02014R0908 — FI — 07.05.2017 — 005.002

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:





Oikaisu









▼B

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 908/2014,

annettu 6 päivänä elokuuta 2014,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten, varainhoidon, tilien tarkastamisen ja hyväksymisen, tarkastuksia koskevien sääntöjen, vakuuksien ja avoimuuden osalta







I

LUKU

MAKSAJAVIRASTOT JA MUUT ELIMET

1 artikla

Menettely maksajavirastojen hyväksymiseksi

1. Jäsenvaltioiden on nimettävä ministeriötason viranomainen, joka vastaa

a) hyväksynnän myöntämisestä maksajavirastolle sekä hyväksynnän uudelleen tarkastelemisesta ja peruuttamisesta;

b) toimivaltaiselle viranomaiselle tämän luvun nojalla osoitettujen tehtävien suorittamisesta.

2. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä virallinen päätös maksajaviraston hyväksynnän myöntämisestä tai, sen jälkeen kun hyväksyntää on tarkasteltu uudelleen, hyväksynnän peruuttamisesta delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen hyväksymisperusteiden, jäljempänä ’hyväksymisperusteet’, arvioinnin perusteella. Toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä ilmoitettava komissiolle hyväksynnöistä ja niiden peruuttamisista.

3. Toimivaltaisen viranomaisen on nimitettävä tarkastuselin, joka suorittaa tarkastuksen ennen hyväksynnän myöntämistä (hyväksyntää edeltävä tarkastelu). Tarkastuselimen on oltava tarkastusviranomainen, muu julkinen tai yksityinen organisaatio taikka organisatorinen viranomaisyksikkö, jolla on vaadittava pätevyys, taidot ja valmiudet suorittaa tarkastuksia. Tarkastuselimen on oltava riippumaton hyväksyntää hakevasta maksajavirastosta.

Tarkastuselimen suorittamassa tarkastuksessa (hyväksyntää edeltävä tarkastelu) on tarkasteltava erityisesti

a) käytössä olevia lupa- ja maksumenettelyjä ja -järjestelmiä;

b) tehtävänjakoa sekä sisäisen ja ulkoisen valvonnan tarkoituksenmukaisuutta sellaisten transaktioiden osalta, jotka rahoitetaan Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto), jäljempänä ’rahastot’;

c) sitä, missä määrin käytössä olevilla menettelyillä ja järjestelmillä voidaan turvata unionin talousarvio, mukaan lukien riskiperusteiset petostentorjuntatoimenpiteet;

d) tietojärjestelmien varmuutta;

e) kirjanpidon ylläpitoa.

Tarkastuselimen on laadittava raportti, jossa esitetään yksityiskohtaiset tiedot suoritetusta tarkastuksesta, kyseisen työn tulokset ja arvio siitä, täyttääkö maksajavirasto hyväksymisperusteet. Raportti on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, joka myöntää hyväksymisasiakirjan, jos se on vakuuttunut siitä, että maksajavirasto täyttää hyväksymisperusteet.

4. Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, ettei maksajavirasto täytä hyväksymisperusteita, sen on tiedotettava maksajavirastolle erityisedellytyksistä, jotka maksajaviraston on täytettävä ennen kuin hyväksyntä voidaan myöntää.

Ennen kuin mahdolliset tarvittavat muutokset on toteutettu tällaisten erityisedellytysten täyttämiseksi, hyväksyminen voidaan myöntää väliaikaisesti määräajaksi, joka vahvistetaan havaittujen ongelmien vakavuuden mukaan enintään 12 kuukauden pituiseksi. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa komissio voi asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä pidentää kyseistä määräaikaa.

5. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 102 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetyt tiedot on annettava heti maksajaviraston ensimmäisen hyväksynnän jälkeen ja joka tapauksessa ennen kuin viraston maksamat menot veloitetaan rahastoista. Kyseisiin tietoihin on liitettävä ilmoitukset ja asiakirjat, jotka koskevat

a) maksajavirastolle annettuja tehtäviä;

b) tehtävänjakoa maksajaviraston osastojen välillä;

c) maksajaviraston suhteita muihin julkisiin tai yksityisiin elimiin, jotka ovat vastuussa sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, joita koskevat menot maksajavirasto veloittaa rahastoilta;

d) menettelyjä, joilla tuensaajien maksupyynnöt otetaan vastaan, tarkastetaan ja todetaan päteviksi ja joilla menot hyväksytään, maksetaan ja tilitetään;

e) tietojärjestelmien turvallisuutta koskevia määräyksiä;

f) edellä 3 kohdassa tarkoitetun tarkastuselimen suorittaman hyväksyntää edeltävän tarkastelun raporttia.

6. Komissio ilmoittaa maatalousrahastojen komitealle kunkin jäsenvaltion hyväksymät maksajavirastot.

2 artikla

Hyväksyntää koskeva tarkastelu

1. Toimivaltaisen viranomaisen on jatkuvasti valvottava vastuullaan olevia maksajavirastoja, erityisesti asetuksen (EU) N:o 1306/2013 9 artiklassa tarkoitettujen todentamiselinten laatimien todistusten ja raporttien perusteella, ja toteutettava tarvittavat jatkotoimet havaittujen puutteiden korjaamiseksi.

Toimivaltaisen viranomaisen on raportoitava komissiolle maksajavirastoihin kohdistuvasta valvonnasta ja niiden toiminnan seurannasta kirjallisesti kolmen vuoden välein. Raportissa on tarkasteltava, täyttävätkö maksajavirastot edelleen hyväksymisperusteet, ja esitettävä yhteenveto puutteiden korjaamiseksi toteutetuista toimista. Toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava, täyttääkö sen vastuulla oleva maksajavirasto edelleen hyväksymisperusteet.

2. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön järjestelmä, jolla varmistetaan, että tiedot, joiden mukaan maksajavirasto ei täyttäisi hyväksymisperusteita, toimitetaan viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle.

3. Jos toimivaltainen viranomainen on todennut, ettei hyväksytty maksajavirasto enää täytä yhtä tai useampaa hyväksymisperustetta ja että tämä voi haitata delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 1 artiklan 1 kohdassa säädettyjen tehtävien suorittamista, toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä asetettava maksajaviraston hyväksyntä koeajalle. Sen on laadittava suunnitelma, joka sisältää toimet ja määräajat havaittujen puutteiden korjaamiseksi tietyllä ajanjaksolla, joka määritetään ongelman vakavuuden mukaan ja joka voi olla enintään 12 kuukautta päivästä, jona hyväksyntä asetettiin koeajalle. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa komissio voi asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä pidentää kyseistä määräaikaa.

4. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle päätöksestään asettaa maksajaviraston hyväksyntä koeajalle sekä 3 kohdan mukaisesti laaditusta suunnitelmasta ja myöhemmin edistymisestä tällaisen suunnitelman toteuttamisessa.

5. Jos hyväksyminen peruutetaan, toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä hyväksyttävä toinen maksajavirasto, joka täyttää asetuksen (EU) N:o 1306/2013 7 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset, sen varmistamiseksi, ettei maksujen suorittaminen tuensaajille keskeydy.

6. Jos komissio toteaa, ettei toimivaltainen viranomainen ole laatinut 3 kohdan mukaista korjaussuunnitelmaa tai että sellaisella maksajavirastolla, joka ei ole toteuttanut korjaussuunnitelmaa määräajassa ja kokonaan, on edelleen hyväksyntä, se pyytää toimivaltaista viranomaista peruuttamaan kyseisen maksajaviraston hyväksynnän, jollei tarvittavia muutoksia tehdä ajanjaksolla, jonka komissio asettaa ongelman vakavuuden mukaan. Tällaisessa tilanteessa komissio voi päättää soveltaa puutteisiin sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan mukaisesti.

3 artikla

▼C2

Johdon vahvistuslausuma

▼B

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 7 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettu ►C2 johdon vahvistuslausuma ◄ on laadittava hyvissä ajoin, jotta todentamisviranomainen voi antaa mainitun asetuksen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lausunnon.

►C2 Johdon vahvistuslausuman ◄ on oltava tämän asetuksen liitteessä I esitetyn mallin mukainen, ja siihen voidaan liittää varaumia, joissa määritellään potentiaalisten rahoitusvaikutusten suuruus. Jos varaumia esitetään, vahvistuslausumassa on annettava korjaavia toimenpiteitä koskeva suunnitelma ja tarkka aikataulu sen täytäntöönpanemiseksi.

2. ►C2 Johdon vahvistuslausuman ◄ on perustuttava hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokkaaseen koko vuoden ajan toteutettavaan valvontaan.

4 artikla

Koordinointielin

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu koordinointielin toimii komission ainoana yhteystahona asianomaiseen jäsenvaltioon kaikissa rahastoihin liittyvissä kysymyksissä, ja sen tehtävänä on

a) levittää tietoja ja ohjeita maksajavirastojen tehtävistä ja toiminnoista maksajavirastoille ja tällaisten ohjeiden täytäntöönpanosta vastaaville elimille sekä edistää ohjeiden yhdenmukaista soveltamista;

b) toimittaa asetuksen (EU) N:o 1306/2013 7 ja 102 artiklassa tarkoitetut tiedot komissiolle;

c) varmistaa, että kaikki tilasto- ja valvontatarkoituksiin tarvittavat kirjanpitotiedot ovat komission saatavilla.

2. Maksajavirasto voi hoitaa yhteensovittamisesta vastaavan viranomaisen tehtävää, jos kyseiset kaksi tehtävää pidetään erillään.

3. Tehtäviään suorittaessaan yhteensovittamisesta vastaava viranomainen voi kansallisia menettelyjä noudattaen käyttää apunaan muita, erityisesti kirjanpitoon tai tekniikkaan erikoistuneita hallinnollisia elimiä tai yksiköitä.

4. Kaikkien atk-muodossa olevien yhteensovittamisesta vastaavan viranomaisen hallussa olevien tietojen luottamuksellisuus, koskemattomuus ja käytettävyys on varmistettava kunkin yhteensovittamisesta vastaavan viranomaisen hallintorakenteeseen, henkilöstöön ja tekniseen ympäristöön soveltuvin toimenpitein. Määrärahojen ja käytettävän teknologian on oltava suhteessa todelliseen riskiin.

5. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 102 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetyt tiedonannot on annettava heti yhteensovittamisesta vastaavan viranomaisen ensimmäisen hyväksynnän jälkeen ja joka tapauksessa ennen kuin sen vastuulla olevat menot veloitetaan rahastoilta. Tiedonantoon on liitettävä viranomaisen hyväksymisasiakirja sekä tiedot sen toimintaan liittyvistä hallintoa, kirjanpitoa ja sisäistä valvontaa koskevista edellytyksistä.

5 artikla

Todentaminen

1. Toimivaltaisen viranomaisen on nimettävä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 9 artiklassa tarkoitettu todentamisviranomainen.

2. Todentamisviranomaisen on järjestettävä työnsä tehokkaalla ja toimivalla tavalla sekä tehtävä tarkastuksensa asianmukaisessa ajassa ottaen huomioon transaktioiden luonne ja ajoitus asianomaisena varainhoitovuonna.

3. Todentamisviranomaisen on annettava asetuksen (EU) N:o 1306/2013 9 artiklan 1 kohdan mukainen lausunto vuosittain.

Kyseisen lausunnon on perustuttava tämän asetuksen 6 ja 7 artiklan mukaisesti suoritettavaan tarkastustyöhön.

4. Todentamisviranomaisen on laadittava havainnoistaan raportti. Raportissa on käsiteltävä siirrettyjä tehtäviä. Raportissa on myös todettava raportin kattaman ajanjakson osalta,

a) täyttikö maksajavirasto hyväksymisperusteet;

b) antoivatko maksajaviraston menettelyt kohtuulliset takeet siitä, että rahastoista veloitetut menot maksettiin unionin sääntöjen mukaisesti, millä varmistetaan tilien perustana olevien toimien laillisuus ja sääntöjenmukaisuus, ja mitä parannussuosituksia on mahdollisesti annettu ja noudatettu;

c) vastasiko tämän asetuksen 29 artiklassa tarkoitettu vuotuinen tilinpäätös maksajaviraston kirjanpitoa;

d) muodostivatko menoilmoitukset ja interventiotoimia koskevat selvitykset aineellisesti todenperäisen, täydellisen ja tarkan luettelon rahastoista veloitetuista toimista;

e) oliko unionin taloudelliset edut asianmukaisesti suojattu maksettujen ennakoiden, saatujen vakuuksien, interventiovarastojen ja perittävien määrien osalta.

Raportissa on annettava tiedot tilintarkastuksen suorittavan henkilöstön lukumäärästä ja pätevyydestä, tehdystä työstä, tutkittujen transaktioiden lukumäärästä, tulokseksi saadusta asiaan vaikuttavien seikkojen ja luotettavuuden tasosta, mahdollisesti todetuista heikkouksista ja parannussuosituksista, sekä todentamisviranomaisen ja muiden tarkastuselinten maksajaviraston sisällä ja ulkopuolella toteuttamista toimista, joiden kaikkien seikkojen perusteella todentamisviranomainen varmistui kokonaan tai osittain kertomuksessa esitetyistä seikoista.

6 artikla

Tarkastusperiaatteet

1. Todentamistarkastus on suoritettava kansainvälisesti hyväksyttyjen tarkastusstandardien mukaisesti.

2. Todentamisviranomaisen on laadittava tarkastusstrategia, jossa määritetään todentamistarkastuksen laajuus, aikataulu ja kohdennus, tarkastusmenetelmät sekä otantamenetelmä. Kutakin tarkastettavaa varainhoitovuotta varten on laadittava tarkastussuunnitelma arvioidun tarkastusriskin perusteella. Todentamisviranomaisen on toimitettava tarkastusstrategia ja -suunnitelma komissiolle pyynnöstä.

3. ►C4 Kohtuutason tarkastusvarmuus saavutetaan tarkastuksen yhteydessä suoritettavissa testauksissa arvioimalla valvontajärjestelmä, mukaan lukien sääntöjenmukaisuuden testaus sekä menojen yksityiskohtainen testaus (yksittäisten tapahtumien tarkastus ja analyyttiset toimenpiteet). ◄

4. Komissio laatii ohjeet, joissa erityisesti

a) selvennetään suoritettavaa todentamistarkastusta edelleen ja annetaan sitä koskevia lisäohjeita;

b) määritetään kohtuutason tarkastusvarmuus, joka tarkastuksen yhteydessä suoritettavissa testauksissa on saavutettava.

7 artikla

Tarkastusmenetelmät

1. Todentamistarkastusta koskevat tarkastusmenetelmät on määritettävä 6 artiklan 2 kohdassa säädetyssä tarkastusstrategiassa.

2. Jotta tarkastuksen tavoitteet saavutetaan ja asetuksen (EU) N:o 1306/2013 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lausunto voidaan antaa, tarkastusvaiheiden on katettava järjestelmätarkastukset, yksityiskohtaiset tarkastukset sekä varainhoidollisia ja ►C2 johdon vahvistuslausumia ◄ koskevien täsmäytysten todentamisen.

3. Menojen yksityiskohtaisen tarkastuksen on katettava tilien perustana olevien transaktioiden laillisuus ja sääntöjenmukaisuus lopullisten tuensaajien tasolla. Tätä tarkoitusta varten todentamisviranomainen voi osallistua maksajaviraston toisen tason tarkastuksiin paikalla. Todentamisviranomainen ei saa osallistua maksajaviraston ensimmäisen tason tarkastuksiin paikalla, lukuun ottamatta tilanteita, joissa olisi fyysisesti mahdotonta varmentaa maksajaviraston suorittama ensimmäisen tason tarkastus. Yksityiskohtaisessa tarkastuksessa todentamisviranomaiset voivat noudattaa yhdennettyä otantalähestymistapaa.

4. Edellä 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa ohjeissa komissio antaa lisäedellytyksiä ja -ohjeita tarkastusmenettelyjen suunnittelua, otannan yhdentämistä sekä paikalla tehtävän transaktioiden varmennustarkastuksen suunnittelua ja toteuttamista varten.







II

LUKU

RAHASTOJEN VARAINHOITO







1

JAKSO

Yleiset määräykset

8 artikla

Maksajavirastojen kirjanpito

1. Kunkin maksajaviraston on pidettävä kirjanpitoa, joka koskee yksinomaan asetuksen (EU) N:o 1306/2013 4 artiklan 1 kohdassa sekä 5 ja 43 artiklassa tarkoitettujen menojen ja tulojen kirjaamista ja vastaavien menojen rahoittamiseksi maksajavirastojen käyttöön asetettujen varojen käyttöä. Kyseisessä kirjanpidossa maataloustukirahaston ja maaseuturahaston rahoitustiedot on voitava erottaa toisistaan ja toimittaa erikseen.

2. Euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden maksajavirastojen on pidettävä kirjanpitoa, johon menoja ja tuloja koskevat määrät kirjataan valuuttana, jona ne on maksettu tai saatu. Jotta kyseisten maiden kokonaismenot ja -tulot voitaisiin lopullisesti vahvistaa, niiden on kuitenkin voitava ilmoittaa kyseiset tiedot sekä kansallisena valuuttana että euroina.

3. Mitä tulee maaseuturahastoon, kunkin maaseudun kehittämisohjelmaan nimetyn maksajaviraston on pidettävä kirjanpitoa, jonka avulla kaikki toimet voidaan tunnistaa ohjelmittain ja toimenpiteittäin. Kirjanpitoon on merkittävä erityisesti

a) maksetut julkisten menojen ja unionin rahoitusosuuden määrät kunkin toimen osalta;

b) todettujen väärinkäytösten tai laiminlyöntien vuoksi tuensaajilta takaisin perittävät määrät;

c) takaisin perityt määrät siten, että alkuperäinen toimi ilmoitetaan.







2

JAKSO

Maataloustukirahaston kirjanpito

9 artikla

Jäsenvaltioiden komission saatavilla pitämät tiedot

Jäsenvaltioiden on kerättävä ja pidettävä komission saatavilla tiedot kullakin viikolla toteutuneiden menojen ja saatujen käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen kokonaismäärästä

a) viimeistään kunkin viikon kolmantena työpäivänä tiedot kuukauden alusta edellisen viikon loppuun mennessä toteutuneiden menojen ja saatujen käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen kokonaismäärästä;

b) jos viikko jakautuu kahdelle kuukaudelle, viimeistään kuukauden kolmantena työpäivänä tiedot edellisessä kuussa toteutuneiden menojen ja saatujen käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen kokonaismäärästä.

10 artikla

Jäsenvaltioiden komissiolle lähettämät tiedot

1. Jollei tämän asetuksen 11 ja 12 artiklasta muuta johdu, jäsenvaltioiden on lähetettävä sähköisesti komissiolle asetuksen (EU) N:o 1306/2013 102 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan i ja ii alakohdan mukaisesti seuraavat tiedot ja asiakirjat:

a) viimeistään kunkin kuukauden kolmantena työpäivänä tiedot edellisessä kuussa toteutuneiden menojen ja saatujen käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen kokonaismäärästä sen mallin mukaisesti, jonka komissio on asettanut jäsenvaltioiden saataville tietojärjestelmien kautta, ja kaikki tiedot, jotka saattavat selittää tämän artiklan 2 kohdan a alakohdan iii alakohdan mukaisesti laadittujen arvioiden sekä toteutuneiden menojen ja saatujen käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen väliset huomattavat erot;

b) viimeistään kunkin kuukauden kahdentenatoista päivänä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu menoilmoitus. Lokakuun 1 ja 15 päivän välisenä aikana maksettuja menoja ja käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja koskeva ilmoitus on kuitenkin toimitettava lokakuun 27 päivään mennessä.

2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun menoilmoitukseen on sisällytettävä

a) lausunto, jonka kukin maksajavirasto on laatinut sen mallin mukaisesti, jonka komissio on asettanut jäsenvaltioiden saataville tietojärjestelmien kautta, eriteltynä unionin talousarvion nimikkeistön mukaan sekä meno- ja tulolajeittain jäsenvaltioiden saataville asetetun yksityiskohtaisen nimikkeistön perusteella, ja joka kattaa

i) edellisessä kuussa toteutuneet menot ja saadut käyttötarkoitukseensa sidotut tulot,

ii) yhteenlasketut toteutuneet menot ja saadut käyttötarkoitukseensa sidotut tulot varainhoitovuoden alusta edellisen kuun loppuun asti,

iii) menoja ja käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja koskevat arviot, jotka koskevat tapauksen mukaan

— ainoastaan kuluvaa kuukautta sekä kahta seuraavaa kuukautta,

— kuluvaa kuukautta, kahta seuraavaa kuukautta ja varainhoitovuoden loppuun ulottuvaa kautta,

iv) tarvittaessa lisätiedot;

b) tiivistelmä, jonka asianomainen jäsenvaltio on tehnyt sen mallin mukaisesti, jonka komissio on asettanut jäsenvaltioiden saataville tietojärjestelmien kautta, a alakohdassa tarkoitetuista tiedoista kaikkien asianomaisen jäsenvaltion maksajavirastojen osalta;

c) kirjanpito, joka osoittaa 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut julkiseen interventioon liittyvät menot ja tulot.

3. Kaikki tämän artiklan mukaisesti vaaditut taloudelliset tiedot on ilmoitettava euroina.

11 artikla

Menoilmoitukseen ja käyttötarkoitukseensa sidottuihin tuloihin sovellettavat yleiset säännöt

1. Maksajavirastojen tietyn kuukauden osalta ilmoittamien menojen ja käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen on vastattava kyseisen kuukauden aikana tosiasiallisesti suoritettuja ja saatuja maksuja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 12 artiklassa tarkoitettujen julkiseen varastointiin liittyviä meno- ja tuloilmoituksia koskevien erityissäännösten soveltamista.

Nämä menot ja tulot merkitään maataloustukirahaston talousarvioon varainhoitovuodelle N.

Kuitenkin

a) menot, jotka voidaan maksaa ennen sellaisen säännöksen täytäntöönpanoa, jonka nojalla maataloustukirahasto voi ottaa kyseiset menot vastattavakseen kokonaan tai osittain, voidaan ilmoittaa ainoastaan

— sille kuukaudelle, jonka aikana mainittu säännös on pantu täytäntöön — tai

— mainitun säännöksen täytäntöönpanoa seuraavalle kuukaudelle;

b) käyttötarkoitukseensa sidotut tulot, jotka jäsenvaltio on komissiolle velkaa, on ilmoitettava sille kuukaudelle, jonka aikana kyseisten määrien unionin lainsäädännössä säädetty maksamisen määräaika päättyy;

c) komissio tekee tilien tarkastamisen ja hyväksymisen sekä sääntöjenmukaisuustarkastusten yhteydessä päättämänsä oikaisut suoraan tapauksen mukaan 33 artiklan 2 kohdassa tai 34 artiklan 8 kohdassa tarkoitettuihin kuukausimaksuihin. Jäsenvaltioiden on kuitenkin ilmoitettava kyseisiä oikaisuja vastaavat määrät oikaisujen tekemiskuukautta koskevassa ilmoituksessa.

2. Menot ja käyttötarkoitukseensa sidotut tulot kirjataan päivälle, jona maksajaviraston tiliä on veloitettu tai hyvitetty. Maksujen osalta kirjaamispäivä voi olla kuitenkin päivä, jona asianomainen virasto on antanut ja lähettänyt rahoituslaitokselle tai tuensaajalle maksumääräyksen. Kunkin maksajaviraston on käytettävä samaa menettelyä koko varainhoitovuoden ajan.

3. Edellä 1 kohdan mukaisesti ilmoitetuissa menoissa ja käyttötarkoitukseensa sidotuissa tuloissa voi olla oikaisuja saman varainhoitovuoden edellisinä kuukausina ilmoitettuihin tietoihin.

Jos käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen oikaisut johtavat maksajaviraston tasolla jonkin budjettikohdan osalta negatiivisia käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja koskevaan ilmoitukseen, ylimääräiset oikaisut siirretään seuraavalle kuukaudelle. Ne tasataan tarvittaessa kyseisenä vuonna tehtävän tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä.

4. Maksumääräykset, joita ei ole pantu täytäntöön, sekä tilille palautetut maksut merkitään kirjanpitoon sen kuukauden menojen vähennyksenä, jonka kuluessa täytäntöön panematta jättämisestä tai palautuksesta on ilmoitettu maksajavirastolle.

5. Jos maataloustukirahastolle aiheutuneisiin maksuihin sisältyy runsaasti saatavia, niiden on 1 kohdan soveltamiseksi katsottava toteutuneen kokonaisuudessaan

a) päivänä, jona loppusumma maksetaan tuensaajalle, jos tämän saatavat ovat maksettuja menoja pienemmät,

b) korvauksen maksamispäivänä, jos menot ovat enintään saatavien suuruiset.

6. Varainhoitovuodelle kirjattavia menoja ja käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja koskevia tietoja, jotka on toimitettava komissiolle viimeistään 27 päivänä lokakuuta, voidaan oikaista ainoastaan asetuksen (EU) N:o 1306/2013 102 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan iii alakohdan mukaisesti komissiolle toimitettavien vuosittaisten tilinpäätösten yhteydessä.

12 artikla

Julkiseen varastointiin liittyviä menoilmoituksia koskevat erityissäännöt

1. Julkiseen varastointiin liittyvän menoilmoituksen laatimisessa huomioon otettavat toimet ovat tietyn kuukauden lopussa maksajaviraston kirjanpitoon merkityt toimet, jotka on toteutettu delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa määritellyn tilikauden alusta saman kuukauden loppuun mennessä.

2. Tähän menoilmoitukseen on merkittävä tämän asetuksen 17 ja 18 artiklan sekä komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 ( 1 ) 4 artiklan mukaisesti määritellyt arvot ja määrät, jotka maksajavirastot ovat vieneet kirjanpitoon sitä kuukautta, jona toimet on toteutettu, seuraavan kuukauden kuluessa.

Kuitenkin

a) syyskuussa toteutettujen toimien osalta maksajavirastojen on vietävä arvot ja rahalliset määrät kirjanpitoon viimeistään 15 päivä lokakuuta;

b) delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 3 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen arvonalennusten kokonaismäärien osalta määrät viedään kirjanpitoon siinä päätöksessä vahvistettuna päivänä, jossa niistä säädetään.

13 artikla

Komission maksupäätös

1. Tämän asetuksen 10 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti toimitettujen tietojen perusteella komissio päättää suorittaa kuukausimaksut asetuksen (EU) N:o 1306/2013 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oikaisuja, joita voidaan tehdä myöhemmillä päätöksillä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 51 ja 52 artiklan mukaisesti, ja ottaen huomioon vähennykset ja keskeytykset, joista päätetään mainitun asetuksen 41 artiklan mukaisesti.

2. Jos jäsenvaltioiden seuraavaksi varainhoitovuodeksi ilmoittamat kokonaismenot ylittävät kolme neljäsosaa kuluvan varainhoitovuoden kokonaismäärärahoista, asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 170 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut ennakkositoumukset ja vastaavat kuukausimaksut myönnetään suhteellisesti menoilmoitusten perusteella enintään 75 prosenttiin asti kuluvan varainhoitovuoden määrärahoista. Komissio ottaa huomioon jäsenvaltioille korvaamatta jääneen määrän tulevia korvauksia koskevissa päätöksissään.

14 artikla

Resurssien asettaminen jäsenvaltioiden käyttöön

1. Kun komissio on päättänyt suorittaa kuukausimaksut, se asettaa jäsenvaltioiden käyttöön kunkin jäsenvaltion avaamalle tilille talousarvion määrärahojen rajoissa maataloustukirahastosta rahoitettavien menojen kattamiseen tarvittavat resurssit, joista on vähennetty käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja vastaava määrä.

Jos jäsenvaltion käyttötarkoitukseensa sidotut tulot ovat suuremmat kuin komission maksettavaksi tuleva maksu, ylijäämä siirretään seuraavalle kuukaudelle.

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 kohdassa tarkoitetun tilin nimi ja numero komission osoittamassa muodossa.

15 artikla

Julkisia interventiotoimenpiteitä koskeva viestintä

1. Maksajavirastojen on toimitettava komissiolle

a) komission pyynnöstä delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 3 artiklan 7 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot sekä interventiotoimenpiteiden soveltamiseksi ja hallinnoimiseksi annetut täydentävät kansalliset hallinnolliset säännökset ja määräykset;

b) tämän asetuksen 10 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyyn päivään mennessä julkista varastointia koskevat tiedot niiden mallien perusteella, jotka komissio antaa jäsenvaltioiden käyttöön tietojärjestelmien välityksellä.

2. Ilmoitusten tekemiseen ja tietojenvaihtoon sekä julkisten interventioiden menoja koskevien asiakirjojen laatimiseen on käytettävä 24 artiklassa tarkoitettuja asiaankuuluvia tietojärjestelmiä.

16 artikla

Maksavirastojen pitämän julkista varastointia koskevan kirjanpidon sisältö

1. Delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetyssä varastointikirjanpidossa on eriteltävä

a) todetut tuotteiden määrät varastoon vietäessä ja sieltä poistettaessa, riippumatta siitä, siirretäänkö tavaroita fyysisesti vai ei;

b) määrät, jotka on käytetty vähävaraisimmille henkilöille tarkoitettuun ilmaisjakeluun vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahastosta ja kirjattu delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 4 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti, toiseen jäsenvaltioon siirretyt määrät erikseen merkittyinä;

c) määrät, joista otetaan näytteitä, ostajan ottamat näytteet erikseen merkittyinä;

d) määrät, joiden osalta vuosi-inventaarin tai interventioonoton jälkeen tehtävän tarkastuksen yhteydessä tehdyn silmämääräisen tarkastuksen perusteella todetaan, ettei niitä ole mahdollista pakata uudelleen, ja jotka myydään suoramyynnillä;

e) tunnistettavasta tai tunnistamattomasta syystä aiheutuneet hävikkimäärät, säädettyjen poikkeamarajojen mukaiset määrät mukaan luettuina;

f) määrät, joiden laatu on heikentynyt;

g) ylijäämämäärät;

h) poikkeamarajat ylittävät hävikkimäärät;

i) varastoon viedyt määrät, joiden osalta osoittautuu, etteivät ne täytä asetettuja vaatimuksia, minkä vuoksi haltuunotto evätään;

j) kunkin kuukauden tai tilikauden lopussa varastossa olevat ja seuraavalle kuukaudelle tai tilikaudelle siirrettävät nettomäärät.

2. Delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetyn rahoituskirjanpidon on sisällettävä

a) tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen määrien arvo, ostettujen määrien ja myytyjen määrien arvo erikseen kirjattuina;

b) tämän artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun ilmaisjakelun yhteydessä käytettyjen tai kirjattujen määrien kirjanpitoarvo;

c) delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut rahoituskustannukset;

d) delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut materiaalitoimintoja koskevat menot;

e) delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 3 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetut arvonalennuksista johtuvat määrät;

f) muilta kuin tämän asetuksen 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta myyjiltä, ostajilta ja varastonpitäjiltä kerätyt tai takaisin perityt rahamäärät;

g) vuosi-inventaarin tai tuotteiden interventiovarastoihin haltuunoton jälkeen suoritettavien tarkastusten yhteydessä toteutettavasta suoramyynnistä saatu rahamäärä;

h) tuotteiden varastosta poistamisesta johtuvat tappiot ja voitot tämän kohdan e alakohdassa tarkoitetut arvonalenemiset huomioon ottaen;

i) muut debet- ja kredit-erät, erityisesti ne, jotka vastaavat tämän artiklan 1 kohdan c–g alakohdassa tarkoitettuja määriä;

j) kirjanpitoarvo tapauksen mukaan tonnia tai hehtolitraa kohden.

17 artikla

Julkista interventiota koskeva kirjanpito

1. Edellä 16 artiklassa tarkoitetut tiedot on kirjattava maksajaviraston tosiasiallisesti toteamista tuotteiden määristä, arvoista, rahamääristä ja keskiarvoista tai komission vahvistamien kiinteiden määrien perusteella lasketuista arvoista tai rahamääristä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen kirjaamisten ja laskelmien suorittamisessa on sovellettava seuraavia sääntöjä:

a) sellaisiin määriin liittyvät varastostapoistokustannukset, joiden osalta on todettu hävikkejä tai laadun heikkenemistä delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 liitteissä VI ja VII vahvistettujen sääntöjen mukaisesti, kirjataan vain tosiasiallisesti myytyjen ja varastosta poistettujen määrien osalta;

b) jäsenvaltioiden välisten siirtojen yhteydessä todettuja puuttuvia määriä ei katsota varastoon otetuiksi määriksi määräpaikkana olevassa jäsenvaltiossa eikä niihin sovelleta kiinteämääräisiä varastoonottokustannuksia;

c) kuljetukseen ja siirtoon liittyvät kiinteämääräiset varastoonotto- ja varastostapoistokustannukset kirjataan, jos näitä kustannuksia ei unionin sääntöjen mukaan katsota kuljetuskustannuksiin sisältyviksi;

d) jollei unionin säännöistä muuta johdu, laadultaan heikentyneiden tuotteiden myynnistä saatuja määriä sekä muita tässä yhteydessä saatuja määriä ei viedä maataloustukirahaston kirjanpitoon;

e) mahdolliset todetut ylijäämämäärät kirjataan negatiivisena vientinä varastotilin ja varastonmuutostilin puuttuviin määriin. Kyseiset määrät otetaan huomioon poikkeamarajan ylittävien määrien määrittämisessä;

f) muut kuin ostajan ottamat otokset on merkittävä kirjanpitoon delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 liitteessä VII olevan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.

3. Sellaisista komission tekemistä oikaisuista, jotka koskevat 16 artiklassa tarkoitettuja kuluvan tilikauden tietoja, annetaan tieto maatalousrahastojen komitealle. Niistä voidaan ilmoittaa jäsenvaltioille kuukausittaisen maksupäätöksen, tai jos tällaista päätöstä ei tehdä, tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen yhteydessä. Maksajavirastojen on kirjattava ne mainitussa päätöksessä säädettyjen edellytysten mukaisesti.

18 artikla

Päivämäärät menojen ja tulojen sekä tuotteiden siirtojen merkitsemiseksi julkista interventiota koskevaan kirjanpitoon

1. Meno- ja tuloerät on merkittävä kirjanpitoon päivänä, jona materiaalitoiminto toteutetaan julkisen interventiotoimenpiteen yhteydessä, käyttäen delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua muuntokurssia.

Kirjaamispäivä on kuitenkin jäljempänä mainituissa tapauksissa seuraava:

a) perimispäivä, kun on kyse tämän asetuksen 16 artiklan 2 kohdan f ja g alakohdassa tarkoitetuista kerätyistä tai takaisinperityistä määristä;

b) päivä, jona materiaalitoimintoihin liittyvät kustannukset tosiasiassa maksetaan, jos nämä kustannukset eivät sisälly kiinteisiin määriin.

2. Tuotteiden fyysisiin siirtoihin ja varastojen hallinnointiin liittyvät eri erät on kirjattava interventiotoimenpiteestä johtuvan materiaalitoiminnon toteutumispäivänä.

Kirjaamispäivä on kuitenkin jäljempänä mainituissa tapauksissa seuraava:

a) päivä, jona maksajavirasto ottaa tuotteet haltuunsa komission asetuksen (EU) N:o 1272/2009 ( 2 ) 31 artiklan 2 kohdan ja 33 artiklan mukaisesti, niiden määrien osalta, jotka otetaan julkiseen varastoon ilman varastointipaikan muutosta;

b) puuttuvien tai laadultaan heikentyneiden määrien sekä ylijäämämäärien osalta päivä, jona kyseiset tosiseikat todettiin;

c) tuotteen tosiasiallinen varastostapoistopäivä, kun on kyse sellaisten varastossa jäljellä olevien tuotteiden suoramyynnistä, joita ei enää voida pakata uudelleen vuosi-inventaarin tai interventioonoton jälkeen tehtävän tarkastuksen yhteydessä tehdyn silmämääräisen tarkastuksen jälkeen;

d) tilikauden viimeinen päivä, kun on kyse delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun poikkeamarajan ylittävistä hävikeistä.

19 artikla

Julkisen intervention osalta rahoitettava määrä

1. Määrä, joka rahoitetaan delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 2 artiklassa tarkoitettujen interventiotoimenpiteiden yhteydessä, on määritettävä sen kirjanpidon perusteella, jonka maksajavirasto laatii ja jota se pitää delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti ja johon tämän asetuksen 16 artiklassa tarkoitetut yksittäiset tulot ja menot hyvitetään tai josta ne veloitetaan, ottaen tarvittaessa huomioon maatalouden alakohtaisessa lainsäädännössä vahvistettujen menojen määrät.

2. Niiden mallien perusteella, jotka komissio on asettanut jäsenvaltioiden käyttöön tietojärjestelmien kautta, maksajavirastojen tai, tapauksen mukaan, koordinointielinten on toimitettava komissiolle kuukausittain ja vuosittain sähköisesti julkisen varastoinnin menojen rahoittamiseen tarvittavat tiedot sekä julkisen varastoinnin menojen ja tulojen perusteena olevat tilit taulukkomuodossa (P-STO-taulukot) 10 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyyn päivään mennessä ja 30 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa.

20 artikla

Julkisen intervention meno- ja tuloilmoitukset

1. Maataloustukirahastosta saatava rahoitus kattaa delegoidun asetuksen (EU) N:o 906/2014 2 artiklassa tarkoitettujen interventiotoimenpiteiden osalta maksajaviraston toimittamien tietojen perusteella laskettujen, interventiotoimenpiteistä mahdollisesti saaduilla tuloilla vähennettyjen ja komission käyttöön ottamalla tietojärjestelmällä validoitujen ja maksajaviraston tämän asetuksen 12 artiklan mukaisesti laatimaan menoilmoitukseen sisältyvien menojen määrän.

2. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 54 artiklan mukaisesti takaisin perityt määrät sekä myyjiltä, ostajilta ja varastonpitäjiltä kerätyt tai takaisinperityt määrät, jotka täyttävät mainitun asetuksen 43 artiklassa vahvistetut perusteet, on ilmoitettava maataloustukirahaston talousarvioon tämän asetuksen 10 artiklan 2 kohdan a alakohdassa vahvistettujen edellytysten perusteella.







3

JAKSO

Maaseuturahaston kirjanpito

21 artikla

Rahoitustarpeiden ennakointi

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kunkin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 ( 3 ) 6 artiklassa tarkoitetun maaseudun kehittämisohjelman osalta asetuksen (EU) N:o 1306/2013 102 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti kahdesti vuodessa viimeistään 31 päivänä tammikuuta ja 31 päivänä elokuuta ennakkoarviot määristä, jotka maaseuturahastosta on tarkoitus rahoittaa asianomaisena varainhoitovuonna. Lisäksi jäsenvaltioiden on toimitettava päivitetty arvio seuraavan varainhoitovuoden rahoituspyynnöistään.

Kyseiset ennakkoarviot ja päivitetty arvio on toimitettava jäsenneltynä tietona SFC2014-tietojärjestelmässä, josta säädetään komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 184/2014 ( 4 ) I luvussa.

22 artikla

Menoilmoitukset

1. Maksajavirastojen on ilmoitettava menot kunkin asetuksen (EU) N:o 1305/2013 6 artiklassa tarkoitetun maaseudun kehittämisohjelman osalta.

Kunkin maaseudun kehittämistoimenpiteen osalta maksajavirastojen on täsmennettävä menoilmoituksessa

a) tukikelpoisten julkisten menojen määrä, jonka osalta maksajavirasto on tosiasiallisesti maksanut vastaavan maaseuturahaston osuuden kunkin tämän artiklan 2 kohdassa määritetyn viitejakson aikana;

b) lisätiedot Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 ( 5 ) toisen osan IV osastossa tarkoitetuista rahoitusvälineistä;

c) lisätiedot asetuksen (EU) N:o 1306/2013 75 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista tuensaajille maksetuista ennakoista;

d) kuluvalla kaudella takaisinperitty tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettu määrä.

2. Kun komissio on hyväksynyt maaseudun kehittämisohjelman, jäsenvaltioiden on asetuksen (EU) N:o 1306/2013 102 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan i alakohdan mukaisesti toimitettava komissiolle menoilmoituksensa noudattaen seuraavia määräaikoja:

a) viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta välisenä aikana toteutuneiden menojen osalta;

b) viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 1 päivän huhtikuuta ja 30 päivän kesäkuuta välisenä aikana toteutuneiden menojen osalta;

c) viimeistään 10 päivänä marraskuuta 1 päivän heinäkuuta ja 15 päivän lokakuuta välisenä aikana toteutuneiden menojen osalta;

d) viimeistään 31 päivänä tammikuuta 16 päivän lokakuuta ja 31 päivän joulukuuta välisenä aikana toteutuneiden menojen osalta.

▼M1

Kuitenkin kaikki maksut, jotka maksajavirastot maksavat tuensaajille asetuksen (EU) N:o 1303/2013 65 artiklan 2 kohdan mukaisesti tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa määritellyn viimeisen kauden päättymiseen asti ennen asetuksen (EU) N:o 1305/2013 6 artiklassa tarkoitetun maaseudun kehittämisohjelman hyväksymistä, ovat jäsenvaltion vastuulla, ja ne on ilmoitettava komissiolle ensimmäisessä menoilmoituksessa kyseisen ohjelman hyväksymisen jälkeen. Samaa sääntöä sovelletaan soveltuvin osin, kun on kyse asetuksen (EU) N:o 1305/2013 11 artiklassa tarkoitetusta maaseudun kehittämisohjelman muuttamisesta, lukuun ottamatta tämän asetuksen 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja rahoitussuunnitelman tarkistuksia.

▼B

3. Maaseudun kehittämisohjelmista vastaavien maksajavirastojen on annettava menoilmoitukset jäsenneltyinä tietoina SFC2014-tietojärjestelmässä, josta säädetään täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 184/2014 I luvussa.

4. ►M4 Jos valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä vaatii lisävarmentamista, koska jonkin viitekauden menoilmoituksessa on epätäydelliset tai epäselvät tiedot, poikkeavuuksia, tulkintaeroja taikka jokin muu sellainen epäjohdonmukaisuus, joka johtuu erityisesti asetuksen (EU) N:o 1305/2013 ja sen nojalla hyväksyttyjen komission säädösten mukaisesti vaadittujen tietojen toimittamatta jättämisestä, asianomaisen jäsenvaltion on valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän pyynnöstä toimitettava lisätietoja määräajassa, joka kyseisessä pyynnössä on asetettu ongelman vakavuuden perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1303/2013 83 artiklan soveltamista. ◄

Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 36 artiklan 5 kohdassa säädetyn välimaksuja koskevan määräajan kuluminen voidaan keskeyttää koko siltä määrältä tai joltain osalta sitä määrää, jota maksupyyntö koskee, tietojen toimittamista koskevan pyynnön lähetyspäivästä siihen asti, kun pyydetyt tiedot vastaanotetaan ja viimeistään siinä enimmäismääräajassa, joka on vahvistettu asetuksen (EU) N:o 1303/2013 83 artiklan 1 kohdassa.

Jos asianomainen jäsenvaltio ei vastaa lisätietopyyntöön kyseisessä pyynnössä asetetussa määräajassa tai jos vastausta pidetään epätyydyttävänä tai jos sen perusteella vaikuttaa siltä, ettei sovellettavia sääntöjä ole noudatettu tai että unionin varoja on käytetty väärin, komissio voi vähentää maksuja tai keskeyttää ne asetuksen (EU) N:o 1306/2013 41 artiklan mukaisesti.

5. Tietyn kauden osalta ilmoitetuissa menoissa voi olla oikaisuja saman varainhoitovuoden edellisillä ilmoitusjaksoilla ilmoitettuihin tietoihin.

Oikaisuja varainhoitovuodelle kirjattaviin sellaisiin menoihin ja käyttötarkoitukseensa sidottuihin tuloihin, jotka eivät sisälly 2 kohdan a, b ja c alakohdassa mainittuihin ilmoituksiin, voidaan tehdä ainoastaan niiden vuosittaisten tilinpäätösten yhteydessä, jotka on toimitettava komissiolle asetuksen (EU) N:o 1306/2013 102 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan iii alakohdan mukaisesti.

23 artikla

Maksettavan määrän laskeminen

▼M3

1. Unionin rahoitusosuus, joka suoritetaan tukikelpoisia julkisia menoja vastaan, lasketaan seuraavasti:

a) kun kyseessä ovat asetuksen (EY) N:o 1698/2005 15 artiklassa tarkoitetut maaseudun kehittämisohjelmat: rahoitusosuus lasketaan kunkin tämän asetuksen 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun viitekauden osalta kunkin kyseisen viitekauden ensimmäisenä päivänä voimassa olevassa rahoitussuunnitelmassa mainitun toimintalinjan maaseuturahaston rahoitusosuuden perusteella;

b) kun kyseessä ovat neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 6 artiklassa tarkoitetut maaseudun kehittämisohjelmat: rahoitusosuus lasketaan kunkin tämän asetuksen 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun viitekauden osalta kunkin kyseisen viitekauden ensimmäisenä päivänä voimassa olevassa rahoitussuunnitelmassa mainitun toimenpiteen ja maaseuturahaston erityisen rahoitusosuuden kohteena olevan toimintatyypin ja teknisen avun maaseuturahaston rahoitusosuuden perusteella.

Laskelmassa on otettava huomioon kyseistä kautta koskevassa menoilmoituksessa ilmoitetut unionin rahoitusosuuteen tehdyt oikaisut.

Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, asetuksen (EY) N:o 1698/2005 70 artiklan 4 c kohdan mukaisesti muutettujen maaseudun kehittämisohjelmien osalta unionin rahoitusosuus lasketaan kunkin viitekauden viimeisenä päivänä voimassa olevassa rahoitussuunnitelmassa mainitun toimintalinjan maaseuturahaston rahoitusosuuden perusteella.

2. Jos maaseudun kehittämisohjelmalle maksettavan unionin rahoitusosuuden yhteenlaskettu määrä ylittää maaseudun kehittämistoimenpiteeseen varatun kokonaismäärän, kun kyseessä ovat asetuksen (EU) N:o 1305/2013 6 artiklassa tarkoitetut maaseudun kehittämisohjelmat, tai toimintalinjaan varatun kokonaismäärän, kun kyseessä ovat asetuksen (EU) N:o 1698/2005 15 artiklassa tarkoitetut maaseudun kehittämisohjelmat, maksettavaa määrää vähennetään kyseiseen toimenpiteeseen tai toimintalinjaan varattuun määrään saakka, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1306/2013 34 artiklan 2 kohdassa säädetyn enimmäismäärän soveltamista. Mahdollinen tämän vuoksi rahoituksen ulkopuolelle jäänyt unionin rahoitusosuus voidaan maksaa myöhemmin edellyttäen, että jäsenvaltio on esittänyt tarkistetun rahoitussuunnitelman ja komissio on hyväksynyt sen.

▼B

3. Komissio maksaa määrärahojen rajoissa unionin rahoitusosuuden kunkin jäsenvaltion avaamalle tilille tai avaamille tileille.

Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle tilin nimi tai numerot komission sille käyttöön asettamassa muodossa.







4

JAKSO

Maataloustukirahastoa ja maaseuturahastoa koskevat yhteiset säännökset

24 artikla

Tietojen ja asiakirjojen sähköinen vaihto

1. Komissio määrittää tietojärjestelmät, jotka mahdollistavat asiakirjojen ja tietojen sähköisen vaihdon jäsenvaltioiden kanssa, kun on kyse asetuksen (EU) N:o 1306/2013 102 artiklassa säädetyistä ilmoituksista ja tietopyynnöistä, mukaan lukien tarvittavat soveltamissäännöt. Se ilmoittaa jäsenvaltioille maatalousrahastojen komitean välityksellä kyseisten järjestelmien täytäntöönpanoa koskevista yleisistä järjestelyistä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojärjestelmien avulla on voitava käsitellä erityisesti

a) maksutapahtumien edellyttämiä tietoja, varsinkin niitä, jotka koskevat maksajavirastojen kuukausittaisia ja vuotuisia tilitietoja, meno- ja tuloilmoituksia sekä tietojen ja asiakirjojen toimittamista, joista säädetään delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 3 artiklassa ja tämän asetuksen 10, 11, 14, 15, 19, 20, 23 ja 29 artiklassa;

b) yhteistä etua koskevia asiakirjoja, jotka mahdollistavat kuukausittaisten ja vuotuisten tilitietojen seurannan sekä niihin tietoihin ja asiakirjoihin tutustumisen, jotka maksajavirastojen on asetettava komission käyttöön;

c) unionin sääntöjä ja komission ohjeita, jotka koskevat yhteisen maatalouspolitiikan rahoitusta asetuksen (EU) N:o 1306/2013 mukaisesti hyväksyttyjen ja nimettyjen viranomaisten toimesta, sekä ohjeita, jotka koskevat asiaankuuluvan lainsäädännön yhdenmukaista soveltamista.

3. Komissio asettaa tietojärjestelmien välityksellä jäsenvaltioiden saataville mallit 10, 19, 20 ja 23 artiklassa sekä 30 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen muodosta ja sisällöstä.

Komissio mukauttaa ja päivittää kyseisiä malleja maatalousrahastojen komitealta saamiensa tietojen pohjalta.

4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tietojärjestelmät voivat sisältää komission toteuttamaan tietojen tallentamiseen sekä rahastojen tilien hallintoon tarvittavat välineet sekä kiinteiden menojen tai yhdenmukaisten menetelmien käyttöä edellyttävien menojen, erityisesti rahoituskustannusten ja arvonalennusten, laskemiseksi tarvittavat välineet.

5. Maksutapahtumia koskevat tiedot on toimitettava, tallennettava ja päivitettävä 1 kohdassa tarkoitettuihin tietojärjestelmiin maksajavirastojen vastuulla taikka itse maksajavirastojen toimesta tai sellaisten tahojen toimesta, joille tämä tehtävä on siirretty, tarvittaessa asetuksen (EU) N:o 1306/2013 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen koordinointielinten välityksellä.

6. Jos jokin asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 tai kyseisen asetuksen nojalla hyväksytyissä komission säädöksissä säädetty asiakirja tai menettely edellyttää valtuutetun henkilön allekirjoitusta tai tietyn henkilön hyväksyntää yhdessä tai useammassa menettelyvaiheessa, tällaisten asiakirjojen toimittamista varten käyttöön otettujen tietojärjestelmien on unionin lainsäädännön mukaisesti mahdollistettava kunkin henkilön yksiselitteinen tunnistaminen ja tarjottava kohtuulliset takeet asiakirjojen sisällön muuttumattomuudesta menettelyn kaikissa vaiheissa. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 102 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan i ja iii alakohdassa tarkoitettujen menoilmoitusten ja tilinpäätökseen liitetyn ►C2 vahvistuslausuman ◄ osalta maksajavirastojen tai tapauksen mukaan mainitun asetuksen 7 artiklan 2 ja 4 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen yhteensovittamisesta vastaavien viranomaisten on säilytettävä sähköisessä muodossa toimitetut asiakirjat myös alkuperäisessä muodossaan.

7. Sähköiset ja digitoidut asiakirjat on säilytettävä 32 artiklassa säädetyn ajan.

8. Jos tietojärjestelmissä tai tietoliikenneyhteyksissä on toimintahäiriöitä, jäsenvaltio voi komission ennakkosuostumuksella toimittaa asiakirjat jossain muussa muodossa komission vahvistamin edellytyksin.

25 artikla

Maksujen keskeyttäminen myöhäisen ilmoituksen tapauksessa

Täytäntöönpanosäädöksissä, joissa määritetään asetuksen (EU) N:o 1306/2013 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut kuukausimaksut tai mainitun asetuksen 36 artiklassa tarkoitetut välimaksut, on otettava huomioon maksujen keskeyttäminen, josta on päätetty mainitun asetuksen 42 artiklan mukaisesti.

26 artikla

Satelliittikuvien hankinta

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 21 artiklan soveltamiseksi kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viimeistään marraskuun 1 päivänä kunakin vuonna,

a) haluaako se, että komissio hankkii satelliittikuvat, jotka ovat tarpeen sen tarkastusohjelman ja/tai viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmän laadunarvioinnin kannalta;

b) mikä pinta-ala tarkastetaan ja mikä on suunniteltujen valvontavyöhykkeiden lukumäärä.

2. Jäsenvaltioiden, jotka pyytävät komissiota hankkimaan satelliittikuvia, on yhteistyössä komission kanssa ennen 15 päivää tammikuuta, joka seuraa 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamista, määritettävä katettavat vyöhykkeet ja aikataulu satelliittikuvien hankintaa varten.

3. Komissio toimittaa hankkimansa satelliittikuvat jäsenvaltioiden valtuutettujen toimijoiden käyttöön veloituksetta. Kyseisten toimijoiden on noudatettava tavarantoimittajien kanssa tehdyissä sopimuksissa mainittuja tekijänoikeusmääräyksiä ja palautettava kuvat, kun työ on saatu päätökseen.

4. Jos jäsenvaltioiden vastaanottamat pyynnöt kokonaisuudessaan ylittävät asetuksen (EU) N:o 1306/2013 21 artiklan soveltamiseen käytettävissä olevan talousarvion, komissio antaa päätöksen, jolla käyttöön asetettavia satelliittikuvia rajoitetaan siten, että käytettävissä olevia resursseja voidaan hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti.







III

LUKU

TILIEN TARKASTAMINEN JA HYVÄKSYMINEN







1

JAKSO

Velkojen perintä

27 artikla

Aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperinnässä sovellettava korko

1. Jollei alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä toisin säädetä, sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien seurauksena takaisin perittäviin aiheettomasti maksettuihin määriin liittyvä korko lasketaan sen ajan perusteella, joka kuluu tuensaajalle perintämääräyksessä ilmoitetun maksumääräajan ja joko palautuksen tai vähennyksen välillä. Maksumääräaika on vahvistettava enintään 60 päivää perintämääräyksen päivämäärää myöhäisemmäksi.

2. Sovellettava korko ei missään tapauksessa saa olla alhaisempi kuin kansallisessa lainsäädännössä vastaavien aiheettomasti suoritettujen menojen tai saatavien perinnässä sovellettava korko.

28 artikla

Periminen kuittaamalla

Jäsenvaltioiden on kuitattava tuensaajan vielä maksamatta oleva, kansallisen lainsäädännön mukaisesti todettu velka sen takaisinperinnästä vastaavan maksajaviraston kyseiselle tuensaajalle tulevaisuudessa suorittamista maksuista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen täytäntöönpanotoimien soveltamista.







2

JAKSO

Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen

29 artikla

Vuotuisen tilinpäätöksen sisältö

Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 102 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan iii alakohdassa tarkoitetun vuotuisen tilinpäätöksen on sisällettävä

a) mainitun asetuksen 43 artiklassa tarkoitetut käyttötarkoitukseensa sidotut tulot;

b) unionin talousarvion momenttien ja alamomenttien mukaiset yhteenvedot maataloustukirahaston menoista sen jälkeen, kun niistä on vähennetty kaikki varainhoitovuoden lopussa takaisin perimättä olevat aiheettomasti maksetut määrät, lukuun ottamatta tämän artiklan f alakohdassa tarkoitettuja määriä, niihin liittyvät korot mukaan luettuina;

c) maaseuturahaston menot kutakin ohjelmaa, toimenpidettä ja erillistä rahoitusosuutta kohden. Vuotuisen tilinpäätöksessä on sisällettävä myös tiedot takaisinperityistä määristä. Kaikki ohjelman päätökseen saattamisen jälkeen takaisin perimättä olevat aiheettomasti maksetut määrät, lukuun ottamatta tämän artiklan f alakohdassa tarkoitettuja määriä, sekä niihin liittyvät korot, on vähennettävä kyseisen varainhoitovuoden menoista;

d) taulukko momentti- ja alamomenttikohtaisista tai maaseuturahaston tapauksessa ohjelma- ja toimenpidekohtaisista sekä erillistä rahoitusosuutta ja kohdealaa koskevista eroista vuotuisessa tilinpäätöksessä ja samaa kautta koskevissa asiakirjoissa, joihin viitataan maataloustukirahaston osalta tämän asetuksen 10 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja maaseuturahaston osalta tämän asetuksen 22 artiklan 2 kohdassa, ilmoitettujen menojen ja käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen välillä, sekä jokaista eroa koskeva selvitys;

e) erillisinä ilmoitetut määrät asetuksen (EU) N:o 1306/2013 54 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 54 artiklan 3 kohdan mukaisesti toisaalta asianomaisen jäsenvaltion ja toisaalta unionin vastattavina olevista määristä;

f) tämän asetuksen liitteessä II olevan mallin mukaisesti laadittu taulukko varainhoitovuoden lopussa neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 ( 6 ) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjenvastaisuuksien seurauksena edelleen takaisin perittävänä olevista aiheettomasti maksetuista määristä, unionin alakohtaisissa säännöissä asetetut seuraamukset ja korot mukaan luettuina;

g) ote tämän asetuksen liitteessä III esitetyn mallin mukaisessa velallisluettelossa olevista takaisin perittävistä ja maataloustukirahastolle tai maaseuturahastolle hyvitettävistä, muista kuin tämän artiklan b, c ja f alakohdassa tarkoitetuista määristä, niihin liittyvät seuraamukset ja korot mukaan luettuina;

h) yhteenveto interventiotoimista ja maininta varastojen määrästä ja sijainnista varainhoitovuoden lopussa;

i) vahvistus siitä, että menot, käyttötarkoitukseensa sidotut tulot sekä kutakin interventiovarastoista tapahtuvaa siirtoa koskevat tiedot säilytetään maksajaviraston tiedostoissa ja kirjanpidossa;

j) jäsenvaltioiden tuensaajille maksamien käyttämättömien tai tarkastamattomien kumuloituneiden ennakoiden lopputase varainhoitovuoden lopussa, maataloustukirahaston tapauksessa toimenpidekohtaisesti ja maaseuturahaston tapauksessa ohjelmakohtaisesti ja rahoitusvälineet mainiten. Rahoitusvälineiden osalta lopputase sisältää komission suorittamat määrät, joita jäsenvaltiot eivät ole käyttäneet lopullisille tuensaajille suoritettaviin maksuihin ja joita ei myöskään ole sidottu vakuussopimuksiin asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

30 artikla

Tietojen toimittaminen

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 51 artiklan mukaista tilien tarkastamista ja hyväksymistä varten kunkin jäsenvaltion on lähetettävä komissiolle

a) tämän asetuksen 29 artiklassa tarkoitetut vuotuiseen tilinpäätökseen sisältyvät tiedot;

b) todentamisviranomaisen tai -viranomaisten laatimat, tämän asetuksen 5 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut lausunnot ja kertomukset;

c) tilasto- ja valvontatarkoituksiin tarvittavien tilitietojen täydelliset tallenteet;

d) ►C2 johdon vahvistuslausuma ◄ sellaisena kuin se on määritelty tämän asetuksen 3 artiklassa.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tilitiedot on lähetettävä komissiolle viimeistään sen varainhoitovuoden, jota ne koskevat, päättymistä seuraavan vuoden 15 päivänä helmikuuta. Kyseisen kohdan a, b ja d alakohdassa tarkoitetut asiakirjat on lähetettävä yhtenä kappaleena ja lisäksi sähköisesti komission 24 artiklan mukaisesti vahvistamaa muotoa ja vaatimuksia noudattaen.

3. Komission pyynnöstä tai jäsenvaltion aloitteesta tilien hyväksymistä ja tarkastamista koskevia lisätietoja voidaan lähettää komissiolle määräajassa, jonka komissio asettaa ottaen huomioon näiden tietojen toimittamiseen tarvittavan työmäärän. Tällaisten tietojen puuttuessa komissio voi hyväksyä ja tarkastaa tilit niiden tietojen perusteella, jotka sillä on käytettävissään.

4. Komissio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa hyväksyä pyynnön tietojen toimittamiseksi myöhemmin, jos pyyntö osoitetaan sille ennen toimittamiselle asetetun määräajan päättymistä.

31 artikla

Tilitietojen muoto ja sisältö

1. Edellä 30 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen tilitietojen muoto ja sisältö samoin kuin tapa, jolla ne on toimitettava komissiolle, vahvistetaan komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 991/2013 ( 7 ) mukaisesti.

2. Komissio käyttää tilitietoja yksinomaan seuraaviin tarkoituksiin:

a) asetuksen (EU) N:o 1306/2013 mukaiseen tilien tarkastamiseen ja hyväksymiseen liittyvien tehtävien hoito;

b) maatalousalan kehityksen seuraaminen ja ennusteiden antaminen.

Euroopan tilintarkastustuomioistuin ja Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voivat tutustua kyseisiin tietoihin tehtäviensä hoitamista varten.

3. Kerättyihin tilitietoihin kuuluvia henkilötietoja voidaan käsitellä ainoastaan 2 kohdassa mainittuihin tarkoituksiin. Erityisesti jos komissio käyttää tilitietoja 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuun tarkoitukseen, sen on tehtävä tällaiset tiedot nimettömiksi ja käsiteltävä niitä yksinomaan yhdistetyssä muodossa.

4. Jos asianomaisilla henkilöillä on henkilötietojensa käsittelyä koskevia kysymyksiä, ne on osoitettava komissiolle liitteen IV mukaisesti.

5. Komissio varmistaa tilitietojen luottamuksellisuuden ja suojan.

32 artikla

Tilitietojen säilyttäminen

1. Rahoitettujen menojen ja maataloustukirahaston perimien käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen tositteet on pidettävä komission saatavilla vähintään kolmen vuoden ajan vuodesta, jona komissio tarkastaa ja hyväksyy kyseisen varainhoitovuoden tilit asetuksen (EU) N:o 1306/2013 51 artiklan mukaisesti.

2. Rahoitettujen menojen ja maaseuturahaston perimien käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen tositteet on pidettävä komission saatavilla vähintään kolmen vuoden ajan vuodesta, jona maksajaviraston loppumaksu suoritettiin.

3. Sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien tapauksessa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tositteet on pidettävä komission saatavilla vähintään kolmen vuoden ajan vuodesta, jona summat on peritty edunsaajalta kokonaisuudessaan takaisin ja tuloutettu rahastoille, tai jona takaisinperinnän toteuttamatta jättämisestä aiheutuvat taloudelliset seuraukset on määritelty asetuksen (EU) N:o 1306/2013 54 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

4. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklassa säädetyn sääntöjenmukaisuuden tarkastamisen yhteydessä tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tositteet on pidettävä komission saatavilla vähintään yhden vuoden ajan vuodesta, jona kyseinen menettely päätettiin, tai jos sääntöjenmukaisuutta koskeva päätös edellyttää Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäsittelyä, vähintään yhden vuoden ajan vuodesta, jona oikeuskäsittely päättyi.

5. Edellä 1–4 kohdassa tarkoitetut tositteet on pidettävä komission saatavilla joko paperimuodossa, sähköisessä muodossa ja/tai molemmissa edellä mainituissa muodoissa.

Asiakirjat voidaan säilyttää pelkästään sähköisessä muodossa vain siinä tapauksessa, että asianomaisen jäsenvaltion kansallinen lainsäädäntö sallii kansallisissa tuomioistuinkäsittelyissä sähköisten asiakirjojen käytön todisteena tilien perustana olevista transaktioista.

Jos asiakirjat säilytetään pelkästään sähköisessä muodossa, siihen käytettävän järjestelmän on oltava delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 liitteessä I olevan 3 jakson B kohdan mukainen.

33 artikla

Varainhoidon tarkastaminen ja hyväksyminen

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 51 artiklassa tarkoitetussa komission tekemässä tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevassa päätöksessä on määriteltävä se kussakin jäsenvaltiossa kyseisenä varainhoitovuonna toteutuvien menojen määrä, joka voidaan veloittaa rahastoilta tämän asetuksen 29 artiklassa tarkoitetun tilinpäätöksen ja asetuksen (EU) N:o 1306/2013 41 artiklan mukaisten mahdollisten vähentämisten ja keskeyttämisten perusteella.

Päätöksessä on määriteltävä myös määrät, jotka on veloitettava unionilta ja asianomaiselta jäsenvaltiolta asetuksen (EU) N:o 1306/2013 54 artiklan 2 kohdan nojalla.

Maaseuturahaston osalta tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevassa päätöksessä määritellyn määrän on sisällettävä varat, jotka asianomainen jäsenvaltio voi kohdentaa uudelleen asetuksen (EU) N:o 1306/2013 56 artiklan toisen kohdan mukaisesti.

2. Maataloustukirahastoa koskeva määrä, joka tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen perusteella voidaan periä takaisin kultakin jäsenvaltiolta tai maksaa kullekin jäsenvaltiolle, on vahvistettava vähentämällä kyseisen varainhoitovuoden osalta maksetut kuukausimaksut samalle vuodelle 1 kohdan mukaisesti hyväksytyistä menoista. Komissio vähentää tämän määrän siitä kuukausimaksusta tai lisää sen siihen kuukausimaksuun, joka liittyy tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen tekemistä seuraavana toisena kuukautena toteutuneisiin menoihin.

Maaseuturahastoa koskeva määrä, joka tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen perusteella voidaan periä takaisin kultakin jäsenvaltiolta tai maksaa kullekin jäsenvaltiolle, on vahvistettava vähentämällä kyseisen varainhoitovuoden osalta maksetut välimaksut samalle vuodelle 1 kohdan mukaisesti hyväksytyistä menoista.

Komissio vähentää kyseisen määrän ensimmäisestä maksusta, jonka osalta jäsenvaltio toimittaa menoilmoituksen sen jälkeen, kun asetuksen (EU) N:o 1306/2013 51 artiklan mukainen päätös on annettu, tai lisää sen tällaiseen maksuun.

3. Komissio toimittaa kyseiselle jäsenvaltiolle saamiensa tietojen tarkistuksen tulokset sekä mahdollisesti ehdottamansa muutokset viimeistään kyseistä varainhoitovuotta seuraavan vuoden huhtikuun 30 päivänä.

4. Jos kyseisestä jäsenvaltiosta johtuvista syistä komissio ei voi tarkastaa ja hyväksyä jäsenvaltion tilejä ennen seuraavan vuoden toukokuun 31 päivää, komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle niistä lisäselvityksistä, jotka se aikoo tehdä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 47 artiklan mukaisesti.

5. Edellä 1–4 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin asetuksen (EU) N:o 1306/2013 43 artiklassa tarkoitettuihin käyttötarkoitukseensa sidottuihin tuloihin.

34 artikla

Sääntöjenmukaisuuden tarkastaminen

1. Jos komissio toteaa, ettei menoja ole toteutettu unionin sääntöjen mukaisesti, se käyttää unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettävien määrien määrittämiseen omia havaintojaan ja ottaa huomioon tiedot, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet, jos nämä tiedot on toimitettu määräajassa, jonka komissio on asettanut asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan ja tämän artiklan mukaisesti toteutetun sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyn yhteydessä.

2. Jos komissio selvityksen perusteella katsoo, ettei menoja ole toteutettu unionin sääntöjen mukaisesti, se antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle tiedoksi havaintonsa sekä tulevan sääntöjenmukaisuuden varmistamiseksi toteutettavat korjaavat toimenpiteet ja ilmoittaa rahoitusoikaisun alustavan tason, jonka se kyseisessä menettelyn vaiheessa katsoo vastaavan havaintoja. Se esittää tiedonannossaan myös kahdenvälisen kokouksen pitämistä neljän kuukauden kuluessa jäsenvaltion vastaukselle asetetun määräajan päättymisestä. Tiedonannossa on viitattava tähän artiklaan.

Jäsenvaltion on annettava vastaus kahden kuukauden kuluessa tiedonannon vastaanottamisesta. Jäsenvaltiolla on vastauksessaan mahdollisuus erityisesti

a) osoittaa komissiolle, että noudattamatta jättämisen todellinen laajuus tai rahastolle aiheutuva riski on komission arviota vähäisempi;

b) antaa komissiolle tiedoksi unionin sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi toteuttamansa korjaavat toimenpiteet sekä niiden tosiasiallinen toteuttamispäivä.

Komissio voi jäsenvaltion perustellusta pyynnöstä jatkaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua kahden kuukauden määräaikaa enintään kahdella kuukaudella. Pyyntö on esitettävä komissiolle ennen kyseisen määräajan päättymistä.

Jos jäsenvaltio katsoo, ettei kahdenvälistä kokousta tarvita, se ilmoittaa tästä komissiolle edellä mainittuun tiedonantoon antamassaan vastauksessa.

3. Kahdenvälisessä kokouksessa molempien osapuolten on pyrittävä pääsemään sopuun toteutettavista toimenpiteistä, rikkomuksen vakavuuden arvioinnista ja unionin talousarviolle aiheutuneesta taloudellisesta vahingosta.

Komissio laatii kahdenvälisen kokouksen pöytäkirjan 30 työpäivän kuluessa kokouksesta ja lähettää sen jäsenvaltiolle. Jäsenvaltio voi toimittaa mahdolliset huomautuksensa komissiolle 15 työpäivän kuluessa pöytäkirjan vastaanottamisesta.

Komissio antaa kuuden kuukauden kuluessa kahdenvälisen kokouksen pöytäkirjan lähettämisestä jäsenvaltiolle virallisesti tiedoksi päätelmänsä, jotka se on tehnyt sääntöjenmukaisuuden tarkastamisen yhteydessä saatujen tietojen perusteella. Tässä tiedonannossa arvioidaan asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 12 artiklan mukaisen unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettäviä menoja. Tiedonannossa on viitattava tämän asetuksen 40 artiklan 1 kohtaan.

4. Jos jäsenvaltio on soveltanut sen 40 artiklassa tarkoitettua sovittelumenettelyä, komissio antaa päätelmänsä tiedoksi jäsenvaltioille kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun

a) sovitteluelimen kertomus on saatu; tai

b) kun jäsenvaltiolta on saatu lisätietoja, jos kyseiset tiedot on toimitettu 40 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetussa määräajassa ja tämän artiklan 6 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät.

5. Jotta komissio voi soveltaa 3 ja 4 kohtaa vahvistettuja määräaikoja noudattaen, sillä on oltava käytössään kaikki kyseisessä menettelyn vaiheessa merkitykselliset tiedot. Jos komissio katsoo, ettei sillä ole käytössään tarvittavia tietoja, se voi 3 ja 4 kohdassa vahvistettujen määräaikojen puitteissa milloin tahansa

a) pyytää jäsenvaltiota toimittamaan lisätietoja, jolloin jäsenvaltion on annettava vastauksensa kahden kuukauden kuluessa tiedonannon vastaanottamisesta, ja/tai

b) ilmoittaa jäsenvaltiolle aikomuksestaan suorittaa ylimääräinen tarkastuskäynti tarvittavien tarkistusten tekemiseksi.

Tällöin 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut määräajat lasketaan alkaviksi uudelleen joko siitä, kun komissio vastaanottaa pyydetyt lisätiedot, tai ylimääräisen tarkastuskäynnin viimeisestä päivästä.

6. Arvioidessaan unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettäviä menoja komissio voi ottaa huomioon tiedot, jotka jäsenvaltio on toimittanut ►C1 3 kohdan kolmannessa alakohdassa ◄ tarkoitetun komission virallisen tiedonannon jälkeen, vain jos

a) tämä on tarpeen unionin talousarviolle aiheutuvan taloudellisen vahingon huomattavan yliarvioinnin välttämiseksi; ja

b) edellyttäen, että tietojen myöhäinen toimittaminen johtuu asianmukaisesti perustelluista ulkoisista tekijöistä eikä vaaranna asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan mukaisen komission päätöksen oikea-aikaista antamista.

7. Sen jälkeen, kun komissio on antanut päätelmänsä tämän asetuksen 34 artiklan 3 tai 4 kohdan mukaisesti jäsenvaltiolle tiedoksi, se tekee tarvittaessa asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan mukaisen yhden tai useamman päätöksen niiden menojen, joita unionin sääntöjen noudattamatta jättäminen koskee, jättämiseksi unionin rahoituksen ulkopuolelle. Komissio voi toteuttaa peräkkäisiä sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjä kunnes korjaavat toimenpiteet on tosiasiallisesti toteutettu jäsenvaltiossa.

8. Komissio tekee maataloustukirahastoa koskevan unionin rahoituksen vähennykset kuukausimaksuista, jotka liittyvät asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan mukaista päätöstä seuraavana toisena kuukautena toteutuneisiin menoihin.

Maaseuturahaston yhteydessä komissio tekee unionin rahoitusta koskevat vähennykset maksusta, jonka osalta jäsenvaltio toimittaa menoilmoituksen sen jälkeen, kun asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan mukainen päätös on annettu.

Komissio voi kuitenkin jäsenvaltion pyynnöstä ja maatalousrahastojen komiteaa kuultuaan päätöksellä vahvistaa vähennyksille jonkin muun päivämäärän tai, jos asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan perusteella annettuun täytäntöönpanosäädökseen sisältyvien vähennysten määrä sitä edellyttää, sallia niiden korvaamisen useammassa erässä.

▼M2

8 a. Komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä ja kuultuaan maatalousrahastojen komiteaa hyväksyä niitä jäsenvaltioita, jotka saavat rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 ( 8 ), neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 ( 9 ) ja Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti, koskevan täytäntöönpanopäätöksen, jolla lykätään asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan nojalla 1 päivänä toukokuuta 2015 jälkeen hyväksyttyjen päätösten, jäljempänä ’lykkäämispäätös’, täytäntöönpanoa enintään 24 kuukauden ajan täytäntöönpanopäätöksen hyväksymispäivästä.

Lykkäämispäätöksellä sallitaan vähennysten korvaaminen lykkäysajan päättymisen jälkeen kolmessa vuotuisessa erässä. Jos lykkäämispäätöksen kohteena oleva kokonaismäärä on enemmän kuin 0,02 % jäsenvaltion bruttokansantuotteesta, komissio voi sallia korvausten suorittamisen enintään viitenä vuotuisena eränä.

Komissio voi jäsenvaltioiden pyynnöstä ja maatalousrahastojen komiteaa kuultuaan yhden kerran päättää jatkaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua lykkäysaikaa enintään 12 kuukauden ajan.

Lykkäämispäätöksestä hyötyvän jäsenvaltion on varmistettava, että puutteita, jotka ovat olleet vähennysten perusteena ja jotka ovat jäljellä lykkäämispäätöstä annettaessa, ollaan parhaillaan korjaamassa nojautuen toimintasuunnitelmaan, joka on laadittu komissiota kuullen ja johon sisältyvät määräajat ja selkeät edistymisen indikaattorit. Komissio voi suhteellisuusperiaatetta noudattaen muuttaa lykkäämispäätöstä tai kumota sen seuraavissa tapauksissa:

a) jäsenvaltio ei toteuta tarvittavia toimia puutteiden korjaamiseksi toimintasuunnitelman mukaisesti;

b) korjaavien toimien edistyminen ei edistymisen indikaattorien perusteella ole riittävää; tai

c) toimien tulokset eivät ole tyydyttäviä.

8 b. Edellä 8 ja 8 a kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanopäätökset hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1306/2013 116 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.

▼M3

9. Komissio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, joista se ilmoittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle, pidentää 3, 4 ja 5 kohdassa asetettuja määräaikoja.

▼B

10. Edellä olevaa 1–9 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin asetuksen (EU) N:o 1306/2013 43 artiklassa tarkoitettuihin käyttötarkoitukseensa sidottuihin tuloihin.

▼M3

11. Jos 2, 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettuihin määräaikoihin sisältyy elokuu kokonaan tai osittain, määräaikojen kuluminen keskeytetään kyseisen kuukauden ajalta.

▼B

35 artikla

Päätös sääntöjenmukaisuuden tarkastamiseen liittyvän selvityksen aloittamatta tai päätökseen saattamatta jättämisestä

1. Komissio voi päättää olla aloittamatta tai saattamatta päätökseen sääntöjenmukaisuuden tarkastamiseen liittyvää selvitystä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan mukaisesti, jos se arvioi, että 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun selvityksen yhteydessä todetusta sääntöjen noudattamatta jättämisestä johtuva mahdollinen rahoitusoikaisu on enintään 50 000 euroa ja kaksi prosenttia asiaa koskevista menoista tai takaisin perittävästä määrästä.

2. Jos komissio vähentää kuukausimaksuja asetuksen (EU) N:o 1306/2013 41 artiklan 1 kohdan mukaisesti, se voi päättää olla aloittamatta tai saattamatta päätökseen sääntöjenmukaisuuden tarkastamiseen liittyvää selvitystä mainitun asetuksen 52 artiklan mukaisesti, jos asianomainen jäsenvaltio ei ole vastustanut tämän kohdan soveltamista mainitun asetuksen 41 artiklan 1 kohdassa säädetyn menettelyn yhteydessä.

36 artikla

Sovitteluelin

Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklassa säädettyä sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyä varten perustetaan sovitteluelin. Sen tehtävänä on

a) tarkastella jäsenvaltion sille tarkasteltavaksi asettamaa seikkaa, josta komissio on laatinut virallisen tiedonannon tämän asetuksen 34 artiklan 3 kohdan mukaisesti, sekä arviota menoista, jotka komissio aikoo jättää unionin rahoituksen ulkopuolelle;

b) pyrkiä lähentämään komission ja asianomaisen jäsenvaltion toisistaan poikkeavia kantoja;

c) laatia tarkastelun lopuksi sovittelupyrkimystensä tuloksista kertomus, johon liitetään sen aiheellisina pitämät havainnot, jos kiista jää kokonaan tai osittain ratkaisematta.

37 artikla

Sovitteluelimen kokoonpano

1. Sovitteluelimeen kuuluu vähintään viisi jäsentä, jotka on valittu henkilöistä, joiden riippumattomuus on kiistaton ja jotka ovat hyvin perehtyneitä yhteisen maatalouspolitiikan rahoitusta koskeviin kysymyksiin, maaseudun kehittäminen mukaan luettuna, tai käytännön tilintarkastukseen.

Jäsenten on oltava eri jäsenvaltioiden kansalaisia.

2. Komissio nimittää puheenjohtajan, jäsenet ja varajäsenet alkuaan kolmen vuoden pituiseksi toimikaudeksi maatalousrahastojen komiteaa kuultuaan.

Toimikautta voidaan jatkaa ainoastaan vuoden pituisina jaksoina, ja maatalousrahastojen komitealle on annettava siitä tieto. Jos nimitettävä puheenjohtaja on kuitenkin jo sovitteluelimen jäsen, hänen ensimmäinen kautensa puheenjohtajana on kolme vuotta.

Sovitteluelimen puheenjohtajan ja jäsenten sekä varajäsenten nimet julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa.

3. Sovitteluelimen jäsenille maksetaan korvaus ottaen huomioon tehtävien hoitoon käytetty aika. Kustannukset korvataan komission henkilöstöön sovellettavien voimassa olevien sääntöjen mukaisesti.

4. Toimikauden päätyttyä puheenjohtaja ja jäsenet toimivat tehtävissään, kunnes heidän tilalleen nimitetään uudet henkilöt tai kunnes heidät valitaan uudeksi toimikaudeksi.

5. Komissio voi maatalousrahastojen komiteaa kuultuaan päättää sellaisen jäsenen toimikauden, joka ei enää täytä edellytyksiä tehtäviensä suorittamiseksi sovitteluelimessä tai joka on syystä tai toisesta estynyt määräämättömän ajan.

Tällaisessa tapauksessa hänen tilalleen tulee hänen toimikautensa jäljellä olevaksi ajaksi varajäsen, ja asiasta ilmoitetaan maatalousrahastojen komitealle.

Jos puheenjohtajan toimikausi keskeytyy, komissio nimittää maatalousrahastojen komiteaa kuultuaan jonkun jäsenen huolehtimaan puheenjohtajan tehtävistä puheenjohtajan jäljellä olevaksi toimikaudeksi.

38 artikla

Sovitteluelimen riippumattomuus

1. Sovitteluelimen jäsenet työskentelevät itsenäisesti eivätkä pyydä eivätkä ota vastaan ohjeita komissiolta eivätkä miltään hallitukselta tai elimeltä.

Jäsenet eivät saa osallistua sovitteluelimen työhön eivätkä allekirjoittaa kertomusta, jos he ovat aiemmissa tehtävissään henkilökohtaisesti käsitelleet kyseessä olevaa asiaa.

2. Jäsenet eivät saa paljastaa sovitteluelimessä saamiaan tietoja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimuksen 287 artiklan soveltamista. Tietojen on oltava luottamuksellisia ja salassapitovelvollisuuden alaisia.

39 artikla

Työskentelymenetelmät

1. Sovitteluelimen istunnot järjestetään komission päätoimipaikassa. Puheenjohtaja valmistelee ja organisoi työt. Hänen poissa ollessaan puheenjohtajan tehtäviä hoitaa sovitteluelimen kokenein jäsen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 37 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamista.

Komissio vastaa sovitteluelimen sihteeristötehtävistä.

2. Sovitteluelin hyväksyy kertomukset läsnä olevien jäsentensä määräenemmistöllä päätösvaltaisen jäsenmäärän ollessa kolme, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 38 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan soveltamista.

Puheenjohtaja ja neuvotteluihin osallistuneet jäsenet allekirjoittavat kertomukset. Myös sihteeristö allekirjoittaa kertomukset.

40 artikla

Sovittelumenettely

1. Jäsenvaltio voi saattaa asiansa sovitteluelimen käsiteltäväksi kolmenkymmenen työpäivän kuluessa ►C1 34 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa ◄ tarkoitetun komission virallisen tiedonannon saamisesta osoittamalla perustellun sovittelupyynnön sovitteluelimen sihteeristölle.

Maatalousrahastojen komitea antaa jäsenvaltioiden tiedoksi noudatettavan menettelyn ja sihteeristön osoitteen.

2. Sovittelupyyntö voidaan ottaa käsiteltäväksi ainoastaan, jos unionin rahoituksen ulkopuolelle jätettäväksi suunniteltu määrä on komission tiedonannon mukaan joko

a) yli 1 miljoona euroa;

tai

b) yli 25 prosenttia jäsenvaltion asianomaisia alamomentteja koskevista vuosittaisista kokonaismenoista.

Jos jäsenvaltio on lisäksi aiemmissa keskusteluissa väittänyt ja osoittanut, että kyse on unionin sääntöjen soveltamiseen liittyvästä periaatekysymyksestä, sovitteluelimen puheenjohtaja voi ilmoittaa, että sovittelupyyntö voidaan ottaa käsiteltäväksi. Sovittelupyyntöä ei voida kuitenkaan ottaa käsiteltäväksi, jos se koskee yksinomaan jonkin seikan oikeudellista tulkintaa.

3. Sovitteluelin työskentelee mahdollisimman epämuodollisesti ja nopeasti ja perustaa toimintansa yksinomaan todisteisiin, jotka ovat komission saatavilla muodollisten päätelmien 34 artiklan 3 kohdan mukaisen tiedoksi antamisen ajankohtana, sekä komission ja asianomaisten kansallisten viranomaisten oikeudenmukaiseen kuulemiseen.

Jos jäsenvaltio kuitenkin katsoo tarpeelliseksi esittää sovittelupyyntönsä yhteydessä tietoja, joita ei ole vielä toimitettu komissiolle, sovitteluelin voi pyytää komissiota arvioimaan kyseiset uudet tiedot, jos 34 artiklan 6 kohdan edellytykset täyttyvät. Tiedot on toimitettava komissiolle viimeistään kaksi kuukautta 36 artiklan c alakohdassa tarkoitetun kertomuksen lähettämisestä.

4. Jos sovitteluelin ei ole neljän kuukauden kuluessa asian vireille asettamisesta onnistunut lähentämään komission ja jäsenvaltion kantoja, sovittelumenettelyn katsotaan epäonnistuneen.

Edellä 36 artiklan c alakohdassa tarkoitetussa kertomuksessa selvitetään ne seikat, jotka estivät kiistanalaisten kantojen lähentämisen. Siinä ilmoitetaan, onko menettelyissä mahdollisesti päästy osittaiseen yksimielisyyteen, sekä se, jos sovitteluelin pyytää komissiota arvioimaan uudet tiedot, 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

Kertomus lähetetään

a) asianomaiselle jäsenvaltiolle;

b) komissiolle tarkasteltavaksi ennen päätelmien ilmoittamista jäsenvaltiolle;

c) maatalousrahastojen komitean yhteydessä muille jäsenvaltioille.

▼M3

5. Jos 1, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuihin määräaikoihin sisältyy elokuu kokonaan tai osittain, määräaikojen kuluminen keskeytetään kyseisen kuukauden ajalta.

▼B







IV

LUKU

TARKASTUKSIA KOSKEVAT SÄÄNNÖT







1

JAKSO

Yleiset säännöt

41 artikla

Paikalla tehtävien tarkastusten määrän vähentäminen

1. Jäsenvaltiot voivat päättää vähentää paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärää asetuksen (EU) N:o 1306/2013 59 artiklan 5 kohdan mukaisesti, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) todentamisviranomainen on asetuksen (EU) N:o 1306/2013 9 artiklan mukaisesti antanut lausunnon, jossa todetaan, että sisäisen valvonnan järjestelmä toimii asianmukaisesti ja että virhetaso oli asianomaisen perusjoukon osalta alle 2,0 prosenttia olevan olennaisuusrajan vähintään kahtena sitä vuotta, jona alennettua tarkastustaso oli määrä soveltaa, edeltäneenä peräkkäisenä varainhoitovuotena;

b) komissio ei ole ilmoittanut asianomaiselle jäsenvaltiolle, ettei se voi hyväksyä tämän kohdan a alakohdassa tarkoitettua todentamisviranomaisen asetuksen (EU) N:o 1306/2013 9 artiklan mukaan antamaa lausuntoa, ja

c) komissio

i) ei ole ilmoittanut kyseiselle jäsenvaltiolle asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan mukaisesti kyseisen yksittäisen tukijärjestelmän tai toimenpiteen valvontajärjestelmän puutteista, tai

ii) katsoo tämän asetuksen 34 artiklaa sovellettaessa, että jäsenvaltio, jolle on asetuksen (EU) N:o 1306/2013 52 artiklan mukaisesti ilmoitettu kyseisen yksittäisen tukijärjestelmän tai toimenpiteen valvontajärjestelmän puutteista, on toteuttanut tarpeelliset korjaavat toimenpiteet, ja komissio on ilmoittanut asiasta jäsenvaltiolle.

2. Jäsenvaltiot voivat päättää alentaa paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärää alakohtaisessa lainsäädännössä vahvistettuja rajoja ja mahdollisia muita edellytyksiä noudattaen. Jäsenvaltioiden on annettava tarkastusten vähimmäismäärän vähentämistä koskeva päätös viipymättä komissiolle tiedoksi. Tiedoksiannossa on mainittava

a) kyseessä oleva tukijärjestelmä tai toimenpide;

b) ajanjakso, jona paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärää vähennetään;

c) paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäistaso, jota noudatetaan vähennyksen jälkeen.

3. Jos 1 kohdassa vahvistetut kumulatiiviset edellytykset tai muut alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä vahvistetut edellytykset eivät enää täyty, jäsenvaltioiden on viipymättä kumottava päätöksensä paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäistason alentamisesta ja sovellettava seuraavasta hakuvuodesta alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä vahvistettua paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäistasoa.







2

JAKSO

Transaktioiden tarkastukset

42 artikla

Jäsenvaltioiden suorittamat tarkastukset

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 80 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yritysten kaupallisten asiakirjojen järjestelmälliset tarkastukset koskevat kunkin tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitetun tarkastuskauden aikana sellaista määrää yrityksiä, joka ei voi olla alhaisempi kuin puolet niiden yritysten määrästä, joiden maataloustukirahaston rahoitusjärjestelmässä vastaanottamat tai suorittamat maksut tai näiden summa ovat suuremmat kuin 150 000 euroa sitä maataloustukirahaston varainhoitovuotta, jona kyseessä oleva tarkastuskausi alkaa, edeltäneen maataloustukirahaston varainhoitovuoden osalta.

2. Jäsenvaltiot valitsevat kullekin tarkastuskaudelle riskianalyysin perusteella tarkastettavat yritykset kaikkien sellaisten toimenpiteiden osalta, joihin riskianalyysiä voidaan soveltaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niille asetuksen (EU) N:o 1306/2013 80 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen velvoitteiden soveltamista. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle riskianalyysin soveltamista koskevat ehdotuksensa vähintään kuusi kuukautta ennen tarkastuskauden alkua. Ehdotuksessa on esitettävä kaikki merkitykselliset tiedot, jotka koskevat riskianalyysin lähestymistapaa, tekniikkaa ja siihen käytettäviä tietoja sekä suoritettavien tarkastusten täytäntöönpanoperusteita ja -menetelmää. Ehdotus on laadittava tämän asetuksen liitteen V mukaisesti. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon komission riskianalyysiehdotuksesta esittämät huomautukset, jotka se toimittaa kahdeksan viikon kuluessa ehdotuksen vastaanottamisesta.

3. Kun kyseessä ovat toimenpiteet, joihin jäsenvaltio ei arvioi riskianalyysin soveltuvan, yritykset, joiden vastaanottamien tai suorittamien maksujen summa tai molempien summa maataloustukirahaston rahoitusjärjestelmän osalta ylittää 350 000 euroa ja joita ei kahden edellisen tarkastuskauden aikana ole tarkastettu tämän asetuksen ja asetuksen (EU) N:o 1306/2013 V osaston III luvun mukaisesti, on tarkastettava.

4. Tarkastuskausi kestää 1 päivästä heinäkuuta seuraavan vuoden 30 päivään kesäkuuta. Tarkastus koskee edellisellä tarkastusjaksolla päättyvää vähintään 12 kuukauden aikaa; sitä voidaan jatkaa jäsenvaltion päättämän ajan, joka edeltää tai seuraa 12 kuukauden aikaa.

43 artikla

Kaupallisten asiakirjojen saatavuus

Yritysten on säilytettävä kaupalliset asiakirjat vähintään kolme vuotta niiden laatimisvuoden lopusta alkaen. Jäsenvaltiot voivat säätää tai määrätä, että kyseisiä asiakirjoja on säilytettävä kauemmin.

44 artikla

Yhteiset toimet

Komissio voi päättää omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion ehdotuksen perusteella ja asianomaisten jäsenvaltioiden suostumuksella yhden tai useamman jäsenvaltion välisten, asetuksen (EU) N:o 1306/2013 83 artiklan 1 kohdan mukaista keskinäistä avunantoa edellyttävien yhteisten toimien yhteensovittamisesta.

45 artikla

Keskinäinen avunanto

1. Maataloustukirahaston varainhoitovuotta, jona maksu on suoritettu, seuraavien kolmen ensimmäisen kuukauden aikana jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle asetuksen (EU) N:o 1306/2013 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yritysten luettelo jokaiselle jäsenvaltiolle, johon tällainen yritys on sijoittautunut. Tämän luettelon on sisällettävä kaikki tarpeelliset yksityiskohdat, joita vastaanottava jäsenvaltio tarvitsee kyseisten yritysten tunnistamiseksi ja tarkastusvelvoitteensa täyttämiseksi. Vastaanottava jäsenvaltio vastaa näiden yritysten tarkastamisesta asetuksen (EU) N:o 1306/2013 80 artiklan mukaisesti. Jokaisesta luettelosta on toimitettava komissiolle jäljennös.

Jäsenvaltio, jossa maksu on vastaanotettu tai suoritettu, voi pyytää jäsenvaltiota, jonne yritys on sijoittautunut, tarkastamaan joitakin kyseisessä luettelossa olevia yrityksiä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 80 artiklan mukaisesti määrittelemällä pyynnön tarpeellisuuden ja erityisesti siihen liittyvät riskit.

Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion on otettava asiaankuuluvalla tavalla huomioon pyynnön esittäneen jäsenvaltion ilmoittamat yritykseen liittyvät riskit.

Vastaanottava jäsenvaltio antaa pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle tiedon pyynnön perusteella aloitetuista toimista. Jos tässä luettelossa oleva yritys tarkastetaan, tarkastuksen suorittaneen vastaanottavan jäsenvaltion on ilmoitettava pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle tarkastuksen tulokset viimeistään kolme kuukautta tarkastuskauden päättymisen jälkeen.

Tällaisista pyynnöistä on lähetettävä komissiolle yhteenveto neljännesvuosittain kuukauden kuluessa kunkin vuosineljänneksen päättymisestä. Komissio voi vaatia, että sille toimitetaan jäljennökset yksittäisistä pyynnöistä.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu yrityksiä koskeva luettelo on laadittava tämän asetuksen liitteessä VI olevan lomakemallin mukaisesti.

2. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 83 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yrityksiä koskeva luettelo on laadittava tämän asetuksen liitteessä VII olevan lomakemallin mukaisesti.

3. Edellä 1 kohdan toisessa alakohdassa ja asetuksen (EU) N:o 1306/2013 83 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu muussa jäsenvaltiossa sijaitsevaa yritystä koskeva tarkastuspyyntö on esitettävä tämän asetuksen liitteessä VIII olevan lomakemallin mukaisesti.

4. Edellä 1 kohdan toisessa alakohdassa ja asetuksen (EU) N:o 1306/2013 83 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tarkastuksen tulokset on esitettävä tämän asetuksen liitteessä IX olevan lomakemallin mukaisesti.

5. Edellä 1 kohdan viidennessä alakohdassa ja asetuksen (EU) N:o 1306/2013 83 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista pyynnöistä sekä niihin liittyvien tarkastusten tuloksista on esitettävä yhteenveto tämän asetuksen liitteessä X olevan lomakemallin mukaisesti.

6. Edellä 1 kohdan mukaan toimitettavat tiedot on toimitettava sähköisesti täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 991/2013 liitteessä II olevassa 2 jaksossa esitetyssä muodossa.

46 artikla

Vuosittaiset ohjelmat ja kertomukset

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 84 artiklassa tarkoitettu vuosittainen tarkastusohjelma on esitettävä tämän asetuksen liitteessä XI olevan lomakemallin mukaisesti.

2. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 86 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa vuosittaisessa kertomuksessa on esitettävä tiedot asetuksen soveltamisessa havaituista mahdollisista vaikeuksista sekä niiden ratkaisemiseksi tarvittaessa toteutetuista toimenpiteistä tai parannusehdotuksista.

Siinä on oltava yksityiskohtaiset tiedot kustakin tämän asetuksen liitteessä XII luetellusta asetuksen (EU) N:o 1306/2013 V osaston III luvun soveltamista koskevasta näkökohdasta eriteltyinä selkeisiin jaksoihin ja otsikoihin mainitun liitteen mukaisesti.

3. Tämän artiklan ja asetuksen 45 artiklan mukaisesti annettavat tiedot voidaan toimittaa paperiasiakirjoina tai sähköisesti lähettäjän ja vastaanottajan sopimuksen mukaan.

4. Komissio arvioi vuosittain saavutettua edistystä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 109 artiklassa tarkoitetussa rahastojen hallinnointia koskevassa vuotuisessa rahoituskertomuksessaan.

47 artikla

Erityisyksiköt

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 85 artiklassa tarkoitetut erityisyksiköt vastaavat mainitussa artiklassa tarkoitettujen tehtävien lisäksi seuraavista:

a) tässä jaksossa tarkoitetuista tarkastuksista vastaavien kansallisten virkamiesten koulutus, jonka tarkoituksena on antaa heille riittävät tiedot tehtäviensä suorittamiseksi;

b) asetuksen (EU) N:o 1306/2013 V osaston III luvussa säädettyihin ja sen mukaisesti suoritettuihin tarkastuksiin liittyvien tarkastuskertomusten ja muiden asiakirjojen hallinnointi;

c) asetuksen (EU) N:o 1306/2013 84 artiklassa tarkoitettujen ohjelmien ja sen 86 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kertomusten laatiminen ja toimittaminen.

2. Jäsenvaltioiden on annettava erityisyksiköille kaikki 1 kohdassa tarkoitettujen tehtävien hoitamiseksi tarvittavat valtuudet.

Erityisyksiköt koostuvat henkilöstöstä, jonka määrä ja koulutus ovat kyseessä olevien tehtävien suorittamisen kannalta tarkoituksenmukaisia.

3. Jäsenvaltioissa, joissa tarkastettavien yritysten vähimmäismäärä on alle 10, ei tarvitse perustaa erityisyksikköä.







V

LUKU

VAKUUDET







1

JAKSO

Soveltamisala, tietotekniikka, ylivoimainen este

48 artikla

Soveltamisala

Tämän luvun säännöksiä sovelletaan aina, kun maatalouden alakohtaisessa lainsäädännössä säädetään vakuudesta, riippumatta siitä, käytetäänkö vakuudesta nimenomaisesti ilmaisua ”vakuus”.

Tätä lukua ei sovelleta neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2913/92 ( 10 ) tarkoitettujen tuonti- ja vientitullien maksamisen varmistamiseksi annettuihin vakuuksiin.

49 artikla

Sähköinen hallinto

Tiedonannot, asiakirjat ja vakuudet voidaan laatia ja niitä voidaan käsitellä ja hallinnoida tietotekniikkaa käyttäen, jos sovellettavien järjestelmien hallinnoinnissa noudatetaan virallisesti hyväksyttyjä laatuvaatimuksia sekä kyseisiin järjestelmiin sopivia turvakäytäntöjä.

Jos toimivaltaisella viranomaisella ei ole tietotekniikkajärjestelmien erojen vuoksi pääsyä vaadittuihin asiakirjoihin niiden tarkastamista varten, kyseisten tietotekniikkajärjestelmien hallinnointiin toimivaltaisen viranomaisen, jäljempänä ’asiakirjan antava viranomainen’, tai jäljennöksen oikeaksi todistamiseen toimivaltaisen viranomaisen on tulostettava kyseiset asiakirjat ja todistettava ne oikeiksi.

Tulosteet voidaan korvata asiakirjan antavan viranomaisen ja tuensaajan tai toimivaltaisen viranomaisen välisellä sähköisellä viestillä, jos asiakirjan antava viranomainen pystyy virallisesti hyväksytyllä varmennusprotokollalla varmistamaan viestin aitouden.

50 artikla

Ylivoimaiseen esteeseen liittyvät määräajat

1. Tätä artiklaa sovelletaan silloin, kun siihen viitataan erityisessä asetuksessa.

2. Ylivoimaisen esteen tunnustamista koskevaa pyyntöä ei käsitellä, jos toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut pyynnön yli 30 kalenteripäivää sen jälkeen, kun

a) toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut toimijalle kyseessä olevan velvoitteen täyttämättä jäämisen toteamisesta asetuksen (EU) N:o 907/2014 23 artiklan 2 kohdan merkityksessä, kun mainitun asetuksen 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kyseessä olevan velvoitteen täyttämiselle asetettu määräaika on päättynyt tai kun mainitun asetuksen 23 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kyseessä olevan velvoitteen täyttämistä koskevan todisteen esittämiselle asetettu määräaika on päättynyt;

b) tarjousten esittämiselle asetettu määräaika siinä kolmannessa maassa, jossa tarjous liitetään ennakkovahvistuksen sisältävään tuonti- tai vientitodistukseen, on päättynyt;

3. Toimijoiden on toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä tavalla ja 181 kalenteripäivän kuluessa velvoitteen täysimääräiselle täyttämiselle asetetun määräajan päättymisestä esitettävä todisteet olosuhteista, joiden ne katsovat muodostavan ylivoimaisen esteen. Jos näitä todisteita ei ole voitu toimittaa tämän määräajan kuluessa, huolimatta siitä, että toimĳa on tehnyt kaikkensa niiden hankkimista ja tiedoksi toimittamista varten, tälle voidaan myöntää lisäaikaa.

4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista tunnustamistaan ylivoimaisen esteen tapauksista ja annettava asiaankuuluvat tiedot kustakin tapauksesta.







2

JAKSO

Vakuuksien muoto

51 artikla

Muoto

1. Vakuus voidaan antaa

a) delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 19 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuna käteistalletuksena, ja/tai

b) osoittamalla vakuuden antaja delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 21 artiklan mukaisesti.

2. Toimivaltainen viranomainen voi sallia vakuuden antamisen

a) käteistalletuksena pankissa;

b) sellaisilla maksettaviksi erääntyvinä velkasaatavina julkiselta elimeltä tai rahastolta, joissa muilla saatavilla ei ole etusijaa niihin nähden, ja/tai

c) kyseisessä jäsenvaltiossa siirrettävissä olevina vakuuksina sillä edellytyksellä, että ne ovat jäsenvaltion liikkeelle laskemia tai takaamia.

3. Toimivaltaiset viranomaiset voivat asettaa 2 kohdassa tarkoitetun vakuuden hyväksymiselle lisäehtoja.

52 artikla

Siirrettävissä oleva vakuus

1. Jäljempänä 51 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti siirrettävissä olevan vakuuden arvon on oltava vakuuden asettamishetkellä vähintään 115 prosenttia vaaditun vakuuden realisointiarvosta.

2. Toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä 51 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun vakuuden ainoastaan, jos tätä vakuutta tarjoava osapuoli sitoutuu kirjallisesti joko antamaan täydentävän vakuuden tai korvaamaan alkuperäisen vakuuden, jos kyseisen vakuuden realisointiarvo on ollut kolmen kuukauden ajan pienempi kuin 105 prosenttia vaaditun vakuuden arvosta. Kirjallinen sitoutuminen ei ole välttämätöntä, jos kansallisessa lainsäädännössä jo säädetään tästä. Toimivaltaisen viranomaisen on tarkistettava säännöllisesti tällaisen vakuuden arvo.

3. Toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava, ottaen huomioon realisointikustannukset, 51 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun vakuuden realisointiarvo.

4. Vakuuksien realisointiarvo lasketaan viimeisimmän käytettävissä olevan kurssin perusteella.

5. Vakuuden antajan on toimitettava toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä todisteet realisointiarvosta.

53 artikla

Vakuuden korvaaminen ja sitominen

1. Vakuus voidaan korvata toisella vakuudella.

Korvaamisen edellytyksenä on kuitenkin toimivaltaisen viranomaisen suostumus seuraavissa tapauksissa:

a) alkuperäinen vakuus on pidätetty mutta sitä ei ole vielä muutettu rahaksi; tai

b) korvaava vakuus on jokin 51 artiklan 2 kohdassa luetelluista vakuusmuodoista.

2. Kokonaisvaltainen vakuus voidaan korvata toisella kokonaisvaltaisella vakuudella sillä edellytyksellä, että uusi kokonaisvaltainen vakuus kattaa kyseisenä ajankohtana vähintään sen alkuperäisen kokonaisvaltaisen vakuuden osan, joka on annettu yhden tai useamman velvoitteen täyttämisen varmistamiseksi.

3. Kun kokonaisvaltainen vakuus liitetään erityiseen velvoitteeseen, käytettävissä oleva jäljelle jäävä määrä on saatettava ajan tasalle.







3

JAKSO

Vakuuden vapauttaminen ja pidättäminen

54 artikla

Vakuuden osan vapauttaminen

Kun unionin erityisissä säännöissä ei säädetä vähimmäismäärästä, toimivaltainen viranomainen voi rajata vakuuden vapautettavien osien lukumäärän ja vahvistaa vähimmäismäärän kaikille tämänkaltaisille vapautuksille.

Ennen vakuuden tai sen osan vapauttamista toimivaltainen viranomainen voi vaatia kirjallisen vapauttamispyynnön toimittamista.

Jos vakuus kattaa enemmän kuin 100 prosenttia määrästä, jolle vaaditaan vakuus, 100 prosentin ylittävä määrä vapautetaan, kun vakuudella katetun määrän jäljelle jäänyt määrä vapautetaan tai pidätetään.

55 artikla

Vakuuden pidättäminen

1. Jos toimivaltaisen viranomaisen tietoon tulee seikkoja, jotka aiheuttavat vakuuden pidättämisen kokonaan tai osittain, sen on viipymättä vaadittava asianomaiselta pidätetyn määrän maksamista enintään 30 päivän kuluessa vaatimuksen vastaanottopäivästä.

Jos maksua ei ole suoritettu kyseisessä määräajassa, toimivaltaisen viranomaisen on

a) viipymättä selvitettävä 51 artiklan 1 kohdan a alakohdassa kuvatun kaltainen vakuus asianomaiselle tilille;

b) vaadittava viipymättä, että 51 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu vakuuden antaja suorittaa maksun 30 päivän kuluessa vaatimuksen vastaanottopäivästä;

c) toteutettava viipymättä tarvittavat toimenpiteet, jotta

i) 51 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa kuvatut vakuudet muunnetaan käteissummaksi, joka kattaa saatavan;

ii) 51 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut käteistalletukset selvitetään viranomaisen tilille.

Toimivaltainen viranomainen voi välittömästi selvittää 51 artiklan 1 kohdan a alakohdassa kuvatun kaltaisen vakuuden asianomaiselle tilille vaatimatta ensin asianomaiselta vakuuden maksamista.

2. Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista,

a) kun vakuuden pidättämisestä on tehty päätös, jota kansallisen lainsäädännön mukaisen valituksen vuoksi lykätään, asianomaisen on maksettava tosiasiallisesti pidätetyn määrän korot 1 kohdassa tarkoitetun maksuvaatimuksen esittämispäivää seuraavan 30 päivän kuluttua alkavalta ja tosiasiallisesti pidätetyn määrän maksupäivää edeltävänä päivänä päättyvältä jaksolta;

b) kun asianomaista osapuolta pyydetään muutoksenhaun tuloksen perusteella maksamaan pidätetty määrä 30 päivän kuluessa, jäsenvaltio voi korkojen laskentaa varten katsoa, että maksu suoritetaan kyseisen pyynnön esittämispäivää seuraavana 20 päivänä;

c) sovellettava korkokanta lasketaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, mutta se ei voi olla pienempi kuin kansallisten suoritusten perinnässä sovellettava korkokanta;

d) maksajavirastot vähentävät maksetun koron maataloustukirahaston tai maaseuturahaston menoista asetuksen (EU) N:o 1306/2013 mukaisesti;

e) jäsenvaltiot voivat vaatia säännöllisin väliajoin tehtävää vakuuden määrän korottamista suhteessa korkoon.

3. Kun vakuus on pidätetty, sen määrä tuloutettu rahastoille ja kun pidätetty määrä kansallisessa lainsäädännössä säädetyn kannan mukaisesti laskettuine korkoineen on muutoksenhaun vuoksi korvattava kokonaan tai osittain, rahasto vastaa menetyksen korvaamisesta, ellei se ole jäsenvaltioiden hallinnon tai muiden elinten laiminlyönnistä tai vakavasta virheestä johtuva.







4

JAKSO

Tietojen toimittaminen

56 artikla

Vakuuden pidättämistä, vakuuden muotoa ja vakuuden antajia koskevat tiedot

1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että komission käytettävissä on kunkin varainhoitovuoden osalta tiedot pidätettyjen vakuuksien kokonaismääristä ja kokonaissummista, riippumatta 55 artiklassa tarkoitetun menettelyn vaiheesta, ja eriteltävä ne, jotka otetaan kansallisiin talousarvioihin, ja ne, jotka otetaan unionin talousarvioon. Kyseisten tietojen on oltava saatavilla kaikkien yli 1 000 euron suuruisten pidätettyjen vakuuksien ja kaikkien vakuuden asettamista edellyttävien unionin säännösten osalta. Tiedoista on käytävä ilmi määrät, jotka asianomainen on maksanut suoraan, sekä määrät, jotka on saatu, kun vakuus on muutettu rahaksi.

2. Jäsenvaltioiden on pidettävä komission saatavilla luettelo, joka sisältää

a) vakuuden antajaksi hyväksyttävät laitokset sekä tähän liittyvät vaatimukset;

b) edellä 51 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksyttävät vakuusmuodot sekä tähän liittyvät vaatimukset.







VI

LUKU

AVOIMUUS

57 artikla

Julkistettavien tietojen sisältö

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 111 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetuissa tiedoissa on esitettävä

a) kuhunkin tämän asetuksen liitteessä XIII lueteltuun yksittäiseen toimenpiteeseen liittyvät mainitun artiklan c kohdassa tarkoitetut tukimäärät sekä kunkin tuensaajan asianomaisena varainhoitovuonna saamien kyseisten tukimäärien summa;

b) mainitun artiklan d alakohdassa tarkoitettujen ja tämän asetuksen liitteessä XIII lueteltujen rahastoista rahoitettujen toimenpiteiden luonne ja tarkoitus.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut määrät on ilmoitettava euroina niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat ottaneet euron käyttöön, ja kansallisena valuuttana muissa jäsenvaltioissa.

3. Jäsenvaltiot voivat julkistaa yksityiskohtaisempia tietoja kuin 1 ja 2 kohdassa säädetään, sanotuin kuitenkaan rajoittamatta tarvittavan yksityisyyden suojan soveltamista.

58 artikla

Kunnan nimen julkistaminen

Jos asetuksen (EU) N:o 1306/2013 112 artiklan kolmannen alakohdan soveltamiseksi julkistettavista tiedoista seuraisi, että tuensaaja, joka on luonnollinen henkilö, tunnistetaan, koska kunnassa asuvia tai siihen rekisteröityjä tuensaajia on vain vähän, asianomaisen jäsenvaltion on mainitun asetuksen 111 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan soveltamiseksi julkistettavina tietoina ilmoitettava seuraava suurempi hallintoyksikkö, johon kyseessä oleva kunta kuuluu.

59 artikla

Julkistettavien tietojen muoto ja julkistamisen ajankohta

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 111 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla yhdellä verkkosivustolla julkistettavien tietojen on oltava saatavilla hakutoiminnolla, jonka avulla käyttäjät pystyvät hakemaan tuensaajia nimen tai kunnan, sellaisena kuin sitä tarkoitetaan tämän asetuksen 58 artiklassa, taikka saatujen määrien, toimenpiteiden tai niiden yhdistelmän perusteella ja poimimaan kaikki asiaa koskevat tiedot yhtenä tietokokonaisuutena. Tiedot on esitettävä jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä ja/tai yhdellä komission kolmesta työkielestä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on julkistettava viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä toukokuuta edell