2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 1
Tämäasiakirjaonainoastaandokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivätvastaasensisällöstä.
►B EUROOPANPARLAMENTINJANEUVOSTONDIREKTIIVI2000/13/EY,
annettu20päivänämaaliskuuta2000,
myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsen-
valtioidenlainsäädännönlähentämisestä
(EYVL L 109, 6.5.2000, s. 29)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission direktiivi 2001/101/EY, annettu 26 päivänä marraskuuta 2001 L 310 19 28.11.2001
▼B
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI
2000/13/EY,
annettu20päivänämaaliskuuta2000,
myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa
ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämi-
sestä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityi-sesti sen 95 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen,
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(
1),
toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä
noudattaen(2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)Kuluttajalle myytäviksi tarkoitettujen elintarvikkeiden
merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioidenlainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1978annettua neuvoston direktiiviä 79/112/ETY(
3) on muutettu useita
kertoja ja huomattavilta osilta(4). Sen vuoksi olisi selkeyden ja
järkeistämisen takia kodifioitava mainittu direktiivi.
(2)Erot jäsenvaltioiden elintarvikkeiden merkintöjä koskevissa
laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä voivat estää
elintarvikkeiden vapaan liikkuvuuden ja saattavat siten johtaaeriarvoisten kilpailun edellytysten muodostumiseen.
(3)Sen vuoksi kyseistä lainsäädäntöä olisi lähennettävä sisämarkki-noiden toiminnan edistämiseksi.
(4)Tämän direktiivin tarkoituksena tulisi olla yhteisön yleisten,kaikkia markkinoille saatettavia elintarvikkeita koskeviensäännösten antaminen.
(5)Vain tiettyjä elintarvikkeita koskevat erityissäännökset olisiannettava kyseisiä tuotteita koskevissa säädöksissä.
(6)Elintarvikkeiden merkintöjä koskevien säännösten ensisijaisenatarkoituksena tulisi olla kuluttajan valistaminen ja suojeleminen.
(7)Tämä vaatimus merkitsee, että jäsenvaltioiden olisi voitava,ottaen huomioon perustamissopimusten määräykset, asettaakielellisiä vaatimuksia.
(8)Yksityiskohtaiset merkinnät tuotteen laadusta ja ominaisuuksistatarjoavat kuluttajalle mahdollisuuden tehdä tietoinen valinta ja se
on sopivin tapa, koska se on vähiten kaupan vapauden esteenä.
(9)Sen vuoksi olisi laadittava luettelo kaikista niistä tiedoista, jotka
olisi periaatteessa ilmoitettava jokaisen elintarvikkeen merkin-nöissä.
(10)Tämän direktiivin horisontaalisuuden vuoksi ei kuitenkaan alku-vaiheessa ole voitu tehdä pakollisiksi kaikkia niitä merkintöjä,jotka periaatteessa on lisättävä kaikki elintarvikkeet kattavaanluetteloon. Myöhemmän vaiheen aikana olisi annettava nykyisiäsäännöksiä täydentävät yhteisön säännökset.
(11)Jäsenvaltioiden yhteisön erityissäännösten puuttuessa varatessaoikeuden säätää tiettyjä, tämän direktiivin yleisiä säännöksiä2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 2
(1) EYVL C 258, 10.9.1999, s. 12.
(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 18. tammikuuta 2000 (ei vielä julk-
aistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 13. maaliskuuta 2000.
(3) EYVL L 33, 8.2.1979, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/4/EY (EYVL L 43,
14.2.1997, s. 21).
(4) Katso liitteessä IV oleva B osa.
▼B
täydentäviä kansallisia säännöksiä, olisi näiden säännösten anta-
misessa noudatettava yhteisön menettelyä.
(12)Mainittu yhteisön menettely edellyttää yhteisön päätöstä, josjäsenvaltio haluaa antaa uutta lainsäädäntöä.
(13)Myös yhteisön lainsäätäjälle olisi säädettävä mahdollisuusmyöntää yksittäistapauksissa poikkeuksia tietyistä yleisesti asete-tuista velvoitteista.
(14)Merkintäsäännöksissä pitäisi myös kieltää sellaisen tiedonkäyttö, joka saattaa johtaa ostajaa harhaan tai antaa ymmärtääelintarvikkeella olevan lääketieteellistä vaikutusta. Ollakseentehokas tämän kiellon pitäisi koskea myös elintarvikkeiden esil-lepanoa ja mainontaa.
(15)Jäsenvaltioiden välisen kaupan helpottamiseksi voidaan säätää,että vaiheissa, jotka edeltävät myyntiä kuluttajalle, vainvälttämättömät tiedot ilmoitetaan uloimmassa pakkauksessa, ja
valmiiksi pakattua elintarviketta koskevat pakolliset tiedot
merkitään pelkästään elintarvikkeeseen liittyviin kaupallisiinasiakirjoihin.
(16)Jäsenvaltoiden tulisi säilyttää oikeus paikallisista olosuhteista jakäytännön syistä johtuen antaa säännöksiä massatavarana myytä-vien elintarvikkeiden merkitsemisestä; sellaisissa tapauksissakuluttajalle olisi kuitenkin annettava tietoa.
(17)Menettelyn yksinkertaistamiseksi ja nopeuttamiseksi komissiolleolisi annettava tehtäväksi päättää teknisestä täytäntöönpanosta.
(18)Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpi-teistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyätäytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(
1) mukaisesti.
(19)Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä IV olevassa B osassa oleviinjäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisenvelvoitteisiin,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tämä direktiivi koskee sellaisenaan kuluttajalle toimitettavien
elintarvikkeiden merkintöjä sekä tietyiltä osin elintarvikkeiden esille-
panoa ja mainontaa.
2. Tätä direktiiviä sovelletaan myös elintarvikkeisiin, jotka ovat
tarkoitetut toimitettavaksi ravintoloihin, sairaaloihin, ruokaloihin jamuihin vastaaviin joukkoruokailupisteisiin, jäljempänä 'suurtaloudet'.
3. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) ”merkinnällä” elintarvikkeeseen liittyvää mainintaa, tietoa, tavara-
merkkiä, kaupallista merkkiä, kuvaa tai tunnusta, joka on tehty
mihin tahansa kyseistä elintarviketta seuraavaan tai sihen viittaavaan
pakkaukseen, asiakirjaan, tiedotteeseen, etikettiin, renkaaseen, taikaulukseen; sekä
b) ”valmiiksi pakatulla elintarvikkeella” kuluttajalle ja suurtalouksille
sellaisenaan tarkoitettua myyntiyksikköä, joka käsittää elintar-vikkeen ja pakkauksen, johon elintarvike on pantu ennenmyytäväksi tarjoamista, riippumatta siitä, peittääkö pakkaus elintar-vikkeen kokonaan tai vain osittain, kuitenkin aina siten, ettäavaamatta tai vaihtamatta pakkausta sisällystä ei voi muuttaa.2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 3
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.
▼B
2 artikla
1. Merkinnät ja tavat, joilla ne on tehty, eivät saa:
a) olla omiaan johtamaan ostajaa harhaan, erityisesti:
i) elintarvikkeen ominaispiirteiden osalta ja erityisesti sen luon-
teen, yksilöllisyyden, ominaisuuksien, koostumuksen, määrän,
säilyvyyden, alkuperän, valmistus- tai tuotantomenetelmänosalta;
ii) liittämällä elintarvikkeeseen vaikutuksia tai ominaisuuksia, joita
sillä ei ole;
iii) esittämällä elintarvikkeella olevan erityisiä ominaisuuksia, kun
tosiasiassa kaikilla samanlaisilla elintarvikkeilla on sellaisiaominaisuuksia;
b) jollei luonnon kivennäisvesiä ja erityisravintoa koskevista yhteisön
säännöksistä muuta johdu, esittää, että elintarvikkeeseen liittyy
ihmisen sairauksia ennalta ehkäiseviä, hoitavia tai parantaviaominaisuuksia tai viitata sellaisiin ominaisuuksiin.
2. Neuvosto laatii perustamissopimuksen 95 artiklassa määrättyä
menettelyä noudattaen esimerkkiluettelon 1 kohdassa tarkoitetuistaväittämistä, joiden käyttö on aina kiellettyä tai rajoitettua.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut kiellot ja rajoitukset koskevat
myös:
a) elintarvikkeiden esillepanoa, erityisesti niiden muotoa, ulkonäköä tai
pakkausta, käytettyjä pakkausmateriaaleja, tapaa, jolla ne on
aseteltu, sekä olosuhteita, joissa ne esitellään;
b) mainontaa.
3 artikla
1. Ainoastaan seuraavat tiedot on pakollisesti merkittävä elintarvik-
keisiin edellytyksin, joissa säädetään 4—17 artiklassa, ja jolleisanotuista artikloista muuta johdu:
1) myyntinimitys,
2) luettelo ainesosista,3) tiettyjen ainesosien tai ainesosien ryhmien määrät 7 artiklan
säännösten mukaisesti,
4) valmiiksi pakatusta elintarvikkeesta sisällyksen määrä,5) vähimmäissäilyvyyspäivämäärä, tai jos kyseessä on mikrobiologi-
sesti erittäin helposti pilaantuva elintarvike, päivämäärä, jotaennen tuote on käytettävä,
6) erityiset säilytys- ja käyttöolosuhteet,
7) valmistajan, pakkaajan tai yhteisöön sijoittautuneen myyjän nimi
tai toiminimi ja osoite.
Jäsenvaltioilla on kuitenkin oikeus alueellaan tuotetun voin osalta
katsoa pelkän valmistajan, pakkaajan tai myyjän ilmoittaminenriittäväksi.
Rajoittamatta 24 artiklan ilmoitusmenettelyn soveltamista jäsenval-
tioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikistatoimenpiteistä, jotka ne ovat toisen alakohdan mukaisesti toteutta-
neet,
8) tarkemmat tiedot alkuperästä tai elintarvikkeen lähtöpaikasta, jos
sen ilmoittamatta jättäminen saattaisi johtaa kuluttajaa olennaisestiharhaan elintarvikkeen todellisesta alkuperästä tai lähtöpaikasta,
9) käyttöohje, jos elintarvikkeen takoituksenmukainen käyttö ilman
sitä on mahdotonta,
10) juomien osalta alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina, jos alkoholi-
pitoisuus on suurempi kuin 1,2 tilavuusprosenttia.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat pitää
kansallisen tuotannon osalta voimassa kansalliset säännökset, jotkaedellyttävät tuotantolaitoksen tai pakkaamon ilmoittamista.2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 4
▼B
3. Tämän artiklan säännökset eivät estä painoja ja mittayksiköitä
koskevien tarkempien ja kattavampien säännösten antamista.
4 artikla
1. Erityiselintarvikkeita koskevissa yhteisön säännöksissä voidaan
poikkeustapauksissa sallia poiketa 3 artiklan 1 kohdan 2 ja 5 alakoh-
dassa säädetyistä vaatimuksista, jos se ei johda siihen, että ostaja ei
saa tarpeeksi tietoa.
2. Erityiselintarvikkeita koskevissa yhteisön säännöksissä voidaan 3
artiklassa mainittujen tietojen lisäksi vaatia merkintöihin sisällytettä-
viksi muita tietoja.
Jos yhteisön säännöksiä ei ole, jäsenvaltiot voivat säätää tällaisista
maininnoista 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut yhteisön säännökset annetaan
20 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5 artikla
1. Elintarvikkeen myyntinimitys on siihen sovellettavissa yhteisön
säännöksissä säädetty nimitys.
a) Jollei yhteisön säännöksiä ole annettu, myyntinimitys on siinä jäsen-
valtiossa, jossa tuote myydään kuluttajalle tai suurtaloudelle,sovellettavassa laissa, asetuksessa tai hallinnollisessa määräyksessä
oleva nimitys.
Jollei tällaista nimitystä ole, myyntinimitys on siinä jäsenvaltiossa,
jossa tuote myydään kuluttajalle tai suurtaloudelle, käytössä vakiin-tunut nimitys tai elintarvikkeen ja tarvittaessa sen käytön kuvaus,joka on riittävän täsmällinen ilmaisemaan ostajalle elintarvikkeentodellisen laadun ja joka mahdollistaa sen erottamisen tuotteista,joihin se voidaan sekoittaa.
b) Siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotetta pidetään kaupan, on myös
sallittua käyttää sitä myyntinimitystä, jolla tuotetta laillisesti valmis-
tetaan ja pidetään kaupan tuottajajäsenvaltiossa.
Myyntinimitystä on kuitenkin täydennettävä sen yhteydessä olevilla
muilla kuvailevilla tiedoilla, jos se on tämän direktiivin muidensäännösten ja erityisesti sen 3 artiklan säännösten soveltamisenvuoksi tarpeen elintarvikkeen todellisen luonteen tuntemisenmahdollistamiseksi sen jäsenvaltion kuluttajalle, jossa tuotetta
pidetään kaupan, ja jotta kyseinen elintarvike voidaan erottaa muista
elintarvikkeista, joihin se voitaisiin sekoittaa.
c) Poikkeustapauksissa tuottajajäsenvaltion myyntinimitystä ei käytetä
siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotetta pidetään kaupan, jos tuottajajäsen-valtion myyntinimityksen tarkoittama elintarvike eroaakoostumukseltaan ja valmistustavaltaan niin paljon tällä myyntini-
mityksellä tunnetusta elintarvikkeesta, etteivät b alakohdan
säännökset ole riittäviä kuluttajille annettavan oikean tiedon varmis-tamiseksi siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotetta pidetään kaupan.
2. Myyntinimitystä ei saa korvata tavaramerkillä, kaupallisella
merkillä tai kuvitteellisella nimellä.
3. Myyntinimityksen on sisällettävä tai siihen on oltava liitettyinä
tarkat tiedot elintarvikkeen ominaisuuksista, kuten fysikaalisesta
olomuodosta tai suoritetuista erityiskäsittelyistä (esimerkiksi jauhettu,
kylmäkuivattu, pakastettu, säilötty, savustettu), jos tällaisen tiedonpoisjättäminen saattaisi aiheuttaa ostajassa sakaannusta.
Ionisoivalla säteilyllä käsiteltyyn elintarvikkeeseen on liitettävä jokin
seuraavista merkinnöistä:
— espanjaksi:
”irradiado” tai ”tratado con radiaçion ionizante”;
— tanskaksi:
”bestrålet/…” tai ”strålekonserveret” tai ”behandlet med ioniserende
stråling”;2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 5
▼B
— saksaksi:
”bestrahlt” tai ”mit ionisierenden Strahlen behandlet”:
— kreikaksi:
”επεξεργασµένο µε ιονίζουσα ακτινοβολία ” tai ” ακτινοβολη-
µένο”;
— englanniksi:
”irradiated” tai ”treated withionising radition”;
— ranskaksi:
”traité par rayonnement ionisants” tai ”traité par ionisation”;
— italiaksi:
”irradiato” tai ”trattato con radizioni ionizzanti”;
— hollanniksi:
”doorstraald” tai ”door bestraling behandeld” tai ”met ioniserende
stralen behandeld”;
— portugaliksi:
”irridiado” tai ”tratado por irridiação” tai ”tratado por radiação
inonizante”;
— suomeksi:
”säteilytetty” tai ”käsitelty ionisoivalla säteilyllä”;
— ruotsiksi:
”bestrålad” tai ”behandlad med joniserande strålning”.
6 artikla
1. Ainesosat on ilmoitettava siten kuin tässä artiklassa ja liitteissä I,
II ja III säädetään.
2. Ainesosia ei tarvitse ilmoittaa niissä tapauksissa, joissa on
kysymys seuraavista:
a) — tuoreet hedelmät ja vihannekset, mukaan lukien perunat, joita ei
ole kuorittu, paloiteltu tai käsitelty muulla vastaavalla tavalla,
— hiilihapotettu vesi, jonka nimityksestä käy ilmi, että siihen on
lisätty hiilihappoa,
— käymisen avulla pelkästään yhdestä perustuotteesta valmistetut
etikat, jos muita ainesosia ei ole lisätty;
b) — juustot,
— voi,
— hapatettu maito ja kerma,
Jos muita kuin valmistuksen kannalta välttämättömiä maitovalmis-
teita, entsyymejä ja mikrobiviljelmiä tai muun juuston kuin
tuorejuuston ja sulatejuuston valmistuksessa tarvittavaa suolaa eiole lisätty;
c) tuotteet, jotka koostuvat yhdestä ainoasta ainesosasta,
— jos myyntinimitys on sama kuin ainesosan nimitys, tai
— jos myyntinimitys mahdollistaa ainesosan laadun yksiselitteisen
tunnistamisen.
3. Yli 1,2 tilavuusprosenttia alkoholia sisältävien juomien osalta
neuvosto päättää komission ehdotuksesta ainesosien merkitsemistäkoskevista säännöksistä ennen 22 päivää joulukuuta 1982.
4. a) ’Ainesosalla’ tarkoitetaan elintarvikkeen tuotannossa tai valmis-
tuksessa käytettyä ainetta, lisäaineet mukaan lukien, joka onmukana valmiissa tuotteessa sellaisenaan tai jossakin muussamuodossa.
b) Jos elintarvikkeessa oleva ainesosa koostuu useammasta aineso-
sasta, nämä katsotaan kyseisen elintarvikkeen ainesosiksi.2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 6
▼B
c) Ainesosia eivät ole:
i) ainesosan sisältämät aineet, jotka on valmistuksen aikana
väliaikaisesti erotettu ja myöhemmin palautettu ylittämättä
alkuperäisiä määriä;
ii) lisäaineet:
— jotka joutuvat elintarvikkeeseen yksinomaan elintar-
vikkeen ainesosien mukana, jos niillä ei ole teknologistavaikutusta valmiissa tuotteessa;
— joita käytetään valmistuksen apuaineina;
iii) lisäaineiden tai aromiaineiden liuottimina tai kantaja-aineina
käytetyt aineet pitoisuuksina, jotka ovat ehdottomanvälttämättömiä edellä tarkoitetun teknisen toiminnon
kannalta.
d) Tietyissä tapauksissa voidaan 20 artiklan 2 kohdassa säädettyä
menettelyä noudattaen ratkaista, onko c alakohdan ii ja iiialakohdassa kuvatut ehdot täytetty.
5. Ainesosaluettelon on sisällettävä kaikki elintarvikkeen ainesosat
painon mukaan alenevassa valmistusajankohdan mukaisessa järjestyk-sessä. Luettelon otsikon tulee sisältää ilmaisu ”ainesosat”.
Kuitenkin:
— lisätty vesi ja haihtuvat ainesosat on ilmoitettava niiden valmiissa
tuotteessa olevien paino-osuuksien mukaisessa järjestyksessä; elin-
tarvikkeeseen ainesosana lisätyn veden määrä määritetäänvähentämällä valmiin tuotteen kokonaismäärästä muiden käytettyjenainesosien kokonaismäärä. Veden määrää ei tarvitse ottaahuomioon, jos se ei valmiissa tuotteessa ylitä 5 painoprosenttia;
— tiivisteinä tai kuivattuina lisätyt ainesosat, jotka entistetään valmis-
tuksen yhteydessä, voidaan ilmoittaa niiden säilöntää tai kuivaustaedeltäneen painon mukaisessa järjestyksessä;
— kun säilötty tai kuivattu elintarvike on tarkoitus entistää vettä
lisäämällä, ainesosat saadaan ilmoittaa niiden entistetyssä tuotteessaolevien osuuksien mukaisessa järjestyksessä, jos ainesosaluetteloonliitetään jokin asiaankuuluva ilmaisu, kuten ”entistetyn tuotteen
ainesosat” tai ”käyttövalmiin tuotteen ainesosat”;
— hedelmä- ja vihannessekoitusten ainesosat saadaan ilmoittaa muussa
järjestyksessä, jollei minkään hedelmän tai vihanneksen paino-osuus
ole selvästi hallitseva, jos ainesosaluetteloon liitetään jokin asiaan-
kuuluva ilmaisu kuten ”vaihtelevassa suhteessa”;
— mauste- ja yrttisekoitusten ainesosat saadaan ilmoittaa muussakin
järjestyksessä, jollei minkään mausteen tai yrtin paino-osuus ole
selvästi hallitseva, jos ainesosaluetteloon liitetään jokin asiaankuu-luva ilmaisu kuten ”vaihtelevassa suhteessa”.
6. Ainesosat on soveltuvin osin ilmoitettava niiden yksilöllisellä
nimellä 5 artiklan säännösten mukaisesti.
Kuitenkin:
— ainesosat, jotka kuuluvat johonkin liitteessä I mainittuun ryhmään ja
jotka ovat jonkin toisen elintarvikkeen osa, saadaan ilmoittaakäyttäen ainoastaan kyseistä ryhmänimeä.
Liitteessä I olevaa luetteloa voidaan muuttaa 20 artiklan 2 kohdassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
Liitteessä I mainittua nimitystä ”tärkkelys” on täydennettävä viit-
tauksella sen erityiseen kasvialkuperään, jos tämä ainesosa voisisältää gluteenia;
— ainesosat, jotka kuuluvat johonkin liitteessä II mainittuun ryhmään,
on ilmoitettava kyseisellä ryhmänimellä ja siihen liitetyllä yksilölli-sellä nimellä tai EY-numerolla; jos ainesosa kuuluu useampaanryhmään, on ilmoitettava se ryhmä, joka vastaa ainesosan ensisi-jaista tehtävää kyseisen elintarvikkeen osalta.
Tieteellisen ja teknisen tiedon kehitykseen perustuvat liitteen II
muutokset tehdään 20 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyänoudattaen.2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 7
▼B
Liitteessä II mainittua nimitystä ”muunneltu tärkkelys” on täyden-
nettävä viittauksella sen erityisen kasvialkuperään, jos tämäainesosa voi sisältää gluteenia;
— aromit on merkittävä liitteen III mukaisesti:— erityiset yhteisön säännökset, jotka koskevat ainesosan ilmoittamista
ionisoivalla säteilyllä käsitellyksi, annetaan myöhemmin perusta-
missopimuksen 95 artiklaa noudattaen.
7. Yhteisön säännöksissä, tai jos niitä ei ole, kansallisissa
säännöksissä voidaan säätää, että tietyn elintarvikkeen myyntinimi-tyksen yhteydessä on mainittava ainesosa tai tietyt ainesosat.
Tällaisiin kansallisiin säännöksiin sovelletaan 19 artiklassa säädettyä
menettelyä.
Tässä kohdassa tarkoitetut yhteisön säännökset annetaan 20 artiklan 2
kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
8. Edellä 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa koostettu
ainesosa saadaan ilmoittaa lakisääteisellä tai käyttöön vakiintuneellanimityksellään kokonaispainon edellyttämällä paikalla ainesosaluette-lossa, jos koostettua ainesosaa välittömästi seuraa luettelo senainesosista.
Luettelo ei kuitenkaan ole pakollinen:
a) jos koostetun ainesosan osuus valmiissa tuotteessa on pienempi kuin
25 prosenttia; tätä poikkeusta ei kuitenkaan sovelleta lisäaineisiin,
joihin sovelletaan 4 kohdan c alakohdan säännöksiä;
b) jos koostettu ainesosa on elintarvike, jonka osalta yhteisön
säännöksissä ei edellytetä ainesosien ilmoittamista.
9. Poiketen siitä, mitä 5 kohdassa säädetään, vettä ei tarvitse erik-
seen ilmoittaa:
a) jos vesi on valmistusprosessissa käytetty pelkästään säilötyn tai
kuivatun ainesosan entistämiseen;
b) jos kyseessä on liemi, jota ei tavanomaisesti nautita.
7 artikla
1. Elintarvikkeiden tuotannossa tai valmistuksessa käytettävän aine-
sosan tai ainesosien ryhmän määrä on ilmoitettava tämän artiklan
mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu maininta on pakollinen:
a) jos kyseinen ainesosa tai kyseisten ainesosien ryhmä on elintar-
vikkeen myyntinimityksessä tai kuluttaja tavallisesti yhdistää senmyyntinimitykseen, tai
b) jos kyseinen ainesosa tai ainesosien ryhmä tuodaan esille
merkinnässä joko sanoin tai kuvin tai graafisen esityksen avulla, tai
c) jos kyseinen ainesosa tai ainesosien ryhmä on olennainen elintar-
vikkeen luonnehtimiseksi ja sen erottamiseksi tuotteista, joihin se
voidaan sekoittaa sen nimen tai ulkomuodon vuoksi, taikka
d) jos on kyse 20 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen
määrätyistä tapauksista.
3. Mitä 2 kohdassa säädetään ei koske:
a) ainesosaa tai ainesosien ryhmää:
— jonka valutettu nettopaino ilmoitetaan 8 artiklan 4 kohdan
mukaisesti, tai
— jonka määrä on ilmoitettu merkinnöissä yhteisön säännösten
mukaisesti, tai
— jota käytetään pieninä määrinä aromiaineina, taikka— joka on tuotteen myyntinimityksessä ja joka ei vaikuta kuluttajan
valintaan siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotetta pidetään kaupan,silloin kun niiden määrän vaihtelu ei ole olennainen elintar-vikkeen määrittelemiseksi tai sen erottamiseksi samanlaisista2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 8
▼B
elintarvikkeista; epäselvissä tapauksissa on päätettävä 20 artiklan
2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen siitä, täyttyvätkötämän luetelmakohdan edellytykset;
b) jos erityisissä yhteisön säännöksissä määritellään tarkasti ainesosan
tai ainesosien ryhmän määrä ilman, että siitä on ilmoitettavamerkinnöissä;
c) edellä 6 artiklan 5 kohdan neljännessä ja viidennessä luetelmakoh-
dassa tarkoitettuja tapauksia;
d) jäljempänä 20 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen
määrättyjä tapauksia.
4. Prosentteina maininnassa ilmaistun määrän on vastattava aine-
sosan tai ainesosien määrää sen/niiden käytön hetkellä. Kuitenkinsaadaan yhteisön säännöksissä säätää poikkeus tähän periaatteeseentiettyjen elintarvikkeiden osalta. Nämä säännökset on annettava 20
artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun maininnan on oltava joko elintar-
vikkeen myyntinimityksessä tai aivan sitä lähellä taikka
ainesosaluettelossa sen ainesosan tai ainesosien ryhmän yhteydessä,
johon kyseinen merkintä liittyy.
6. Mitä tässä artiklassa säädetään, sovelletaan rajoittamatta elintar-
vikkeiden ravintoarvojen merkitsemistä koskevien yhteisön sääntöjen
soveltamista.
8 artikla
1. Valmiiksi pakatun elintarvikkeen sisällyksen määrä on ilmoitet-
tava:
— nestemäisten elintarvikkeiden osalta tilavuusyksikköinä,
— muiden elintarvikkeiden osalta painoyksikköinä,
käyttäen kulloinkin kyseessä olevasta tapauksesta riippuen yksikkönä
litraa, senttilitraa, millilitraa, kilogrammaa tai grammaa.
Tiettyjä elintarvikkeita koskevat yhteisön säännökset, tai jos niitä ei
ole, kansalliset säännökset saavat poiketa tästä säännöksestä.
Tällaisiin kansallisiin säännöksiin sovelletaan 19 artiklassa säädettyä
menettelyä.
2. a) Jos yhteisön säännökset, tai jos niitä ei ole, kansalliset säännökset
edellyttävät tietynlaista sisällyksen määrää (esimerkiksi sisäl-lyksen ohjeellinen määrä, sisällyksen vähimmäismäärä,sisällyksen määrä keskimäärin), tarkoitetaan tällä määrällä tässädirektiivissä sisällyksen määrää.
Rajoittamatta 24 artiklassa säädetyn ilmoitusmenettelyn sovelta-
mista jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille
jäsenvaltioille kaikista toimenpiteistä, jotka ne ovat tämänalakohdan mukaisesti toteuttaneet.
b) Tiettyjen määrän mukaan luokiteltujen erityiselintarvikkeiden
osalta voidaan yhteisön säännöksissä, tai jos niitä ei ole, kansalli-sissa säännöksissä vaatia määrä ilmoitettavaksi muulla tavalla.
Tällaisiin kansallisiin säännöksiin sovelletaan 19 artiklassa
säädettyä menettelyä.
c) Jos ryhmäpakkaus sisältää kaksi tai useamman saman määrän
samaa tuotetta sisältävää yksikköpakkausta, sisällyksen määrä onmerkittävä ilmoittamalla yksikköpakkauksen sisällyksen määräsekä yksikköpakkausten lukumäärä. Näiden tietojen ilmoitta-minen ei ole kuitenkaan pakollista, jos yksikköpakkausten
lukumäärä voidaan ryhmäpakkausta avaamatta selvästi nähdä ja
helposti laskea ja jos samalla vähintään yhden yksikköpak-kauksen sisällyksen määrää koskeva merkintä on selvästinäkyvissä.
d) Jos ryhmäpakkaus sisältää kaksi tai useampia yksikköpakkauksia,
joita ei katsota myyntiyksiköiksi, on sisällyksen määrä ilmoitet-tava merkitsemällä sisällyksen kokonaismäärä sekä2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 9
▼B
yksikköpakkausten lukumäärä. Yhteisön säännöksissä, tai jos
niitä ei ole, kansallisissa säännöksissä ei ole tarpeen vaatia tiet-tyjen elintarvikkeiden osalta yksikköpakkausten lukumäärän
ilmoittamista.
Rajoittamatta 24 artiklan ilmoitusmenettelyn soveltamista jäsen-
valtioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille
kaikista toimenpiteistä, jotka ne ovat tämän alakohdan mukaisesti
toteuttaneet.
3. Tavanomaisesti kappaleittain myytävien elintarvikkeiden osalta
jäsenvaltioiden ei tarvitse vaatia sisällyksen määrää ilmoitettavaksi, jostuotteiden lukumäärä voidaan pakkausta avaamatta selvästi nähdä ja
helposti laskea, tai jos näin ei ole, lukumäärä on merkitty etikettiin.
Rajoittamatta 24 artiklassa säädetyn ilmoitusmenettelyn soveltamista
jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioillekaikista toimenpiteistä, jotka ne ovat tämän kohdan mukaisesti toteutta-neet.
4. Jos kiinteää elintarviketta pidetään kaupan astiassa olevassa
liemessä, merkinnöissä on ilmoitettava myös elintarvikkeen valutettu
nettopaino.
Tässä kohdassa ’liemellä’ tarkoitetaan jäljempänä mainittuja tuotteita
sellaisenaan, mahdollisesti seoksina sekä myös jäädytettyinä tai pakas-tettuina, jos liuos on valmisteessa pelkästään välttämättömien
perusainesten apuaineena, jolla ei ole ratkaisevaa merkitystä kuluttajan
valinnan kannalta: vesi, suolojen vesiliuokset, suolavesi; elintarvike-happojen vesiliuokset, etikka; sokereiden vesiliuokset, muidenmakeutusaineiden vesiliuokset; hedelmä- ja vihannesmehut, kun kyseon hedelmistä ja vihanneksista.
Luetteloa voidaan täydentää 20 artiklan 2 kohdassa säädettyä menet-
telyä noudattaen.
Valutetun nettopainon määrittämisessä käytettävistä menetelmistä
päätetään 20 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5. Sisällyksen määrän ilmoittaminen ei ole pakollista sellaisten elin-
tarvikkeiden osalta:
a) joiden tilavuus tai paino pienenee olennaisesti ja jotka myydään
kappaleittain tai punnitaan ostajan läsnäollessa;
b) joiden sisällyksen määrä on vähemmän kuin 5 g tai 5 ml; tämä
säännös ei kuitenkaan koske mausteita eikä yrttejä.
Tiettyjä elintarvikkeita koskevissa yhteisön säännöksissä, tai jos niitä ei
ole, kansallisissa säännöksissä voidaan poikkeustapauksissa asettaaraja-arvoja, jotka ovat korkeampia kuin 5 g tai 5 ml, jos se ei johdasiihen, että ostaja ei saa tarpeeksi tietoa.
Rajoittamatta 24 artiklassa säädetyn ilmoitusmenettelyn soveltamista
jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille
kaikista toimenpiteistä, jotka ne ovat tämän kohdan mukaisesti toteutta-neet.
6. Edellä 1 kohdan 2 alakohdassa ja 2 kohdan b ja d alakohdassa
sekä 5 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut yhteisön säännökset
annetaan 20 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
9 artikla
1. Elintarvikkeen vähimmäissäilyvyysajalla tarkoitetaan ajankohtaa,
johon saakka elintarvike asianmukaisesti säilytettynä säilyttää erityiso-minaisuutensa.
Vähimmäissäilyvyysaika on ilmoitettava siten kuin 2—5 kohdassa
säädetään.
2. Ajankohtaa ennen on oltava joko ilmaisu:
— ”parasta ennen”, kun ajankohta ilmoitetaan päivän tarkkuudella; tai
ilmaisu,2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 10
▼B
— ”parasta ennen… loppua”, kun ajankohta ilmoitetaan jollakin
muulla tavalla.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuihin ilmaisuihin on liitettävä:
— joko ajankohta sellaisenaan; tai
— viittaus siihen, mihin ajankohta on päällyksessä merkitty.
Edellä tarkoitettuihin tietoihin on tarvittaessa liitettävä säilytysohje, jota
noudattamalla tuote säilyy ilmoitetun ajan.
4. Ajankohdan on sisällettävä päivä, kuukausi ja vuosi selväkielisinä
tässä nimenomaisessa järjestyksessä.
Kuitenkin, jos elintarvikkeen:
— säilyvyysaika on enintään kolme kuukautta, on päivän ja kuukauden
ilmoittaminen riittävä;
— säilyvyysaika on pidempi kuin kolme kuukautta mutta enintään 18
kuukautta, on kuukauden ja vuoden ilmoittaminen riittävä;
— säilyvyysaika on pidempi kuin 18 kuukautta, on vuoden ilmoitta-
minen riittävä.
Ajankohdan ilmoittamistavasta voidaan säätää tarkemmin 20 artiklan 2
kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
5. Jollei yhteisön muista päivämäärän merkitsemiseen velvoittavista
säännöksistä muuta johdu, seuraavien elintarvikkeiden osalta säilyvyy-späivämäärän ilmoittaminen ei ole pakollista:
— tuoreet hedelmät ja vihannekset, mukaan lukien peruna, jota ei ole
kuorittu, paloiteltu tai muutoin vastaavalla tavalla käsitelty. Tätäpoikkeusta ei sovelleta itäviin siemeniin eikä vastaaviin tuotteisiinkuten palkokasvien ituihin;
— viinit, liköörit, kuohuviinit, maustetut viinit ja vastaavat tuotteet,
jotka on valmistettu muista hedelmistä kuin viinirypäleistä, sekä
CN-koodiin 2206 00 91, 2206 0093 ja 2206 0099 kuuluvat viiniry-
päleistä tai käymättömästä rypälemehusta valmistetut juomat;
— juomat, jotka sisältävät alkoholia vähintään 10 tilavuusprosenttia,
— suurtalouksiin tarkoitetut virvoitusjuomat, hedelmämehut, hedelmä-
nektarit ja alkoholijuomat erillisissä astioissa, joiden tilavuus on
suurempi kuin viisi litraa;
— leipomo- ja konditoriatuotteet, jotka tavanomaisesti nautitaan 24
tunnin kuluessa valmistuksesta;
— etikka;
— keittosuola;
— kiinteä sokeri;— makeiset, jotka sisältävät melkein yksinomaan maustettuja tai
värjättyjä sokereita;
— purukumit ja vastaavat puruvalmisteet;— jäätelön annospakkaukset.
10 artikla
1. Mikrobiologisesti helposti pilaantuvissa elintarvikkeissa, jotka
ovat omiaan lyhyessä ajassa muodostamaan välittömän terveysvaaran,vähimmäissäilyvyyspäivämäärän sijasta on oltava päivämäärä, jotaennen tuote on käytettävä.
2. Päivämäärän edessä on oltava sanat:
— espanjaksi: ”fecha de caducidad”;
— tanskaksi: en lengua danesa: ”sidste anvendelsesdato”,;— saksaksi: ”verbrauchen bis”;
— kreikaksi: ” ανάλωση µέχρι ”;
— englanniksi: ”use by”;— ranskaksi: ”à consommer jusqu'au”;— italiaksi: ”da consumari entro”;— hollanniksi: ”Te gebruiken tot”;
— portugaliksi: ”a consumir até”;2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 11
▼B
— suomeksi: ”viimeinen käyttöajankohta”;
— ruotsiksi: ”sista förbrukningsdag”.
Näiden sanojen jälkeen on esitettävä:
— päivämäärä sellaisenaan; tai
— viittaus siihen, missä päivämäärä on merkinnöissä ilmaistu.
Näiden tietojen yhteydessä on esitettävä noudatettavat säilytysohjeet.3. Päivämäärässä on selvästi ja seuraavassa järjestyksessä oltava
päivä, kuukausi ja mahdollisesti vuosi.
4. Tarvittaessa voidaan 20 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä
noudattaen tietyissä tapauksissa ratkaista, toteutuvatko 1 kohdassasäädetyt edellytykset.
11 artikla
1. Elintarvikkeen käyttöohje on laadittava sellaiseksi, että elintarvi-
ketta voidaan sen avulla tarkoituksenmukaisesti käyttää.
2. Tiettyjen elintarvikkeiden osalta voidaan yhteisön säännöksissä
tai, jos niitä ei ole, kansallisissa säännöksissä säätää tarkemmin
käyttöohjeen laatimisesta.
Tällaisiin kansallisiin säännöksiin sovelletaan 19 artiklassa säädettyä
menettelyä.
Tässä kohdassa tarkoitetut yhteisön säännökset on annettava 20 artiklan
2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
12 artikla
Tullitariffinimikkeeseen 22.04 ja 22.05 kuuluvien tuotteiden alkoholipi-
toisuuden ilmoittamisesta säädetään näihin tuotteisiin sovellettavissa
erityisissä yhteisön säännöksissä.
Muiden yli 1,2 tilavuusprosenttia alkoholia sisältävien juomien alkoho-
lipitoisuuden ilmoittamisesta säädetään 20 artiklan 2 kohdassasäädettyä menettelyä noudattaen.
13 artikla
1. a) Jos elintarvike on valmiiksi pakattu, on 3 artiklassa ja 4 artiklan
2 kohdassa säädetyt maininnat esitettävä pakkauksessa tai siihenkiinnitetyssä merkinnässä.
b) Poiketen siitä, mitä a alakohdassa säädetään, ja rajoittamatta
nimellismääriä koskevien yhteisön säännösten soveltamista, onriittävä, jos valmiiksi pakattu elintarvike on:
— kuluttajalle tarkoitettu, mutta sitä pidetään kaupan ennen
myyntiä kuluttajalle, ei kuitenkaan suurtalouksille, tai
— elintarvike on tarkoitettu suurtalouksissa tapahtuvaan valmis-
tukseen, prosessiointiin tai pilkkomiseen,
jos voidaan varmistaa, että asiakirjat, jotka sisältävät kaikki
merkinnät, seuraavat kyseisen elintarvikkeen mukana, tai netoimitetaan ennen elintarvikkeen luovutusta tai sen yhteydessä.
c) Edellä b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa 3 artiklan 1
kohdan 1, 5 ja 7 alakohdassa sekä tarvittaessa 10 artiklassatarkoitetut tiedot on ilmoitettava myös siinä pakkauksessa, jossa
elintarvike pannaan esille, kun sitä pidetään kaupan.
2. Edellä 3 artiklassa ja 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen mainin-
tojen on oltava helposti ymmärrettäviä, ja ne on tehtävä näkyväänkohtaan helposti havaittavalla, luettavalla ja pysyvällä tavalla.
Niitä ei saa millään tavalla peittää, himmentää tai katkaista muulla
kirjallisella tai kuvallisella ilmaisulla.
3. Edellä 3 artiklan 1 kohdan 1, 4, 5 ja 10 alakohdassa lueteltujen
tietojen on oltava nähtävissä samanaikaisesti.2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 12
▼B
Tämä vaatimus voidaan ulottaa koskemaan 4 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuja mainintoja.
4. Uudelleen käytettävien, pysyvästi merkittyjen, etiketittömien,
renkaattomien ja kauluksettomien lasipullojen sekä sellaisten
pakkausten ja astioiden osalta, joissa suurimman pinnan ala onpienempi kuin 10 neliösenttimetriä, on ainoastaan esitettävä 3 artiklan1 kohdan 1, 4 ja 5 alakohdassa luetellut maininnat.
Tässä tapauksessa 3 kohtaa ei sovelleta.5. Irlanti, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta saavat poiketa 3
artiklan 1 kohdan ja tämän artiklan 3 kohdan säännöksistä uudelleen
käytettäväksi tarkoitettuihin lasipulloihin pullotetun maidon ja maito-
tuotteiden osalta.
Näiden jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista ensim-
mäisen alakohdan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä.
14 artikla
Jos elintarviketta myydään kuluttajalle ja suurtalouksille pakkaamatto-
mana tai jos elintarvike pakataan itse myyntipaikalla ostajanpyynnöstä taikka välitöntä myyntiä varten, jäsenvaltioiden on annettava
tarkemmat säännökset siitä, kuinka 3 artiklassa ja 4 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetut maininnat on ilmoitettava.
Jäsenvaltiot voivat päättää olla vaatimatta naitä tietoja kokonaan tai
osittain, jos ostaja muutoin saa riittävästi tietoa.
15 artikla
Tämä direktiivi ei vaikuta kansallisiin säännöksiin, joita sovelletaan,
jos yhteisön säännöksiä ei ole, ja joissa asetetaan esimerkiksi ihmishah-mojen muotoisissa tai matkamuistoiksi tarkoitetuissa
koristepakkauksissa esillepantavien elintarvikkeiden merkinnöille
lievempiä vaatimuksia kuin tässä direktiivissä säädetään.
16 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden alueella kielletään
sellaisten elintarvikkeiden pitäminen kaupan, joiden osalta 3 artiklassaja 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja mainintoja ei ole esitetty kulut-tajan helposti ymmärtämällä kielellä, paitsi jos kuluttajalle tarkoitettu
tieto on yhden tai useamman merkinnöissä olevan maininnan osalta
tosiasiallisesti varmistettu muilla toimenpiteillä, jotka määrätään 20artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Jäsenvaltio, jossa tuotetta pidetään kaupan, saa ottaen huomioon
perustamissopimuksen määräykset, säätää, että kyseiset erikoismer-kinnät tehdään yhdellä tai useammalla yhteisön virallisista kielistä
määräämällään kielellä.
3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään ei ole esteenä eri kielillä ilmaista-
ville erityismerkinnöille.
17 artikla
Jäsenvaltioiden on oltava säätämättä tarkempia vaatimuksia tavasta,
jolla 3 artiklassa ja 4 artiklan 2 kohdassa säädetyt tiedot on ilmoitet-tava, kuin siitä 3—13 artiklassa jo säädetään.
18 artikla
1. Jäsenvaltiot eivät saa estää sellaisten elintarvikkeiden kauppaa,
jotka ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia, soveltamalla kansal-
lisia elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskevia säännöksiä,
joita ei ole yhdenmukaistettu.
2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta kansallisiin säännöksiin,
joita ei ole yhdenmukaistettu ja joiden perusteena on:
— kansanterveyden suojeleminen;2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 13
▼B
— petollisten toimien torjuminen, edellyttäen, etteivät sellaiset
säännökset ole omiaan estämään tässä direktiivissä annettujenmääritelmien ja sääntöjen soveltamista;
— teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojeleminen, alkuperänimi-
tysten ja alkuperämerkintöjen suojeleminen sekä vilpillisenkilpailun estäminen.
19 artikla
Tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, kun jäsenvaltio
katsoo tarpeelliseksi säätää uutta lainsäädäntöä.
Sen on ilmoitettava suunnitelluista toimenpiteistä komissiolle ja muille
jäsenvaltioille sekä perusteltava ne. Komissio kuulee neuvostonpäätöksellä 69/414/ETY(
1) perustetussa pysyvässä elintarvikekomi-
teassa muita jäsenvaltioita, jos se katsoo, että siitä on hyötyä, tai josjokin jäsenvaltio sitä pyytää.
Jäsenvaltio ei saa toteuttaa suunniteltuja toimenpiteitä ennen kuin
kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun asia annettiin tiedoksi komis-siolle ja muille jäsenvaltioille, jos komission lausunto ei ole kielteinen.
Viimeksi mainitussa tapauksessa ennen edellä mainitun määräajan
päättymistä komissio aloittaa 20 artiklan 2 kohdassa säädetyn menet-
telyn sen määrittämiseksi, voidaanko suunnitellut toimenpiteet,tarvitaessa tarkoituksenmukaisella tavalla muutettuina, pannatäytäntöön.
20 artikla
1. Komissiota avustaa pysyvä elintarvikekomitea, jäljempänä
’komitea’.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5
ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitunpäätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
21 artikla
Jos väliaikaiset toimenpiteet tämän direktiivin soveltamisen helpottami-
seksi osoittautuvat tarpeellisiksi, niistä päätetään 20 artiklan 2 kohdassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
22 artikla
Tämä direktiivi ei vaikuta tiettyjen elintarvikkeiden merkintöjä ja esil-
lepanoa koskeviin yhteisön säännöksiin, jotka on annettu ennen 22
päivää joulukuuta 1978.
Muutoksista, jotka ovat tarpeen mainittujen säännösten yhdenmukaista-
miseksi tämän direktiivin säännösten kanssa, on päätettävä noudattaenkunkin säännöksen osalta säädettyä menettelyä.
23 artikla
Tätä direktiiviä ei sovelleta yhteisön ulkopuolelle vietäviin tuotteisiin.
24 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että komissio saa kirjallisina kaikki
jäsenvaltioiden antamat tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiäkoskevat kansalliset säännökset.2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 14
(1) EYVL L 291, 29.11.1969, s. 9.
▼B
25 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan myös Ranskan merentakaisilla alueilla.
26 artikla
1. Kumotaan direktiivi 79/112/ETY, sellaisena kuin se on muutet-
tuna liitteessä IV olevassa A osassa luetelluilla direktiiveillä, sanotunkuitenkaan rajoittamatta liitteessä IV olevassa B osassa lueteltuja jäsen-
valtioita velvoittavia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava
kansallisen lainsäädännön osaksi mainitut direktiivit.
2. Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän
direktiiviin ja ne luetaan liitteessä V olevan vastaavuustaulukon mukai-sesti.
27 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen
jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
28 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 15
▼B
LIITE I
AINESOSAT,JOTKAVOIDAANERITYISENNIMENASEMESTAILMOITTAARYHMÄNI-
MELLÄ
Määritelmä Kuvaus
Puhdistetut öljyt, ei kuitenkaan oliiviöljy ”Öljy”, täydennettynä:
— tarpeen mukaan joko etuliitteellä ”kasvi” tai
”eläin”; taikka
— viittauksella öljyn erityiseen kasvi- tai
eläinalkuperään.
Jos öljy on kovetettu, öljyn nimitykseen on
liitettävä maininta ”kovetettu”.
Puhdistetut rasvat ”Rasva” täydennettynä
— tarpeen mukaan joko etuliitteellä ”kasvi” tai
”eläin”; taikka
— viittauksella rasvan erityiseen kasvi- tai
eläinalkuperään.
Jos rasva on kovetettu, rasvan nimitykseen on
liitettävä maininta ”kovetettu”
Jauhoseokset, kahdesta tai useammasta viljala-
jista saadut”Jauho”, täydennettynä luettelolla seokseen
käytetyistä viljoista painon mukaan alenevassa
järjestyksessä
Tärkkelykset ja fysikaalisesti tai entsymaattisesti
muunnetut tärkkelykset”Tärkkelys”
Kaikki kalalajit toisen elintarvikkeen ainesosina,
jos elintarvikkeen nimityksessä tai elintarviketta
esille pantaessa ei viitata tiettyyn kalalajiin”Kala”
Kaikki juustolaadut tai niiden seokset toisen elin-
tarvikkeen ainesosina, jos elintarvikkeen
nimityksessä tai elintarviketta esille pantaessa ei
viitata tiettyyn juustolaatuun”Juusto”
Kaikki mausteet, joiden osuus elintarvikkeessa
on enintään 2 painoprosenttia”Mauste(et)” tai ”mausteseos”
Kaikki yrtit ja yrttien osat, joiden osuus elintar-
vikkeessa on enintään 2 painoprosenttia”Yrtti (yrtit)” tai ”yrttiseos”
Kaikki purukumin perusmassan valmistuksessa
käytetyt ”kumi”-valmisteet”Perusmassa”
Kaikki paneeratut, paistetut viljavalmisteet ”Murot”
Kaikki sakkaroosiryhmät ”Sokeri”Vedetön dekstroosi ja dekstroosimonohydraatti ”Dekstroosi”Glukoosisiirappi ja kuivattu glukoosisiirappi ”Glukoosisiirappi”
Kaikki maitoproteiinit (kaseiinit, kaseinaatit ja
heraproteiinit) ja niiden sekoitukset”Maitoproteiinit”
Puristettu, expeller tai puhdistettu kaakaovoi ”Kaakaovoi”
Kaikki kandeeratut hedelmät, joiden osuus elin-
tarvikkeessa on enintään 10 painoprosenttia”Kandeeratut hedelmät”
Kaikki hedelmäsekoitukset, joiden osuus elintar-
vikkeen painosta on enintään 10 %”Vihannekset”
Kaikki viinityypit sellaisena kuin ne määritellään
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä
toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuk-
sessa (EY) N:o 1493/1999(
1)”Viini”2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 16
▼B
Määritelmä Kuvaus
Nisäkäs- ja lintulajien luustolihakset (**), jotka
on tunnustettu ihmisravinnoksi soveltuviksi, sekä
niihin luonnostaan sisältyvät tai liittyvät
kudokset, joissa on rasvan ja sidekudosten koko-
naispitoisuudet eivät saa ylittää jäljempänä
esitettyjä arvoja silloin kun liha on jonkin toisen
elintarvikkeen ainesosa. Tämän määritelmän
ulkopuolelle jäävät ne tuotteet, jotka kuuluvat
’koneellisesti erotetulle lihalle’ vahvistetun
yhteisön määritelmän piiriin.
Rasvan ja sidekudosten enimmäismäärät aineso-
sille, joista käytetään nimitystä ”liha”:
LajiRasvaa
(%)Sideku-
doksia (1)
(%)
Nisäkkääät (kanii-
neja ja sikoja
lukuun ottamatta)
ja lajisekoitukset,
joissa nisäkkäiden
osuus on vallitseva25 25
Siat 30 25
Linnut ja kaniinit 15 10
(1) Sidekudosten pitoisuus lasketaan vertaamalla kolla-
geenipitoisuutta lihaproteiinipitoisuuteen.Kollageenipitoisuus tarkoittaa hydroksiproliinipitoi-suutta kerrottuna kahdeksalla.
Kun nämä rasvan ja/tai sidekudosten enim-
mäismäärät ylittyvät ja kun kaikki muut lihan
määritelmän edellytykset täyttyvät, lihapitoi-
suutta on tarkistettava vastaavasti alaspäin ja
ainesosaluettelossa on nimityksen ”liha” lisäksi
mainittava rasvan ja/tai sidekudosten esiinty-
minen.”… liha” sekä eläinlaji (eläinlajit) (*), josta
(joista) liha on peräisin
(1) EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1.
►M1(*) Englanninkielisissä merkinöissä tämä nimitys voidaan korvata kyseisestä eläinlajista käytetyllä aine-
sosan yleisnimellä.
(**) Pallea ja puremalihakset kuuluvat luustolihaksiin, kun taas sydän, kieli, pään lihakset (muut kuin puremali-
hakset), etupolven, kinnernivelen ja hännän lihakset eivät sisälly niihin. ◄2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 17
▼M1
▼B
▼B
LIITE II
AINESOSAT, JOTKA ON ILMOITETTAVA ASIAANKUULUVALLA
RYHMÄNIMELLÄJA SIIHENLIITETYLLÄERITYISELLÄNIMELLÄ
TAIEY-NUMEROLLA
Elintarvikevärit
Säilöntäaineet
Hapettumisen estoaineetEmulgointiaineet
Sakeuttamisaineet
HyytelöimisaineetStabilointiaineetArominvahventeet
Hapot
Happamuuden säätöaineetPaakkuuntumisen estoaineet
Muunnetut tärkkelykset(
1)
MakeutusaineetNostatusaineetVaahdonestoaineet
Pintakäsittelyaineet
Emulgointisuolat(
2)
Jauhonparannusaineet
Kiinteyttämisaineet
KosteudenpidätysaineetHomogenisointiaineetKantajakaasut2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 18
(1) Erityisen nimen tai EY-numeron ilmoittaminen ei ole pakollista.
(2) Vain prosessoituihin juustoihin ja juustovalmisteisiin.
▼B
LIITE III
AROMIENMERKITSEMINENAINESOSALUETTELOON
1. Aromit on merkittävä joko sanalla ”aromi(t)” tai aromin tarkemmalla nimellä
tai sen kuvauksella.
2. Sanaa ”luontainen” tai muuta asiallisesti samaa tarkoittavaa sanaa voidaan
käyttää ainoastaan aromeista, joissa aromiaines sisältää yksinomaan niitä
aromiaineita, jotka määritellään elintarvikkeissa sallittuja aromeja ja niiden
valmistusaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 22
päivänä kesäkuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 88/388/ETY(1)1
artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdassa ja/tai niitä aromivalmisteita,
jotka määritellään mainitun direktiivin 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa.
3. Jos aromin nimi sisältää viittauksen kasvi- tai eläintuotteeseen tai näistä
olevaan alkuperään, sanaa ”luontainen” tai muuta asiallisesti samaa tarkoit-
tavaa sanaa ei voida käyttää, ellei aromiainesta ole erotettu soveltuvin
fysikaalisin menetelmin, entsymaattisin tai mikrobiologisin menetelmin tai
perinteisin ruoanvalmistusmenetelmin yksinomaan tai lähes yksinomaan siitä
elintarvikkeesta tai aromilähteestä, johon viitataan.2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 19
(1) EYVL L 184, 15.7.1988, s. 61, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission
direktiivillä 91/71/ETY (EYVL L 42, 15.2.1991, s. 25).
▼B
LIITE IV
A OSA
KUMOTTUDIREKTIIVIJASENMUUTOKSET
(26artiklassatarkoitetut)
Neuvoston direktiivi 79/112/ETY (EYVL L 33, 8.2.1979, s. 1)
Neuvoston direktiivi 85/7/ETY (EYVL L 2, 3.1.1985, s. 22) ainoastaan 1
artiklan 9 alakohta
Neuvoston direktiivi 86/197/ETY (EYVL L 144, 29.5.1986, s. 38)Neuvoston direktiivi 89/395/ETY (EYVL L 186, 30.6.1989, s. 17)
Komission direktiivi 91/72/ETY (EYVL L 42, 15.2.1991, s. 27)
Komission direktiivi 93/102/EY (EYVL L 291, 25.11.1993, s. 14)Komission direktiivi 95/42/EY (EYVL L 182, 2.8.1995, s. 20)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/4/EY (EYVL L 43,
14.2.1997, s. 21)
B OSA
MÄÄRÄAJAT SÄÄDÖSTEN SAATTAMISELLE OSAKSI KANSAL-
LISTALAINSÄÄDÄNTÖÄ
(26artiklassatarkoitetut)
Direktiivi MääräaikaTämän direktiivin
mukaisten tuotteiden
pitäminen kaupanTuotteiden, jotka
eivät ole tämän direk-
tiivin mukaisia,
pitäminen kaupan
79/112/ETY 22 päivä joulu-
kuuta 198022 päivä joulukuuta
1982
85/7/ETY
86/197/ETY 1 päivä touko-
kuuta 19881 päivä toukokuuta
1989
89/395/ETY 20 päivä joulu-
kuuta 199020 päivä kesäkuuta
1992
91/72/ETY 30 päivä
kesäkuuta 19921 päivä tammikuuta
1994
93/102/EY 30 päivä joulu-
kuuta 19941 päivä tammi-
kuuta 199530 päivä kesäkuuta
1996
95/42/EY
97/4/EY 14 päivä elokuuta
199814 päivä helmi-
kuuta 20002000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 20
▼B
LIITE V
VASTAAVUUSTAULUKKO
Direktiivi 79/112/ETY Tämä direktiivi
1 artikla 1 artikla
2 artikla 2 artikla
3 artiklan 1 kohdan 1 alakohta 3 artiklan 1 kohdan 1 alakohta3 artiklan 1 kohdan 2 alakohta 3 artiklan 1 kohdan 2 alakohta3 artiklan 1 kohdan 2 a alakohta 3 artiklan 1 kohdan 3 alakohta
3 artiklan 1 kohdan 3 alakohta 3 artiklan 1 kohdan 4 alakohta
3 artiklan 1 kohdan 4 alakohta 3 artiklan 1 kohdan 5 alakohta3 artiklan 1 kohdan 5 alakohta 3 artiklan 1 kohdan 6 alakohta
3 artiklan 1 kohdan 6 alakohta 3 artiklan 1 kohdan 7 alakohta
3 artiklan 1 kohdan 7 alakohta 3 artiklan 1 kohdan 8 alakohta3 artiklan 1 kohdan 8 alakohta 3 artiklan 1 kohdan 9 alakohta3 artiklan 1 kohdan 9 alakohta 3 artiklan 1 kohdan 10 alakohta
3 artiklan 2 ja 3 kohta 3 artiklan 2 ja 3 kohta
4 artikla 4 artikla5 artikla 5 artikla6 artiklan 1, 2 ja 3 kohta 6 artiklan 1, 2 ja 3 kohta
6 artiklan 4 kohdan a ja b alakohta 6 artiklan 4 kohdan a ja b alakohta
6 artiklan 4 kohdan c alakohdan i
alakohta6 artiklan 4 kohdan c alakohdan i
alakohta
6 artiklan 4 kohdan c alakohdan ii
alakohdan ensimmäinen luetelma-
kohta6 artiklan 4 kohdan c alakohdan ii
alakohta
6 artiklan 4 kohdan c alakohdan ii
alakohdan toinen luetelmakohta6 artiklan 4 kohdan c alakohdan iii
alakohta
6 artiklan 4 kohdan d alakohta 6 artiklan 4 kohdan d alakohta6 artiklan 5 kohdan a alakohta 6 artiklan 5 kohta6 artiklan 5 kohdan b alakohta 6 artiklan 6 kohta
6 artiklan 6 kohta 6 artiklan 7 kohta
6 artiklan 7 kohdan ensimmäinen
alakohta6 artiklan 8 kohdan ensimmäinen
alakohta
6 artiklan 7 kohdan toisen alakohdan
ensimmäinen ja toinen luetelmakohta6 artiklan 8 kohdan toisen alakohdan
a ja b alakohta
6 artiklan 8 kohta 6 artiklan 9 kohta
7 artikla 7 artikla
8 artiklan 1—5 kohta 8 artiklan 1—5 kohta8 artiklan 6 kohta —
8 artiklan 7 kohta 8 artiklan 6 kohta
9 artiklan 1—4 kohta 9 artiklan 1—4 kohta9 artiklan 5 kohta —9 artiklan 6 kohta 9 artiklan 5 kohta
9 a artikla 10 artikla
10 artikla 11 artikla10 a artikla 12 artikla11 artiklan 1 ja 2 kohta 13 artiklan 1 ja 2 kohta
11 artiklan 3 kohdan a alakohta 13 artiklan 3 kohta
11 artiklan 3 kohdan b alakohta —11 artiklan 4 kohta 13 artiklan 4 kohta
11 artiklan 5 kohta —
11 artiklan 6 kohta 13 artiklan 5 kohdan ensimmäinen
alakohta
11 artiklan 7 kohta 13 artiklan 5 kohdan toinen alakohta
12 ja 13 artikla 14 ja 15 artikla13 a artikla 16 artikla14 ja 15 artikla 17 ja 18 artikla
16 artiklan 1 alakohta —
16 artiklan 2 alakohta 19 artikla17 artiklan ensimmäinen alakohta 20 artikla 1 kohta17 artiklan toinen, kolmas, neljäs ja
viides alakohta20 artikla 2 kohta2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 21
▼B
Direktiivi 79/112/ETY Tämä direktiivi
18 artikla —
19, 20 ja 21 artikla 21, 22 ja 23 artikla22 artiklan 1, 2 ja 3 kohta —22 artiklan 4 kohta 24 artikla23 artikla —24 artikla 25 artikla25 artikla —26 artikla —— 26 artikla
— 27 artikla
— 28 artiklaLiite I Liite ILiite II Liite IILiite III Liite III— Liite IV— Liite V2000L0013 — FI — 18.12.2001 — 001.001 — 22