02017R1938 — FI — 21.04.2022 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

toimista kaasun toimitusvarmuuden turvaamiseksi ja asetuksen (EU) N:o 994/2010 kumoamisesta

Muutettu:

N:o

▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2017/1938,

annettu 25 päivänä lokakuuta 2017,

toimista kaasun toimitusvarmuuden turvaamiseksi ja asetuksen (EU) N:o 994/2010 kumoamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

1 artikla

Kohde

Tällä asetuksella vahvistetaan kaasun toimitusvarmuuden turvaamiseen unionissa tähtäävät säännökset varmistamalla maakaasun, jäljempänä ’kaasu’, sisämarkkinoiden asianmukainen ja keskeytymätön toiminta, sallimalla poikkeuksellisten toimenpiteiden, mukaan lukien yhteisvastuutoimenpiteet viimeisenä keinona, toteuttaminen, kun markkinat eivät enää pysty toimittamaan tarvittavia kaasumääriä, sekä määrittelemällä ja osoittamalla selkeästi maakaasualan yritysten, jäsenvaltioiden ja unionin vastuualueet niin ennaltaehkäisevissä toimissa kuin konkreettisissa kaasun toimitushäiriötilanteissa toteutettavissa toimissa. Tässä asetuksessa vahvistetaan yhteisvastuun hengessä myös avoimet mekanismit, jotka koskevat hätätilanteisiin varautumisen koordinointia ja hätätilanteisiin vastaamista kansallisella, alueellisella ja unionin tasolla.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa

’varmuudella’ tarkoitetaan varmuutta sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 32 kohdassa;

’asiakkaalla’ tarkoitetaan asiakasta sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 24 kohdassa;

’kotitalousasiakkaalla’ tarkoitetaan kotitalousasiakasta sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 25 kohdassa;

c)

c)

keskeinen sosiaalipalvelu, jos se on liitetty kaasun jakelu- tai siirtoverkkoon,

pieni tai keskisuuri yritys, jos se on liitetty kaasunjakeluverkkoon,

’suojatulla asiakkaalla’ tarkoitetaan kotitalousasiakasta, joka on liitetty kaasunjakeluverkkoon ja lisäksi, mikäli asianomainen jäsenvaltio niin päättää, yhtä tai useaa seuraavista, edellyttäen, että a ja b alakohdassa tarkoitettujen yritysten tai palveluiden yhteinen osuus kaasun vuotuisesta loppukulutuksesta kyseisessä jäsenvaltiossa on enintään 20 prosenttia:

muu keskeinen sosiaalipalvelu kuin koulutus- ja julkishallinnon palvelu, jos se on suojattu asiakas asianomaisessa jäsenvaltiossa;

kaukolämpölaitos, jos se on suojattu asiakas asianomaisessa jäsenvaltiossa ja ainoastaan siltä osin kuin se toimittaa lämpöä kotitalouksille tai muille keskeisille sosiaalipalveluille kuin koulutus- ja julkishallinnon palveluille,

’toimivaltaisella viranomaisella’ tarkoitetaan kansallista valtion viranomaista tai kansallista sääntelyviranomaista, jonka jäsenvaltio on nimennyt tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanon varmistamista varten;

’maakaasualan yrityksellä’ tarkoitetaan maakaasualan yritystä sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 1 kohdassa;

’kaasuntoimitussopimuksella’ tarkoitetaan kaasuntoimitussopimusta sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 34 kohdassa;

’siirrolla’ tarkoitetaan siirtoa sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 3 kohdassa;

’siirtoverkonhaltijalla’ tarkoitetaan siirtoverkonhaltijaa sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 4 kohdassa;

’jakelulla’ tarkoitetaan jakelua sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 5 kohdassa;

’jakeluverkonhaltijalla’ tarkoitetaan jakeluverkonhaltijaa sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 6 kohdassa;

’yhdysputkella’ tarkoitetaan jäsenvaltioiden välistä yhdysputkea sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 17 kohdassa;

’varastointikapasiteetilla’ tarkoitetaan varastointikapasiteettia sellaisena kuin se on määritelty asetuksen (EY) N:o 715/2009 2 artiklan 28 kohdassa;

’teknisellä kapasiteetilla’ tarkoitetaan teknistä kapasiteettia sellaisena kuin se on määritelty asetuksen (EY) N:o 715/2009 2 artiklan 18 kohdassa;

’kiinteällä kapasiteetilla’ tarkoitetaan kiinteää kapasiteettia sellaisena kuin se on määritelty asetuksen (EY) N:o 715/2009 2 artiklan 16 kohdassa;

’keskeytyvällä kapasiteetilla’ tarkoitetaan keskeytyvää kapasiteettia sellaisena kuin se on määritelty asetuksen (EY) N:o 715/2009 2 artiklan 13 kohdassa;

’nesteytetyn maakaasun käsittelylaitoksen kapasiteetilla’ tarkoitetaan nesteytetyn maakaasun käsittelylaitoksen kapasiteettia sellaisena kuin se on määritelty asetuksen (EY) N:o 715/2009 2 artiklan 24 kohdassa;

’nesteytetyn maakaasun käsittelylaitoksella’ tarkoitetaan nesteytetyn maakaasun käsittelylaitosta sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 11 kohdassa;

’varastolla’ tarkoitetaan varastoa sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 9 kohdassa;

’verkolla’ tarkoitetaan verkkoa sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 13 kohdassa;

’verkon käyttäjällä’ tarkoitetaan verkon käyttäjää sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 23 kohdassa;

’lisäpalveluilla’ tarkoitetaan lisäpalveluita sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 14 kohdassa.

3 artikla

Vastuu kaasun toimitusvarmuudesta

Kunkin jäsenvaltion on nimettävä toimivaltainen viranomainen. Toimivaltaisten viranomaisten on tätä asetusta täytäntöönpannessaan tehtävä yhteistyötä keskenään. Jäsenvaltiot voivat sallia toimivaltaisen viranomaisen siirtää tässä asetuksessa säädettyjä erityistehtäviä muille elimille. Jos toimivaltaiset viranomaiset siirtävät julistamisen 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista kriisitasoista, ne voivat siirtää tämän tehtävän ainoastaan viranomaiselle, siirtoverkonhaltijalle tai jakeluverkon haltijalle. Siirretyt tehtävät on suoritettava toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa ja yksilöitävä ennaltaehkäisysuunnitelmassa ja hätäsuunnitelmassa.

Kunkin jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava komissiolle ja julkistettava toimivaltaisen viranomaisensa nimi ja mahdolliset tätä koskevat muutokset.

Toimivaltaisen viranomaisen on tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä täytäntöönpannessaan määriteltävä asianomaisten eri toimijoiden tehtävät ja vastuut niin, että voidaan noudattaa kolmitasoista toimintatapaa, joka käsittää ensiksi asianomaiset maakaasualan yritykset, tapauksen mukaan sähköalan yritykset ja teollisuuden, toiseksi jäsenvaltiot kansallisella tai aluetasolla ja kolmanneksi unionin.

Siirtoverkonhaltijoiden on alueellisen tai unionin tason hätätilanteessa tehtävä yhteistyötä ja vaihdettava keskenään tietoja käyttämällä Kaasu-ENTSOn perustamaa kaasua koskevaa alueellista koordinointijärjestelmää. Kaasu-ENTSO antaa tiedot komissiolle ja asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.

Liitteessä I vahvistetaan luettelo tällaisista riskiryhmistä ja niiden kokoonpanosta. Riskiryhmien kokoonpano ei estä muunlaisen alueellisen yhteistyön tekemistä toimitusvarmuuden tehostamiseksi.

4 artikla

Kaasualan koordinointiryhmä

Perustetaan kaasualan koordinointiryhmä helpottamaan kaasun toimitusvarmuuteen liittyvien toimenpiteiden koordinoimista. Kaasualan koordinointiryhmä koostuu jäsenvaltioiden ja erityisesti niiden toimivaltaisten viranomaisten sekä energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston, jäljempänä ’virasto’, Kaasu-ENTSOn ja kyseisen toimialan ja asianomaisten asiakkaiden eturyhmittymien edustajista. Komissio päättää jäsenvaltioita kuultuaan kaasualan koordinaatioryhmän kokoonpanosta varmistaen, että se on täysin edustava. Komissio toimii kaasualan koordinointiryhmän puheenjohtajana. Kaasualan koordinointiryhmä vahvistaa työjärjestyksensä.

c)

c)

kaikki tiedot, joilla on merkitystä kaasun toimitusvarmuuden kannalta kansallisella, alueellisella ja unionin tasolla;

5 artikla

Infrastruktuurinormi

Kunkin jäsenvaltion tai, mikäli jäsenvaltio niin säätää, sen toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että toteutetaan tarvittavat toimenpiteet, jotta suurimman yksittäisen kaasuinfrastruktuurin häiriötilanteessa jäljelle jäävän infrastruktuurin teknisellä kapasiteetilla, joka määritetään liitteessä II olevassa 2 kohdassa esitetyn N – 1-kaavan mukaisesti, pystytään vastaamaan laskelmassa huomioon otetun alueen kaasun kokonaiskysyntään yhtenä päivänä, jona kaasun kysyntä on poikkeuksellisen suurta ja joka tilastollisen todennäköisyyden mukaan esiintyy kerran 20 vuodessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 2 kohdan soveltamista. Tällöin on otettava huomioon kaasunkulutuksen suuntaukset, energiatehokkuustoimien pitkän aikavälin vaikutukset ja käytettävissä olevan infrastruktuurin käyttöaste.

Tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetty velvoite ei rajoita siirtoverkonhaltijoiden vastuuta tehdä vastaavat investoinnit eikä siirtoverkonhaltijoiden velvoitteita, kuten asetuksessa (EY) N:o 715/2009 ja direktiivissä 2009/73/EY säädetään.

Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu velvoite varmistaa, että jäljelle jäävän infrastruktuurin teknisellä kapasiteetilla pystytään vastaamaan kaasun kokonaiskysyntään, katsotaan täytetyksi myös, jos toimivaltainen viranomainen osoittaa ennaltaehkäisysuunnitelmassa, että kaasun toimitushäiriö voidaan riittävällä tavalla tasata oikea-aikaisesti asianmukaisilla markkinapohjaisilla kysyntään vaikuttavilla toimenpiteillä. Tätä varten N – 1-kaava on laskettava liitteessä II olevassa 4 kohdassa esitetyn mukaisesti.

Tarvittaessa 7 artiklassa tarkoitettujen riskinarviointien mukaisesti naapurijäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat sopia täyttävänsä tämän artiklan 1 kohdassa säädetyn velvoitteen yhteisesti. Tällaisessa tapauksessa toimivaltaisten viranomaisten on esitettävä riskinarvioinnissa N – 1-kaavan mukainen laskenta sekä ennaltaehkäisysuunnitelmien alueellisissa luvuissa selitys siitä, kuinka sovitut järjestelyt täyttävät tämän velvoitteen. Tällöin sovelletaan liitteessä II olevaa 5 kohtaa.

tapauksia, joissa on myönnetty poikkeus kyseisestä velvoitteesta yksityiskohtaisen arvioinnin sekä muiden jäsenvaltioiden ja komission kuulemisen jälkeen liitteen III mukaisesti.

Siirtoverkonhaltijoiden on mahdollistettava pysyvä fyysinen kapasiteetti kaasun siirtämiseksi molempiin suuntiin, jäljempänä ’kaksisuuntainen kapasiteetti’, kaikissa jäsenvaltioiden välisissä yhteenliitännöissä, lukuun ottamatta

Menettelyyn, jolla mahdollistetaan kaksisuuntainen kapasiteetti yhteenliitäntään tai parannetaan sitä tai saadaan poikkeus velvoitteesta tai poikkeusta jatketaan, sovelletaan liitettä III. Komissio julkistaa luettelon poikkeuksista ja pitää sitä ajan tasalla.

c)

c)

Kaksisuuntaisen kapasiteetin mahdollistamista tai parantamista koskevan ehdotuksen tai sitä koskevan poikkeuksen myöntämistä tai jatkamista koskevan pyynnön on sisällettävä kustannushyötyanalyysi, joka on laadittu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 347/2013 ( 1 ) 11 artiklassa tarkoitettujen menetelmien perusteella, ja sen on perustuttava seuraaviin seikkoihin:

Kansallisten sääntelyviranomaisten on otettava huomioon tämän artiklan 1 kohdassa säädetyn velvoitteen täyttämisestä aiheutuvat tosiasialliset kustannukset samoin kuin kaksisuuntaisen kapasiteetin järjestämisestä aiheutuvat kustannukset, jotta ne voivat myöntää asianmukaisia kannustimia niiden vahvistaessa tai hyväksyessä avoimella ja yksityiskohtaisella tavalla tariffeja tai menetelmiä asetuksen (EY) N:o 715/2009 13 artiklan ja direktiivin 2009/73/EY 41 artiklan 8 kohdan mukaisesti.

Jos markkinat eivät edellytä investointia kaksisuuntaisen kapasiteetin toteuttamiseksi tai parantamiseksi, mutta sen katsotaan olevan tarpeen kaasun toimitusvarmuuden kannalta, ja jos tällaisesta investoinnista aiheutuu kustannuksia useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa tai yhdessä jäsenvaltiossa toisen jäsenvaltion hyödyksi, kaikkien asianomaisten jäsenvaltioiden kansallisten sääntelyviranomaisten on tehtävä koordinoitu päätös kustannusten jakamisesta ennen mahdollisen investointipäätöksen tekemistä. Kustannusten jakamisessa on otettava huomioon asetuksen (EU) N:o 347/2013 12 artiklan 4 kohdassa kuvatut periaatteet ja siinä esitetyt seikat, erityisesti asianomaisten jäsenvaltioiden osuus kaasun toimitusvarmuuden lisäämiseksi tehtyjen infrastruktuuri-investointien tuottamasta hyödystä sekä kyseessä olevaan infrastruktuurin jo tehdyt investoinnit. Kustannusten jakamisella ei saa perusteettomasti vääristää kilpailua eikä sisämarkkinoiden tehokasta toimintaa, ja sillä on pyrittävä välttämään markkinoita vääristäviä tarpeettomia vaikutuksia.

Toimivaltaisen viranomaisen on huolehdittava, että mahdollinen uusi siirtoinfrastruktuuri parantaa osaltaan kaasun toimitusvarmuutta kehittämällä hyvin yhteenliitetty verkko, joka käsittää tarvittaessa riittävän määrän markkinoiden kysyntään ja tunnistettuihin riskeihin liittyviä rajatylittäviä tulo- ja lähtöpisteitä.

Toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava riskiarvioinnissa, esiintyykö kaasu- ja sähköjärjestelmiä kokonaisvaltaisesti tarkasteltaessa sisäisiä pullonkauloja ja pystyvätkö kansallinen tulokapasiteetti ja infrastruktuuri, erityisesti siirtoverkot, mukauttamaan kansalliset ja rajatylittävät kaasuvirrat riskiarvioinnissa yksilöityyn skenaarioon, joka koskee häiriötilannetta suurimmassa yksittäisessä kaasuinfrastruktuurissa kansallisella tasolla sekä jonkin riskiryhmän yhteisen edun mukaisessa suurimmassa yksittäisessä kaasuinfrastruktuurissa.

Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, ja tässä kohdassa säädetyin edellytyksin Luxemburg, Slovenia ja Ruotsi eivät ole kyseisen kohdan velvoitteiden sitomia, mutta niiden on pyrittävä täyttämään ne ja turvaamaan samalla kaasun toimitukset 6 artiklan mukaisesti suojatuille asiakkaille.

Poikkeus on Luxemburgin osalta voimassa, jos sillä on

c)

c)

Poikkeus on Slovenian osalta voimassa, jos sillä on

c)

c)

Poikkeus on Ruotsin osalta voimassa, jos

sen sisäinen vuotuinen bruttokaasunkulutus on alle kaksi miljoonaa öljyekvivalenttitonnia; ja

kaasun osuus primaarienergiankulutuksesta on alle viisi prosenttia.

c)

c)

Luxemburgin, Slovenian ja Ruotsin on ilmoitettava komissiolle mahdollisista muutoksista, jotka vaikuttavat tässä kohdassa säädettyihin ehtoihin. Tässä kohdassa säädettyä poikkeusta ei enää sovelleta, jos yksikin näistä edellytyksistä ei enää täyty.

Luxemburgin, Slovenian ja Ruotsin on osana 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tehtävää kansallista riskinarviointia kuvattava tilanne tässä kohdassa säädettyjen asianomaisten edellytysten osalta ja mahdollisuudet tämän artiklan 1 kohdan mukaisen velvoitteen täyttämiseen, kun otetaan huomioon infrastruktuurinormin täyttämisen taloudellinen vaikutus, kaasumarkkinoiden kehitys ja kaasuinfrastruktuurihankkeet riskiryhmässä. Komissio voi kansallisessa riskinarvioinnissa toimitettujen tietojen perusteella ja tässä kohdassa säädettyjen asianomaisten edellytysten yhä täyttyessä päättää, että poikkeusta voidaan soveltaa vielä neljän vuoden ajan. Jos päätös on myönteinen, tässä alakohdassa säädetty menettely toistetaan neljän vuoden kuluttua.

6 artikla

Kaasun toimitusnormi

c)

c)

mikä tahansa 30 päivän ajanjakso, jona kaasun kysyntä on poikkeuksellisen suurta ja joka tilastollisen todennäköisyyden mukaan esiintyy kerran 20 vuodessa;

Toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava määrittämiään maakaasualan yrityksiä toteuttamaan toimenpiteitä, joilla varmistetaan kaasun toimitukset jäsenvaltion suojatuille asiakkaille kussakin seuraavista tilanteista:

Viimeistään 2 päivänä helmikuuta 2018 kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle suojattuja asiakkaita koskeva määritelmänsä, suojattujen asiakkaiden vuotuisen kaasunkulutuksen määrät sekä kyseisten kulutusmäärien prosenttiosuus vuosittaisesta kaasun loppukulutuksesta kyseisessä jäsenvaltiossa. Jos jokin jäsenvaltio sisällyttää suojattujen asiakkaiden määritelmäänsä 2 artiklan 5 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitetut luokat, sen on täsmennettävä näihin luokkiin kuuluvien asiakkaiden kaasunkulutusta vastaava määrä sekä kunkin näiden asiakasryhmien prosenttiosuus vuosittaisesta kaasun loppukulutuksesta.

Toimivaltaisen viranomaisen on yksilöitävä tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut maakaasualan yritykset ja määritettävä ne ennaltaehkäisysuunnitelmassa.

Kaikissa uusissa muissa kuin markkinaehtoisissa toimenpiteissä, joilla on määrä varmistaa, että kaasun toimitusnormia noudatetaan, on noudatettava 9 artiklan 4–9 kohdassa säädettyä menettelyä.

Jäsenvaltiot voivat täyttää ensimmäisessä alakohdassa säädetyn velvoitteen panemalla täytäntöön energiatehokkuustoimenpiteitä tai korvaamalla kaasun eri lähteestä peräisin olevalla energialla, kuten uusiutuvalla energialla, siinä määrin, että saavutetaan sama suojelun taso.

sen on oltava 12 artiklan 5 kohdan mukainen alueellisen tai unionin tason hätätilanteessa.

c)

c)

sen on oltava 8 artiklan 1 kohdan mukainen;

Mahdollisen lisätyn kaasun toimitusnormin, joka ylittää 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut 30 päivää, tai kaasun toimitusvarmuuteen liittyvistä syistä asetetun mahdollisen lisävelvoitteen on perustuttava riskinarviointiin, se on otettava huomioon ennaltaehkäisysuunnitelmassa ja

Komissio voi vaatia perusteluja, joista käy ilmi, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet täyttävät kyseisessä alakohdassa säädetyt edellytykset. Tällaisten perustelujen julkistaminen on toimenpiteen käyttöön ottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tehtävä.

Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisessa mahdollisessa uudessa muussa kuin markkinaehtoisessa toimenpiteessä, joka on hyväksytty 1 päivänä marraskuuta 2017 tai sen jälkeen, on noudatettava 9 artiklan 4–9 kohdassa säädettyä menettelyä.

Toimivaltaisen viranomaisen ja maakaasualan yritysten on toimivaltaisen viranomaisen 1 ja 2 kohdan mukaisesti määrittelemien ajanjaksojen päättymisen jälkeen tai 1 kohdassa säädettyjä oloja ankarammissa oloissa pyrittävä mahdollisimman pitkälti ylläpitämään kaasun toimitukset ennallaan erityisesti suojatuille asiakkaille.

Tässä artiklassa säädettyjen kaasun toimitusnormien täyttämiseksi maakaasualan yrityksille asetettujen velvoitteiden on oltava syrjimättömiä, eikä niistä saa aiheutua kohtuutonta taakkaa näille yrityksille.

Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että toimitukset suojatuille asiakkaille taataan tavalla, joka ei haittaa energian sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa, ja hintaan, joka heijastelee toimitusten markkina-arvoa.

7 artikla

Riskinarviointi

Kaasu-ENTSOn on tehtävä viimeistään 1 päivänä marraskuuta 2017 unioninlaajuinen simulaatio kaasun toimituksen ja infrastruktuurin häiriöiden skenaarioista. Simulaation on sisällettävä hätätilanteessa käytettävien kaasun toimituskäytävien määrittäminen ja niiden arviointi sekä siinä on myös yksilöitävä, mitkä jäsenvaltiot voivat puuttua tunnistettuihin riskeihin, jotka liittyvät muun muassa nesteytettyyn maakaasuun. Kaasu-ENTSOn on määritettävä kaasun toimituksen ja infrastruktuurin häiriöiden skenaariot ja simulaation menetelmä yhteistyössä kaasualan koordinointiryhmän kanssa. Kaasu-ENTSOn on varmistettava, että sen skenaarioissaan käyttämät mallintamisoletukset ovat riittävän avoimia ja helposti saatavilla. Kaasun toimituksen ja infrastruktuurin häiriöiden skenaarioiden unioninlaajuinen simulaatio on toistettava joka neljäs vuosi paitsi jos sitä on olosuhteiden vuoksi päivitettävä useammin.

Kunkin liitteessä I luetellun riskiryhmän toimivaltaisten viranomaisten on yhteisesti arvioitava riskiryhmän tasolla, jäljempänä ’yhteinen riskinarviointi’, kaikki merkitykselliset riskitekijät, kuten luonnonkatastrofit, teknologiset, kaupalliset, sosiaaliset, poliittiset ja muut riskit, jotka voisivat johtaa sellainen merkittävän rajatylittävän riskin kaasun toimitusvarmuudelle toteutumiseen, jota varten riskiryhmä on perustettu. Toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun simulaation tulokset riskinarviointien, ennaltaehkäisysuunnitelmien ja hätäsuunnitelmien laadintaa varten.

Kunkin riskiryhmän toimivaltaisten viranomaisten on sovittava yhteistyömekanismista yhteisen riskinarvioinnin tekemiseksi ja raportoitava siitä kaasualan koordinointiryhmälle 11 kuukautta ennen yhteistä riskinarviointia ja sen päivityksiä koskevan ilmoituksen määräaikaa. Komissiolla voi toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä olla edistävä rooli yhteisen riskinarvioinnin laadinnassa, erityisesti yhteistyömekanismin luomisessa. Jos tietyn riskiryhmän toimivaltaiset viranomaiset eivät pääse yhteisymmärrykseen yhteistyömekanismista, komissio ehdottaa yhteistyömekanismia kyseistä riskiryhmää varten kuultuaan ensin asianomaisia toimivaltaisia viranomaisia. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on sovittava yhteistyömekanismista kyseistä riskiryhmää varten ottaen mahdollisimman tarkoin huomioon komission ehdotuksen.

Kymmenen kuukautta ennen yhteistä riskinarviointia tai sen päivityksiä koskevan ilmoituksen määräaikaa kunkin toimivaltaisen viranomaisen on sovitun yhteistyömekanismin puitteissa jaettava ja päivitettävä kaikki kansalliset tiedot, jotka ovat tarpeen yhteisen riskinarvioinnin laatimiseksi, erityisesti 4 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen skenaarioiden käsittelemiseksi.

Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä kansallinen riskinarviointi, jäljempänä ’kansallinen riskinarviointi’, kaikista kaasun toimitusvarmuuteen vaikuttavista merkityksellisistä riskeistä. Tällaisen arvioinnin on oltava täysin yhteisen riskinarvioinnin tai yhteisten riskinarviointien oletusten ja tulosten mukainen.

selvittämällä riskien vuorovaikutus- ja vastaavuussuhteet riskiryhmän jäsenvaltioiden kesken sekä muiden jäsenvaltioiden tai muiden riskiryhmien kanssa tapauksen mukaan, mukaan lukien siltä osin kuin on kyse yhteenliitännöistä, rajatylittävistä toimituksista, rajatylittävästä mahdollisuudesta käyttää varastoja ja kaksisuuntaisesta kapasiteetista;

analysoimalla erilaisia skenaarioita, joissa kaasun kysyntä on poikkeuksellisen suurta ja joissa esiintyy poikkeuksellisen suuria kaasun toimitushäiriöitä siten, että otetaan huomioon niiden esiintymisen historia, todennäköisyys, vuodenaika, yleisyys ja kesto sekä arvioimalla niiden todennäköiset seuraukset, kuten:

c)

c)

käyttämällä 5 ja 6 artiklassa määritettyjä normeja. Riskinarvioinnissa on kuvattava N – 1-kaavan laskelma kansallisella tasolla, ja sen on tapauksen mukaan sisällettävä N – 1-kaavan laskelma alueellisella tasolla. Riskinarvioinnin on myös sisällettävä käytetyt oletukset, mukaan luettuina tarvittaessa N – 1-kaavan laskelmassa alueellisella tasolla käytetyt sekä tällaisen laskelman tekemiseksi tarvittavat tiedot. N – 1-kaavan laskelmaan kansallisella tasolla liitetään simulaatio yksittäisen laajimman kaasuinfrastruktuurin toiminnan häiriintymisestä käyttämällä hydraulista mallintamista kansallista aluetta varten sekä N – 1-kaavan laskenta, jossa otetaan huomioon kaasun täyttöaste varastoissa 30 prosentissa ja 100 prosentissa suurimmasta käytettävissä olevasta määrästä;

Tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut riskinarvioinnit on tehtävä tapauksen mukaan

Yhteiset ja kansalliset riskinarvioinnit on laadittava liitteissä IV tai V esitetyn asiaankuuluvan mallin mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa sisällyttää lisätietoja. Siirretään komissiolle valta antaa 19 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä liitteissä IV ja V esitettyjen mallien muuttamiseksi kuultuaan kaasualan koordinointiryhmää, jotta voidaan ottaa huomioon tämän asetuksen soveltamisesta saadut kokemukset ja keventää jäsenvaltioiden hallinnollista taakkaa.

Maakaasualan yritysten, kaasua käyttävien teollisuusasiakkaiden, kaasua käyttäviä kotitalous- ja teollisuusasiakkaita edustavien asiaankuuluvien organisaatioiden sekä jäsenvaltioiden ja kansallisten sääntelyviranomaisten, jos nämä eivät ole toimivaltaiset viranomaiset, on tehtävä yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja annettava niille pyynnöstä kaikki yhteisissä ja kansallisissa riskinarvioinneissa tarvittavat tiedot.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2018 kaikkien riskiryhmän jäsenvaltioiden sopimasta ensimmäisestä yhteisestä riskinarvioinnista ja kansallisista riskinarvioinneista. Riskinarvioinnit on päivitettävä joka neljäs vuosi sen jälkeen paitsi jos niitä on olosuhteiden vuoksi päivitettävä useammin. Riskinarvioinneissa on otettava huomioon edistyminen, jota on saatu aikaan 5 artiklassa määritellyn infrastruktuurinormin täyttämiseen tarvittavissa investoinneissa, sekä uusien vaihtoehtoisten ratkaisujen toteuttamisessa kohdatut maakohtaiset vaikeudet. Niiden on myös perustuttava kokemukseen, jota on saatu 10 artiklan 3 kohtaan sisältyvän hätäsuunnitelmien simulaatiosta.

8 artikla

Ennaltaehkäisysuunnitelmien ja hätäsuunnitelmien laatiminen

Ennaltaehkäisysuunnitelmaan ja hätäsuunnitelmaan sisältyvien, kaasun toimitusvarmuuden turvaamiseen liittyvien toimenpiteiden on oltava selkeästi määriteltyjä, avoimia, oikeasuhteisia, syrjimättömiä ja todennettavissa olevia, ne eivät saa perusteettomasti vääristää kilpailua tai kaasun sisämarkkinoiden tehokasta toimintaa eivätkä vaarantaa muiden jäsenvaltioiden tai unionin kaasun toimitusvarmuutta.

Kuultuaan maakaasualan yrityksiä, kaasua käyttäviä kotitalous- ja teollisuusasiakkaita, myös sähköntuottajia, edustavia asiaankuuluvia organisaatioita, sähkön siirtoverkonhaltijoita ja kansallista sääntelyviranomaista, jos tämä ei ole toimivaltainen viranomainen, kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on laadittava

Ennaltaehkäisysuunnitelmassa ja hätäsuunnitelmassa on oltava myös alueellinen luku tai, jos jäsenvaltio kuuluu liitteessä I määriteltyihin eri riskiryhmiin, useita alueellisia lukuja.

Kaikkien riskiryhmän jäsenvaltioiden on laadittava alueelliset luvut yhdessä ennen kuin ne sisällytetään kansallisiin suunnitelmiin. Komission tehtävänä on edistää sitä, että alueellisilla luvuilla voidaan yhdessä tehostaa kaasun toimitusvarmuutta unionissa eikä niillä aiheuteta ristiriitoja, sekä sitä että mahdolliset yhteistyön esteet voitetaan.

Alueellisten lukujen on sisällettävä asianmukaisia ja tuloksellisia rajatylittäviä toimenpiteitä, myös sellaisia, jotka liittyvät nesteytettyyn maakaasuun, edellyttäen, että samoihin tai eri riskiryhmiin, joihin toimenpide vaikuttaa 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun simulaation ja yhteisen riskinarvioinnin perusteella, kuuluvat jäsenvaltiot, jotka panevat toimenpiteet täytäntöön, sopivat niistä.

Toimivaltaisten viranomaisten on säännöllisesti raportoitava kaasualan koordinointiryhmälle edistyksestä, jota on saavutettu ennaltaehkäisysuunnitelmien ja hätäsuunnitelmien ja erityisesti alueellisten lukujen laatimisessa ja hyväksymisessä. Toimivaltaisten viranomaisten on erityisesti sovittava yhteistyömekanismista ennaltaehkäisysuunnitelman ja hätäsuunnitelman laatimiseksi, mukaan lukien suunnitelmaehdotusten vaihto. Niiden on raportoitava kaasualan koordinointiryhmälle tällaisesta sovitusta yhteistyömekanismista 16 kuukautta ennen näiden suunnitelmien hyväksymisen ja näiden suunnitelmien päivitysten määräaikaa.

Komissiolla voi olla edistävä rooli ennaltaehkäisysuunnitelman ja hätäsuunnitelman laadinnassa, erityisesti yhteistyömekanismin luomisessa. Jos tietyn riskiryhmän toimivaltaiset viranomaiset eivät pääse yhteisymmärrykseen yhteistyömekanismista, komissio ehdottaa yhteistyömekanismia kyseistä riskiryhmää varten. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on sovittava yhteistyömekanismista kyseistä riskiryhmää varten ottaen huomioon komission ehdotuksen. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että ennaltaehkäisysuunnitelman ja hätäsuunnitelman täytäntöönpanoa seurataan säännöllisesti.

Ennaltaehkäisysuunnitelma ja hätäsuunnitelma on laadittava liitteissä VI ja VII olevien mallien mukaisesti. Siirretään komissiolle valta antaa 19 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä liitteissä VI ja VII esitettyjen mallien muuttamiseksi kuultuaan kaasualan koordinointiryhmää, jotta voidaan ottaa huomioon tämän asetuksen soveltamisesta saadut kokemukset ja keventää jäsenvaltioiden hallinnollista taakkaa.

Naapurijäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kuultava toisiaan ajoissa, jotta voidaan varmistaa, että niiden ennaltaehkäisysuunnitelmat ja hätäsuunnitelmat ovat keskenään johdonmukaiset.

Toimivaltaisten viranomaisten on kussakin riskiryhmässä vaihdettava keskenään ennaltaehkäisysuunnitelmaehdotuksia ja hätäsuunnitelmaehdotuksia viimeistään viisi kuukautta ennen suunnitelmien toimittamisen määräaikaa.

Riskiryhmän kaikkien jäsenvaltioiden on hyväksyttävä 3 kohdassa tarkoitettujen alueellisten lukujen lopulliset versiot. Ennaltaehkäisysuunnitelmiin ja hätäsuunnitelmiin on sisällytettävä myös kansalliset toimenpiteet, joita tarvitaan, jotta voidaan panna täytäntöön alueellisten lukujen rajatylittävät toimenpiteet ja valvoa niiden noudattamista.

Ennaltaehkäisysuunnitelmat ja hätäsuunnitelmat on julkistettava ja niistä on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2019. Komissio ilmoittaa kaasualan koordinointiryhmälle suunnitelmia koskevista ilmoituksista ja julkaisee ne komission verkkosivustolla.

Neljän kuukauden kuluessa toimivaltaisten viranomaisten ilmoituksesta komissio arvioi suunnitelmat ottaen huomioon kaasualan koordinointiryhmässä esitetyt näkemykset.

c)

c)

se on yhteensopimaton arvioitujen riskiskenaarioiden tai jonkin muun jäsenvaltion tai riskiryhmän suunnitelmien kanssa;

Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava tarkistettu ennaltaehkäisysuunnitelma tai hätäsuunnitelma komissiolle kolmen kuukauden kuluessa 8 kohdassa tarkoitetun komission lausunnon ilmoittamisesta tai ilmoitettava komissiolle syyt, joiden vuoksi se on eri mieltä suosituksista.

Jos yhteisymmärrystä 8 kohdassa tarkoitetuista asioista ei saavuteta, komissio voi neljän kuukauden kuluessa toimivaltaisen viranomaisen vastauksen saatuaan luopua tarkistuspyynnöstään tai kutsua toimivaltaisen viranomaisen ja, mikäli komissio katsoo sen tarpeelliseksi, kaasualan koordinointiryhmän käsittelemään asiaa. Komissio perustelee ennaltaehkäisysuunnitelmaa tai hätäsuunnitelmaa koskevat mahdolliset tarkistuspyyntönsä yksityiskohtaisesti. Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on kaikilta osin huomioitava komission yksityiskohtaiset perustelut.

Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on tapauksen mukaan viipymättä tarkistettava ennaltaehkäisysuunnitelmaa tai hätäsuunnitelmaa ja julkaistava tarkistettu ennaltaehkäisysuunnitelma tai hätäsuunnitelma.

Jos toimivaltaisen viranomaisen lopullinen kanta eroaa komission yksityiskohtaisista perusteluista, kyseisen toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava ja julkaistava yhdessä kantansa ja komission yksityiskohtaisten perustelujen ohella kantaansa tukeva perustelu kahden kuukauden kuluessa komission yksityiskohtaisten perustelujen vastaanottamisesta.

Muihin kuin markkinapohjaisiin toimenpiteisiin, jotka on hyväksytty 1 päivänä marraskuuta 2017 tai sen jälkeen, sovelletaan 9 artiklan 4, 6, 8 ja 9 kohdassa säädettyä menettelyä.

Kaupallisesti arkaluonteisten tietojen luottamuksellisuus on säilytettävä.

Asetuksen (EU) N:o 994/2010 perusteella laaditut ennaltaehkäisysuunnitelmat ja hätäsuunnitelmat, sellaisina kuin ne ovat asianmukaisesti päivitettyinä kyseisen asetuksen mukaisesti, pysyvät voimassa, kunnes tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut ennaltaehkäisysuunnitelmat ja hätäsuunnitelmat laaditaan ensimmäisen kerran.

9 artikla

Ennaltaehkäisysuunnitelmien sisältö

muut ennaltaehkäisevät toimenpiteet, joiden tarkoituksena on torjua riskinarvioinnissa tunnistettuja riskejä, kuten toimet, jotka tarvittaessa liittyvät tarpeeseen parantaa naapurijäsenvaltioiden välisiä yhteenliitäntöjä, energiatehokkuuden parantamiseen entisestään, kaasun kysynnän vähentämiseen ja mahdollisuuteen monipuolistaa kaasun toimitusreittejä ja -lähteitä sekä nykyisten varastojen ja nesteytetyn maakaasun käsittelylaitosten alueelliseen hyödyntämiseen, jotta kaasun toimitukset voidaan mahdollisuuksien mukaan taata kaikille asiakkaille;

maakaasualan yrityksille, sähköalan yrityksille tapauksen mukaan, ja muille asiaankuuluville elimille asetetut velvoitteet, kuten kaasuverkon turvallista toimintaa koskevat velvoitteet, joilla todennäköisesti on vaikutusta kaasun toimitusvarmuuteen;

c)

c)

riskiarvioinnin tulokset ja tiivistelmä 7 artiklan 4 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista skenaarioista;

Ennaltaehkäisysuunnitelman on sisällettävä

Ensimmäisen alakohdan a, c ja d alakohtiin liittyvät ehdottoman tärkeät tiedot, jotka voisivat paljastuessaan vaarantaa kaasun toimitusvarmuuden, voidaan jättää pois.

Ennaltaehkäisysuunnitelmassa ja erityisesti 5 artiklassa säädetyn infrastruktuurinormin täyttämiseksi tarvittavissa toimissa on otettava huomioon Kaasu-ENTSOn laatima unioninlaajuinen kymmenvuotinen verkon kehittämissuunnitelma asetuksen (EY) N:o 715/2009 8 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

Ennaltaehkäisysuunnitelman on perustuttava ensisijaisesti markkinapohjaisiin toimenpiteisiin, siitä ei saa aiheutua kohtuutonta taakkaa maakaasualan yrityksille, eikä se saa vaikuttaa kielteisesti kaasun sisämarkkinoiden toimintaan.

Jäsenvaltioiden ja erityisesti niiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kaikki muut kuin markkinapohjaiset ennaltaehkäisevät toimenpiteet, kuten liitteessä VIII tarkoitetut toimenpiteet, jotka hyväksytään 1 päivänä marraskuuta 2017 tai sen jälkeen, ovat 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyjen kriteerien mukaiset, riippumatta siitä, ovatko ne osa ennaltaehkäisysuunnitelmaa vai onko ne hyväksytty jälkikäteen.

Toimivaltaisen viranomaisen on julkistettava kaikki 4 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet, joita ei vielä ole sisällytetty ennaltaehkäisysuunnitelmaan, ja annettava komissiolle kuvaus toimenpiteestä ja sen vaikutuksista kansallisiin kaasumarkkinoihin sekä mahdollisuuksien mukaan muiden jäsenvaltioiden kaasumarkkinoihin.

c)

c)

Edellä 6 kohdan nojalla tehdyn vaikutustenarvioinnin on sisällettävä ainakin seuraavat:

Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetun analyysin suorittaa kansallinen sääntelyviranomainen. Toimivaltainen viranomainen julkistaa vaikutustenarvioinnin ja siitä ilmoitetaan komissiolle.

Jos komissio katsoo vaikutustenarvioinnin perusteella, että toimenpide todennäköisesti vaarantaa toisten jäsenvaltioiden tai unionin kaasun toimitusvarmuuden, sen on neljän kuukauden kuluessa siitä, kun vaikutustenarvioinnista on ilmoitettu, tehtävä päätös, jossa se vaatii siltä osin kuin se on välttämätöntä toimenpiteen muuttamista tai peruuttamista.

Hyväksytty toimenpide voi tulla voimaan vasta kun komissio on hyväksynyt sen tai sitä on muutettu komission päätöksen mukaisesti.

Neljän kuukauden määräaika alkaa täydellisen ilmoituksen vastaanottamista seuraavasta päivästä. Neljän kuukauden määräaikaa voidaan jatkaa, jos sekä komissio että toimivaltainen viranomainen suostuvat siihen.

Jos komissio katsoo vaikutustenarvioinnin perusteella, että toimenpide ei ole 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyjen kriteerien mukainen, se voi antaa lausunnon neljän kuukauden kuluessa siitä, kun vaikutustenarvioinnista on ilmoitettu. Tällöin noudatetaan 8 artiklan 8 ja 9 kohdassa säädettyä menettelyä.

Neljän kuukauden määräaika alkaa täydellisen ilmoituksen vastaanottamista seuraavasta päivästä. Neljän kuukauden määräaikaa voidaan jatkaa, jos sekä komissio että toimivaltainen viranomainen suostuvat siihen.

Ennaltaehkäisysuunnitelmaa on päivitettävä joka neljäs vuosi 1 päivän maaliskuuta 2019 jälkeen tai useammin, jos olosuhteet sitä edellyttävät tai komissio sitä pyytää. Päivitetyssä suunnitelmassa on otettava huomioon päivitetty riskinarviointi sekä 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti tehtyjen testien tulokset. Päivitettyyn suunnitelmaan sovelletaan 8 artiklaa.

10 artikla

Hätäsuunnitelmien sisältö

kuvattava nykyiset tekniset tai oikeudelliset järjestelyt, joilla estetään asiakkaiden, jotka on liitetty kaasun toimitus- tai siirtoverkkoon mutta jotka eivät ole suojattuja asiakkaita, tarpeeton kaasunkulutus;

määritettävä muiden kuin markkinapohjaisten toimenpiteiden suunniteltu tai kaavailtu käyttö hätätilatasolla sekä esitettävä arvio siitä, missä määrin tällaisten muiden kuin markkinapohjaisten toimenpiteiden käyttö on tarpeen kriisistä selviämiseksi. On arvioitava muiden kuin markkinapohjaisten toimenpiteiden vaikutukset ja määritettävä niiden toteuttamisessa käytettävät menettelyt. Muita kuin markkinapohjaisia toimenpiteitä on käytettävä vain, jos pelkillä markkinapohjaisilla mekanismeilla ei enää voida varmistaa toimituksia erityisesti suojatuille asiakkaille, tai 13 artiklan soveltamiseen;

määriteltävä toimivaltaisten viranomaisten sekä sellaisten muiden elinten asema ja vastuut, joille on siirretty 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuin tavoin tehtäviä kullakin 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla kriisitasolla;

c)

c)

Hätäsuunnitelmassa on

Jotta voidaan välttää ensimmäisen alakohdan l alakohdassa tarkoitettu tarpeeton kaasun kulutus hätätilanteessa tai sovellettaessa 11 artiklan 3 kohdassa ja 13 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä, asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava asiakkaille, jotka eivät ole suojattuja asiakkaita, että heidän vaaditaan lopettavan kaasun kulutuksen tai vähentävän sitä ilman, että aiheutetaan teknisiä vaaratilanteita.

Hätäsuunnitelma on päivitettävä joka neljäs vuosi 1 päivän maaliskuuta 2019 jälkeen tai useammin, jos olosuhteet sitä edellyttävät tai komissio sitä pyytää. Päivitetyssä suunnitelmassa on otettava huomioon päivitetty riskinarviointi sekä tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti suoritettujen testien tulokset. Päivitettyyn suunnitelmaan sovelletaan 8 artiklan 4–11 kohtaa.

Ennaltaehkäisysuunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet, toimet ja menettelyt on testattava vähintään kerran sen 2 kohdassa tarkoitettujen neljän vuoden välein tehtävien päivitysten välissä. Toimivaltaisen viranomaisen on hätäsuunnitelman testaamiseksi simuloitava korkean ja keskimääräisen vaikutuksen skenaarioita ja toimia reaaliaikaisesti kyseisen hätäsuunnitelmansa mukaisesti. Toimivaltaisen viranomaisen on esitettävä testien tulokset kaasualan koordinointiryhmässä.

Hätäsuunnitelmalla on varmistettava, että rajatylittävät mahdollisuudet käyttää infrastruktuuria asetuksen (EY) N:o 715/2009 mukaisesti säilytetään siltä osin kuin se on teknisesti ja turvallisuuden kannalta mahdollista hätätilanteessa, eikä sen avulla pidä ottaa käyttöön toimenpiteitä, joilla tarpeettomasti rajoitetaan kaasun virtausta rajojen yli.

11 artikla

Kriisin julistaminen

hätätilataso (myös hätätilanne): tilanne, jossa kaasun kysyntä on poikkeuksellisen suurta, kaasun toimitushäiriö on merkittävä tai kaasun toimitustilanne muuten heikkenee merkittävästi ja kaikki asiaankuuluvat markkinapohjaiset toimenpiteet on toteutettu mutta kaasun toimitukset eivät riitä tyydyttämään jäljelle jäävää kaasun kysyntää, jolloin on lisäksi toteutettava muita kuin markkinapohjaisia toimenpiteitä, jotta voidaan turvata kaasun toimitukset erityisesti suojatuille asiakkaille 6 artiklan mukaisesti.

c)

c)

hälytystaso (myös hälytystilanne): tilanne, jossa kaasun toimitushäiriö tai poikkeuksellisen suuri kaasun kysyntä heikentää merkittävästi kaasun toimitustilannetta, mutta markkinat pystyvät edelleen hoitamaan häiriön tai kysynnän ilman, että on tarpeen turvautua muihin kuin markkinapohjaisiin toimenpiteisiin;

ennakkovaroitustaso (myös ennakkovaroitustilanne): tilanne, jossa on saatu konkreettista, vakavasti otettavaa ja luotettavaa tietoa, jonka mukaan tapahtuma, joka todennäköisesti heikentää kaasun toimitustilannetta merkittävästi ja todennäköisesti johtaa hälytys- tai hätätilatason käyttöönottoon, on mahdollinen; ennakkovaroitustaso voidaan aktivoida varhaisvaroitusmekanismilla;

Jos toimivaltainen viranomainen julistaa jonkin 1 kohdassa tarkoitetun kriisitason, sen on välittömästi ilmoitettava siitä komissiolle ja niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joihin kyseisen toimivaltaisen viranomaisen jäsenvaltio on suoraan liitetty, ja toimitettava niille kaikki tarvittavat tiedot, erityisesti tiedot toimista, jotka se aikoo toteuttaa. Mikäli kyseessä on hätätilanne, joka saattaa johtaa unionille ja sen jäsenvaltioille osoitettavaan avunpyyntöön, asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä ilmoitettava asiasta komission hätäavun koordinointikeskukseen (ERCC).

Jos jäsenvaltio on julistanut hätätilanteen ja ilmoittanut, että tarvitaan rajatylittäviä toimia, maakaasualan yrityksille saman riskiryhmän muissa jäsenvaltioissa 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti asetettua mahdollista lisättyä kaasun toimitusnormia tai lisävelvoitetta kevennetään väliaikaisesti 6 artiklan 1 kohdassa asetetulle tasolle.

Tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyjen velvoitteiden soveltaminen päättyy heti kun toimivaltainen viranomainen julistaa hätätilanteen päättyneeksi tai kun komissio katsoo 8 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, että hätätilanteen julistus ei ole aiheellinen tai ei ole sitä enää.

Jos toimivaltainen viranomainen julistaa hätätilanteen, sen on toteutettava sen hätäsuunnitelmassa ennalta määritellyt toimet ja ilmoitettava välittömästi komissiolle ja riskiryhmän toimivaltaisille viranomaisille sekä niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joihin kyseisen toimivaltaisen viranomaisen jäsenvaltio on suoraan liitetty, erityisesti toimet, jotka se aikoo toteuttaa. Toimivaltainen viranomainen voi perustelluissa poikkeusoloissa toteuttaa toimia, jotka poikkeavat hätäsuunnitelmasta. Toimivaltaisen viranomaisen on välittömästi ilmoitettava komissiolle ja liitteessä I esitetyn riskiryhmänsä toimivaltaisille viranomaisille sekä niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joihin kyseisen toimivaltaisen viranomaisen jäsenvaltio on suoraan liitetty, kaikista tällaisista toimista ja perusteltava poikkeaminen.

Siirtoverkonhaltijan on varmistettava, että kun hätätilanne on julistettu naapurijäsenvaltiossa, yhteenliitäntäpisteissä kyseiseen jäsenvaltioon jaettava kapasiteetti on etusijalla varastointilaitoksiin syöttöpisteestä jaettavaan kilpailevaan kapasiteettiin nähden riippumatta siitä, onko kapasiteetti jatkuvaa vai keskeytyvää ja onko se varattu ennen hätätilannetta vai sen aikana. Etusijaista kapasiteettia vastaanottavan järjestelmän käyttäjän on maksettava jatkuvaa kapasiteettia vastaanottavalle järjestelmän käyttäjälle viipymättä kohtuullinen korvaus taloudellisista tappioista, joita etusijalle asettamisesta koituu, mukaan lukien suhteellinen korvaus jatkuvan kapasiteetin keskeyttämisestä aiheutuvista kustannuksista. Menettely korvauksen määrittelemiseksi ja maksamiseksi ei saa vaikuttaa prioriteettisäännön soveltamiseen.

rajatylittävät mahdollisuudet käyttää infrastruktuuria asetuksen (EY) N:o 715/2009 mukaisesti säilytetään siltä osin kuin se on teknisesti ja turvallisuuden kannalta mahdollista hätäsuunnitelman mukaisesti.

c)

c)

Jäsenvaltioiden ja erityisesti toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että

Jäsenvaltioiden on perustettava tällaiset toimenpiteet riskinarviointiin.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut keskeiset kaasuvoimalat olisi määritettävä selkeästi samoin kuin mahdolliset kaasumäärät, joihin tällaista toimenpidettä sovellettaisiin, ja ne olisi sisällytettävä ennaltaehkäisysuunnitelmien ja hätäsuunnitelmien alueellisiin lukuihin. Voimalat olisi määriteltävä tiiviissä yhteistyössä asianomaisen jäsenvaltion sähkön ja kaasun siirtoverkonhaltijoiden kanssa.

Komissio tarkistaa mahdollisimman pian mutta joka tapauksessa viiden päivän kuluessa siitä, kun se on saanut toimivaltaiselta viranomaiselta 2 kohdassa tarkoitetut tiedot, onko hätätilanteen julistus perusteltu 1 kohdan c alakohdan mukaisesti ja tarkistaa myös, vastaavatko toteutetut toimenpiteet mahdollisimman pitkälti hätäsuunnitelmassa lueteltuja toimia ja sen, etteivät ne aiheuta perusteetonta taakkaa maakaasuyhtiöille ja että ne ovat 6 kohdan mukaiset. Komissio voi jonkin toisen toimivaltaisen viranomaisen tai maakaasualan yritysten pyynnöstä tai omasta aloitteestaan pyytää toimivaltaista viranomaista tekemään muutoksia toimenpiteisiin, jos ne ovat ristiriidassa tämän kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettujen edellytysten kanssa. Komissio voi pyytää toimivaltaista viranomaista myös julistamaan hätätilanteen päättyneeksi, jos se katsoo, että hätätilanteen julistus ei ole tai ei ole enää perusteltu 1 kohdan c alakohdan mukaisesti.

Toimivaltaisen viranomaisen on muutettava toimenpiteitään kolmen päivän kuluessa komission pyynnön vastaanottamisesta ja ilmoitettava asiasta komissiolle tai ilmoitettava tälle syyt, joiden vuoksi se on eri mieltä pyynnöstä. Viimeksi mainitussa tapauksessa komissio voi kolmen päivän kuluessa tiedon saamisesta muuttaa pyyntöään tai peruuttaa sen tai kutsua toimivaltaisen viranomaisen tai tarvittaessa asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset ja, mikäli komissio katsoo sen tarpeelliseksi, kaasualan koordinointiryhmän käsittelemään asiaa. Komissio perustelee toiminnan muuttamista koskevat pyyntönsä yksityiskohtaisesti. Toimivaltaisen viranomaisen on kaikilta osin huomioitava komission kanta. Jos toimivaltaisen viranomaisen lopullinen päätös poikkeaa komission kannasta, toimivaltaisen viranomaisen on perusteltava tällainen päätös.

Jos toimivaltainen viranomainen julistaa jonkin 1 kohdassa tarkoitetun kriisitason päättyneeksi, sen on ilmoitettava siitä komissiolle ja niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joihin kyseisen toimivaltaisen viranomaisen jäsenvaltio on suoraan liitetty.

12 artikla

Alueellisen ja unionin tason hätätilatoimet

Komissio julistaa tarvittaessa alueellisen tai unionin tason hätätilanteen vähintään kahden hätätilanteen julistaneen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä suoritettuaan ensin 11 artiklan 8 kohdan mukaisen tarkistuksen ja edellyttäen, että tällaisten hätätilanteiden syyt liittyvät toisiinsa.

Kaikissa tapauksissa, joissa komissio julistaa alueellisen tai unionin tason hätätilanteen, komissio kokoaa tilanteeseen parhaiten soveltuvia viestintävälineitä käyttäen muiden toimivaltaisten viranomaisten näkemykset ja ottaa asiaankuuluvalla tavalla huomioon kaikki niiden toimittamat asiaankuuluvat tiedot. Jos komissio arvioinnin suoritettuaan päättää, että alueellisen tai unionin tason hätätilanteen perusteena olevat syyt eivät enää oikeuta hätätilanteen julistamista, se julistaa alueellisen tai unionin tason hätätilanteen päättyneeksi ja perustelee päätöksensä ja ilmoittaa siitä neuvostolle.

c)

c)

rajatylittävät mahdollisuudet käyttää infrastruktuuria asetuksen (EY) N:o 715/2009 mukaisesti säilytetään siltä osin kuin se on teknisesti ja turvallisuuden kannalta mahdollista hätäsuunnitelman mukaisesti.

c)

c)

Jos komissio toimivaltaisen viranomaisen tai maakaasualan yrityksen pyynnöstä tai omasta aloitteestaan katsoo, että jäsenvaltion tai toimivaltaisen viranomaisen alueellisen tai unionin tason hätätilanteessa toteuttama toimi taikka maakaasualan yrityksen tässä tilanteessa noudattama menettely on 5 kohdan vastainen, se pyytää kyseistä jäsenvaltiota tai toimivaltaista viranomaista muuttamaan toimintaansa tai toteuttamaan toimia 5 kohdan noudattamisen varmistamiseksi ja ilmoittaa tälle perustelut tähän. Tarve aina varmistaa kaasuverkon turvallinen toiminta on otettava asianmukaisesti huomioon.

Jäsenvaltion tai toimivaltaisen viranomaisen on muutettava toimintaansa kolmen päivän kuluessa komission pyynnön vastaanottamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle tai ilmoitettava tälle syyt, joiden vuoksi se on eri mieltä pyynnöstä. Viimeksi mainitussa tapauksessa komissio voi kolmen päivän kuluessa tiedon saamisesta muuttaa pyyntöään tai peruuttaa sen tai kutsua jäsenvaltion tai toimivaltaisen viranomaisen ja, mikäli komissio katsoo sen tarpeelliseksi, kaasualan koordinointiryhmän käsittelemään asiaa. Komissio perustelee toiminnan muuttamista koskevat pyyntönsä yksityiskohtaisesti. Jäsenvaltion tai toimivaltaisen viranomaisen on kaikilta osin huomioitava komission kanta. Jos toimivaltaisen viranomaisen tai jäsenvaltion lopullinen päätös poikkeaa komission kannasta, toimivaltaisen viranomaisen tai jäsenvaltion on perusteltava tällainen päätös.

Toimivaltaisen viranomaisen on tiedotettava komission hätäavun koordinointikeskukseen mahdollisesta avuntarpeesta. Komission hätäavun koordinointikeskus arvioi kokonaistilanteen ja antaa neuvoja avusta, jota olisi annettava tilanteesta eniten kärsiville jäsenvaltioille ja tarvittaessa kolmansille maille.

13 artikla

Yhteisvastuu

Jos jäsenvaltio on pyytänyt tämän artiklan nojalla yhteisvastuutoimenpiteen soveltamista, siihen suoraan liitetyn jäsenvaltion tai, mikäli jäsenvaltio niin säätää, sen toimivaltaisen viranomaisen tai siirtoverkon tai jakeluverkon haltijan on siinä määrin kuin mahdollista vaaratilanteita aiheuttamatta toteutettava tarvittavat toimet, joilla varmistetaan, että kaasun toimitusta muille kuin yhteisvastuumekanismin nojalla suojatuille asiakkaille sen alueella vähennetään tai sitä ei jatketa siltä osin ja niin kauan kuin kaasun toimitusta ei ole varmistettu yhteisvastuumekanismin nojalla suojatuille asiakkaille pyynnön esittäneessä jäsenvaltiossa. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on varmistettava, että yhteisvastuumekanismin nojalla suojatuille asiakkaille toimitetaan asianmukainen määrä kaasua sen alueella.

Poikkeuksellisissa olosuhteissa ja asianomaisen sähkön tai kaasun siirtoverkonhaltijan toimivaltaiselle viranomaiselleen esittämästä perustellusta pyynnöstä kaasun toimitusta voidaan myös jatkaa yhteisvastuuta tarjoavan jäsenvaltion tiettyihin 11 artiklan 7 kohdan nojalla määriteltyihin keskeisiin kaasuvoimaloihin, jos kaasun toimittamatta jättäminen niihin voisi vahingoittaa vakavasti sähköverkon toimivuutta tai haitata kaasun tuotantoa ja/tai siirtoa.

Jäsenvaltion on tarjottava yhteisvastuutoimenpidettä myös sellaiselle toiselle jäsenvaltiolle, johon se on liitetty kolmannen maan kautta, jollei kaasun kulkua kolmannen maan kautta rajoiteta. Tällainen yhteisvastuutoimenpiteen laajentaminen edellyttää asianomaisten jäsenvaltioiden sopimusta, ja niiden olisi asianmukaisesti otettava mukaan kolmas maa, jonka kautta ne ovat liitettyinä toisiinsa.

on esittänyt komissiolle ja kaikkien niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joihin se on liitetty suoraan tai 2 kohdan mukaisesti kolmannen maan kautta, nimenomaisen pyynnön ja kuvauksen tämän kohdan b alakohdassa tarkoitetuista toteutetuista toimenpiteistä;

c)

c)

on käyttänyt loppuun kaikki markkinapohjaiset toimenpiteet ja kaikki hätäsuunnitelmaansa sisällytetyt toimenpiteet;

Yhteisvastuutoimenpidettä on pidettävä viimeisenä keinona ja sitä on sovellettava ainoastaan, jos pyynnön esittänyt jäsenvaltio

Jos useampi kuin yksi jäsenvaltio voisi tarjota yhteisvastuuta sitä pyytävälle jäsenvaltiolle, tämän on kaikkia niitä jäsenvaltioita, joiden on tarjottava yhteisvastuuta, kuultuaan pyrittävä saamaan edullisin tarjous perustuen kaasun toimitusten kustannukseen, nopeuteen, luotettavuuteen ja hajauttamiseen. Asianomaisten jäsenvaltioiden on tehtävä tällaisia tarjouksia niin paljon ja niin kauan kuin mahdollista vapaaehtoisten kysyntäpuolen toimenpiteiden pohjalta ennen turvautumista muihin kuin markkinapohjaisiin toimenpiteisiin.

Pyynnön esittäneen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava välittömästi komissiolle ja yhteisvastuuta tarjoavien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos kaasun toimitukset yhteisvastuumekanismin nojalla suojatuille asiakkaille sen alueella on varmistettu tai jos 1 ja 2 kohdan mukaisia velvoitteita kevennetään sen tarpeiden perusteella tai ne keskeytetään yhteisvastuuta vastaanottavan jäsenvaltion pyynnöstä.

c)

c)

kaikki muut asiaankuuluvat ja kohtuulliset yhteisvastuun tarjoamisesta aiheutuvat kustannukset, mukaan lukien tapauksen mukaan sellaisten toimenpiteiden kustannukset, jotka on mahdollisesti toteutettu etukäteen;

Tämän asetuksen mukaista yhteisvastuuta tarjotaan korvausta vastaan. Yhteisvastuuta pyytävän jäsenvaltion on maksettava viipymättä yhteisvastuuta tarjoavalle jäsenvaltiolle kohtuullinen korvaus tai varmistettava sen maksaminen viipymättä. Tällaisen kohtuullisen korvauksen on katettava ainakin seuraavat:

Ensimmäisen alakohdan nojalla suoritettavaan kohtuulliseen korvaukseen kuuluvat muun muassa kaikki kohtuulliset kustannukset, joita aiheutuu yhteisvastuuta tarjoavan jäsenvaltion velvoitteesta maksaa korvaus unionin oikeudessa taattujen perusoikeuksien nojalla ja niiden kansainvälisten velvoitteiden nojalla, joita sovelletaan pantaessa täytäntöön tämän artiklan säännökset, sekä muut kohtuulliset kustannukset, joita aiheutuu kansallisten korvaussääntöjen nojalla maksettavasta korvauksesta.

Jäsenvaltioiden on toteutettava 1 päivään joulukuuta 2018 mennessä tarvittavat toimenpiteet, erityisesti 10 kohdan mukaiset tekniset, oikeudelliset ja rahoitukseen liittyvät järjestelyt, tämän kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan panemiseksi täytäntöön. Tällaisissa toimenpiteissä voidaan määrätä käytännön säännöistä korvauksen viipymättä tapahtuvaa maksamista varten.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän artiklan säännökset pannaan täytäntöön perussopimusten, Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja sovellettavien kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti. Niiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sitä varten.

c)

c)

Jäsenvaltioiden on otettava 1 päivään joulukuuta 2018 mennessä käyttöön tarvittavat toimenpiteet, mukaan lukien ne, joista on sovittu teknisissä, oikeudellisissa ja rahoitukseen liittyvissä järjestelyissä, jotta voidaan varmistaa, että kaasua toimitetaan yhteisvastuumekanismin nojalla suojatuille asiakkaille pyynnön esittäneessä jäsenvaltiossa 1 ja 2 kohdan mukaisesti. Toisiinsa suoraan tai 2 kohdan mukaisesti kolmannen maan kautta liitettyjen jäsenvaltioiden on sovittava keskenään tekniset, oikeudelliset ja rahoitukseen liittyvät järjestelyt, jotka on kuvattava niiden hätäsuunnitelmissa. Näihin järjestelyihin voivat kuulua muun muassa seuraavat:

Jäsenvaltioiden välillä ennen yhteisvastuun pyytämistä sopimiin rahoitukseen liittyviin järjestelyihin on sisällytettävä säännöksiä, joiden pohjalta voidaan laskea kohtuullinen korvaus ainakin kaikista merkityksellisistä ja kohtuullisista kustannuksista, joita yhteisvastuun tarjoamisesta aiheutuu, sekä sitoumus, että tällainen korvaus maksetaan.

Korvausjärjestelmiin on sisällytettävä kannustimia osallistua markkinapohjaisiin ratkaisuihin, joita ovat esimerkiksi huutokaupat ja kysynnän vähentämistoimet. Järjestelmissä ei saa olla vääristäviä, esimerkiksi rahoitukseen liittyviä kannustimia, joiden vuoksi markkinatoimijat voisivat lykätä toimiaan, kunnes sovelletaan muita kuin markkinapohjaisia toimenpiteitä. Kaikki korvausjärjestelmät tai vähintään yhteenveto niistä on sisällytettävä hätäsuunnitelmiin.

Jäsenvaltio on vapautettu velvoitteesta sopia teknisistä, oikeudellisista ja rahoitukseen liittyvistä järjestelyistä siihen suoraan tai 2 kohdan mukaisesti kolmannen maan kautta liitettyjen jäsenvaltioiden kanssa yhteisvastuun vastaanottamiseksi niin pitkäksi aikaa kuin se voi kattaa omasta tuotannostaan yhteisvastuumekanismin nojalla suojattujen asiakkaidensa kaasunkulutuksen. Tällainen vapautus ei vaikuta asianomaisen jäsenvaltion velvoitteeseen tarjota yhteisvastuuta muille jäsenvaltioille tämän artiklan nojalla.

Jos jäsenvaltiot eivät pääse sopimukseen tarvittavista teknisistä, oikeudellisista ja rahoitukseen liittyvistä järjestelyistä viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2018, komissio voi asianomaisia toimivaltaisia viranomaisia kuultuaan ehdottaa puitteita tällaisia toimenpiteitä varten vahvistamalla niiden toteuttamiseen tarvittavat periaatteet, jotka perustuvat 12 kohdan mukaisiin komission ohjeisiin. Jäsenvaltioiden on saatava järjestelynsä päätökseen viimeistään 1 päivänä joulukuuta 2018 ottaen mahdollisimman tarkoin huomioon komission ehdotuksen.

Tämän artiklan sovellettavuuteen ei vaikuta se, että jäsenvaltiot eivät pääse sopimukseen teknisistä, oikeudellisista ja rahoitukseen liittyvistä järjestelyistään tai eivät saa niitä päätökseen. Tällaisessa tilanteessa asianomaisten jäsenvaltioiden on sovittava tarvittavista tilapäisistä toimista ja yhteisvastuuta pyytävän jäsenvaltion on annettava sitoumus 3 kohdan d alakohdan mukaisesti.

Jos unionille koituu kustannuksia muun vastuun kuin lainvastaisista toimista tai lainvastaisesta menettelystä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 340 artiklan toisen kohdan nojalla lankeavan vastuun perusteella niistä toimenpiteistä, joita jäsenvaltioiden on toteutettava tämän artiklan nojalla, yhteisvastuuta vastaanottavan jäsenvaltion on korvattava sille nämä kustannukset.

14 artikla

Tietojenvaihto

c)

c)

Jos jäsenvaltio on julistanut jonkin 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista kriisitasoista, asianomaisten maakaasualan yritysten on asetettava asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen saataville päivittäin erityisesti seuraavat tiedot:

c)

c)

Hätätilanteen päätyttyä 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen on mahdollisimman pian ja viimeistään kuuden viikon kuluttua hätätilanteen päättymisestä toimitettava komissiolle yksityiskohtainen arvio hätätilanteesta ja toteutettujen toimenpiteiden tuloksellisuudesta, mukaan lukien arvio hätätilanteen taloudellisista vaikutuksista, sen vaikutuksista sähköntuotantoalaan sekä arvio unionille ja sen jäsenvaltioille annetusta tai näiltä saadusta avusta. Tällainen arvio on asetettava kaasualan koordinointiryhmän saataville ja se on otettava huomioon, kun ennaltaehkäisysuunnitelmat ja hätäsuunnitelmat saatetaan ajan tasalle.

Komissio analysoi toimivaltaisten viranomaisten arviot ja ilmoittaa analyysinsä tulokset kootussa muodossa jäsenvaltioille, Euroopan parlamentille ja kaasualan koordinointiryhmälle.

häiriöistä eniten kärsineen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle välittömästi yli vuoden kestävistä kaasuntoimitussopimuksista, joita tehdään tai muutetaan 1 päivänä marraskuuta 2017 tai sen jälkeen ja joiden osuus joko yksin tai yhdessä saman toimittajan tai sen sidosyritysten kanssa tehtyjen sopimusten kanssa on 28 prosenttia tai enemmän vuosittaisesta kaasun kulutuksesta kyseisessä jäsenvaltiossa viimeisten saatavilla olevien tietojen perusteella laskettuna. Lisäksi maakaasualan yritysten on ilmoitettava viimeistään 2 päivänä marraskuuta 2018 toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki voimassa olevat sopimukset, jotka täyttävät samat ehdot. Ilmoitusvelvollisuus ei koske hintatietoja, eikä sitä sovelleta ainoastaan kaasun hintaa koskeviin muutoksiin. Ilmoitusvelvollisuutta on sovellettava myös kaikkiin kaasuntoimitussopimuksen toteuttamisen kannalta merkityksellisiin kaupallisiin sopimuksiin, hintatietoja lukuun ottamatta.

asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle seuraavat tiedot sellaisista kaasuntoimitussopimuksista, joilla on vaikutusta maiden rajojen yli ja jotka se on tehnyt yli vuoden ajaksi kaasun hankintaa varten:

Jotta toimivaltaiset viranomaiset ja komissio voivat arvioida kaasun toimitusvarmuuden tilanteen kansallisella, alueellisella ja unionin tasolla, kunkin maakaasualan yrityksen on ilmoitettava

Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava ensimmäisen alakohdan a alakohdassa luetellut tiedot anonyymiksi muutetussa muodossa komissiolle. Jos tehdään uusia sopimuksia tai voimassa olevia sopimuksia muutetaan, kaikki tiedot on ilmoitettava asianomaisen vuoden syyskuun loppuun mennessä. Jos toimivaltaisella viranomaisella on epäilyksiä siitä, että ensimmäisen alakohdan b alakohdan nojalla saatu sopimus vaarantaa jonkin jäsenvaltion tai alueen kaasun toimitusvarmuuden, sen on ilmoitettava sopimuksesta komissiolle.

Olosuhteissa, jotka on perusteltava asianmukaisesti tarpeella varmistaa kaasun toimitusvarmuuden kannalta merkityksellisten keskeisten kaasuntoimitussopimusten avoimuus, ja jos häiriöistä eniten kärsineen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tai komissio katsoo, että kaasuntoimitussopimus voi vaarantaa jonkin jäsenvaltion, alueen taikka unionin kaasun toimitusvarmuuden, jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tai komissio voi pyytää maakaasualan yritystä toimittamaan, hintatietoja lukuun ottamatta, sopimuksen, jotta arvioidaan sen vaikutusta kaasun toimitusvarmuuteen. Pyyntö on perusteltava, ja se voi koskea myös yksityiskohtia muista kaupallisista sopimuksista, joilla on merkitystä kaasuntoimitussopimuksen toteuttamisen kannalta, hintatietoja lukuun ottamatta. Perusteluihin on sisällytettävä pyynnön toteuttamiseen liittyvän hallinnollisen rasituksen suhteellisuus.

Tämän artiklan 6 kohdan b alakohdan tai 7 kohdan perusteella tietoja vastaanottavien toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava saadut tiedot kaasun toimitusvarmuuden kannalta kolmen kuukauden kuluessa ja toimitettava arviointinsa tulokset komissiolle.

Toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon tämän artiklan nojalla saadut tiedot riskinarvioinnin, ennaltaehkäisysuunnitelman ja hätäsuunnitelman laadinnassa tai niiden päivityksissä. Komissio voi antaa lausunnon, jossa ehdotetaan, että toimivaltainen viranomainen muuttaisi riskinarviointia tai suunnitelmia tämän artiklan nojalla saatujen tietojen perusteella. Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on tarkistettava pyynnön kohteena oleva riskinarviointi ja suunnitelmat 8 artiklan 9 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.

Jäsenvaltioiden on säädettävä viimeistään 2 päivänä toukokuuta 2019 säännöt seuraamuksista, joita sovelletaan, jos maakaasuyritykset rikkovat tämän artiklan 6 tai 7 kohtaa, ja toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

Tätä artiklaa sovellettaessa ’häiriöistä eniten kärsineellä jäsenvaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, jolle jokin sopimuksen osapuoli myy suurimman osan kaasustaan tai jossa sillä on eniten asiakkaita.

Kaikki 6 ja 7 kohdan perusteella saadut sopimukset tai niistä saadut tiedot sekä toimivaltaisten viranomaisten tai komission arvioinnit on pidettävä luottamuksellisina. Toimivaltaiset viranomaiset ja komissio varmistavat täysimääräisen luottamuksellisuuden.

15 artikla

Salassapitovelvollisuus

Kaupallisesti arkaluonteiset tiedot, joita on saatu, vaihdettu tai toimitettu 14 artiklan 4–8 kohdan sekä 18 artiklan nojalla, lukuun ottamatta 14 artiklan 3 ja 5 kohdassa tarkoitettujen arviointien tuloksia, ovat luottamuksellisia, ja niihin sovelletaan tässä artiklassa säädettyjä salassapitovelvollisuutta koskevia ehtoja.

c)

c)

Komissio, toimivaltaiset viranomaiset ja kansalliset sääntelyviranomaiset, elimet tai henkilöt, jotka vastaanottavat luottamuksellisia tietoja tämän asetuksen nojalla, saavat käyttää luottamuksellisia tietoja ainoastaan toimenkuvaansa kuuluvien tehtävien hoitamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rikosoikeuden soveltamista. Muut viranomaiset, elimet tai henkilöt voivat käyttää näitä tietoja tarkoituksiin, joita varten ne on niille toimitettu, tai erityisesti tehtäviensä hoitamiseen liittyvien hallinnollisten tai oikeudellisten menettelyjen yhteydessä.

16 artikla

Yhteistyö energiayhteisön sopimuspuolien kanssa

17 artikla

Komission suorittama seuranta

Komissio seuraa jatkuvasti kaasun toimitusvarmuuteen liittyviä toimenpiteitä ja raportoi niistä säännöllisesti kaasualan koordinointiryhmälle.

Komissio tekee viimeistään 1 päivänä syyskuuta 2023 8 artiklan 7 kohdassa tarkoitettujen arviointien perusteella johtopäätökset mahdollisista tavoista parantaa kaasun toimitusvarmuutta unionin tasolla ja toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta ja tarvittaessa myös lainsäädäntöehdotuksia tämän asetuksen muuttamiseksi.

18 artikla

Ilmoitukset

Riskinarvioinnista, ennaltaehkäisysuunnitelmista, hätäsuunnitelmista ja kaikista muista asiakirjoista on ilmoitettava komissiolle sähköisesti hallintotahojen, yritysten ja kansalaisten viestintä- ja tietoresurssikeskuksen (CIRCABC) foorumin kautta.

Kaikki ilmoituksiin liittyvä kirjeenvaihto on toimitettava sähköisesti.

19 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

Edellä 3 artiklan 8 kohdan, 7 artiklan 5 kohdan ja 8 artiklan 5 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

20 artikla

Poikkeus

c)

c)

Tätä asetusta ei sovelleta Maltaan eikä Kyprokseen niin kauan kuin niiden alueille ei toimiteta kaasua. Maltan ja Kyproksen osalta säädetyt velvoitteet ja valinnat, jotka kyseiset jäsenvaltiot voivat tehdä seuraavien säännösten nojalla, on täytettävä ja tehtävä määrätyssä ajassa, joka lasketaan siitä päivästä, jona asianomaisen valtion alueelle toimitetaan ensimmäisen kerran kaasua:

Täyttääkseen 5 artiklan 1 kohdassa säädetyn velvoitteen Malta ja Kypros voivat soveltaa 5 artiklan 2 kohdan säännöksiä, mukaan lukien toteuttamalla muita kuin markkinapohjaisia kysyntään vaikuttavia toimenpiteitä.

Tanska ja Ruotsi vapautetaan 13 artiklan 10 kohdan velvoitteesta sopia teknisistä, oikeudellisista ja rahoitukseen liittyvistä järjestelyistä yhteisvastuun tarjoamiseksi Ruotsilta Tanskalle niin pitkäksi aikaa, kuin Ruotsi saa kaasua yhteenliitäntöjen kautta ainoastaan Tanskasta, joka on sen ainoa kaasulähde ja ainoa yhteisvastuun tarjoaja. Tämä ei vaikuta Tanskan velvoitteeseen tarjota yhteisvastuuta ja sopia tätä varten tarvittavista teknisistä, oikeudellisista ja rahoitukseen liittyvistä järjestelyistä 13 artiklan nojalla.

21 artikla

Kumoaminen

Kumotaan asetus (EU) N:o 994/2010.

Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä IX olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

22 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan neljäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2017.

Kuitenkin 13 artiklan 1–6 kohtaa, 13 artiklan 8 kohdan ensimmäistä ja toista alakohtaa ja 13 artiklan 14 ja 15 kohtaa sovelletaan 1 päivästä joulukuuta 2018.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

▼M1

LIITE I

Alueellinen yhteistyö

Jäsenvaltioiden riskiryhmät, jotka toimivat 3 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun riskeihin liittyvän yhteistyön perustana, ovat seuraavat:

c)

c)

c)

c)

▼B

LIITE II

N – 1-kaavan laskeminen

1. N – 1-kaavan määritelmä

N – 1-kaava kuvaa kaasuinfrastruktuurin teknisen kapasiteetin kykyä vastata kokonaiskaasukysyntään laskelmassa huomioon otetulla alueella tilanteessa, jossa suurin yksittäinen kaasuinfrastruktuuri on poissa käytöstä yhtenä päivänä, jona kaasun kysyntä on poikkeuksellisen suurta ja joka tilastollisen todennäköisyyden mukaan esiintyy kerran 20 vuodessa.

Kaasuinfrastruktuuri käsittää kaasun siirtoverkon, mukaan luettuina yhteenliitännät samoin kuin laskelmassa huomioon otettuun alueeseen liitetyt tuotantolaitokset, nesteytetyn maakaasun käsittelylaitokset ja varastot.

Suurimman yksittäisen kaasuinfrastruktuurin häiriötilanteessa on käytettävissä olevan muun kaasuinfrastruktuurin teknisen kapasiteetin oltava vähintään yhtä suuri kuin laskelmassa huomioon otetun alueen päivittäisen kaasun kokonaiskysynnän summa yhtenä päivänä, jona kaasun kysyntä on poikkeuksellisen suurta ja joka tilastollisen todennäköisyyden mukaan esiintyy kerran 20 vuodessa.

Alla esitetyn mukaisesti lasketun N – 1-kaavan tuloksen on oltava vähintään 100 prosenttia.

2. N – 1-kaavan laskeminen

, N – 1 ≥ 100 %

Laskennassa käytettävät parametrit on kuvattava ja perusteltava selkeästi.

EPm:n laskemista varten esitetään yksityiskohtainen luettelo tulopisteistä ja niiden yksittäisestä kapasiteetista.

3. N – 1-kaavan parametrien määritelmät

’Laskelmassa huomioon otetulla alueella’ tarkoitetaan toimivaltaisen viranomaisen määrittämää maantieteellistä aluetta, jonka osalta N – 1-kaava lasketaan.

Kysyntäpuoleen liittyvä määritelmä

’Dmax’ tarkoittaa laskelmassa huomioon otetun alueen päivittäistä kokonaiskaasukysyntää (mcm/d) yhtenä päivänä, jona kaasun kysyntä on poikkeuksellisen suurta ja joka tilastollisen todennäköisyyden mukaan esiintyy kerran 20 vuodessa.

Tarjontapuoleen liittyvät määritelmät

’EP m ’: muiden tulopisteiden kuin määritelmien P m , LNG m ja S m piiriin kuuluvan tuotannon, varastojen ja nesteytetyn maakaasun käsittelylaitosten teknisellä kapasiteetilla (mcm/d) tarkoitetaan kaikkien sellaisten rajalla olevien tulopisteiden teknisen kapasiteetin summaa, jotka kykenevät toimittamaan kaasua laskelmassa huomioon otetulle alueelle.

’P m ’: tuotannon teknisellä enimmäiskapasiteetilla (mcm/d) tarkoitetaan kaikkien kaasuntuotantolaitosten teknistä päivittäistä enimmäistuotantokapasiteettia, joka voidaan toimittaa tulopisteisiin laskelmassa huomioon otetulla alueella.

’S m ’: varastojen teknisellä enimmäistoimituskyvyllä (mcm/d) tarkoitetaan kaikkien varastojen teknistä päivittäistä enimmäisantokapasiteettia, joka voidaan toimittaa tulopisteisiin laskelmassa huomioon otetulla alueella, ottaen huomioon niiden fyysiset ominaisuudet.

’LNG m ’: nesteytetyn maakaasun käsittelylaitosten teknisellä enimmäiskapasiteetilla (mcm/d) tarkoitetaan laskelmassa huomioon otetun alueen nesteytetyn maakaasun kaikkien käsittelylaitosten teknistä päivittäistä enimmäislähetyskapasiteettia ottaen huomioon keskeiset tekijät, kuten purku, tukipalvelut, välivarastointi ja nesteytetyn maakaasun uudelleenkaasutus sekä järjestelmään syötettävissä oleva tekninen enimmäiskapasiteetti.

’I m ’ tarkoittaa sellaisen suurimman yksittäisen kaasuinfrastruktuurin teknistä kapasiteettia (mcm/d), jolla on suurin kapasiteetti toimittaa kaasua laskelmassa huomioon otetulle alueelle. Kun tuotanto- tai toimitustason yhteiseen kaasuinfrastruktuuriin on liitetty useita kaasuinfrastruktuureja eikä niitä voida käyttää erikseen, ne katsotaan yhdeksi yksittäiseksi kaasuinfrastruktuuriksi.

4. N – 1-kaavan laskeminen kysyntään vaikuttavia toimenpiteitä käyttäen

, N – 1 ≥ 100 %

Kysyntäpuoleen liittyvä määritelmä

’Deff’ tarkoittaa sitä Dmax:n osaa (mcm/d), joka kaasun toimitushäiriötilanteessa voidaan riittävällä tavalla ja riittävän nopeasti kattaa markkinapohjaisilla kysyntään vaikuttavilla toimenpiteillä 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

5. N – 1-kaavan laskeminen aluetasolla

Edellä 3 kohdassa tarkoitettua laskelmassa huomioon otettua aluetta on tarvittaessa laajennettava asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten määrittämälle asianmukaiselle aluetasolle. Laskeminen voidaan ulottaa myös riskiryhmän alueelliselle tasolle, jos siitä sovitaan riskiryhmän toimivaltaisten viranomaisten kanssa. N – 1-kaavan laskemisessa aluetasolla on käytettävä yhteisen edun mukaista suurinta yksittäistä kaasuinfrastruktuuria. Tietyn alueen yhteisen edun mukaisen suurimman yksittäisen kaasuinfrastruktuurin on oltava alueen suurin kaasuinfrastruktuuri, joka suoraan tai välillisesti toimittaa kaasua kyseisen alueen jäsenvaltioihin, ja se on määriteltävä riskinarvioinnissa.

N – 1-kaavan laskeminen aluetasolla voi korvata N – 1-kaavan laskemisen kansallisella tasolla vain, jos yhteisen edun mukainen suurin yksittäinen kaasuinfrastruktuuri on yhteisen riskiarvioinnin mukaisesti erittäin tärkeä kaikkien kyseisten jäsenvaltioiden toimituksille.

Riskiryhmien tasolla 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa laskelmissa käytetään liitteessä I lueteltujen riskiryhmien yhteisen edun mukaista suurinta yksittäistä kaasuinfrastruktuuria.

LIITE III

Pysyvä kaksisuuntainen kapasiteetti

2. Pysyvän kaksisuuntaisen kapasiteetin mahdollistamiseksi yhteenliitännässä tai sen parantamiseksi taikka poikkeuksen saamiseksi tästä velvoitteesta tai sen jatkamiseksi siirtoverkonhaltijoiden on yhteenliitännän molemmin puolin kaikkia muita mahdollisesti asianomaisia siirtoverkonhaltijoita kuultuaan toimitettava toimivaltaisille viranomaisilleen, jäljempänä ’asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset’, ja sääntelyviranomaisilleen, jäljempänä ’asianomaiset sääntelyviranomaiset’

Siirtoverkonhaltijoiden on pyrittävä toimittamaan yhteinen ehdotus tai poikkeuspyyntö. Jos ehdotetaan kaksisuuntaisen kapasiteetin mahdollistamista, siirtoverkonhaltijat voivat tehdä perustellun ehdotuksen rajatylittävien kustannusten jakamisesta. Tällainen ehdotus tai poikkeuspyyntö kaikista 1 päivänä marraskuuta 2017 olemassa olevista yhteenliitännöistä on toimitettava viimeistään 1 päivänä joulukuuta 2018 toteutettavuustutkimusta koskevan vaiheen päättämisen jälkeen mutta ennen uusia yhteenliitäntöjä koskevan yksityiskohtaisen teknisen suunnitteluvaiheen aloittamista.

3. Saatuaan ehdotuksen tai poikkeuspyynnön asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on viipymättä kuultava ehdotuksesta tai poikkeuspyynnöstä sen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, joka voisi riskinarvioinnin mukaisesti hyötyä vastakkaisvirtauskapasiteetista, ja kansallisia sääntelyviranomaisia, jos nämä eivät ole toimivaltaisia viranomaisia, sekä virastoa ja komissiota. Viranomaiset, joita on kuultu, voivat antaa lausunnon neljän kuukauden kuluessa kuulemista koskevan pyynnön vastaanottamisesta.

4. Asianomaisten sääntelyviranomaisten on kuuden kuukauden kuluessa yhteisen ehdotuksen vastaanottamisesta ja asianomaisia hankkeen toteuttajia kuultuaan tehtävä 5 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti koordinoituja päätöksiä hankkeen kullekin siirtoverkonhaltijalle koituvien rajatylittävien investointikustannusten jakamisesta. Jos asianomaiset sääntelyviranomaiset eivät ole päässeet yksimielisyyteen tämän määräajan kuluessa, niiden on ilmoitettava siitä viipymättä asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille.

5. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä koordinoitu päätös, joka perustuu riskinarviointiin, tämän asetuksen 5 artiklan 5 kohdassa lueteltuihin tietoihin sekä tässä liitteessä olevan 3 kohdan mukaisen kuulemisen jälkeen saatuihin lausuntoihin ottaen huomioon kaasun toimitusvarmuus ja vaikutus kaasun sisämarkkinoihin. Tämä koordinoitu päätös on tehtävä kahden kuukauden kuluessa. Kahden kuukauden määräaika alkaa kulua tämän liitteen 3 kohdassa tarkoitettujen lausuntojen antamiseen myönnetyn neljän kuukauden määräajan päätyttyä, ellei kaikkia lausuntoja ole saatu jo aiemmin, tai tämän liitteen 4 kohdassa tarkoitetun kuuden kuukauden määräajan päätyttyä, jona asianomaisten sääntelyviranomaisten on tehtävä koordinoitu päätös. Koordinoidulla päätöksellä