02008D0376 — FI — 27.06.2017 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2008, hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelman hyväksymisestä sekä ohjelman monivuotisista teknisistä suuntaviivoista (2008/376/EY) (EUVL L 130 20.5.2008, s. 7)

Muutettu:









▼B

NEUVOSTON PÄÄTÖS,

tehty 29 päivänä huhtikuuta 2008,

hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelman hyväksymisestä sekä ohjelman monivuotisista teknisistä suuntaviivoista

(2008/376/EY)







I

LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Tällä päätöksellä perustetaan hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelma ja vahvistetaan monivuotiset tekniset suuntaviivat ohjelman toteuttamista varten.







II

LUKU

HIILI- JA TERÄSTUTKIMUSRAHASTON TUTKIMUSOHJELMA







1

JAKSO

Tutkimusohjelman perustaminen

2 artikla

Perustaminen

Perustetaan hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelma, jäljempänä ’tutkimusohjelma’.

Tutkimusohjelman tavoitteena on tukea yhteisön hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen kilpailukykyä. Tutkimusohjelman on oltava yhteisön tieteellisten, teknologisten ja poliittisten tavoitteiden mukainen ja täydennettävä jäsenvaltioissa toteutettavia sekä käynnissä olevien yhteisön tutkimusohjelmien, kuten tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman, jäljempänä ’tutkimuspuiteohjelma’, puitteissa toteutettavia toimia.

On edistettävä näiden ohjelmien välistä yhteensovittamista, keskinäistä täydentävyyttä ja synergiaa sekä tiedonvaihtoa tästä tutkimusohjelmasta rahoitettavien hankkeiden ja tutkimuspuiteohjelmasta rahoitettavien hankkeiden välillä.

Tutkimusohjelmasta rahoitetaan tutkimusta, joka tähtää 3 jaksossa hiilen ja 4 jaksossa teräksen osalta määriteltyihin tavoitteisiin.







2

JAKSO

Hiilen ja teräksen määritelmät

3 artikla

Määritelmät

Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1) ’Hiilellä’ tarkoitetaan jotakin seuraavista:

a) kivihiili, johon luetaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission kansainvälisen hiililuokitusjärjestelmän mukaiset korkeamman laatuluokan hiilet sekä alhaisemman laatuluokan A hiilet (eli subbitumihiilet);

b) kivihiilibriketit;

c) kivihiilestä saatu koksi ja puolikoksi;

d) ruskohiili, johon luetaan edellä mainitun luokitusjärjestelmän mukaiset alhaisen laatuluokan C hiilet (eli ortoligniitit) ja alhaisen laatuluokan B hiilet (eli metaligniitit);

e) ruskohiilibriketit;

f) ruskohiilestä saatu koksi ja puolikoksi;

g) öljyliuske.

2) ’Teräksellä’ tarkoitetaan jotakin seuraavista:

a) raudan ja teräksen valmistuksessa käytettävät raaka-aineet, kuten rautamalmi, huokoinen rauta ja romurauta;

b) harkkorauta (mukaan lukien kuuma metalli) ja ferroseokset;

c) raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksestä valmistetut alkumuodossa olevat tuotteet tai puolivalmisteet (mukaan luettuina uudelleen käytettävät tai uudelleen valssattavat tuotteet), kuten jatkuvalla valulla tai muulla tavoin valettu sula teräs, sekä aihiot, kuten tankoteelmät, billetit, tangot, laattateelmät ja nauhat;

d) raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut kuumamuokatut tuotteet (pinnoitetut tai pinnoittamattomat tuotteet, lukuun ottamatta teräsvaluja ja -takeita ja jauhemetallurgian tuotteita), kuten kiskot, paalutuslevytuotteet, rakenneprofiilit, tangot, valssilangat, levyt ja leveät laatat, nauhat ja ohutlevyt sekä pyörö- ja neliötangot putkia varten;

e) raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut (pinnoitetut tai pinnoittamattomat) lopputuotteet, kuten kylmävalssatut nauhat ja ohutlevyt sekä sähkötekniset ohutlevyt;

f) ensimmäisen jalostusvaiheen terästuotteet, jotka voivat parantaa edellä mainittujen terästuotteiden kilpailuasemaa, kuten putkituotteet, vedetyt tuotteet, kirkkaat tuotteet sekä kylmävalssatut ja kylmämuokatut tuotteet.







3

JAKSO

Hiiltä koskevat tutkimustavoitteet

4 artikla

Yhteisön hiilialan kilpailuaseman parantaminen

1. Tutkimushankkeiden tavoitteena on kaivosten kokonaistuotantokustannusten alentaminen, tuotteiden laadun parantaminen ja hiilenkäytön kustannusten alentaminen. Tutkimushankkeet kattavat koko hiilentuotantoketjun, ja tutkimuskohteita ovat

a) nykyaikaiset esiintymienetsintätekniikat;

b) kokonaisvaltainen kaivosten suunnittelu;

c) tehokas ja pitkälle automatisoitu sekä Euroopan kivihiiliesiintymien erityisiä geologisia ominaisuuksia vastaava uusi ja olemassa oleva tunnelinlouhinta- ja hiilenlouhintateknologia;

d) tarkoituksenmukainen tukiteknologia;

e) kuljetusjärjestelmät;

f) energiahuoltopalvelut, viestintä-, tieto-, tiedonsiirto-, seuranta- ja prosessinvalvontajärjestelmät;

g) kuluttajamarkkinoiden tarpeita palvelevat hiilenrikastustekniikat;

h) hiilikonversio;

i) hiilen poltto.

2. Tutkimushankkeilla on myös pyrittävä saamaan aikaan tieteellistä ja teknologista edistystä lisäämällä tietämystä esiintymien käyttäytymisestä ja hallinnasta suhteessa kallion paineeseen, kaasupäästöihin, räjähdysvaaraan, ilmanvaihtoon ja kaikkiin muihin kaivostoimintaan vaikuttaviin tekijöihin. Näihin tavoitteisiin pyrkiviltä tutkimushankkeilta edellytetään, että niiden tulokset ovat lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä sovellettavissa huomattavaan osaan yhteisön tuotannosta.

3. Etusija annetaan hankkeille, jotka edistävät vähintään yhtä seuraavista:

a) yksittäisten tekniikkojen integroiminen järjestelmiin ja menetelmiin sekä integroitujen louhintamenetelmien kehittäminen;

b) tuotantokustannusten huomattava alentaminen;

c) kaivosten turvallisuuteen liittyvien sekä ympäristöhyötyjen aikaansaaminen.

5 artikla

Työterveys ja työturvallisuus kaivoksissa

Kaivosten turvallisuutta koskevat kysymykset, mukaan lukien kaasunmuodostuksen valvonta, ilmanvaihto ja ilmastointi maanalaisten työskentelyolosuhteiden ja työterveyden ja työturvallisuuden parantamiseksi sekä ympäristökysymykset on myös otettava huomioon edellä 4 artiklan 1 kohdan a–f alakohdassa tarkoitetut toimet kattavissa hankkeissa.

6 artikla

Tehokas ympäristönsuojelu ja energialähteenä käytettävän hiilen puhtaamman käytön edistäminen

1. Tutkimushankkeiden on pyrittävä minimoimaan yhteisön hiilikaivostoiminnan ja hiilenkäytön vaikutukset ilmakehään, veteen ja maaperään kokonaisvaltaisen pilaantumista ehkäisevän strategian avulla. Koska yhteisön hiiliteollisuudessa on meneillään jatkuva rakenneuudistus, tutkimuksen tavoitteena on myös minimoida suljettavien maanalaisten kaivosten ympäristövaikutukset.

2. Etusija annetaan hankkeille, joilla pyritään ainakin yhteen seuraavista:

a) hiilenkäytöstä aiheutuvien päästöjen vähentäminen hiilidioksidin talteenotto ja varastointi mukaan luettuna;

b) hiiliesiintymistä peräisin olevien kasvihuonekaasu- ja erityisesti metaanipäästöjen vähentäminen;

c) louhintajätteiden, lentotuhkan ja rikinpoistotuotteitten sekä tarvittaessa muiden jätemuotojen palauttaminen kaivokseen;

d) jätekasojen siivoaminen ja hiilen tuotannosta ja käytöstä syntyvien jäännösten hyödyntäminen teollisessa käytössä;

e) pohjavesien suojelu ja kaivosten jätevesien puhdistaminen;

f) sellaisten laitosten ympäristövaikutusten vähentäminen, jotka käyttävät pääasiassa yhteisön alueen hiiltä ja ruskohiiltä;

g) maan pinnalla olevien rakennelmien suojaaminen maan vajoamisen vaikutuksilta lyhyellä ja pitkällä aikavälillä.

7 artikla

Energiahuollon tuontiriippuvuuden hallinta

Tutkimushankkeet koskevat energiahuollon pitkän aikavälin näkymiä ja tähtäävät sellaisten hiilivarojen hyödynnettävyyden parantamiseen – niin taloudellisesti kuin energiantuotannon ja ympäristönkin kannalta –, joiden käyttöönotto perinteisillä louhintatekniikoilla ei ole taloudellista. Hankkeet voivat käsittää selvityksiä, strategioiden määrittämistä, perus- ja soveltavaa tutkimusta sekä sellaisten innovatiivisten tekniikoiden testaamista, joiden avulla voidaan parantaa yhteisön hiilivarojen hyödynnettävyyttä.

Etusija annetaan hankkeille, joissa yhdistetään toisiaan täydentäviä tekniikoita, kuten metaanin tai hiilidioksidin adsorptio, hiilikerroksessa olevan metaanin talteenotto ja maanalainen hiilen kaasutus.







4

JAKSO

Terästä koskevat tutkimustavoitteet

8 artikla

Uudet ja parannetut teräksenvalmistus- ja pintakäsittelytekniikat

Tutkimuksen ja teknologian kehittämisen (TTK) tavoitteena on oltava teräksentuotantoprosessien parantaminen, jonka myötä voidaan parantaa tuotteiden laatua ja lisätä tuottavuutta. Kehitystyöhön on kuuluttava erottamattomana osana päästöjen, energiankulutuksen ja ympäristövaikutusten vähentäminen sekä raaka-aineiden käytön tehostaminen ja luonnonvarojen säilyttäminen. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä:

a) uudet ja parannetut rautamalminpelkistysprosessit;

b) harkkoraudanvalmistusprosessit ja –toiminnot;

c) valokaariuuniprosessit;

d) teräksenvalmistusprosessit;

e) sekundaariset metallurgiatekniikat;

f) jatkuvan valun ja near net shape -valun tekniikat yhdessä suoran valssauksen kanssa tai ilman sitä;

g) valssaus-, pintakäsittely- ja pinnoitustekniikat;

h) kuuma- ja kylmävalssaustekniikat, peittaus- ja pintakäsittelyprosessit;

i) prosessi-instrumentointi, prosessinohjaus ja prosessiautomaatio;

j) tuotantolinjojen kunnossapito ja luotettavuus.

9 artikla

TTK ja teräksen käyttö

TTK-työhön ryhdytään teräksen käytön osalta niihin haasteisiin vastaamiseksi, joita teräksenkäyttäjien vaatimukset tulevaisuudessa asettavat, sekä luoda uusia markkinamahdollisuuksia. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä:

a) vaativiin sovelluksiin tarvittavat uudet teräslajit;

b) teräksen ominaisuudet, erityisesti mekaaniset ominaisuudet, kuten lujuus ja sitkeys, väsyminen, kuluminen, viruminen, syöpyminen ja murtumiskestävyys, alhaisissa ja korkeissa lämpötiloissa;

c) käyttöiän pidentäminen erityisesti parantamalla terästen ja teräsrakenteiden lämpö- ja syöpymiskestävyyttä;

d) terästä sisältävät komposiitit ja sandwich-rakenteet;

e) mikrostruktuureja ja mekaanisia ominaisuuksia koskevat ennustavat simulaatiomallit;

f) rakenteiden turvallisuus ja suunnittelumenetelmät erityisesti tulipalojen ja maanjäristysten kannalta;

g) teräksen ja muiden materiaalien muokkaamisen, hitsaamisen ja yhteenliittämisen tekniikat;

h) testaus- ja arviointimenetelmien standardointi.

10 artikla

Luonnonvarojen säilyttäminen ja työolosuhteiden parantaminen

Luonnonvarojen säilyttämisen, ekosysteemin suojelun sekä turvallisuuskysymysten tulee kuulua kiinteänä osana TTK-työhön sekä teräksen tuotannon että käytön alalla. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä:

a) eri lähteistä peräisin olevan teräsjätteen kierrättäminen ja teräsromun luokittelu;

b) teräslajit ja koottavien rakenteiden suunnittelu, jotka helpottavat teräsromun talteenottoa ja sen uudelleenmuuntamista käyttökelpoiseksi teräkseksi

c) ympäristön valvonta ja suojelu työpaikalla ja sen ympäristössä;

d) terästehdasalueiden palauttaminen käyttökelpoisiksi;

e) työpaikan työolosuhteiden ja elämänlaadun parantaminen;

f) ergonomiset menetelmät;

g) työterveys ja työturvallisuus;

h) työpaikan päästöille altistumisen vähentäminen.







III

LUKU

MONIVUOTISET TEKNISET SUUNTAVIIVAT







1

JAKSO

Osallistuminen

11 artikla

Jäsenvaltiot

Tutkimusohjelmaan voivat osallistua ja rahoitusta voivat hakea jonkin jäsenvaltion alueelle sijoittautuneet yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina, kunhan nämä aikovat toteuttaa TTK-toimen tai voivat merkittävästi myötävaikuttaa tällaiseen toimeen.

12 artikla

Ehdokasmaat

Ehdokasmaiden yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina saavat osallistua tutkimusohjelmaan, mutta niille ei myönnetä ohjelmasta rahoitusta, ellei maita koskevissa Eurooppa-sopimuksissa ja niiden lisäpöytäkirjoissa sekä maakohtaisten assosiaationeuvostojen päätöksissä toisin määrätä.

13 artikla

Kolmannet maat

Kolmansien maiden yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina saavat osallistua tutkimusohjelmaan hankekohtaisesti, jos se on yhteisön edun mukaista, mutta niille ei myönnetä ohjelmasta rahoitusta.







2

JAKSO

Tukikelpoinen toiminta

14 artikla

Tutkimushankkeet

Tutkimushanke käsittää tutkimus- tai kokeellisen työn, jonka avulla pyritään saamaan uutta tietämystä ja edistämään näin tiettyjen käytännön tavoitteiden saavuttamista, kuten tuotteiden, tuotantoprosessien tai palvelujen aikaansaamista tai kehittämistä.

15 artikla

Pilottihankkeet

Pilottihankkeelle on tunnusomaista jonkin laitoksen tai järjestelmän taikka sen merkittävän osan rakentaminen, käyttö ja kehittäminen riittävän suuressa mittakaavassa sekä sopivansuuruisten komponenttien käyttö siten, että voidaan todentaa teoreettisten tai laboratoriotulosten sovellettavuus käytännössä ja/tai lisätä tarvittavan teknisen ja taloudellisen tiedon luotettavuutta, jotta voidaan edetä demonstrointivaiheeseen tai tietyissä tapauksissa teollisen tuotannon vaiheeseen ja/tai kaupalliseen vaiheeseen.

16 artikla

Demonstrointihankkeet

Demonstrointihankkeessa on kysymys teollisessa mittakaavassa toimivan laitoksen tai järjestelmän taikka sen merkittävän osan rakentamisesta ja/tai käytöstä, jonka avulla pyritään yhdistämään kaikki tekninen ja taloudellinen tieto ja pääsemään mahdollisimman riskittömästi teknologian teollisen ja/tai taloudellisen hyödyntämisen vaiheeseen.

17 artikla

Liitännäistoimenpiteet

Liitännäistoimenpiteillä edistetään hankitun tietämyksen käyttöä tai järjestetään erityisiä seminaareja tai konferensseja, jotka liittyvät tutkimusohjelman hankkeisiin tai prioriteetteihin.

18 artikla

Tuki- ja valmistelutoimet

Tuki- ja valmistelutoimet ovat tutkimusohjelman moitteettomaan ja tehokkaaseen hallinnointiin kuuluvia toimia, ja niitä ovat esimerkiksi 27 ja 28 artiklassa tarkoitettu ehdotusten arviointi ja valinta, 38 artiklassa tarkoitetut määräajoin tehtävät valvonta- ja arviointitoimet, selvitykset sekä tutkimusohjelmasta rahoitettujen hankkeiden kokoaminen klustereiksi tai verkottaminen.

Komissio voi tarpeelliseksi katsoessaan nimittää riippumattomia huippuasiantuntijoita avustamaan tuki- ja valmistelutoimissa.







3

JAKSO

Tutkimusohjelman hallinnointi

19 artikla

Hallinnointi

Tutkimusohjelmaa hallinnoi komissio. Komissiota avustavat hiili- ja teräsalan komitea, hiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät sekä hiili- ja teräsalan tekniset ryhmät.

20 artikla

Neuvoa-antavien ryhmien perustaminen

Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät, jäljempänä ’neuvoa-antavat ryhmät’, ovat riippumattomia teknisiä neuvoa-antavia ryhmiä.

▼M1

21 artikla

Neuvoa-antavien ryhmien tehtävät

Toisen neuvoa-antavan ryhmän tehtävänä on antaa hiileen ja toisen teräkseen liittyvien TTK-kysymysten osalta komissiolle lausuntoja seuraavista:

a) tutkimusohjelman yleinen kehitys, 25 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu tietopaketti ja tulevat suuntaviivat;

b) ohjelman yhdenmukaisuus sekä sen mahdollinen päällekkäisyys muiden unionin tasolla ja kansallisesti toteutettavien TTK-ohjelmien kanssa;

c) TTK-hankkeiden seurannassa sovellettavien periaatteiden määrittäminen;

d) yksittäisissä hankkeissa tehtävän työn merkityksellisyys;

e) edellä II luvun 3 ja 4 jaksossa luetellut tutkimusohjelman tutkimustavoitteet;

f) tietopaketissa luetellut vuotuiset ensisijaiset tavoitteet ja tapauksen mukaan ensisijaiset tavoitteet, jotka koskevat 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja aihekohtaisia ehdotuspyyntöjä;

g) jäljempänä 27 ja 28 artiklassa tarkoitettujen TTK-toimien arviointia ja valintaa koskevan oppaan laadinta;

h) TTK-toimia koskevien ehdotusten arviointia koskevat säännöt ja menettelyt ja niiden tehokkuus;

i) jäljempänä 24 artiklassa tarkoitettujen teknisten ryhmien määrä, toimivalta ja organisaatio;

j) jäljempänä 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen laatiminen;

k) komission pyynnöstä muut toimenpiteet.

22 artikla

Neuvoa-antavien ryhmien kokoonpano

1. Kummankin neuvoa-antavan ryhmän kokoonpanon on vastattava liitteessä olevia taulukoita. Komissio nimittää neuvoa-antavien ryhmien jäsenet yksityishenkilöinä, jotka edustavat sidosryhmien yhteistä etua. Jäsenet eivät edusta yksittäistä sidosryhmää vaan eri sidosryhmäorganisaatioiden yhteistä mielipidettä.

Nimitykset tehdään 42 kuukauden ajanjaksoksi. Jäseniä, jotka eivät enää pysty osallistumaan tehokkaasti ryhmän työhön, eroavat ryhmästä tai tehtäviensä päätyttyäkin ilmaisevat salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja, erityisesti tietoja yrityksistä taikka niiden liikesuhteista tai kustannustekijöistä, ei enää kutsuta neuvoa-antavien ryhmien kokouksiin, ja heidät voidaan korvata jäljellä olevan toimikautensa ajaksi toisella jäsenellä.

2. Neuvoa-antavien ryhmien jäsenet valitaan asiantuntijoista, joilla on pätevyys II luvun 3 ja 4 jaksossa tarkoitetuilla aloilla ja jotka ovat vastanneet julkisiin hakemuspyyntöihin. Asiantuntijat voidaan nimittää myös liitteessä olevissa taulukoissa tarkoitettujen tahojen tai jäsenvaltioiden tekemien ehdotusten perusteella.

Ryhmien jäsenten on toimittava kyseisellä alalla ja oltava perillä alan teollisuuden painopisteistä.

3. Komissio pyrkii varmistamaan, että kummassakin neuvoa-antavassa ryhmässä on korkea asiantuntemuksen taso, asiaankuuluvien asiantuntemuksen alojen ja etunäkökohtien tasapainoinen edustus samoin kuin sukupuolten ja maantieteellisten alueiden mahdollisimman tasapainoinen edustus ottaen huomioon neuvoa-antavien ryhmien erityistehtävät, vaadittava asiantuntemus ja asiantuntijoiden valintamenettelyn tulos.

▼B

23 artikla

Neuvoa-antavien ryhmien kokoukset

Neuvoa-antavien ryhmien kokoukset järjestää ja niiden puheenjohtajana toimii komissio, joka huolehtii myös sihteeristöpalveluista.

Puheenjohtaja voi tarvittaessa järjestää äänestyksen, jossa kullakin jäsenellä on yksi ääni. Puheenjohtaja voi tarvittaessa kutsua kokoukseen ylimääräisiä asiantuntijoita tai tarkkailijoita. Ylimääräisillä asiantuntijoilla ja tarkkailijoilla ei ole äänioikeutta.

Neuvoa-antavat ryhmät voivat tarvittaessa pitää yhteisen kokouksen esimerkiksi silloin, kun on tarpeen antaa lausuntoja sekä hiili- että teräsalan kannalta merkityksellisissä kysymyksissä.

▼M1

24 artikla

Hiili- ja teräsalan teknisten ryhmien perustaminen ja tehtävät

1. Hiili- ja teräsalan teknisten ryhmien, jäljempänä ’tekniset ryhmät’, tehtävänä on tukea komissiota tutkimus- sekä pilotti- ja demonstrointihankkeiden seurannassa.

Komissio nimittää teknisten ryhmien jäsenet, ja nimitys on henkilökohtainen.

Jäseniä, jotka eivät enää pysty osallistumaan tehokkaasti ryhmän työhön, eroavat ryhmästä tai tehtäviensä päätyttyäkin ilmaisevat salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja, erityisesti tietoja yrityksistä taikka niiden liikesuhteista tai kustannustekijöistä, ei enää kutsuta teknisten ryhmien kokouksiin.

2. Teknisten ryhmien jäsenet valitaan asiantuntijoista, joilla on pätevyys tutkimusstrategian, hallinnon tai tuotannon alalla II luvun 3 ja 4 jaksossa tarkoitetuilla aloilla ja jotka ovat vastanneet julkisiin hakemuspyyntöihin.

Jäsenten on toimittava asianomaisella alalla ja vastattava tutkimusstrategiasta, hallinnosta tai tuotannosta.

3. Komissio pyrkii varmistamaan, että kussakin teknisessä ryhmässä on korkea ammatillisen asiantuntemuksen taso, asiaankuuluvien asiantuntemuksen alojen tasapainoinen edustus samoin kuin sukupuolten ja maantieteellisten alueiden mahdollisimman tasapainoinen edustus ottaen huomioon teknisten ryhmien erityistehtävät, vaadittava asiantuntemus ja asiantuntijoiden valintamenettelyn tulos. Teknisen ryhmän jäsenyys ei estä mahdollisuutta tulla valituksi arvioinnista vastaavaksi asiantuntijaksi.

Komissio varmistaa, että käytössä on säännöt ja menettelyt, joiden avulla voidaan asianmukaisesti ehkäistä ja hallita tietyn hankkeen arvioinnista vastaavien teknisten ryhmien jäsenten eturistiriitoja. Näillä menettelyillä on myös turvattava tasavertainen kohtelu ja oikeudenmukaisuus hankkeiden koko seurantaprosessin ajan.

Teknisten ryhmien kokouspaikat on mahdollisuuksien mukaan valittava niin, että varmistetaan paras mahdollinen hankkeiden seuranta ja tulosten arviointi.

▼B







4

JAKSO

Tutkimusohjelman toteuttaminen

▼M1

25 artikla

Ehdotuspyyntö

1. Ehdotuspyyntö julkaistaan vuosittain. Päivämäärä, josta alkaen ehdotuksia voi esittää, julkaistaan 3 kohdassa tarkoitetussa tietopaketissa. Ellei toisin täsmennetä, määräpäivä ehdotusten jättämiselle arvioitavaksi on kunkin vuoden syyskuun 15. päivä. Jos 15 päivä syyskuuta osuu viikonloppuun taikka on maanantai tai perjantai, määräaika siirtyy automaattisesti 15 päivää syyskuuta seuraavaan työpäivään. Määräpäivä ehdotusten jättämiselle julkaistaan 3 kohdassa tarkoitetussa tietopaketissa.

2. Jos komissio päättää 41 artiklan d ja e alakohdan mukaisesti muuttaa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ehdotusten jättämisen määräpäivää tai julkaista aihekohtaisen ehdotuspyynnön, se julkaisee asiaa koskevat tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Aihekohtaisissa ehdotuspyynnöissä on ilmoitettava ehdotusten jättämiseen ja arvioimiseen sovellettavat määräpäivät ja menettelyt mukaan luettuna se, onko kyse yksi- vai kaksivaiheisesta menettelystä, samoin kuin arvioinnin painopisteet, tarvittaessa tukikelpoisten hankkeiden tyyppi 14–18 artiklan mukaisesti sekä suunnitellun rahoituksen määrä.

3. Komissio varmistaa, että riittävät ohjeet ja tiedot ovat ehdotuspyynnön julkaisemisajankohtana kaikkien mahdollisten osallistujien saatavilla erityisesti komission verkkosivustolla olevan tietopaketin välityksellä. Komissiolta voi pyynnöstä saada myös paperikopion kyseisestä tietopaketista.

Tietopaketissa on esitettävä tiedot yksityiskohtaisista osallistumissäännöistä, ehdotusten ja hankkeiden hallintoa koskevista menettelyistä, hakulomakkeista, ehdotusten jättämiseen sovellettavista säännöistä, vakiosopimuksista, tukikelpoisista kustannuksista, myönnettävän rahoituksen enimmäismäärästä, maksumenettelyistä sekä tutkimusohjelman vuotuisista ensisijaisista tavoitteista.

Hakemukset on toimitettava komissiolle tietopaketissa esitettyjen sääntöjen mukaisesti.

▼B

26 artikla

Ehdotusten sisältö

Ehdotusten on liityttävä II luvun 3 ja 4 jaksossa vahvistettuihin tutkimustavoitteisiin ja tapauksen mukaan tietopaketissa 25 artiklan 3 kohdan mukaisesti lueteltuihin ensisijaisiin tavoitteisiin taikka 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen ensisijaisiin tavoitteisiin.

Kussakin ehdotuksessa on oltava yksityiskohtainen kuvaus ehdotetusta hankkeesta sekä täydelliset tiedot tavoitteista, hankekumppanuudesta ja kunkin kumppanin asemasta ja tehtävästä hankkeessa, hankkeen hallinnon rakenteesta, odotettavissa olevista tuloksista ja niiden soveltamisnäkymistä sekä arvio hyödyistä, joita on odotettavissa teollisuudelle, taloudelle, yhteiskunnalle ja ympäristölle.

Ehdotuksessa esitettyjen kokonaiskustannusten ja niiden jakauman on oltava realistisia ja tarkoituksenmukaisia, ja odotettavissa olevan kustannusten ja hyötyjen suhteen olisi oltava suotuisa.

27 artikla

Ehdotusten arviointi

Komissio huolehtii siitä, että ehdotukset arvioidaan luottamuksellisesti, oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti.

▼M1

Komissio varmistaa, että kaikkien mahdollisten osallistujien saatavilla on TTK-toimien arviointia ja valintaa koskeva opas.

▼B

28 artikla

Ehdotusten valinta ja hankkeiden seuranta

1. Komissio rekisteröi toimitetut ehdotukset ja varmistaa niiden kelpoisuuden.

2. Komissio arvioi ehdotukset riippumattomien asiantuntijoiden avustamana.

▼M1

3. Komissio laatii luettelon, jossa hyväksytyt ehdotukset on asetettu paremmuusjärjestykseen.

▼B

4. Komissio tekee päätöksen hankkeiden valinnasta ja rahoituksen jakamisesta. Tapauksissa, joissa tutkimusohjelman mukainen yhteisön arvioitu rahoitusosuus on 0,6 miljoonaa euroa tai enemmän, sovelletaan 41 artiklan a alakohtaa.

5. Komissio seuraa 24 artiklassa tarkoitettujen teknisten ryhmien avustamana tutkimushankkeita ja -toimintaa.

29 artikla

Avustussopimukset

Edellä 14–18 artiklassa määritellyistä valittuihin ehdotuksiin perustuvista hankkeista sekä toimenpiteistä ja toimista tehdään avustussopimus. Avustussopimukset perustuvat komission laatimiin asianmukaisiin vakiosopimuksiin, kuitenkin siten, että niissä otetaan tarvittavalla tavalla huomioon toteutettavien toimien luonne.

Avustussopimuksissa määritellään tutkimusohjelmasta myönnettävän rahoituksen määrä, joka perustuu tukikelpoisiin kustannuksiin, sekä vahvistetaan kustannusraportointia, tilinpäätöstä ja tilintarkastuslausuntoja koskevat säännöt. Lisäksi määrätään käyttöoikeuksista sekä tietojen levittämisestä ja hyödyntämisestä.

▼M1

29 a artikla

Toimien toteuttaminen

1. Osallistujien on toteutettava toimet noudattaen kaikkia tässä päätöksessä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 ( 1 ) ja komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 1268/2012 ( 2 ) sekä ehdotuspyynnössä tai avustussopimuksessa asetettuja edellytyksiä ja velvoitteita.

2. Osallistujat eivät saa tehdä sitoumuksia, jotka ovat ristiriidassa tämän päätöksen tai avustussopimuksen kanssa. Jos osallistuja ei noudata toimen teknistä toteutusta koskevia velvoitteitaan, muiden osallistujien on täytettävä velvoitteet ilman ylimääräistä unionin rahoitusta, jollei komissio erikseen vapauta niitä joistain näistä velvoitteista. Osallistujien on huolehdittava siitä, että komissiolle ilmoitetaan ajoissa kaikista tapahtumista, joilla voi olla merkittäviä vaikutuksia toimen toteuttamiseen tai unionin etuihin.

3. Osallistujien on toteutettava toimi sekä kaikki sen edellyttämät tarpeelliset ja kohtuulliset toimenpiteet. Niillä on oltava käytettävissään tarvittavat voimavarat silloin, kun niitä tarvitaan toimen toteutusta varten. Ne voivat antaa toimeen kuuluvan työn kolmansien osapuolten, myös alihankkijoiden, tehtäväksi, jos se on tarpeen toimen toteuttamiseksi. Osallistujat ovat vastuussa toteutetusta työstä komissiolle ja muille osallistujille.

4. Toimen tiettyjen osien toteuttamisesta tehtävät alihankintasopimukset ovat sallittuja ainoastaan avustussopimuksessa määritetyissä tapauksissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, joita ei ole voitu ennakoida selvästi avustussopimuksen tullessa voimaan.

5. Muut kolmannet osapuolet kuin alihankkijat voivat toteuttaa toimeen kuuluvan työn avustussopimuksessa vahvistetuin edellytyksin. Kyseinen kolmas osapuoli ja toteutettava työ on määritettävä avustussopimuksessa.

Kyseisille kolmansille osapuolille aiheutuvat kustannukset voidaan katsoa tukikelpoisiksi, jos kolmas osapuoli täyttää kaikki seuraavat edellytykset:

a) se olisi tukikelpoinen, jos se olisi osallistuja;

b) se on liitännäisosallistuja tai sillä on osallistujaan oikeudellinen kytkös, joka edellyttää yhteistyötä, joka ei rajoitu toimeen;

c) se on yksilöity avustussopimuksessa; ja

d) se noudattaa osallistujaan avustussopimuksen mukaisesti sovellettavia sääntöjä, jotka koskevat kustannusten tukikelpoisuutta ja menojen valvontaa.

6. Osallistujien on noudatettava toimen toteuttamismaiden kansallisia lakeja, määräyksiä ja eettisiä sääntöjä. Osallistujien on tarvittaessa pyydettävä asianomaisilta kansallisilta tai paikallisilta eettisiltä toimikunnilta lupa toimen aloittamiseen.

▼B

30 artikla

Rahoitusosuudet

1. Tutkimusohjelma perustuu avustussopimuksiin, joissa sovitaan TTK-toimien toteuttamisesta kustannustenjakoperiaatteella. Myönnettävän rahoituksen kokonaismäärän, mahdollinen muu julkinen lisärahoitus mukaan luettuna, on noudatettava tällaiseen rahoitukseen sovellettavia sääntöjä valtiontuesta.

2. Julkisina hankintoina hankitaan myös irtainta ja kiinteää omaisuutta, työsuorituksia tai palveluja, joita tarvitaan tuki- ja valmistelutoimien toteuttamiseen.

3. Rajoittamatta tämän artiklan 1 kohdan soveltamista saa myönnettävän rahoituksen kokonaismäärä ilmaistuna prosentteina 31–35 artiklassa määritellyistä tukikelpoisista kustannuksista olla:

a) tutkimushankkeissa enintään 60 prosenttia;

b) pilotti- ja demonstrointihankkeissa enintään 50 prosenttia;

c) liitännäistoimenpiteissä sekä tuki- ja valmistelutoimissa enintään 100 prosenttia

31 artikla

Tukikelpoiset kustannukset

1. Tukikelpoiset kustannukset koostuvat seuraavista:

a) laitteistokustannukset

b) henkilöstökustannukset

c) toimintakustannukset

d) välilliset kustannukset.

2. Tukikelpoisia ovat vain tosiasialliset kustannukset, jotka aiheutuvat hankkeen toteuttamisesta avustussopimuksen ehtojen mukaisesti. Sopimuspuolet, liitännäiset sopimuspuolet ja alihankkijat eivät voi kirjata kustannuksiksi mitään budjetoituja tai kaupallisia hintoja.

32 artikla

Laitekustannukset

Kustannukset, jotka aiheutuvat suoraan hankkeeseen liittyvien laitteiden ostamisesta tai liisaamisesta, voidaan kirjata välittömiksi kustannuksiksi. Liisattujen laitteiden tukikelpoiset kustannukset eivät saa ylittää niiden ostamisesta aiheutuvia tukikelpoisia kustannuksia.

▼M1

33 artikla

Henkilöstökustannukset

Tukikelpoisia henkilöstökustannuksia ovat ainoastaan toimeen liittyvää työtä suoraan tekevien henkilöiden tosiasiallisen työajan kustannukset.

Pienten ja keskisuurten yritysten omistajien sekä muiden palkkaa saamattomien luonnollisten henkilöiden henkilöstökustannukset voidaan korvata yksikkökustannusten perusteella.

▼B

34 artikla

Toimintakustannukset

Välittömästi hankkeen toteuttamiseen liittyviä toimintakustannuksia voivat olla ainoastaan seuraavien osatekijöiden kustannukset:

a) raaka-aineet;

b) kulutushyödykkeet;

c) energia;

d) raaka-aineiden, kulutushyödykkeiden, laitteiden, tuotteiden tai polttoaineen kuljetus

e) olemassa olevien laitteiden kunnossapito, korjaaminen tai muuntaminen;

f) tieto- ja viestintätekniset ja muut erityiset palvelut;

g) laitteiden vuokra;

h) analyysit ja testit;

i) aihekohtaisten seminaarien järjestäminen;

j) tilintarkastuslausunnot ja pankkitakaukset;

k) tulosaineiston suoja;

l) kolmansien osapuolien antama apu.

35 artikla

Välilliset kustannukset

Kaikki muut kustannukset, kuten yleiskustannukset, joita saattaa aiheutua hankkeen yhteydessä ja joita ei ole erikseen mainittu edellä luetelluissa luokissa, mukaan luettuina matka- ja oleskelukustannukset, katetaan kiinteämääräisesti siten, että niiden osuudeksi katsotaan 35 prosenttia 33 artiklassa tarkoitetuista tukikelpoisista henkilöstökustannuksista.







5

JAKSO

Tutkimustoimien arviointi ja seuranta

36 artikla

Tekniset kertomukset

Sopimuspuolten on laadittava määräajoin kertomus 14, 15 ja 16 artiklassa tarkoitetuista tutkimus-, pilotti- ja demonstrointihankkeista. Kertomuksissa on selostettava hankkeen teknistä edistymistä.

Työn valmistumisen jälkeen sopimuspuolten on toimitettava loppukertomus, johon sisältyy arvio tulosten hyödyntämisestä ja hankkeen vaikutuksista. Komissio julkaisee kertomuksen kokonaisuudessaan tai tiivistelmänä hankkeen strategisen tärkeyden mukaan ja kuultuaan tarvittaessa asianomaista neuvoa-antavaa ryhmää.

Komissio voi edellyttää, että sopimuspuolet toimittavat loppukertomuksen 17 artiklassa tarkoitetuista liitännäistoimenpiteistä samoin kuin 18 artiklassa tarkoitetuista tuki- ja valmistelutoimista, ja päättää julkaista kertomukset.

37 artikla

Vuotuinen arviointi

Komissio tarkastelee vuosittain tutkimusohjelman toimia ja TTK-työn edistymistä. Tästä tarkastelusta laaditaan kertomus, joka toimitetaan komitealle.

Komissio voi nimetä riippumattomia asiantuntijoita ja huippuasiantuntijoita avustamaan vuotuisessa arvioinnissa.

38 artikla

Tutkimusohjelman seuranta ja arviointi

1. Komissio toteuttaa tutkimusohjelman seurannan, jossa myös arvioidaan odotettavissa olevia hyötyjä. Seurannasta laaditaan kertomus vuoden 2013 loppuun mennessä ja sen jälkeen joka seitsemäs vuosi. Kertomukset saatetaan yleisesti saataville yhteisön tutkimus- ja kehitystietopalvelun (Cordis) tai vastaavan verkkosivuston kautta.

2. Komissio arvioi tutkimusohjelman, kun kunkin seitsenvuotisen kauden aikana rahoitetut hankkeet on saatu päätökseen. Tässä yhteydessä arvioidaan myös ne hyödyt, jotka TTK-työstä ovat koituneet yhteiskunnalle ja asianomaisille aloille. Arviointikertomus julkaistaan.

3. Kun komissio suorittaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut seuranta- ja arviointitoimet, sitä avustavat sen nimittämistä huippuasiantuntijoista koostuvat paneelit.

▼M1

39 artikla

Riippumattomien huippuasiantuntijoiden nimeäminen

Nimitettäessä 18 artiklassa, 28 artiklan 2 kohdassa ja 38 artiklassa tarkoitettuja riippumattomia huippuasiantuntijoita sovelletaan soveltuvin osin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1290/2013 ( 3 ) 40 artiklan säännöksiä.

▼B







IV

LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

40 artikla

Monivuotisten teknisten suuntaviivojen tarkistaminen

Edellä III luvussa vahvistettuja monivuotisia teknisiä suuntaviivoja tarkistetaan seitsemän vuoden välein; ensimmäinen jakso päättyy 31 päivänä joulukuuta 2014. Tätä varten komissio arvioi viimeistään kunkin seitsenvuotiskauden viimeisen vuoden kuuden ensimmäisen kuukauden aikana monivuotisten teknisten suuntaviivojen toimivuuden ja tehokkuuden sekä ehdottaa tarvittaessa muutoksia.

Tarpeelliseksi katsoessaan komissio voi tehdä tällaisen arvioinnin ja toimittaa neuvostolle ehdotuksia asiaankuuluviksi muutoksiksi ennen kunkin seitsenvuotiskauden päättymistä.

41 artikla

Täytäntöönpanotoimenpiteet

Komissio vahvistaa 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen seuraavat täytäntöönpanotoimet:

a) rahoituksen hyväksyminen tapauksissa, joissa tutkimusohjelman mukainen yhteisön arvioitu rahoitusosuus on vähintään 0,6 miljoonaa euroa;

b) ohjeiden laatiminen 38 artiklassa tarkoitettua tutkimusohjelman seurantaa ja arviointia varten;

c) muutokset II luvun 3 ja 4 jaksoon;

▼M1

d) muutokset 25 artiklassa tarkoitettuun määräaikaan;

▼B

e) aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen laatiminen.

42 artikla

Komitea

1. Komissiota avustaa hiili- ja teräsalan komitea.

▼M1

2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 ( 4 ) 5 artiklaa.

▼B

43 artikla

Kumoaminen ja siirtymätoimenpiteet

Kumotaan päätös 2003/78/EY. Päätöstä 2003/78/EY sovelletaan kuitenkin 31 päivään joulukuuta 2008 sellaisten toimien rahoittamiseen, joita koskevat ehdotukset on jätetty 15 päivään syyskuuta 2007 mennessä.

44 artikla

Soveltaminen

Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 16 päivästä syyskuuta 2007.

45 artikla

Osoitus

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.









LIITE

Päätöksen 22 artiklassa tarkoitetun hiilialan neuvoa-antavan ryhmän kokoonpano:







Jäsenet Yht. enintään a) Hiilentuottajat / kansalliset liitot tai niihin liittyvät tutkimuskeskukset 8 b) Hiilentuottajien eurooppalaiset järjestöt 2 c) Hiilenkäyttäjät tai niihin liittyvät tutkimuskeskukset 8 d) Hiilenkäyttäjien eurooppalaiset järjestöt 2 e) Työntekijöiden järjestöt 2 f) Laitetoimittajien järjestöt 2 24

Jäsenillä on oltava laajat taustatiedot sekä omakohtainen asiantuntemus vähintään yhdellä seuraavista osa-alueista: hiilen louhinta ja käyttö tai ympäristö- ja sosiaaliset kysymykset turvallisuusnäkökohdat mukaan luettuina.

Päätöksen 22 artiklassa tarkoitetun teräsalan neuvoa-antavan ryhmän kokoonpano:







Jäsenet Yht. enintään a) Terästeollisuus / kansalliset liitot tai niihin liittyvät tutkimuskeskukset 21 b) Teräksentuottajien eurooppalaiset järjestöt 2 c) Työntekijöiden järjestöt 2 d) Jatkojalostusteollisuuden tai teräksenkäyttäjien järjestöt 5 30

Jäsenillä on oltava laajat taustatiedot sekä omakohtainen asiantuntemus vähintään yhdellä seuraavista osa-alueista: raaka-aineet, raudanvalmistus, teräksenvalmistus, jatkuva valu, kuuma- ja/tai kylmävalssaus, teräksen työstäminen ja/tai pintakäsittely, teräslajien ja/tai -tuotteiden kehittäminen, terässovellukset ja teräksen ominaisuudet, ympäristö- ja sosiaaliset kysymykset turvallisuusnäkökohdat mukaan luettuina.