1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 6 päivänä helmikuuta 1970,
moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä
(70/157/ETY)
(EYVL L 42, 23.2.1970, s. 16)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission direktiivi 73/350/ETY, annettu 7 päivänä marraskuuta 1973 L 321 33 22.11.1973
►M2Neuvoston direktiivi 77/212/ETY, annettu 8 päivänä maaliskuuta 1977 L 66 33 12.3.1977
►M3Komission direktiivi 81/334/ETY annettu 13 päivänä huhtikuuta 1981 L 131 6 18.5.1981
►M4Komission direktiivi 84/372/ETY, annettu 3 päivänä heinäkuuta 1984 L 196 47 26.7.1984
►M5Neuvoston direktiivi 84/424/ETY, annettu 3 päivänä syyskuuta 1984 L 238 31 6.9.1984
►M6Council Directive 87/354/EEC of 25 June 1987 (*) L 192 43 11.7.1987
►M7Komission direktiivi 89/491/ETY, annettu 17 päivänä heinäkuuta 1989 L 238 43 15.8.1989
Muutettu:
►A1Tanskan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen
kuningaskunnan liittymisasiakirja(*)L 73 14 27.3.1972
►A2Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirja L 302 23 15.11.1985
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 6 päivänä helmikuuta 1970,
moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää
koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(70/157/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
sekä katsoo, että
tekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen
lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa sallittuun
melutasoon ja pakojärjestelmään, ja
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että
jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko niiden voimassa olevienmääräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti jotta ETY-tyyppi-hyväksyntää, josta säädetään moottoriajoneuvojen ja niidenperävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioidenlainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa
neuvoston direktiivissä(
3), voitaisiin soveltaa kaikkiin ajoneuvotyyp-
peihin,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen
tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintään neli-
pyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus on
yli 25 km/h, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maatalous-traktoreita ja -koneita sekä moottorityökoneita.
2 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä moottoriajoneuvotyypiltä tai pakojärjestelmä-
tyypiltä tai pakojärjestelmän erilliseksi tekniseksi yksiköksi
katsottavalta osalta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppi-hyväksyntää sallittuun melutasoon ja pakojärjestelmään liittyvistäsyistä,
— jos ajoneuvo täyttää liitteen I vaatimukset melutason ja pakojärjes-
telmän osalta,
— jos pakojärjestelmä tai sen erilliseksi tekniseksi yksiköksi direk-
tiivin 70/156/ETY 9 a artiklassa tarkoitetussa merkityksessä
katsottava osa täyttää liitteen II vaatimukset.
2 a artikla
1. Jäsenvaltio ei saa estää tai kieltää ajoneuvon myyntiä, rekisterö-
intiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä, jos sen melutaso japakojärjestelmä täyttävät liitteen I vaatimukset.
2. Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille pakojärjes-
telmää tai sen erilliseksi tekniseksi yksiköksi direktiivin 70/156/ETY 91970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 2
(1) EYVL N:o C 160, 18.12.1969, s. 7
(2) EYVL N:o C 48, 16.4.1969, s. 16
(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1▼M3
▼M3
a artiklassa tarkoitetussa merkityksessä katsottavaa osaa, jos se on 2
artiklassa tarkoitetussa merkityksessä sitä tyyppiä, jolle tyyppihyväk-syntä on annettu sallittuun melutasoon ja pakojärjestelmään liittyvistä
syistä.
3 artikla
Tarvittavat muutokset liitteen vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan
kehitykseen on tehtävä moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujentyyppihyväksynnästä annetun neuvoston direktiivin 13 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen, lukuun ottamatta ►
M3liitteessä I
olevassa 5.2.2.1 ja 5.2.2.5 kohdassa ◄vahvistettuja vaatimuksia.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direk-
tiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden tässä direktiivissä
tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännöksettoimitetaan kirjallisina komissiolle.
5 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 3
▼B
▼M3
LIITE I
ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ MOOTTORIAJONEUVOTYYPPIEN
MELUTASON OSALTA
1. MÄÄRITELMÄT
1.1 Ajoneuvotyyppi ETY-tyyppihyväksynnässä melutason
osalta
Tässä direktiivissä ’ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan, että
ajoneuvot eivät olennaisesti eroa seuraavilta osin:
1.1.1 auton korirakenteen malli ja materiaalit (erityisesti moottoritila
ja sen äänieristys),
1.1.2 ajoneuvon pituus ja leveys,1.1.3 moottorin tyyppi (kaksi- tai nelitahti, iskumäntä tai kier-
tomäntä, sylintereiden lukumäärä ja tilavuus, kaasuttimien tai
ruiskutusjärjestelmien lukumäärä ja tyyppi, venttiilien sijoitus,
suurin teho ja sitä vastaava kierrosnopeus (S)),
1.1.4 voimansiirtojärjestelmä, erityisesti välitysten lukumäärä ja
välityssuhteet,
1.1.5 pakojärjestelmän numero, tyyppi ja kokoonpano,1.1.6 imujärjestelmän numero, tyyppi ja kokoonpano.
1.2 Pako- ja imujärjestelmä
1.2.1 ’Pakojärjestelmällä’ tarkoitetaan täydellistä osien kokonai-
suutta, joka on välttämätön vähentämään ajoneuvon
pakoäänien vähentämiseksi.
1.2.2 ’Imujärjestelmällä’ tarkoitetaan täydellistä osien kokonaisuutta,
joka on välttämätön vähentämään ajoneuvon imuäänien
vähentämiseksi.
1.2.3 Tässä direktiivissä nämä järjestelmät eivät sisällä imu- tai
pakosarjaa.
1.3 Erilaiset pako- ja imujärjestelmätyypit
’Erilaisilla pako- ja imujärjestelmätyypeillä’ tarkoitetaan järjes-
telmiä, joissa on olennaisia eroja mm. seuraavat:
1.3.1 järjestelmät, joilla on eri tavaramerkki ja kaupallinen merkki,1.3.2 järjestelmät, joissa osien materiaalien ominaisuudet eroavat, tai
joissa osat ovat eri muotoisia tai kokoisia; pinnoituksen muut-
taminen (galvanointi, alumiinipinnoitus jne.) ei riitä tekemään
erityyppiseksi,
1.3.3 järjestelmät, joissa ainakin yhden osan toimintaperiaate on
erilainen,
1.3.4 järjestelmät, joiden osat on yhdistelty eri tavoin.
1.4 Pako- tai imujärjestelmän osa
’Pako- tai imujärjestelmän osalla’ tarkoitetaan yhtä erillistä
osaa, jotka yhdessä muodostavat pakojärjestelmän (esim. pako-
putket, varsinainen äänenvaimennin) tai imujärjestelmän (esim.
ilmansuodatin).
2. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
2.1 Ajoneuvon valmistajan tai tämän edustajan on haettava moot-
toriajoneuvotyypin melutason osalta ETY-tyyppihyväksyntää.
2.2 Hakemukseen on liitettävä jäljempänä tarkoitetut asiakirjat
kolmena kappaleena seuraavin tiedoin;
2.2.1 kuvaus ajoneuvotyypistä edellä tarkoitetun 1.1 kohdan alakoh-
tien mukaisesti. Moottorityypin ja ajoneuvotyypin
tunnistukseen vaadittavat numerot ja tunnukset on ilmoitettava,1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 4
▼M3
2.2.2 luettelo pako- ja imujärjestelmän osista tarkoituksenmukaisin
tunnistein varustettuna,
2.2.3 piirustus koko pakojärjestelmästä, josta ilmenee sen sijainti
ajoneuvossa,
2.2.4 yksityiskohtainen piirustus jokaisesta osasta, jotta se voidaan
helposti paikallistaa ja tunnistaa sekä selvitys käytetyistä mate-
riaaleista.
2.3 Valmistajan tai tämän edustajan on toimitettava sen tyyppinen
ajoneuvo, jolle tyyppihyväksyntää haetaan, testauksesta vastaa-
valle tutkimuslaitokselle.
2.4 Tutkimuslaitoksen vaatimuksesta on toimitettava myös pakojär-
jestelmän mallikappale sekä moottori, jonka osaltasylinteritilavuus ja suurin teho ovat vähintään samat kuin
ajoneuvoon asennetussa moottorissa, jonka osalta tyyppihyväk-
syntää haetaan.
3. MERKINNÄT
3.1 Pako- ja imujärjestelmän osissa, lukuun ottamatta kiinnityslait-
teita ja putkia, on oltava:
3.1.1 järjestelmien ja osien valmistajan tavaramerkki tai kaupallinen
merkki,
3.1.2 valmistajan kaupallinen kuvaus.
3.2 Näiden merkintöjen on oltava helposti luettavia ja pysyvästi
merkittyjä.
4. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ
4.1 Jos hakemus 2.1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä hyväk-
sytään, toimivaltainen viranomainen laatii liitteessä III
esitettyä tyyppiä vastaavan todistuksen liitettäväksi ajoneuvon
ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen.
5. VAATIMUKSET5.1 Yleiset vaatimukset
5.1.1 Ajoneuvo, sen moottori sekä pako- ja imujärjestelmät on suun-
niteltava, rakennettava ja asennettava siten, että ajoneuvo
täyttää tämän direktiivin vaatimukset tavanomaisissa käyttöolo-
suhteissa kestäen ne värähtelyt, joille se voi altistua.
5.1.2. Järjestelmät on suunniteltava, rakennettava ja asennettava siten,
että saavutetaan kohtuullinen korroosionkestokyky niissä
olosuhteissa, joissa ajoneuvoa käytetään.
5.2. Melutasoja koskevat vaatimukset
5.2.1 Mittausmenetelmä
5.2.1.1 Ajoneuvotyypin, jolle ETY-tyyppihyväksyntää haetaan, melu
on mitattava liikkuvalle ajoneuvolle 5.2.2.4 kohdassa esitetyn
menetelmän mukaisesti ja paikallaan olevalle ajoneuvolle
vastaavasti 5.2.3.4 kohdassa esitetyn menetelmän mukai-
sesti(
1).
5.2.1.2 Kaksi 5.2.1.1 kohdan mukaisesti mitattua arvoa on merkittävä
testausselosteeseen ja liitteessä III esitettyä mallia vastaavaantodistukseen.
5.2.2 Liikkuvien ajoneuvojen melutaso
5.2.2.1 Raja-arvot
Jäljempänä 5.2.2.2—5.2.2.5 kohdan mukaisesti mitattu melu-
taso ei saa ylittää seuraavia raja-arvoja:1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 5
(1) Paikallaan olevan ajoneuvon testaus suoritetaan, jotta tätä menetelmää käyttävät virano-
maiset saisivat vertailuarvon käytössä olevien ajoneuvojen tarkastuksia varten▼M5
▼M5
AjoneuvoluokatArvo ilmais-
tuna
yksikössä
ödB(A)
5.2.2.1.1 Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut, kuljet-
tajan istuin mukaan lukien enintään
yhdeksänpaikkaiset ajoneuvot 77
5.2.2.1.2 Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut, kuljet-
tajan istuin mukaan lukien yli
yhdeksänpaikkaiset ajoneuvot, joiden suurin
sallittu kokonaispaino on enintään 3,5 tonnia:
5.2.2.1.2.1 — moottoriteho on pienempi kuin 150 kW 805.2.2.1.2.2 — moottoriteho on vähintään 150 kW 83
5.2.2.1.3 Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut, kuljet-
tajan istuin mukaan lukien yli
yhdeksänpaikkaiset ajoneuvot; tavaroiden
kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot:
5.2.2.1.3.1 — suurin sallittu paino on enintään 2 tonnia 78
5.2.2.1.3.2 — suurin sallittu paino on enemmän kuin 2
tonnia mutta enintään 3,5 tonnia 79
5.2.2.1.4 Tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden suurin sallittu kokonaispaino on
enemmän kuin 3,5 tonnia:
5.2.2.1.4.1 — moottoriteho on pienempi kuin 75 kW 81
5.2.2.1.4.2 — moottoriteho on vähintään 75 kW mutta
enintään 150 kW 83
5.2.2.1.4.3 — moottoriteho on suurempi kuin 150 kW 84
Kuitenkin,
— edellä 5.2.2.1.1 ja 5.2.2.1.3 kohdassa tarkoitettujen luokkien
ajoneuvoille raja-arvoja on korotettava 1 dB(A):llä, jos ne
on varustettu suoraruiskutteisella dieselmoottorilla,
— ajoneuvojen, joiden suurin sallittu massa on enemmän kuin
2 tonnia ja jotka on suunniteltu maastokäyttöön, raja-arvoja
korotetaan 1 dB(A):llä, jos moottoriteho on pienempi kuin
150 kW, ja 2 dB(A):llä, jos moottoriteho on 150 kW tai
suurempi.
5.2.2.2 Mittauslaitteet
5.2.2.2.1 Akustiset mittaukset
Melutason mittaukseen tarkoitetun laitteen on oltava kansainvä-
lisen sähköteknisen toimikunnan (IEC) julkaisun 179
”Tarkkuusäänitasomittari” toisessa painoksessa esitetyn tyyp-
pinen tarkkuusäänimittari. Mittaukset on suoritettava
käyttämällä nopeaa fast-aikavakiota ja A-painotusta, jotka
kuvataan myös kyseisessä julkaisussa.
Jokaisen mittaussarjan alussa ja lopussa äänitasomittari on kali-
broitava valmistajan ohjeiden mukaisesti sopivan äänilähteen
avulla (esim. mäntä-äänilähde). Testiä ei voida hyväksyä, jos
kalibrointivaiheessa todetut melutason mittavirheet ovat suur-
empia kuin 1 dB.
5.2.2.2.2 Nopeuden mittaukset
Moottorin kierrosluku ja ajoneuvon nopeus testialueella on
määritettävä 3 %:n tarkkuudella tai vielä tarkemmin.
5.2.2.3 Mittausolosuhteet
5.2.2.3.1 Testipaikka
Testipaikan on muodostuttava varsinaisesta kiihdytysalueesta,
jota ympäröi riittävän tasainen testialue. Kiihdytysalueen on
oltava tasainen; radan pinnan on oltava kuiva sekä sellainen,
että vierintämelu jää alhaiseksi.
Testiradan on oltava sellaisessa kunnossa, että vapaan
äänikentän vaihtelu äänilähteen ja mikrofonin välillä ei saa1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 6
▼M3
▼M3
ylittää 1 dB:ä. Nämä ehdot katsotaan täytetyiksi, jos alueella ei
ole ääntä heijastavia suuria esineitä, kuten aitoja, kiviä, siltoja
tai rakennuksia 50 m:n säteellä kiihdytysalueen keskustasta.
Paikan pinnan on oltava kovaa materiaalia, kuten betonia,
asfalttia tai muuta akustisesti samanlaista materiaalia, vähintään
10 m:n säteellä kiihdytysalueen keskustasta, eikä siinä saa olla
pulverimaista lunta, pitkää ruohoa, irrallista maata tai pölyä.
Mikrofonin läheisyydessä ei saa olla äänikenttään vaikuttavia
esteitä, eikä yksikään henkilösaa seistä mikrofonin ja ääniläh-
teen välissä. Mittausten suorittajan on asetuttava siten, että hän
ei itse vaikuta mittauslaitteiden lukemiin.
5.2.2.3.2 Sääolosuhteet
Mittauksia ei saa tehdä huonoissa sääolosuhteissa. Lisäksi on
varmistettava, etteivät tuulenpuuskat vaikuta tuloksiin.
5.2.2.3.3 Ympäristömelu
Mittauksia varten muiden kuin testattavan ajoneuvon ääniläh-
teiden tai tuulen A-painotetun melutason on oltava ainakin 10dB (A) pienempi kuin ajoneuvon aiheuttaman melutason.
Mikrofonissa voidaan käyttää sopivaa tuulensuojaa, jos suojan
vaikutus mikrofonin herkkyyteen ja suuntausominaisuuksiin on
otettu huomioon.
5.2.2.3.4 Ajoneuvon kunto
Näitä mittauksia varten ajoneuvon on oltava direktiivin 70/156/
ETY liitteessä I olevassa 2.6 kohdassa määritellyssä käyttökun-
nossa ilman perävaunua tai puoliperävaunua lukuun ottamatta
sellaisia ajoneuvoja, joita ei voida irrottaa toisistaan.
Ajoneuvon renkaiden on oltava valmistajan tavallisesti asen-
tamaa tyyppiä ja renkaissa on oltava asianmukainen
lastaamattoman ajoneuvon ilmanpaine (ilmanpaineet).
Ennen mittauksia moottori on saatettava tavanomaiseen käyttö-
kuntoon käyntilämpötilan, asetuksien, polttoaineen,
sytytystulppien, kaasuttimen (kaasuttimien), jne. osalta. Jos
ajoneuvoon on asennettu tuuletin (tuulettimet), jossa on auto-
maattinen käynnistysmekanismi, siihen järjestelmään ei saa
puuttua mittausten aikana.
Vain tavanomaiseen maantieajoon tarkoitettu vetotapa saa olla
kytkettynä, jos ajoneuvossa on enemmän kuin kaksi vetävää
pyörää.
5.2.2.4 Mittausmenetelmä
5.2.2.4.1 Mittausten määrä ja laatu
Suurin melutaso ilmaistuna A-painotettuna desibeleinä (dB(A))
on mitattava, kun ajoneuvo ajetaan suorien AA ′ja BB′välillä
(kuva 1). Mittausta ei voida hyväksyä, jos huippuarvon ja
yleisen melutason välillä on epätavallisen suuri poikkeavuus.
Molemmilta puolilta ajoneuvoa on suoritettava ainakin kaksi
mittausta.
5.2.2.4.2 Mikrofonin sijoitus
Mikrofoni on sijoitettava 7,5 ± 0,2 m:n päähän radan vertailu-
suorasta CC ′(kuva 1), 1,2 ± 0,1 m radan pinnan yläpuolella.
Mikrofonin suurimman herkkyysakselin on oltava vaakasuor-
assa ja kohtisuoraan ajoneuvon kulkusuuntaan nähden (suora
CC′).
5.2.2.4.3 Käyttöolosuhteet5.2.2.4.3.1 Yleiset olosuhteet
Kaikkia mittauksia varten ajoneuvo on ajettava suoraviivaisesti
kiihdytysalueen poikki siten, että ajoneuvon pituussuuntainen
keskitaso on mahdollisimman lähellä suoraa CC ′.
Ajoneuvon on lähestyttävä suoraa AA ′tasaisella alkunopeu-
della, 5.2.2.4.3.2 ja 5.2.2.4.3.3 kohdan mukaisesti. Kun
ajoneuvon etuosa saavuttaa suoran AA ′, kaasuttimen kurkku
on avattava täyskaasulle niin nopeasti kuin käytännössä on
mahdollista. Tämä asento on säilytettävä, kunnes ajoneuvon
takaosa saavuttaa suoran BB ′; kaasutin on sitten palautettava
niin nopeasti kuin mahdollista joutokäyntiasentoon.1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 7
▼M3
Nivellettyjen ajoneuvojen perävaunuja, joita ei voida irrottaa,
ei saa ottaa huomioon suoran BB ′ylityksessä.
5.2.2.4.3.2 Lähestymisnopeus
Ajoneuvon on lähestyttävä suoraa AA ′tasaisella nopeudella,
joka vastaa alhaisempaa seuraavasta kahdesta nopeudesta:
— nopeus, joka vastaa kolmea neljäsosaa siitä moottorin kier-
rosnopeudesta S, jolla moottori kehittää suurimman
ilmoitetun tehonsa,
— 50 km/h.
Jos kuitenkin ajoneuvon osalta, joka on varustettu automaatti-
vaihteistolla ja jossa on enemmän kuin kaksi erillistä
välityssuhdetta, vaihde vaihtuu testin aikana ensimmäiselle
vaihteelle, valmistaja voi valita yhden seuraavista testausme-
nettelyistä:
— ajoneuvon nopeus, V, nostetaan enintään nopeuteen 60 km/
h tällaisen vaihtumisen välttämiseksi,
— nopeus, V, pidetään nopeudessa 50 km/h ja moottorin
öpolttoaineensyöttö rajoitetaan 95 %:iin täyden kuormi-
tuksen vaatimasta syötöstä. Tämä ehto katsotaan
täytetyksi, jos:
— ottomoottorin kaasuttimen kurkku on 90-prosenttisesti
auki,
— dieselmoottorin öruiskutuspumpun säätötangon liike on
rajoitettu 90 %:iin liikematkastaan.
Jos ajoneuvo on varustettu automaattivaihteistolla, jossa ei
ole käsivalintaista ylivaihdetta, se on testattava eri lähesty-
misnopeuksilla, jotka ovat 30, 40 ja 50 km/h tai ainakin
kolme neljäsosaa suurimmasta nopeudesta, jos tämä arvo
on pienempi. Testitulos on se, joka saadaan suurinta melu-
tasoa vastaavalla nopeudella.
5.2.2.4.3.3 Välityssuhteen valitseminen (ajoneuvoissa, joissa on vaihdelaa-
tikko).
5.2.2.4.3.3.1 Käsivalintainen, ei-automaattinen vaihdelaatikko.
5.2.2.4.3.3.1.1 M1-j aN1-luokan ajoneuvot, jotka on varustettu käsivalintai-
sella vaihteistolla, jossa on enintään neljä vaihdetta eteenpäin,
on testattava toisella vaihteella.
Näiden luokkien ajoneuvot, jotka on varustettu käsivalintaisella
vaihteistolla, jossa on enemmän kuin neljä vaihdetta eteenpäin,
testataan toisella ja kolmannella vaihteella peräkkäin. Vain
maantiekäyttöön tarkoitetut kokonaisvälityssuhteet otetaan
huomioon. Molempien vaihteiden melutasomittausten aritmeet-
tinen keskiarvo on laskettava.
Kuitenkin ne M1-luokan ajoneuvot, joissa on enemmän kuin
neljä vaihdetta eteenpäin ja moottori, jonka suurin teho on
suurempi kuin 140 kW, ja joiden sallittu tehopainosuhde ylittää
75 kW/t, voidaan testata vain kolmannella vaihteella, jos
ajoneuvon takaosa ylittää suoran BB ′kolmannella vaihteella
nopeuden ollessa suurempi kuin 61 km/h.
5.2.2.4.3.3.1.2 Muiden kuin M1-j aN1(1)-luokan ajoneuvot, joissa eteenpäin-
vaihteiden kokonaismäärä on X (mukaan lukien lisävaihteiston
tai monivälityksisen vetoakselin tuomat lisävaihteet) on testa-
ttava vuorotellen vaihteellax
2(2) sekä sitä suuremmilla.
Testitulos on suurimman melutason antavan välityssuhteen
tulos.
Poiketen 1.1.2 ja 1.1.4 kohdan määräyksistä ajoneuvot, joissa
on saman tyyppinen moottori ja pakoja imujärjestelmät, mutta
jotka ovat eri pituisia tai levyisiä ja joissa on eri kokonaisväli-1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 8
(1) Direktiivin 70/156/ETY (EYVL N:o L 42, 23.1.1970) liitteessä I olevan 0.4 kohdan
määritelmän mukaisesti
(2) Josx
2ei vastaa kokonaislukua, valitaan lähin suurempi välityssuhde▼M4
▼M3
▼M4
▼M3
▼M3
tyssuhde, voidaan katsoa saman tyyppisiksi ajoneuvoiksi. Tässä
tapauksessa on riittävää, että testataan yksi testattavaa tyyppiä
oleva ajoneuvo sillä periaatteella, että valitaan käyttökunnos-
saan kevyin ajoneuvo.
Jos suurin melutaso saavutetaan välityksienx
2ja X välillä,
valittua ajoneuvoa on pidettävä tyyppiä edustavana.
Jos näin ei ole, testi on laajennettava koskemaan tämän tyyp-
pisten ajoneuvojen kokonaisvälityssuhteiden koko alue.
5.2.2.4.3.3.2 Automaattivaihteisto, jossa on käsivalintainen ylivaihde
Testi on suoritettava valitsimen asennolla, jota valmistaja
suosittaa ”tavanomaiseen” ajoon.
5.2.2.5 Tulosten tulkitseminen
5.2.2.5.1 Mittauslaitteiden epätarkkuuksien huomioon ottamiseksi jokai-
sesta mittauksesta saatu tulos määritetään vähentämällä
mittarilukemasta 1 dB(A).
5.2.2.5.2 Mittaukset katsotaan päteviksi, jos kahden peräkkäisen
ajoneuvon samalta puolelta tehdyn mittauksen välinen ero ei
ole suurempi kuin 2 dB(A).
5.2.2.5.3 Korkein mitattu melutaso muodostaa testituloksen. Jos tulos
ylittää testatun ajoneuvoluokan suurimman sallitun melutason
1 dB(A):llä, on suoritettava kaksi lisämittausta. Kolmen
neljästä näin saadusta mittauksesta on pysyttävä vahvistetuissa
raja-arvoissa.
5.2.3 Paikallaan olevan ajoneuvon melutaso
5.2.3.1 Melutaso ajone uvon läheisyydessä
Helpottaakseen käytössä olevien ajoneuvojen myöhempiä
tarkastuksia melutaso on mitattava läheltä pakoaukkoa seuraa-
vien vaatimusten mukaisesti ja mittaustulokset on merkittävä
testausselosteeseen, joka on laadittu liitteessä III tarkoitetun
todistuksen antamista varten.
5.2.3.2 Mittauslaitteet
5.2.3.2.1 Akustiset mittaukset
Mittauksissa on käytettävä tarkkuusäänitasomittaria 5.2.2.2.1
kohdan mukaisesti.
5.2.3.2.2 Moottorin kierrosnopeuden mittaus
Moottorin kierrosnopeus on määritettävä kierroslukumittarilla,
jonka tarkkuus on 3 % tai tarkempi. Kierroslukumittarin on
oltava eri kuin ajoneuvon oman kierroslukumittarin.
5.2.3.3 Mittausolosuhteet
5.2.3.3.1 Testipaikka (Kuva 2)
Aluetta, jolla ei ole merkittävää akustista häiriötä voidaan
käyttää testipaikkana. Tasaiset pinnat, jotka on pinnoitettu
betonilla, asfaltilla tai muulla kovalla pinnoitteella ja joilla on
hyvä heijastuskyky sopivat hyvin; pintoja, joilla on tamppaan-
tunutta maata, ei saa käyttää. Testipaikan on oltava suora
kulmion muotoinen, jonka sivut ovat vähintään 3 m:n päässä
ajoneuvon sivuista. Tämä suorakulmio ei saa sisältää
merkittäviä esteitä, kuten muita henkilöitä kuin tarkkailija ja
ajaja. Ajoneuvo on sijoitettava edellä tarkoitettuun suorakul-
mioon siten, että mikrofoni on vähintään 1 m:n päässä
reunakiveyksestä.
5.2.3.3.2 Sääolosuhteet
Mittauksia ei saa tehdä huonoissa sääolosuhteissa. Lisäksi on
varmistettava, etteivät tuulenpuuskat vaikuta tuloksiin.
5.2.3.3.3 Ympäristömelu
Ympäristömelun ja tuulen aiheuttamien lukemien mittauslait-
teissa on oltava vähintään 10 dB (A) pienempiä kuin
mitattavan melutason. Mikrofonissa voidaan käyttää sopivaa1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 9
▼M4
▼M3
▼M3
tuulensuojaa, jos on otettu huomioon suojan vaikutus mikro-
fonin herkkyyteen ja suuntausominaisuuksiin.
5.2.3.3.4 Ajoneuvon kunto
Ennen mittauksia ajoneuvon moottori on saatettava tavanomai-
seen käyntilämpötilaan. Jos ajoneuvoon on asennettu
automaattisella käynnistysmekanismilla varustettu tuuletin, sen
järjestelmään ei saa puuttua melutasomittauksen aikana.
Mittausten aikana vaihdevivun on oltava vapaalla.
5.2.3.4 Mittausmenetelmä
5.2.3.4.1 Mittausten laatu ja lukumäärä
Suurin melutaso, ilmaistuna A-painotettuina desibeleinä
(dB(A)), on mitattava 5.2.3.4.3 kohdassa tarkoitetun käyttö-
jakson aikana.
Ainakin kolme mittausta on suoritettava jokaisesta mittauspis-
teestä.
5.2.3.4.2 Mikrofonin sijainti (Kuva 2)
Mikrofoni on sijoitettava joko samalla korkeudelle pakoaukon
kanssa tai 0,2 m testiradan pinnan yläpuolelle, korkeamman
näistä ollessa määräävä. Mikrofonin kalvon on osoitettava
pakoaukon päähän 0,5 m:n päässä viimeksi mainitusta. Mikro-
fonin suurimman herkkyysakselin on oltava yhdensuuntainen
radan pinnan kanssa ja 45 ± 10º kulmassa pakokaasujen
päästösuunnan pystysuoraan tasoon nähden.
Mikrofoni on sijoitettava sille puolelle pystysuoraa tasoa, jolla
saadaan mikrofonin ja ajoneuvon ääriviivojen välille suurin
mahdollinen etäisyys.
Jos pakojärjestelmässä on useita pakoaukkoja, joiden keskiöt
ovat enintään 0,3 m:n päässä toisistaan ja jotka on yhdistetty
samaan äänenvaimentimeen, mikrofoni on sijoitettava sitäpakoaukkoa kohti joka on lähempänä ajoneuvon ääriviivoja tai
joka on korkeimmalla radan pinnasta. Kaikissa muissa tapauk-
sissa on suoritettava erilliset mittaukset kummastakin
pakoaukosta erikseen, joista mittauksista korkein luku otetaan
testiarvoksi.
Jos ajoneuvoon asennettu pystysuora pakoaukko (esim. hyötya-
joneuvot), mikrofoni on sijoitettava samalle tasolle pakoaukon
kanssa ylöspäin suunnattuna akseli pystysuorassa. Mikrofonin
on oltava 0,5 m:n päässä ajoneuvon kyljestä sillä puolella,
joka on lähimpänä pakoaukkoa.
Kun ajoneuvon suunnittelu on sellainen, ettei mikrofonia voi
sijoittaa kuvassa 2 esitetyllä tavalla erilaisten esteiden takia,
jotka muodostavat osan auton rakennetta (esim. varapyörä,
polttonestetankki, akkutila), on tehtävä piirustus, joka ilmaisee
selvästi mikrofonin sijainnin mittausten aikana. Mikrofoni on
mahdollisuuksien mukaan sijoitettava vähintään 0,5 m:n
päähän lähimmästä esteestä, ja mikrofonin suurin herkkyysak-
seli on kohdistettava suoraan pakoaukon päätä kohti sellaisesta
paikasta, jota edellä tarkoitetut esteet vähiten haittaavat.
5.2.3.4.3 Moottorin käyttöolosuhteet
Moottorin kierrosnopeuden on tasaannuttava kolme neljäsosaan
nopeudesta (S), jolla moottori tuottaa suurimman nimellisno-
peuden.
Kun moottorin vakionopeus on saavutettu, kaasu on palautet-
tava nopeasti joutokäyntiasentoon. Melutason mittaus on
tehtävä käyttöjakson aikana, mikä jakso käsittää lyhyen vakio-
nopeuden ylläpidon sekä koko hidastumisjakson, minkä
melutason suurin mittarilukema otetaan testin tulokseksi.
5.2.3.5 Tulokset (testausseloste)
5.2.3.5.1 Liitteen III mukaisen todistuksen antamista varten laaditun
selosteen on sisällettävä kaikki asiaa koskevat tarpeelliset
tiedot, erityisesti paikallaan olevan ajoneuvon melunmittauk-
sessa käytetyt tiedot.
5.2.3.5.2 Lähimpään desibeliin pyöristetyt lukemat otetaan mittauslait-
teesta.1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 10
▼M3
Vain ne kolmen peräkkäisen mittauksen arvot, jotka eivät
poikkea toisistaan enemmän kuin 2 dB(A) otetaan huomioon.
5.2.3.5.3 Suurin kolmesta tuloksesta muodostaa testituloksen.
5.3 Pakojärjestelmät, jotka sisältävät kuitumaisia materiaaleja
5.3.1 Äänenvaimentimen rakenteessa ei saa käyttää kuitumaisia
materiaaleja, ellei jo suunnittelu- tai tuotantovaiheessa ole
ryhdytty toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että 5.2.2.1
kohdassa vaaditun mukainen tehokkuus saavutetaan maantiea-
jossa. Tällaisen vaimentimen katsotaan olevan maantieajossa
tehokkaan, jos pakokaasut eivät ole yhteydessä vaimentimen
kuitumaisiin materiaaleihin, tai jos prototyyppiajoneuvo, joka
testataan 5.2.2 ja 5.2.3 kohdan vaatimusten mukaisesti, on
saatettu tavanomaiseen tilaan maantiekäytössä ennen kuin
melutasomittaukset suoritetaan. Tämä voidaan saavuttaa
yhdellä 5.3.1.1, 5.3.1.2 ja 5.3.1.3 kohdassa kuvatusta kolmesta
testistä tai poistamalla kuitumainen materiaali äänenvaimenti-
mesta.
5.3.1.1 10 000 km:n jatkuva maantieajo5.3.1.1.1 Noin puolet tästä ajosta on oltava kaupunkiajoa ja toinen puoli
pitkän matkan ajoa suurilla nopeuksilla; jatkuva maantieajo
voidaan korvata vastaavalla testirataohjelmalla.
5.3.1.1.2 Kahta nopeusaluetta on vaihdettava useissa tilanteissa.
5.3.1.1.3 Täydellisen testiohjelman on sisällettävä vähintään 10 ainakin
kolmen tunnin taukoa mahdollisen jäähtymisen ja tiivistymisen
vaikutusten jäljittämiseksi.
5.3.1.2 Säätäminen testipenkissä5.3.1.2.1 Äänenvaimennin on asennettava moottoriin, joka on kiinnitetty
dynamometriin, käyttämällä vakioosia ja noudattaen valmis-
tajan ohjeita.
5.3.1.2.2 Testi on suoritettava kuudessa kuuden tunnin jaksoissa, joiden
välissä on ainakin 12 tunnin tauko mahdollisen jäähtymisen ja
tiivistymisen vaikutusten jäljittelemiseksi.
5.3.1.2.3 Jokaisen kuuden tunnin jakson aikana moottoria on käytettävä
vuorotellen seuraavien ohjeiden mukaisesti:
1. Viisi minuuttia joutokäynnillä,
2. Yhden tunnin jakso 1/4 kuormituksella 3/4 suurimmalla
nimelliskierrosnopeudesta (S),
3. Yhden tunnin jakso 1/2 kuormituksella 3/4 suurimmalla
nimelliskierrosnopeudesta (S),
4. 10 minuutin jakso täydellä kuormituksella 3/4 suurimmalla
nimelliskierrosnopeudesta (S),
5. 15 minuutin jakso 1/2 kuormituksella suurimmalla nimellis-
kierrosnopeudella (S),
6. 30 minuutin jakso 1/4 kuormituksella suurimmalla nimellis-
kierrosnopeudella (S).
Kuuden jakson kokonaiskestoaika on kolme tuntia.Jokaisen vaiheen on sisällettävä kaksi sarjaa kuudesta edellä
tarkoitetusta jaksosta.
5.3.1.2.4 Testin aikana äänenvaimenninta ei saa jäähdyttää tuulettimella,
mikä jäljittelisi tavanomaista ajoneuvon ympärillä olevaa ilma-
virtausta. Valmistajan vaatimuksesta äänenvaimenninta voidaan
kuitenkin jäähdyttää, jos vaimentimeen menevän ilman
lämpötila muuten ylittää suurimmalla nopeudella ajettavan
ajoneuvon vastaavan lämpötilan.
5.3.1.3 Säätäminen värähtelyllä5.3.1.3.1 Pakojärjestelmä tai osat on asennettava 2.3 kohdassa tarkoitet-
tuun ajoneuvoon tai 2.4 kohdassa tarkoitettuun moottoriin.
Edellisessä tapauksessa ajoneuvo on asetettava rulladynamome-
trille. Jälkimmäisessä tapauksessa moottori on asetettava
dynamometrille.1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 11
▼M3
Testauslaitteisto, josta yksityiskohtainen kaavio esitetään
kuvassa 3, on asennettava pakojärjestelmän pakoaukkoon.
Kaikki vastaavan tuloksen antavat laitteet ovat hyväksyttäviä.
5.3.1.3.2 Testilaitteisto on säädettävä siten, että pakokaasuvirtaus vuoro-
tellen keskeytetään ja vapautetaan pikatoimintaventtiilillä 2 500
sykliä.
5.3.1.3.3 Venttiilin on avauduttava, kun pakokaasujen vastapaine, mitat-
tuna vähintäin 100 mm virtaussuuntaan imuaukon laipasta,
saavuttaa arvon 0,35-0,40 baaria. Venttiilin on sulkeuduttava,
kun paine-ero tasaantuneeseen paineeseen verrattuna venttiilin
ollessa auki on enintään 10 %.
5.3.1.3.4 Viivekytkin on asetettava edellä 5.3.1.3.3 kohdan määräysten
mukaisesti pakokaasujen poistoajan perusteella.
5.3.1.3.5 Moottorin kierrosnopeuden on oltava 75 % nopeudesta (S),
jolla moottori kehittää suurimman tehonsa.
5.3.1.3.6 Dynamometrin ilmaiseman tehon on oltava 50 % täyden
kaasun tehosta mitattuna 75 % kierrosnopeudesta (S).
5.3.1.3.7 Kaikki tyhjennysreiät on oltava suljettuna testin aikana.
5.3.1.3.8 Koko testi on suoritettava 48 tunnin aikana. Jos jäähtymisjaksot
ovat tarpeellisia, yksi jäähtymisjakso voidaan pitää aina tunnin
välein.
5.3.2 Jos aiotaan soveltaa direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 3
kohdan ETY-tyyppihyväksyntää koskevia säännöksiä, on
käytettävä 5.3.1.2 kohdan testausmenetelmää.1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 12
▼M3
Kuva 1
Mikrofonin sijoitukset liikkuvan ajoneuvon mittauksia varten1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 13
▼M3
Kuva 2
Testipaikka ja mikrofonin sijoitukset paikallaan olevan ajoneuvon mittauksia varten
(Kaikki mitat ovat metreinä)1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 14
▼M3
Kuva 3
Testauslaitteisto, värähtelyllä säätämistä varten
1. Imulaippa tai holkki testattavan pakojärjestelmän takaosaan liittämistä varten.2. Käsikäyttöinen säätöventtiili.3. Paineentasaussäiliö, vetoisuus 35-40 litraa.
4. Painekytkin, toiminta-alue 0,05-2,5 baaria.
5. Viivekytkin.6. Impulssilaskuri.
7. Nopeatoiminen venttiili, esim. pakokaasujen vastusventtiili, jonka halkaisija on 60 mm, joka on varustettu pneu-
maattisella toimilaitteella ja joka 4 baarin paineella tuottaa 120 N:n voiman. Toimintaviive sekä avautuessa että
sulkeutuessa ei saa olla suurempi kuin 0,5 sekuntia.
8. Pakokaasujen poisto.9. Taipuisa letku.
10. Painemittari.1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 15
▼M7
6. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN LAAJENNUS
6.1 Ajoneuvotyypit, jotka on muutettu käyttämään lyijytöntä
bensiiniä
6.1.1 Direktiivin 85/210/ETY määrittelyn mukaisesti yksinomaan
lyijytöntä bensiiniä käyttämään muutettujen tai säädettyjen
ajoneuvotyyppien tyyppihyväksyntää laajennetaan, jos valmis-
taja näyttää tyyppihyväksynnästä päättävän viranomaisen
hyväksymällä tavalla toteen, että muutetun ajoneuvon äänitaso
ei ylitä 5.2.2.1 kohdassa vahvistettuja raja-arvoja.
6.2 Muulla tavoin muutetut ajoneuvotyypit
6.2.1 Tyyppihyväksynnän laajennus saadaan antaa ajoneuvotyypeille,
jotka poikkeavat ominaisuuksiltaan liitteessä III luetelluista, jos
tyyppihyväksynnän antanut viranomainen katsoo, että tehdyt
muutokset eivät todennäköisesti haittaavasti lisää ajoneuvon
äänitasoa.1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 16
▼M3
LIITE II
PAKOJÄRJESTELMÄN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ ERILLISINÄ
TEKNISINÄ YKSIKÖINÄ (VARAPAKOJÄRJESTELMÄT)
0. SOVELTAMISALA
Tätä direktiiviä sovelletaan yhteen tai useampaan M1-j aN1-
luokan moottoriajoneuvotyyppiin asennettavien pakojärjestel-
mien tai niiden osien varaosien tyyppihyväksyntään direktiivin
70/156/ETY 9 a artiklassa tarkoitettuna erillisenä teknisenä
yksikkönä.
1. MÄÄRITELMÄT
1.1 ’Varapakojärjestelmällä tai sen osalla’ tarkoitetaan liitteessä I
olevassa 1.2.1 kohdassa määrittelyn pakojärjestelmän osaa,
jonka on tarkoitus korvata ajoneuvossa sen tyyppinen osa,
joka on liitteen I mukaisesti ajoneuvoon ETY-tyyppihyväk-
sytty.
2. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS
2.1 ETY-tyyppihyväksyntää varapakojärjestelmälle tai sen osalle
erillisenä teknisenä yksikkönä hakee kyseisen erillisen teknisen
yksikön valmistaja tai tämän edustaja.
2.2 ETY-tyyppihyväksyntähakemukseen varapakojärjestelmälle tai
sen osalle erillisenä teknisenä yksikkönä, on liitettävä
jäljempänä tarkoitetut asiakirjat kolmena kappaleena ja seur-
aavat tiedot:
2.2.1 — kuvaus ajoneuvotyypistä (-tyypeistä), joihin järjestelmä tai
sen osa on tarkoitettu, liitteessä I olevassa 1.1 kohdassa main-
ittujen ominaisuuksien mukaisesti. Moottorin ja ajoneuvon
tyyppiä osoittavat luvut ja tunnukset on ilmoitettava;
2.2.2 — kuvaus varapakojärjestelmästä, joka ilmaisee jokaisen
järjestelmän osan suhteellisen sijainnin yhdessä asennusoh-
jeiden kanssa;
2.2.3 — yksityiskohtaiset piirustukset jokaisesta osasta, jotta ne
voidaan helposti paikallistaa ja tunnistaa, sekä viittaus käyte-
tyistä materiaaleista.
Näissä piirustuksissa on ilmoitettava pakollisen ETY-tyyppi-
hyväksyntämerkinnän kiinnittämispaikka.
2.3 Tutkimuslaitoksen pyynnöstä hakijan on toimitettava:
2.3.1 — kaksi mallikappaletta järjestelmästä, jonka osalta ETY-tyyp-
pihyväksyntähakemus on jätetty;
2.3.2 — sellaista tyyppiä oleva pakojärjestelmä, joka oli alunperin
asennettu autoon, kun ETY-tyyppihyväksyntä annettiin;
2.3.3 — ajoneuvo, joka on tyypiltään sellainen, johon järjestelmä on
tarkoitus asentaa:
— jonka siltä osin, mikä koskee liikkuvan ajoneuvon melu-
tasoa, on oltava liitteessä I olevan 5.2.2.1 kohdan raja-
arvojen mukainen ja joka ei ylitä enempää kuin 3 dB(A)
tyyppihyväksyntätesteissä saatuja arvoja ja
— joka siltä osin, mikä koskee paikallaan pysyvän ajoneuvon
melutasoa on tyyppihyväksynnän aikana saatujen arvojen
mukainen;
2.3.4 — erillinen moottori, joka vastaa edellä kuvattua ajoneuvo-
tyyppiä.
3. MERKINNÄT
3.1 Varapakojärjestelmään tai sen osaan, lukuun ottamatta kiinnity-
selimiä ja putkia, on merkittävä:
3.1.1 — varajärjestelmän tai sen osan valmistajan tavaramerkki tai
kaupallinen merkki,
3.1.2 — valmistajan kaupallinen kuvaus,1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 17
▼M3
3.1.3 — ETY-tyyppihyväksyntänumero, jota edeltää ETY-tyyppi-
hyväksynnän antaneen maan erityinen kirjain tai kirjaimet
►A2(1)◄.
3.2 Näiden merkintöjen on oltava helposti luettavia ja pysyviä.
4. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ
4.1 Jos 2.1 kohdassa tarkoitettu hakemus hyväksytään toimival-
taisen viranomaisen on laadittava liitteessä IV esitettyä mallia
vastaava todistus. Tyyppihyväksyntänumeron edellä on oltava
ETY-tyyppihyväksynnän antaneen maan erityinen kirjain tai
kirjaimet.
5. VAATIMUKSET5.1 Yleiset vaatimukset
5.1.1 Varapakojärjestelmä tai sen osa on suunniteltava, rakennettava
ja oltava asennettavissa siten, että voidaan varmistua siitä, että
ajoneuvo on tämän direktiivin säännösten mukainen tavanomai-
sissa käyttöolosuhteissa kestäen värähtelyt, joille se altistuu.
5.1.2 Pakojärjestelmä tai sen osat on suunniteltava, rakennettava ja
oltava asennettavissa siten, että voidaan varmistua siitä, että
ajoneuvon käyttöolosuhteet huomioon ottaen järjestelmällä tai
sen osalla on kohtuullinen korroosionkestokyky.
5.2 Melutasoa koskevat vaatimukset
5.2.1 Varapakojärjestelmän tai sen osan akustinen tehokkuus on
tarkastettava käyttämällä liitteessä I olevassa 5.2.2.4 ja 5.2.3.4
kohdassa tarkoitettuja menetelmiä.
Kun varapakojärjestelmä tai sen osa on asennettu tämän liitteen
2.3.3 kohdassa tarkoitettuun ajoneuvoon, kahta menetelmää
käyttämällä (liikkuva ja paikallaan oleva ajoneuvo) saatujen
melutasojen on täytettävä toinen seuraavista vaatimuksista:
5.2.1.1 ne eivät saa ylittää arvoja, jotka saatiin ajoneuvotyypille ETY-
tyyppihyväksyntää annettaessa;
5.2.1.2 ne eivät saa ylittää 2.3.3 kohdassa tarkoitettuja mitattuja
ajoneuvon meluarvoja, kun tähän ajoneuvoon on asennettu
samantyyppinen pakojärjestelmä kuin se, joka oli asennettuna
ETY-tyyppihyväksynnän antamishetkellä.
5.3 Ajoneuvon tehon mittaaminen
5.3.1 Varapakojärjestelmän tai sen osien on oltava sellainen, että
ajoneuvon teho on verrattavissa alkuperäisellä pakojärjes-
telmällä tai sen osalla varustetun ajoneuvon tehoon.
5.3.2 Varapakojärjestelmää tai, jos valmistaja niin haluaa, tämän
järjestelmän osia on verrattava alkuperäiseen pakojärjestelmään
tai sen osiin, jotka myös ovat uuden veroisia, asentamalla
kumpikin vuorotellen 2.3.3 kohdassa tarkoitettuun ajoneuvoon.
5.3.3 Tarkastus on tehtävä painehäviömittauksena 5.3.4.1 tai 5.3.4.2
kohdan mukaisissa olosuhteissa. Varapakojärjestelmällä mitattu
arvo ei saa ylittää alkuperäisellä pakojärjestelmällä mitattua
arvoa enempää kuin 25 % jäljempänä tarkoitetuissa olosuh-
teissa.
5.3.4 Testausmenetelmä
5.3.4.1 Moottorin testausmenetelmä
Mittaus on suoritettava dynamometriin asennetulla, 2.3.4
kohdassa tarkoitetulla moottorilla.
Penkki on säädettävä siten, että täydellä kaasulla saavutetaan
moottorin suurinta nimellistehoa vastaava kierrosnopeus (S).1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 18
(1) B Belgia, D Saksa, DK Tanska, E Espanja, F Ranska, ►M6EL◄Kreikka, I Italia,
IRL Irlanti, L Luxemburg, N L Alankomaat, P Portugali, UK Yhdistynyt kuningas-
kunta.
▼M3
Vastapainemittauksia varten manometri on sijoitettava kuvien
1, 2 ja 3 osoittamille etäisyyksille pakosarjasta.
5.3.4.2 Ajone uvon testausmenetelmä
Mittaukset on suoritettava 2.3.3 kohdassa tarkoitetulla ajoneu-
volla.
Testi on suoritettava:
— joko tiellä tai
— rulladynamometrissä.
Moottoria on kuormitettava siten, että täydellä kaasulla saavu-
tetaan moottorin suurinta nimellistehoa vastaava kierrosnopeus
(S).
Vastapainemittauksia varten manometri on sijoitettava kuvien
1, 2 ja 3 osoittamille etäisyyksille pakosarjasta.
5.4 Kuitumaisilla materiaaleilla täytettyjä pakojärjestelmiä tai
niiden osia koskevat lisämääräykset
Kuitumaisia materiaaleja ei saa käyttää varapakojärjestelmien
tai niiden osien valmistuksessa ellei tarpeellisiin toimenpiteisiin
suunnittelu- ja tuotantovaiheessa ole ryhdytty, jotta voidaan
varmistua liitteessä I olevassa 5.2.2.1 kohdassa vahvistettujen
raja-arvojen tehokkuuden tason saavuttamisesta.
Tällaisen äänenvaimennusjärjestelmän katsotaan olevan liiken-
nekelpoinen, jos kuitumaiset materiaalit eivät ole yhteydessä
pakokaasuihin tai jos kuitumaisten materiaalien poistamisen
jälkeen melutaso on 5.2.1 kohdassa vahvistettujen vaatimusten
mukainen, kun pakojärjestelmä testataan liitteessä I olevassa
5.2.2 ja 5.2.3 kohdassa esitettyjen menetelmien mukaisesti.
Jos tämä ehto ei täyty, on koko pakojärjestelmää säädettävä.
Tämä on tehtävä yhdellä kolmesta liitteessä I olevassa 5.3.1.1,
5.3.1.2 ja 5.3.1.3 kohdassa esitetyllä menetelmällä.
Säätämisen jälkeen melutaso on tarkastettava 5.2.1 kohdan
mukaisesti.
Kun 5.2.1.2 kohdassa esitettyä menettelyä käytetään, ETY-
tyyppihyväksynnän hakija voi pyytää alkuperäisen pakojärjes-
telmän säätämistä tai jättää tarkastettavaksi tyhjennetty
pakojärjestelmä.
6. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
6.1 Tämän direktiivin mukaisella ETY-tyyppihyväksyntänumerolla
varustetun pakojärjestelmän tai sen osan on vastattava hyväk-
syttyä pakojärjestelmää ja täytettävä 5 kohdan vaatimukset.
6.2 Edellä 6.1 kohdassa vaaditun vaatimustenmukaisuuden tarkas-
tamiseksi ETY-tyyppihyväksyntänumerolla varustettu
pakojärjestelmä tai sen osa on otettava suoraan tuotantolinjasta.
Tuotannon voidaan katsoa olevan tämän direktiivin vaati-
musten mukainen, jos 5.2 kohdan mukaisesti mitatut melutasot
eivät ylitä ETY-tyyppihyväksyntätestien aikana suoritettuja
mittauksia samantyyppisellä pakojärjestelmällä tai osalla
enempää kuin 1 dB(A).1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 19
▼M3
Vastapaineen mittauspisteet
Kuva 1
Kuva 2(1)
Kuva 3
1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 20
(1) Jos tämä ei ole mahdollista, käytä kuvaa 3
▼M3
LIITE III
MALLI
Suurin koko: A4 (210 × 297 mm)
1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 21
▼M3
1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 22
▼M3
LIITE IV
MALLI
Suurin koko: A4 (210 × 297 mm)
►(1)A2
►(2)M61970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 23
▼M3
1970L0157 — FI — 25.07.1989 — 009.001 — 24