1986L0298 — FI — 01.07.2013 — 008.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 26 päivänä toukokuuta 1986, kapearaiteisten pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden takaosaan kaatumisen varalta asennetuista suojarakenteista (86/298/ETY) (EYV L 186, 8.7.1986, p.26)

Muutettu:





Muutettu:

A1 C 241 21 29.8.1994 L 001 1 .. ►A2 L 236 33 23.9.2003





Oikaisu









▼B

NEUVOSTON DIREKTIIVI,

annettu 26 päivänä toukokuuta 1986,

kapearaiteisten pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden takaosaan kaatumisen varalta asennetuista suojarakenteista

(86/298/ETY)







EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen ( 1 ), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ( 2 ), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 3 ), sekä katsoo, että sekä katsoo, että pyörillä varustettujen maatalous- tai metsätraktoreiden tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 4 päivänä maaliskuuta 1974 annetussa neuvoston direktiivissä 74/150/ETY ( 4 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla, säädetään, että tarvittavat säännökset ETY-tyyppihyväksyntämenettelyn soveltamiseksi traktorin yksittäisten osien tai ominaisuuksien osalta olisi säädettävä erityisdirektiiveissä; kaatumisen varalta asennettuihin suojarakenteisiin ja niiden traktoreihin kiinnityksiin liittyvät säännökset säädettiin direktiiveissä 77/536/ETY ( 5 ) ja 79/622/ETY ( 6 ), sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla; näissä kahdessa direktiivissä käsitellään tässä järjestyksessä dynaamisia ja staattisia testausmenettelyjä, joista valmistaja voi nykyisin käyttää kumpaa tahansa, ja ne koskevat standarditraktoreita, eli traktoreita, joiden suurin maavara on 1 000 mm, joissa yhden vetoakselin kiinteä tai säädettävä raideleveys on vähintään 1 150 mm ja jotka painavat 1,5-4,5 tonnia, kun kyseessä ovat ”dynaamisia testejä” käsittelevässä direktiivissä tarkoitetut traktorit, ja vähintään 800 kg, kun kyseessä ovat ”staattisia testejä” käsittelevässä direktiivissä tarkoitetut traktorit, tässä direktiivissä tarkoitettujen traktoreiden suurin maavara on 600 mm, molempien akseleiden pienin raideleveys vähemmän kuin 1 150 mm ja massa yli 600 kg; näihin erityistarkoituksiin käytettäviin traktoreihin kaatumisen varalta asennetut suojarakenteet voidaan saattaa muiden, direktiivissä 77/536/ETY ja 79/622/ETY säädettyjen yksityiskohtaisempien tai niiden kanssa vaihtoehtoisten säännösten alaisiksi, tekniset vaatimukset, jotka tällaisten ”kapearaiteisten” traktoreiden on kansallisen lainsäädännön mukaisesti täytettävä, koskevat muun muassa kaatumisen varalta asennettuja suojarakenteita ja niiden kiinnitystä traktoriin; nämä vaatimukset ovat erilaisia jäsenvaltioissa; sen vuoksi on tarpeen, että kaikki jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien säännöstensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti jotta ETY-tyyppihyväksyntämenettelyä, josta säädetään direktiivissä 74/150/ETY, voitaisiin soveltaa kaikkiin traktorityyppeihin, tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat kaatumisen varalta asennetut suojarakenteet, jotka ovat tyypiltään takaosaan asennettuja turvakaaria, -kehyksiä tai -ohjaamoja, joissa on vapaa tila, jonka yläraja on 900 mm istuimen vertailupisteen yläpuolella, jotta kuljettajan suojelemiseksi jää riittävän suuri alue tai esteetön tila; sellaisista kaatumisen varalta asennetuista suojarakenteista, joissa on kaksi kuljettajan eteen pystytettyä pilaria, annetaan toinen erityisdirektiivi, yhdenmukaistettu osan tyyppihyväksyntämenettely kaatumisen varalta asennettuja suojarakenteita ja niiden traktoriin kiinnitystä varten mahdollistaa sen, että kukin jäsenvaltio voi tarkastaa yhteisten rakennus- ja testausvaatimusten noudattamisen ja ilmoittaa muille jäsenvaltioille havainnoistaan lähettämällä niille jäljennöksen kutakin kaatumisen varalta asennettua suojarakennetyyppiä ja sen traktoriin kiinnitystä varten täytetystä osan tyyppihyväksyntätodistuksesta; osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin kiinnittäminen kaikkiin hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistettuihin rakenteisiin tekee tarpeettomaksi näiden rakenteiden tekniset tarkastukset muissa jäsenvaltioissa; muita kaatumisen varalta asennetun suojarakenteen osia ja ominaisuuksia koskevat yhteiset vaatimukset, erityisesti laitteiden, jotka estävät vierimisen jatkumista, jos traktori kaatuu, ja matkustajien suojelemisen osalta, annetaan myöhemmin, yhdenmukaistettujen vaatimusten pääasiallisena tarkoituksena on turvallisuuden varmistaminen liikenteessä ja työssä koko yhteisössä; tämän vuoksi on tarpeen tässä direktiivissä tarkoitettujen traktoreiden osalta ottaa käyttöön velvoite asentaa niihin suojarakenteet kaatumisen varalta, ja traktoreihin liittyvien kansallisten säännösten lähentäminen edellyttää, että jäsenvaltioiden yhteisten vaatimusten mukaisesti suorittamat tarkastukset tunnustetaan vastavuoroisesti, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:







1 artikla

Tätä direktiiviä sovelletaan direktiivin 74/150/ETY 1 artiklassa määriteltyihin traktoreihin, joilla on seuraavat ominaisuudet:

— maavara enintään 600 mm mitattuna etu- tai taka-akselin alimpien kohtien alta tasauspyörästö huomioon ottaen,

▼M1

— niiden akseleiden, joihin on asennettu leveimmät renkaat, kiinteä tai säädettävä pienin raideleveys vähemmän kuin 1 150 mm; koska sen akselin, jolle on asennettu leveimmät renkaat, oletetaan olevan säädetty suurimmalle 1 150 mm:n raideleveydelle, toista akselia on voitava säätää siten, että kapeimpien renkaiden ulkoreunat eivät ulotu kauemmas kuin sillä akselilla olevien renkaiden ulkoreunat, jolla on leveimmät renkaat. Kun kumpikin akseli on varustettu samankokoisilla pyörillä ja renkailla, kummankin akselin kiinteän tai säädettävän raideleveyden on oltava vähemmän kuin 1 150 mm,

▼B

— yli 600 kg:n massa, joka vastaa traktorin omapainoa kuten direktiivin 74/150/ETY liitteessä I olevassa 2.4 kohdassa määritellään, mukaan lukien tätä direktiiviä noudattaen asennettu suojarakenne kaatumisen varalta ja suurinta valmistajan suosittelemaa kokoa olevat renkaat.

2 artikla

1. Jäsenvaltion on annettava osan ETY-tyyppihyväksyntä kaikille kaatumisen varalta asennetuille suojarakennetyypeille ja niiden kiinnitykselle traktoriin, jotka täyttävät liitteissä I — IV vahvistetut rakenne- ja testausvaatimukset.

2. Osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jos se on tarpeen ja tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa sen valvomiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. Tämä tarkastus suoritetaan pistokokein.

3 artikla

Jäsenvaltioiden on kunkin kaatumisen varalta asennetun suojarakenteen ja sen traktoriin kiinnityksen osalta, jonka ne hyväksyvät 2 artiklan mukaisesti, annettava traktorin tai kaatumisen varalta asennetun suojarakenteen valmistajalle tai tämän edustajalle liitteessä VI esitetyn mallin mukainen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.

Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen sellaisten merkkien käytön, jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta 2 artiklan mukaisesti osan tyyppihyväksynnän saaneiden kaatumisen varalta asennettujen suojarakenteiden ja muiden laitteiden välillä.

4 artikla

1. Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille kaatumisen varalta asennettuja suojarakenteita tai niiden kiinnitystä traktoreihin, joihin ne on tarkoitettu, niiden rakenteeseen liittyvistä syistä, jos niissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.

2. Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää saattamasta sellaisia kaatumisen varalta asennettuja suojarakenteita markkinoille, joissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, mutta jotka toistuvasti poikkeavat hyväksytystä tyypistä.

Kyseisen valtion on välittömästi ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toteutetuista toimenpiteistä, ja niiden on perusteltava päätöksensä.

5 artikla

Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa lähetettävä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennös jokaisesta kaatumisen varalta asennettujen suojarakennetyyppien osalta täytetyistä liitteessä VII esitetyn mukaisista osan tyyppihyväksyntätodistuslomakkeesta, jonka perusteella ne ovat joko antaneet osan tyyppihyväksyntätodistuksen tai evänneet sen.

6 artikla

1. Jos osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen antanut jäsenvaltio havaitsee, että useat kaatumisen varalta asennetut suojarakenteet ja niiden kiinnitykset traktoreihin, joissa on sama osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, eivät ole sen hyväksymän tyypin mukaisia, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. Kyseisen valtion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä, jotka saattavat tarvittaessa, kun kyseessä on vakava ja toistuva poikkeavuus, johtaa osan ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamiseen. Kyseisten viranomaisten on toteutettava samanlaiset toimenpiteet, jos toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat, ettei traktori ole hyväksytyn tyypin mukainen.

2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa ilmoitettava toisilleen osan ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamisesta ja tämän toimenpiteen perusteista.

7 artikla

Kaikki tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen säännösten nojalla tehdyt päätökset, jotka koskevat kaatumisen varalta asennettujen suojarakenteiden ja niiden traktoreihin kiinnitysten osan tyyppihyväksynnän epäämistä tai peruuttamista, tai niiden markkinoille saattamisen tai käytön kieltämistä, on perusteltava yksityiskohtaisesti. Tällaisista päätöksistä on ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisesti annettava tieto jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti hänen käytettävissään olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista muutoksenhaulle.

8 artikla

Jäsenvaltio ei saa evätä traktorilta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää kaatumisen varalta asennettuihin suojarakenteisiin tai niiden traktoriin kiinnitykseen liittyvistä syistä, jos näissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja jos liitteessä VIII luetellut vaatimukset täyttyvät.

9 artikla

Jäsenvaltio ei saa evätä tai kieltää traktoreiden myyntiä, rekisteröintiä, laskemista liikkeelle tai käyttöä kaatumisen varalta asennettuun suojarakenteeseen tai sen traktoriin kiinnitykseen liittyvistä syistä, jos näissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja jos liitteessä VIII esitetyt vaatimukset täyttyvät.

10 artikla

Tämä direktiivi eivät vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen päättää perustamissopimusta noudattaen vaatimuksista, joita ne pitävät tarpeellisina työntekijöiden suojelemisen varmistamiseksi heidän käyttäessään kyseisiä traktoreita, edellyttäen, ettei tämä merkitse suojarakenteiden muuttamista tämän direktiivin eritelmien osalta.

11 artikla

1. Kaikki 1 artiklassa tarkoitetut traktorit on ETY-tyyppihyväksynnän yhteydessä varustettava suojarakenteella kaatumisen varalta.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun rakenteen on oltava tämän direktiivin tai direktiivien 77/536/ETY tai 79/622/ETY liitteissä I — IV lueteltujen vaatimusten mukainen, kun suojarakenteessa ei ole kahta kuljettajan istuimen eteen pystytettyä pilaria.

12 artikla

Tarvittavat muutokset tämän direktiivin liitteiden mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 74/150/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

13 artikla

Neuvosto antaa 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta komission ehdotuksesta perustamissopimuksen määräysten perusteella direktiivin, jolla täydennetään tätä direktiiviä dynaamisissa testeissä käytettävien iskutestien lisäämistä koskevilla säännöksillä.

14 artikla

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 24 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ( 7 ). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.

15 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.









LUETTELO LIITTEISTÄ







LIITE I Edellytykset osan ETY-tyyppihyväksynnälle LIITE II Edellytykset suojarakenteiden ja niiden traktoreihin kiinnityksen lujuuden testaukselle LIITE III Testausmenettelyt A.Dynaamiset testit B.Staattiset testit LIITE IV Kuvat LIITE V Suojarakenteen sekä sen traktoriin kiinnityksen lujuuden osalta tehtyihin osan ETY- tyyppihyväksyntätesteihin liittyvän selosteen malli LIITE VI Merkit LIITE VII Osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuslomakkeen malli LIITE VIII Edellytykset ETY-tyyppihyväksynnälle LIITE IX Malli traktorityypin ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen liitteeksi suojarakenteiden sekä niiden traktoriin kiinnityksen lujuuden osalta









LIITE I

EDELLYTYKSET ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄLLE

▼M5

1. Sovelletaan lokakuussa 2008 tehdyn OECD:n päätöksen C(2008) 128 testiohjeessa 7 ( 8 ) olevan 1 kohdan seuraavia määritelmiä ja vaatimuksia muilta kuin 1.1 kohdassa (maatalous- ja metsätraktorit) tarkoitetuilta osin: ”1. Määritelmät 1.1 [ei sovellettavissa] 1.2 Kaatumisen varalta asennetut suojarakenteet (ROPS). Kaatumisen varalta asennetulla suojarakenteella (turvaohjaamolla tai -kehyksellä), jäljempänä ’suojarakenne’, tarkoitetaan traktorin rakennetta, jonka pääasiallinen tarkoitus on välttää tai rajoittaa kuljettajalle traktorin tavanomaisessa käytössä tapahtuvasta kaatumisesta aiheutuvaa vaaraa. Kaatumisen varalta asennetulle suojarakenteelle on tunnusomaista, että sillä tarjotaan vapaa tila, jonka koko riittää suojaamaan kuljettajaa tämän istuessa joko rakenteen rajaamassa tilassa taikka tilassa, jonka rajat määräävät suorat janat rakenteen ulkoreunoista mihin tahansa sellaiseen traktorin osaan, joka voi joutua kosketuksiin maanpinnan kanssa ja joka pystyy tukemaan traktorin siihen asentoon, jos traktori kaatuu. 1.3 Raideleveys 1.3.1 Alustava määritelmä: pyörän keskitaso Pyörän keskitaso on samalla etäisyydellä niistä kahdesta tasosta, joiden sisälle vanteiden kehät niiden ulkoreunoilla jäävät. 1.3.2 Raideleveyden määritelmä Pyörän akselin kautta kulkeva pystytaso leikkaa pyörän keskitason suorassa linjassa, joka kohtaa tukipinnan tietyssä pisteessä. Jos A ja B ovat tällä tavoin määritellyt kaksi pistettä traktorin samalla akselilla oleville pyörille, raideleveys on pisteiden A ja B välinen etäisyys. Raideleveys voidaan siis määritellä sekä etu- että takapyörille. Paripyörien raideleveys on pyöräparien keskitasojen välinen etäisyys. 1.3.3 Lisämääritelmä: traktorin keskitaso Raideleveyden suurin mahdollinen arvo saadaan määrittämällä pisteiden A ja B äärimmäinen sijainti traktorin taka-akselilla. Suoraan AB nähden suorassa kulmassa sen keskipisteen kautta kulkeva pystytaso on traktorin keskitaso. 1.4 Akseliväli Etu- ja takapyörille edellä kuvatusti määriteltyjen kahden suoran AB kautta kulkevien pystytasojen välinen etäisyys. 1.5 Istuimen mittapisteen määrittäminen, istuimen säätäminen testiä varten 1.5.1 Istuimen mittapiste (SIP) ( 9 ) Istuimen mittapiste on määritettävä standardin ISO 5353:1995 mukaisesti. 1.5.2 Istuimen sijoittaminen ja säätäminen testiä varten 1.5.2.1 Kun selkänojan ja istuinkaukalon kaltevuudet ovat säädettävissä, ne on säädettävä siten, että istuimen mittapiste on ylimmässä taka-asennossaan. 1.5.2.2 Kun istuimessa on jousitus, se on lukittava säätövaran keskikohtaan, jollei se ole istuimen valmistajan selvästi antamien ohjeiden vastaista. 1.5.2.3 Kun istuin on säädettävissä vain pituus- ja korkeussuunnassa, istuimen mittapisteen kautta kulkevan pituusakselin on oltava yhdensuuntainen ohjauspyörän keskipisteen kautta kulkevan traktorin pitkittäisen pystytason kanssa ja enintään 100 millimetrin etäisyydellä mainitusta tasosta. 1.6 Vapaa tila 1.6.1 Vertailutaso Vapaa tila havainnollistetaan kuvissa 7.1 ja 7.2. Tila määritellään suhteessa vertailutasoon ja istuimen mittapisteeseen (SIP). Vertailutaso on pystysuora taso, joka on yleensä pituussuuntainen traktoriin nähden ja kulkee istuimen mittapisteen ja ohjauspyörän keskikohdan kautta. Tavallisesti vertailutaso osuu yhteen traktorin pitkittäisen keskitason kanssa. Vertailutason oletetaan liikkuvan vaakasuoraan istuimen ja ohjauspyörän kanssa kuormituksen aikana mutta pysyvän kohtisuorassa traktorin tai kaatumisen varalta asennetun suojarakenteen lattiaan nähden. Vapaa tila määritellään kohtien 1.6.2 ja 1.6.3 perusteella. 1.6.2 Vapaan alueen määrittäminen traktorille, jonka istuin ei ole käännettävissä Vapaa tila sellaisten traktorien tapauksessa, joiden istuin ei ole käännettävissä, määritellään kohdissa 1.6.2.1–1.6.2.13. Sitä rajoittavat seuraavat tasot, kun traktori on vaakasuoralla pinnalla ja istuin, jos se on säädettävä, on ylimmässä taka-asennossaan ( 10 ) ja ohjauspyörä, jos se on säädettävä, on istuimella istuvan kuljettajan käyttämässä keskiasennossa: 1.6.2.1 vaakataso A1 B1 B2 A2, joka on (810 + av) mm istuimen mittapisteen (SIP) yläpuolella ja jota määrittävä suora B1B2 sijaitsee (ah–10) mm mittapisteen takana 1.6.2.2 kalteva taso H1 H2 G2 G1, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden ja jolla sijaitsee 150 mm suoran B1B2 takana sijaitseva piste ja istuimen selkänojan takimmaisin piste 1.6.2.3 lieriömäinen pinta A1 A2 H2 H1, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden, jonka säde on 120 mm ja joka sivuaa kohdissa 1.6.2.1 ja 1.6.2.2 määriteltyjä tasoja 1.6.2.4 lieriömäinen pinta B1 C1 C2 B2, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden, jonka säde on 900 mm ja joka ulottuu 400 mm eteenpäin kohdassa 1.6.2.1 määritellystä tasosta ja sivuaa sitä suoralla B1B2 1.6.2.5 kalteva taso C1 D1 D2 C2, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden, liittyy kohdassa 1.6.2.4 määriteltyyn pintaan ja kulkee 40 mm:n päässä ohjauspyörän etu-ulkoreunasta; kun ohjauspyörä on yläasennossa, taso ulottuu suorasta B1B2 eteenpäin sivuten kohdassa 1.6.2.4 määriteltyä tasoa 1.6.2.6 pystytaso D1 K1 E1 E2 K2 D2, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden ja sijaitsee 40 mm ohjauspyörän ulkoreunasta eteenpäin 1.6.2.7 vaakataso E1 F1 P1 N1 N2 P2 F2 E2, joka kulkee (90–av) mm istuimen mittapisteen alapuolella (SIP) sijaitsevan pisteen kautta 1.6.2.8 pinta G1 L1 M1 N1 N2 M2 L2 G2, joka tarvittaessa kaartuu kohdassa 1.6.2.2 määritellyn tason alareunasta kohdassa 1.6.2.7 määriteltyyn tasoon, on kohtisuorassa vertailutasoon nähden ja kulkee istuimen selkänojaa pitkin koko sen pituudelta 1.6.2.9 kaksi pystytasoa K1 I1 F1 E1 ja K2 I2 F2 E2, jotka ovat yhdensuuntaisia vertailutason kanssa ja sijaitsevat 250 mm vertailutason eri puolilla ja rajoittuvat ylhäällä 300 mm kohdassa 1.6.2.7 määritellyn tason yläpuolelle 1.6.2.10 kaksi kaltevaa yhdensuuntaista tasoa A1 B1 C1 D1 K1 I1 L1 G1 H1 ja A2 B2 C2 D2 K2 I2 L2 G2 H2, jotka lähtevät kohdassa 1.6.2.9 määriteltyjen tasojen yläreunasta ja yhtyvät kohdassa 1.6.2.1 määriteltyyn vaakatasoon vähintään 100 mm:n etäisyydellä vertailutasosta sillä puolella, johon kuormitus kohdistetaan 1.6.2.11 kaksi pystytasojen osaa Q1 P1 N1 M1 ja Q2 P2 N2 M2, jotka ovat yhdensuuntaisia vertailutason kanssa ja sijaitsevat 200 mm vertailutason eri puolilla ja rajoittuvat ylhäällä 300 mm kohdassa 1.6.2.7 määritellyn tason yläpuolelle 1.6.2.12 kaksi osaa I1 Q1 P1 F1 ja I2 Q2 P2 F2 pystytasosta, joka on kohtisuorassa vertailutasoon nähden ja kulkee (210–ah) mm SIP-pisteen edestä 1.6.2.13 kaksi osaa I1 Q1 M1 L1 ja I2 Q2 M2 L2 vaakatasosta, joka kulkee 300 mm kohdassa 1.6.2.7 määritellyn tason yläpuolella. 1.6.3 Vapaan alueen määrittäminen traktorille, jossa on käännettävä ohjauspaikka Kun kyse on traktorista, jossa ohjauspaikka on käännettävissä (käännettävä istuin ja ohjauspyörä), vapaa tila on ohjauspyörän ja istuimen kahden eri asennon määrittämien kahden vapaan tilan verhopinnan rajoittama tila. 1.6.4 Lisäistuimet 1.6.4.1 Jos traktori voidaan varustaa lisäistuimilla, testeissä käytetään kaikkien sijoitusvaihtoehtojen mukaiset istuinten mittapisteet käsittävää verhopinnan rajoittamaa vapaata tilaa. Suojarakenne ei saa ulottua siihen suurempaan vapaaseen tilaan, jossa on otettu huomioon nämä eri istuimen mittapisteet. 1.6.4.2 Jos uutta istuinvaihtoehtoa tarjotaan vasta testin jälkeen, on määritettävä, sijoittuuko uuden SIP-pisteen ympärillä oleva vapaa tila aiemmin määritettyyn vapaaseen tilaan. Ellei näin ole, on suoritettava uusi testi. 1.7 Sallitut mittapoikkeamat Lineaariset mitat : ± 3 mm lukuun ottamatta seuraavia renkaiden taipuma : ± 1 mm rakenteen taipuma vaakakuormituksen aikana : ± 1 mm heiluripainon putouskorkeus : ± 1 mm Massat : ± 1 % Voimat : ± 2 % Kulmat : ± 2° 1.8 Symbolit



ah (mm) puolet istuimen vaakasäätövälistä av (mm) puolet istuimen pystysäätövälistä B (mm) traktorin pienin kokonaisleveys Bb (mm) suojarakenteen suurin ulkoleveys D (mm) rakenteen painuma osumapisteessä (dynaamiset testit) tai kuormituspisteessä kuormituksen suuntaisesti (staattiset testit) D' (mm) laskettua tarvittavaa energiaa vastaava rakenteen taipuma Ea (J) absorboitu deformaatioenergia, kun kuormitus poistetaan – F–D-käyrän sisällä oleva alue Ei (J) absorboitunut deformaatioenergia – F–D-käyrän alapuolinen alue E'i (J) absorboitunut deformaatioenergia halkeaman tai repeämisen syntymisen jälkeen tehdyn lisäkuormituksen jälkeen E''i (J) absorboitunut deformaatioenergia ylikuormitustestissä, jos kuormitus on poistettu ennen ylikuormitustestin aloittamista – F–D-käyrän alapuolinen alue Eil (J) pituussuuntaisen kuormituksen aikana absorboituva energiapanos Eis (J) sivusuuntaisen kuormituksen aikana absorboituva energiapanos F (N) staattinen kuormitusvoima F' (N) laskettua energiatarvetta ja arvoa E'i vastaava kuormitusvoima F-D voima-taipumakaavio Fmax (N) suurin kuormituksen aikana esiintyvä staattinen voima lukuun ottamatta ylikuormitusta Fv (N) pystysuuntainen puristusvoima H (mm) heiluripainon putouskorkeus (dynaamiset testit) H’ (mm) heiluripainon putouskorkeus lisätestissä (dynaamiset testit) I (kgm2) traktorin vertailuhitausmomentti takapyörien keskiviivalla riippumatta takapyörien massasta L (mm) traktorin vertailuakseliväli M (kg) liitteen II kohdassa 3.1.1.4 määritelty traktorin vertailumassa lujuustesteissä

▼B

2 YLEISTÄ 2.1 Jokainen suojarakenne ja sen kiinnitys traktoriin on suunniteltava ja rakennettava siten, että 1.1 kohdassa esitetty pääasiallinen tavoite toteutuu. 2.2 Tämä edellytys katsotaan täytetyksi, kun liitteiden II ja III vaatimukset täyttyvät.

3 HAKEMUS OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ VARTEN 3.1 Traktorin valmistajan tai suojarakenteen valmistajan tai näiden edustajien on tehtävä osan ETY-tyyppihyväksyntähakemus suojarakenteen lujuuden ja sen traktoriin kiinnityksen lujuuden osalta. 3.2 Osan ETY-tyyppihyväksyntähakemuksen mukana on oltava seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot: — joko piirustukseen merkityssä mittakaavassa oleva tai tärkeimmät mitat esittävä piirros suojarakenteesta kokonaisuudessaan. Tässä piirroksessa on erityisesti kuvattava asennusosien yksityiskohdat, — valokuvat sivulta ja takaa, joissa näkyvät kiinnityksen yksityiskohdat, — lyhyt kuvaus suojarakenteesta mukaan lukien rakennetyyppi, asennuksen tekotapa ja tarvittaessa valssauspäällystyksen yksityiskohdat, sisään- ja ulospääsytavat, sisäpehmusteiden yksityiskohdat ja vierimisen jatkumista estävät ominaisuudet sekä lämmityksen ja tuuletuksen yksityiskohdat, — rakenneosissa käytettyjen materiaalien yksityiskohdat mukaan lukien kannattimet ja kiinnityspultit (ks. liite V). 3.3 Osan tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavalle tarkastuslaitokselle luovutetaan sitä traktorityyppiä edustava traktori, johon hyväksyttävä suojarakenne on tarkoitettu. Tämä traktori on oltava varustettu kyseisellä suojarakenteella. 3.4 Osan ETY-tyyppihyväksynnän haltija voi vaatia sen laajentamista koskemaan muitakin traktorityyppejä. Alkuperäisen osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut toimivaltainen viranomainen antaa laajennuksen, jos hyväksytty suojarakenne ja traktorityyppi(tyypit), jota varten laajennusta haetaan, täyttää seuraavat edellytykset: — ilman painolastia olevan traktorin liitteessä II olevan 1.4 alakohdan mukaisesti määritelty massa ei ylitä testissä käytettyä vertailumassaa 5 %:ia enempää, — akseliväli tai hitausmomentti suhteessa taka-akseliin ei ole suurempi kuin vertailuakseliväli tai -hitausmomentti, — kiinnitysmenetelmä ja traktorin osat, joihin kiinnitys kohdistuu, ovat samanlaiset, — sellaiset osat, kuten lokasuojat ja konepellit, jotka saattavat tukea suojarakennetta, ovat yhtä lujia ja sijaitsevat samassa kohdassa suojarakenteeseen nähden, — istuimen ja ohjauspyörän kriittiset mitat ja sijainti suojarakenteeseen nähden sekä sellaisten jäykkinä pidettyjen kohtien, jotka otetaan huomioon varmistettaessa, että vapaa tila onsuojattu, sijainti suojarakenteeseen nähden ovat sellaisia, että rakenne suojaa vapaata tilaa vielä sen jälkeen, kun sen muoto on muuttunut suoritetuissa eri testeissä.

4 MERKINNÄT 4.1 Jokaisessa hyväksytyn tyypin mukaisessa suojarakenteessa on oltava seuraavat merkinnät: 4.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki, 4.1.2 liitteessä VI olevan mallin mukainen osan tyyppihyväksyntämerkki, 4.1.3 suojarakenteen sarjanumero, 4.1.4 traktorin/traktoreiden merkki ja tyyppi/tyypit, joihin suojarakenne on tarkoitettu. 4.2 Kaikkien näiden tietojen on oltava näkyvissä pienessä laatassa. 4.3 Näiden merkintöjen on oltava näkyvällä, helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla tehtyjä.

▼M5









LIITE II

Tekniset vaatimukset

EY-tyyppihyväksynnän tekniset vaatimukset kapearaiteisten pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden takaosaan kaatumisen varalta asennettujen suojarakenteiden osalta ovat samat kuin lokakuussa 2008 tehdyn OECD:n päätöksen C(2008) 128 testiohjeessa 7 olevan kohdan 3 vaatimukset lukuun ottamatta kohtia 3.1.4 (testauspöytäkirja), 3.3.1 (hallinnolliset laajennukset), 3.4 (merkinnät) ja 3.6 (turvavöiden kiinnityspisteiden suoritusarvot).

”3. SÄÄNNÖT JA OHJEET

3.1 Edellytykset suojarakenteiden ja niiden traktoreihin kiinnityksen lujuuden testaukselle

3.1.1 Yleiset vaatimukset

3.1.1.1 Testin tarkoitus

Erityistä laitetta käyttämällä tehtävät testit on tarkoitettu simuloimaan sellaisia kuormia, jotka kohdistuvat suojarakenteeseen traktorin kaatuessa. Näiden testien avulla voidaan tehdä havaintoja suojarakenteen ja sen traktoriin kiinnittävien kannattimien lujuudesta sekä niistä traktorin osista, jotka siirtävät testikuormaa.

3.1.1.2 Testausmenetelmät

Testit voidaan suorittaa dynaamisella tai staattisella menettelyllä. Menetelmiä pidetään toisiaan vastaavina.

3.1.1.3 Testin valmisteluja koskevat yleiset säännöt

3.1.1.3.1 Suojarakenteen on oltava sarjatuotannon eritelmien mukainen. Se on kiinnitettävä valmistajan suosittelemalla kiinnitysmenetelmällä johonkin sellaiseen traktoriin, jota varten se on suunniteltu. Huomautus: Staattiseen lujuustestiin ei vaadita kokonaista traktoria. Suojarakenne ja ne traktorin osat, joihin se kiinnitetään, edustavat kuitenkin toiminta-asennusta, jäljempänä ’asennelma’.

3.1.1.3.2 Traktoriin (tai asennelmaan) on sekä staattista että dynaamista testiä varten asennettava kaikki sarjatuotannon rakennekomponentit, jotka saattavat vaikuttaa suojarakenteen lujuuteen tai voivat olla tarpeen lujuustestissä. Traktoriin (tai asennelmaan) on asennettava myös sellaiset komponentit, jotka saattavat aiheuttaa vaaraa vapaassa tilassa, jotta voidaan selvittää, onko kohdan 3.1.3 vaatimukset täytetty. Kaikki traktorin tai suojarakenteen komponentit sääsuojaus mukaan luettuna on toimitettava tai kuvattava piirroksissa.

3.1.1.3.3 Kaikki paneelit ja irrotettavat muut kuin rakennekomponentit on poistettava ennen lujuustestiä, jotta ne eivät lisäisi suojarakenteen lujuutta.

3.1.1.3.4 Raideleveys on säädettävä siten, että renkaat tukevat suojarakennetta lujuustestissä mahdollisimman vähän. Jos testit suoritetaan staattisen menettelynmukaisesti, pyörät voidaan poistaa.

3.1.1.4 Traktorin vertailumassa lujuustesteissä

Vertailumassan M, jota käytetään laskentakaavoissa heiluripainon putouskorkeuden, kuormitusenergioiden ja puristusvoimien määrittämiseen, on oltava vähintään traktorin massan suuruinen ilman lisävarusteita mutta jäähdytysneste, öljyt, polttoaine, työkalut ja suojarakenne mukaan luettuina. Mukaan ei lueta lisävarusteena pidettäviä etu- tai takapainoja, rengaspainoja, asennettuja työvälineitä, asennettuja varusteita tai erikoiskomponentteja.

3.1.2 Testit

3.1.2.1 Testien järjestys

Testien järjestys on seuraava (ottamatta kuitenkaan huomioon kohdissa 3.2.1.1.6, 3.2.1.1.7, 3.2.2.1.6 ja 3.2.2.1.7 mainittuja lisätestejä):

1) rakenteen takaosaan kohdistuva isku (dynaaminen testi) tai kuormitus (staattinen testi) (ks. kohdat 3.2.1.1.1 ja 3.2.2.1.1)

2) takaosan puristus (dynaaminen tai staattinen testi) (ks. kohdat 3.2.1.1.4 ja 3.2.2.1.4)

3) rakenteen etuosaan kohdistuva isku (dynaaminen testi) tai kuormitus (staattinen testi) (ks. kohdat 3.2.1.1.2 ja 3.2.2.1.2)

4) rakenteen sivulle kohdistuva isku (dynaaminen testi) tai kuormitus (staattinen testi) (ks. kohdat 3.2.1.1.3 ja 3.2.2.1.3)

5) rakenteen etuosan puristus (dynaaminen tai staattinen testi) (ks. kohdat 3.2.1.1.5 ja 3.2.2.1.5).

3.1.2.2 Yleiset vaatimukset

3.1.2.2.1 Jos jokin traktorin osa särkyy tai liikkuu testin aikana, testi aloitetaan uudelleen.

3.1.2.2.2 Testin aikana traktoriin tai suojarakenteeseen ei saa tehdä korjauksia eikä säätöjä.

3.1.2.2.3 Traktorin vaihteiston on oltava vapaa-asennossa ja jarrujen pois käytöstä testin ajan.

3.1.2.2.4 Jos traktorissa on jousitusjärjestelmä traktorin korin ja pyörien välillä, se on lukittava testien ajaksi.

3.1.2.2.5 Ensimmäinen rakenteen taakse kohdistuva isku (dynaamisissa testeissä) tai kuormitus (staattisissa testeissä) on kohdistettava sille sivulle, johon isku- tai kuormitussarjojen kohdistaminen tapahtuu testauksen suorittavien viranomaisten mielestä rakenteen kannalta epäsuotuisimmissa oloissa. Sivulle kohdistuva isku tai kuormitus ja taakse kohdistuva isku tai kuormitus on kohdistettava suojarakenteen pituussuuntaisen keskitason kummallekin puolelle. Eteen kohdistuva isku tai kuormitus on kohdistettava samalle puolelle suojarakenteen pituussuuntaista keskitasoa kuin sivulle kohdistuva isku tai kuormitus.

3.1.3 Hyväksymisedellytykset

3.1.3.1 Suojarakenteen katsotaan täyttävän lujuusvaatimukset, jos se täyttää seuraavat edellytykset: 3.1.3.1.1 Siinä ei saa minkään dynaamiseen testaukseen kuuluvan testin jälkeen olla kohdassa 3.2.1.2.1 määriteltyjä repeämiä tai halkeamia. Jos dynaamisen testin aikana syntyy merkittäviä repeämiä tai halkeamia, on välittömästi repeämien tai halkeamien synnyttäneen testin jälkeen tehtävä kohdassa 3.2.1.1.6 määritelty lisäiskutesti tai kohdassa 3.2.1.1.7 määritelty lisäpuristustesti. 3.1.3.1.2 Staattisessa testauksessa pisteessä, jossa tarvittu energiataso saavutetaan kussakin tehtäväksi määrätyssä vaakasuorassa kuormitustestissä, ja ylikuormitustestissä voiman on oltava suurempi kuin 0,8 F. 3.1.3.1.3 Jos staattisen testin aikana syntyy puristusvoiman kohdistamisen tuloksena halkeamia tai repeämiä, on välittömästi ne aiheuttaneen puristustestin jälkeen tehtävä kohdassa 3.2.2.1.7 tarkoitettu lisäpuristustesti. 3.1.3.1.4 Mikään suojarakenteen osa ei muissa testeissä kuin ylikuormitustestissä saa työntyä liitteen I kohdassa 1.6 määriteltyyn vapaaseen tilaan. 3.1.3.1.5 Rakenteen on suojattava kaikki vapaan tilan osat muissa testeissä kuin ylikuormitustestissä kohtien 3.2.1.2.2 ja 3.2.2.2.2 mukaisesti. 3.1.3.1.6 Suojarakenne ei testien aikana saa aiheuttaa haittaa istuinrakenteelle. 3.1.3.1.7 Kohtien 3.2.1.2.3 ja 3.2.2.2.3 mukaisesti mitatun kimmoisen taipuman on oltava pienempi kuin 250 mm.

3.1.3.2 Traktorissa ei saa olla lisälaitteita, jotka aiheuttaisivat vaaraa kuljettajalle. Siinä ei saa olla ulkonevaa osaa tai lisälaitetta, joka todennäköisesti vahingoittaisi kuljettajaa traktorin kaatuessa, tai lisälaitetta tai osaa, johon hän todennäköisesti juuttuisi kiinni – esimerkiksi säärestään tai jalkaterästään – rakenteen taipumien vuoksi.

3.1.4 [ei sovellettavissa]

3.1.5 Laitteet ja välineet dynaamisia testejä varten 3.1.5.1 Heiluripaino 3.1.5.1.1 Heiluripaino on ripustettava kahdella ketjulla tai vaijerilla vähintään 6 m maanpinnan yläpuolella sijaitsevista saranakohdista. Ripustetun painon korkeutta sekä painon ja sitä kannattavien ketjujen tai vaijerien välistä kulmaa on voitava säätää erikseen. 3.1.5.1.2 Heiluripainon massan on oltava 2 000 ± 20 kg ilman ketjujen tai vaijerien massaa, joka saa olla enintään 100 kg. Iskupinnan sivujen pituuden tulee olla 680 ± 20 mm (ks. kuva 7.3). Paino on täytettävä siten, että sen painopisteen sijainti on muuttumaton ja osuu yhteen parallelipipedin geometrisen keskipisteen kanssa. 3.1.5.1.3 Parallelipipedi on yhdistettävä sitä taaksepäin vetävään järjestelmään pikairrotusmekanismilla, joka on suunniteltu siten ja sijaitsee sellaisessa kohdassa, että heiluripaino voidaan vapauttaa ilman että parallelipipedi heilahtaa heilurin heiluntatasoon nähden kohtisuorassa olevan vaaka-akselinsa ympäri. 3.1.5.2 Heilurin tuet Heilurin saranakohdat on kiinnitettävä tiukasti, niin etteivät ne voi siirtyä mihinkään suuntaan enemmän kuin 1 prosentin putoamiskorkeudesta. 3.1.5.3 Kiinnitysköydet 3.1.5.3.1 Joustamattomaan alustaan heilurin alapuolelle on kiinnitettävä tiukasti kiinnityskiskot, joiden raideleveys on sopiva ja jotka käsittävät tarvittavan alan traktorin kiinnittämiseksi kaikissa kuvatuissa tapauksissa (ks. kuvat 7.4, 7.5 ja 7.6). 3.1.5.3.2 Traktori on köytettävä kiinni kiskoihin vaijerilla, joka on pyöreää, sisäosaltaan säikeistä punottua, rakenteeltaan 6 x 19 standardin ISO 2408:2004 mukaisesti ja jonka nimellisläpimitta on 13 mm. Metallisäikeiden vetomurtolujuuden on oltava 1 770 MPa. 3.1.5.3.3 Niveltraktorin keskinivel on tuettava ja köytettävä kiinni sopivalla tavalla kaikkia testejä varten. Sivulta tulevia iskutestejä varten nivel on tuettava lisäksi iskun vastakkaiselta sivulta. Etu- ja takapyörien ei tarvitse olla samassa linjassa, jos se helpottaa vaijerien kiinnittämistä asianmukaisella tavalla. 3.1.5.4 Pyörien tuki ja palkki 3.1.5.4.1 Pyörien tukena on käytettävä sivulta tulevissa iskutesteissä neliömitaltaan 150 mm:n havupuupalkkia (ks. kuvat 7.4, 7.5 ja 7.6). 3.1.5.4.2 Sivuttaisessa iskutestissä on kiinnitettävä havupuupalkki lattiaan pönkittämään iskun vastakkaisella sivulla olevan pyörän vannetta (ks. kuva 7.6). 3.1.5.5 Niveltraktoreiden tuet ja köydet 3.1.5.5.1 Niveltraktoreita varten on käytettävä lisätukia ja -köysiä. Niiden tarkoituksena on varmistaa, että se osa traktorista, johon suojarakenne on asennettu, on yhtä jäykkä kuin nivelettömän traktorin vastaava osa. 3.1.5.5.2 Kohdassa 3.2.1.1 esitetään lisätietoja isku- ja puristustestejä varten. 3.1.5.6 Rengaspaineet ja taipumat 3.1.5.6.1 Traktorin renkaat eivät saa olla nestepainolastatut, ja ne on täytettävä traktorin valmistajan peltotyötä varten määräämiin paineisiin. 3.1.5.6.2 Kiinnitykset on kiristettävä kussakin tapauksessa niin, että renkaiden taipuma vastaa 12:ta prosenttia renkaan seinämän korkeudesta (maanpinnan ja vanteen alimman pisteen välinen etäisyys) ennen kiristystä. 3.1.5.7 Puristuslaite Kuvassa 7.7 esitetyn laitteen on pystyttävä kohdistamaan alaspäin suuntautuva voima suojarakenteeseen murrosnivelillä kuormitusmekanismiin yhdistetyn noin 250 mm leveän jäykän palkin kautta. On käytettävä sopivia alustapukkeja, jotta traktorin renkaat eivät kanna puristusvoimaa. 3.1.5.8 Mittauslaitteet Tarvitaan seuraavia mittauslaitteita: 3.1.5.8.1 laite kimmoisen taipuman mittaamiseksi (suurimman hetkellisen taipuman ja pysyvän taipuman ero, ks. kuva 7.8) 3.1.5.8.2 laite, jolla tarkastetaan, että suojarakenne ei ole tunkeutunut vapaaseen tilaan ja että vapaa tila on pysynyt rakenteen suojaamalla alueella testin aikana (ks. kohta 3.2.2.2.2).

3.1.6 Laitteet ja välineet staattisia testejä varten 3.1.6.1 Staattisen testin laitteisto 3.1.6.1.1 Staattisen testin laitteisto on suunniteltava siten, että suojarakenteeseen voidaan kohdistaa iskuja tai kuormia. 3.1.6.1.2 On huolehdittava taakan jakaantumisesta tasaisesti kohtisuoraan kuormitussuuntaan nähden ja pitkin palkkia, jonka pituus on tasan jokin 50:n kerrannainen välillä 250–700 mm. Jäykässä palkissa on oltava 150 mm:n pystypinta. Suojarakenteeseen yhteydessä olevien palkin reunojen on oltava kaarevat, ja niiden suurimman säteen on oltava 50 mm. 3.1.6.1.3 Tukea on voitava säätää mihin tahansa kulmaan kuorman suuntaan nähden, jotta voitaisiin seurata rakenteen kuormitusta kannattavan pinnan kulmapoikkeamia rakenteen taipuessa. 3.1.6.1.4 Voiman suunta (poikkeama vaaka- ja pystytasosta): — testin alussa, ei kuormitusta: ± 2 ° — testin aikana kuormitettuna: 10 ° vaakatason yläpuolella ja 20 ° sen alapuolella. Nämä vaihtelut on pidettävä mahdollisimman pieninä. 3.1.6.1.5 Taipumisnopeuden on oltava riittävän hidas (vähemmän kuin 5 mm/s), jotta kuorman voidaan katsoa olevan koko ajan staattinen. 3.1.6.2 Laite, jolla mitataan rakenteen absorboima energia 3.1.6.2.1 Rakenteen absorboiman energian määrittämiseksi piirretään voima-taipumakäyrä. Voimaa ja taipumaa ei tarvitse mitata pisteessä, jossa taakka kohdistetaan rakenteeseen, mutta ne on mitattava samanaikaisesti ja kollineaarisesti. 3.1.6.2.2 Taipuman mittausten aloittamiskohta on valittava siten, että vain rakenteen tai tiettyjen traktorin osien taipuman absorboima energia otetaan huomioon. Taipumisen tai kiinnityksen liukumisen absorboimaa energiaa ei oteta huomioon. 3.1.6.3 Traktorin kiinnittäminen maahan 3.1.6.3.1 Joustamattomaan alustaan testilaitteiston lähelle on kiinnitettävä tiukasti kiinnityskiskot, joiden raideleveys on sopiva ja jotka käsittävät tarvittavan alan traktorin kiinnittämiseksi kaikissa kuvatuissa tapauksissa. 3.1.6.3.2 Traktori on kiinnitettävä kiskoihin jollakin sopivalla keinolla (levyillä, kiiloilla, vaijereilla, taljoilla jne.) siten, ettei se pääse liikkumaan testien aikana. Tämä vaatimus on tarkastettava testin aikana tavanomaisten pituusmittalaitteiden avulla. Jos traktori liikkuu, koko testi on toistettava, jollei voima-taipumakäyrän piirtämisessä huomioon otettavien taipumien mittausjärjestelmä ole yhteydessä traktoriin. 3.1.6.4 Puristuslaite Kuvassa 7.7 esitetyn laitteen on pystyttävä kohdistamaan alaspäin suuntautuva voima suojarakenteeseen murrosnivelillä kuormitusmekanismiin yhdistetyn noin 250 mm leveän jäykän palkin kautta. On käytettävä sopivia alustapukkeja, jotta traktorin renkaat eivät kanna puristusvoimaa. 3.1.6.5 Muut mittauslaitteet Lisäksi tarvitaan seuraavia mittauslaitteita: 3.1.6.5.1 laite kimmoisen taipuman mittaamiseksi (suurimman hetkellisen taipuman ja pysyvän taipuman ero, ks. kuva 7.8) 3.1.6.5.2 laite, jolla tarkastetaan, että suojarakenne ei ole tunkeutunut vapaaseen tilaan ja että vapaa tila on pysynyt rakenteen suojaamalla alueella testin aikana (ks. kohta 3.3.2.2.2).

3.2 Testausmenettelyt

3.2.1 Dynaamiset testit

3.2.1.1 Isku- ja puristustestit

3.2.1.1.1 Taakse kohdistuva isku

3.2.1.1.1.1 Traktori on sijoitettava suhteessa heiluripainoon siten, että paino iskee suojarakenteeseen, kun painon iskupinta ja kannattavat ketjut tai vaijerit ovat pystytasoon A nähden kulmassa, joka vastaa arvoa M/100 ja on enintään 20 °, jollei suojarakenne muodosta taipuman aikana kosketuspisteessä suurempaa kulmaa pystytasoon nähden. Tässä tapauksessa painon iskupinta on säädettävä lisäkannattimen avulla sellaiseksi, että se on yhdensuuntainen suojarakenteen kanssa osumapisteessä suurimman taipuman hetkellä, kun kannattavat ketjut ovat edellä määritellyssä kulmassa. Painon ripustuskorkeus on säädettävä, ja tarvittavin toimenpitein on estettävä painon kääntyminen osumapisteen ympäri. Osumapiste on se osa suojarakennetta, joka todennäköisesti osuisi ensimmäisenä maahan taaksepäin suuntautuvassa kaatumisonnettomuudessa, eli yleensä yläreuna. Painon painopiste sijaitsee suojarakenteen yläosan leveyden kuudesosan verran sisäänpäin traktorin keskitason suuntaisesta pystytasosta, joka koskettaa suojarakenteen äärimmäistä yläulkoreunaa. Jos suojarakenne on tässä kohdassa kaareva tai ulkoneva, on rakennetta vahvistamatta lisättävä kiiloja, joiden avulla isku voidaan kohdistaa siihen.

3.2.1.1.1.2 Traktori on köytettävä maahan neljällä vaijerilla, jotka kiinnitetään kummankin akselin kumpaankin päähän kuvan 7.4 mukaisesti. Edessä ja takana olevien kiinnityskohtien on oltava sellaisella etäisyydellä toisistaan, että vaijerien kulma maahan nähden on alle 30 °. Takaosan kiinnitykset on lisäksi järjestettävä siten, että kahden vaijerin yhtymispiste sijaitsee pystytasossa, jossa painon painopiste liikkuu. Vaijerit on kiristettävä siten, että renkaiden taipuma on kohdassa 3.1.5.6.2 vahvistetun mukainen. Kun vaijerit on kiristetty, kiilapalkki on sijoitettava etupyörien eteen tiukasti niitä vasten ja kiinnitettävä sen jälkeen maahan.

3.2.1.1.1.3 Jos traktori on niveltraktori, nivelkohta on lisäksi tuettava neliömitaltaan vähintään 100 mm:n puupalkilla ja köytettävä lujasti kiinni maahan.

3.2.1.1.1.4 Heiluripaino on vedettävä taakse niin, että sen painopisteen korkeus osumapisteestä saadaan jommastakummasta seuraavasta kaavasta: H = 2,165 × 10-8 M L2 tai H = 5,73 × 10-2 I Sen jälkeen paino vapautetaan ja sen annetaan iskeytyä suojarakenteeseen.

3.2.1.1.1.5 Jos traktorin ohjauspaikka on käännettävissä (käännettävä istuin ja ohjauspyörä), korkeus on suurempi edellisten tai seuraavien kaavojen antamista arvoista: H = 25 + 0,07 M jos traktorin viitemassa on alle 2 000 kg; H = 125 + 0,02 M jos traktorin viitemassa on yli 2 000 kg.

3.2.1.1.2 Eteen kohdistuva isku

3.2.1.1.2.1 Traktori on sijoitettava suhteessa heiluripainoon siten, että paino iskee suojarakenteeseen, kun painon iskupinta ja kannattavat ketjut tai vaijerit ovat pystytasoon A nähden kulmassa, joka vastaa arvoa M/100 ja on enintään 20 °, jollei suojarakenne muodosta taipuman aikana kosketuspisteessä suurempaa kulmaa pystytasoon nähden. Tässä tapauksessa painon iskupinta on säädettävä lisäkannattimen avulla sellaiseksi, että se on yhdensuuntainen suojarakenteen kanssa osumapisteessä suurimman taipuman hetkellä, kun kannattavat ketjut ovat edellä määritellyssä kulmassa. Heiluripainon ripustuskorkeus on säädettävä, ja tarvittavin toimenpitein on estettävä painon kääntyminen osumapisteen ympäri. Osumapiste on se osa suojarakennetta, joka todennäköisesti osuisi ensimmäisenä maahan eteenpäin liikkuvan traktorin kaatuessa kyljelleen, eli yleensä yläreuna. Painon painopiste sijaitsee suojarakenteen yläosan leveyden kuudesosan verran sisäänpäin traktorin keskitason suuntaisesta pystytasosta, joka koskettaa suojarakenteen äärimmäistä yläulkoreunaa. Jos suojarakenne on tässä kohdassa kaareva tai ulkoneva, on rakennetta vahvistamatta lisättävä kiiloja, joiden avulla isku voidaan kohdistaa siihen.

3.2.1.1.2.2 Traktori on köytettävä maahan neljällä vaijerilla, jotka kiinnitetään kummankin akselin kumpaankin päähän kuvan 7.5 mukaisesti. Edessä ja takana olevien kiinnityskohtien on oltava sellaisella etäisyydellä toisistaan, että vaijerien kulma maahan nähden on alle 30 °. Takaosan kiinnitykset on lisäksi järjestettävä siten, että kahden vaijerin yhtymispiste sijaitsee pystytasossa, jossa painon painopiste liikkuu. Vaijerit on kiristettävä siten, että renkaiden taipuma on kohdassa 3.1.5.6.2 vahvistetun mukainen. Kun vaijerit on kiristetty, kiilapalkki on sijoitettava takapyörien taakse tiukasti niitä vasten ja kiinnitettävä sen jälkeen maahan.

3.2.1.1.2.3 Jos traktori on niveltraktori, nivelkohta on lisäksi tuettava neliömitaltaan vähintään 100 mm:n puupalkilla ja köytettävä lujasti kiinni maahan.

3.2.1.1.2.4 Heiluripaino on vedettävä taakse niin, että sen painopisteen korkeus osumapisteestä saadaan jommastakummasta seuraavasta kaavasta, joka valitaan testattavan asennelman vertailumassan mukaan: H = 25 + 0,07 M jos traktorin viitemassa on alle 2 000 kg; H = 125 + 0,02 M jos traktorin viitemassa on yli 2 000 kg. Sen jälkeen paino vapautetaan ja sen annetaan iskeytyä suojarakenteeseen.

3.2.1.1.2.5 Kääntyvällä ohjauspaikalla (kääntyvä istuin ja ohjauspyörä) varustetut traktorit: — jos suojarakenne on takaosaan asennettu kaksipylväinen turvakaari, käytetään edellä mainittua kaavaa — muiden suojarakenteiden tapauksessa korkeus on suurempi niistä arvoista, jotka on saatu käyttämällä edellä mainittua kaavaa ja jompaakumpaa seuraavista kaavoista: — H = 2,165 × 10-8 ML2 — tai — H = 5,73 × 10-2 I Sen jälkeen paino vapautetaan ja sen annetaan iskeytyä suojarakenteeseen.

3.2.1.1.3 Sivulle kohdistuva isku

3.2.1.1.3.1 Traktori on sijoitettava suhteessa heiluripainoon siten, että paino iskee suojarakenteeseen, kun painon iskupinta ja kannattavat ketjut tai vaijerit ovat pystysuorassa asennossa, jollei suojarakenne muodosta taipuman aikana kosketuspisteessä alle 20 asteen kulmaa pystytasoon nähden. Tässä tapauksessa painon iskupinta on säädettävä lisäkannattimen avulla sellaiseksi, että se on yhdensuuntainen suojarakenteen kanssa osumapisteessä suurimman taipuman hetkellä ja kannattavat ketjut tai vaijerit pysyvät pystysuorassa asennossa iskuhetkellä.

3.2.1.1.3.2 Heiluripainon ripustuskorkeus on säädettävä, ja tarvittavin toimenpitein on estettävä painon kääntyminen osumapisteen ympäri.

3.2.1.1.3.3 Osumapiste on se osa suojarakennetta, joka todennäköisesti osuisi ensimmäisenä maahan sivulle suuntautuvassa kaatumisonnettomuudessa, eli yleensä yläreuna. Ellei ole varmaa, että jokin tämän reunan toinen osa osuisi maahan ensin, osumapisteen on oltava tasossa, joka on suorassa kulmassa traktorin keskitasoon nähden ja kulkee 60 mm:n etäisyydellä istuimen mittapisteen edessä, kun istuin on säädetty pitkittäissäätövaransa keskikohtaan.

3.2.1.1.3.4 Kun kyse on traktorista, jossa ohjauspaikka on käännettävissä (käännettävä istuin ja ohjauspyörä), kuormituspisteen on oltava tasolla, joka on suorassa kulmassa keskitasoon nähden ja kulkee sen janan keskipisteen kautta, joka saadaan yhdistämällä istuimen kahden asennon määrittämät kaksi mittapistettä. Kaksipylväisten suojarakenteiden tapauksessa isku on kohdistettava jompaankumpaan pylvääseen.

3.2.1.1.3.5 Traktorin sillä sivulla, johon isku aiotaan kohdistaa, sijaitsevat pyörät on köytettävä kiinni maahan vaijereilla, jotka kulkevat etu- ja taka-akseleiden vastaavien päiden yli. Vaijerit on kiristettävä siten, että renkaiden taipuma on kohdassa 3.1.5.6.2 vahvistetun mukainen. Kun vaijerit on kiristetty, kiilapalkki on sijoitettava maahan, työnnettävä tiukasti renkaita vasten vastakkaiselta sivulta kuin mihin isku aiotaan kohdistaa ja kiinnitettävä sen jälkeen maahan. Jos etu- ja takarenkaiden ulkosivut eivät ole samassa pystytasossa, on ehkä tarpeen käyttää kahta palkkia tai kiilaa. Tuki on sen jälkeen sijoitettava kuvan 7.6 mukaisesti osumakohtaa vastapäätä sijaitsevan raskaimmin kuormitetun pyörän vannetta vasten, työnnettävä tiiviisti sitä vasten ja kiinnitettävä alustaansa. Tuen on oltava pituudeltaan sellainen, että kun se on asennossaan vannetta vasten, se muodostaa 30 ± 3 °:n kulman maahan nähden. Sen paksuuden on lisäksi, jos mahdollista, oltava 20–25 kertaa pienempi kuin sen pituus ja sen pituuden kaksi kolme kertaa pienempi kuin sen leveys. Tukien on oltava kummastakin päästään muotoiltuja kuvassa 7.6 olevan kuvauksen mukaisesti.

3.2.1.1.3.6 Jos traktori on niveltraktori, nivelkohta on lisäksi tuettava neliömitaltaan vähintään 100 mm:n puupalkilla ja tuettava sivulta palkin kaltaisella laitteella, joka on työnnetty takapyörää vasten kohdan 3.2.1.1.3.5 mukaisesti. Nivelkohta on kiinnitettävä sen jälkeen tiukasti maahan.

3.2.1.1.3.7 Heiluripaino on vedettävä taakse niin, että sen painopisteen korkeus osumapisteestä saadaan jommastakummasta seuraavasta kaavasta, joka valitaan testattavan asennelman vertailumassan mukaan: H = 25 + 0,20 M jos traktorin viitemassa on alle 2 000 kg; H = 125 + 0,15 M jos traktorin viitemassa on yli 2 000 kg.

3.2.1.1.3.8 Kääntyvällä ohjauspaikalla (kääntyvä istuin ja ohjauspyörä) varustetut traktorit: — jos suojarakenne on takaosaan asennettu kaksipylväinen turvakaari, korkeus on suurempi niistä arvoista, jotka on saatu käyttämällä edellä ja jäljempänä mainittuja kaavoja: — H = (25 + 0,20 M) (B6 + B) / 2B — jos traktorin viitemassa on alle 2 000 kg; — H = (125 + 0,15 M) (B6 + B) / 2B — jos traktorin viitemassa on yli 2 000 kg. — muiden suojarakenteiden tapauksessa korkeus on suurempi niistä arvoista, jotka on saatu käyttämällä edellä ja jäljempänä mainittuja kaavoja: — H = 25 + 0,20 M — jos traktorin viitemassa on alle 2 000 kg; — H = 125 + 0,15 M — jos traktorin viitemassa on yli 2 000 kg. Sen jälkeen paino vapautetaan ja sen annetaan iskeytyä suojarakenteeseen.

3.2.1.1.4 Puristus takaa

Palkki on asetettava takaosan ylinten rakenneosien päälle, ja puristusvoimien resultanttivoiman on kohdistuttava traktorin keskitasoon. Käytetään voimaa Fv

Fv = 20 M

Voimaa Fv kohdistetaan viiden sekunnin ajan suojarakenteen näkyvän liikkeen lakkaamisesta.

Kun suojarakenteen katon takaosa ei kestä täyttä puristusvoimaa, kuormitusta jatketaan, kunnes katto taipuu sen tason suuntaiseksi, joka yhdistää suojarakenteen yläosan ja sen traktorin takaosan osan, joka pystyy traktorin kaatuessa kannattamaan traktorin massan.

Sen jälkeen kuormitus poistetaan ja puristuspalkki sijoitetaan suojarakenteen sen osan päälle, joka tukisi täysin kaatunutta traktoria. Tämän jälkeen toistetaan kuormitus voimalla Fv.

3.2.1.1.5 Puristus edestä

Palkki on asetettava etumaisten ylinten rakenneosien päälle, ja puristusvoimien resultanttivoiman on kohdistuttava traktorin keskitasoon. Käytetään voimaa Fv

Fv = 20 M

Voimaa Fv kohdistetaan viiden sekunnin ajan suojarakenteen näkyvän liikkeen lakkaamisesta.

Kun suojarakenteen katon etuosa ei kestä täyttä puristusvoimaa, kuormitusta jatketaan, kunnes katto taipuu sen tason suuntaiseksi, joka yhdistää suojarakenteen yläosan ja sen traktorin takaosan osan, joka pystyy traktorin kaatuessa kannattamaan traktorin massan.

Sen jälkeen kuormitus poistetaan ja puristuspalkki sijoitetaan suojarakenteen sen osan päälle, joka tukisi täysin kaatunutta traktoria. Tämän jälkeen toistetaan kuormitus voimalla Fv.

3.2.1.1.6 Lisäiskutestit

Jos iskutestin aikana esiintyy halkeamia tai repeämiä, joita ei voida pitää merkityksettöminä, on tehtävä toinen vastaava testi, jossa putouskorkeus on kuitenkin

H′ = (H × 10-1) (12 + 4a) (1 + 2a)-1

Testi on tehtävä välittömästi repeämien tai halkeamien aiheuttaneen iskutestin jälkeen. Kaavassa a on pysyvän muodonmuutoksen (Dp) ja elastisen muodonmuutoksen (De) suhde

a = Dp/De

mitattuna osumakohdassa. Toisen iskun aikaansaama pysyvä muodonmuutos saa olla enintään 30 prosenttia ensimmäisen iskun aikaansaamasta pysyvästä muodonmuutoksesta.

Lisätestin suorittamiseksi on mitattava kaikkien iskutestien aikana syntyneet elastiset muodonmuutokset.

3.2.1.1.7 Lisäpuristustestit

Jos puristustestin aikana syntyy merkittäviä halkeamia tai repeämiä, on välittömästi ne aiheuttaneen puristustestin jälkeen tehtävä uusi vastaava puristustesti, jossa käytettävä voima on kuitenkin 1,2 Fv.

3.2.1.2 Suoritettavat mittaukset

3.2.1.2.1 Murtumat ja halkeamat

Kaikki traktorin rakenneosat, liitokset ja kiinnitysjärjestelmät tutkitaan kunkin testin jälkeen visuaalisesti murtumien tai halkeamien löytämiseksi, mutta pieniä halkeamia merkityksettömissä osissa ei oteta huomioon.

Heiluripainon reunojen aiheuttamia repeämiä ei oteta huomioon.

3.2.1.2.2 Työntyminen vapaaseen tilaan

Suojarakenne on tutkittava jokaisen testin aikana, jotta nähtäisiin, onko jokin suojarakenteen osa työntynyt kohdassa 1.6 määriteltyyn kuljettajan istuimen ympärillä olevaan vapaaseen tilaan.

Vapaa tila ei lisäksi saa jäädä suojarakenteen suojaaman alueen ulkopuolelle. Sen katsotaan olevan rakenteen suojaaman alueen ulkopuolella, jos jokin sen osa olisi joutunut kosketuksiin maanpinnan kanssa, jos traktori olisi kaatunut siihen suuntaan, josta testikuorma tulee. Sen arvioimiseksi on etu- ja takarenkaiden ja raidevälin säädöt asetettava pienimpiin valmistajan ilmoittamiin arvoihin.

3.2.1.2.3 Kimmoinen taipuma (sivuttaisiskussa)

Kimmoinen taipuma on mitattava (810 + av) mm istuimen mittapisteen yläpuolella pystytasolla, johon kuorma kohdistetaan. Tässä mittauksessa voidaan käyttää mitä tahansa kuvassa 7.8 esitetyn laitteen kaltaista laitetta.

3.2.1.2.4 Pysyvä taipuma

Suojarakenteen pysyvä taipuma on kirjattava viimeisen puristustestin jälkeen. Sitä varten on ennen testin alkua kirjattava kaatumisen varalta asennetun suojarakenteen tärkeimpien osien sijainti suhteessa istuimen mittapisteeseen.

3.2.2 Staattiset testit

3.2.2.1 Kuormitus- ja puristustestit

3.2.2.1.1 Kuormitus takaa

3.2.2.1.1.1 Kuormitus kohdistetaan vaakasuorassa traktorin keskitason kanssa yhdensuuntaiseen pystytasoon. Kuormituspiste on se kaatumisen varalta asennetun suojarakenteen osa, joka todennäköisesti osuisi ensimmäisenä maahan taaksepäin suuntautuvassa kaatumisonnettomuudessa, eli yleensä yläreuna. Pystytaso, johon kuormitus kohdistetaan, sijaitsee keskitasosta mitattuna etäisyydellä, joka on yksi kolmasosa rakenteen yläosan ulkoleveydestä. Jos suojarakenne on tässä kohdassa kaareva tai ulkoneva, on rakennetta vahvistamatta lisättävä kiiloja, joiden avulla kuormitus voidaan kohdistaa siihen.

3.2.2.1.1.2 Asennelma on köytettävä kiinni maahan kohdassa 3.1.6.3 kuvatun mukaisesti.

3.2.2.1.1.3 Suojarakenteen testin aikana absorboiman energian on oltava vähintään Eil = 2,165 × 10-7 M L2 tai Eil = 0,574 × I

3.2.2.1.1.4 Jos traktorin ohjauspaikka on käännettävissä (käännettävä istuin ja ohjauspyörä), energia on suurempi edellä valitun tai seuraavan kaavan antamista arvoista: Eil = 500 + 0,5 M

3.2.2.1.2 Kuormitus edestä

3.2.2.1.2.1 Kuormitus kohdistetaan vaakasuorassa traktorin keskitason kanssa yhdensuuntaiseen pystytasoon. Kuormituspiste on se osa suojarakennetta, joka todennäköisesti osuisi ensimmäisenä maahan eteenpäin liikkuvan traktorin kaatuessa kyljelleen, eli yleensä yläreuna. Kuormituspiste sijaitsee suojarakenteen yläosan leveyden kuudesosan verran sisäänpäin traktorin keskitason suuntaisesta pystytasosta, joka koskettaa suojarakenteen äärimmäistä yläulkoreunaa. Jos suojarakenne on tässä kohdassa kaareva tai ulkoneva, on rakennetta vahvistamatta lisättävä kiiloja, joiden avulla kuormitus voidaan kohdistaa siihen.

3.2.2.1.2.2 Asennelma on köytettävä kiinni maahan kohdassa 3.1.6.3 kuvatun mukaisesti.

3.2.2.1.2.3 Suojarakenteen testin aikana absorboiman energian on oltava vähintään Eil = 500 + 0,5 M

3.2.2.1.2.4 Kääntyvällä ohjauspaikalla (kääntyvä istuin ja ohjauspyörä) varustetut traktorit: — jos suojarakenne on takaosaan asennettu kaksipylväinen turvakaari, käytetään edellä mainittua kaavaa — muiden suojarakenteiden tapauksessa energia on suurin niistä arvoista, jotka on saatu käyttämällä edellä ja seuraavassa mainittuja kaavoja: — Eil = 2,165 × 10-7 ML2 — tai — Eil = 0,574 I

3.2.2.1.3 Kuormitus sivulta

3.2.2.1.3.1 Sivulta tuleva kuormitus on kohdistettava vaakasuorassa pystytasolla, joka on kohtisuorassa traktorin keskitasoon nähden ja kulkee 60 mm:n etäisyydellä istuimen mittapisteen edessä, kun istuin on säädetty pitkittäissäätövaransa keskikohtaan. Kuormituspiste on se kaatumisen varalta asennetun suojarakenteen osa, joka todennäköisesti osuisi ensimmäisenä maahan sivulle suuntautuvassa kaatumisonnettomuudessa, eli yleensä yläreuna.

3.2.2.1.3.2 Asennelma on köytettävä kiinni maahan kohdassa 3.1.6.3 kuvatun mukaisesti.

3.2.2.1.3.3 Suojarakenteen testin aikana absorboiman energian on oltava vähintään Eis = 1,75 M

3.2.2.1.3.4 Kun kyse on traktorista, jossa ohjauspaikka on käännettävissä (käännettävä istuin ja ohjauspyörä), kuormituspisteen on oltava tasolla, joka on suorassa kulmassa keskitasoon nähden ja kulkee sen janan keskipisteen kautta, joka saadaan yhdistämällä istuimen kahden asennon määrittämät kaksi mittapistettä. Kaksipylväisten suojarakenteiden tapauksessa kuormitus on kohdistettava jompaankumpaan pylvääseen.

3.2.2.1.3.5 Kun kyse on traktorista, jossa ohjauspaikka on käännettävissä (käännettävä istuin ja ohjauspyörä) ja jossa suojarakenne on takaosaan asennettu kaksipylväinen turvakaari, energia on suurempi seuraavilla kaavoilla saaduista arvoista: Eis = 1,75 M tai Eis = 1,75 M (B6 + B)/2B

3.2.2.1.4 Puristus takaa

Kaikki määräykset ovat samat kuin kohdassa 3.2.1.1.4.

3.2.2.1.5 Puristus edestä

Kaikki määräykset ovat samat kuin kohdassa 3.2.1.1.5.

3.2.2.1.6 Ylimääräinen ylikuormitustesti (kuvat 7.9–7.11)

Ylikuormitustesti on suoritettava aina, kun voima vähenee yli 3 prosenttia viimeisten 5 prosentin aikana taipumasta, joka saavutetaan, kun rakenne absorboi tarvittavan energian (ks. kuva 7.10).

Ylikuormitustestissä lisätään vaakasuoraa kuormitusta asteittain 5 prosentin lisäyksin alkuperäisestä energiantarpeesta enintään 20 prosentin lisäenergiaan asti (ks. kuva 7.11).

Ylikuormitustesti on hyväksyttävä, jos kunkin tarvittavan energian 5, 10 tai 15 prosentin lisäyksen jälkeen voima vähenee vähemmän kuin 3 prosenttia 5 prosentin lisäystä kohti ja pysyy suurempana kuin 0,8 Fmax.

Ylikuormitustesti on hyväksyttävä, jos voima on yli 0,8 Fmax sen jälkeen kun rakenne on absorboinut 20 prosenttia lisätystä energiasta.

Ylikuormitustestin aikana sallitaan lisähalkeamat tai -repeämät tai tunkeutuminen vapaaseen tilaan tai vapaan tilan suojatta jääminen kimmoisen taipuman takia. Rakenne ei saa kuitenkaan kuorman poistamisen jälkeen työntyä vapaaseen tilaan, jonka on oltava täysin suojattu.

3.2.2.1.7 Ylimääräiset puristustestit

Jos puristustestin aikana syntyy halkeamia tai repeämiä, joita ei voi pitää merkityksettöminä, on välittömästi ne aiheuttaneen puristustestin jälkeen tehtävä uusi vastaava puristustesti, jossa käytettävä voima on kuitenkin 1,2 Fv.

3.2.2.2 Suoritettavat mittaukset

3.2.2.2.1 Murtumat ja halkeamat

Kaikki traktorin rakenneosat, liitokset ja kiinnitysjärjestelmät tutkitaan kunkin testin jälkeen visuaalisesti murtumien tai halkeamien löytämiseksi, mutta pieniä halkeamia merkityksettömissä osissa ei oteta huomioon.

3.2.2.2.2 Työntyminen vapaaseen tilaan

Suojarakenne on tutkittava jokaisen testin aikana, jotta nähtäisiin, onko jokin suojarakenteen osa työntynyt liitteen I kohdassa 1.6 määriteltyyn vapaaseen tilaan.

Suojarakenne on lisäksi tutkittava sen määrittämiseksi, onko jokin vapaan tilan osa rakenteen suojaaman alueen ulkopuolella. Osan katsotaan olevan kaatumisen varalta asennetun suojarakenteen suojaaman alueen ulkopuolella, jos se olisi joutunut kosketuksiin maanpinnan kanssa, jos traktori olisi kaatunut siihen suuntaan, josta isku tuli. Tätä tarkoitusta varten etu- ja takarenkaiden ja raidevälin säätöjen katsotaan olevan pienimmät valmistajan ilmoittamat.

3.2.2.2.3 Kimmoinen taipuma sivuttaiskuormituksessa

Kimmoinen taipuma on mitattava (810 + av) mm istuimen mittapisteen yläpuolella pystytasolla, johon kuorma kohdistetaan. Tässä mittauksessa voidaan käyttää mitä tahansa kuvassa 7.8 esitetyn laitteen kaltaista laitetta.

3.2.2.2.4 Pysyvä taipuma

Suojarakenteen pysyvä taipuma on kirjattava viimeisen puristustestin jälkeen. Sitä varten on kirjattava ennen testin alkua kaatumisen varalta asennetun suojarakenteen tärkeimpien osien sijainti suhteessa istuimen mittapisteeseen.

Laajentaminen muihin traktorimalleihin

3.3.1 [ei sovellettavissa]

3.3.2 Tekninen laajennus Jos traktoriin, suojarakenteeseen tai sen kiinnitykseen traktoriin tehdään teknisiä muutoksia, alkuperäisen testin tehnyt testauslaitos voi antaa teknistä laajennusta koskevan selosteen seuraavissa tapauksissa: 3.3.2.1 Rakennetestien tulosten laajentaminen toisiin traktorimalleihin Isku- ja puristustestejä ei tarvitse tehdä kaikille traktorimalleille, jos suojarakenne ja traktori ovat kohdissa 3.3.2.1.1–3.3.2.1.5 tarkoitettujen vaatimusten mukaiset. 3.3.2.1.1 Rakenteen on oltava samanlainen kuin testattu rakenne. 3.3.2.1.2 Tarvittava energia saa olla enintään 5 prosenttia suurempi kuin alkuperäistä testiä varten laskettu energia. 3.3.2.1.3 Kiinnitysmenetelmän ja traktorin osien, joihin kiinnitys kohdistuu, on oltava samanlaiset. 3.3.2.1.4 Sellaisten osien kuin lokasuojien ja konepellin, jotka saattavat tukea suojarakennetta, on oltava samanlaiset. 3.3.2.1.5 Suojarakenteen sisällä sijaitsevan istuimen sijainnin ja kriittisten mittojen sekä suojarakenteen asennon traktoriin nähden on oltava sellaiset, että vapaa tila olisi jäänyt taipuneen rakenteen suojaan kaikissa testeissä (tämä on tarkastettava käyttämällä samaa vapaan tilan vertailupistettä kuin alkuperäisessä testausselosteessa, ts. joko istuimen vertailupistettä SRP tai istuimen mittapistettä SIP). 3.3.2.2 Rakennetestien tulosten laajentaminen muutettuihin suojarakenteen malleihin Tätä menettelyä on noudatettava, kun kohdan 3.3.2.1 määräykset eivät täyty. Sitä ei saa käyttää, jos menetelmä, jolla suojarakenne kiinnitetään traktoriin, ei ole samojen periaatteiden mukainen (jos esim. kumiset tuet korvataan ripustuslaitteella). 3.3.2.2.1 Muutokset, joilla ei ole mitään vaikutusta alkuperäisen testin tuloksiin (esim. lisätarvikkeen kiinnitysalustan hitsaaminen ei-kriittiseen paikkaan rakenteessa), SIP-pisteen sijainnin suhteen erilaisten lisäistuinten sijoittaminen suojarakenteeseen (tarkastettava, että uudet vapaat tilat pysyvät taipuneen rakenteen suojassa kaikissa testeissä). 3.3.2.2.2 Muutokset, jotka saattavat vaikuttaa alkuperäisen testin tuloksiin asettamatta kuitenkaan kyseenalaiseksi suojarakenteen hyväksyttävyyttä (esim. muutos rakennekomponenttiin tai menetelmään, jolla suojarakenne kiinnitetään traktoriin). Tällöin voidaan tehdä validointitesti, jonka tulokset kirjataan laajennusselosteeseen. Tähän tyypin laajennukseen sovelletaan seuraavia rajoituksia: 3.3.2.2.2.1 Ilman validointitestiä voidaan hyväksyä enintään viisi laajennusta. 3.3.2.2.2.2 Validointitestin tulokset hyväksytään laajennusta varten, jos kaikki testiohjeen vaatimukset ja seuraavat edellytykset täyttyvät: Kunkin iskutestin jälkeen mitattu taipuma ei poikkea kumpaankaan suuntaan yli 7:ää prosenttia niistä mittaustuloksista, jotka on kirjattu alkuperäiseen testausselosteeseen tuolloin tehtyjen iskutestien jälkeen (dynaamiset testit). Tarvittavan energiatason saavuttamisen jälkeen eri vaakatasoisissa kuormitustesteissä mitattu voima ei poikkea kumpaankaan suuntaan yli 7:ää prosenttia alkuperäisessä testissä tarvittavan energiatason saavuttamisen jälkeen mitatusta voimasta, eikä tarvittavan energiatason saavuttamisen jälkeen eri vaakatasoisissa kuormitustesteissä mitattu taipuma ( 11 ) poikkea yli 7:ää prosenttia alkuperäisessä testissä tarvittavan energiatason saavuttamisen jälkeen mitatusta taipumasta (staattiset testit). 3.3.2.2.2.3 Samaan laajennusselosteeseen voidaan sisällyttää useampia suojarakenteen muutoksia, jos ne edustavat saman suojarakenteen eri vaihtoehtoja. Yhdessä laajennusselosteessa voidaan kuitenkin hyväksyä vain yksi validointitesti. Testaamatta jätetyt vaihtoehdot on kuvattava laajennusselosteessa omassa erityisessä osiossaan. 3.3.2.2.3 Lisäys valmistajan ilmoittamaan jo testatun suojarakenteen vertailumassaan. Jos valmistaja haluaa säilyttää saman hyväksyntänumeron, voidaan antaa laajennusseloste validointitestin suorittamisen jälkeen (tällöin ei sovelleta kohdassa 3.3.2.2.2.2 vahvistettuja ± 7 prosentin rajoituksia).

3.4 [ei sovellettavissa]

3.5 Suojarakenteiden kylmäkäyttäytyminen 3.5.1 Jos suojarakenteella väitetään olevan ominaisuuksia, jotka estävät kylmän sään aiheuttamaa haurastumista, valmistajan on annettava siitä yksityiskohtaiset tiedot, jotka on sisällytettävä selosteeseen. 3.5.2 Seuraavien vaatimusten ja menettelyjen tarkoituksena on antaa lujuutta ja kestävyyttä haurasmurtumia vastaan alhaisissa lämpötiloissa. Seuraavien materiaaleja koskevien vähimmäisvaatimusten olisi hyvä täyttyä, kun arvioidaan suojalaitteen soveltuvuutta käytettäväksi alhaisissa lämpötiloissa maissa, joissa tällaista lisäsuojausta tarvitaan. 3.5.2.1 Pulteilla ja muttereilla, joilla suojarakenne kiinnitetään traktoriin ja suojarakenteen rakenneosat liitetään toisiinsa, on oltava tarkistetut sopivat kylmänkesto-ominaisuudet. 3.5.2.2 Kaikkien hitsauselektrodien, joita käytetään rakenneosien ja kiinnikkeiden valmistuksessa, on oltava suojarakenteen kanssa yhteensopivia kohdassa 3.5.2.3 esitetyn mukaisesti. 3.5.2.3 Suojarakenteen rakenneosissa käytettävien teräsmateriaalien on oltava sitkeydeltään varmennettua materiaalia, joka täyttää taulukossa 7.1 annetut vähimmäisiskuenergiavaatimukset Charpy V -iskukokeessa. Teräksen laji ja laatuluokka on määriteltävä standardin ISO 630:1995 mukaisesti. Teräksen, jonka paksuus pelkän valssauksen jälkeen on alle 2,5 mm ja hiilipitoisuus alle 0,2 prosenttia, katsotaan täyttävän tämän vaatimuksen. Muista materiaalista kuin teräksestä valmistetuilla suojarakenteen rakenneosilla on oltava vastaava iskusitkeys alhaisissa lämpötiloissa. 3.5.2.4 Charpy V -iskuenergiavaatimuksia testattaessa näytekappale ei saa olla pienempi kuin suurin taulukossa 7.1 mainittu koko, jonka materiaali kestää. 3.5.2.5 Charpy V -iskukokeet on tehtävä standardissa ASTM A 370-1979 vahvistetun menettelyn mukaisesti; näytekappaleen koon on kuitenkin vastattava taulukossa 7.1 annettuja mittoja.



Taulukko 7.1 Vähimmäisiskuenergia Charpy V -iskukokeessa Näytekappaleen koko Energia lämpötilassa Energia lämpötilassa –30 °C –20 °C mm J J () 10 × 10 () 11 27,5 10 × 9 10 25 10 × 8 9,5 24 10 × 7,5 () 9,5 24 10 × 7 9 22,5 10 × 6,7 8,5 21 10 × 6 8 20 10 × 5 () 7,5 19 10 × 4 7 17,5 10 × 3,5 6 15 10 × 3 6 15 10 × 2,5 () 5,5 14 (1) Suositeltava koko. Näytekappale ei saa olla pienempi kuin suurin suositeltava koko, jonka materiaali kestää. (2) Energiavaatimus lämpötilassa –20 °C on 2,5 kertaa lämpötilalle –30 °C vahvistettu arvo. Iskuenergialujuuteen vaikuttaa muitakin tekijöitä: valssaussuunta, myötölujuus, rakeiden suuntaisuus ja hitsaus. Nämä tekijät on otettava huomioon terästä valittaessa ja käytettäessä. 3.5.2.6 Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää tiivistettyä tai puolitiivistettyä terästä, josta on esitettävä asianmukaiset eritelmät. Teräksen laji ja laatuluokka on määriteltävä standardin ISO 630:1995/Amd 1:2003 mukaisesti. 3.5.2.7 Näytekappaleiden on oltava pitkittäisiä ja peräisin levy-, putkiprofiili- tai rakenneteräksestä ennen sen muotoilua tai hitsaamista käytettäväksi suojarakenteessa. Putkiprofiili- tai rakenneteräksestä otettavat näytekappaleet on otettava mitoiltaan suurimman sivun keskeltä ilman hitsaussaumoja.

3.6 [ei sovellettavissa] Kuva 7.1 Vapaa tila



Kuva 7.1.a Näkymä sivulta Pystyleikkaus vertailutasolla Mitat millimetreinä Kuva 7.1.b Näkymä takaa



1 — Istuimen mittapiste 2 — Vertailutaso Kuva 7.2.a Vapaa tila traktoreissa, joissa ohjauspaikka on käännettävissä: kaksipylväinen turvakaari Kuva 7.2.b Vapaa tila traktoreissa, joissa ohjauspaikka on käännettävissä: muut kaatumissuojarakennetyypit Kuva 7.3 Heiluripaino ja sen ripustusketjut tai -vaijerit Kuva 7.4 Esimerkki traktorin köyttämisestä maahan (taakse kohdistuva isku) Kuva 7.5 Esimerkki traktorin köyttämisestä maahan (eteen kohdistuva isku) Kuva 7.6 Esimerkki traktorin köyttämisestä maahan (sivulle kohdistuva isku) Kuva 7.7 Esimerkki traktorin puristuslaitteesta Kuva 7.8 Esimerkki kimmoisan taipuman mittauslaitteesta 1 — Pysyvä taipuma 2 — Kimmoisa taipuma 3 — Kokonaistaipuma (pysyvä ja kimmoisa) Kuva 7.9 Voima-/taipumakäyrä Ylikuormitustestiä ei tarvita Huomautukset: 1. Määritetään Fa suhteessa arvoon 0,95 D′ 2. Ylikuormitustestiä ei tarvita, koska Fa ≤ 1,03 F′ Kuva 7.10 Voima-/taipumakäyrä Ylikuormitustesti tarvitaan Huomautukset: 1. Määritetään Fa suhteessa arvoon 0,95 D′ 2. Ylikuormitustesti tarvitaan, koska Fa > 1,03 F′ 3. Ylikuormitustestin tulos hyväksyttävä, koska Fb > 0,97F′ ja Fb > 0,8Fmax. Kuva 7.11 Voima-/taipumakäyrä Ylikuormitustestiä jatketaan Huomautukset: 1. Määritetään Fa suhteessa arvoon 0,95 D′ 2. Ylikuormitustesti tarvitaan, koska Fa > 1,03 F′ 3. Koska Fb < 0,97 F′, ylikuormitusta jatkettava 4. Koska Fc < 0,97 Fb, ylikuormitusta jatkettava 5. Koska Fd < 0,97 Fc, ylikuormitusta jatkettava 6. Ylikuormitustestin tulos hyväksyttävä jos Fe > 0,8 Fmax 7. Testi hylätään, jos kuormitus laskee alle arvon 0,8 Fmax.

▼M2 —————

▼B









LIITE VI

MERKIT

Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin muodostavat:

▼M2

— suorakulmio, jonka sisällä on pieni ”e” -kirjain ja sen jäljessä osan tyyppihyväksynnän antaneen maan tunnusnumero: — Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, ►A2 7 Unkari, 8 Tšekin tasavalta, ◄ Espanja 9, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Suomi 17, Tanska 18, ►A2 20 Puola, ◄ Portugali 21, Kreikka 23, Irlanti 24, ►A2 26 Slovenia, 27 Slovakia, 29 Viro, 32 Latvia, 36 Liettua, CY Kypros, MT Malta, ◄ ►M4 34 Bulgaria, 19 Romania, ◄ ►M6 25 Kroatia, ◄

▼B

— suorakulmion läheisyyteen sijoitettava ETY-tyyppihyväksyntänumero, joka vastaa suojarakennetyypin ja sen traktoriin kiinnityksen lujuuden osalta annetun osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen numeroa,

— kirjaimet V tai SV, riippuen siitä suoritettiinko dynaaminen (V) vai staattinen (SV) testi, sekä numero 1, joka osoittaa, että kyseessä on tässä direktiivissä tarkoitettu suojarakenne.

Esimerkki osan ETY-tyyppihyväksyntämerkistä

Selitys:

Edellä esitetty osan ETY-tyyppihyväksyntämerkillä varustettu suojarakenne on takaosaan asennetun turvakaaren, -kehyksen tai -ohjaamon rakenne, jolle on suoritettu dynaaminen testi, joka on tarkoitettu kapearaiteiseen traktoriin (V1) ja jolle annettiin osan ETY-tyyppihyväksyntä Ranskassa (e 2) numerolla 431.









LIITE VII

OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUSLOMAKKEEN MALLI









LIITE VIII

EDELLYTYKSET ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄLLE

1 Traktorin valmistajan tai tämän edustajan on tehtävä hakemus traktorin ETY-tyyppihyväksyntää varten suojarakenteen lujuuden ja sen traktoriin kiinnityksen lujuuden osalta.

2 Hyväksyttävää traktorityyppiä edustava traktori, johon asianmukaisesti hyväksytty suojarakenne ja sen kiinnitysosat on asennettu, luovutetaan tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavalle tarkastuslaitokselle.

3 Tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavan tarkastuslaitoksen on tarkastettava, onko hyväksytty suojarakennetyyppi tarkoitettu asennettavaksi siihen traktorityyppiin, jota varten tyyppihyväksyntää haetaan. Sen on erityisesti varmistettava, että suojarakenteen kiinnitys vastaa sitä, joka testattiin osan ETY-tyyppihyväksynnän antamisen yhteydessä.

4 ETY-tyyppihyväksynnän haltija voi pyytää sen laajentamista koskemaan muitakin suojarakennetyyppejä.

5 Toimivaltaiset viranomaiset antavat tällaisen laajennuksen seuraavin edellytyksin: 5.1 uuden suojarakennetyypin ja sen kiinnityksen traktoriin on täytynyt saada osan ETY-tyyppihyväksyntä; 5.2 uusi suojarakennetyyppi on suunniteltu asennettavaksi traktorityyppiin, jota varten ETY-tyyppihyväksynnän laajennusta haetaan; 5.3 suojarakenteen kiinnitys traktoriin vastaa sitä, joka on testattu osan ETY-tyyppihyväksynnän antamisen yhteydessä.

6 Liitteessä IX olevan mallin mukainen todistus liitetään ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen kunkin annetun tai evätyn tyyppihyväksynnän tai tyyppihyväksynnän laajentamisen osalta.

7 Jos traktorityypin ETY-tyyppihyväksyntähakemus esitetään samanaikaisesti siihen asennettavaksi tarkoitetun suojarakennetyypin osan ETY-tyyppihyväksyntähakemuksen kanssa, 2 ja 3 kohdassa määrättyjä tarkastuksia ei tehdä.









LIITE IX

MALLI