1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 27 päivänä kesäkuuta 1985,
tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista
(85/337/ETY)
(EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Neuvoston Direktiivi 97/11/EY, annettu 3 päivänä maaliskuuta 1997 L 73 5 14.3.1997
►M2 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/35/EY, annettu 26
päivänä toukokuuta 2003L 156 17 25.6.2003
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 27 päivänä kesäkuuta 1985,
tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten
arvioinnista
(85/337/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi
vuosilta 1973 (4) ja 1977 (5) samoin kuin toimintaohjelmassa vuodelta
1983 (6), joiden pääpiirteet Euroopan yhteisöjen neuvosto ja jäsenval-
tioiden hallitusten edustajat ovat hyväksyneet, korostetaan, ettäparempaa ympäristöpolitiikkaa on estää saasteiden ja haittojen muodos-tuminen niiden alkulähteillä, kuin yrittää myöhemmin torjua niidenvaikutuksia; niissä korostetaan tarvetta ottaa ympäristö huomioon
mahdollisimman aikaisessa vaiheessa kaikessa teknisessä suunnittelussa
ja päätöksenteossa; tämän tavoitteen saavuttamiseksi niissä edellytetääntällaisten vaikutusten arviointimenettelyn käyttöönottoa,
eroavuudet jäsenvaltioiden julkisten ja yksityisten hankkeiden
ympäristövaikutusten arviointia koskevassa lainsäädännössä voivatjohtaa eriarvoisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja niillä onsiten suora vaikutus yhteismarkkinoiden toimintaan; näin ollen ontarpeen lähentää jäsenvaltioiden tämän alan lainsäädäntöä perustamis-
sopimuksen 100 artiklan mukaisesti,
toisaalta on tarpeen toteuttaa yksi yhteisön ympäristönsuojelua ja
elämänlaatua koskevista tavoitteista,
koska perustamissopimuksessa ei tätä varten ole erityisvaltuutusta, on
sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa,
olisi otettava käyttöön ympäristövaikutusten arvioinnin yleisiä periaat-
teita tavoitteena täydentää ja yhtenäistää merkittäviäympäristövaikutuksia todennäköisesti aiheuttavien yksityisten ja julk-isten hankkeiden suunnittelua sääntelevät lupamenettelyt,
todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia aiheuttavia julkisia ja
yksityisiä hankkeita varten olisi myönnettävä lupa ainoastaan hank-keiden merkittävien ympäristövaikutusten ennakkoarvioinnin jälkeen;
tämä arviointi on suoritettava hankkeen toteuttajan toimittamien asian-
mukaisten tietojen perusteella, joita tarvittaessa viranomaiset jakansalaiset, joita hanke saattaa koskea, voivat täydentää,
erityisesti arvioinnin kohteena olevien hankkeiden suunnittelijoiden
pääasiallisia velvoitteita ja arvioinnin sisältöä koskevat ympäristövaiku-tusten arvioinnin periaatteet on yhdenmukaistettava,
tietynlaisilla hankkeilla on merkittäviä vaikutuksia ympäristöön, ja
nämä hankkeet on pääsääntöisesti arvioitava järjestelmällisesti,
muunlaisilla hankkeilla ei välttämättä ole merkittäviä ympäristövaiku-
tuksia kaikissa tapauksissa ja nämä hankkeet on arvioitava silloin, kunjäsenvaltiot katsovat niiden laadun sitä edellyttävän,1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 2
(1) EYVL N:o C 169, 9.7.1980, s. 14
(2) EYVL N:o C 66, 15.3.1982, s. 89
(3) EYVL N:o C 185, 27.7.1981, s. 8
(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1
(5) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1
(6) EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1
▼B
arvioitavien hankkeiden osalta on koottava tietyt vähimmäistiedot itse
hankkeesta ja sen vaikutuksista,
hankkeen ympäristövaikutukset on arvioitava ottaen huomioon pyrki-
mykset suojella ihmisten terveyttä, parantaa elämisen laatua paremmanympäristön avulla, varmistaa lajien monimuotoisuuden säilyminen jaylläpitää luonnon uusiutumiskyky elämän perusvoimavarana,
tätä direktiiviä ei kuitenkaan tule soveltaa hankkeisiin, joista on yksi-
tyiskohtaisesti säädetty erityisellä kansallisen lainsäädännön alaankuuluvalla säädöksellä, mikäli tämän direktiivin tavoitteet, mukaanlukien tiedon välittäminen, on otettu huomioon säätämismenettelyssä,ja
lisäksi poikkeustapauksissa saattaa olla tarkoituksenmukaista olla
soveltamatta yksittäiseen hankkeeseen tässä direktiivissä säädettyäarviointimenettelyä kuitenkin niin, että komissiolle toimitetaan asian-mukaiset tiedot hankkeesta,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tämä direktiivi koskee sellaisten julkisten ja yksityisten hank-
keiden ympäristövaikutusten arviointia, joilla todennäköisesti onmerkittäviä ympäristövaikutuksia.
2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
”hankkeella”:
— rakennustyön tai muun laitoksen tai suunnitelman toteuttamista,
— muuta luonnonympäristöön ja maisemaan kajoamista mukaan
lukien maaperän luonnonvarojen hyödyntäminen;
”hankkeen toteuttajalla”:— yksityistä hanketta varten tarvittavan luvan hakijaa tai julkista vira-
nomaista, joka on tehnyt aloitteen hankkeesta;
”luvalla”:— toimivaltaisen viranomaisen tai viranomaisten päätöstä, joka
oikeuttaa hankkeen toteuttajan ryhtymään hankkeen toteuttamiseen;
”yleisöllä”:
— yhtä tai useampaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä taikka,
kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti, näiden yhteen-
liittymiä, järjestöjä tai ryhmiä;
”yleisöllä, jota asia koskee”:
— yleisöä, johon 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ympäristöä koskevat
päätöksentekomenettelyt vaikuttavat tai todennäköisesti vaikuttavat,taikka yleisöä, jonka etua ne koskevat; tämän määritelmän mukai-
sesti katsotaan, että asia koskee ympäristönsuojelua edistävien ja
kansallisen lainsäädännön mahdolliset vaatimukset täyttävienvaltiosta riippumattomien järjestöjen etua.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on oltava jäsenvaltioiden tämän
direktiivin perusteella syntyneiden velvoitteiden toteuttamista varten
nimeämiä.
4. Jäsenvaltiot voivat, jos kansallisessa lainsäädännössä niin
säädetään, tapauskohtaisesti päättää olla soveltamatta tätä artiklaamaanpuolustustarkoituksia palveleviin hankkeisiin ja ohjelmiin, jos nekatsovat, että sen soveltaminen vaikuttaisi haitallisesti näihin tarkoituk-siin.1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 3
▼M2
▼B
▼M2
▼B
5. Tätä direktiiviä ei sovelleta hankkeisiin, joista on yksityiskohtai-
sesti säädetty erityisellä kansallisen lainsäädännön alaan kuuluvallasäädöksellä, mikäli tämän direktiivin tavoitteet, mukaan lukien tietojen
antaminen, on otettu huomioon säätämismenettelyssä.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että ennen luvan myöntämistä hankkeet, joilla etenkin
laatunsa, kokonsa tai sijaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviäympäristövaikutuksia, alistetaan lupamenettelyyn ja että niiden vaiku-tukset arvioidaan. Tässä tarkoitetut hankkeet määritellään 4 artiklassa.
2. Ympäristövaikutusten arviointi voidaan liittää jäsenvaltioissa
voimassa oleviin hankkeita koskeviin lupamenettelyihin tai, jos se eiole mahdollista, muihin menettelyihin tai tämän direktiivin tavoitteen
täyttämiseksi perustettaviin menettelyihin.
2a. Jäsenvaltiot voivat huolehtia siitä, että yhdellä menettelyllä
täytetään ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhte-näistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin96/61/EY vaatimukset (
1).
3. Jäsenvaltiot voivat poikkeustapauksissa olla kokonaan tai osittain
soveltamatta tiettyyn hankkeeseen tämän direktiivin säännöksiä, tämänkuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan määräysten soveltamista.
Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltioiden on:
a) tutkittava, onko jokin muu arviointimuoto sopiva;
b) asetettava yleisön, jota asia koskee, saataville a alakohdassa tarkoi-
tetuilla muilla arviointimuodoilla saadut tiedot, vapauttamispäätöstäkoskevat tiedot sekä vapauttamisen perusteet;
c) annettava komissiolle tiedoksi ennen luvan myöntämistä tehdyn
vapauttamipäätöksen perustelut ja liitettävä siihen,
►
M1tarvittaessa ◄, omille kansalaisille annetut tiedot.
Komissio välittää saamansa asiakirjat välittömästi muille jäsenvaltioille
tiedoksi.
Komissio antaa vuosittain neuvostolle kertomuksen tämän kohdan
soveltamisesta.
3 artikla
Ympäristövaikutusten arvioinnilla tunnistetaan, kuvataan ja arvioidaan
tarkoituksenmukaisella tavalla, kussakin yksittäistapauksessa ja 4—11artiklan mukaisesti hankkeen suorat ja välilliset vaikutukset seuraaviintekijöihin:
— ihmisiin, eläimiin ja kasveihin;
— maaperään, veteen, ilmaan, ilmastoon ja maisemaan;— kiinteään ja irtaimeen omaisuuteen ja kulttuuriperintöön;
— ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa mainit-
tujen tekijöiden vuorovaikutukseen.
4 artikla
1. Jollei direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa säädetystä muuta johdu,
liitteessä I mainitut hankkeet arvioidaan 5—10 artiklan mukaisesti.1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 4
(1) EYVL N:o L 257, 10.10.1996, s. 26.▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M2
▼B
▼M1
▼M1
2. Jollei direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa säädetystä muuta johdu,
jäsenvaltioiden on määriteltävä liitteessä II mainittujen hankkeidenosalta:
a) tapauskohtaisesti selvittämällä,
tai
b) jäsenvaltioiden asettamien raja-arvojen tai valintaperusteiden avulla
arvioidaanko tämä hanke 5—10 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltiotvoivatpäättäämolempienajabkohdassamainittujen
menettelyjensoveltamisesta.
3.Tutkittaessahankkeitatapauskohtaisestitaivahvistettaessaraja-
arvojentaivalintaperusteita2kohdansoveltamiseksi,liitteessäIIIvahvistetutkyseistähankettakoskevatolennaisetarviointiperusteeton
otettavahuomioon.
4.Jäsenvaltioidenonvarmistettava,ettätoimivaltaistenvirano-
maisten2kohdanmukaisestitekemäpäätösonkansalaistensaatavilla.
5artikla
1. Niiden hankkeiden osalta, joiden ympäristövaikutukset on 4
artiklan mukaan arvioitava 5—10 artiklan mukaisesti, jäsenvaltioiden
on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettähankkeen toteuttaja toimittaa asianmukaisessa muodossa liitteessä IVtarkemmin määritellyt tiedot silloin, kun:
a) jäsenvaltiot pitävät tietoja tärkeinä lupamenettelyn tietyssä vaiheessa
sekä tietyn hankkeen tai hanketyypin erityisluonteen ja todennäköi-sesti vaikutuksen kohteena olevan ympäristön piirteiden vuoksi;
b) jäsenvaltiot katsovat, että hankkeesta vastaava voidaan kohtuudella
velvoittaa kokoaamaan nämä tiedot ottaen huomioon muun muassa
sen hetkinen tietämys ja arviointimenetelmät.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että toimivaltainen viranomainen antaa lausunnon
tiedoista, jotka hankkeesta vastaavan on 1 kohdan mukaisesti toimitet-
tava, jos hankkeesta vastaava sitä pyytää ennen lupahakemuksenjättämistä.
Toimivaltaisen viranomaisen on kuultava hankkeesta vastaavaa ja 6
artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia, ennen kuin se antaalausuntonsa. Se että viranomainen on antanut tämän kohdan mukaisestilausunnon ei estä sitä myöhemmin pyytämästä hankkeesta vastaavaatoimittamaan lisätietoja.
Jäsenvaltiot voivat vaatia toimivaltaisia viranomaisia antamaan
tällaisen lausunnon riippumatta siitä pyytääkö hankkeesta vastaava sitä.
3. Hankkeesta vastaava 1 kohdan mukaisesti toimittamissa tiedoissa
on oltava ainakin:
— kuvaus hankkeesta, joka sisältää tiedot hankkeen sijainnista, suunni-
telmasta ja laajuudesta,
— kuvaus merkittävien haitallisten vaikutusten välttämiseksi, vähentä-
miseksi ja jos mahdollista parantamiseksi suunnitelluista
toimenpiteistä,
— tarvittavat tiedot niiden olennaisten ympäristövaikutusten tunnista-
miseksi ja arvioimiseksi, joita hanke todennäköisesti aiheuttaa,
— selostus hankkeesta vastaavan tutkimista tärkeimmistä vaihtoeh-
doista ja tiedot hänen valintaansa vaikuttaneista pääasiallisistasyistä ottaen huomioon ympäristövaikutukset,
— yleistajuinen yhteenveto edellisissä kohdissa mainituista tiedoista.
4. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa varmistettava, että kaikki virano-
maiset, joilla on hallussaan olennaista tietoa, erityisesti 3 artiklanosalta, pitävät sen hankkeesta vastaavan saatavilla.1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 5
▼B
6 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että niille ympäristöasioista vastaaville viranomaisille,joita hanke todennäköisesti koskee, annetaan mahdollisuus ilmaista
kantansa hankkeen toteuttajan toimittamien tietojen ja lupahakemuksen
osalta. Tätä varten jäsenvaltioiden on nimettävä ne viranomaiset, joitaasiassa on kuultava joko yleisesti tai tapauskohtaisesti. Näille virano-maisille on toimitettava 5 artiklan mukaisesti saadut tiedot.Jäsenvaltioiden tehtävänä on vahvistaa yksityiskohtaiset menettelytkuulemista varten.
2. Yleisölle on ilmoitettava joko julkisin ilmoituksin tai muin asian-
mukaisin tavoin, kuten sähköisin viestimin milloin mahdollista,
seuraavat seikat 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen ympäristöä koske-
vien päätöksentekomenettelyjen varhaisessa vaiheessa ja viimeistäänheti, kun tiedot voidaan kohtuudella antaa:
a) lupahakemus;
b) tieto siitä, että hankkeeseen sovelletaan ympäristövaikutusten
arviointimenettelyä, ja tarvittaessa, että siihen sovelletaan 7 artiklaa;
c) yksityiskohtaiset tiedot toimivaltaisista viranomaisista, jotka
vastaavat päätöksenteosta, joilta voi saada asiaa koskevia tietoja jajoille huomautukset tai kysymykset voidaan esittää, sekä yksityis-kohtaiset tiedot määräajoista huomautusten tai kysymysten
esittämiselle;
d) mahdollisten päätösten luonne tai päätösluonnos, jos sellainen on;
e) ilmoitus 5 artiklan mukaisesti saadun tiedon saatavilla olosta;
f) milloin, missä ja miten asiaa koskevat tiedot annetaan saataville;
g) yksityiskohtaiset tiedot menettelyistä tämän artiklan 5 kohdan
mukaista yleisön osallistumista varten.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisön, jota asia koskee,
saataville annetaan kohtuullisessa määräajassa:
a) kaikki 5 artiklan mukaisesti saadut tiedot;
b) kansallisen lainsäädännön mukaisesti tärkeimmät toimivaltaiselle
viranomaiselle tai toimivaltaisille viranomaisille annetut selvitykset
ja ohjeet, kun yleisölle, jota asia koskee, tiedotetaan asiasta tämän
artiklan 2 kohdan mukaisesti;
c) ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta 28 päivänä tammikuuta
2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (
1) säännösten mukaisesti muut kuin tämän artiklan 2 kohdassa
tarkoitetut tiedot, jotka ovat merkityksellisiä päätöksen kannalta 8artiklan mukaisesti ja jotka annetaan saataville vasta, kun yleisölle,jota asia koskee, on ilmoitettu tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti.
4. Yleisölle, jota asia koskee, on annettava ajoissa ja tehokkaalla
tavalla mahdollisuus osallistua 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihinympäristöä koskeviin päätöksentekomenettelyihin ja sillä on tätä tarkoi-tusta varten oltava oikeus esittää toimivaltaiselle viranomaiselle tai
toimivaltaisille viranomaisille huomautuksensa ja mielipiteensä ennen
kuin lupahakemuksesta päätetään vaihtoehtojen ollessa vielä avoinna.
5. Jäsenvaltioiden on määriteltävä yksityiskohtaiset järjestelyt, joita
toteutetaan yleisölle tiedottamiseksi (esimerkiksi jakamalla ilmoituksiatietyllä alueella tai ilmoittamalla asiasta paikallisissa sanomalehdissä)
sekä yleisön, jota asia koskee, kuulemiseksi (esimerkiksi kirjallisten
lausuntojen tai julkisen kuulemisen avulla).
6. On asetettava eri vaiheille kohtuulliset määräajat, joilla mahdol-
listetaan, että yleisölle tiedottamiseen ja yleisön, jota asia koskee,valmistautumiseen sekä tehokkaaseen osallistumiseen ympäristöä1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 6
(1) EUVL L 41, 14.2.2003, s. 26.▼M1
▼M2
▼M2
koskevaan päätöksentekoon tämän artiklan mukaisesti jää riittävästi
aikaa.
7 artikla
1. Jos jäsenvaltion tiedossa on, että tietyllä hankkeella on todennä-
köisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia toisessa jäsenvaltiossa tai josjäsenvaltio, johon todennäköisesti kohdistuu merkittävä vaikutus, niinvaatii, sen jäsenvaltion, jonka alueella hanke aiotaan toteuttaa, on
toimitettava sille jäsenvaltiolle, johon vaikutus kohdistuu, mahdolli-
simman pian ja viimeistään silloin, kun se tiedottaa asiasta omillekansalaisilleen, muun muassa:
a) kuvaus hankkeesta ja sen ohessa kaikki käytettävissä oleva tieto
hankkeen mahdollisesta rajat ylittävästä vaikutuksesta,
b) tiedot mahdollisesti tehtävän päätöksen luonteesta,
ja sen on annettava toiselle jäsenvaltiolle kohtuullinen aika ilmoittaa,
haluaako se osallistua 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin ympäristö-
vaikutuksia koskeviin päätöksentekomenettelyihin, ja se voi sisällyttää
tähän tämän artiklan 2 kohdassa mainitut tiedot.
2. Jos jäsenvaltio, jolle toimitetaan tietoja 1 kohdan nojalla,
ilmoittaa aikovansa osallistua 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin
ympäristöä koskeviin päätöksentekomenettelyihin, jäsenvaltion, jonkaalueella hanke aiotaan toteuttaa, on lähetettävä, jollei se vielä ole sitätehnyt, sellaiselle jäsenvaltiolle, johon vaikutus kohdistuu, 6 artiklan 2kohdan mukaisesti toimitettavat ja 6 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan
mukaisesti saataville asetettavat tiedot.
3. Kyseisten jäsenvaltioiden on siltä osin kuin asiaa niitä koskee
myös:
a) huolehdittava siitä, että 1 ja 2 kohdissa tarkoitetut tiedot ovat
kohtuullisessa ajassa 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen virano-maisten ja niiden kansalaisten saatavilla, joita hanke koskee senjäsenvaltion alueella, johon vaikutus todennäköisesti kohdistuu; ja
b) varmistettava, että ennen kuin hankkeelle myönnetään lupa, näille
viranomaisille ja kansalaisille, joita hanke koskee, annetaan mahdol-
lisuus ilmaista kohtuullisessa ajassa kantansa toimitetuista tiedoista
sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueellahanke aiotaan toteuttaa.
4. Niiden jäsenvaltioiden, joita hanke koskee, on aloitettava neuvot-
telut muun muassa hankkeen mahdollisista rajat ylittävistä
vaikutuksista ja tällaisten vaikutusten vähentämiseksi tai poistamiseksisuunnitelluista toimenpiteistä, sekä vahvistettava kohtuullinenmääräaika neuvottelujen kestolle.
5. Asianomaiset jäsenvaltiot voivat päättää tämän artiklan
täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista järjestelyistä, joiden onoltava sellaisia, että yleisö, jota asia koskee sen jäsenvaltion alueella,johon vaikutus kohdistuu, voi osallistua hanketta koskeviin 2 artiklan2 kohdassa tarkoitettuihin ympäristöä koskeviin päätöksentekomenette-lyihin tehokkaasti.
8 artikla
Käytyjen neuvottelujen tulokset ja 5, 6 ja 7 artiklan mukaisesti saadut
tiedot on otettava huomioon lupamenettelyssä.
9 artikla
1. Kun päätös luvan myöntämisestä tai epäämisestä on tehty, toimi-
valtaisen viranomaisen tai viranomaisten on tiedotettava asiasta1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 7
▼M1
▼M2
▼M1
▼M2
▼M1
▼M2
▼M2
yleisölle asianmukaisten menettelyjen mukaisesti ja saatettava yleisön
saataville seuraavat tiedot:
— päätöksen sisältö ja siihen liittyvät ehdot,
— tutkittuaan yleisön, jota asia koskee, ilmaisemat huomautukset ja
mielipiteet, päätöksen perusteena olevat tärkeimmät seikat janäkökohdat, mukaan lukien tiedot yleisön osallistumisprosessista,
— tarvittaessa kuvaus tärkeimmistä toimenpiteistä, joiden tarkoituk-
sena on estää, vähentää ja, jos mahdollista, poistaa merkittävät
haittavaikutukset.
2. Toimivaltaisen viranomaisen tai toimivaltaisten viranomaisten on
ilmoitettava tästä 7 artiklan mukaisesti kuullulle jäsenvaltiolle ja toimi-
tettava sille tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot.
Kuultujen jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisön, jota asia
koskee, saataville annetaan asianmukaisella tavalla tiedot niiden omalla
alueella.
10 artikla
Tämän direktiivin säännöksillä ei vaikuteta toimivaltaisten virano-
maisten velvollisuuteen noudattaa kansallisissa säännöksissä ja
hallinnollisissa määräyksissä sekä vakiintuneessa oikeuskäytännössä
olevia rajoituksia, jotka koskevat liikesalaisuutta henkinen omaisuusmukaan lukien ja yleisen edun turvaamista.
Tapauksissa, joissa 7 artiklaa sovelletaan, siinä jäsenvaltiossa, jossa
hanketta suunnitellaan, voimassa olevat rajoitukset koskevat tietojenluovuttamista toiselle jäsenvaltiolle ja tietojen vastaanottamista toisestajäsenvaltiosta.
10 a artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisen oikeusjärjestelmän
mukaisesti siihen yleisöön kuuluville, jota asia koskee, ja:
a) joiden etua asia riittävästi koskee, tai vaihtoehtoisesti
b) jotka väittävät oikeuksiensa heikentyvän, jos jäsenvaltion hallinto-
lainkäyttöä koskevassa säännöstössä niin edellytetään,
on mahdollisuus saattaa tuomioistuimessa tai muussa laillisesti peruste-
tussa riippumattomassa ja puolueettomassa elimessä tähän direktiiviin
sisältyvien yleisön osallistumista koskevien säännösten soveltamisalaankuuluvien päätösten, toimien tai laiminlyöntien asiasisällön taikkaniihin liittyvien menettelyjen laillisuus uudelleen tutkittavaksi.
Jäsenvaltioiden on määriteltävä, missä vaiheessa moite päätöksiä,
toimia tai laiminlyöntejä vastaan voidaan esittää.
Jäsenvaltioiden on määriteltävä, mikä muodostaa riittävän edun ja
oikeuden heikentymisen, tavoitteenaan antaa yleisölle, jota asia koskee,
laaja muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus. Edellä 1 artiklan 2kohdassa tarkoitetut vaatimukset täyttävien valtioista riippumattomienjärjestöjen edun katsotaan olevan tämän artiklan a alakohdassa tarkoite-tulla tavalla riittävä. Niillä katsotaan myös olevan oikeuksia, joita onmahdollista loukata tämän artiklan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
Tämän artiklan säännökset eivät estä mahdollisuutta, että hallinnollinen
viranomainen alustavasti tutkii asian uudelleen, eivätkä ne vaikutavaatimukseen hallinnollisten muutoksenhakumenettelyjen loppuunsaat-
tamisesta ennen kuin asia saatetaan tuomioistuimen tutkittavaksi,
silloin kun kansallisessa lainsäädännössä on tällainen vaatimus.
Kyseisen menettelyn on oltava oikeudenmukainen, tasapuolinen ja
nopea, eikä se saa olla niin kallis, että se olisi esteenä menettelyyn
osallistumiselle.
Tämän artiklan säännösten tehostamiseksi jäsenvaltioiden on varmistet-
tava, että yleisölle annetaan käytännön tietoja mahdollisuudesta1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 8
▼M1
▼M2
▼M2
turvautua hallinnollisiin ja tuomioistuimessa tapahtuviin muutoksenha-
kumenettelyihin.
11 artikla
1. Jäsenvaltiot ja komissio luovuttavat toisilleen tietoja tämän direk-
tiivin soveltamisesta saaduista kokemuksista.
2. Jäsenvaltioiden on erityisesti annettava komissiolle tiedoksi kaikki
vahvistetut valintaperusteet ja/tai raja-arvot, jotka vaikuttavat kyseistenhankkeiden valintaan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
3. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viiden
vuoden kuluttua tämän direktiivin tiedoksi antamisesta kertomuksen
sen soveltamisesta ja toimivuudesta. Kertomus laaditaan edellä tarkoi-
tettujen, toimitettujen tietojen perusteella.
4. Näiden tietojen toimittamisen perusteella komissio tekee neuvos-
tolle tarvittaessa täydentäviä ehdotuksia tämän direktiivin soveltamisenriittäväksi yhteensovittamiseksi.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät toimenpiteet kolmen vuoden kuluessa sen tiedoksi antami-sesta (
1).
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
14 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 9
(1) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 3 päivänä heinäkuuta
1985.▼B
▼M1
▼B
▼M1
▼B
▼M1
LIITE I
HANKKEET, JOITA TARKOITETAAN 4 ARTIKLAN 1 KOHDASSA
1. Öljynjalostamot (lukuun ottamatta yrityksiä, jotka jalostavat raakaöljystä
ainoastaan voiteluaineita) sekä laitokset, jotka kaasuttavat tai nesteyttävät
kivihiiltä tai öljyliusketta vähintään 500 tonnia päivässä.
2. — Lämpövoimalaitokset ja muut polttolaitokset, joiden lämmöntuotto on
vähintään 300 megawattia ja
— ydinvoimalaitokset ja muut ydinreaktorit mukaan lukien näiden laitosten
tai reaktoreiden purkaminen tai käytöstä poistaminen (*) (lukuun otta-
matta halkeamis- ja hyötämiskelpoisten aineiden tuotantoon ja
konversioon tarkoitettuja tutkimuslaitoksia, joiden suurin jatkuva
lämpöteho ei ylitä yhtä kilowattia).
3. a) Laitokset, joissa jälleenkäsitellään säteilytettyä ydinpolttoainetta.
b) Laitokset, jotka on suunniteltu
— ydinpolttoaineen tuottamiseen tai isotooppirikastamiseen,
— säteilytetyn ydinpolttoaineen tai runsasaktiivisen jätteen käsittelyyn,
— säteilytetyn ydinpolttoaineen loppusijoitukseen,
— ainoastaan radioaktiivisen jätteen loppusijoittamiseen,— ainoastaan säteilytettyjen ydinpolttoaineiden tai radioaktiivisen
jätteen varastoimiseen muualla kuin tuotantopaikassa (suunniteltu
pitemmäksi ajaksi kuin 10 vuodeksi).
4. — Valuraudan ja teräksen alkusulatukseen tarkoitetut laitokset,
— Laitokset, joissa tuotetaan ei-rautaraakametalleja malmista, rikasteista tai
sekundaarisista raaka-aineista metallurgisilla, kemiallisilla tai elektro-
lyyttisillä menetelmillä.
5. Asbestin louhinta sekä laitokset, joissa käsitellään ja muunnetaan asbestia
tai asbestia sisältäviä tuotteita, jos niissä tuotetaan: asbestisementistä
valmistettuja lopputuotteita yli 20 000 tonnia vuodessa; asbestia kitkapinta-
materiaalissa sisältäviä lopputuotteita yli 50 tonnia vuodessa; muita
tuotteita, joissa käytetään yli 200 tonnia asbestia vuodessa.
6. Kemianteollisuuden laitoskombinaatit eli laitokset, joissa valmistetaan teol-
lisessa mittakaavassa aineita kemiallisilla muuntoprosesseilla, joissa on
useita yksikköjä yhdessä toiminnallisesti toisiinsa liitettyinä ja joissa tuote-
taan
i) orgaanisia peruskemikaaleja,
ii) epäorgaanisia peruskemikaaleja,
iii) fosfori-, typpi- tai kaliumpohjaisia (yksi- tai moniravinteisia) lannoit-
teita,
iv) perusaineita kasvinsuojelu- tai eliöntorjunta-aineisiin,
v) perusaineita farmaseuttisiin tuotteisiin kemiallisella tai biologisella
menetelmällä,
vi) räjähdysaineita.
7. a) Kaukoliikenteen rautateiden sekä lentokenttien (
1) rakentaminen, kun
pääkiitorata on vähintään 2 100 metriä pitkä.
b) Moottoriteiden ja moottoriliikenneteiden (2) rakentaminen.
c) Vähintään nelikaistaisen uuden tien rakentaminen tai kaksikaistaisen tai
sitä kapeamman tien uudelleenlinjaus ja/tai leventäminen siten, että tiestä
tulee vähintään nelikaistainen, jos tällainen yhtäjaksoinen uusi tie tai
uudelleenlinjattu ja/tai levennetty tien osa on vähintään 10 kilometrin
pituinen.
8. a) Sisävesiväylät ja sisävesiliikenteen satamat suuremmille kuin 1 350
tonnin aluksille.1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 10
(*) Ydinvoimalaitokset ja muut ydinreaktorit lakkaavat olemasta tällaisia laitoksia, kun
kaikki ydinpolttoaine ja muut radioaktiivisesti saastuneet elementit on pysyvästi pois-tettu laitosalueelta.
(
1) ’Lentokentällä’ tarkoitetaan tässä direktiivissä vuodelta 1944 olevan kansainvälisen
siviili-ilmailuliiton perustamisesta tehdyn Chicagon yleissopimuksen mukaistamääritelmää lentokentistä (liite 14).
(
2) ’Moottoriliikennetiellä’ tarkoitetaan tässä direktiivissä 15 päivänä marraskuuta 1975
tehdyssä Euroopan sopimuksessa liikenteen kansainvälisistä pääväylistä käytettyä
määritelmää.
▼M1
b) Kauppasatamat, rannassa kiinni olevat lastaus ja purkulaiturit ja ulkosa-
tamat (lukuun ottamatta lauttalaitureita), joihin pääsevät yli 1 350 tonnin
alukset.
9. Ongelmajätteiden käsittelylaitokset, joissa jätteet poltetaan, käsitellään
kemiallisesti, kuten on määritelty direktiivin 75/442/ETY (1) liitteessä II A
otsakkeen D9 alla, tai sijoitetaan kaatopaikalle (eli jäte, johon sovelletaan
direktiiviä 91/689/ETY (2)).
10. Muut kuin ongelmajätteiden käsittelylaitokset, joissa jätteet poltetaan tai
käsitellään kemiallisesti, kuten on määritelty direktiivin 75/442/ETY liit-
teessä II A otsakkeen D9 alla, ja joiden kapasiteetti on yli 100 tonnia
päivässä.
11. Pohjaveden ottamot taitekopohjaveden muodostami sjärjestelmät, jos vettä
otetaan tai muodostetaan vähintään 10 miljoonaa kuutiometriä vuodessa.
12. a) Laitokset vesivarojen siirtämiseksi vesistöalueelta toiselle, kun siirron
tarkoituksena on ehkäistä mahdollista vedenpuutetta ja siirron määrä on
yli 100 miljoonaa kuutiometriä vuodessa.
b) Kaikissa muissa tapauksissa laitokset vesivarojen siirtämiseksi vesistöa-
lueelta toiselle, kun vesistön, josta vettä otetaan, usean vuoden ajalta
laskettu keskivirtaama on yli 2 000 miljoonaa kuutiometriä vuodessa ja
siirretty vesimäärä on yli 5 prosenttia tästä virtaamasta.
Kummassakaan tapauksessa mukaan ei lueta juomaveden siirtoa putkissa.
13. Jätevedenpuhdistamot, joiden kapasiteetti on yli 150 000 asukasvastine-
lukua, kuten se on määritelty direktiivin 91/271/ETY (3) 2 artiklan 6
kohdassa.
14. Raakaöljyn ja maakaasun kaupallinen tuotanto, kun raakaöljyn tuotanto
ylittää 500 tonnia päivässä ja kaasuntuotanto 500 000 m3päivässä.
15. Padot ja muut laitokset, joilla padotaan tai varastoidaan vettä pysyvästi, kun
padottu tai varastoitu uusi vesimäärä tai vesimäärän lisäys on yli 10
miljoonaa kuutiometriä.
16. Kaasu-, öljy- tai kemikaaliputket, joiden halkaisija on yli 800 mm ja pituus
yli40 km.
17. Kanalat ja sikalat, joissa kasvatetaan yli
a) 85 000 kananpoikaa tai 60 000 kanaa,
b) 3 000 sikaa (paino yli 30 kg) tai
c) 900 emakkoa.
18. Teollisuuslaitokset, joissa tuotetaan
a) massaa puusta tai samanlaisista kuituisista materiaaleista,
b) paperia ja kartonkia, kun tuotantokapasiteetti on yli 200 tonnia päivässä.
19. Kivilouhokset ja avokaivokset, joiden pinta-ala on yli 25 hehtaaria, tai
turvetuotanto, kun pinta-ala on yli 150 hehtaaria.
20. Jännitteeltään vähintään 220 kV:n ja pituudeltaan yli 15 km:n mittaisten
maanpäällisten voimajohtojen rakentaminen.
21. Raakaöljyn, petrokemian tuotteiden tai muiden kemikaalien varastot, joiden
kapasiteetti on vähintään 200 000 tonnia.
22. Kaikki muutokset tai laajennukset tässä liitteessä lueteltuihin hankkeisiin,
jos muutos tai laajennus itsessään vastaa tässä liitteessä mahdollisesti
vahvistettuja raja-arvoja.1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 11
(1) EYVL N:o L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna komission päätöksellä 94/3/EY (EYVL N:o L 5, 7.1.1994, s. 15).
(2) EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 20. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna direktiivillä 94/31/EY (EYVL N:o L 168, 2.7.1994, s. 28).
(3) EYVL N:o L 135, 30.5.1991, s. 40. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.▼M2
▼M1
LIITE II
HANKKEET, JOITA TARKOITETAAN 4 ARTIKLAN 2 KOHDASSA
1.Maanviljelys, metsänhoito ja vesiviljely
a) Maaseudun maanomistussuhteita muuttavat hankkeet
b) Hankkeet viljelemättömän maan tai osaksi luonnontilassa olevien
alueiden ottamiseksi voimaperäiseen maatalouskäyttöön
c) Maatalouden vesihuoltohankkeet, mukaan lukien kastelu- ja ojitushank-
keet
d) Metsitys ja metsänhakkuut maan käyttötarkoituksen muuttamiseksi
e) Karjan tehokasvatukseen tarkoitetut laitokset (muut kuin liitteessä I
mainitut)
f) Kalan tehoviljely
g) Merenpohjan kuivatus maa-alueeksi.
2Kaivannaisteollisuus
a) Kivilouhokset, avokaivokset ja turvetuotanto (muut kuin liitteessä I
mainitut)
b) Maanalainen kaivostoiminta
c) Mineraalien otto ruoppaamalla meren- tai joenpohjaa
d) Syväkairaukset, erityisesti:
— geotermiset kairaukset
— ydinjätteen varastointia varten tehtävät kairaukset
— vesivarojen hyödyntämiseen tähtäävät kairaukset, lukuun ottamatta
maaperän stabiilisuustutkimuksia varten tehtäviä kairauksia
e) Maanpäälliset kivihiilen, raaka-öljyn, maakaasun ja malmien sekä
öljyliuskeen käsittelyyn tarkoitetut teollisuuslaitokset.
3.Energiateollisuus
a) Sähkön, höyryn ja kuuman veden teolliset tuotantolaitokset (muut kuin
liitteessä I mainitut)
b) Kaasun, höyryn ja kuuman veden siirrossa tarvittavat tuotanto- ja jakelu-
laitokset sekä sähkön siirto ilmakaapeleilla (muut kuin liitteessä I
mainitut)
c) Maakaasun varastointi maan päällä
d) Palavien kaasujen varastointi maan alla
e) Fossiilisten polttoaineiden varastointi maan päällä
f) Kivi- ja ruskohiilen teollinen puristetuotanto
g) Radioaktiivisen jätteen käsittely- ja varastointilaitokset (jollei niitä ole
mainittu liitteessä I)
h) Vesivoimalaitokset
i) Tuulivoimalat
4.Metalliteollisuus
a) Laitokset, joissa valmistetaan raakarautaa tai terästä (alku- tai jalostussu-
latus) mukaan lukien jatkuva valu
b) Laitokset, joissa prosessoidaan rautametalleja:
i) kuumavalssaamot
ii) pajat ja takomot
iii) suojaavien kuumapinnoitteiden teko
c) Rautametallisulatot
d) Laitokset, joissa sulatetaan ja myös seostetaan ei-rautametalleja, ei
kuitenkaan jalometalleja, mutta mukaan lukien regeneroidut tuotteet
(jalostus, sulattovalu ja niin edelleen)
e) Metallien ja muovimateriaalien pintakäsittelylaitokset, joissa käytetään
elektrolyysiä tai kemiallista prosessia
f) Moottoriajoneuvojen valmistus ja kokoonpano sekä moottoriajoneuvojen
moottorien valmistus1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 12
▼M1
g) Telakat
h) Lentokoneiden valmistus- ja korjauslaitokset
i) Rautatiekaluston valmistusj) Räjäytysliittäminen
k) Metallimalmien pasutus- ja sintrauslaitokset.
5.Mineraaliteollisuus
a) Koksausuunit (kivihiilen pyrolyysi)
b) Sementtitehtaat
c) Laitokset, joissa tuotetaan asbestia ja valmistetaan asbestipohjaisia tuot-
teita (muut kuin liitteessä I mainitut)
d) Laitokset, joissa valmistetaan lasia tai lasivillaa
e) Laitokset, joissa sulatetaan mineraaleja, mukaan lukien mineraalikuitujen
valmistus
f) Keraamisten tuotteiden valmistus polttamalla, erityisesti kattotiilet, tiilet,
tulenkestävät tiilet, laatat, kivitavara tai posliini.
6.Kemianteollisuus (muut kuin liitteessä I mainitut)
a) Puolivalmisteiden käsittely ja kemikaalien tuotanto
b) Torjunta-aineiden, farmaseuttisten tuotteiden, maalien ja lakkojen sekä
elastomeerien ja peroksidien tuotanto
c) Öljyn sekä petrokemiallisten ja muiden kemiallisten tuotteiden varastoin-
tirakenteet.
7.Elintarviketeollisuus
a) Kasvi- ja eläinöljyjen ja -rasvojen valmistus
b) Eläin- ja kasvituotteiden pakkaaminen ja purkittaminen
c) Meijerituotteiden valmistus
d) Oluenpano ja mallastus
e) Sokerileipomotuotteiden ja siirapin valmistus
f) Teurastamot
g) Teollinen tärkkelyksen valmistush) Kalajauho- ja kalaöljytehtaat
i) Sokeritehtaat.
8.Tekstiili-, nahka-, puu- ja paperiteollisuus
a) Paperi- ja kartonkitehtaat (muut kuin liitteessä I mainitut)
b) Kuitujen tai tekstiilien esikäsittely- (kuten pesu, valkaisu ja merserointi)
taivärjäyslai tokset
c) Vuotien ja nahkojen parkituslaitokset
d) Selluloosan jalostus- ja tuotantolaitokset.
9.Kumiteollisuus
Elastomeeripohjaisten tuotteiden valmistus ja käsittely
10.Perusrakennehankkeet
a) Teollisuusaluerakentaminen
b) Kaupunkirakentaminen mukaan lukien ostoskeskusten ja paikoitusa-
lueiden rakentaminen
c) Rautateiden ja yhdistettyjen kuljetusten uudelleenlastauksessa tarvitta-
vien laitteiden sekä yhdistettyjen kuljetusten väli- tai pääteasemien
rakentaminen (muut kuin liitteessä I mainitut)
d) Lentokenttien rakentaminen (muut kuin liitteessä I mainitut)
e) Teiden, satamien — mukaan lukien kalasatamat — ja satamalaitteiden
rakentaminen (muut kuin liitteessä I mainitut)
f) Sisävesiväylän (muut kuin liitteessä I mainitut) rakentaminen sekä kana-
vointi- ja tulvasuojelurakenteet
g) Padot ja muut laitokset veden patoamista tai pitkäaikaista varastoimista
varten (muut kuin liitteessä I mainitut)1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 13
▼M1
h) Raitiotiet, maan pinnalla tai maan alla kulkevat radat, ilmaradat tai
vastaavat erikoisradat, joita käytetään yksinomaan tai pääasiassa
matkustajaliikenteeseen
i) Öljy- ja kaasuputket (muut kuin liitteessä I mainitut)j) Veden kaukosiirtoon tarkoitetut johdot
k) Eroosion estämiseksi rannikolle tehdyt rakenteet ja vesirakennustyöt,
joilla rannikkoa voidaan muuttaa rakentamalla esimerkiksi penkereitä,aallonmurtajia, rantapatoja ja muita tulvimisen torjumiseksi tarkoitettuja
töitä, lukuun ottamatta tällaisten rakenteiden ylläpito- ja jälleenraken-
nustöitä
l) Pohjaveden ottamot tai tekopohjaveden muodostamisjärjestelmät, joita
ei ole mainittu liitteessä I
m) Laitokset vesivarojen siirtämiseksi vesistöalueelta toiselle ja joita ei ole
mainittu liitteessä I
11.Muut hankkeet
a) Moottoriajoneuvojen pysyvät kilpa- ja koeradat
b) Jätteidenkäsittelylaitokset (muut kuin liitteessä I mainitut)
c) Jäteveden puhdistamot (muut kuin liitteessä I mainitut)
d) Lietteen läjitysalueet
e) Romuraudan varastointi, mukaan lukien romuautot
f) Moottorien, turbiinien ja reaktoreiden koestuspenkit
g) Keinotekoisten mineraalikuitujen valmistuslaitokset
h) Räjähdysaineiden regenerointi- tai tuhoamislaitokset
i) Teurastamot (laitokset, joissa käsitellään raatoja)
12.Matkailu ja vapaa-aika
a) Laskettelurinteet, hiihtohissit, köysiradat ja vastaavat rakenteet
b) Huvivenesatamat
c) Kaupunkialueiden ulkopuolella sijaitsevat lomakylät ja hotellikompleksit
sekä vastaavat rakennukset
d) Pysyvät leirintä- ja asuntovaunualueet
e) Huvipuistot.
13. — Kaikki muutokset tai laajennukset liitteessä I tai liitteessä II mainittuihin
sellaisiin hankkeisiin, joille on jo myönnetty lupa, jotka on jo toteutettu
tai joita parhaillaan toteutetaan, jos muutoksesta tai laajennuksesta voi
olla merkittävää haittaa ympäristölle ►
M2(muut kuin liitteessä I main-
itut muutokset ja korjaukset) ◄.
— Liitteessä I mainitut hankkeet, jos niiden tarkoituksena on yksinomaan
tai pääasiassa uusien menetelmien tai tuotteiden kehittäminen ja testaa-
minen, ja jotka eivät kestä kahta vuotta kauemmin.1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 14
▼M1
LIITE III
ARVIOINTIPERUSTEET, JOIHIN VIITATAAN 4 ARTIKLAN 3
KOHDASSA
1.Hankkeiden ominaisuudet
Hankkeiden ominaisuuksia on arvioitava ottaen huomioon erityisesti
— hankkeen koko
— yhteisvaikutus muiden hankkeiden kanssa— luonnonvarojen käyttö— jätteiden muodostuminen— pilaantuminen ja haitat— onnettomuuksien riski ottaen erityisesti huomioon käytössä olevat aineet
tai tekniikat.
2.Hankkeiden sijainti
Hankkeiden vaikutusalueella olevan ympäristön herkkyyttä on tarkistettava
ottaen huomioon erityisesti
— nykyinen maankäyttö
— alueen luonnonvarojen suhteellinen runsaus, laatu ja uudistumiskyky— luonnon sietokyky, ottaen erityisesti huomioon seuraavat alueet
a) kosteikot
b) rannikkoalueet
c) vuoristo- ja metsäalueet
d) kansallis- ja luonnonpuistot
e) jäsenvaltioiden lainsäädännössä luokitellut tai suojellut alueet, jäsen-
valtioiden direktiivin 79/409/ETY ja 92/43/ETY perusteella
määrittelemät erityiset suojelualueet
f) alueet, joilla yhteisön lainsäädännössä vahvistetut ympäristön laaatus-
tandardit on jo ylitetty
g) tiheään asutetut alueeth) historiallisesti, kulttuurisesti tai arkeologisesti merkittävät alueet.
3.Mahdolliset vaikutukset
Hankkeiden mahdollisten vaikutusten merkitystä on tarkasteltava edelläole-
vissa 1 ja 2 kohdissa määriteltyjen kriteerien perusteella ja ottaen huomioon
erityisesti
— vaikutuksen laajuus (maantieteellisen alueen ja vaikutuksen kohteena
olevan väestön koko)
— rajojen yliulottuva vai kutus
— vaikutuksen voimakkuus ja moninaisuus— vaikutuksen todennäköisyys— vaikutuksen kesto, taajuus ja palautuvuus.1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 15
▼M1
LIITE IV
TIEDOT, JOITA TARKOITETAAN 5 ARTIKLAN 1 KOHDASSA
1. Hankkeen kuvaus, johon sisältyy erityisesti:
— koko hankkeen fyysisten ominaisuuksien kuvaus ja maankäyttötarve
rakennus- ja toimintavaiheessa;
— tuotantoprosessien pääasiallisten ominaisuuksien kuvaus, esimerkiksi
käytettävien materiaalien luonne ja määrä;
— ehdotetun hankkeen toiminnasta aiheutuvien jätteiden ja päästöjen laadun
ja määrän arvio (veden, ilman ja maaperän pilaantuminen, meluhaitat,
tärinä, valo, kuumuus, säteily jne.).
2. Pääpiirteinen esitys hankkeesta vastaavan selvittämistä pääasiallisista toimen-
pidevaihtoehdoista sekä selvitys valintaan johtaneista syistä, ottaen huomioon
ympäristövaikutukset.
3. Kuvaus ehdotetun hankkeen todennäköisten merkittävien vaikutusten
kohteena olevan ympäristön tilasta, mukaan lukien erityisesti väestöä,
eläimistöä, kasvistoa, maaperää, vettä, ilmaa ja ilmastoa koskevat tekijät,
aineelliset arvot kuten arkkitehtoninen ja kulttuurinen perintö, maisema sekä
edellä mainittujen tekijöiden keskinäiset vaikutussuhteet.
4. Kuvaus (1) ehdotetun hankkeen todennäköisesti merkittävistä ympäristövaiku-
tuksista, jotka johtavat:
— itse hankkeesta;
— luonnonvarojen käytöstä;— pilaantumista aiheuttavista päästöistä, haittojen synnystä ja jätteiden
hävittämisestä,
ja hankkeesta vastaavan kuvaus ympäristövaikutusten arviointiin käytetyistä
ennustamismenetelmistä.
5. Kuvaus toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on estää, vähentää ja jos mahdol-
lista poistaa merkittävät haitalliset ympäristövaikutukset.
6. Yleistajuinen yhteenveto edellä mainituista tiedoista.
7. Kuvaus hankkeesta vastaavan havaitsemista vaikeuksista, jotka ovat liittyneet
vaadittavien tietojen kokoamiseen (tekniset puutteet tai tietämyksen puute).1985L0337 — FI — 25.06.2003 — 002.001 — 16
(1) Kuvauksen olisi käsitettävä paitsi hankkeen suorat vaikutukset, myös epäsuorat, toissi-
jaiset, kasautuvat, lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin pysyvät ja väliaikaiset,
myönteiset ja kielteiset vaikutukset.