovellettava niitä perustamissopimuksen määräyksiä, joiden
perusteella voidaan arvioida jäsenvaltioiden myöntämää tukea ja
kieltää tuki, joka ei sovellu yhteismarkkinoille,
14) hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28
päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
2200/96 (2) säännöksiä olisi sovellettava hedelmä- ja vihannesja-
lostealalla asiaa koskevien vaatimusten ja tarkastusjärjestelmien
päällekkäisyyksien välttämiseksi; on tarpeen säätää myös seuraa-
muksista, jotta voidaan varmistaa uuden järjestelmän yhdenmu-
kainen soveltaminen kaikkialla yhteisössä,
15) hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisessä markkinajärjestelyssä
on otettava samanaikaisesti ja tarkoituksenmukaisella tavalla
huomioon perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt
tavoitteet, ja!B
(1) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 105, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1193/96 (EYVL N:o L 161, 29.6.1996, s. 1).
(2) Katso tämän virallisen lehden sivu 1.1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 3
16) tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi
säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja
komission välinen tiivis yhteistyö hallintokomiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tällä asetuksella perustetaan hedelmä- ja vihannesjalostealan
yhteinen markkinajärjestely.
2. Yhteinen järjestely koskee seuraavia tuotteita:
CN-koodi Tavaran kuvaus
a) ex 0710 Jäädytetyt kasvikset (myös höyryssä tai vedessä keitetyt, ei
kuitenkaan alanimikkeeseen 0710 40 00kuuluva sokeri-maissi, alanimikkeeseen 0710 80 10 kuuluvat oliivit
eivätkä alanimikkeeseen 0710 80 59 kuuluvat Capsicum -
jaPimenta -sukuiset paprikat
ex 0711 Kasvikset, väliaikaisesti (esim. rikkidioksidikaasulla tai
suolavedessä, rikkihapoke- tai muussa säilöntäliuoksessa)
säilöttyinä, mutta siinä tilassa välittömään kulutukseensoveltumattomina, ei kuitenkaan alanimikkeeseen0711 20kuuluvat oliivit, alanimikkeeseen 0711 90 10
kuuluvat Capsicum -j a Pimenta -sukuiset paprikat eikä
alanimikkeeseen 0711 90 30 kuuluva sokerimaissi
ex 0712 Kuivatut kasvikset, myös paloitellut, viipaloidut, rouhitut
tai jauhetut, mutta ei enempää valmistetut, ei kuitenkaan
alanimikkeeseen ex 0712 90 05 kuuluvat, syötäväksi kel-paamattomat keinotekoisesti kuivaamalla ja lämmössädehydratoidut perunat, alanimikkeisiin ex 0712 90 11 ja
0712 90 19 kuuluva sokerimaissi eikä alanimikkeeseen
ex 0712 90 90 kuuluvat oliivit
0804 20 90 Kuivatut viikunat
0806 20 Kuivatut viinirypäleet
ex 0811 Jäädytetyt hedelmät ja pähkinät, keittämättömät tai
vedessä tai höyryssä keitetyt, lisättyä sokeria tai muuta
makeutusainetta sisältämättömät, ei kuitenkaan alanimik-keeseen ex 0811 90 90 kuuluvat jäädytetyt banaanit
ex 0812 Hedelmät ja pähkinät, väliaikaisesti (esim. rikkidioksidi-
kaasulla tai suolavedessä, rikkihapoke- tai muussasäilöntäliuoksessa) säilöttyinä, mutta siinä tilassavälittömään kulutukseen soveltumattomina, ei kuitenkaan
alanimikkeeseen ex 0812 90 95 kuuluvat väliaikaisesti
säilötyt banaanit
ex 0813 Kuivatut hedelmät, nimikkeisiin 0801-0806 kuulumatto-
mat; tämän ryhmän pähkinöiden ja/tai kuivattujen hedel-
mien sekoitukset, ei kuitenkaan sekoitukset, jotkasisältävät yksinomaan alanimikkeisiin 0813 50 31 ja0813 50 39 kuuluvia nimikkeiden 0801 ja 0802 pähkinöitä
0814 00 00 Sitrushedelmien ja melonin (myös vesimelonin) kuoret,
tuoreet, jäädytetyt, kuivatut tai väliaikaisesti suolavedessä,rikkihapoke- tai muussa säilöntäliuoksessa säilöttyinä
0904 20 10 Makeat ja miedot paprikat, kuivatut, ei kuitenkaan
murskatut eikä jauhetut
b) ex 0811 Jäädytetyt hedelmät ja pähkinät, keittämättömät tai
vedessä tai höyryssä keitetyt, lisättyä sokeria tai muutamakeutusainetta sisältävät
ex 1302 20 Pektiinit ja pektinaatit!
B
!C11996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 4
CN-koodi Tavaran kuvaus
ex 2001 Etikan tai etikkahapon avulla valmistetut tai säilötyt
kasvikset, hedelmät, pähkinät ja muut syötävät kasvino-sat, ei kuitenkaan:
— Alanimikkeeseen 2001 90 20 kuuluvat Capsicum -
sukuiset hedelmät, muut kuin makeat ja miedot
paprikat
— Alanimikkeeseen 2001 90 30kuuluva sokerimaissi
(Zea mays var. saccharata )
— Alanimikkeeseen 2001 90 40 kuuluvat jamssit, ba-
taatit ja niiden kaltaiset syötävät kasvinosat, joissa on
vähintään 5 painoprosenttia tärkkelystä
— Alanimikkeeseen 2001 90 60 kuuluvat palmunsydä-
met
— Alanimikkeeseen 2001 90 65 kuuluvat oliivit
— Alanimikkeeseen ex 2001 90 96 kuuluvat viininleh-
det, humalanversot ja niiden kaltaiset syötävät
kasvinosat
2002 Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmis-
tetut tai säilötyt tomaatit
2003 Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmis-
tetut tai säilötyt sienet ja multasienet (tryffelit)
ex 2004 Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmis-
tetut tai säilötyt muut kasvikset, jäädytetyt, muut kuin
nimikkeeseen 2006 kuuluvat tuotteet, ei kuitenkaanalanimikkeeseen ex 2004 90 10kuuluva sokerimaissi ( Zea
mays var. saccharata ), alanimikkeeseen ex 2004 90 30
kuuluvat oliivit eikä alanimikkeeseen 2004 10 91 kuuluvat
valmistetut tai säilötyt perunat hienoina tai karkeinajauhoina taikka hiutaleina
ex 2005 Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmis-
tetut tai säilötyt kasvikset, jäädyttämättömät, muut kuinnimikkeeseen 2006 kuuluvat tuotteet, ei kuitenkaa alani-mikkeeseen 2005 70kuuluvat oliivit, alanimikkeeseen
2005 80 00 kuuluva sokerimaissi ( Zea mays var. saccha-
rata), alanimikkeeseen 2005 90 10 kuuluvat Capsicum -
sukuiset hedelmät, muut kuin makeat ja miedot paprikateikä alanimikkeeseen 2005 20 10 kuuluvat valmistetut tai
säilötyt perunat hienoina tai karkeina jauhoina taikka
hiutaleina
ex 2006 00 Sokerilla säilötyt (valellut, lasitetut tai kandeeratut)
hedelmät, pähkinät, hedelmän kuoret ja muut kasvinosat,
ei kuitenkaan alanimikkeisiin ex 2006 00 38 jaex 2006 00 99 kuuluvat sokerilla säilötyt banaanit
ex 2007 Keittämällä valmistetut hillot, hedelmähyytelöt, marme-
laatit, hedelmä- ja pähkinäsoseet sekä hedelmä- japähkinäpastat, myös lisättyä sokeria tai muuta makeutus-ainetta sisältävät, ei kuitenkaan:
— Alanimikkeeseen ex 2007 10 kuuluvat homogenoidut
banaanivalmisteet
— Alanimikkeeseen ex 2007 99 39, ex 2007 99 58 ja
ex 2007 99 98 kuuluvat banaanihillot, -hyytelöt, -
marmelaatit, -soseet ja -pastat
ex 2008 Muulla tavalla valmistetut tai säilötyt hedelmät, pähkinät ja
muut syötävät kasvinosat, myös lisättyä sokeria, muuta
makeutusainetta tai alkoholia sisältävät, muualle kuulu-
mattomat, ei kuitenkaan:
— Alanimikkeeseen 2008 11 10 kuuluva maapähkinävoi
— Alanimikkeeseen 2008 91 00 kuuluvat palmunsydä-
met
— Alanimikkeeseen 2008 99 85 kuuluva maissi
— Alanimikkeeseen 2008 99 91 kuuluvat jamssit, bataa-!
B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 5
CN-koodi Tavaran kuvaus
tit ja niiden kaltaiset syötävät kasvinosat, joissa on
tärkkelystä vähintään 5 painoprosenttia
— Alanimikkeisiin ex 2008 99 99 kuuluvat viininlehdet,
humalanversot ja muut niiden kaltaiset syötävät
kasvinosat ja
— Alanimikkeeseen ex 2008 92 59, ex 2008 92 78,
ex 2008 92 93 ja ex 2008 92 98 kuuluvat muulla
tavalla valmistetut tai säilötyt banaanisekoitukset
— Alanimikkeisiin ex 2008 99 49, ex 2008 99 68 ja
ex 2008 99 99 kuuluvat muulla tavalla valmistetuttai säilötyt banaanit
ex 2009 Käymättömät ja lisättyä alkoholia sisältämättömät he-
delmä- ja kasvismehut (ei kuitenkaan alanimikkeeseen2009 60kuuluva viinirypäle- ja rypälemehu sekä alanimik-keeseen 2009 80kuuluva banaanimehu), myös lisättyä
sokeria tai muuta makeutusainetta sisältävät.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden markkinointivuodet
vahvistetaan tarvittaessa 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
I OSASTO
Tukijärjestelmä
2 artikla
Otetaan käyttöön yhteisön alueella korjattuja tomaatteja, persikoita ja
päärynöitä liitteessä I tarkoitettujen jalosteiden tuotantoon toimittavia
tuottajaorganisaatioita koskeva yhteisön tukijärjestelmä.
Liitteessä I olevaa jalosteiden luetteloa voidaan muuttaa markkinoiden
kehityksen mukaan 29 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
3 artikla
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu järjestelmä perustuu asetuksen (EY)
N:o 2200/96 mukaisesti hyväksyttyjen tai esihyväksyttyjen tuottajaor-
ganisaatioiden ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksy-
mien jalostajien välisiin sopimuksiin.
Kuitenkin markkinointivuonna 2001/2002 myös jalostajien ja yksittäis-
ten tuottajien välillä voidaan tehdä sopimuksia enintään 25 prosentin
osalta määrästä, josta kukin jalostaja on tehnyt sopimuksen.
2. Sopimukset tehdään ennen 29 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen määriteltävää päivämäärää. Niissä on erityisesti täsmennet-
tävä määrät, joita ne koskevat, jalostajalle suunnattujen toimitusten
porrastus, tuottajaorganisaatioille maksettava hinta sekä jalostajan
velvollisuus jalostaa sopimusten kattamat tuotteet.
Kun sopimukset on tehty, ne toimitetaan jäsenvaltioiden toimivaltaisille
viranomaisille.
3. Edellä tarkoitetut tuottajaorganisaatiot saattavat tämän artiklan
säännösten tarjoamat edut koskemaan niitä tuottajia, jotka eivät kuulu
mihinkään asetuksessa (EY) N:o 2200/96 säädettyyn kollektiiviseen
rakenteeseen mutta jotka sitoutuvat pitämään kaupan jalostukseen
tarkoitettujen tomaattien, persikoiden ja päärynöiden kokonaistuotan-
tonsa niiden välityksellä ja osallistuvat tämän järjestelmän hallinnosta
organisaatiolle aiheutuviin kokonaiskustannuksiin.!B
!M31996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 6
4 artikla
1. Tuottajaorganisaatioille myönnetään tukea niiden 3 artiklassa
tarkoitettujen sopimusten mukaisesti jalostettaviksi toimittamilta raaka-
aineen määriltä.
2. Tuen määrät ovat seuraavat:
34,50 euroa tonnilta tomaattien osalta,47,70 euroa tonnilta persikoiden osalta,
161,70 euroa tonnilta päärynöiden osalta.
3. Jäsenvaltiot maksavat tuen tuottajaorganisaatioille näiden hakemuk-
sesta heti, kun sen jäsenvaltion, jossa jalostaminen suoritetaan,
tarkastusviranomaiset ovat todenneet, että sopimuksissa tarkoitetut
tuotteet on toimitettu jalostusteollisuudelle, sanotun kuitenkaan rajoitta-
matta 5 artiklan soveltamista. Tuottajaorganisaation saama tuen määrä
maksetaan niiden jäsenille, ja jos sovelletaan 3 artiklan 3 kohtaa,
kyseisille tuottajille.
5 artikla
1. Yhteisön ja kansalliset jalostuskynnykset vahvistetaan kullekin 2
artiklassa tarkoitetulle tuotteelle liitteessä II esitetyllä tavalla.
2. Kun yhteisön jalostuskynnys ylittyy, kyseiselle tuotteelle 4 artiklan 2
kohdan mukaisesti vahvistettua tukea alennetaan siinä jäsenvaltiossa,
jossa vastaava jalostuskynnys on ylittynyt.
Ensimmäisen alakohdan soveltamista varten kynnyksen ylittyminen
lasketaan vertaamalla tätä kynnystä tämän asetuksen mukaisen tuen
avulla sitä markkinointivuotta, jolle tuki on vahvistettava, edeltävän
kolmen markkinointivuoden aikana jalostettujen määrien keskiarvoon.
Kullekin jäsenvaltiolle vahvistettujen kynnysten ylittymisen laskemista
varten jäsenvaltiolle myönnetyt määrät, joita ei ole jalostettu, lisätään
kuitenkin muille jäsenvaltioille vahvistettuihin kynnyksiin oikeassa
suhteessa niihin.
Tukea alennetaan suhteessa kyseisen kynnyksen todettuun ylittymiseen.
3. Tomaattien osalta ja poiketen 2 kohdan toisesta alakohdasta
sovelletaan seuraavia säännöksiä tämän asetuksen täytäntöönpanoa
seuraavien kolmen markkinointivuoden aikana:
a) ensimmäisenä markkinointivuonna:
— jalostuskynnyksen ylittyminen lasketaan kyseisen markkinointi-
vuoden aikana tuen avulla jalostukseen toimitetun määrän
perusteella, ja
— edellä 4 artiklan 2 kohdassa vahvistettu tuki alennetaan 31,36
euroon tonnilta. Lisämäärä maksetaan kuitenkin markkinointi-
vuoden jälkeen kaikille jäsenvaltioille, joiden kynnys ei ole
ylittynyt tai joiden kynnys on ylittynyt alle 10 prosenttia, sekä
kaikille jäsenvaltioille siinä tapauksessa, että yhteisön kynnys ei
ole ylittynyt. Tämä lisämäärä vahvistetaan kyseisen kynnyksen
tosiasiallisen ylittymisen perusteella;
b) toisena markkinointivuonna jalostuskynnyksen ylittyminen lasketaan
ensimmäisen markkinointivuoden aikana tuen avulla jalostukseen
toimitetun määrän perusteella;
c) kolmantena markkinointivuonna jalostuskynnyksen ylittyminen las-
ketaan kahden ensimmäisen markkinointivuoden aikana tuen avulla
keskimääräisen jalostukseen toimitetun määrän perusteella.
4. Jäsenvaltiot voivat jakaa tomaateille varatun kansallisen kynnyksen
kahteen alaryhmään eli kuorituiksi kokonaisiksi tomaateiksi jalostettavat
tomaatit ja muiksi tomaattivalmisteiksi jalostettavat tomaatit.
Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät tätä mahdollisuutta, on ilmoitettava
asiasta komissiolle.!M31996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 7
Mikäli kansallinen kynnys ylittyy, 2 kohdassa säädettyä tuen alennusta
sovelletaan näiden alaryhmien tukeen suhteessa asianomaisen alaryhmän
osalta todettuun kynnyksen ylittymiseen.
6 artikla
1. Edellä 2—5 artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt
ja erityisesti jalostajien hyväksymistä, jalostussopimusten tekemistä,
tuen maksamista, tarkastustoimenpiteitä ja seuraamuksia, markkinointi-
vuosia, jalostettavaksi toimitetun raaka-aineen vähimmäisominaisuuksia,
lopputuotteiden laadun vähimmäisvaatimuksia ja kynnysten ylityksestä
johtuvia rahallisia seuraamuksia koskevat säännöt vahvistetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Laadulliset ja määrälliset tarkastukset hyväksytään samaa menette-
lyä noudattaen. Ne koskevat seuraavia seikkoja:
— tuottajaorganisaatioiden jalostajille toimittamat tuotteet,
— jalostajien suorittama toimitettujen tuotteiden tosiasiallinen jalosta-
minen liitteessä I esitetyiksi tuotteiksi.
6 a artikla
1. Tuotantotukijärjestelmää sovelletaan
a) CN-koodiin 0804 20 90 kuuluviin kuivattuihin viikunoihin, jab) CN-koodiin ex 0813 20 00 kuuluviin kuivatuista d’Ente-luumuista
saatuihin kuivattuihin luumuihin,
jotka on saatu yhteisössä kerätyistä hedelmistä.2. Tuotantotukea myönnetään jalostajalle, joka on maksanut tuottajalle
raaka-aineesta vähintään asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla hyväksyt-
tyjen tai esihyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden ja jalostajien välillä
tehtyjen sopimusten mukaista vähimmäishintaa vastaavan hinnan.
Kuitenkin markkinointivuonna 2001/2002 myös jalostajien ja yksittäis-
ten tuottajien välillä voidaan tehdä sopimuksia enintään 25 prosentin
osalta tuotantotukeen oikeutetusta määrästä.
Edellä tarkoitetut tuottajaorganisaatiot saattavat tämän artiklan säännös-
ten tarjoamat edut koskemaan niitä tuottajia, jotka eivät kuulu mihinkään
asetuksessa (EY) N:o 2200/96 säädettyyn kollektiiviseen rakenteeseen
mutta jotka sitoutuvat pitämään tämän artiklan 1 kohdassa esitettyjen
tuotteiden valmistamiseen tarkoitetun koko tuotantonsa kaupan tuottaja-
organisaation välityksellä ja osallistuvat kaikkiin tämän järjestelmän
hallinnosta organisaatiolle aiheutuviin hallintokustannuksiin.
Sopimukset on allekirjoitettava ennen kunkin markkinointivuoden alkua.
6 b artikla
1. Tuottajalle maksettava vähimmäishinta määritetään seuraavien
tekijöiden perusteella:
a) edeltävän markkinointivuoden vähimmäishinta;
b) hedelmä- ja vihannesalan markkinahintojen kehitys;
c) tarve turvata eri käyttötarkoituksiin tarkoitettujen perustuoretuottei-
den tavanomainen menekki, mukaan luettuna tuotteiden toimittami-
nen jalostusteollisuudelle.
2. Vähimmäishinta vahvistetaan ennen kunkin markkinointivuoden
alkua.
3. Vähimmäishinta ja tämän artiklan soveltamista koskevat yksityis-
kohtaiset säännöt vahvistetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.!M31996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 8
6 c artikla
1. Tuotantotuki ei saa olla suurempi kuin tuottajalle yhteisössä
maksettavan vähimmäishinnan ja tärkeimmissä yhteisön ulkopuolisissa
tuottaja- ja viejämaissa maksetun raaka-aineen hinnan välinen erotus.
2. Tuotantotuki vahvistetaan siten, että yhteisössä valmistettu tuote
saadaan myydyksi 1 kohdassa säädetyt rajoitukset huomioon ottaen.
Kyseisen määrän vahvistamiseksi otetaan huomioon erityisesti:
a) yhteisössä maksettujen raaka-ainekustannusten ja tärkeimpien kil-
pailevien kolmansien maiden raaka-ainekustannusten välinen erotus;
b) edeltävän markkinointivuoden osalta vahvistettu tuen määrä;
ja
c) niiden tuotteiden osalta, joiden markkinoista yhteisössä tuotetuilla
tuotteilla on huomattava markkinaosuus, ulkomaan kaupan määrän
ja tuotteiden hinnan kehitys, jos jälkimmäisen arviointiperusteen
vuoksi tukea vähennetään.
3. Tuotantotuki vahvistetaan jalostetun tuotteen nettopainon perusteel-
la. Käytetyn raaka-aineen painon ja jalostetun tuotteen nettopainon
välisen suhteen ilmaisevat kertoimet määritetään kiinteiksi. Ne päivite-
tään säännöllisesti saatujen tietojen perusteella.
4. Jalostajille myönnetään tuotantotukea ainoastaan jalostetuista tuot-
teista, jotka
a) on valmistettu yhteisössä korjatuista raaka-aineesta, josta asian-
omainen jalostaja on maksanut vähintään 6 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetun vähimmäishinnan;
b) ovat vähimmäislaatuvaatimusten mukaisia.
5. Tärkeimpien kilpailevien kolmansien maiden raaka-aineen hinta
määritetään sellaisten tuoretuotteiden osalta, joiden laatu on verrattavissa
jalostukseen käytettyjen tuotteiden laatuun, lähinnä tosiasiallisesti
käytettyjen tilahintojen perusteella, jotka painotetaan näiden kolmansien
maiden maailmanmarkkinoille viemän lopputuotteiden määrän mukaan.
6. Niiden tuotteiden osalta, joiden yhteisössä tapahtuvasta kulutuksesta
yhteisön oma tuotanto on vähintään 50 prosenttia, tuonti- ja vientihin-
tojen ja -määrien kehitystä arvioidaan vertaamalla markkinointivuoden
alkua edeltäneen kalenterivuoden tietoja sitä edeltävän kalenterivuoden
tietoihin.
7. Komissio vahvistaa tuotantotuen 29 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen ennen kunkin markkinointivuoden alkua. Komissio vahvistaa
3 kohdassa tarkoitetut kertoimet, vähimmäislaatuvaatimukset ja muut
tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt samaa
menettelyä noudattaen.
7 artikla
1. Kuivattaviksi tarkoitettujen, sultana- ja Moscatel-lajikkeisiin kuu-
luvien viinirypäleiden ja kuivattujen korinttien viljelylle myönnetään
tukea.
Tuki vahvistetaan korjattua erikoisviljelyalan hehtaaria kohti näiden
alojen keskimääräisen hehtaarisadon perusteella. Tuki vahvistetaan
ottaen huomioon lisäksi:
a) tarve varmistaa mainittuihin viljelyksiin entuudestaan käytettyjen
alojen säilyminen,
b) kuivattujen viinirypäleiden menekkimahdollisuudet.
Tuki voi vaihdella viinirypälelajikkeiden sekä satoon vaikuttavien
muiden tekijöiden mukaan.!M3
!B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 9
2. Otetaan käyttöön jokaiseksi markkinointivuodeksi 1 kohdassa
tarkoitetussa viljelyssä markkinointivuosina 1987/1988, 1988/1989 ja
1989/1990 ollutta keskimääräistä alaa vastaava yhteisön takaama
enimmäisviljelyala. Jos kuivattavaksi tarkoitettujen viinirypäleiden
tuotantoon tarkoitettu erikoisviljelyala on suurempi kuin yhteisön
takaama enimmäisviljelyala, seuraavan markkinointivuoden tukea vä-
hennetään todetun ylityksen mukaisesti.
3. Tukea maksetaan, kun alalta on korjattu sato ja kun tuotteet on
kuivattu jalostettaviksi.
4. Tuottajat, jotka istuttavat viiniviljelyksensä uudelleen viinikirvan
torjumiseksi ja jotka eivät saa EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavissa,
viinikirvan torjumiseen tarkoitetuissa rakenteellisissa tukitoimenpiteissä
määrättyjä tukia, saavat kolmen markkinointivuoden ajan tukea, joka
vahvistetaan ottaen huomioon 1 kohdassa tarkoitetun tuen määrä sekä
mainittujen rakenteellisten tukitoimenpiteiden mukaisesti myönnetyn
tuen määrä. Tässä tapauksessa 3 kohdan säännöstä ei sovelleta.
5. Komissio vahvistaa tuen 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudat-
taen ennen kunkin markkinointivuoden alkua. Komissio antaa samaa
menettelyä noudattaen myös yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan
soveltamisesta ja toteaa tarvittaessa yhteisön takaaman enimmäisviljely-
alan ylityksen ja määrittää siitä seuraavan tuen alenemisen.
8 artikla
Edellä 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille ja liitteessä I luetelluille,
yhteisössä kulutettaviksi tai kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitetuille
tuotteille voidaan vahvistaa yhteiset vaatimukset 29 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
9 artikla
1. Asianomaisten jäsenvaltioiden hyväksymät elimet, jäljempänä
”varastointielimet”, ostavat markkinointivuoden kahden viimeisen kuu-
kauden aikana yhteisössä kuluvan markkinointivuoden aikana tuotetut
sultanarusinat, kuivatut korintit ja kuivatut viikunat siinä määrin kuin
tuotteet vastaavat määritettäviä laatuvaatimuksia.
Sultanarusinoiden ja korinttien kohdalla 2 kohdan mukaiset ostot eivät
saa ylittää 27 370 tonnia.
2. Ostohinta, jolla varastointielimet ostavat 1 kohdassa tarkoitettuja
tuotteita, on yhtä suuri kuin:
a) kuivattujen viikunoiden osalta alimpaan laatuluokkaan kuuluvien
viikunoiden vähimmäishinta, josta on vähennetty 5 prosenttia,
b) sultanarusinoiden ja kuivattujen korinttien osalta markkinointivuo-
den 1994/1995 aikana voimassa ollut sultanarusinoiden ja kuivattu-
jen korinttien ostohinta, jota mukautetaan vuosittain 13 artiklassa
tarkoitetun vähimmäistuontihinnan kehityksen mukaisesti tai vuo-
desta 2000 alkaen maailmanmarkkinahintojen perusteella.
3. Varastointielinten ostamien tuotteiden myynti tapahtuu sellaisin
edellytyksin, että markkinoiden tasapaino ei vaarannu ja että myytävien
tuotteiden tasapuolinen saanti ja ostajien tasapuolinen kohtelu taataan.
Niiden tuotteiden osalta, joita ei voida myydä tavanomaisin edellytyksin,
voidaan toteuttaa erityistoimenpiteitä. Tässä tapauksessa voidaan vaatia
erityistä vakuutta tehtyjen, erityisesti tuotteen käyttötarkoitusta koske-
vien sitoumusten noudattamiseksi. Vakuus menetetään kokonaan tai
osittain, jos sitoumuksia ei noudateta tai niitä noudatetaan vain osittain.
4. Varastointielimille myönnetään varastointitukea niiden ostamille
tuotteille tuotteiden varastoinnin tosiasiallisen keston ajan. Tukea ei
kuitenkaan makseta enää niiden 18 kuukauden jälkeen, jotka seuraavat
sen markkinointivuoden päättymistä, jona tuote ostettiin.!B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 10
5. Varastointielimelle myönnetään varastointielinten maksaman osto-
hinnan ja myyntihinnan välisen erotuksen suuruinen rahallinen korvaus.
Korvauksesta vähennetään osto- ja myyntihinnan välisestä erotuksesta
mahdollisesti saatava etu.
6. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltiot hyväksyvät varastoin-
tielimet, jotka antavat aiheelliset takuut varastoinnin moitteettomien
teknisten edellytysten varmistamisesta ja varastoon ostettujen tuotteiden
tyydyttävän hallinnoimisen toteuttamisesta.
Näillä elimillä on erityisesti velvollisuus varastoida ostetut tuotteet
erillisiin tiloihin ja pitää erillistä kirjanpitoa näistä tuotteista.
7. Edellä 1 kohdan mukaisesti ostetut tuotteet on saatettava myyntiin
joko tarjouskilpailulla tai ennalta vahvistetuilla myyntihinnoilla.
Tarjoukset otetaan huomioon ainoastaan vakuuden antamista vastaan.
8. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu ostohinta sekä yksityiskohtaiset
säännöt tämän artiklan soveltamisesta erityisesti varastointituen, rahal-
lisen korvauksen ja varastointielimien suorittamien tuotteiden ostamisen
ja myymisen osalta annetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen.
10 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, joilla on
suuri taloudellinen tai ekologinen merkitys tietylle alueelle tai paikka-
kunnalle ja joihin erityisesti kohdistuu voimakasta kansainvälistä
kilpailua, voidaan vahvistaa 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudat-
taen erityiset toimenpiteet niiden kilpailukyvyn parantamiseksi ja niiden
menekin edistämiseksi.
Näitä toimenpiteitä ovat erityisesti:
a) toimet, joilla pyritään parantamaan korjattujen tuotteiden soveltu-
vuutta jalostukseen sekä kehittämään niiden ominaisuuksia jalostus-
teollisuuden tarpeisiin,
b) toimet, joilla pyritään tieteellisesti tai teknisesti kehittämään uusia
toimintatapoja tai menetelmiä laadun parantamiseksi ja/tai jalostei-
den tuotantokustannusten alentamiseksi,
c) uusien tuotteiden ja/tai jalosteiden uusien käyttötapojen kehittämistä
koskevat toimet,
d) taloudellisten tutkimusten ja markkinatutkimuksien tekeminen,e) toimet, joilla pyritään edistämään kyseisten tuotteiden kulutusta ja
käyttöä.
2. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla hyväksytyt tuottajaorganisaa-
tiot tai niiden liitot toteuttavat 1 kohdassa säädetyt toimenpiteet yhdessä
muiden kyseisen alan tuotteen tai tuotteiden jalostamistoimintaa ja/tai
kaupan pitämistä harjoittavia toimijoita edustavien organisaatioiden
kanssa.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen, kilpailukykyä parantavien erityis-
toimenpiteiden käyttöön ottamisen helpottamiseksi jalostettavaksi tar-
koitetulle parsalle myönnetään osalta tämän artiklan mukaisesti 500 ecun
suuruinen kiinteä hehtaarituki enintään 9 000 hehtaarille kyseisten
toimenpiteiden käyttöön ottamista seuraavien kolmen ensimmäisen
vuoden aikana.!B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 11
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti
ne säännöt, joilla voidaan taata, että säädetyt toimenpiteet ovat
täydentäviä ja yhdenmukaisia toisaalta asetuksen (EY) N:o 2200/96 17
artiklan nojalla vahvistetut ja toisaalta asetuksen (ETY) N:o 4256/88 (1)
2, 5 ja 8 artiklan nojalla rahoitettuihin toimenpiteisiin nähden, annetaan
29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
II OSASTO
Kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa
11 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden yhteisöön
suuntautuvaan tuontiin tai yhteisöstä tapahtuvaan vientiin vaaditaan
tuonti- tai vientitodistuksen esittämistä.
Jäsenvaltiot myöntävät tällaisen todistuksen hakemuksesta jokaiselle
riippumatta siitä, mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta 15, 16, 17 ja 18 artiklan soveltamiseksi
vahvistettuja säännöksiä.
Tuonti- ja vientitodistukset ovat voimassa kaikkialla yhteisössä. Näiden
todistusten myöntämisen edellytyksenä voi olla vakuuden antaminen,
jolla taataan, että tuonti ja vienti tapahtuvat todistuksen voimassaolo-
aikana; ylivoimaista estettä lukuun ottamatta vakuus menetetään
kokonaan tai osittain, jos toimintaa ei toteuteta tässä määräajassa tai se
toteutetaan ainoastaan osittain.
2. Tuonti- ja vientitodistusten voimassaoloaika ja muut yksityiskohtai-
set säännöt tämän artiklan soveltamisesta vahvistetaan 29 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
12 artikla
1. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan
yhteisen tullitariffin tulleja, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
13 artikla
1. Liitteessä II luetelluille tuotteille vahvistetaan vähimmäistuontihinta
markkinointivuosiksi 1997/1998, 1998/1999 ja 1999/2000. Vähimmäis-
tuontihinnan määräämisessä otetaan huomioon erityisesti:
— hinta vapaasti rajalla yhteisöön tuotaessa,— maailmanmarkkinahinnat,— tilanne yhteisön sisämarkkinoilla,— kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan kehitys.Jos vähimmäistuontihintaa ei noudateta tullin lisäksi, sovelletaan
tärkeimpien kolmansien maiden tavarantoimittajien noudattamien hinto-
jen perusteella laskettavaa tasausmaksua.
2. Kuivattujen viinirypäleiden vähimmäistuontihinta vahvistetaan en-
nen markkinointivuoden alkua.!B
(1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 4256/88, annettu 19 päivänä joulukuuta 1988,
asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta Euroopan maatalouden ohjaus-ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosaston osalta annetun asetuksen (ETY) N:o4256/88 muuttamisesta (EYVL N:o L 374, 31.12.1988, s. 25), asetussellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2085/93 (EYVL N:oL 193, 31.7.1993, s. 44).1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 12
Kuivatuille korinteille ja muille kuivatuille viinirypäleille on vahvistet-
tava vähimmäistuontihinta. Kummankin ryhmän osalta vähimmäistuonti-
hinta voidaan vahvistaa tuotteille, joiden yksittäisen pakkauksen netto-
paino määritellään, ja tuotteille, joiden yksittäisen pakkauksen netto-
paino on suurempi kuin tämä määriteltävä paino.
3. Jalostettujen kirsikoiden vähimmäistuontihinta vahvistetaan ennen
markkinointivuoden alkua. Hinta voidaan vahvistaa tuotteille, joiden
yksittäisen pakkauksen nettopaino on määritelty.
4. Kuivattujen viinirypäleiden tuonnissa noudatettava vähimmäishinta
on tuontipäivänä sovellettava hinta. Tarvittaessa perittävä tasausmaksu
on samana päivänä sovellettava tasausmaksu.
5. Jalostettujen kirsikoiden tuonnissa noudatettava vähimmäishinta on
vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan ilmoituksen hyväksymis-
päivänä sovellettava hinta.
6. Kuivattujen viinirypäleiden tasausmaksut vahvistetaan tuontihinta-
asteikon perusteella. Vähimmäistuontihinnan ja asteikon kunkin tason
välinen ero on:
— 1 prosentti vähimmäishinnasta ensimmäisellä tasolla,
— 3 prosenttia toisella, 6 prosenttia kolmannella ja 9 prosenttia
neljännellä tasolla.
Viides taso kattaa kaikki tapaukset, joissa tuontihinta on alempi kuin
neljänteen tasoon sovellettava hinta.
Kuivatuille viinirypäleille vahvistettava korkein tasausmaksu ei saa olla
suurempi kuin erotus, joka saadaan aikaan vähentämällä vähimmäishin-
nasta määrä, joka saadaan maailmanmarkkinoilla edustavimmissa
kolmansissa maissa edustavien määrien kohdalla käytettyjen edullisim-
pien hintojen perusteella.
7. Jos jalostettujen kirsikoiden tuontihinta on alempi kuin kyseisten
tuotteiden vähimmäishinta, peritään näiden hintojen erotuksen suuruinen
tasausmaksu.
8. Vähimmäistuontihinta, tasausmaksu ja muut yksityiskohtaiset sään-
nöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
14 artikla
1. Sellaisten yhteisön markkinoille haitallisten vaikutusten välttämi-
seksi tai poistamiseksi, jotka voivat johtua tiettyjen 1 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettujen tuotteiden tuonnista, yhden tai useamman tällaisen tuotteen
tuonti, josta kannetaan yhteisen tullitariffin mukainen tulli, edellyttää
lisätullin maksamista, jos Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppa-
neuvottelujen osana maataloudesta tehdyn sopimuksen (1) 5 artiklasta
johtuvat edellytykset täyttyvät, paitsi jos tuonti ei uhkaa aiheuttaa
häiriötä yhteisön markkinoille tai jos vaikutukset olisivat suhteettomat
verrattuna asetettuun tavoitteeseen.
2. Yhteisö ilmoittaa maailman kauppajärjestölle Uruguayn kierroksen
monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyn tarjouksensa mukai-
sesti laukeamishinnat, joiden alapuolella lisätulli voidaan ottaa käyttöön.
Laukeamismäärät, jotka on ylitettävä lisätullin käyttöön ottamiseksi
tuonnissa, määritellään erityisesti sitä vuotta, jona 1 kohdassa tarkoitetut
haitalliset vaikutukset ilmenevät tai ovat vaarassa ilmetä, edeltävien
kolmen vuoden aikana yhteisöön suuntautuneen tuonnin perusteella.
3. Lisätullia määrättäessä huomioon otettavat tuontihinnat määritellään
kyseisen lähetyksen cif-tuontihintojen perusteella.
Cif-tuontihinnat tarkistetaan tätä varten kyseisen tuotteen osalta
maailmanmarkkinoilla tai yhteisön tuontimarkkinoilla todettujen edus-
tavien hintojen perusteella.!B
(1) EYVL N:o L 336, 23.12.1994, s. 22.1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 13
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä yksityiskohtaiset
säännöt koskevat erityisesti:
a) tuotteita, joihin sovelletaan lisätulleja maataloudesta tehdyn sopi-
muksen 5 artiklan mukaisesti,
b) muita sen varmistamiseksi tarvittavia arviointiperusteita, että 1
kohtaa sovelletaan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen
5 artiklan mukaisesti.
15 artikla
1. Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana
tehtyihin sopimuksiin perustuvat, edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitet-
tujen tuotteiden tariffikiintiöt avataan ja niitä hallinnoidaan 29 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen
mukaisesti.
2. Kiintiöitä voidaan hallinnoida soveltamalla yhtä tai useampaa
seuraavista menetelmistä:
a) tehtyjen hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä
(periaatteen ”ensiksi tullut hakemus käsitellään ensin” mukaisesti),
b) tehdyissä hakemuksissa haettujen määrien mukaiseen jakoon
perustuva menetelmä (niin kutsutun ”haettujen määrien saman-
aikainen tarkastelu” -menetelmän mukaisesti),
c) perinteisten suuntausten huomioon ottamiseen perustuva menetelmä
(niin kutsutun ”vanhat/uudet tulokkaat” -menetelmän mukaisesti).
Muita asianmukaisia menetelmiä voidaan laatia. Niissä on pyrittävä
välttämään kaikkea kyseisten toimijoiden välistä syrjintää.
3. Hallinnoimiseen käytettävässä menetelmässä otetaan tarvittaessa
huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet ja tarve säilyttää
näiden markkinoiden tasapaino, mutta samalla voidaan omaksua piirteitä
1 kohdassa tarkoitettuja kiintiöitä vastaaviin kiintiöihin aiemmin
sovelletuista menetelmistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn
kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehtyihin sopi-
muksiin perustuvien tullien soveltamista.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä
määrätään kiintiöiden avaamisesta vuosittain tarvittaessa tarkoituksen-
mukaisen asteikon mukaisesti ja määritellään hallinnoimisessa käytettä-
vä menetelmä, ja näihin sääntöihin sisältyvät tarvittaessa:
a) säännökset, joilla varmistetaan tuotteen luonne, lähtömaa ja
alkuperä,
b) asiakirjan hyväksymistä koskevat säännökset, joilla voidaan tarkistaa
a alakohdassa tarkoitetut seikat, ja
c) tuontitodistusten myöntämisedellytykset ja voimassaoloaika.
16 artikla
1. Jotta yhteisöstä voitaisiin viedä:
a) taloudellisesti merkittäviä määriä edellä 1 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuja lisättyä sokeria sisältämättömiä tuotteita,
b) — CN-koodiin 1701 kuuluvaa valkoista sokeria ja raakasokeria:
— CN-koodeihin 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91,
1702 30 99 ja 1702 40 90 kuuluvaa glukoosia ja glukoosisii-
rappia,
— CN-koodeihin 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 ja
1702 30 90 kuuluvaa isoglukoosia ja
— CN-koodiin ex 1702 90 99 kuuluvia juurikas- ja sokeriruokosii-
rappeja,!B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 14
joita käytetään 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa luetelluissa
tuotteissa, näiden tuotteiden kansainvälisessä kaupassa käytettävien
hintojen perusteella ja perustamissopimuksen 228 artiklan mukai-
sesti tehdyistä sopimuksista johtuvin rajoituksin, näiden hintojen ja
yhteisössä käytettävien hintojen välinen erotus voidaan kattaa
vientituella.
2. Niiden määrien myöntämisen osalta, jotka voidaan viedä vientituella,
vahvistetaan menetelmä:
a) joka sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseiseen markkinati-
lanteeseen ja jolla voidaan hyödyntää käytettävissä olevia voimava-
roja tehokkaimmalla mahdollisella tavalla ja jossa otetaan huomioon
yhteisön viennin tehokkuus ja rakenne ilman, että se aiheuttaa
syrjintää pienten ja suurten toimijoiden välillä,
b) joka on toimijoille hallinnollisesti kevein ottaen huomioon hallin-
noimisen vaatimukset,
c) jolla voidaan välttää asianosaisten toimijoiden välistä syrjintää.
3. Vientituki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä.Vientituki voi määrätyn tuotteen osalta vaihdella kyseisen tuotteen
määräpaikan mukaisesti, jos kansainvälisen kaupan tilanne tai tiettyjen
markkinoiden erityisvaatimukset sitä edellyttävät.
Vientituki vahvistetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Vahvistaminen tapahtuu määräajoin.
Tarvittaessa komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan
muuttaa määräajoin vahvistettua vientitukea muuna ajankohtana.
4. Vientituki myönnetään ainoastaan hakemuksesta ja se edellyttää
siihen liittyvän vientitodistuksen esittämistä.
5. Tuen määrä on todistuksen hakemispäivänä voimassa oleva määrä ja
eriytetyn tuen osalta määrä, jota samana päivänä sovelletaan:
a) todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan, tai
b) tosiasialliseen määräpaikkaan, jos se on eri kuin todistuksessa
esitetty määräpaikka. Tässä tapauksessa sovellettava määrä ei saa
olla suurempi kuin todistuksessa esitettyyn määräpaikkaan sovellet-
tava määrä.
Tässä kohdassa säädetyn jouston väärinkäytön välttämiseksi voidaan
toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä.
6. Siitä, mitä 4 ja 5 kohdassa säädetään, voidaan poiketa elintarvike-
aputoimien yhteydessä vientitukea saavien tuotteiden osalta 29 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
7. Perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuk-
sista johtuvien määrällisten rajoitusten noudattaminen on taattava
kyseisiin tuotteisiin sovellettavilla, näissä sopimuksissa määrättyjen
viiteajanjaksojen mukaisesti myönnettävillä vientitodistuksilla.
Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyis-
tä sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattamisen osalta viiteajan-
jakson päättyminen ei saa vaikuttaa vientitodistusten voimassaoloon.
8. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, mukaan
lukien myöntämättömien tai käyttämättömien, vientiin tarkoitettujen
määrien uudelleen jakamista koskevat säännökset, annetaan 29 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
17 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan 16 artiklan 1 kohdan a alakohdassa
tarkoitettuun vientitukeen.!B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 15
2. Vientituen vahvistamisessa on otettava huomioon seuraavat osateki-
jät:
a) tilanne ja kehitysnäkymät:
— hedelmä- ja vihannesjalosteiden hinnat yhteisön markkinoilla ja
niiden saatavuus,
— kansainvälisessä kaupassa käytetyt hinnat,
b) kaupan pitämisen ja kuljetuksen vähimmäiskustannukset yhteisön
markkinoilta satamiin tai muihin yhteisön vientipaikkoihin sekä
kuljetuskustannukset määrämaihin,
c) suunnitellun viennin taloudelliset näkymät,d) perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuk-
sista johtuvat rajoitukset.
3. Edellä 16 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden
hinnat yhteisön markkinoilla vahvistetaan ottaen huomioon viennin
kannalta edullisimmiksi osoittautuvat hinnat.
Kansainvälisessä kaupassa käytettävät hinnat vahvistetaan ottaen huo-
mioon:
a) kolmansien maiden markkinoilla todetut hinnat,b) kolmansissa määrämaissa käytetyt, kolmansista maista tulevan
tuonnin edullisimmat tuontihinnat,
c) kolmansissa viejämaissa todetut tuottajahinnat,d) tarjoushinta yhteisön rajalla.4. Vientituki maksetaan, kun esitetään todistus siitä, että tuotteet:— on viety yhteisön ulkopuolelle,— ovat peräisin yhteisöstä, ja— eriytetyn vientituen osalta ovat saapuneet todistuksessa esitettyyn
määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jolle on vahvistettu
vientituki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan 5 kohdan b
alakohdan soveltamista. Tästä säännöstä voidaan kuitenkin poiketa
29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vastaavien takuiden
tarjoamiseksi, jollei määritettävistä edellytyksistä muuta johdu.
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa
tarkoitettuun vientitukeen.
2. Vientituki on:— raakasokerille, valkoiselle sokerille ja juurikas- ja sokeriruokosii-
rapeille samansuuruinen kuin näiden sellaisenaan vientiin tarkoitet-
tujen tuotteiden vientituki, joka vahvistetaan sokerialan yhteisestä
markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (
1) 17 artiklan ja sen soveltamiseksi
annettujen säännöksien mukaisesti,
— isoglukoosille samansuuruinen kuin tämän sellaisenaan vientiin
tarkoitetun tuotteen vientituki, joka vahvistetaan asetuksen (ETY)
N:o 1785/81 17 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen säännök-
sien mukaisesti,
— glukoosille ja glukoosisiirapille samansuuruinen kuin näiden sellai-
senaan vientiin tarkoitettujen tuotteiden vientituki, joka vahvistetaan
näille kummallekin tuotteelle vilja-alan yhteisestä markkinajärjeste-!B
(1) EYVL N:o L 177, 1.7.1981, s. 4, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1599/96 (EYVL N:o L 206, 16.8.1996,s. 43).1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 16
lystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY)
N:o 1766/92 (1) 13 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen
säännösten mukaisesti.
3. Vientituen myöntämiseksi jalosteille niiden mukana on niitä
vietäessä oltava hakijan ilmoitus valmistuksessa käytettyjen raakasoke-
rin, valkoisen sokerin ja juurikas- ja sokeriruokosiirappien, isoglukoosin,
glukoosin ja glukoosisiirapin määristä.
Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tarkastettava
ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen oikeellisuus.
4. Jos vientituki ei riitä mahdollistamaan 1 artiklan 2 kohdan b
alakohdassa lueteltujen tuotteiden vientiä, näihin tuotteisiin sovelletaan
16 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua vientitukea koskevia
säännöksiä mainitun kohdan b alakohdan säännösten asemesta.
5. Vientitukea myönnetään vietäessä tuotteita:
a) jotka ovat peräisin yhteisöstä,
b) jotka on tuotu kolmansista maista ja joista on tuotaessa maksettu 12
artiklassa tarkoitettu tuontitulli, edellyttäen että viejä osoittaa, että:
— vietävä tuote on sama kuin aiemmin tuotu tuote ja— tästä tuotteesta on tuotaessa maksettu tuontitulli.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdan tapauksessa vientituki on jokaiselle
tuotteelle samansuuruinen kuin tuotaessa peritty tulli, jos tulli on alempi
kuin sovellettava vientituki; jos tuotaessa peritty tulli on suurempi kuin
vientituki, sovelletaan vientitukea.
6. Vientituki maksetaan, kun esitetään todistus siitä, että tuotteet:— täyttävät jomman kumman 5 kohdassa tarkoitetuista edellytyksistä,— on viety yhteisön ulkopuolelle ja
— eriytetyn vientituen osalta ovat saapuneet todistuksessa esitettyyn
määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jolle on vahvistettu
vientituki, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan 5 kohdan b
alakohdan soveltamista. Tästä säännöstä voidaan kuitenkin poiketa
29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vastaavien takuiden
tarjoamiseksi, jollei määritettävistä edellytyksistä muuta johdu.
7. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
19 artikla
1. Siinä määrin kuin on tarpeen vilja-, sokeri-, hedelmä- ja vihanne-
salojen yhteisten markkinajärjestelyjen moitteettoman toiminnan kan-
nalta, neuvosto voi komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43
artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen erityista-
pauksissa estää kokonaan tai osittain sisäisen jalostusmenettelyn käytön
— 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden ja— tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa lueteltujen tuotteiden
valmistukseen tarkoitettujen hedelmien ja vihannesten osalta.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jos 1 kohdassa tarkoitettu
tilanne on poikkeuksellisen kiireinen ja jos yhteisön markkinat
häiriintyvät tai jos ne ovat vaarassa häiriintyä sisäisen jalostusmenettelyn
vuoksi, komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan
tarvittavista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi neuvostolle ja
jäsenvaltioille, joiden voimassaoloaika ei ylitä kuutta kuukautta ja joita
sovelletaan välittömästi. Jos asia on tullut komission käsiteltäväksi
jäsenvaltion pyynnöstä, komissio tekee päätöksen siitä yhden viikon
kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.!B
(1) EYVL N:o L 181, 1.7.1992, s. 21, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (EYVL N:o L 126,24.5.1996, s. 37).1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 17
3. Jäsenvaltiot voivat saattaa neuvoston käsiteltäväksi komission
päätöksen viikon kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Neuvosto voi
määräenemmistöllä vahvistaa, muuttaa tai kumota komission päätöksen.
Jos neuvosto ei kolmen kuukauden aikana ole päättänyt asiasta,
komission päätös katsotaan kumotuksi.
20 artikla
1. Jos asetuksen (ETY) N:o 1785/81 20 artiklan mukaisesti valkoisen
sokerin 100 kilogrammaa kohden peritään yli 5 ecun suuruinen
vientimaksu, 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen, vähintään 35 prosenttia
lisättyä sokeria sisältävien tuotteiden vientimaksun perimisestä voidaan
päättää 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Vientimaksu vahvistetaan ottaen huomioon:— lisättyä sokeria sisältävän hedelmä- ja vihannesjalosteen luonne,— kyseisen tuotteen sisältämän lisätyn sokerin määrä,— yhteisössä ja maailmanmarkkinoilla käytetty valkoisen sokerin hinta,— valkoiseen sokeriin sovellettava vientimaksu,— tämän maksun soveltamisen taloudelliset näkökohdat.3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 29
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
21 artikla
1. Yhdistetyn nimikkeistön yleisiä tulkintasääntöjä ja erityisiä sääntöjä
sen soveltamisesta sovelletaan tämän asetuksen piiriin kuuluvien
tuotteiden luokitteluun; tämän asetuksen soveltamisen pohjalta saatu
tullinimikkeistö liitetään yhteiseen tullitariffiin.
2. Jollei tässä asetuksessa tai jonkin sen säännöksen mukaisesti
annetuissa säännöksissä toisin säädetä, kolmansista maista tulevassa
tuonnissa kielletään:
— kaikkien vaikutukseltaan tullia vastaavien maksujen periminen,— kaikkien määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan vastaavien
toimenpiteiden soveltaminen.
22 artikla
1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1 artiklan 2
kohdassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä ovat häiriintyneet tai
ovat vaarassa häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 39
artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden
kanssa käytävässä kaupassa voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä,
kunnes häiriö tai häiriön uhka on väistynyt.
Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43
artiklan 2 kohdassa määrätyn äänestysmenettelyn mukaisesti yleiset
säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat,
joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, komissio päättää
jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarpeellisista toimenpi-
teistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan
välittömästi. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee
asiasta päätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottami-
sesta.
3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen
neuvoston käsiteltäväksi kolmen työpäivän kuluessa sen tiedoksi
antamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä
vahvistaa, muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.
4. Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan perustamissopimuksen 228
artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä kansainvälisistä sopimuksista
aiheutuvia velvoitteita noudattaen.!B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 18
III OSASTO
Yleiset säännökset
23 artikla
Perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen
1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.
24 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2200/96 kansallisia ja yhteisön tarkastuksia
koskevan VI osaston säännöksiä sovelletaan hedelmä- ja vihannesjaloste-
alan markkinoita koskevan yhteisön sääntelyn noudattamisen valvontaan.
25 artikla
Hedelmä- ja vihannesalalla voidaan määrätä hallinnollisia seuraamuksia,
jotka voivat olla luonteeltaan taloudellisia tai muita, alan omien
tarpeiden mukaisesti 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
26 artikla
Jos siirtyminen aiemmasta markkinajärjestelystä tällä asetuksella
perustettuun järjestelyyn edellyttää siirtymistä helpottavia toimenpiteitä,
niistä päätetään 29 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
27 artikla
1. Jäsenvaltioiden ja komission on annettava toisilleen tiedoksi tämän
asetuksen soveltamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Toimitettavat tiedot
vahvistetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Yksityis-
kohtaiset säännöt tällaisten tietojen toimittamisesta ja jakelusta annetaan
samaa menettelyä noudattaen.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi tämän asetuksen
noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset
sekä niihin tehdyt muutokset viimeistään kuukauden kuluttua niiden
voimaantulosta.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet tämän
asetuksen säännöksiä koskevista rikkomuksista rankaisemiseksi sekä
petosten torjumiseksi.
29 artikla
1. Komissiota avustaa jalostettujen hedelmien ja vihannesten hallinto-
komitea, jäljempänä ”komitea”, joka muodostuu jäsenvaltioiden edusta-
jista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja
7 artiklassa säädettyä menettelyä.
3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
30 artikla
Komitea voi käsitellä muitakin kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa
sen käsiteltäviksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan
pyynnöstä.!B
!M3
!B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 19
!M4
31 artikla
Edellä 2, 6 a ja 7 artiklan sekä 9 artiklan 4 ja 5 kohdan ja 10 artiklan 3
kohdan soveltamisesta aiheutuvia menoja pidetään yhteisen maatalous-
politiikan rahoittamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvos-
ton asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa
tarkoitettuina interventiotoimenpiteinä, joiden tarkoituksena on säädellä
maatalousmarkkinoita (1).
32 artikla
Tätä asetusta on sovellettava siten, että otetaan samanaikaisesti ja
aiheellisella tavalla huomioon perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa
määrätyt tavoitteet.
33 artikla
1. Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997. Kuitenkin I osastoa
sovelletaan kunkin kyseisen tuotteen osalta vasta markkinointivuoden
1997/1998 alusta.
2. Kumotaan seuraavat asetukset tämän asetuksen vastaavien säännös-
ten täytäntöönpanopäivästä:
— Neuvoston asetus (ETY) N:o 426/86, annettu 24 päivänä helmikuuta
1986, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjeste-
lystä (2)
— Neuvoston asetus (ETY) N:o 2245/88, annettu 19 päivänä heinäkuu-
ta 1988, takuukynnysjärjestelmän käyttöönotosta sokeriliemeen
säilötyille persikoille (3)
— Neuvoston asetus (ETY) N:o 1206/90, annettu 7 päivänä toukokuuta
1990, hedelmä- ja vihannesjalostealan tuotantotukijärjestelmän
yleisistä säännöistä (4)
— Neuvoston asetus (ETY) N:o 668/93, annettu 17 päivänä maa-
liskuuta 1993, tomaattijalosteiden tuotantotuelle asetettavasta rajas-
ta (5)
Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen
liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.
(2) EYVL N:o L 49, 27.2.1986, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2314/95 (EYVL N:o L 233,30.9.1995, s. 69).
(
3) EYVL N:o L 198, 27.7.1988, s. 18, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1032/95 (EYVL N:o L 105,9.5.1995, s. 3).
(
4) EYVL N:o L 119, 11.5.1990, s. 74, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
asetuksella (ETY) N:o 2202/90 (EYVL N:o L 201, 31.7.1990, s. 4).
(5) EYVL N:o L 72, 25.3.1993, s. 1.!B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 20
LIITE I
2 artiklassa tarkoitetut jalosteet
CN-koodi Tavaran kuvaus
ex 0710 80 70 Kuoritut kokonaiset tai paloitellut tomaatit, jäädytetyt
ex 0712 90 30 Tomaattihiutaleet
2002 10 10 Kuoritut kokonaiset tai paloitellut tomaatit
2002 10 90 Kuorimattomat kokonaiset tai paloitellut tomaatit
ex 2002 90 Muut (murska tai pizzakastike)
ex 2002 90 11
ex 2002 90 19Tomaattimehu (mukaan lukien passata)
ex 2002 90 31
ex 2002 90 39
ex 2002 90 91
ex 2002 90 99Tomaattitiivisteet
ex 2008 40 51
ex 2008 40 59
ex 2008 40 71
ex 2008 40 79
ex 2008 40 91
ex 2008 40 99Sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyt Williams- ja
Rocha-päärynät
ex 2008 70 61
ex 2008 70 69
ex 2008 70 71
ex 2008 70 79
ex 2008 70 92
ex 2008 70 94
ex 2008 70 99Sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyt persikat
ex 2008 92
ex 2008 99Sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyistä kokonaisista tai
paloitelluista hedelmistä koostuvat sekoitukset, jotka sisältävät
vähintään (60 %) persikoita ja päärynöitä
2009 50 Tomaattimehu!M31996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 21
LIITE II
13 artiklassa tarkoitetut tuotteet
CN-koodi Tavaran kuvaus
0806 20 Kuivatut viinirypäleet
ex 0811 Jäädytetyt hedelmät ja pähkinät, keittämättömät tai vedessä tai
höyryssä keitetyt, myös lisättyä sokeria tai muuta makeutus-ainetta sisältävät:
ex 0811 90 – muut:
– – lisättyä sokeria tai makeutusainetta sisältävät:
– – – sokeripitoisuus suurempi kuin 13 painoprosenttia:
ex 0811 90 19 – – – – muut:
– – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus ):
– – – – – – kivelliset
– – – – – – muut
– – – – – muut kirsikat:
– – – – – – kivelliset
– – – – – – muut
– – – muut:
ex 0811 90 39 – – – – muut:
– – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus ):
– – – – – – kivelliset
– – – – – – muut
– – – – – muut kirsikat:
– – – – – – kivelliset
– – – – – – muut
– – muut:
– – – Kirsikat:
0811 90 75 – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus ):
– – – – – kivelliset
– – – – – muut
0811 90 80 – – – – muut:
– – – – – kivelliset
– – – – – muut
ex 0812 Hedelmät ja pähkinät, väliaikaisesti (esim. rikkidioksidikaasulla
tai suolavedessä, rikkihapoke- tai muussa säilöntäliuoksessa)säilöttyinä, mutta siinä tilassa välittömään kulutukseen soveltu-mattomina:
0812 10 00 – Kirsikat:
ex 0812 10 00 – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus )!
B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 22
CN-koodi Tavaran kuvaus
ex 0812 10 00 – – muut
2008 Muulla tavalla valmistetut tai säilötyt hedelmät, pähkinät ja
muut syötävät kasvinosat, myös lisättyä sokeria, muuta makeu-tusainetta tai alkoholia sisältävät, muualle kuulumattomat:
2008 60 – Kirsikat:
– – lisättyä alkoholia sisältämättömät:
– – – lisättyä sokeria sisältävät, pakkauksen nettopaino suurem-
pi kuin 1 kg:
2008 60 51 – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus )
2008 60 59 – – – – muut
– – – lisättyä sokeria sisältävät, pakkauksen nettopaino enintään
1 kg:
2008 60 61 – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus )
2008 60 69 – – – – muut
– – – lisättyä sokeria sisältämättömät, pakkauksen nettopaino:
– – – – vähintään 4,5 kg:
2008 60 71 – – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus )
2008 60 79 – – – – – muut
– – – – pienempi kuin 4,5 kg:
2008 60 91 – – – – – Hapankirsikat ( Prunus cerasus )
2008 60 99 – – – – – muut!
B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 23
LIITE III
5 artiklassa tarkoitetut jalostuskynnykset
Tuoreen raaka-aineen nettopaino
(tonneina)
Tomaatit Persikat Päärynät
Yhteisön kynnykset 8 251 455 539 006 104 617KansallisetkynnyksetKreikka 1 211 241 300 000 5 155
Espanja 1 238 606 180 794 35 199Ranska 401 608 15 685 17 703Italia 4 350 000 42 309 45 708
Alankomaat N/A N/A 243
Itävalta N/A N/A 9Portugali 1 050 000 218 600
N/A: ei sovelleta.!
M31996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 24
LIITE IV
Vastaavuustaulukko
Aikaisemmat asetukset Tämä asetus
426/86, artikla 1, kohta 1 artikla 1, kohta 2
artikla 2, kohta 2 artikla 1, kohta 3
426/86, artikla 2, kohta 1 artikla 2, kohta 1
artikla 2, kohta 2 —
artikla 2, kohta 3 —
426/86, artikla 3, kohta 1 artikla 2, kohta 2
artikla 3, kohta 1 a —
artikla 3, kohta 2 —
artikla 3, kohta 3 —
artikla 3, kohta 4 artikla 4, kohta 9
426/86 artikla 4, kohta 1 artikla 3, kohta 1
artikla 4, kohta 2 —
artikla 4, kohta 3 artikla 3, kohta 2
artikla 4, kohta 4 artikla 3, kohta 3
426/86, artikla 5, kohta 1 artikla 4, kohta 2
artikla 5, kohta 2 artikla 4, kohta 3
artikla 5, kohta 3 artikla 4, kohta 4
artikla 5, kohta 4 —
artikla 5, kohta 5 artikla 4, kohta 9
426/86, artikla 6, kohta 1 artikla 7, kohta 1
artikla 6, kohta 2 artikla 7, kohta 2
artikla 6, kohta 3 artikla 7, kohta 3
artikla 6, kohta 4 artikla 7, kohta 4
artikla 6, kohta 5 —
artikla 6, kohta 6 artikla 7, kohta 5
artikla 6, kohta 7 artikla 7, kohta 5
426/86, artikla 6 a —
426/86, artikla 7, kohta 1 artikla 8,
artikla 7, kohta 2 —
426/86, artikla 8, kohta 1 artikla 9, kohta 1
artikla 8, kohta 2 artikla 9, kohta 2
artikla 8, kohta 3 artikla 9, kohta 3
artikla 8, kohta 4 artikla 9, kohta 4
artikla 8, kohta 5 artikla 9, kohta 5
artikla 8, kohta 6 —
artikla 8, kohta 7 artikla 9, kohta 8
426/86, artikla 9, kohta 1 artikla 11, kohta 1
artikla 9, kohta 2 artikla 11, kohta 2
artikla 9, kohta 1 artikla 12, kohta 1
artikla 9, kohta 2 artikla 12, kohta 2
426/86, artikla 10 —!B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 25
Aikaisemmat asetukset Tämä asetus
426/86, artikla 10 a, kohta 1 artikla 13, kohta 1
artikla 10 a, kohta 2 artikla 13, kohta 2
artikla 10 a, kohta 3 artikla 13, kohta 3
artikla 10 a, kohta 4 artikla 13, kohta 4
artikla 10 a, kohta 5 artikla 13, kohta 5
artikla 10 a, kohta 6 artikla 13, kohta 6
artikla 10 a, kohta 7 artikla 13, kohta 7
artikla 10 a, kohta 8 artikla 13, kohta 8
426/86, artikla 11, kohta 1 artikla 14, kohta 1
artikla 11, kohta 2 artikla 14, kohta 2
artikla 11, kohta 3 artikla 14, kohta 3
artikla 11, kohta 4 artikla 14, kohta 4
426/86, artikla 12, kohta 1 artikla 15, kohta 1
artikla 12, kohta 2 artikla 15, kohta 2
artikla 12, kohta 3 artikla 15, kohta 3
artikla 12, kohta 4 artikla 15, kohta 4
426/86, artikla 13, kohta 1 artikla 16, kohta 1
artikla 13, kohta 2 artikla 16, kohta 2
artikla 13, kohta 3 artikla 16, kohta 3
artikla 13, kohta 4 artikla 16, kohta 4
artikla 13, kohta 5 artikla 16, kohta 5
artikla 13, kohta 6 artikla 16, kohta 6
artikla 13, kohta 7 artikla 16, kohta 7
artikla 13, kohta 8 artikla 16, kohta 8
426/86, artikla 14, kohta 1 artikla 17, kohta 1
artikla 14, kohta 2 artikla 17, kohta 2
artikla 14, kohta 3 artikla 17, kohta 3
artikla 14, kohta 4 artikla 17, kohta 4
artikla 14, kohta 5 artikla 17, kohta 5
426/86, artikla 14 a, kohta 1 artikla 18, kohta 1
artikla 14 a, kohta 2 artikla 18, kohta 2
artikla 14 a, kohta 3 artikla 18, kohta 3
artikla 14 a, kohta 4 artikla 18, kohta 4
artikla 14 a, kohta 5 artikla 18, kohta 5
artikla 14 a, kohta 6 artikla 18, kohta 6
artikla 14 a, kohta 7 artikla 18, kohta 7
426/86, artikla 15, kohta 1 artikla 19, kohta 1
artikla 15, kohta 2 artikla 19, kohta 2
artikla 15, kohta 3 artikla 19, kohta 3
426/86, artikla 16, kohta 1 artikla 20, kohta 1
artikla 16, kohta 2 artikla 20, kohta 2
artikla 16, kohta 3 —
artikla 16, kohta 4 —
artikla 16, kohta 5 artikla 20, kohta 3
426/86, artikla 17, kohta 1 artikla 21, kohta 1
artikla 17, kohta 2 artikla 21, kohta 2!B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 26
Aikaisemmat asetukset Tämä asetus
426/86, artikla 18, kohta 1 artikla 22, kohta 1
artikla 18, kohta 2 artikla 22, kohta 2
artikla 18, kohta 3 artikla 22, kohta 3
artikla 18, kohta 4 artikla 22, kohta 4
426/86, artikla 19 artikla 23
426/86, artikla 20 artikla 24, kohta 1426/86, artikla 21, kohta 1 artikla 25
artikla 21, kohta 2 —
426/86, artikla 22, kohta 1 artikla 26, kohta 1
artikla 22, kohta 2 artikla 26, kohta 2
artikla 22, kohta 3 artikla 26, kohta 3
426/86, artikla 23 artikla 27
artikla 24 artikla 29
artikla 25 artikla 30
artikla 26 artikla 31
426/86, liite I A liite I
liite I B liite II
liite III —
2245/88, artikla 1, kohta 1 artikla 5, kohta 1
artikla 1, kohta 2 artikla 5, kohta 2
artikla 1, kohta 3 artikla 5, kohta 3
1206/90, artikla 2, kohta 1 artikla 4, kohta 7
artikla 2, kohta 2 artikla 4, kohta 8
artikla 2, kohta 3 artikla 4, kohta 8
1206/90, artikla 3, kohta 2 artikla 4, kohta 1
artikla 3, kohta 3 artikla 4, kohta 5
artikla 3, kohta 4 artikla 4, kohta 6
1206/90, artikla 6, kohta 1 artikla 9, kohta 6
artikla 6, kohta 2 artikla 9, kohta 8
artikla 6, kohta 4 artikla 9, kohta 7
668/93, artikla 1, kohta 1 artikla 6, kohta 1
artikla 1, kohta 2 artikla 6, kohta 4
artikla 1, kohta 3 artikla 6, kohta 5
668/93, artikla 3 artikla 6, kohta 1!
B1996R2201 — FI — 29.06.2001 — 004.001 — 27