1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B ►M2 NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1980,
moottoriajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä ja polttoaineen kulutuksesta
(80/1268/ETY) ◄
(EYVL L 375, 31.12.1980, s. 36)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission direktiivi 89/491/ETY, annettu 17 päivänä heinäkuuta 1989 L 238 43 15.8.1989
►M2Komission direktiivi 93/116/EY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1993 L 329 39 30.12.1993
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1980,
moottoriajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä ja polttoaineen kulutuk-
sesta
(80/1268/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on tietyn kansallisen
lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa polttoaineenkulutuksen mittausmenetelmään, jota on käytettävä kunkin ajoneuvo-tyypin polttoaineen kulutuksen ilmoittamiseen,
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; tämä johtaa kaupan tekni-
siin esteisiin, jotka kaikkien jäsenmaiden on poistettava antamallasamat vaatimukset joko voimassa olevien määräystensä lisäksi tai
niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävau-
nujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännönlähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direk-tiivissä 70/156/ETY(
4), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
80/1267/ETY(5), ETY-tyyppihyväksyntämenettely voidaan ottaa
käyttöön kaikkien moottoriajoneuvojen osalta,
on erittäin tärkeää vahvistaa menetelmä moottoriajoneuvojen polt-
toaineen kulutuksen mittaamiseksi yhteisön vaatimuksiin liitettäväksi,
yhteisön menetelmä polttoaineen kulutuksen mittaamiseksi on myös
tarpeen erityisesti sen varmistamiseksi, että asiakkaat ja käyttäjät saavatobjektiivista ja täsmällistä tietoa, ja
tämän direktiivin vaatimuksia sovelletaan ainoastaan kansainvälisen
moottoriajoneuvoluokituksen M
1-luokan moottoriajoneuvoihin, kuten
direktiivissä 70/156/ETY vahvistetaan; muihin luokkiin kuuluvien
moottoriajoneuvojen polttoaineen kulutuksen mittausmenetelmä vahvis-
tetaan heti, kun tietyt tekniset ongelmat on voitu ratkaista,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen
tarkoitettuja korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintään neli-pyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus onyli 25 km/h, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja ja maata-loustraktoreita ja -koneita.
2 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta EY-tyyppihyväksyntää ottaen
huomioon kansallisen tyyppihyväksynnän, tai kieltää tai estää1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 2
(1) EYVL N:o C 104, 28.4.1980, s. 1
(2) EYVL N:o C 265, 13.10.1980, s. 76
(3) EYVL N:o C 182, 21.7. 1980, s. 3
(4) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1
(5) EYVL N:o L 375, 31.12.1980, s. 34▼M2
▼B
▼M2
▼M2
ajoneuvon myyntiä, rekisteröintiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä hiili-
dioksidipäästöihin tai polttoaineen kulutukseen liittyvistä syistä, jospäästö- ja kulutuslukemat on määritetty liitteiden I ja II mukaisesti ja
ne on ilmoitettu ajoneuvon omistajalle asiakirjoissa jäsenvaltioiden
mahdollisesti määrittelemien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
3 artikla
Tarvittavat muutokset liitteiden mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen
annetaan direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direk-tiivin tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle
viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden antamat tässä
direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevat keskeiset kansallisetsäännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.
5 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 3
▼B
▼M2
LIITE I
CO2-PÄÄSTÖJEN JA POLTTOAINEEN KULUTUKSEN MÄÄRITTÄ-
MINEN
1 SOVELTAMISALA
Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkien M1luokan moottoriajoneuvojen
hiilidioksidipäästöihin (CO2ja polttoaineen kulutukseen.
2 EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS
2.1 Valmistajan on tehtävä ajoneuvotyypin CO2-päästöjen ja polt-
toaineen kulutuksen osalta direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4
kohdan mukainen EY-tyyppihyväksyntähakemus.
2.2 Ilmoituslomakkeen malli esitetään direktiivin 70/220/ETY liitteessä
II. Siinä ilmoitetaan myös tyyppihyväksyntänumero, jos sellainen jo
on. Tarvittaessa mukaan on liitettävä jäljennökset ajoneuvotyyppejä
koskevista muista hyväksynnöistä, jotka sisältävät asiaa koskevia
tietoja, siten että mahdollistetaan hyväksyntöjen laajennus 11 kohdan
mukaisesti. Tekniset lisätiedot on testeistä vastaavan teknisen tutki-muslaitoksen tai valmistajan pyynnöstä otettava huomioon
polttoaineen kulutukseltaan erityisten taloudellisten erityisajoneu-
vojen osalta.
2.3 Tämän liitteen 6 kohdassa kuvailtua testiä varten on toimitettava
hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä edustava malliajoneuvo, jos tyyppi-
hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos itse suorittaa
testit. Testeillä tekninen tutkimuslaitos tarkastaa, että kyseinen
ajoneuvo noudattaa siihen ajoneuvotyyppiin sovellettavat raja-arvot,
sellaisina kuin ne on kuvailtu direktiivin 70/220/ETY viimeksi
muutetussa toisinnossa.
3 EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN ANTAMINEN
3.1 Jos aiheelliset vaatimukset täytetään, EY-tyyppihyväksyntä annetaan
direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3.2 EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli esitetään liitteessä II.
3.3 Tyyppihyväksyntänumero annetaan direktiivin 70/156/ETY liitteen
VII mukaisesti jokaiselle hyväksytylle ajoneuvotyypille. Sama jäsen-
valtio ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneuvotyypille.
4 YLEISET VAATIMUKSET
4.1 CO
2-päästöt mitataan kaupunkiajoa ja maantieajoa simuloivan testi-
syklin aikana, siten kuin ne on kuvailtu neuvoston direktiivin 91/
441/ETY(1) liitteen III lisäyksessä 1.
4.2 Testien tulokset on hiilidioksidipäästöjen osalta esitettävä gram-
moina kilometriä kohti (g/km) pyöristettynä lähimpään
kokonaislukuun.
4.3 Polttoaineen kulutus on laskettava 7 kohdan mukaisesti hiilitasapai-
nomenetelmällä, jossa käytetään mitattuja CO2-päästöjä ja muita
hiileen liittyviä päästöjä (CO ja HC). Tulokset pyöristetään ensim-
mäiseen desimaaliin.
4.4 Testipolttoaine
Testeissä on käytettävä direktiivin 91/441/ETY liitteessä VIII
määriteltyjä soveltuvia vertailupolttoaineita.
Edellä 4.3 kohdassa määritellyn laskelman suorittamiseksi on otet-
tava huomioon seuraavat polttoaineen ominaisuudet:
a) tiheys: mitattuna testipolttoaineesta standardin ISO 3675 tai
vastaavan menetelmän mukaisesti;
b) vety/hiili -suhde: vahvistetut käytettävät arvot ovat 1,85 bensii-
nille ja 1,86 dieselille.1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 4
(1) EYVL N:o L 242 30.8.1991, s. 1.
▼M2
5 TESTAUSOLOSUHTEET
5.1 Testiajoneuvo
5.1.1 Testiajoneuvo on toimitettava mekaanisesti hyvässä kunnossa.
Ajoneuvon on oltava sisäänajettu ja ajettu vähintään 3 000 km mutta
enintään 15000 km ennen testausta.
5.1.2 Moottorin säätöjen ja ajoneuvon hallintalaitteiden on noudatettava
valmistajan määräyksiä. Tätä vaatimusta sovelletaan myös erityisesti
joutokäyntiin, kylmäkäynnistyslaitteeseen ja saastuttavien pakokaa-
supäästöjen valvontajärjestelmään.
5.1.3 Laboratorio voi tarkastaa, että ajoneuvon suorituskyky vastaa
valmistajan ilmoitusta ja että on mahdollista käyttää ajoneuvoa tava-
nomaisissa ajo-olosuhteissa, erityisesti kylmä- ja
kuumakäynnistyksessä.
5.1.4 Ennen testiä ajoneuvo on säilytettävä tilassa, jossa lämpötila on suur-
inpiirtein vakio, välillä 293—303 K (20—30 ºC). Tämän lämpötilaan
vakauttamisen on kestettävä vähintään 6 tuntia ja sen on jatkuttava
kunnes moottoriöljyn ja jäähdytysnesteen lämpötila on sama kuin
ympäröivän tilan lämpötila ± 2 K. Testi on valmistajan pyynnöstä
suoritettava enintään 30 tuntia sen jälkeen, kun ajoneuvoa on
käytetty tavanomaisessa lämpötilassa.
Bensiinikäyttöiset moottoriajoneuvot voidaan valmistajan pyynnöstä
esivalmistella direktiivin 91/441/ETY liitteessä VI olevassa 5.1.11
kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen; dieselmoottorilla varus-
tetut ajoneuvot voidaan esivalmistella saman direktiivin liitteessä III
olevassa 5.3 kohdassa kuvailtujen menettelyjen mukaisesti.
5.1.5 Ainoastaan ajoneuvon käytölle testauksen aikana välttämättömät lait-
teet saavat olla toiminnassa. Jos kaasuttimen sisäänmenossa on käsin
säädettävä laite ilman lämmittämiseksi, sen on oltava asennossa
”kesä”. Yleisesti lisävarusteiden, joita tarvitaan ajoneuvon tavano-
maiseen käyttöön, on oltava toiminnassa.
5.1.6 Jos lämpötila säätelee jäähdyttimen tuuletinta, sen on toimittava
siten kuin se tavallisesti ajoneuvossa toimisi. Matkustamon lämmi-
tysjärjestelmä ei saa olla toiminnassa, eikä myöskään ilmastointi,
vaikka sen kompressorin on toimittava tavanomaisesti.
5.1.7 Jos ajoneuvoon on asennettu paineensiirtolaite, on sen oltava toimin-
nassa kuten tavanomaisissa olosuhteissa.
5.2 Voiteluaineet
Kaikkien voiteluaineiden on oltava ajoneuvon valmistajan suositte-
lemia ja ne on ilmoitettava testausselosteessa.
5.3 Renkaat
Renkaiden on oltava jotakin sellaista tyyppiä, jonka ajoneuvon
valmistaja on määritellyt alkuperäisvarusteeksi ja ne on täytettävä
paineeseen, jota suositellaan testikuormitukselle ja -nopeuksille
(säädettynä tarvittaessa testialustatoiminnalle testiolosuhteissa).
Testausselosteessa on mainittava käytetyt paineet.
6C O2:N JA HIILEEN LIITTYVIEN PÄÄSTÖJEN MITTAUKSET
6.1 Testisykli
Testisykli kuvaillaan direktiivin 91/441/ETY liitteen III lisäyksessä 1
ja siihen kuuluvat osa YKSI (kaupunkiajo) ja osa KAKSI (maan-
tieajo). Kaikkia mainitussa lisäyksessä olevia ajovaatimuksia
sovelletaan CO2-mittaukseen.
6.2 Määritelmä
6.2.1 Vertailumassa
Ajokuntoisen ajoneuvon massa vähennettynä yhtäläisellä kuljettajan
75 kg:n massalla, lisättynä yhtäläisellä 100 kg:n massalla.
6.3 Dynamometrin säädöt
6.3.1 Dynamometrin kuormituksen ja hitauden säädöt määritetään direk-
tiivin 91/441/ETY liitteen III mukaisesti lukuun ottamatta 5.1
kohtaa ja lisäyksessä 2 olevaa 3.3.1 kohtaa.1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 5
▼M2
6.3.2 CO2-päästöjen ja vastaavan polttoaineen kulutuksen määrittämiseksi
dynamometrin säätämiseen käytettävä hitauden massa valitaan seur-
aavasti:
Ajoneuvon vertailumassa VP
(kg)Dynamometrin absorboima
teho At (kW)Ekvivalentti hitaus I (kg)
VP≤480 3,8 455
480 < VP ≤540 4,1 510
540 < VP ≤595 4,3 570
595 < VP ≤650 4,5 625
650 < VP ≤710 4,7 680
710 < VP ≤765 4,9 740
765 < VP ≤850 5,1 800
850 < VP ≤965 5,6 910
965 < VP ≤1080 6,0 1 020
1080 < VP ≤1190 6,3 1 130
1190 < VP ≤1305 6,7 1 250
1305 < VP ≤1420 7,0 1 360
1420 < VP ≤1530 7,3 1 470
1530 < VP ≤1640 7,5 1 590
1640 < VP ≤1760 7,8 1 700
1760 < VP ≤1870 8,1 1 810
1870 < VP ≤1980 8,4 1 930
1980 < VP ≤2100 8,6 2 040
2100 < VP ≤2210 8,8 2 150
2210 < VP ≤2380 9,0 2 270
2380 < VP ≤2610 9,4 2 270
2610 < VP 9,8 2 270
Jos dynamometrissä ei ole vastaavaa ekvivalenttia hitautta, on
käytettävä ajoneuvon vertailumassaa lähimpänä olevaa korkeampaa
arvoa.
6.3.3 Jos dynamometrin säätämiseen käytetään vaihtoehtoista menetelmää,
jarru on säädettävä edellä esitetyssä taulukossa olevien At arvojen
mukaisesti.
6.4 Päästöjen laskeminen
6.4.1 Yleiset määräykset
6.4.1.1 Kaasumaiset epäpuhtauspäästöt lasketaan seuraavan yhtälön mukaan:
Mi¼Vmix/C1Qi/C1Ci/C110/C06
d(1)
jossa:
Mi: = epäpuhtauden i päästöjen massa g/km
Vmix: = laimennetun pakokaasun tilavuus ilmaistuna l/testi ja
korjattuna vakio-olosuhteita vastaavaksi (273,2 K ja
101,33 kPa);
Qi: = epäpuhtauden i tiheys ilmaistuna g/l normaalilämpötilassa
(273,2 K) ja normaalipaineessa (101,33 kPa);
Ci: = epäpuhtauden i pitoisuus laimennetussa pakokaasussa,
ppm:nä ilmaistuna ja korjattuna laimennusilmassa
olevalla epäpuhtauden i pitoisuudella. Jos Cion ilmoitettu
tilavuusprosentteina, tekijä 10−6korvataan tekijällä 10−2;
d = käyttösyklin aikana ajettu matka kilometreinä ilmaistuna.
6.4.1.2 Tilavuuden määrittäminen6.4.1.2.1 Tilavuuden laskeminen, kun käytetään muuttuvan laimennuksen lait-
teistoa yhdessä vakiovirtauksen aikaan saavan suuttimen kanssa.
Tallennetaan jatkuvasti tilavuusvirtaa osoittavat parametrit ja laske-
taan testin aikainen kokonaistilavuus.
6.4.1.2.2 Tilavuuden laskeminen, kun käytetään tilavuuspumppua. Laimen-
netun pakokaasun tilavuus lasketaan seuraavasti käytettäessä
järjestelmiä, joissa on tilavuuspumppu:
V¼V
o/C1N1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 6
▼M2
jossa:
V = laimennetun pakokaasun tilavuus ilmaistuna litroina testiä
kohden (ennen korjausta),
Vo= tilavuuspumpun testiolosuhteissa kierrosta kohti siirtämä
kaasumäärä litroina,
N = pumpun kierrosten lukumäärä testissä.
6.4.1.2.3 Laimennetun pakokaasun tilavuuden korjaus normaaliolosuhteisiin.
Laimennetun pakokaasun tilavuus korjataan seuraavalla kaavalla:
Vmix¼V/C1K1/C1Pp
Tp(2)
jossa
K1¼273 ;2
101 ;33¼2;6961 K /C1kPa/C01/C0/C1
(3)
ja jossa
Pp= tilavuuspumpun sisäänmenon absoluuttinen paine ilmaistuna
yksikössä kPa,
Tp= tilavuuspumppuun testin aikana saapuvan laimennetun pako-
kaasun keskimääräinen lämpötila (K).
6.4.1.3 Keräyspussissa olevien korjattujen epäpuhtauspitoisuuksien laske-
minen
Ci¼Ce/C0Cd1/C01
DF/C18/C19
(4)
jossa
Ci= laimennetussa pakokaasussa olevan epäpuhtauden i pitoi-
suus, ilmaistuna yksikkönä ppm tai tilavuusprosentteina ja
korjattuna laimennusilman epäpuhtauden i pitoisuudella,
Ce= laimennetussa pakokaasussa mitattu epäpuhtauden i pitoi-
suus ppm yksikköinä tai tilavuusprosentteina,
Cd= laimennusilmassa mitattu epäpuhtauden i pitoisuus
yksikkönä ppm tai tilavuusprosentteina,
DF = laimennustekijä.
Laimennustekijä lasketaan seuraavasti:
DF¼13;4
CCO2þCHCþCCO ðÞ 10/C04(5)
jossa
CCO2=C O2-pitoisuus keräyspussissa olevassa laimennetussa
pakokaasussa, tilavuusprosentteina ilmaistuna,
CHC= HC-pitoisuus keräyspussissa olevassa laimennetussa
pakokaasussa, hiiliekvivalenttina ppm yksikkönä ilmais-
tuna,
CCO= CO-pitoisuus keräyspussissa olevassa laimennetussa
pakokaasussa, ppm yksikkönä ilmaistuna.
6.4.1.4 Esimerkki6.4.1.4.1 Tiedot
6.4.1.4.1.1 Ympäröivät olosuhteet:
ympäristön lämpötila: 23 ºC = 296,2 K,ilmanpaine: P
B= 101,33 kPa
6.4.1.4.1.2 Tilavuus mitattu ja saatettu normaaliolosuhteiden mukaiseksi
V¼51961 l1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 7
▼M2
6.4.1.4.1.3 Analysaattorin pitoisuusarvojen lukemat:
Laimennetut pakokaasut Laimennettu ilma
HC(1) 92 ppm 3,0 ppm
CO 470 ppm 0 ppm
CO21,6 til.-% 0,03 til.-%
(1) hiiliekvivalentti ppm
6.4.1.4.2 Laskelmat
6.4.1.4.2.1 Laimennustekijä (DF) [ks. kaava (5)]
DF¼13;4
CCO2þCHCþCCO ðÞ 10/C04
DF¼13;4
1;6þ92þ470 ðÞ 10/C04
DF¼8;091
6.4.1.4.2.2 Keräyspussissa olevien korjattujen epäpuhtauspitoisuuksien laske-
minen:
HC-päästön massa [ks. kaavat (4) ja (1)]
Ci¼Ce/C0Cd1/C01
DF/C18/C19
(4)
CHC¼92/C031 /C01
8;091/C18/C19
CHC¼89;371 ppm
MHC¼CHC/C1Vmix/C1QHC/C11
d/C110/C06(1)
QHC¼0;619
MHC¼89;371/C151961 /C10;619/C110/C06/C11
d
MMC¼2;88
dg=km
CO-päästön massa [ks. kaava (1)]
MCO¼CCO/C1Vmix/C1QCO/C11
d/C110/C06(1)
QCO¼1;25
MCO¼470/C151961 /C11;25/C110/C06/C11
d
MCO¼30;5
dg=km
CO2-päästön massa [ks. kaava (1)]
Ci¼Ce/C0Cd1/C01
DF/C18/C19
(4)
CCO2¼1;6/C00;03 1 /C01
8;091/C18/C19
CCO2¼1;573til /C0%
QCO2¼1;9641980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 8
▼M2
MCO2¼CCO2/C1Vmix/C1QCO2/C110/C02/C11
d(1)
MCO2¼1;573/C151961 /C11;964/C110/C02/C11
d
MCO2¼1605 ;27
dg=km
6.4.2 Erityiset määräykset dieselmoottorilla varustetuille ajoneuvoille.
HC-mittaukset dieselmoottoreille.HC-päästöjen massan määrityksessä dieselmoottoreille käytetty
keskimääräinen HC-pitoisuus lasketaan seuraavalla kaavalla:
C
e¼Zt2
t1CHC/C1dt
t2/C0t1
jossa:
Zt2
t1CHC/C1dt= lämmitetyn FID-analysaattorin lukeman inte-
graali testin aikana (t2−t1,
Ce= laimennetun pakokaasunäytteen HC-pitoisuus
laskettuna integroidusta HC-jäämästä, hiiliekvi-
valenttina ppm yksikkönä.
6.5 Tulosten tulkinta
6.5.1 Ajoneuvotyypin tyyppihyväksyntäarvoksi otettu CO2-arvo on arvo,
jonka valmistaja ilmoittaa, jos teknisen tutkimuskeskuksen mittaama
arvo ei ylitä ilmoitettua arvoa yli 4 %:lla. Mitattu arvo saa rajoituk-
setta olla alhaisempi.
6.5.2 Jos mitattu CO2-arvo on yli 4 % valmistajan ilmoittamaa CO2-arvoa
korkeampi, on suoritettava toinen testi samalla ajoneuvolla.
Jos kahden testin keskiarvo ei ole yli 4 % valmistajan ilmoittamaa
arvoa korkeampi, valmistajan ilmoittamaa arvoa pidetään ajoneuvon
tyyppihyväksyntäarvona.
6.5.3 Jos keskiarvo on toistuvasti yli 4 % ilmoitettua arvoa korkeampi, on
suoritettava lopullinen testi samalla ajoneuvolla. Näiden kolmen
testin keskiarvo otetaan ajoneuvon tyyppihyväksyntäarvoksi.
7 POLTTOAINEEN KULUTUKSEN LASKEMINEN
7.1 Polttoaineen kulutukset lasketaan 6 kohdan mukaisesti laskettujen
hiilivety-, hiilimonoksidi- ja hiilidioksidipäästöjen perusteella.
7.2 Litroina 100 kilometriä kohti ilmaistavat polttoaineen kulutukset
lasketaan käyttäen kahta seuraavaa kaavaa:
a) bensiinikäyttöisille moottoriajoneuvoille:
FC¼0;1154
D0;866/C1HC ðÞ þ 0;429/C1CO ðÞ þ 0;273/C1CO2 ðÞ ½/C138
b) dieselmoottorilla varustetuille ajoneuvoille:
FC¼0;1155
D0;866/C1HC ðÞ þ 0;429/C1CO ðÞ þ 0;273/C1CO2 ðÞ ½/C138
jossa
FC = polttoaineen kulutus l/100 km
HC = mitattu hiilivetypäästög/km
CO = mitattu hiilimonoksidipäästög/km
CO2= mitattu hiilidioksidipäästög/km
D = testipolttoaineen tiheys.
8 TYYPPIHYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET
8.1 Jos tämän direktiivin säännösten mukaisesti annettuja tyyppihyväk-
syntöjä muutetaan, on sovellettava direktiivin 70/156/ETY 5
artiklan säännöksiä.1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 9
▼M2
9 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS CO2-PÄÄSTÖJEN
OSALTA
9.1 Yleisenä ohjeena vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi ajoneu-
vojen CO2-päästöjen osalta suoritettavat mittaukset tarkastetaan
tämän direktiivin liitteessä II olevassa tyyppihyväksyntätodistuksessa
esitetyn kuvauksen perusteella ja direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan
säännösten mukaisesti.
Jos viranomainen ei ole tyytyväinen valmistajan tarkastusmenette-
lyyn, on sovellettava direktiivin 70/156/ETY liitteen X 2.4.2 ja
2.4.3 kohtaa.
9.1.1 Jos ajoneuvon osalta on hyödynnetty yhtä tai useampaa laajennusta,
testit on tehtävä ensimmäisen tyyppihyväksyntähakemuksen asiakir-
joissa kuvaillulle ajoneuvolle tai ajoneuvoille.
9.1.1.1 Ajoneuvon vaatimustenmukaisuus CO2-testin perusteella.
9.1.1.1.1 Sarjasta otetaan sattumanvaraisesti kolme ajoneuvoa ja ne testataan
tämän liitteen 6 kohdan mukaisesti.
9.1.1.1.2 Jos viranomainen on tyytyväinen valmistajan direktiivin 70/156/ETY
liitteen X mukaisesti antamaan tuotannon standardipoikkeaman
arvoon, testit suoritetaan tämän liitteen 9.2 kohdan mukaisesti.
Jos viranomainen ei ole tyytyväinen valmistajan direktiivin 70/156/
ETY liitteen X mukaisesti antamaan tuotannon standardipoikkeaman
arvoon, testit suoritetaan tämän liitteen 9.3 kohdan mukaisesti.
9.1.1.1.3 Sarjatuotantoa on pidettävä vaatimustenmukaisena tai -vastaisena
kolmella malliajoneuvolla tehtyjen testien perusteella, heti kun
CO2:n osalta tehdään myönteinen tai kielteinen päätös, asianmukai-
sessa taulukossa käytettyjen testausperusteiden mukaisesti.
Jos CO2:n osalta ei tehdä myönteistä eikä kielteistä päätöstä, tehdään
yksi testi ylimääräisellä ajoneuvolla (ks. kuva I/8).
KUVA I/8
9.1.1.2 Poiketen siitä, mitä tämän liitteen 5.1.1 kohdassa määrätään, testit
suoritetaan ajoneuvoilla, joilla ei ole ajettu yhtään.
9.1.1.2.1 Valmistajan pyynnöstä testit suoritetaan kuitenkin ajoneuvoille, joita
on sisäänajettu enintään 15000 km.
Tässä tapauksessa sisäänajon suorittaa valmistaja, joka sitoutuu
olemaan tekemättä näihin ajoneuvoihin mitään säätöjä.1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 10
▼M2
9.1.1.2.2 Kun valmistaja pyytää saada suorittaa sisäänajon (”x”km, mutta
x≤15000 km), menetellään seuraavasti:
—C O2-päästöt mitataan nollan ja ”x” km:n kohdalla ensimmäisen
testattavan ajoneuvon osalta (joka voi olla tyyppihyväksyntäajo-
neuvo),
— päästöjen kehityskerroin (KK) nollan ja ”x” km:n välillä laske-
taan seuraavasti:
KK =päästöt ”x” km kohdalla
päästöt 0 km kohdalla
Se voi olla pienempi kuin 1,
— seuraavia ajoneuvoja ei sisäänajeta, mutta niiden päästöihin
0 km:n kohdalla vaikuttaa kehityskerroin KK.
Tässä tapauksessa, huomioon otettavat arvot ovat:
— ensimmäisen ajoneuvon osalta arvo ”x” km:n kohdalla,
— muiden ajoneuvojen osalta arvot 0 km:n kohdalla kehitysker-
toimella kerrottuna.
9.1.1.2.3 Tämän menettelyn sijasta ajoneuvon valmistaja voi käyttää kiinteää
kehityskerrointa KK = 0,92 ja kertoa tällä tekijällä kaikki 0 km:n
kohdalla mitatut CO2-arvot.
9.1.1.2.4 Tässä testissä on käytettävä direktiivin 91/441/ETY liitteessä VIII
kuvailtuja vertailupolttoaineita.
9.2 Tuotannon vaatimustenmukaisuus, kun valmistajan tilastotiedot ovat
saatavilla
9.2.1 Jäljempänä olevissa kohdissa kuvaillaan tuotannon vaatimustenmu-
kaisuutta koskevien vaatimusten tarkastamisessa noudatettavaa
menettelyä, kun valmistajan ilmoittama tuotannon standardipoik-
keama on tyydyttävä.
9.2.2 Vähintään kolmen näytteen näytteenottomenetelmä laaditaan siten,
että erän testinläpäisytodennäköisyys on 0,95 (valmistajan riski
= 5 %) kun tuotantovirheet ovat 40 % ja että erän hyväksymisto-
dennäköisyys on 0,1 (kuluttajan riski = 10 %) kun tuotantovirheet
ovat 65 %.
9.2.3 Sovelletaan seuraavaa menettelyä (ks. kuva I/8).
Olkoon L hyväksytyn tyypin CO2-arvon luonnollinen logaritmi,
xi= näytteen i:nnelle ajoneuvolle mitatun arvon luonnollinen
logaritmi,
s = tuotannon arvioitu standardipoikkeama (kun mitattujen
arvojen luonnolliset logaritmit on otettu),
n = näytekoko.
9.2.4 Lasketaan näytteelle testimuuttuja, joka edustaa raja-arvon standardi-
poikkeamien summaa ja joka määritellään seuraavasti:
1
sXn
i¼1L/C0xi ðÞ
9.2.5 Siten:
— jos testimuuttuja on näytteen koolle määrättyä taulukossa (I/-/
9.2.5) olevaa hyväksymiskynnystä korkeampi, tehdään
hyväksyvä päätös,
— jos testimuuttuja on näytteen koolle määrättyä 2taulukossa (I/-/
9.2.5) olevaa hylkäämiskynnystä pienempi, tehdään hylkääväpäätös,
— muutoin testataan ylimääräinen ajoneuvo tämän liitteen 6 kohdan
mukaisesti ja menettelyä sovelletaan yhdellä yksiköllä lisättyyn
näytteeseen.
TAULUKKO I/-/9.2.5
Näytekoko (testattavien
ajoneuvojen yhteismäärä)Hyväksymiskynnys Hylkäämiskynnys
(a) (b) (c)
3 3,327 − 4,724
4 3,261 − 4,790
5 3,195 − 4,8561980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 11
▼M2
Näytekoko (testattavien
ajoneuvojen yhteismäärä)Hyväksymiskynnys Hylkäämiskynnys
6 3,129 − 4,922
7 3,063 − 4,988
8 2,997 − 5,0549 2,931 − 5,120
10 2,865 − 5,18511 2,799 − 5,25112 2,733 − 5,31713 2,667 − 5,38314 2,601 − 5,44915 2,535 − 5,515
16 2,469 − 5,581
17 2,403 − 5,64718 2,337 − 5,71319 2,271 − 5,77920 2,205 − 5,84521 2,139 − 5,91122 2,073 − 5,97723 2,007 − 6,04324 1,941 − 6,10925 1,875 − 6,175
26 1,809 − 6,241
27 1,743 − 6,30728 1,677 − 6,37329 1,611 − 6,43930 1,545 − 6,50531 1,479 − 6,57132 − 2,112 − 2,112
9.3 Tuotannon vaatimustenmukaisuus, kun valmistajan tilastotietoja ei
ole saatavilla tai ne eivät ole tyydyttäviä.
9.3.1 Jäljempänä olevissa kohdissa kuvaillaan tuotannon vaatimustenmu-
kaisuutta CO
2:n osalta koskevien vaatimusten tarkastamisessa
noudatettavaa menettelyä, kun valmistajan toimittamat tuotannon
standardipoikkeaman perustelevat asiakirjat eivät ole tyydyttäviä tai
saatavilla.
9.3.2 Vähintään kolmen näytteen näytteenottomenetelmä laaditaan siten,
että erän testinläpäisytodennäköisyys on 0,95 (valmistajan riski
= 5 %) kun tuotantovirheet ovat 40 % ja että erän hyväksymisto-
dennäköisyys on 0,1 (kuluttajan riski = 10 %) kun tuotantovirheet
ovat 65 %.
9.3.3 Mitattujen CO2-arvojen oletetaan jakautuvan logaritminormaalisesti
ja ne on ensin muunnettava ottamalla niiden luonnolliset logaritmit.
Olkoon m0ja m vastaavasti pienin ja suurin näytekoko (m0= 3 ja m
= 32) ja nkäytettävän näytteen koko.
9.3.4 Jos sarjasta mitattujen arvojen luonnolliset logaritmit ovat x1,x2,… ,
xjja L on hyväksytyn tyypin CO2-arvon luonnollinen logaritmi,
määritellään:
dj¼xj/C0L
/C22ddn¼1
nXn
j¼1dj
ja
V2
n¼1
nXn
j¼1dj/C0/C22ddn/C0/C12
9.3.5 Taulukossa I/-/9.3.5 ovat hyväksymisarvot (An) ja hylkäämisarvot
(Bn) näytekoon mukaan. Testimuuttuja on /C22ddn/Vn-suhde ja sitä on1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 12
▼M2
käytettävä määritettäessä sarjan hyväksyminen tai hylkääminen seur-
aavasti:
kun m0≤n≤m:
— sarja hyväksytään, jos /C22ddn/Vn≤An,
— sarja hylätään, jos /C22ddn/Vn≥Bn,
— testataan ylimääräinen ajoneuvo, jos An</C22ddn/Vn<Bn.
9.3.6 Huomautuksia
Seuraavat rekursiiviset kaavat ovat hyödyllisiä laskettaessa peräk-
käisiä testimuuttujien arvoja:
/C22ddn¼1/C01
n/C18/C19
/C22ddn/C01þ1
ndn
V2
n¼1/C01
n/C18/C19
V2
n/C01þ/C22ddn/C0dn/C0/C12
n/C01
n¼2;3;...;/C22dd1¼d1;V 1 ¼0/C0/C1
TAULUKKO I/—/9.3.5
Näytekoko (testattavien
ajoneuvojen yhteismäärä)
nHyväksymiskynnys
AnHylkäämiskynnys
Bn
(a) (b) (c)
3 − 0,80381 16,64743
4 − 0,76339 7,68627
5 − 0,72982 4,671366 − 0,69962 3,255737 − 0,67129 2,454318 − 0,64406 1,943699 − 0,6175 1,59105
10 − 0,59135 1,3329511 − 0,56542 1,1356612 − 0,5396 0,979713 − 0,51379 0,85307
14 − 0,48791 0,74801
15 − 0,46191 0,6592816 − 0,43573 0,5832117 − 0,40933 0,5171818 − 0,38266 0,4592219 − 0,3557 0,4078820 − 0,3284 0,3620321 − 0,30072 0,3207822 − 0,27263 0,28343
23 − 0,2441 0,24943
24 − 0,21509 0,2183125 − 0,18557 0,189726 − 0,1555 0,1632827 − 0,12483 0,138828 − 0,09354 0,1160329 − 0,06159 0,094830 − 0,02892 0,0749331 − 0,00449 0,0562932 − 0,03876 0,03876
10 ERITYISET MÄÄRÄYKSET
10.1 Tulevaisuudessa polttoainetta säästävillä eritysteknologioilla varus-
tetut ajoneuvot voidaan testata lisätestausohjelmilla. Nämä
määritellään myöhemmin ja valmistaja voi pyytää niiden suoritta-
mista käytettyjen teknologioiden etujen osoittamiseksi.1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 13
▼M2
11 HYVÄKSYNNÄN LAAJENNUS
11.1 Hyväksyntää voidaan laajentaa saman tyypin tai eri tyypin ajoneu-
voihin seuraavien liitteessä II esitettyjen ominaisuuksien tasolla, jos
teknisen tutkimuslaitoksen mittaamat CO2-päästöt eivät ole yli 4 %
hyväksytyn tyypin arvoa korkeammat:
11.1.1 Massa.
11.1.2 Suurin sallittu massa.
11.1.3 Korityyppi: sedan — farmari — umpikori.11.1.4 Kokonaisvälityssuhteet.
11.1.5 Moottorin laitteisto ja varusteet.1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 14
▼M2
LIITE II
MALLI
[Enimmäiskoko A4 (210 × 297 mm)]
EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUS
1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 15
▼M2
1980L1268 — FI — 02.01.1994 — 002.001 — 16