Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2342/1999,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1999,
naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999
yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta
(EYVL L 281, 4.11.1999, s. 30)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Komission asetus (EY) N:o 1042/2000 annettu 18 päivänä toukokuuta
2000 L 118 4 19.5.2000
"M2 Komission asetus (EY) N:o 1900/2000 annettu 7 päivänä syyskuuta
2000 L 228 25 8.9.2000
"M3 Komission asetus (EY) N:o 2733/2000 annettu 14 päivänä joulukuuta
2000 L 316 44 15.12.20001999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 1
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2342/1999,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1999,
naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojär-
jestelmien soveltamisen osalta
EUROOP AN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä
toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 (1)j a
erityisesti sen 4 artiklan 8 kohdan, 5 artiklan 5 kohdan, 6 artiklan 7 kohdan, 7
artiklan 5 kohdan, 8 artiklan 4 kohdan, 9 artiklan 4 kohdan, 10 artiklan 3kohdan, 11 artiklan 5 kohdan, 12 artiklan 3 kohdan, 13 artiklan 5 kohdan, 20artiklan, 23 artiklan 3 kohdan ja 50 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:1) Neuvoston asetuksella (ETY) N:o 805/68 (
2) perustettu palkkiojärjes-
telmä on korvattu asetuksella (EY) N:o 1251/1999. Uuden järjestel-män huomioon ottamiseksi on tarpeen muuttaa yhteisön tukijärjestel-
miä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä 27
päivänä marraskuuta 1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o3886/92 (
3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
(EY) N:o 1410/1999 (4), näiden muutosten johdosta olisi selkeyden
vuoksi laadittava uudelleen asetuksen (ETY) N:o 3886/92 säännökset.
2) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3—25 artiklassa tarkoitettuihin
palkkio- ja tukijärjestelmiin olisi sovellettava tiettyjä yhteisön
tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestel-mästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annettua neuvoston asetusta(ETY) N:o 3508/92 (
5), jäljempänä ”yhdennetty järjestelmä”, sellaise-
na kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1036/1999 (6).
Sen vuoksi tämän asetuksen säännökset olisi rajattava koskemaankysymyksiä, joita ei ole ratkaistu laaja-alaisesti yhdennetyn järjestel-
män puitteissa.
3) Alueellisen enimmäismäärän ja eläintiheyden tavoitteiden vuoksi
eläimet, joihin niitä on sovellettu, eivät voi enää kuulua saman
ikäryhmän erityispalkkiohakemukseen. Kausiporrastuspalkkion osaltatällaisia eläimiä on pidettävä eläiminä, joista on myönnetty erityis-palkkio.
4) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 3 kohdan b alakohdassa
säädetään, että jokaisella urospuolisella naudalla on oltava teurastuk-
seen tai vientiin asti nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestel-
män sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöö-nottamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen(EY) N:o 820/97 (
7) mukainen passi tai vastaava hallinnollinen
asiakirja. Olisi säädettävä, että mainittu hallinnollinen asiakirja
laaditaan ja vahvistetaan jäsenvaltioissa. Eri jäsenvaltioiden erityistenhallinto- ja valvontaedellytysten huomioon ottamiseksi olisi sallittava
muodoltaan erilaisia hallinnollisia asiakirjoja.
5) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 3 kohdassa vahvistetaan
erityispalkkion myöntämisen edellytykseksi pitoaika. Tämän vuoksi
olisi määriteltävä mainittu aika ja sen kesto.
6) On suotavaa, että teurastuksen yhteydessä myönnettävän erityispalk-
kion myöntämisedellytykset vastaisivat teurastuspalkkion myöntämi-
sedellytyksiä. Olisi täsmennettävä asiakirjat, joiden on oltava eläimenmukana teurastukseen, lähettämiseen tai vientiin asti. Palkkion
myöntämiseen teurastuksen yhteydessä liittyy erityispiirteitä, joiden
huomioon ottamiseksi olisi täsmennettävä härkien ikäedellytykset sekätäysikasvuisten nautojen ruhon tarjontamuoto.!B
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21.
(2) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 24.
(3) EYVL L 391, 31.12.1992, s. 20.
(4) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 53.
(5) EYVL L 355, 5.12.1992, s. 1.
(6) EYVL L 127, 21.5.1999, s. 4.
(7) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 1.1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 2
7) Kausiporrastuspalkkion myöntämisedellytyksiä olisi täsmennettävä
siten, että ne vastaavat teurastuspalkkion myöntämistä koskeviayksityiskohtaisia sääntöjä. Olisi komission päätöksellä vahvistettavakäytettävissä olevien tietojen perusteella jäsenvaltiot, jotka täyttävät
tämän palkkiojärjestelmän soveltamisen edellytykset.
8) Emolehmän käsite olisi määriteltävä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6
artiklan 7 kohdan mukaisesti. Tätä varten olisi pitäydyttävä aikaisem-
paan järjestelmään kuuluvissa roduissa. Myös aikaisemman järjestel-män hallintoa koskevien sääntöjen soveltamista voidaan pääosin jatkaa
erityisesti maidon keskituotoksen ja kansallisen lisäpalkkion osalta.
9) Tuottajakohtaisten enimmäismäärien järjestelmän täytäntöönpanoa
varten olisi vahvistettava säännöt näiden enimmäismäärien vahvista-
misesta ja niiden ilmoittamisesta tuottajille. Mainitun järjestelmänmarkkinoita säätelevän vaikutuksen lisäämiseksi olisi säädettäväniiden palkkio-oikeuksien, joita oikeuksien haltija ei ole käyttänyt
tietyn ajanjakson aikana, palauttamisesta kansalliseen varantoon. Olisi
myös toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi,että kansallisesta varannosta ilmaiseksi myönnettävien oikeuksien
saajat käyttävät nämä oikeudet yksinomaan säädettyihin tarkoituksiin,
10) On tarkoituksenmukaista edistää palkkio-oikeuksien käyttöön ottamis-
ta ja niiden osoittamista tuottajille, jotka käyttävät ne hyödykseen.
Tätä varten olisi vahvistettava palkkio-oikeuksien käytölle vähim-mäisprosentti, jonka olisi oltava riittävä eräissä jäsenvaltioissaesiintyvän käytettävissä olevien oikeuksien käyttämättä jättämisen
välttämiseksi, koska siitä voi aiheutua vaikeuksia kansallisen varannon
välityksellä palkkio-oikeuksia hakeville tuottajille. Sen vuoksi olisiannettava jäsenvaltioille lupa korottaa palkkioiden käyttöprosentin
vähimmäismäärää kuitenkin enintään 90 prosenttiin.
11) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta
maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten kumoamisesta ja
kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvostonasetuksen (EY) N:o 1257/1999 (
1) 22 ja 23 artiklassa perustetaan
laajaperäistämisohjelmia. Olisi säädettävä tällä tavalla vapautuvien
emolehmäpalkkioiden käytön keskeyttämisestä koko mainittuihin
ohjelmiin osallistumisen ajan. Olisi kuitenkin sallittava vapautuneidenoikeuksien käyttö poikkeustapauksissa palkkio-oikeuksien tarpeen
tyydyttämiseksi muissa maatalouden ympäristötoimissa. Mainitun
asetuksen 10 artiklassa perustetun varhaiseläkejärjestelmän yhtenätarkoituksena on suosia ikääntyneiden viljelijöiden korvaamistaviljelijöillä, jotka pystyvät kehittämään tilan taloudellista elinkelpoi-
suutta. On pelättävissä, että osa viljelijöistä ei osallistu varhaiseläke-
järjestelmään, jos se voi ajan mittaan johtaa emolehmäpalkkio-oikeu-ksien menettämiseen. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava pidentääväliaikaisen luovutuksen kokonaiskestoa näiden ohjelmien mukaan.
12) Oikeuksien siirtoa ja väliaikaista luovuttamista koskevien säännösten
täytäntöönpanon yhdenmukaisuus edellyttää eräiden hallinnollisten
sääntöjen vahvistamista. Hallinnollisen työn liiallisen kasvun estämi-seksi jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus vahvistaa siirrettävien jaluovutettavien oikeuksien vähimmäismäärä. Näillä säännöillä on myös
estettävä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdan
velvoitteen rikkominen, jonka mukaan siirrettäessä oikeuksia ilmantilan siirtoa tietty prosenttiosuus oikeuksista on luovutettava kansalli-seen varastoon. Lisäksi olisi säädettävä väliaikaisen luovuttamisen
ajallisesta rajoittamisesta, jolla estetään siirtoon liittyvien sääntöjen
kiertäminen.
13) Olisi säädettävä, että oikeuksien siirtoja koskevien hallinnollisten
määräaikojen noudattamisessa sallitaan tietty joustavuus tuottajanvoidessa osoittaa, että hän on perinyt oikeudet kuolleelta tuottajalta.
14) Tilan siirtona olisi pidettävä erityistapausta, jossa ainoastaan julkisessa
tai yhteisessä omistuksessa olevien maiden tuottaja siirtää kaikki
oikeutensa toiselle tuottajalle ja lopettaa tuotantonsa.
15) Hallinnollinen siirtojärjestelmä, jossa kaikki ilman tilan siirtoa
tehtävät oikeuksien siirrot ja väliaikaiset luovutukset tehdään ainoas-taan kansallisen varannon välityksellä, edellyttää soveltamistaan vartentietyn oikeudellisen kehyksen perustamista, jotta järjestelmä säilyttäisi
taloudellisen yhdenmukaisuuden tuottajien välistä oikeuksien siirtoa!B
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80.1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 3
koskevan järjestelmän kanssa. Olisi säädettävä erityisesti objektii-
visista perusteista, joilla vahvistetaan oikeuksia siirtäneelle tuottajallekansallisesta varannosta maksettava summa sekä summa, joka vasta-avat oikeudet kansallisesta varannosta saavan tuottajan on maksettava.
16) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklassa säädetään mainitussa
artiklassa vahvistetut edellytykset täyttäville jäsenvaltioille valinnai-sesta erityisjärjestelmästä, jolla hallinnoidaan emolehmäpalkkion
myöntämistä hiehoista. Olisi komission päätöksellä määritettävä
käytettävissä olevien tietojen perusteella jäsenvaltiot, jotka täyttävättämän erityisjärjestelmän soveltamisedellytykset. Olisi määriteltäväpalkkion myöntämistä koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt.
Emolehmäpalkkion yleistavoitteen mukaisesti palkkio on maksettava
tuottajille, joiden hiehokarja on tarkoitettu lehmäkarjojen uudistami-seen eikä teurashiehojen tuottamiseen. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi
vahvistettava perusteet, joihin voi sisältyä erityisesti ikärajoitus tai
rotuedellytyksiä.
17) On tarpeen määrittää eläintiheyden laskutapa. Eläintiheyden käytän-
nön soveltamisen helpottamiseksi on syytä vahvistaa päivämäärä
maidon viitemäärän huomioon ottamiselle.
18) Laajaperäistämispalkkion maksamisen edellytyksenä on jäsenvaltion
valinnan mukaan yhden tai kahden tiheysvaatimuksen noudattaminen.
Laajaperäistämispalkkiojärjestelmän eläintiheyden laskemisessa onotettava huomioon kaikki tilalla olevat vähintään kuuden kuukaudenikäiset eläimet. Tämä edellyttää erityisiä sääntöjä eläinten laskemisesta
ja tuottajan ilmoituksesta järjestelmään osallistumisesta. Tämän
järjestelmän hallintoa voidaan helpottaa huomattavasti käyttämälläasetuksessa (EY) N:o 820/97 tarkoitettua ATK-tietokantaa. Sen vuoksiolisi säädettävä tämän tietokannan käyttämisestä, jos jäsenvaltio
katsoo, että sen tietokanta tarjoaa riittävät takeet laajaperäistämispalk-
kiota koskevien tietojen oikeellisuudesta.
19) Vaarana on, että tuottajat noudattavat keinotekoisesti laajaperäistämis-
palkkion myöntämiseksi vaadittavia eläintiheyden keskiarvoja, varsin-
kin jos tiheys on osan vuotta poikkeuksellisen alhainen. Olisihuolehdittava erityisesti, että laajaperäistämispalkkiota ei myönnetä
tällaisille tuottajille. Tätä varten olisi selkeyden vuoksi täsmennettävä,
että tällainen tilanne kuuluu yhteisen maatalouspolitiikan mukaisiasuoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä 17 päivänätoukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 (
1)
7 artiklan soveltamisalaan, ja sen vuoksi jäsenvaltioiden on annettava
tarvittavat säännökset mainitun artiklan soveltamiseksi laajaperäistä-mispalkkiojärjestelmässä.
20) Yksinkertaisuuden vuoksi olisi säädettävä laajaperäisimpien tilojen
osalta laajaperäistämispalkkion myöntämistä koskevasta valinnaisestayksinkertaistetusta järjestelmästä.
21) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 4 kohdassa säädetään
mainitussa artiklassa vahvistettuja edellytyksiä noudattaville jäsenval-tioille erityisjärjestelmästä, joka koskee laajaperäistämispalkkionmyöntämistä lypsylehmistä. Olisi vahvistettava päätöksentekomenet-
tely, jolla voidaan määritellä käytettävissä olevien tietojen perusteella
jäsenvaltiot, jotka täyttävät tämän erityisjärjestelmän soveltamisedel-lytykset. Olisi määriteltävä tämän palkkion myöntämistä koskevat
erityiset yksityiskohtaiset säännöt. On tarpeen vahvistaa erityisesti
lypsylehmien vähimmäispitoaika, jotta järjestelmä olisi johdonmukai-nen yleisen laajaperäistämispalkkiojärjestelmän kanssa ja jotta voitai-siin vahvistaa palkkiokelpoisten lypsylehmien tarkka lukumäärä.
22) Määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä
3 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY,Euratom) N:o 1182/71 (
2) tiettyjen säännösten soveltaminen johtaisi
kuukausina ilmoitettujen pitoaikojen pidentämiseen keinotekoisesti
yhdellä tai useammalla päivällä. Sen vuoksi olisi annettava asiaakoskevia erityisiä säännöksiä.
23) Teurastuspalkkiosta on tavanomaisesti tehtävä hakemus. Hallinnon
yksinkertaistamiseksi tämä hakemus olisi tehtävä yksinkertaistetussajärjestelmässä säädetyllä eläintukihakemuksella, jos siinä on kaikki!B
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 113.
(2) EYVL L 124, 8.6.1971, s. 1.1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 4
palkkion maksamiseen oikeuttavat tiedot ja jos eläin on teurastettu
samassa jäsenvaltiossa tai toisessa jäsenvaltiossa taikka viety maasta.
24) Asetuksen (EY) N:o 820/97 soveltamiseksi jäsenvaltioilla on 31
päivästä joulukuuta 1999 oltava käytössään täysin toiminnallinen
atk-tietokanta. Tällaista tietokantaa olisi voitava käyttää myösteurastuspalkkion hallinnon helpottamiseen, jos jäsenvaltio arvioi
tietokantansa tarjoavan riittävät takeet palkkion maksamista koskevien
tietojen oikeellisuudesta.
25) Vasikoiden teurastuspalkkioon liitetään enimmäispainovaatimus. Sen
vuoksi on tarpeen määritellä ruholle vakiotarjontamuoto, johon tätä
enimmäispainoa sovelletaan.
26) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan
teurastuspalkkion myöntämisen edellytykseksi pitoaika. Tämän vuoksiolisi määriteltävä mainittu aika ja sen kesto.
27) Lisämaksujen osalta komissiolle on toimitettava yksityiskohtaiset
tiedot kansallisista säännöistä ja niiden täytäntöönpanosta.
28) Jotta tuottajat voisivat saada palkkiot mahdollisimman hyvissä ajoin,
olisi säädettävä ennakoiden myöntämisestä. Kansallisten tai alueellis-ten enimmäismäärien soveltamisen vuoksi on kuitenkin tarpeen välttää
se, että ennakko olisi lopullista maksua suurempi. Tämän vuoksi on
aiheellista säätää, että jäsenvaltio voi vähentää ennakon prosenttio-suutta niissä palkkiojärjestelmissä, joita mainitut enimmäismäärätkoskevat.
29) Asetuksessa (EY) N:o 1254/1999 säädetään aineiden tai tuotteiden,
joita ei ole hyväksytty eläinlääkintää koskevassa sääntelyssä, käyttöön
tai laittomaan hallussapitoon sovellettavista seuraamuksista. Uusimis-
tapauksissa olisi jätettävä seuraamusten kestosta päättäminen jäsen-valtioille, joilla on paremmat mahdollisuudet arvioida tehdyn rikko-muksen tosiasiallinen vakavuus.
30) Erityispalkkio- ja emolehmäpalkkiojärjestelmän perustana oleva vii-
teajanjakso on kalenterivuosi. On tarpeen vahvistaa päivämäärä, jonka
perusteella määräytyy näiden järjestelmien soveltamiseen liittyvien
tekijöiden huomioon ottaminen. Tämän vuoksi sekä hallinnontehokkuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi päivämääräksiolisi valittava yleensä hakemuksen jättöpäivä. Teurastuksen yhteydessä
maksettavan erityispalkkion osalta olisi kuitenkin säädettävä erityisistä
yksityiskohtaisista säännöistä, jotta voidaan välttää suuremmanpalkkion saamiseksi tehtävät siirrot yhdeltä vuodelta toiselle. Teuras-tuspalkkion tapauksessa todellisten toimien kannalta edustavampi on
teurastus- tai vientipäivä.
31) Maatalouden euromääräisestä valuuttajärjestelmästä 15 päivänä jou-
lukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2799/98 (
1)5
artiklassa tarkoitettujen tukien palkkioiden ja määrien määräytymis-perusteen määräytymispäivänä sovellettavaksi valuuttakurssiksi mää-ritellään yhden ainoan päivän kurssi. On tarkoituksenmukaista
vahvistaa määräytymisperusteen määräytymispäivänä sovellettava
kurssi siten, että periaatteessa nämä tuet, palkkiot ja määrät eivätkansalliseksi valuutaksi muunnettaessa kärsi yhden ainoan päivänkurssista johtuvista äkillisistä muutoksista. Tässä tarkoituksessa
vaikuttaa suositeltavalta ratkaisulta käyttää palkkionmaksuvuotta
edeltävän kuukauden aikana sovellettavien valuuttakurssien aikaansuhteutettua keskiarvoa.
32) Naudanliha-alan palkkiojärjestelmien uudistuksen yhteydessä toteu-
tettujen toimenpiteiden seuraamiseksi komission on saatava kaikkitiedot jäsenvaltioiden toteuttamista täytäntöönpanotoimenpiteistä sekä
mainittujen järjestelmien soveltamisesta saaduista määrällisistä tulok-
sista. Tämän vuoksi olisi säädettävä eräistä jäsenvaltioiden tiedon-antovelvollisuuksista. Tietojen toimittamisen ja analysoinnin helpotta-
miseksi olisi säädettävä niiden yhdenmukaisesta esittämisestä.
33) Uuteen järjestelmään siirtymisen helpottamiseksi tarvitaan siirtymä-
säännöksiä tietojen toimittamista koskevien yksityiskohtaisten sääntö-
jen sekä eläinten merkitsemis- ja tunnistamisvelvollisuuden osalta.
34) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintoko-
mitean lausunnon mukaiset,!B
(1) EYVL L 349, 24.12.1998, s. 1.1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 5
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EY) N:o
1254/1999 3—25 artiklassa säädettyjen palkkio- ja tukijärjestelmien sovel-
tamisesta.
I LUKU
ERITYISP ALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artikla)
1j a k s o
Yleinen järjestelmä
2 artikla
Hakemus
1. Asetuksessa (ETY) N:o 3508/92 säädetyn yhdennetyn hallinto- ja
valvontajärjestelmän, jäljempänä ”yhdennetty järjestelmä”, vaatimusten
lisäksi jokaisessa asetuksen (EY) N:o 3508/92 6 artiklan 8 kohdassatarkoitetussa eläintukihakemuksessa, jäljempänä ”hakemus”, on mainittava:
a) eläinten lukumäärät ikäryhmittäin;
b) viittaukset passeihin tai hallinnollisiin asiakirjoihin, jotka seuraavat
hakemusten perusteena olevien eläinten mukana.
2. Hakemuksen voi tehdä ainoastaan eläimistä, jotka ovat pitoajan
ensimmäisenä päivänä:
a) sonnit vähintään seitsemän kuukauden ikäisiä
tai
b) härät ensimmäisen ikäryhmän osalta vähintään seitsemän ja enintään 19
kuukauden tai toisen ikäryhmän osalta vähintään 20 kuukauden ikäisiä.
3 artikla
Palkkion myöntäminen
Eläimistä, joita ei ole hyväksytty palkkiokelpoisiksi joko asetuksen (EY) N:o
1254/1999 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun suhteellisen vähennyksensoveltamisen tai mainitun asetuksen 12 artiklassa tarkoitetun eläintiheyden
soveltamisen vuoksi, ei voi enää tehdä hakemusta samassa ikäryhmässä, ja
niitä pidetään eläiminä, joista on myönnetty palkkio.
4 artikla
Passit ja hallinnolliset asiakirjat
1. Jos passia ei ole asetuksen (EY) N:o 820/97 6 artiklan mukaisilla
edellytyksillä käytettävissä, se korvataan asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla kansallisella hallinnollisella
asiakirjalla.
2. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava, että tällä
passilla tai hallinnollisella asiakirjalla voidaan varmistaa yhden ainoan
palkkion myöntäminen eläintä ja ikäryhmää kohden.
Tätä varten jäsenvaltioiden on annettava toisilleen tarvittavaa apua.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kansallinen hallinnollinen asiakirja on:a) asiakirja, joka seuraa jokaisen yksittäisen eläimen mukana;
b) tuottajan pitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki hallinnollista
asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos kyseiset eläimet pysyvät samalla
tuottajalla ensimmäisen hakemuksen jätöstä siihen asti, kun ne saatetaan
markkinoille teurastusta varten;!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 6
c) keskusviranomaisen ylläpitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki
hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos jäsenvaltio taijäsenvaltion osa, joka käyttää tätä mahdollisuutta, tarkastaa kaikkihakemukseen kuuluvat eläimet paikalla, valvoo näiden eläinten liikku-
mista sekä merkitsee jokaisen tarkastetun eläimen selvällä merkinnällä, ja
tuottajilla on velvollisuus suostua näihin toimenpiteisiin,
d) keskusviranomaisen ylläpitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki
hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos jäsenvaltio toteuttaatarvittavat toimenpiteet, jotta vältetään palkkion myöntäminen kaksikertaa samasta ikäryhmästä, sekä toimittaa pyynnöstä viipymättä kaikki
tiedot jokaista eläintä koskevasta palkkiosta.
Jäsenvaltioiden, jotka päättävät käyttää yhtä tai useampaa näistä mahdolli-
suuksista, on ilmoitettava tästä komissiolle hyvissä ajoin ja annettava sille
tiedoksi asiaa koskevat toimeenpanosäännökset.
Edellä c alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltion osina pidetään ainoastaan
Iso-Britanniaa ja Pohjois-Irlantia.
5 artikla
Pitoaika
Pitoajan kesto on kaksi kuukautta laskettuna hakemuksen jättöpäivää
seuraavasta päivästä.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että tuottaja voi määritellä muun kauden
alkamispäivän, jonka ajankohta ei saa olla myöhäisempi kuin kaksi kuukauttahakemuksen jättöpäivästä.
6 artikla
Alueellinen enimmäismäärä
1. Jos suhteellisen vähennyksen soveltamisen johdosta palkkiokelpoisten
eläinten lukumääräksi tulee muu kuin kokonaisluku, desimaaliosastamyönnetään yhtä eläinkohtaista palkkiota vastaava osuus. Tätä varten otetaanhuomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali.
2. Kun jäsenvaltiot päättävät määritellä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3
artiklan c alakohdan mukaisia alueita tai muuttaa alueidensa nykyisiä osia,
niiden on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää
tammikuuta ja täsmennettävä tässä ilmoituksessa kyseisen alueen määrittelysekä sitä koskeva enimmäismäärä. Kaikista myöhemmin tehtävistä muu-toksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää
tammikuuta.
7 artikla
Eläinten tilakohtaisen lukumäärän rajoitukset
1. Jos jäsenvaltio muuttaa 90 eläimen tila- ja ikäryhmäkohtaista rajoitusta
tai poikkeaa siitä, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen
kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
Jos jäsenvaltio lisäksi vahvistaa tilakohtaisen eläinten vähimmäismäärän,
jonka alittuessa suhteellista vähennystä ei sovelleta, sen on ilmoitettava tästä
komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
2. Edellä 2 kohdan soveltamiseksi myöhemmin tehtävistä kaikista muu-
toksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päiväätammikuuta.
2j a k s o
Teurastuspalkkion myöntäminen
8 artikla
Myöntämismenettely
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää teurastuksen yhteydessä erityispalkkion, joka
maksetaan sormien osalta yhdestä ainoasta ikäryhmästä ja härkien osalta
ensimmäisestä tai toisesta ikäryhmästä taikka myönnetään molemmista
ikäryhmistä yhdessä.!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 7
2. Jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet soveltaa 1 kohdassa säädettyä
järjestelmää, on säädettävä, että palkkio myönnetään myös lähetettäessäpalkkiokelpoisia eläimiä toiseen jäsenvaltioon tai vietäessä niitä kolmanteenmaahan.
3. Jos 1 ja 2 kohdassa säädettyä järjestelmää sovelletaan, palkkion
myöntämisen edellytyksenä on tämän jakson ja 34 ja 35 artiklan 1 ja 2
kohdan säännösten noudattaminen soveltuvin osin.
4. Tukihakemuksessa on ilmoitettava 35 artiklan 1 kohdassa säädettyjen
tietojen lisäksi, haetaanko tukea sonnista vai härästä, ja tukihakemukseen on
liitettävä asiakirja, jossa on 4 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi tarvittavat
tiedot. Tämä asiakirja on jäsenvaltion valinnan mukaan yksi seuraavista:
a) passi tai yksi kappale passista, jos käytetty passimalli muodostuu useasta
kappaleesta;
tai
b) jäljennös passista, jos käytetty passimalli muodostuu yhdestä ainoasta
kappaleesta; jäljennös on palautettava toimivaltaiselle viranomaiselle
asetuksen (EY) N:o 820/97 6 artiklan mukaisesti; tässä tapauksessajäsenvaltion on toteutettava toimenpiteet varmistaakseen siitä, että
jäljennöksen tiedot vastaavat alkuperäisen passin tietoja;
taikka
c) kansallinen hallinnollinen asiakirja, jos käytettävissä ei ole asetuksen
(EY) N:o 820/97 6 artiklassa tarkoitettujen edellytysten mukaista passia.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin olla soveltamatta kansallista hallinnollista
asiakirjaa. Tällöin niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
estämiseksi, että eläimistä, joilla käydään yhteisön sisäistä kauppaa,
myönnettäisiin samassa ikäryhmässä kaksi palkkiota.
Jos jäsenvaltiolla on asetuksen (EY) N:o 820/97 3 artiklan ensimmäisen
kohdan b alakohdassa tarkoitettu tietokanta, ja jos tässä tietokannassa on
jäsenvaltion edellyttämät tarvittavat tiedot sen varmistamiseksi, että yhtä
eläintä ja yhtä ikäryhmää kohden myönnetään ainoastaan yksi palkkio,tukihakemukseen ei tarvitse liittää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuaasiakirjaa.
Jos jäsenvaltio soveltaa 35 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa
säädettyä mahdollisuutta, sen on poiketen ensimmäisestä alakohdasta
toteutettava lisäksi tarvittavat toimenpiteet, jotta tuottaja voi määritelläeläimet, joista hän hakee erityispalkkiota.
5. Sonneista on teurastuksen todistamisen yhteydessä mainittava teuras-
paino.
6. Jos eläin lähetetään maasta, sen lähettäminen on todistettava lähettäjän
ilmoituksella, johon on merkitty erityisesti eläimen määräjäsenvaltio.
Tässä tapauksessa tukihakemuksessa on mainittava:a) lähettäjän nimi ja osoite (tai vastaava koodi)b) eläinten tunnistenumerotc) vakuutus siitä, että eläin on vähintään yhdeksän kuukauden ikäinen.Tukihakemus on jätettävä ennen eläimen asianomaisen jäsenvaltion alueelta
poistumista ja todiste lähettämisestä on jätettävä kolmen kuukauden kuluessa
eläimen asianomaisen jäsenvaltion alueelta poistumisesta.
9 artikla
Myöntämisjarjestelmän erityispiirteet
1.
"M1Poiketen 5 artiklasta palkkio maksetaan tuottajalle, joka on pitänyt
eläintä kahden kuukauden vähimmäispitoajan, jonka päättymisen jälkeenteurastus tai lähetys on toteutettu yhden kuukauden kuluessa ja vienti kahdenkuukauden kuluessa.
3
Härkien osalta palkkion myöntämiseen sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) ensimmäisen ikäryhmän palkkio voidaan maksaa vain, jos tuottaja on
pitänyt eläintä vähintään kaksi kuukautta eläimen ollessa vähintäänseitsemän kuukauden ja alle 22 kuukauden ikäinen;!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 8
b) toisen ikäryhmän palkkio voidaan maksaa vain, jos tuottaja on pitänyt
vähintään 20 kuukauden ikäistä eläintä vähintään kaksi kuukautta;
c) palkkio voidaan maksaa molemmista ikäryhmistä yhdessä vain, jos
tuottaja on pitänyt eläintä vähintään neljä peräkkäistä kuukautta a ja balakohdassa tarkoitettujen ikäedellytysten mukaisesti;
d) palkkio maksetaan ainoastaan toisesta ikäryhmästä, jos eläin on lähetetty
toisesta jäsenvaltiosta sen saavutettua 19 kuukauden iän.
2. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 12 artiklassa tarkoitettua eläintiheyttä
laskettaessa jokainen eläin, jota koskevassa hakemuksessa on yhdistetty kaksi
ikäryhmää, otetaan huomioon kahdesti.
3. Teuraspaino vahvistetaan sellaisen ruhon perusteella, joka täyttää
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1208/81 (
1) 2 artiklassa määritellyt vaa-
timukset.
Jos ruhon tarjontamuoto poikkeaa tästä määritelmästä, sovelletaan komission
asetuksen (ETY) N:o 563/82 (2) liitteessä olevia korjauskertoimia.
Jos eläin teurastetaan teurastamossa, jossa ei sovelleta yhteisön täysikasvuis-
ten naudanruhojen luokitusasteikkoa, jäsenvaltio voi sallia painon vahvista-misen teurastetun eläimen elopainon perusteella. Tällöin teuraspainonkatsotaan olevan vähintään 185 kilogrammaa, jos eläimen elopaino on
vähintään 340 kilogrammaa.
10 artikla
Tietojen toimittaminen
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tieto päätöksestään soveltaa tässä
jaksossa säädettyä myöntämisjärjestelmää sekä sitä koskevat yksityiskohtaisetsäännöt ennen asianomaisen kalenterivuoden alkua.
II LUKU
KAUSIPORRASTUSP ALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 5 artikla)
11 artikla
Palkkion soveltaminen
Viimeistään kunkin kalenterivuoden 1 päivänä elokuuta komissio päättää,
missä jäsenvaltioissa voidaan myöntää seuraavan kalenterivuoden kausipor-rastuspalkkiota.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ennen sen kalenterivuoden 1
päivää tammikuuta, jona palkkio myönnetään, päätöksestään soveltaa
asetuksen (EY) N:o 1254/1999 5 artiklan 3 kohtaa.
12 artikla
Oikeus palkkioon
1. Palkkio voidaan myöntää ainoastaan naudoista, joista on jo maksettu
erityispalkkio tai joista erityispalkkiota pidetään 3 artiklan mukaisestimaksettuna kausiporrastuspalkkiota soveltavassa jäsenvaltiossa ja jotka
teurastetaan kausiporrastuspalkkiota soveltavassa jäsenvaltiossa.
2. Palkkio voidaan myöntää ainoastaan tuottajalle, joka piti eläintä viimeksi
ennen sen teurastusta.
13 artikla
Hakemus
1. Tuottaja jättää hakemuksen sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viran-
omaiselle, jonka alueella hänen tilansa sijaitsee.!B
(1) EYVL L 123, 7.5.1981, s. 3.
(2) EYVL L 67, 11.3.1982, s. 23.1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 9
2. Hakemus on laadittava 8 artiklan 4 kohdan sekä 35 artiklan säännösten,
joita sovelletaan soveltuvin osin, mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tarkistaakseen, että
erityispalkkio on myönnetty, ja niiden on tarkastettava säännöllisesti ja
ennalta ilmoittamatta 35 artiklassa tarkoitettujen todistusten oikeellisuus.
III LUKU
EMOLEHMÄPALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6—10 artikla)
1j a k s o
Yleinen järjestelmä
14 artikla
Lihakarjarotua olevat lehmät
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan f alakohdassa ja 10 artiklan 2
kohdassa tarkoitettuun lihakarjarotuun kuuluvina ei pidetä tämän asetuksenliitteessä I ilmoitettuihin rotuihin kuuluvia lehmiä.
15 artikla
Tuottajakohtainen enimmäisviitemäärä
1. Jos jäsenvaltio muuttaa asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2
kohdan b alakohdassa tarkoitettua 120 000 kilogramman tuottajakohtaista
enimmäisviitemäärää tai poikkeaa siitä, sen on ilmoitettava tästä komissiolle
ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
2. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi myöhemmin tehtävistä kaikista muu-
toksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päiväätammikuuta.
16 artikla
Pitoaika
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kuuden
kuukauden pitoaika alkaa hakemuksen jättöpäivää seuraavana päivänä.
17 artikla
Hakemus
1. Kun palkkiota haetaan asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2
kohdan b alakohdan mukaisesti, yhdennetyn järjestelmän vaatimusten lisäksijokaisessa eläintukihakemuksessa tai, jäsenvaltion valinnan mukaan, asetuk-
sen (EY) N:o 3508/92 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa pinta-alatukihake-
muksessa, jäljempänä ”hakemus”, on oltava:
a) ilmoitus maidon tuottajakohtaisesta viitemäärästä, joka on
"M1käy-
tettävissä oleva 3 tuottajalle kyseisenä kalenterivuonna alkavan 12
kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamisajanjakson alkamis-ta edeltävänä 31 päivänä maaliskuuta; jos tämä määrä ei ole tiedossahakemuksen jättöpäivänä, se on ilmoitettava toimivaltaiselle viran-
omaiselle niin pian kuin mahdollista; ja
b) tuottajan sitoumus olla lisäämättä hakemuksen jättämistä seuraavien 12
kuukauden aikana tuottajakohtaista viitemääräänsä asetuksen (EY) N:o
1254/1999 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua enimmäismää-
rää suuremmaksi.
Kuitenkin b alakohtaa ei sovelleta, jos jäsenvaltio on poistanut mainitun
enimmäismäärän.
2. Hakemukset on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistaman yhteen
kalenterivuoteen sisältyvän kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa.
Jäsenvaltio voi säätää erillisistä jättökausista tämän jakson sisällä.!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 10
!M1
3. Jos tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja
valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23
päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 (1)
10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuottajakohtaisen enimmäismääränmukauttamisen jälkeen palkkiohakemukseen merkitään 2—5 eläintä, sellais-
ten hiehojen lukumääräksi, joista voidaan maksaa kyseinen palkkio,
vahvistetaan yksi.
18 artikla
Keskimääräinen maitotuotos
Keskimääräinen maitotuotos lasketaan liitteessä II ilmoitettujen keskimää-
räisten maitotuotosten perusteella. Jäsenvaltio voi kuitenkin käyttää lasken-nassa jäsenvaltion hyväksymää asiakirjaa, jossa todistetaan tuottajan lypsy-
karjan keskimääräinen maitotuotos.
19 artikla
Kansallinen lisäpalkkio
1. Kansallinen lisäpalkkio voidaan myöntää ainoastaan tuottajalle, joka saa
samana kalenterivuonna yhteisön emolehmäpalkkion.
Se voidaan myöntää tähän palkkioon oikeutettujen eläinten enimmäismäärän
rajoissa, johon on tarvittaessa sovellettu asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10
artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädettyä suhteellista vähennystä.
2. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa lisäpalkkion myöntämiselle lisäedellytyksiä.
Niiden on ilmoitettava näistä edellytyksistä komissiolle hyvissä ajoin ennen
kuin niiden soveltaminen aloitetaan.
3. Komissio päättää viimeistään kunkin kalenterivuoden 1 päivänä elokuuta,
mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 5kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut edellytykset.
2j a k s o
Enimmäismäärät, varannot ja siirrot
20 artikla
Tuottajakohtainen enimmäismäärä
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava jokaiselle tuottajalle tuottajakohtainen
enimmäismäärä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 7 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa
vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
2. Jokaisen tuottajan enimmäismäärä on ilmoitettava tälle heti, kun se on
mahdollista ja viimeistään viikkoa ennen vuoden 2000 tukihakemusten
jättöajan alkamista.
21 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä
maaliskuuta 2000 yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti ne ovat
toteuttaneet tuottajakohtaisten enimmäismäärien vähentämisen asetuksen(EY) N:o 1254/1999 7 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi, sekä tuottajille
annettujen oikeuksien kokonaismäärä ja varantoon siirrettyjen oikeuksien
määrä.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä
maaliskuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdan toisenalakohdan soveltamiseksi tehdyn vähennyksen laskutapa ja tarvittaessamainitun artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti toteutetut toimenpiteet
sekä mahdolliset muutokset ennen kunkin vuoden 1 päivää tammikuuta.
(1) EYVL L 391, 31.12.1992, s. 36.!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 11
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava liitteessä IV olevaa taulukkoa käyttäen
komissiolle viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä maaliskuuta alustavasti ja31 päivänä heinäkuuta lopullisesti:
a) edeltävän kalenterivuoden aikana ilman tilan siirtoa tehtyjen oikeuksien
siirtojen johdosta kansalliseen varastoon korvauksetta siirrettyjen palk-
kio-oikeuksien määrä;
b) 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen niiden käyttämättömien palkkio-
oikeuksien määrä, jotka on siirretty kansalliseen varantoon edeltävän
kalenterivuoden aikana;
c) asetuksen (EY) N:o 1254/1999 9 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi
edeltävän kalenterivuoden aikana annettujen oikeuksien määrä.
22 artikla
Ilmaiseksi saadut oikeudet
Lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia tuottaja, joka
on saanut palkkio-oikeuksia ilmaiseksi kansallisesta varannosta, ei kolmenaseuraavana kalenterivuonna saa siirtää ja/tai väliaikaisesti luovuttaa oikeuk-siaan.
23 artikla
Oikeuksien käyttö
1. Tuottaja, jolla on käytettävissään palkkio-oikeuksia, voi käyttää ne itse
ja/tai luovuttaa ne väliaikaisesti toiselle tuottajalle.
2. Jos tuottaja ei kunakin vuonna käytä vähintään 4 kohdan mukaisesti
vahvistettua prosenttiosuutta palkkio-oikeuksistaan, käyttämättä jätetty osa onsiirrettävä kansalliseen varastoon, lukuun ottamatta:
— tapausta, jossa tuottajalla on enintään 7 palkkio-oikeutta; jos tällainen
tuottaja ei kahdesta peräkkäisestä kalenterivuodesta kumpanakin käytä
vähintään 4 kohdan mukaisesti vahvistettua prosenttiosuutta oikeuksis-taan, jälkimmäisen kalenterivuoden aikana käyttämättä jätetty osa onsiirrettävä kansalliseen varantoon,
— tapausta, jossa tuottaja osallistuu komission tunnustamaan laajaperäistä-
misohjelmaan,
— tapausta, jossa tuottaja osallistuu komission tunnustamaan varhaiseläke-
ohjelmaan, jossa oikeuksien siirto ja/tai väliaikainen luovutus ei olepakollista,
tai
— asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia.3. Väliaikainen luovutus voi koskea ainoastaan kokonaisia kalenterivuosia
ja vähintään 24 artiklan 1 kohdassa säädettyä eläinten lukumäärää. Väli-
aikaisten luovutusten kausi saa kestää enintään kolme peräkkäistä vuotta;jokaisen kauden päättyessä tuottaja saa, jollei oikeuksia siirretä, takaisin
kaikki oikeutensa, jotka hänen on käytettävä itse vähintään kahden
peräkkäisen vuoden aikana. Jos tuottaja ei käytä itse vähintään 4 kohdanmukaisesti vahvistettua prosenttiosuutta oikeuksistaan kumpanakin kahdestaedellä mainitusta vuodesta, jäsenvaltion on, asianmukaisesti perusteltuja
erityistapauksia lukuun ottamatta, vuosittain vietävä käyttämättömät oikeudet
kansalliseen varantoon.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää komission hyväksymiin varhaiseläke-
ohjelmiin osallistuville tuottajille väliaikaisen luovutuksen kokonaiskeston
pidennyksestä kyseisten ohjelmien perusteella.
Tuottajat, jotka ovat sitoutuneet osallistumaan laajaperäistämisohjelmaan
neuvoston asetuksen (EY) N:o 2078/92 (
1) 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa
tarkoitetun toimenpiteen mukaisesti tai asetuksen (EY) N:o 1257/1999 22 ja
23 artiklan mukaisesti, eivät saa sitoumuksensa kestäessä siirtää tai luovuttaa
väliaikaisesti oikeuksiaan. Tätä kieltoa ei kuitenkaan sovelleta silloin, kunohjelmassa sallitaan oikeuksien siirto ja/tai väliaikainen luovutus sellaisilletuottajille, joiden osallistuminen muihin kuin tässä alakohdassa tarkoitettuihin
toimenpiteisiin vaatii oikeuksien saamista.!B
(1) EYVL L 215, 30.7.1992, s. 85.1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 12
4. Palkkio-oikeuksista on käytettävä vähintään 70 prosenttia.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin nostaa tätä prosenttiosuutta 90 prosenttiin
saakka.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava ennakolta komissiolle soveltamansa prosentti-
osuus.
24 artikla
Oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus
1. Jäsenvaltiot voivat tuotantorakenteensa perusteella vahvistaa niiden
palkkio-oikeuksien vähimmäismäärän, jotka voidaan siirtää osittain ilmantilan siirtoa. Tämä vähimmäismäärä saa olla enintään viisi palkkio-oikeutta.
2. Palkkio-oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus voi olla pätevä vasta,
kun sekä oikeudet siirtävä ja/tai luovuttava tuottaja että oikeudet vastaan-
ottava tuottaja ovat ilmoittaneet niistä yhteisesti jäsenvaltion toimivaltaisille
viranomaisille.
Tämä ilmoitus on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistamassa määräajassa ja
viimeistään silloin, kun oikeudet vastaanottava tuottaja jättää palkkiohake-muksen, lukuun ottamatta tapauksia, joissa oikeuksien siirto tapahtuu
perintönä. Tällaisessa tapauksessa oikeudet vastaanottavan tuottajan on
pystyttävä esittämään asianmukaiset oikeudelliset asiakirjat sen osoittami-seksi, että hänellä on oikeus kuolleen tuottajan jäämistöön.
25 artikla
Tuottajakohtaisen enimmäismäärän muuttaminen
Oikeuksien siirron tai väliaikaisen luovutuksen tapauksessa jäsenvaltioiden on
määritettävä uusi tuottajakohtainen enimmäismäärä ja annettava asian-
omaisten tuottajien palkkio-oikeuksien määrä näille tiedoksi 60 päivän
kuluessa tuottajan palkkiohakemuksen jättöajan viimeisestä päivästä.
Ensimmäistä kohtaa ei sovelleta, jos oikeudet siirretään perintönä.
26 artikla
Tuottajat, jotka eivät omista käyttämäänsä maata
Jos tuottaja hyödyntää ainoastaan julkisessa tai yhteisessä omistuksessa olevia
maita ja päättää lopettaa näiden maiden käytön ja siirtää kaikki palkkio-oikeutensa toiselle tuottajalle, häntä pidetään tuottajana, joka myy tai siirtäätilansa. Kaikissa muissa tapauksissa häntä pidetään tuottajana, joka siirtää
ainoastaan palkkio-oikeutensa.
27 artikla
Siirto kansallisen varannon välityksellä
Jos jäsenvaltio säätää, että ilman tilan siirtoa tehtävä oikeuksien siirto on
toteutettava asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 2 kohdan b alakohdansoveltamiseksi kansallisen varannon välityksellä, sen on sovellettava tämän
asetuksen 23—26 artiklassa säädettyjä säännöksiä vastaavia kansallisia
säännöksiä. Lisäksi tällöin:
— jäsenvaltiot voivat säätää, että väliaikainen luovutus tapahtuu kansallisen
varannon välityksellä;
— siirrettäessä palkkio-oikeuksia tai luovutettaessa niitä väliaikaisesti
silloin, kun ensimmäistä luetelmakohtaa sovelletaan, siirto varantoon on
pätevä vasta, kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet
siitä tiedon tuottajalle, joka siirtää ja/tai luovuttaa oikeuksiaan, ja siirtovarannosta toiselle tuottajalle on pätevä vasta, kun kyseiset viranomaisetovat antaneet siitä tiedon tälle tuottajalle.
Näillä säännöksillä on myös varmistettava, että jäsenvaltio suorittaa muusta
kuin asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa
tarkoitetusta oikeuksien osasta maksun, joka vastaa tuottajien välisen suoranoikeuksien siirron yhteydessä suoritettavaa maksua, ottaen erityisesti!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 13
huomioon tuotannon kehitys kyseisessä jäsenvaltiossa. Tämä maksu on
samansuuruinen kuin maksu, joka tuottajan on maksettava saadessaanvastaavia oikeuksia kansallisesta varannosta.
28 artikla
Osaoikeudet
1. Jos tämän jakson soveltamiseksi tehtyjen laskelmien tuloksena on muita
kuin kokonaislukuja, ainoastaan ensimmäinen desimaali otetaan huomioon.
2. Jos tämän jakson säännösten soveltaminen johtaa osittaisiin palkkio-
oikeuksiin joko yhdelle tuottajalle tai kansalliseen varantoon, nämäoikeuksien osat lasketaan yhteen.
3. Jos tuottajalla on osa oikeudesta, tämän osaoikeuden perusteella
myönnetään ainoastaan vastaava osuus yhden palkkion ja tarvittaessa 19
artiklassa tarkoitetun kansallisen lisäpalkkion ja 32 artiklassa tarkoitetunlaajaperäistämispalkkion yksikkömäärästä.
29 artikla
Hiehoja koskeva erityisjärjestely
1. Komissio päättää viimeistään 1 päivänä marraskuuta 1999, mitkä
jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetut edellytykset.
Kyseisessä päätöksessä tarkoitettujen jäsenvaltioiden on ilmoitettava komis-
siolle ennen 1 päivää tammikuuta 2000, aikovatko ne soveltaa asetuksen (EY)N:o 1254/1999 10 artiklassa säädettyä järjestelyä, jäljempänä ”erityisjärjes-
tely”, sekä tarvittaessa vahvistamansa erityinen kansallinen enimmäismäärä.
Kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolleennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
2. Jäsenvaltion, joka soveltaa erityisjärjestelyä, on vahvistettava perusteet,
joilla varmistetaan palkkion maksaminen tuottajille, joiden hiehot on
tarkoitettu lehmäkarjojen uudistamiseen. Näihin perusteisiin voi erityisestisisältyä ikää ja/tai rotuominaisuuksia koskeva rajoitus.
Jäsenvaltion on ilmoitettava vahvistetut perusteet komissiolle ennen sen
vuoden 1 päivää tammikuuta, jota ne koskevat. Kaikista myöhemmin
tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisenvuoden 1 päivää tammikuuta.
3. Jos asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklan 1 kohdan kolmannessa
alakohdassa tarkoitetun suhteellisen vähennyksen tuloksena palkkiokelpoisten
eläinten lukumäärä on muu kuin kokonaisluku, desimaaliosasta myönnetäänvastaava osuus yhden palkkion ja tarvittaessa 19 artiklassa tarkoitetun
kansallisen lisäpalkkion ja 32 artiklassa tarkoitetun laajaperäistämispalkkion
yksikkömäärästä. Tätä varten otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinendesimaali.
4. Erityisjärjestelyä soveltavassa jäsenvaltiossa asetuksen (EY) N:o
1254/1999 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu pidettävien eläinten vähimmäis-
määrää koskeva velvollisuus on täytettävä sataprosenttisesti emolehmienosalta, jos tuottaja on jättänyt hakemuksen emolehmistä, tai hiehojen osalta,jos tuottaja on jättänyt hakemuksen hiehoista.
5. Edellä 20—28 artiklan säännöksiä ei sovelleta erityisjärjestelyssä.
IV LUKU
ERITYISP ALKKIOTA JA EMOLEHMÄPALKKIOTA KOSKEV AT
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
30 artikla
Hakemus
1. Jäsenvaltiot voivat hallinnollisista syistä säätää, että hakemus on tehtävä
vähimmäismäärästä eläimiä, jos tämä määrä on enintään kolme.!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 14
2. Rajoittamatta 17 artiklan 2 kohdan ja 32 artiklan 7 kohdan soveltamista,
jäsenvaltiot voivat vahvistaa palkkiohakemusten jättöajat ja -päivät jahakemusten määrän, jonka yksi tuottaja voi esittää kalenterivuodessapalkkiojärjestelmää kohden.
31 artikla
Eläintiheys
1. Jokaiselle tuottajalle, joka saman kalenterivuoden osalta jättää:
— asetuksen (ETY) N:o 3508/92 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun
hakemuksen pinta-alatuesta
sekä
— vähintään yhden hakemuksen erityispalkkiosta tai emolehmäpalkkiosta,
toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat nautayksikköjen (NY) määrän, joka
vastaa sitä eläinmäärää, josta erityispalkkio tai emolehmäpalkkio voidaan
myöntää tuottajan tilan rehuala huomioon ottaen.
2. Määritettäessä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 12 artiklassa tarkoitettua
eläintiheyttä menetellään seuraavasti:
a) otetaan huomioon tuottajalle kyseisenä kalenterivuonna alkaneen 12
kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamisajanjakson alkamis-
ta edeltävänä 31 päivänä maaliskuuta
"M1käytettävissä oleva 3
maidon tilakohtainen enimmäismäärä;
b) tämän viitemäärän tuottamiseen tarvittava lypsylehmien määrä lasketaan
18 artiklan mukaisesti.
3. Palkkioon oikeutettujen eläinten lukumäärän vahvistamiseksi:
a) yhdennetyn järjestelmän puitteissa annettujen sääntöjen mukaisesti
vahvistettu hehtaarimäärä kerrotaan asetuksen (EY) N:o 1254/1999 12artiklassa tarkoitetulla eläintiheydellä;
b) näin saadusta luvusta vähennetään tuottajalle
"M1käytettävissä olevan
3 maidon viitemäärän tuottamiseen tarvittavaa lypsylehmämäärää
vastaava määrä nautayksikköjä;
c) näin saadusta luvusta vähennetään sitä lampaiden ja vuohien määrää
vastaava määrä nautayksikköjä, josta on jätetty palkkiohakemus.
Näin saatu lopullinen luku vastaa suurinta nautayksikkömäärää, josta voidaan
myöntää erityispalkkio ja emolehmäpalkkio.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kullekin asianomaiselle tuottajalle
tuottajan eläintiheys ja siitä seuraava nautayksikkömäärä, josta palkkio
voidaan myöntää.
32 artikla
Laajaperäistämispalkkio
1. Saadakseen laajaperäistämispalkkion tuottajan on pinta-alatukihakemuk-
sessaan ilmoitettava, että hän haluaa osallistua laajaperäistämispalkkiojärjes-telmään.
2. Laajaperäistämispalkkiota ei myönnetä eläimistä, joista erityispalkkiota
pidetään 3 artiklan mukaisesti myönnettynä.
3. Sen varmistamiseksi, että asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 3
kohdan a alakohdan mukaisesti laskettu eläinten lukumäärä noudattaamainitun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa määriteltyä eläintiheyttä,
jäsenvaltion on joka vuosi vahvistettava vähintään viisi eläintenlaskentapäivää
ja ilmoitettava ne komissiolle.
Paitsi jos jäsenvaltio päättää, että laskentapäiviä ovat vuoden kaikki päivät:
— laskentapäivät on jaettava sattumanvaraisesti siten, että ne edustavat koko
vuotta, ja niitä on muutettava vuosittain
ja
— jokainen laskentapäivä on vahvistettava jälkikäteen, ja siitä ilmoitetaan
tuottajalle aikaisintaan kahden viikon kuluttua vahvistamisesta.!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 15
Näinä päivinä jäsenvaltio voi valintansa mukaan toteuttaa eläinten laskennan
jommallakummalla seuraavista menetelmistä:
— jäsenvaltio pyytää tuottajaa ilmoittamaan jäsenvaltion erikseen vahvista-
maan päivämäärään mennessä tilansa eläinluettelon perusteella nautayk-sikköjen lukumäärän tai asetuksen (EY) N:o 1254/1999 liitteessä III
tarkoitetun kummankin nautaryhmän eläinten lukumäärän;
tai
— jäsenvaltio, jolla on käytössään asetuksen (EY) N:o 820/97 3 artiklan
ensimmäisen kohdan b alakohdan mukainen ATK-tietokanta, määrittäänautayksikköjen määrän tämän tietokannan perusteella, jos sen sisältä-
mien tietojen oikeellisuus täyttää jäsenvaltion laajaperäistämispalkkio-
järjestelmän soveltamiseksi edellyttämät riittävät takeet.
Nautayksikköjen lukumäärä, jonka perusteella määritetään, onko tuottaja
noudattanut asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdassa määriteltyäeläintiheyttä, on aritmeettinen keskiarvo laskentapäivinä todettujen nautayk-
sikköjen määristä, joihin on lisätty niitä lampaita ja vuohia vastaavat
nautayksikköjen määrät, joista on samana kalenterivuonna jätetty palkkioha-kemus.
Kuitenkin tapauksissa, joissa jäsenvaltio on päättänyt, että laskentapäiviä ovat
vuoden kaikki päivät, se voi säätää, että a ja b alakohdassa tarkoitetut
lukumäärät lasketaan suhteessa aikaan, jonka eläimet ovat tilalla.
Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet asetuksen (EY) N:o
1259/1999 7 artiklan soveltamiseksi tapauksessa, jossa tuottajat luovat
keinotekoisesti asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklassa vaaditutedellytykset käyttämällä hyväkseen tiheyslukuja, jotka ovat osan vuottapoikkeuksellisen alhaiset.
4. Poiketen 3 kohdasta jäsenvaltio voi antaa tuottajalle mahdollisuuden
valita yksinkertaistetun järjestelmän.
Tällöin tuottajan on hakemuksessaan pinta-alatuesta ilmoitettava:
a) noudattaneensa jokaisena päivänä pinta-alatukihakemuksensa jättämi-
seen asti asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklassa määriteltyä
enimmäistiheyttä
ja
b) sitoutuvansa noudattamaan mainittua eläintiheyttä jokaisena päivänä
pinta-alatukihakemuksen jättämisestä 31 päivään joulukuuta.
Jos jäsenvaltio on päättänyt soveltaa asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13
artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, tuottajan on ilmoitettava hakemuksessaankumpaa enimmäistiheyttä hän noudattaa. Tuottaja voi muuttaa tätä valintaansa
ennen ajankohtaa, jona hänelle ilmoitetaan eläinten lukumäärän tarkastami-
sesta paikalla.
Tuottaja voi ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle sitoumuksensa peruut-
tamisesta ennen ajankohtaa, jona hänelle ilmoitetaan eläinten lukumääräntarkastamisesta paikalla. Tällöin hän ei saa laajaperäistämispalkkiota.
Tässä kohdassa tarkoitettuun ilmoitukseen ja sitoumukseen sovelletaan
yhdennetyn järjestelmän valvontaa ja seuraamuksia koskevia säännöksiä.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ennen 1 päivää tammikuuta
2000 asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 3 kohdan c alakohdan
soveltamiseksi käyttämänsä käsitteen ”laidun” määritelmä. Kaikista myö-hemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asian-omaisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
6. Komissio päättää viimeistään 1 päivänä marraskuuta 1999, mitkä
jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 4 kohdassa
tarkoitetut edellytykset.
Mainitun kohdan soveltamiseksi vuoristoalueen tuottajana pidetään jokaista
tuottajaa:
— jonka tila sijaitsee vuoristoalueella
tai
— jonka rehualasta vähintään 50 prosenttia sijaitsee vuoristoalueella.!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 16
7. Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista tuottajan, joka haluaa saada
laajaperäistämispalkkion 6 kohdan mukaisesti, on ilmoitettava tästä eläintu-kihakemuksessaan. Hänen on pidettävä vähintään hakemuksen jättämistäseuraavien kuuden peräkkäisen kuukauden ajan vähintään yhtä monta
lypsylehmää kuin lypsylehmien lukumäärä, josta laajaperäistämispalkkiota
on haettu. Tämä kuuden kuukauden pitoaika alkaa hakemuksen jättämistäseuraavasta päivästä.
Hakemukset on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistaman kalenterivuoteen
sisältyvän kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa.
Jäsenvaltio voi säätää erillisistä jättökausista tämän jakson sisällä.
8. Lypsylehmien määrä, josta yhdelle tuottajalle voidaan myöntää laaja-
peräistämispalkkio, ei saa ylittää kumpaakaan seuraavista luvuista:
a) kyseisenä kalenterivuonna alkavan 12 kuukauden pituisen lisämaksujär-
jestelmän soveltamisajanjakson alkamista edeltävänä 31 päivänä maa-liskuuta kyseiselle tuottajalle
"M2käytettävissä olevan 3tuottaja-
kohtaisen viitemäärän tuottamiseen tarvittava määrä lypsylehmiä, joka
lasketaan liitteessä II määritellyn keskimääräisen maitotuotoksen perus-
teella;
b) 3 kohdan mukaisesti määritetty tilan lehmien kokonaismäärä, josta
vähennetään tilakohtaista enimmäismäärää vastaava määrä emolehmiä.
9. Jos jäsenvaltio päättää soveltaa tai lakata soveltamasta asetuksen (EY)
N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä
mahdollisuutta, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen
kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
10. Laskettaessa eläintiheyttä tämän artiklan soveltamiseksi otetaan huomi-
oon ainoastaan kaksi ensimmäistä desimaalia.
11. Jos eläimiä ei saa teuraaksi viemistä lukuun ottamatta poistaa
tuotantoyksiköstä toimivaltaisten eläinlääkintäviranomaisten päätöksen vuok-
si, tämän artiklan soveltamiseksi tilalla todettuun nautayksiköiden määrään
sovelletaan kerrointa 0,8.
Toimenpide on voimassa edellä mainitun päätöksen soveltamisajan, piden-
nettynä kahdellakymmenellä päivällä, edellyttäen, että tuottaja ilmoittaa
toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti kymmenen päivän kuluessapäätöksestä tilalla olevien kyseisten eläinten määrän ja että tuottaja on
toteuttanut tarvittavat toimenpiteet estääkseen ja/tai rajoittaakseen eläinkul-
kutaudin esiintymistä.
33 artikla
Pitoaikojen määrittäminen
Edellä 5 artiklassa, 9 artiklan 1 kohdassa, 16 artiklan ja 32 artiklan 7 kohdassa
sekä 37 artiklassa tarkoitettujen pitoaikojen viimeinen päivä on kauden
alkamispäivän kanssa samannumeroista päivää edeltävä päivä riippumattasiitä, onko se työpäivä vai ei.
V LUKU
TEURASTUSP ALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artikla)
34 artikla
Osallistumisilmoitus
Jäsenvaltio voi säätää, että saadakseen kalenterivuodelta myönnettävän
teurastuspalkkion jokaisen tuottajan on jätettävä osallistumisilmoitus ennen
kyseisen kalenterivuoden ensimmäisen hakemuksen jättöä tai samanaikaisesti
sen kanssa.
Jos tuottaja ei kuitenkaan tee muutoksia osallistumisilmoitukseensa, jäsen-
valtio voi hyväksyä aikaisemmin jätetyn osallistumisilmoituksen voimassao-
lon jatkumisen.!B
!M21999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 17
35 artikla
Hakemus
1. Eläintukihakemuksessa on mainittava teurastuspalkkion maksamiseksi
vaadittavat tiedot ja 1 päivän tammikuuta 1998 jälkeen syntyneistä eläimistäerityisesti eläimen syntymäpäivä.
Eläintukihakemus jätetään jäsenvaltion erikseen vahvistamassa määräajassa,
joka saa olla enintään kuusi kuukautta siitä, kun eläin on teurastettu tai viety
yhteisön tullialueelta, ja jonka on päätyttävä viimeistään seuraavan vuoden
helmikuun lopussa, lukuun ottamatta poikkeustapauksia, joista asianomainenjäsenvaltio päättää erikseen viennin tai lähettämisen yhteydessä.
"M2Jä-
senvaltio voi päättää vuodeksi 2000, että ensimmäisen vuosineljänneksen
aikana teurastettujen tai vietyjen eläinten osalta tukihakemuksen jättämiselle
vahvistettua määräaikaa pidennetään enintään 30 päivään syyskuuta 2000. 3
"M1Jäsenvaltiot voivat määritellä tukihakemusten jättöajat ja -päivät sekä
niiden hakemusten määrän, jotka yksi tuottaja voi esittää kalenterivuodessa,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta edellä vahvistettua määräaikaa. 3
Jäsenvaltiot voivat sallia, että hakemuksen tekee muu henkilö kuin tuottaja.Tällöin hakemukseen on merkittävä sen tuottajan nimi ja osoite, jolle palkkio
on tarkoitus maksaa.
Yhdennetyn järjestelmän vaatimusten lisäksi jokaisessa hakemuksensa on
oltava:
a) teurastuspalkkiota haettaessa teurastamon todistus tai vähintään vastaavat
tiedot sisältävä teurastamon laatima tai varmentama asiakirja, jossavahvistetaan:
i) teurastamon nimi ja osoite (tai vastaava koodi);ii) teurastuspäivä sekä eläinten tunnistenumerot ja teurastusnumerot;
iii) vasikoiden osalta teuraspaino (ellei sovelleta 36 artiklan 4 kohtaa);
b) kolmanteen maahan viedyn eläimen osalta:
i) lähettäjän nimi ja osoite (tai vastaava koodi);ii) eläinten tunnistenumerot;
iii) vienti-ilmoitus, jossa mainitaan 1 päivän tammikuuta 1998 jälkeen
syntyneiden eläinten ikä ja, jollei 36 artiklan 4 kohdan soveltamisesta
muuta johdu, vasikoiden elopaino, joka saa olla enintään 290kilogrammaa;
iv) yhteisön tullialueelta poistumista koskeva todiste, joka annetaan
samoin kuin vientitukien yhteydessä.
Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää, että a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot on
toimitettava jäsenvaltion hyväksymän elimen tai elinten välityksellä; nämätiedot voidaan toimittaa tietokoneella.
Jäsenvaltioiden on tarkastettava säännöllisesti ja ennalta ilmoittamatta
toimitettujen todistusten tai asiakirjojen sekä tarvittaessa viidennessä ala-
kohdassa tarkoitettujen tietojen oikeellisuus.
2. Poiketen 1 kohdasta jäsenvaltiot, joilla on asetuksen (EY) N:o 820/97 3
artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettu tietokanta, voivat
säätää, että teurastamojen toimivakaiselle hallintoyksikölle toimittamateläinten teurastamista koskevat tiedot vastaavat tuottajan nimissä tehtyäteurastuspalkkiohakemusta, jos tämän tietokannan sisältämien tietojen
oikeellisuus täyttää jäsenvaltion edellyttämät riittävät takeet teurastuspalk-
kiojärjestelmän ja tarvittaessa urospuolisista naudoista maksettavan erityis-palkkion ja/tai lisäpalkkioiden, jos nämä maksetaan teurastuksen yhteydessä,
järjestelmän ja/tai kausiporrastuspalkkiojärjestelmän soveltamiseksi.
Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää, että hakemus on jätettävä. Tällöin sen on
määriteltävä hakemukseen liitettävät tiedot.
Jäsenvaltioiden, jotka päättävät soveltaa tätä kohtaa, on ilmoitettava siitä
komissiolle ennen 1 päivää tammikuuta 2000. Niiden on ilmoitettava
komissiolle kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista ennen niidentäytäntöönpanoa.!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 18
Niiden on varmistettava, että maksajavirastot saavat käyttöönsä kaikki
maksatuksen edellytyksenä olevat tiedot ja erityisesti:
a) kyseisen vuoden kuluessa teurastettujen eläinten asetuksen (EY) N:o
1254/1999 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tyypit ja määrät;
b) mainitussa artiklassa tarkoitettujen eläinten ikää ja teuraspainoa koske-
vien edellytysten ja 37 artiklassa tarkoitetun pitoajan noudattamistakoskevat tiedot;
c) tarvittaessa tiedot, jotka edellytetään teurastuksen yhteydessä maksetta-
van erityispalkkion ja/tai lisäpalkkioiden, jos ne maksetaan teurastuksenyhteydessä, ja/tai kausiporrastuspalkkion maksamiseksi.
3. Jos eläimillä on käyty yhteisön sisäistä kauppaa 37 artiklassa tarkoitetun
pitoajan jälkeen, teurastamon on laadittava 1 kohdan neljännen alakohdan a
alakohdassa tarkoitettu asiakirja, vaikka jäsenvaltio, jossa teurastus onsuoritettu, olisi päättänyt soveltaa 2 kohdassa säädettyä poikkeusta.
Kaksi jäsenvaltiota voi kuitenkin sopia soveltavansa keskenään 2 kohdassa
säädettyä järjestelmää, jos niiden ATK-pohjaiset tiedonvaihtojärjestelmät ovatyhteensopivia.
Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan toimitettujen asiakirjojen oikeellisuu-
den ja/tai vaihdettujen tietojen paikkansapitävyyden varmistamiseksi. Tässä
tarkoituksessa jäsenvaltion, jossa maksu suoritetaan, on toimitettava jäsen-
valtiolle, jossa eläin on teurastettu, teurastamokohtaisesti jaoteltu yhteenvetoteurastamojen todistuksista (tai niitä vastaavat tiedot), jotka on saatu viimeksimainitusta jäsenvaltiosta.
36 artikla
Ruhon paino ja tarjontamuoto
1. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdan b alakohdan
soveltamiseksi vasikan ruhon tarjontamuoto on nyljetty ruho, josta on laskettu
veri sekä poistettu sisälmykset, pää ja sorkat, mutta ei maksaa, munuaisia ja
munuaisrasvaa.
2. Huomioon otettava paino on jäähdytetyn ruhon paino tai mahdollisim-
man nopeasti teurastuksen jälkeen mitattu lämpimän ruhon paino, jostavähennetään kaksi prosenttia.
3. Jos ruholta on poistettu maksa, munuaiset ja/tai munuaisrasva, sen
painoon lisätään:
a) maksan osalta 3,5 kilogrammaab) munuaisten osalta 0,5 kilogrammaa
c) munuaisrasvan osalta 3,5 kilogrammaa.
4. Jäsenvaltio voi säätää, että jos vasikan ikä teurastus- tai vientihetkellä on
alle 5 kuukautta, asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdan toisen
alakohdan b alakohdassa säädettyä painoedellytystä pidetään täytettynä.
Jos teuraspainoa ei voida määrittää teurastamossa, mainittua painoedellytystä
pidetään täytettynä, jos elopaino on enintään 290 kilogrammaa.
37 artikla
Palkkion saaja
1. Palkkio maksetaan tuottajalle, joka on pitänyt eläintä kahden kuukauden
vähimmäispitoajan, jonka päättymisen jälkeen teurastus on toteutettu yhdenkuukauden kuluessa ja vienti kahden kuukauden kuluessa.
2. Alle kolmen kuukauden ikäisinä teurastettujen vasikoiden osalta pitoaika
on yksi kuukausi.
38 artikla
Kansalliset enimmäismäärät
1. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetut
kansalliset enimmäismäärät ilmoitetaan liitteessä III.!B
!M1
!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 19
2. Jos suhteellisen vähennyksen soveltamisen johdosta palkkiokelpoisten
eläinten lukumääräksi tulee muu kuin kokonaisluku, desimaaliosastamyönnetään yhden eläinkohtaisen palkkion vastaava osuus. Tätä vartenotetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali.
VI LUKU
LISÄTUET
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 14—20 artikla)
39 artikla
Kansalliset säännöt
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 18 artiklan mukaisesti komissiolle toimitet-
taviin yksityiskohtaisiin tietoihin on sisällyttävä tiedot seuraavista:
1. Eläinkohtaiset tuet (tarvittaessa):
a) alustavat määrät eläinkohtaisesti eläinryhmien mukaan, sekä myön-
tämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt;
b) alustava ennuste kutakin eläinryhmää koskevista kokonaismenoista
(ja maininta siitä, onko maksut suoritettu teurastuspalkkion lisänä) jaeläinten lukumäärästä;
c) eläintiheyttä koskevat erityisvaatimukset (paitsi teurastuspalkkion
lisänä maksettavan palkkion osalta);
d) urospuolisten nautojen lukumäärän tilakohtaiset rajoitukset (tarvit-
taessa);
e) muut tiedot soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetut eläinryhmät ovat seuraavat: sonnit,
härät, emolehmät, lypsylehmät, emolehmäpalkkioon oikeutetut hiehot jamuut hiehot tai jäsenvaltion määrittelemät näiden ryhmien alaryhmät.
2. Pinta-alatuet (tarvittaessa):
a) alueellisten perusalojen laskeminen;
b) alustavat hehtaarikohtaiset määrät;
c) alustava ennuste kokonaismenoista ja hehtaarien määrästä;d) muut tiedot soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.
40 artikla
Yksityiskohtainen kertomus
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 19 artiklan mukaisesti komissiolle toimitet-
tavaan yksityiskohtaiseen kertomukseen on sisällyttävä ajantasaistettuina ja
täydennettyinä tiedot, joista säädetään 39 artiklassa.
Lisäksi niihin on sisällyttävä:
a) luettelo lisätukijärjestelmän täytäntöönpanossa kohdatuista vaikeuksista;
b) arvio tämän järjestelmän tehokkuudesta;c) mahdolliset ehdotukset järjestelmän kehittämiseksi tulevaisuudessa.
VII LUKU
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
41 artikla
Ennakot
1. Toimivaltainen viranomainen maksaa tuottajalle hallinnollisten ja
paikalla tehtyjen tarkastusten tulosten perusteella palkkiokelpoisten eläinten
vahvistetusta määrästä ennakon, joka on 60 prosenttia erityispalkkion,
emolehmäpalkkion ja teurastuspalkkion määrästä.!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 20
Erityispalkkion, 29 artiklassa tarkoitetun hiehoja koskevan erityisjärjestelyn
ja/tai teurastuspalkkion osalta jäsenvaltio voi vähentää ennakon määrää, jokaei kuitenkaan saa olla pienempi kuin 40 prosenttia.
Jäsenvaltio voi lisäksi päättää hallinnollisten tarkastusten ja paikalla tehtyjen
tarkastusten tulosten perusteella, että se maksaa tuottajalle ennakkoa enintään60 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1254/1999 14 artiklassa tarkoitettujen
lisäpalkkioiden määrästä.
Ennakkoa ei voida maksaa ennen sen kalenterivuoden 16 päivää lokakuuta,
jonka osalta palkkiota haetaan tai jonka osalta lisäpalkkio myönnetään.
Kalenterivuonna 2000 erityispalkkion, emolehmäpalkkion, teurastuspalkkion
ja lisämaksujen ennakkoa voidaan kuitenkin maksaa 80 prosenttia näiden
palkkioiden tai maksujen määrästä.
2. Lopullisen palkkionmaksun tai lisäpalkkion yhteydessä maksetaan sen
palkkiomäärän tai lisäpalkkion, johon tuottajalla on oikeus, ja maksetun
ennakon erotus.
42 artikla
Palkkionmaksuvuosi
Määräytymisperuste erityispalkkio-, emolehmäpalkkio-, kausiporrastuspalk-
kio- ja laajaperäistämispalkkiojärjestelmään kuuluvien eläinten palkkionmak-
suvuodelle sekä eläintiheyttä laskettaessa käytettävälle nautayksiköidenmäärälle on hakemuksen jättöpäivä.
Kuitenkin silloin, kun kyseessä on erityispalkkion myöntäminen noudattaen
yhtä 8 artiklassa säädetyistä vaihtoehdoista,
— jos eläin on teurastettu viimeistään 31 päivänä joulukuuta
ja
— jos kyseistä eläintä koskeva palkkiohakemus jätetään tämän päivän
jälkeen,
sovellettavan palkkion määrä on sen vuoden 31 päivänä joulukuuta voimassa
oleva määrä, jona eläin on teurastettu.
Tuen määrän soveltamista ja 38 artiklan mukaisen suhteellisen vähennyksen
laskemista varten palkkionmaksuvuosi on teurastuspalkkion osalta teurastus-
tai vientivuosi.
43 artikla
Muuntaminen kansalliseksi valuutaksi
Muunnettaessa palkkioiden, laajaperäistämispalkkioiden ja lisäpalkkioiden
määrää kansalliseksi valuutaksi käytetään 42 artiklan mukaisesti vahvistettua
palkkionmaksuvuotta edeltävän joulukuun valuuttakurssien aikaan suhteutet-
tua laskettua keskiarvoa.
44 artikla
Tiettyjen aineiden tai tuotteiden käyttöön taikka laittomaan
hallussapitoon liittyvät seuraamukset
Jäsenvaltioiden on vahvistettava yhteisön eläinlääkintäalan asiaa koskevissa
säännöksissä kiellettyjen aineiden tai tuotteiden käytön taikka laittoman
hallussapidon uusimisesta rikkomisen vakavuuden perusteella asetuksen (EY)N:o 1254/1999 23 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädettypalkkiojärjestelmästä poissulkemisen ajanjakso.
45 artikla
Kansalliset soveltamistoimenpiteet
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tämän
asetuksen moitteettomaksi soveltamiseksi. Niiden on ilmoitettava tästä
komissiolle viipymättä.!B
!M2
!M3
!M2
!B
!M2
!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 21
46 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen toimitettava
viimeistään jokaisen vuoden 15 päivänä syyskuuta (kuluvan vuoden
ensimmäisen puoliskon osalta) ja 1 päivänä maaliskuuta (edeltävän vuodentoisen puoliskon osalta) komissiolle seuraavat tiedot:
a) niiden urospuolisten nautojen lukumäärä, joista on haettu erityispalkkio-
ta, eriteltynä seuraavasti:
— ikäryhmä— eläintyyppi (sonni tai härkä),
b) niiden lehmien lukumäärä, joista on haettu emolehmäpalkkiota, eriteltynä
asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa
tarkoitettujen järjestelmien mukaisesti,
c) niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu teurastuspalkkiota, eriteltynä
eläintyypin (täysikasvuinen nauta tai vasikka) mukaan ja täsmentäenonko kyse teurastetuista vai viedyistä eläimistä,
d) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat kausiporrastuspalkkiohake-
mukset on hyväksytty, eriteltyinä sen mukaan, onko erityispalkkio
myönnetty ensimmäisessä vai toisessa ikäryhmässä, sekä kumpaakinedellä mainittua ikäryhmää vastaavien tuottajien lukumäärän mukaan.
2. Vuodesta 2001 alkaen jäsenvaltioiden on toimitettava viimeistään 31
päivänä heinäkuuta edeltävän kalenterivuoden osalta seuraavat tiedot:
a) niiden urospuolisten nautojen määrä, joita koskevat erityispalkkiohake-
mukset on hyväksytty, eriteltynä seuraavasti:
— ikäryhmä— eläintyyppi (sonni tai härkä),ja eritellen:— mahdollisesti myönnetty laajaperäistämispalkkio (eriteltynä asetuk-
sen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdassa vahvistettujenrajoitusten mukaan) sekä jaoteltuna mainittujen rajoitusten mukaanasiaomaisten eläintuottajien määrä,
— niiden ikäryhmittäin eriteltyjen eläinten lukumäärä, joista ei ole
myönnetty edellisen kalenterivuoden erityispalkkiota alueellisen
enimmäismäärän soveltamisen vuoksi.
b) Niiden lehmien ja hiehojen määrä, joita koskeva emolehmäpalkkiohake-
mus on hyväksytty, eriteltynä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien mukaan ja
ilmoittaen mahdollisesti myönnetty laajaperäistämispalkkio (eriteltynä
mainitun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen rajoitustenmukaan) sekä näiden kummankin järjestelmän osalta asianomaisten
tuottajien määrä.
c) niiden lypsylehmien lukumäärä, joita koskevat laajaperäistämispalkkio-
hakemukset on hyväksytty.
d) niiden eläinten lukumäärä, joista ei ole myönnetty edellisen kalenteri-
vuoden palkkiota hiehojen alueellisen enimmäismäärän soveltamisenvuoksi.
e) tarvittaessa tieto emolehmäpalkkiota täydentävän kansallisen lisäpalkki-
on myöntämisestä täsmentäen:
— myöntämisedellytykset
ja
— eläintä kohden myönnetty määrä,
f) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat eläintiheyden vaatimuksesta
vapautetut palkkiohakemukset on hyväksytty, sekä asianomaisten tuotta-
jien lukumäärä,
g) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat teurastuspalkkiohakemukset on
hyväksytty, eriteltynä eläintyypin (täysikasvuinen nauta tai vasikka)mukaan ja täsmentäen, onko tuki myönnetty teurastuksen vai viennin!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 22
yhteydessä, sekä kunkin alajaottelun osalta asianomaisten tuottajien
lukumäärä.
3. Jäsenvaltioiden on vuodesta 2001 alkaen ilmoitettava komissiolle
viimeistään kunkin kalenterivuoden 31 päivänä heinäkuuta niiden eläintenlukumäärä eläintyypin mukaan eriteltynä, joista edeltävän kalenterivuodenteurastuspalkkiota ei myönnetty kansallisten enimmäismäärien soveltamisen
vuoksi.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä artiklassa säädetyt tiedot käyttäen
liitteessä IV olevia taulukoita.
VIII LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
47 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Asetuksen (EY) N:o 805/68 säännöksistä siirtymisen helpottamiseksi
asetuksen (EY) N:o 1254/1999 säännöksiin on asetuksen (ETY) N:o
1254/1999 50 artiklan mukaisesti ne tiedot, jotka on toimitettava komissiollevuodelta 1999, toimitettava asetuksen (ETY) N:o 3886/92 yksityiskohtaistensääntöjen mukaisesti.
2. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 21 artiklassa tarkoitettua eläinten
tunnistus- ja rekisteröintivelvollisuutta sovelletaan ennen 1 päivää tammikuu-
ta 1998 syntyneisiin eläimiin neuvoston direktiivissä 92/102/ETY (
1) sää-
dettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, lukuun ottamatta eläimiä,jotka ovat yhteisön sisäisen kaupan kohteena.
48 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (ETY) N:o 3886/92 1 päivästä tammikuuta 2000.
Sitä sovelletaan edelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 jätettyihin
hakemuksiin.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksena tähän asetukseen.
49 artikla
V oimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2000, lukuun ottamatta 10, 11 ja 15
artiklassa, 21 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 4 kohdassa, 29 artiklan 1 ja 2
kohdassa, 32 artiklan 5, 6 ja 9 kohdassa, 35 artiklan 2 kohdassa ja 39artiklassa säädettyjä tiedonantoja ja päätöksiä koskevia säännöksiä, joitasovelletaan tämän asetuksen voimaantulosta.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan
kaikissa jäsenvaltioissa.!B
(1) EYVL L 355, 5.12.1992, s. 32.1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 23
LIITE I
LUETTELO 14 ARTIKLASSA TARKOITETUISTA NAUTAKARJARODUISTA
— Angler Rotvieh (Angeln) — Rød dansk mælkerace (RMD),
— Ayrshire
— Armoricaine— Bretonne pie-noire
— Fries-Hollands (FH), Française frisonne pie-noire (FFPN), Friesian-Holstein,
Holstein, Black and White Friesian, Red and White Friesian, Frisona española,
Frisona Italiana, Zwartbonten van België/Pie noire de Belgique, Sortbroget danskmælkerace (SDM), Deutsche Schwarzbunte, Schwarzbunte Milchrasse (SMR)
— Groninger Blaarkop
— Guernsey
— Jersey
— Malkeborthorn
— Reggiana— Valdostana Nera
— Itäsuomenkarja
— Länsisuomenkarja— Pohjoissuomenkarja.!
B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 24
LIITE II
18 ARTIKLASSA TARKOITETTU KESKIMÄÄRÄINEN MAITOTUOTOS
(kilogrammaa)
Belgia 5 450
Tanska 6 800Saksa 5 800
Kreikka 4 250
Espanja 4 650Ranska 5 550
Irlanti 4 100
Italia 5 150Luxemburg 5 700Alankomaat 6 800
Itävalta 4 650
Portugali 5 100Suomi 6 400
Ruotsi 7 150
Yhdistynyt kuningaskunta 5 900!
B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 25
LIITE III
38 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUT TEURASTUSP ALKKION
KANSALLISET ENIMMÄISMÄÄRÄT
täysikasvuiset naudat vasikat
Belgia 711 232 335 935
Tanska 711 589 54 700
Saksa 4 357 713 652 132
Kreikka 235 060 80 324Espanja 1 982 216 25 629Ranska 4 041 075 2 045 731Irlanti 1 776 668 0Italia 3 426 835 1 321 236Luxemburg 21 867 3 432Alankomaat 1 207 849 1 198 113Itävalta 546 557 129 881Portugali 325 093 70 911
Suomi 382 536 10 090
Ruotsi 502 063 29 933Yhdistynyt kuningas-
kunta3 266 212 26 271!
B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 26
LIITE IV
21 artiklan 3 kohdassa ja 46 artiklassa tarkoitettu taulukko1.ERITYISPALKKIO
El„inten lukum„„r„
Yleinen j„rjestelm„ ja teurastusohjelma Ainoastaan teurastusohjelma
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen j„tt”p„iv„ Viite Vaadittavat tiedotYksi ainoa ik„ryhm„ tai ensimm„inen
ik„ryhm„Toinen ik„ryhm„Molemmat ik„ryhm„t
yhteens„
Sonnit H„r„t H„r„t H„r„t
46 artiklan 1 kohdan a
alakohta15 p„iv„ syyskuuta 1.1Niiden el„inten lukum„„r„, joista on haettu palk-kioita jaksolle tammikuuÐkes„kuu
1 p„iv„ maaliskuuta 1.2Niiden el„inten lukum„„r„, joista on haettu palk-kioita jaksolle hein„kuuÐjoulukuu
46 artiklan 2 kohdan aalakohdan ensimm„inen jatoinen luetelmakohta 31 p„iv„ hein„kuuta 1.3Niiden el„inten lukum„„r„, joista on my”nnettypalkkioKoko vuosi
46 artiklan 2 kohdan aalakohdan nelj„s luetelmakohta 31 p„iv„ hein„kuuta 1.4Niiden el„inten lukum„„r„, joista ei ole my”nnettypalkkiota alueellisen enimm„ism„„r„n soveltamisenvuoksi
Tuottajien lukum„„r„
Yleinen j„rjestelm„ ja taurastusohjelmaAinoastaan
teurastusohjelma
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen j„tt”p„iv„ Viite Vaadittavat tiedotYksi ainoa ik„ryhm„
tai ensimm„inen
ik„ryhm„Toinen ik„ryhm„Molemmat ik„ryhm„t
yhteens„Ainoastaan
molemmat ik„ryhm„t
yhteens„
46 artiklan 2 kohdan a kohdan
kolmas luetelmakohta31 p„iv„ hein„kuuta 1.5Palkkiota saavien tuottajien lukum„„r„!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 27
2.KAUSIPORRASTAULUKKO
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen j„tt”p„iv„ Viite Vaadittavat tiedotYksi ainoa ik„ryhm„
tai ensimm„inen
ik„ryhm„Toinen ik„ryhm„Molemmat ik„ryhm„t
yhteens„
46 artiklan 1 kohdan d
alakohta15 p„iv„ syyskuuta 2.1Niiden el„inten lukum„„r„, joista on haettu palk-kioita
2.2Tuottajien lukum„„r„
1 p„iv„ maaliskuuta 2.3Niiden el„inten lukum„„r„, joista on haettu palkkio
2.4Tuottajien lukum„„r„
3.EMOLEHM PALKKIO
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen j„tt”p„iv„ Viite Vaadittavat tiedotYksinomaan emoleh-
m„karjatSekakarjat
46 artiklan 1 kohdan b
alakohta15 p„iv„ syyskuuta 3.1Niiden el„inten lukum„„r„, joista on haettu palk-kioita jaksolle tammikuuÐkes„kuu
1 p„iv„ maaliskuuta 3.2Niiden el„inten lukum„„r„, joista on haettu palk-kioita jaksolle hein„kuuÐjoulukuu
46 artiklan 2 kohdan balakohta 31 p„iv„ hein„kuuta 3.3Niiden el„inten lukum„„r„, joista on my”nnettypalkkio (koko vuosi)
3.4Niiden hiehojen lukum„„r„, joista on my”nnettypalkkio (koko vuosi)
3.5Palkkioita saavien tuottajien lukum„„r„ (kokovuosi)
M„„r„ el„int„
kohden
46 artiklan 2 kohdan e
alakohta31 p„iv„ hein„kuuta 3.6Kansallinen palkkio
46 artiklan 2 kohdan dalakohta 31 p„iv„ hein„kuuta 3.7Niiden el„inten lukum„„r„, joista ei ole my”nnettypalkkioita hiehojen kansallisen enimm„ism„„r„nvuoksi!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 28
4.LAAJAPER IST MISPALKKIO
4.1Ainoastaan yhden el„intiheyden soveltaminen (asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdan ensimm„inen alakohta)
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen j„tt”p„iv„ Viite Vaadittavat tiedot Erityispalkkio Emolehm„palkkio Lypsylehm„t Yhteens„
46 artiklan 2 kohdan a, b ja c
alakohta31 p„iv„ hein„kuuta 4.1.1 Niiden el„inten lukum„„r„, joista on my”nnettypalkkio
4.1.2 Palkkiota saavien tuotajien lukum„„r„
4.2El„intiheyden enimm„ism„„r„n soveltaminen (asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdan toinen alakohta)
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen j„tt”p„iv„ Viite Vaadittavat tiedotErityispalkkio Emolehm„palkkio Lypsylehm„t Yhteens„
1,4Ð1,8 /commasubnosp1,4 1,4Ð1,8 /commasubnosp1,4 1,4Ð1,8 /commasubnosp1,4 1,4Ð1,8 /commasubnosp1,4
46 artiklan 2 kohdan a, b ja c
alakohta31 p„iv„ hein„kuuta 4.2.1 Niiden el„inten lukum„„r„, joistaon my”nnetty palkkio
4.2.2 Palkkiota saavien tuottajien luku-m„„r„
5.EL INTIHEYDEST RIIPPUMATON PALKKIO
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen j„tt”p„iv„ Viite Vaadittavat tiedot El„imet Tuottajat
46 artiklan 2 kohdan f alakohta 31 p„iv„ hein„kuuta 5Niiden el„inten ja tuottajien lukum„„r„, joille on
my”nnetty el„intiheydest„ my”nnetty riippumatonpalkkio
6.TEURASTUSPALKKIO
El„inten lukum„„r„
Asetus (EY)Viimeinen j„tt”p„iv„ Viite Vaadittavat tiedotTeurastus Vienti
N:o 2342/1999
T„ysikasvuiset Vasikat T„ysikasvuiset Vasikat
46 artiklan 1 kohdan c
alakohta15 p„iv„ syyskuuta 6.1Niiden el„inten lukum„„r„, joista on haettu palk-kioita jaksolle tammikuuÐkes„kuu!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 29
Asetus (EY)Viimeinen j„tt”p„iv„ Viite Vaadittavat tiedotTeurastus Vienti
N:o 2342/1999
T„ysikasvuiset Vasikat T„ysikasvuiset Vasikat
1 p„iv„ maaliskuuta 6.2Niiden el„inten lukum„„r„, joista on haettu palk-
kioita jaksolle hein„kuuÐjoulukuu
46 artiklan 2 kohdan galakohta 31 p„iv„ hein„kuuta 6.3Niiden el„inten lukum„„r„, joista on my”nnettypalkkioKoko vuosi
46 artiklan 3 kohta 31 p„iv„ hein„kuuta 6.4Niiden el„inten lukum„„r„, joista ei ole my”nnettypalkkiota kansallisen enimm„ism„„r„n vuoksi
Tuottajien lukum„„r„
Asetus (EY)Viimeinen j„tt”p„iv„ Viite Vaadittavat tiedotTeurastus Vienti
N:o 2342/1999
T„ysikasvuiset Vasikat T„ysikasvuiset Vasikat
46 artiklan 2 kohdan galakohta 31 p„iv„ hein„kuuta 6.5Palkkiota saavien tuottajien lukum„„r„
7.EMOLEHM KIINTI™
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen j„tt”p„iv„ ViiteOikeuksien m„„r„
vuodessaOikeuksia luovutettu kansalliseen varantoon
seuraavasta syyst„:Kansallisesta varan-
nosta saadut
oikeudetOikeuksien m„„r„
kauden lopussa
21 artiklan 3 kohta 1 p„iv„ maaliskuuta (Alustavat tiedot) 7.1 (a) Siirrot ilman
tilan siirtoa(b) Riitt„m„t”n
k„ytt”
21 artiklan 3 kohta 31 p„iv„ hein„kuuta (Lopulliset tiedot) 7.2!B1999R2342 — FI — 15.12.2000 — 004.001 — 30