1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 94/62/EY,
annettu 20 päivänä joulukuuta 1994,
pakkauksista ja pakkausjätteistä
(EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1882/2003, annettu
29 päivänä syyskuuta 2003L 284 1 31.10.2003
►M2 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/12/EY, annettu 11
päivänä helmikuuta 2004L 47 26 18.2.2004
▼B
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI
94/62/EY,
annettu 20 päivänä joulukuuta 1994,
pakkauksista ja pakkausjätteistä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityi-
sesti sen 100 a artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menet-
telyä (3),
sekä katsovat, että
pakkauksista ja pakkausjätteistä huolehtimiseen liittyvät erilaiset
kansalliset toimenpiteet olisi yhdenmukaistettava siten, että toisaalta
ehkäistäisiin tai lievennettäisiin niiden vaikutuksia ympäristöön jasaavutettaisiin näin ympäristönsuojelun korkea taso, ja toisaalta varmis-tettaisiin sisämarkkinoiden toiminta ja vältettäisiin kaupankäynnilleaiheutuvat haitat sekä kilpailun vääristyminen ja rajoittuminenyhteisössä,
paras keino pakkausjätteiden tuottamisen välttämiseksi on pakkausten
kokonaismäärän vähentäminen,
tämän direktiivin tavoitteet huomioon ottaen on tärkeää noudattaa
yleistä periaatetta, jonka mukaan tietyssä jäsenvaltiossa ympäristönsuojelemiseksi toteutettavat toimenpiteet eivät saa vaikuttaa kielteisestimuiden jäsenvaltioiden mahdollisuuksiin saavuttaa tämän direktiivin
tavoitteet,
jätteiden määrän vähentäminen on edellytyksenä Euroopan unionista
tehdyssä sopimuksessa nimenomaisesti mainitulle kestävälle kasvulle,
tämän direktiivin olisi koskettava kaikkia markkinoille saatettavia
pakkaustyyppejä sekä kaikkia pakkausjätteitä; tämän vuoksi olisikumottava nestemäisten ravintoaineiden pakkauksista 27 päivänä
kesäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/339/ETY (
4),
pakkauksilla on tärkeä yhteiskunnallinen ja taloudellinen merkitys, ja
tämän vuoksi tässä direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden ei pitäisi
saattaa kyseenalaisiksi muita lainsäädännössä annettuja pakkausten tai
pakattujen tuotteiden laatua ja kuljettamista koskevia määräyksiä,
neuvoston 7 päivänä toukokuuta 1990 antamassa jätepolitiikkaa koske-
vassa päätöslauselmassa (5) ja jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975
annetussa neuvoston direktiivissä 75/442/ETY (6) vahvistetun
jätehuoltoa koskevan yhteisön strategian mukaisesti pakkauksista japakkausjätteistä huolehtimisen ensisijaisena tavoitteena olisi oltavapakkausjätteiden syntymisen ehkäiseminen, ja lisäksi sen perusperiaat-teisiin olisi kuuluttava pakkausten uudelleenkäyttö, kierrätys ja1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 2
(1) EYVL N:o C 263, 12.10.1992, s. 1 ja
EYVL N:o C 285, 21.10.1993, s. 1
(2) EYVL N:o C 129, 10.5.1993, s. 18
(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 23 päivänä kesäkuuta 1993 (EYVL
N:o C 194, 19.7.1993, s. 177), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 4
päivänä maaliskuuta 1994 (EYVL N:o C 137, 19.5.1994, s. 65) ja Euroopan
parlamentin päätös, tehty 4 päivänä toukokuuta 1994 (EYVL N:o C 205,
25.7.1994, s. 163). Vahvistettu 2 päivänä joulukuuta 1993 (EYVL N:o C
342, 20.12.1993, s. 15). Sovittelukomitean yhteinen ehdotus, tehty 8
päivänä marraskuuta 1994
(4) EYVL N:o L 176, 6.7.1985, s. 18. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 91/692/ETY (EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 48)
(5) EYVL N:o C 122, 18.5.1990, s. 2
(6) EYVL N:o L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktiivi sellaisena kuin se on muutet-
tuna direktiivillä 91/156/ETY (EYVL N:o L 78, 26.3.1991, s. 32)
▼B
muunlainen pakkausjätteiden hyödyntäminen sekä sitä kautta näiden
jätteiden lopullisen hävittämisen vähentäminen,
ennen kuin jätteiden hyödyntämismenetelmistä saadaan tieteellisiä ja
teknisiä tutkimustuloksia, olisi mieluiten suosittava uudelleenkäyttöä ja
kierrätystä niiden suotuisien ympäristövaikutusten vuoksi; tästä syystä
jäsenvaltioissa olisi otettava käyttöön järjestelmiä käytettyjenpakkausten ja/tai pakkausjätteiden palauttamisen varmistamiseksi; tuot-teiden elinkaariarvioinnit olisi saatettava päätökseen mahdollisimmannopeasti, jotta voitaisiin tarkasti määritellä uudelleenkäytettävien,kierrätettävien ja hyödynnettävien pakkausten paremmuusjärjestys,
pakkausjätteiden syntymistä olisi ehkäistävä asianmukaisin toimenpi-
tein ja erityisesti jäsenvaltioissa tämän direktiivin tavoitteiden
mukaisesti tehtävien aloitteiden avulla,
jäsenvaltiot voivat perustamissopimuksen mukaisesti edistää sellaisten
pakkausten uudelleenkäyttöjärjestelmiä, joita on mahdollista käyttää
uudelleen ympäristöä vahingoittamatta, jotta voitaisiin hyödyntäänäiden järjestelmien suotuisaa vaikutusta ympäristönsuojelun kannalta,
ympäristönsuojelun näkökulmasta kierrätyksen olisi oltava tärkeä osa
jätteiden hyödyntämistä, jotta voitaisiin erityisesti vähentää energian jaensiöraaka-aineiden kulutusta sekä jätteiden loppusijoitusta,
pakkausjätteitä on mahdollista hyödyntää tehokkaasti energiantuotan-
nossa,
jäsenvaltioissa pakkausjätteiden hyödyntämiselle ja kierrätykselle
vahvistetut tavoitteet olisi ilmaistava vaihteluvälin muodossa siten, ettäotetaan huomioon jäsenvaltioiden erilaiset tilanteet ja vältetään kaupan
esteiden ja kilpailun vääristymien aiheuttamista,
jotta tuloksia olisi mahdollista saavuttaa keskipitkällä aikavälillä ja
jotta taloudellisille toimijoille, kuluttajille ja viranomaisille voitaisiintarjota niiden tarvitsemia pitkän aikavälin näkymiä, olisi vahvistettavakeskipitkä määräaika edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiselle japitkä määräaika sellaisia tavoitteita varten, jotka olisi määriteltävämyöhemmin niiden asettamiseksi selvästi aiempaa korkeammalle,
Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi komission laatimien kerto-
musten perusteella tarkasteltava jäsenvaltioiden mainittuihin
tavoitteisiin pyrkiessään saamaa käytännön kokemusta sekä tieteellisten
tutkimusten tuloksia ja arviointimenetelmiä, kuten ympäristövaiku-tusten arviointeja,
ympäristönsuojelun korkean tason varmistamiseksi jäsenvaltioiden,
jotka ovat laatineet tai laativat ohjelmia, joiden tavoitteet sijoittuvatedellä tarkoitetun vaihteluvälin yläpuolelle, olisi sallittava jatkaa kysei-siin tavoitteisiin pyrkimistä sillä edellytyksellä, etteivät nämä ohjelmat
aiheuta sisämarkkinoiden häiriintymistä eivätkä estä muita jäsenval-
tioita noudattamasta tätä direktiiviä; komission olisi vahvistettavatällaiset toimenpiteet asianmukaisen tarkastuksen suoritettuaan,
toisaalta joidenkin jäsenvaltioiden voidaan sallia erityisen tilanteensa
vuoksi asettaa alhaisempia tavoitteita, jos asianomaiset jäsenvaltiotsaavuttavat hyödyntämistä koskevan vähimmäistavoitteen säädetyssämääräajassa ja yleiset tavoitteet pitemmässä määräajassa,
jäsenvaltioissa on tarpeen ottaa käyttöön palautus-, keruu- ja hyödyntä-
misjärjestelmiä pakkauksista ja pakkausjätteistä huolehtimiseksi;
kaikkien asianomaisten olisi voitava osallistua näihin järjestelmiin ja
ne olisi suunniteltava siten, ettei tuontituotteita syrjitä eikä aiheutetakaupan esteitä tai kilpailun vääristymistä ja siten, että taataan parasmahdollinen pakkausten ja pakkausjätteiden palautus perustamissopi-muksen mukaisesti,
pakkausten merkitseminen yhteisön tasolla edellyttää perusteellisempaa
tutkimista, mutta yhteisön olisi päätettävä asiasta lähitulevaisuudessa,
pakkausten ja pakkausjätteiden ympäristövaikutusten rajoittamiseksi ja
kaupan esteiden ja kilpailun vääristymisen välttämiseksi on myöstarpeen määritellä pakkausten koostumusta sekä sopivuutta uudelleen1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 3
▼B
käytettäviksi ja hyödynnettäviksi (mukaan lukien kierrätys) koskevat
perusvaatimukset,
haitallisten metallien ja muiden haitallisten aineiden pitoisuutta
pakkauksissa on tarpeen rajoittaa ottaen huomioon niiden ympäristövai-kutukset (ja erityisesti niiden todennäköinen esiintyminen pakkaustenpolttamisessa syntyvissä päästöissä tai tuhkassa taikka vuotovedessä,
jos pakkaukset viedään kaatopaikalle); pakkausjätteiden myrkyllisyyden
vähentämiseksi on aluksi tarpeen estää haitallisten raskasmetallienlisääntyminen pakkauksiin ja valvoa, etteivät nämä ainesosat pääsekulkeutumaan ympäristöön, ja lisäksi olisi säädettävä asianmukaisistapoikkeuksista, joista komission olisi tietyissä erityistapauksissapäätettävä komiteamenettelyä noudattaen,
jotta saavutettaisiin korkea kierrätysaste ja jottei pakkausjätteiden
keräämisen ja käsittelyn parissa työskenteleville henkilöille aiheutuisiterveyteen ja turvallisuuteen liittyviä ongelmia, jätteet olisi erittäin
tärkeää lajitella jo niiden syntypaikalla,
pakkausten valmistusta koskevia vaatimuksia ei pitäisi soveltaa
pakkauksiin, jotka on käytetty tietyn tuotteen pakkaamiseen ennentämän direktiivin voimaantulopäivää; olisi myös säädettävä siirtymäa-
jasta tällaisten pakkausten kaupan pitämisen mahdollistamiseksi,
kaikki perusvaatimukset täyttävien pakkausten markkinoille saattamista
koskevien säännösten soveltamisen aloitusajankohtaa vahvistettaessaolisi otettava huomioon, että toimivaltaiset standardointielimet laativat
parhaillaan asiasta eurooppalaisia standardeja; kansallisten standardien
yhdenmukaisuuden todistamismenetelmiä koskevia säännöksiä olisikuitenkin sovellettava viipymättä,
perusvaatimuksia ja muita asiaan liittyviä näkökohtia koskevien eu-
rooppalaisten standardien laatimista olisi edistettävä,
tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet edellyttävät hyödyntämis- ja
kierrätyskapasiteetin kehittämistä sekä kierrätetyistä pakkauksista saata-
vien materiaalien markkinointikanavien olemassaoloa,
kierrätettyjen materiaalien käyttö pakkauksissa ei saisi olla asiaan liitty-
vien hygieniaa sekä kuluttajien terveyttä ja turvallisuutta koskeviensäännösten vastaista,
pakkauksista ja pakkausjätteistä olisi oltava saatavilla tietoja yhteisön
tasolla, jotta tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamista voitaisiinseurata,
on erityisen tärkeää, että kaikki pakkausten ja pakattujen tuotteiden
tuotantoon, käyttöön, tuontiin ja jakeluun osallistuvat toimijat tiedos-tavat entistä paremmin pakkausten merkityksen jätteiden syntymisessäja että he suostuvat kantamaan tästä vastuun ”saastuttaja maksaa” -peri-
aatteen mukaisesti; tässä direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden
suunnitteluun ja soveltamiseen olisi kuuluttava ja siinä olisi tarvittaessaedellytettävä tiivistä yhteistyötä kaikkien osapuolten välillä yhteisvas-tuullisuuden hengessä,
kuluttajilla on pakkauksista ja pakkausjätteistä huolehtimisessa ratkai-
seva tehtävä, ja heille olisi näin ollen annettava asiasta riittävästitietoa, jotta he olisivat valmiita muokkaamaan toimintatapojaan jaasenteitaan,
erityisen pakkauksista ja pakkausjätteistä huolehtimista koskevan luvun
sisällyttäminen direktiivissä 75/442/ETY säädettyihin jätehuoltosuunni-telmiin olisi hyödyllistä tämän direktiivin tehokkaan soveltamisenkannalta,
tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamisen helpottamiseksi yhteisön ja
jäsenvaltioiden saattaisi olla tarpeen käyttää taloudellisia ohjauskeinojaperustamissopimuksen määräysten mukaisesti siten, että vältettäisiinuudet protektionismin muodot,
jäsenvaltioiden on ilmoitettava suunnittelemistaan toimenpiteistä
ennalta komissiolle, jotta se voi tarkistaa niiden yhdenmukaisuudentämän direktiivin kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta teknisiästandardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatet-1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 4
▼B
tavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetun neuvoston
direktiivin 83/189/ETY (1) soveltamista,
komission olisi vastattava pakkausten tunnistusjärjestelmän ja tietokan-
tojen rakenteen mukauttamisesta tieteen ja tekniikan kehitykseen
komiteamenettelyä noudattaen, ja
on tarpeen säätää mahdollisuudesta toteuttaa erityistoimenpiteitä niiden
ongelmien ratkaisemiseksi, joita tämän direktiivin täytäntöönpanoonsaattaisi liittyä, noudattaen tarvittaessa edellä tarkoitettua komiteame-nettelyä,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tarkoitus
1 Tämän direktiivin tarkoituksena on pakkauksista ja pakkausjät-
teistä huolehtimista koskevien kansallisten toimenpiteidenyhdenmukaistaminen, jotta voitaisiin toisaalta ehkäistä ja lieventääniiden vaikutuksia jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden ympäristöönja varmistaa näin ympäristönsuojelun korkea taso ja toisaalta taata
sisämarkkinoiden toiminta ja ehkäistä kaupan esteiden syntyminen
sekä kilpailun vääristyminen ja rajoittuminen yhteisössä.
2 Tätä varten tässä direktiivissä säädetään toimenpiteistä, joiden
ensisijaisena tarkoituksena on pakkausjätteiden syntymisen ehkäise-minen ja muina perusperiaatteina pakkausten uudelleenkäyttö,kierrätys ja muunlainen pakkausjätteiden hyödyntäminen sekä sitä
kautta näiden jätteiden loppusijoituksen vähentäminen.
2 artikla
Soveltamisala
1 Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin yhteisössä markkinoille
saatettaviin pakkauksiin ja kaikkiin pakkausjätteisiin, joita käytetääntai jotka poistetaan käytöstä teollisuudessa, kaupassa, toimistoissa,työtiloissa, palvelulaitoksissa, kotitalouksissa tai millä tahansa muullatasolla riippumatta siitä, mistä materiaaleista ne koostuvat.
2 Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan pakkausten
laatua, kuten pakattujen tuotteiden turvallisuutta, terveyden suojelua ja
hygieniaa koskevien sekä kuljetuksiin liittyvien olemassa olevien vaati-musten ja vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetunneuvoston direktiivin 91/689/ETY (
2) säännösten noudattamista.
3 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1) ”pakkauksella” mistä tahansa materiaaleista koostuvaa tuotetta,
joka on tarkoitettu tiettyjen tavaroiden säilytykseen ja suojaami-
seen, jotka voivat olla mitä tahansa raaka-aineista valmiisiintuotteisiin, sekä mahdollistamaan niiden käsittelyn ja kuljetuksentuottajalta kuluttajalle tai käyttäjälle ja helpottamaan niiden esille-panoa. Kaikkia samoihin tarkoituksiin käytettäviäkertakäyttötuotteita on myös pidettävä pakkauksina.
Pakkauksiin kuuluvat ainoastaan:
a) kuluttajapakkaus eli primaaripakkaus, joka on tarkoitettu myyn-
tipaikalla loppukäyttäjälle tai kuluttajalle myytävän yksikönsäilytykseen,1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 5
(1) EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 92/400/ETY (EYVL N:o L 221, 6. 8.1992, s. 55)
(2) EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 20
▼B
b) ryhmäpakkaus eli sekundaaripakkaus, joka on tarkoitettu
tietystä määrästä myyntiyksiköitä koostuvan ryhmän säilytyk-seen myyntipaikalla riippumatta siitä, myydäänkö se
sellaisenaan loppukäyttäjälle tai kuluttajalle vai käytetäänkö
sitä ainoastaan hyllyjen täyttämiseen; se on mahdollista poistaatuotteesta ilman, että tuotteen ominaisuudet muuttuvat,
c) kuljetuspakkaus eli tertiääripakkaus, jonka tarkoituksena on
helpottaa tietyn määrän myyntiyksiköitä tai ryhmäpakkauksia
käsittelyä ja kuljetusta siten, että voidaan välttää niiden fyysistäkäsittelyä ja kuljetusvaurioita. Kuljetus-pakkauksina ei pidetämaantie-, rautatie-, meri- ja lentokuljetuksissa käytettäviä kont-teja.
Pakkauksen määritelmä perustuu lisäksi jäljempänä esitettyihin
perusteisiin. Liitteessä I luetellut tuotteet ovat näiden perusteidensoveltamista kuvaavia esimerkkejä.
i) Tuotteita pidetään pakkauksina, jos ne täyttävät edellä main-
itun määritelmän pakkauksen muita mahdollisia tehtäviä
rajoittamatta, paitsi jos kyseiset tuotteet ovat kiinteä osa itse
tuotetta ja ne ovat välttämättömiä tuotteen säilytykseen, tuke-miseen tai säilyttämiseen sen elinkaaren aikana ja niidenkaikki elementit on tarkoitettu käytettäväksi, kulutettavaksi taipoistettavaksi käytöstä yhdessä.
ii) Tuotteita, jotka on suunniteltu ja tarkoitettu täytettäväksi
myyntipaikalla, sekä kertakäyttötuotteita, jotka myydään jatäytetään tai on suunniteltu ja tarkoitettu täytettäväksi myynti-paikalla, pidetään pakkauksina edellyttäen, että ne täyttävät
pakkauksen tehtävän.
iii) Pakkauksen osien ja pakkaukseen liitettyjen lisäosien katsotaan
kuuluvan pakkaukseen, johon ne on liitetty. Tuotteeseen
suoraan ripustettuja tai kiinnitettyjä lisäosia, jotka täyttävätpakkauksen tehtävän, pidetään pakkauksina, elleivät kyseisettuotteet ole kiinteä osa itse tuotetta ja niiden kaikki elementittarkoitettu kulutettavaksi tai poistettavaksi käytöstä yhdessä.
Komissio tarkastelee tarvittaessa 21 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen liitteessä I tarkoitettuja pakkauksen määritelmänkuvaavia esimerkkejä ja muuttaa niitä tarpeen mukaan. Ensisijai-sina olisi käsiteltävä seuraavia tuotteita: CD-levykotelot javideokasettikotelot, kukkaruukut, putkilot ja rullat, joidenympärille on kiedottu joustavaa materiaalia, etikettitarrojen tausta-
paperit ja käärepaperi;
2) ”pakkausjätteillä” direktiivissä 75/442/ETY annetun jätteen
määritelmän soveltamisalaan kuuluvia pakkauksia tai pakkausma-
teriaaleja, lukuun ottamatta tuotannon jäännöstuotteita;
3) ”pakkausjätteistä huolehtimisella” jätehuoltoa sellaisena kuin se on
määritelty direktiivissä 75/442/ETY;
4) ”pakkausjätteiden syntymisen ehkäisemisellä” määrän ja
ympäristöhaittojen vähentämistä seuraavien osalta:
— pakkausten ja pakkausjätteiden sisältämät aineet ja ainekset,
— pakkaukset ja pakkausjätteet tuotantoprosessin, kaupan
pitämisen, jakelun, käytön ja hävittämisen eri vaiheissa,
erityisesti kehittämällä saastuttamattomia tuotteita ja menetelmiä;
5) ”uudelleenkäytöllä” kaikkia toimia, joilla pakkaus, joka on suunni-
teltu ja tehty kestämään elinkaarensa aikana tietty vähimmäismäärä
käyttökertoja, täytetään uudelleen tai käytetään samanlaiseentehtävään kuin mihin se oli alunperin tarkoitettu, riippumatta siitä,käytetäänkö hyväksi kaupan olevia oheistuotteita, jotka on tarkoi-tettu pakkauksen uudelleentäyttöön; tällaisesta uudelleenkäytetystäpakkauksesta tulee pakkausjäte, kun sitä ei enää käytetä uudelleen;1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 6
▼M2
▼B
▼B
6) ”hyödyntämisellä” soveltuvin osin kaikkea direktiivin 75/442/ETY
liitteessä II olevassa B osassa tarkoitettua toimintaa;
7) ”kierrätyksellä” jätteiden uudelleenkäsittelyä tuotantoprosessissa
niiden palauttamiseksi alkuperäiseen tehtäväänsä tai muuhuntarkoitukseen, mukaan lukien orgaaninen kierrätys mutta lukuunottamatta hyödyntämistä energiantuotannossa;
8) ”hyödyntämisellä energiantuotannossa” palavien pakkausjätteiden
käyttöä energian tuottamiseen polttamalla suoraan muiden jätteidenkanssa tai yksinään kuitenkin siten, että lämpö otetaan talteen;
9) ”orgaanisella kierrätyksellä” pakkausjätteiden biologisesti hajoa-
vien osien aerobista (kompostointi) tai anaerobista (metaaniksi
käyttäminen) hajottamista mikro-organismien avulla valvotuissaolosuhteissa siten, että tuloksena saadaan stabiloituja orgaanisiamaanparannusaineita tai metaania. Kaatopaikalle viemistä ei voidapitää orgaanisen kierrätyksen muotona;
10) ”käytöstä poistamisella” soveltuvin osin kaikkia direktiivin 75/442/
ETY liitteessä II olevassa A osassa tarkoitettuja toimia;
11) ”taloudellisilla toimijoilla” pakkausmateriaalien toimittajia,
pakkausten valmistajia, jalostajia, täyttäjiä ja käyttäjiä, maahan-
tuojia, kauppaa ja jakelijoita sekä pakkausalalla toimivia
viranomaisia ja julkisyhteisöjä;
12) ”vapaaehtoisella sopimuksella” jäsenvaltion toimivaltaisten virano-
maisten ja asianomaisten toimialojen välistä muodollista
sopimusta, jonka on oltava avoin kaikille osapuolille, jotka
haluavat noudattaa sopimuksessa vahvistettuja ehtoja edistääkseentässä direktiivissä määriteltyjen tavoitteiden saavuttamista.
4 artikla
Pakkausjätteiden syntymisen ehkäiseminen
1. Jäsenvaltioiden on 9 artiklan mukaisesti pakkausjätteiden synty-
misen ehkäisemiseksi toteutettavien toimenpiteiden lisäksivarmistettava muiden ehkäisevien toimenpiteiden toteuttaminen.
Näihin toimenpiteisiin voivat kuulua kansalliset ohjelmat, hankkeet
tuottajan vastuun käyttöönottamiseksi pakkausten ympäristövaikutusten
minimoimiseksi tai niitä vastaavat toimenpiteet, joista päätetään tarvit-
taessa taloudellisia toimijoita kuullen, ja joiden avulla pyritäänkokoamaan yhteen ja hyödyntämään jäsenvaltioissa esitetyt erilaisetpakkausjätteiden syntymisen ehkäisemistä koskevat aloitteet. Kyseistentoimien on oltava tämän direktiivin tavoitteiden mukaisia, sellaisina
kuin ne määritellään 1 artiklan 1 kohdassa.
2. Komissio edistää pakkausjätteiden syntymisen ehkäisemistä
kannustamalla asianmukaisten eurooppalaisten standardien kehittämistä10 artiklan mukaisesti. Standardeilla pyritään minimoimaan pakkaustenympäristövaikutukset 9 ja 10 artiklan mukaisesti.
3. Komissio antaa tarvittaessa ehdotuksia toimenpiteistä, joilla lujite-
taan ja täydennetään olennaisten vaatimusten täytäntöönpanonvalvontaa ja joilla varmistetaan, että uusi pakkaus saatetaan markki-
noille vain, jos tuottaja on toteuttanut kaikki tarvittavat toimenpiteet
sen ympäristövaikutusten minimoimiseksi pakkauksen perustehtäviävaarantamatta.
5 artikla
Uudelleenkäyttö
Jäsenvaltiot voivat perustamissopimuksen mukaisesti edistää sellaisten
pakkausten uudelleenkäyttöön liittyviä järjestelmiä, joita voidaankäyttää uudelleen aiheuttamatta vahinkoa ympäristölle.1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 7
▼M2
▼B
▼M2
6 artikla
Hyödyntäminen ja kierrätys
1. Tämän direktiivin päämäärien noudattamiseksi jäsenvaltioiden on
toteutettava tarvittavat toimenpiteet seuraavien tavoitteiden saavuttami-seksi koko alueellaan:
a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2001 on hyödynnettävä tai poltet-
tava energia talteenottaen jätteenpolttolaitoksissa vähintään 50
prosenttia ja enintään 65 prosenttia pakkausjätteiden painosta;
b) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008 on hyödynnettävä tai poltet-
tava energia talteenottaen jätteenpolttolaitoksissa vähintään 60prosenttia pakkausjätteiden painosta;
c) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2001 vähintään 25 prosenttia ja
enintään 45 prosenttia kaikkien pakkausjätteissä esiintyvien
pakkausmateriaalien painosta on kierrätettävä siten, että kunkinpakkausmateriaalin osalta kierrätetään vähintään 15 prosenttiapainosta;
d) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008 on kierrätettävä vähintään
55 prosenttia ja enintään 80 prosenttia pakkausjätteiden painosta;
e) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008 on saavutettava seuraavat
kierrätyksen vähimmäistavoitteet pakkausjätteessä olevien materiaa-lien osalta:
i) lasi: 60 painoprosenttia;
ii) paperi ja kartonki: 60 painoprosenttia;
iii) metallit: 50 painoprosenttia;
iv) muovit: 22,5 painoprosenttia ottaen huomioon ainoastaan mate-
riaalin, joka kierrätetään takaisin muoviksi;
v) puu: 15 painoprosenttia.
2. Neuvoston asetuksen (ETY) 259/93 (
1), neuvoston asetuksen (EY)
1420/1999 (2) ja komission asetuksen (EY) 1547/1999 (3) mukaisesti
yhteisöstä viety pakkausjäte lasketaan mukaan 1 kohdassa tarkoitettujen
hyödyntämis- ja kierrätystavoitteiden saavuttamiseen vain, jos onvakuuttavaa näyttöä siitä, että hyödyntäminen ja/tai kierrätys on tapah-tunut sellaisten edellytysten vallitessa, jotka laajasti katsoen vastaavatasiaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä säädettyjä vaatimuksia.
3. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa edistettävä jätteen hyödyntämistä
energiantuotannossa silloin kun se on ympäristö- ja kustannustehok-
kuussyistä materiaalien kierrättämistä parempi vaihtoehto. Tämä
voitaisiin tehdä harkitsemalla riittävän marginaalin asettamista kansal-listen kierrätys- ja hyödyntämistavoitteiden välille.
4. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa edistettävä kierrätetyistä
pakkausjätteistä saatavien materiaalien käyttöä pakkausten ja muidentuotteiden tuotannossa
a) parantamalla kyseisten materiaalien markkinaedellytyksiä;
b) tarkistamalla nykyisiä säännöksiä, jotka estävät kyseisten materiaa-
lien käytön.
5. Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat viimeistään 31
päivänä joulukuuta 2007 määräenemmistöllä komission ehdotuksesta
tavoitteet kolmannelle viiden vuoden jaksolle 2009—2014. Tavoitteetperustuvat käytännön kokemuksiin, jotka jäsenvaltiot ovat saaneetpyrkiessään 1 kohdassa tarkoitettuihin tavoitteisiin, sekä tieteellisentutkimuksen ja arviointitekniikoiden, kuten elinkaariarvioiden jakustannus-hyötyanalyysien, tuloksiin.1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 8
(1) EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
komission asetuksella (EY) N:o 2557/2001 (EYVL L 349, 31.12.2001, s. 1).
(2) EYVL L 166, 1.7.1999, s. 6, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna komission asetuksella (EY) N:o 2118/2003 (EUVL L 318, 3.12.2003, s.
5).
(3) EYVL L 185, 17.7.1999, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna asetuksella (EY) N:o 2118/2003.
▼M2
Tämä menettely toistetaan viiden vuoden välein.
6. Jäsenvaltioiden on julkistettava 1 kohdassa tarkoitetut toimenpi-
teet ja tavoitteet, ja niistä on järjestettävä yleisölle ja taloudellisilletoimijoille suunnattu tiedotuskampanja.
7. Kreikka, Irlanti ja Portugali voivat erityisen tilanteensa eli pienten
saarten suuren määrän, maatalousvaltaisten ja vuoristoisten alueidensekä pakkausten kulutuksen nykyisen vähäisyyden vuoksi päättää:
a) saavuttaa viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2001 1 kohdan a ja c
alakohdassa vahvistettuja tavoitteita alhaisemmat tavoitteetkuitenkin niin, että vähintään 25 prosenttia pakkausjätteistä hyödyn-netään tai poltetaan energia talteenottaen jätteenpolttolaitoksissa;
b) siirtää samalla 1 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen tavoit-
teiden saavuttamisen myöhempään ajankohtaan, joka ei kuitenkaansaa olla myöhäisempi kuin 31 päivä joulukuuta 2005;
c) siirtää 1 kohdan b, d ja e alakohdassa esitettyjen tavoitteiden saavut-
tamisen haluamaansa myöhempään ajankohtaan, joka ei kuitenkaan
saa olla myöhäisempi kuin 31 päivä joulukuuta 2011.
8. Komissio antaa mahdollisimman pian ja viimeistään 30 päivänä
kesäkuuta 2005 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen
tämän direktiivin täytäntöönpanon edistymisestä ja vaikutuksistaympäristöön sekä sisämarkkinoiden toiminnasta. Kertomuksessa otetaanhuomioon kussakin jäsenvaltiossa vallitsevat olosuhteet. Kertomuskattaa seuraavat asiat:
a) olennaisten vaatimusten tehokkuuden, täytäntöönpanon ja noudatta-
misen arviointi;
b) pakkausjätteiden syntymisen ehkäisemistä koskevat lisätoimenpiteet
pakkausten ympäristövaikutusten mahdollisimman tehokkaaksivähentämiseksi vaarantamatta kuitenkaan niiden perustehtäviä;
c) ympäristöä koskevan pakkausindikaattorin mahdollinen kehittä-
minen pakkausjätteiden ehkäisemisen yksinkertaistamiseksi ja
tehostamiseksi;
d) pakkausjätteiden syntymisen ehkäisemistä koskevat suunnitelmat;
e) uudelleenkäytön edistäminen ja etenkin uudelleenkäytön ja kierrä-
tyksen kustannusten ja hyödyn vertailu;
f) tuottajan vastuu sen rahoitukselliset näkökohdat mukaan lukien;
g) pyrkimykset vähentää entisestään ja tarvittaessa viime kädessä
poistaa raskasmetallit ja muut vaaralliset aineet pakkauksistavuoteen 2010 mennessä.
Kertomukseen liitetään tarpeen mukaan ehdotuksia tämän direktiivin
asiaan liittyvien säännösten tarkistamiseksi, jollei tällaisia ehdotuksiasiihen mennessä ole annettu.
9. Kyseisessä kertomuksessa käsitellään 8 kohdassa tarkoitettuja
kysymyksiä sekä muita asiaan liittyviä kysymyksiä kuudennenympäristöä koskevan toimintaohjelman eri kokonaisuuksien ja erityi-sesti kierrätystä koskevan teemakohtaisen strategian ja luonnonvarojenkestävää käyttöä koskevan teemakohtaisen strategian puitteissa.
Komission ja jäsenvaltioiden on tarvittaessa edistettävä 8 kohdan b, c,
d, e ja f alakohtaa koskevia tutkimuksia ja pilottihankkeita sekä muitaehkäiseviä välineitä.
10. Niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat ottaneet tai ottavat käyttöön
ohjelmia, joiden tavoitteet ovat 1 kohdassa tarkoitettuja enimmäista-voitteita korkeammalla, ja joilla on tätä tarkoitusta varten käytössäänasianmukainen kierrätys- ja hyödyntämiskapasiteetti, sallitaan
ympäristönsuojelun korkean tason varmistamiseksi jatkaa näihin tavoit-
teisiin pyrkimistä sillä edellytyksellä, etteivät sitä varten toteutettavattoimenpiteet aiheuta sisämarkkinoiden vääristymistä eivätkä estä muitajäsenvaltioita noudattamasta tätä direktiiviä. Jäsenvaltioiden on ilmoi-tettava toimenpiteistä komissiolle. Komissio vahvistaa kyseisettoimenpiteet tarkastettuaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, että ne1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 9
▼M2
täyttävät edellä tarkoitetut edellytykset ja etteivät ne ole mielivaltaista
syrjintää tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyä rajoittamista.
7 artikla
Palautus-, keruu- ja hyödyntämisjärjestelmät
1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sellaisten
järjestelmien käyttöön ottamiseksi, joilla varmistetaan:
a) kuluttajilta, muilta loppukäyttäjiltä tai jätevirroista saatavien käytet-
tyjen pakkausten ja/tai pakkausjätteiden palauttaminen ja/tai keruu,
jotta ne voitaisiin käsitellä tarkoituksenmukaisimpien jätehuoltorat-kaisujen mukaisesti,
b) kerättyjen pakkausten ja/tai pakkausjätteiden uudelleenkäyttö tai
hyödyntäminen, mukaan lukien kierrätys,
tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi.Asianomaisten alojen taloudellisten toimijoiden ja toimivaltaisten vira-
nomaisten on voitava osallistua näihin järjestelmiin. Järjestelmiä onsovellettava syrjintää harjoittamatta myös tuontituotteisiin, myös järjes-telmiin pääsyä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen ja siitä
mahdollisesti perittävien maksujen osalta, ja ne on suunniteltava siten,
että vältetään kaupan esteet ja kilpailun vääristyminen perustamissopi-muksen mukaisesti.
2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet ovat osa pakkauksia ja
pakkausjätteitä koskevaa yleistä politiikkaa, ja niiden yhteydessä onotettava huomioon erityisesti ympäristönsuojelua ja kuluttajienterveyden turvaamista, turvallisuutta ja hygieniaa, pakattujen tuotteidenja käytettyjen materiaalien laadun, aitouden ja teknisten ominaisuuksien
varmistamista sekä teollisten ja kaupallisten oikeuksien turvaamista
koskevat vaatimukset.
8 artikla
Merkinnät ja tunnistusjärjestelmä
1 Neuvosto päättää pakkauksiin tehtävistä merkinnöistä perustamis-
sopimuksessa määrättyjen edellytysten mukaisesti viimeistään kahdenvuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.
2. Pakkauksiin on niiden keräyksen, uudelleenkäytön ja hyödyntä-
misen, mukaan lukien kierrätys, helpottamiseksi merkittävä niissäkäytetyt materiaalit, jotta ne voidaan tunnistaa ja luokitella kyseisellä
teollisuuden alalla komission päätöksen 97/129/EY (
1) perusteella.
3 Asianmukainen merkintä tehdään joko itse pakkaukseen tai sen
etikettiin. Sen on oltava selvästi nähtävissä ja helposti luettavissa.
Merkinnän on kestettävä tietyn ajan, myös silloin kun pakkaus avataan.
9 artikla
Perusvaatimukset
1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kolmen vuoden
kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta pakkaus voidaan saattaamarkkinoille ainoastaan, jos se täyttää kaikki tässä direktiivissä ja senliitteessä II määritellyt perusvaatimukset.
2 Jäsenvaltiot olettavat 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta
päivämäärästä alkaen pakkauksen täyttävän kaikki tässä direktiivissäja sen liitteessä II määritellyt perusvaatimukset, jos se vastaa:
a) sitä koskevia yhdenmukaistettuja standardeja, joiden viitenumerot
on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä . Jäsenval-1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 10
(1) EYVL L 50, 20.2.1997, s. 28.▼B
▼M2
▼B
▼B
tioiden on julkaistava kyseisiä yhdenmukaistettuja standardeja
vastaavien kansallisten standardien viitenumerot,
b) sitä koskevia 3 kohdassa tarkoitettuja kansallisia standardeja, jos
niiden soveltamisalalla ei ole olemassa yhdenmukaistettuja standar-
deja.
3 Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 2 kohdan b alakoh-
dassa tarkoitetut kansalliset standardit, joita ne pitävät tässä artiklassatarkoitettujen vaatimusten mukaisina. Komissio välittää nämä kansal-liset standardit viipymättä muille jäsenvaltioille.
Jäsenvaltioiden on julkaistava kyseisten standardien viitetiedot.
Komissio huolehtii niiden julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen viralli-
sessa lehdessä .
4 Jos jokin jäsenvaltio tai komissio arvioi, etteivät 2 kohdassa
tarkoitetut standardit täysin vastaa 1 kohdassa määriteltyjä perusvaati-muksia, komissio tai asianomainen jäsenvaltio saattaa asiandirektiivillä 83/189/ETY perustetun komitean käsiteltäväksi ja ilmoittaasyyt tähän. Komitea antaa lausuntonsa viipymättä.
Komissio ilmoittaa komitean lausunnon perusteella jäsenvaltioille, onko
kyseiset standardit poistettava 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista julkai-suista.
10 artikla
Standardointi
Komissio edistää tarvittaessa liitteessä II tarkoitettuja perusvaatimuksia
koskevien eurooppalaisten standardien laatimista.
Komissio edistää erityisesti sellaisten eurooppalaisten standardien laati-
mista, jotka koskevat:
— pakkausten elinkaariselvityksissä käytettäviä perusteita ja mene-
telmiä,
— mittaus- ja tarkastusmenetelmiä, joilla arvioidaan raskasmetallien ja
muiden vaarallisten aineiden esiintymistä pakkauksissa ja niiden
leviämistä ympäristöön pakkauksista ja pakkausjätteistä,
— kierrätetyn materiaalin vähimmäismäärää tietynlaisissa pakkauksissa
koskevia perusteita,
— kierrätysmenetelmien arviointiperusteita,
— kompostointimenetelmien ja tuotetun kompostin arviointiperusteita,
— pakkausten merkintää koskevia perusteita.
11 artikla
Raskasmetallien pitoisuustasot pakkauksissa
1 Jäsenvaltioiden on varmistuttava siitä, etteivät pakkauksissa tai
niiden osissa olevan lyijyn, kadmiumin, elohopean ja kuudenarvoisenkromin yhteispitoisuudet ylitä seuraavia raja-arvoja:
— 600 ppm painosta kahden vuoden kuluttua 22 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetusta päivämäärästä,
— 250 ppm painosta kolmen vuoden kuluttua 22 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetusta päivämäärästä,
— 100 ppm painosta viiden vuoden kuluttua 22 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetusta päivämäärästä.
2 Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja pitoisuustasoja ei sovelleta
pakkauksiin, jotka koostuvat kokonaan direktiivissä 69/493/ETY (
1)
määritellystä kristallilasista.
3 Komissio vahvistaa 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen:
— edellytykset, joilla edellä mainittuja pitoisuustasoja ei sovelleta
kierrätettyihin materiaaleihin eikä suljetussa ja valvotussa ketjussatapahtuviin tuotekiertoihin,1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 11
(1) EYVL N:o L 326, 29.12.1969, s. 36
▼B
— pakkaustyypit, joita 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa
tarkoitettu vaatimus ei koske.
12 artikla
Tietojärjestelmät
1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet pakkauksia
ja pakkausjätteitä koskevien tietokantojen käyttöön ottamiseksi yhden-
mukaisesti niillä alueilla, joilla niitä ei vielä ole käytössä, jottajäsenvaltiot ja komissio voisivat valvoa tässä direktiivissä vahvistet-tujen tavoitteiden saavuttamista.
2 Tätä varten tietokannoissa olisi annettava tietoja erityisesti
pakkaus- ja pakkausjätevirtojen laajuudesta, ominaispiirteistä ja kehi-
tyksestä (mukaan lukien tiedot pakkausmateriaalien ja niidenvalmistuksessa käytettävien ainesosien myrkyllisyydestä tai vaarallisuu-desta) kussakin jäsenvaltiossa.
3 Annettavien tietojen ja niiden esitystavan yhdenmukaistamiseksi ja
niiden vastaavuuden varmistamiseksi eri jäsenvaltioiden välillä jäsen-valtioiden on toimitettava saatavissa olevat tietonsa komissiollekäyttäen taulukkoja, jotka komissio vahvistaa vuoden kuluessa tämändirektiivin voimaantulopäivästä liitteen III perusteella ja 21 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen.
4 Jäsenvaltioiden on otettava huomioon ne erityiset ongelmat, joita
yksityiskohtaisten tietojen antaminen tuottaa pienille ja keskisuurilleyrityksille.
5 Näin saadut tiedot toimitetaan 17 artiklassa tarkoitettujen kansal-
listen kertomusten mukana ja saatetaan ajan tasalle myöhemmissäkertomuksissa.
6 Jäsenvaltioiden on vaadittava kaikkia asianomaisia taloudellisia
toimijoita toimittamaan toimivaltaisille viranomaisille alaansa koskevat
luotettavat tiedot tämän artiklan mukaisesti.
13 artikla
Tiedottaminen pakkausten käyttäjille
Jäsenvaltioiden on kahden vuoden kuluessa 22 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetusta päivämäärästä toteutettava toimia sen varmistamiseksi,että kaikki pakkausten käyttäjät ja erityisesti kuluttajat saavat tarvit-tavat tiedot seuraavista seikoista:
— heidän käytettävissään olevat palautus-, keruu- ja hyödyntämisjär-
jestelmät,
— heidän osuutensa pakkausten ja pakkausjätteiden uudelleenkäytössä,
hyödyntämisessä ja kierrätyksessä,
— myytävissä pakkauksissa olevien merkintöjen merkitys,— asianmukaiset tiedot 14 artiklassa tarkoitetuista pakkauksia ja
pakkausjätteitä koskevista jätehuoltosuunnitelmista.
Jäsenvaltioiden on myös edistettävä kuluttajille suunnattuja tiedotus- ja
tietoisuutta lisääviä kampanjoita.
14 artikla
Jätehuoltosuunnitelmat
Jäsenvaltioiden on tässä direktiivissä tarkoitettujen tavoitteiden ja
toimenpiteiden mukaisesti sisällytettävä direktiivin 75/442/ETY 7artiklan mukaisesti laatimiinsa jätehuoltosuunnitelmiin erityinen lukupakkauksista ja pakkausjätteistä huolehtimisesta, mukaan lukien 4 ja 5artiklan mukaisesti toteutettavat toimenpiteet.1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 12
▼M2
▼B
▼B
15 artikla
Taloudelliset ohjauskeinot
Neuvosto päättää tässä direktiivissä määriteltyjen tavoitteiden saavutta-
misen edistämiseen käytettävistä taloudellisista ohjauskeinoista asiaa
koskevien perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. Jos tällaisiatoimenpiteitä ei toteuteta, jäsenvaltiot voivat yhteisön ympäristöpoli-tiikan periaatteiden, kuten ”saastuttaja maksaa” -periaatteen,mukaisesti ja perustamissopimuksesta johtuvia velvoitteita noudattaentoteuttaa toimenpiteitä kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
16 artikla
Ilmoittaminen
1 Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi luonnokset
tämän direktiivin nojalla toteutettaviksi suunnittelemistaan toimistaennen niiden toteuttamista, lukuun ottamatta verotustoimia, muttamukaan lukien sellaisiin veroihin liittyvät tekniset vaatimukset, joidenavulla edistetään kyseisten teknisten vaatimusten noudattamista, jottakomissio voisi tarkastella niitä olemassa olevien säännösten perusteella
soveltaen kussakin tapauksessa mainitussa direktiivissä säädettyä
menettelyä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 83/189/ETYsoveltamista.
2 Jos suunniteltu toimenpide koskee myös jotakin direktiivissä 83/
189/ETY tarkoitettua teknisluonteista kysymystä, asianomainen jäsen-valtio voi täsmentää, että tämän direktiivin mukaisesti suoritettu
ilmoitus pätee myös direktiivin 83/189/ETY osalta.
17 artikla
Kertomuksen antamisen velvoite
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle kertomus tämän direktiivin
täytäntöönpanosta direktiivin 91/692/ETY (
1) 5 artiklan mukaisesti.
Ensimmäinen kertomus kattaa vuosien 1995-1997 välisen jakson.
18 artikla
Markkinoille saattamisen vapaus
Jäsenvaltiot eivät saa estää tämän direktiivin mukaisten pakkausten
markkinoille saattamista alueellaan.
19 artikla
Mukauttaminen tieteen ja tekniikan kehitykseen
Tarvittavat muutokset 8 artiklan 2 kohdassa ja 10 artiklan toisen
kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitetun tunnistusjärjestelmän,12 artiklan 3 kohdassa ja liitteessä III tarkoitettujen tietokantojen järjes-telmään liittyvien taulukoiden rakenteen sekä liitteessä I tarkoitettujen
pakkauksen määritelmää kuvaavien esimerkkien mukauttamiseksi
tieteen ja tekniikan kehitykseen tehdään 21 artiklan 2 kohdassa tarkoi-tettua menettelyä noudattaen.
20 artikla
Erityistoimenpiteet
1. Komissio määrittelee 21 artiklassa säädetyn menettelyn mukai-
sesti, mitä teknisiä toimenpiteitä tarvitaan, jotta ratkaistaisiin tämändirektiivin säännösten soveltamista koskevat ongelmat, jotka liittyväterityisesti inertteihin pakkausmateriaaleihin, joita saatetaan Euroopanunionin markkinoille hyvin pieninä määrinä (eli noin 0,1 prosenttia1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 13
(1) EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 48▼M2
▼B
▼M2
▼M2
painosta), sairaalatarvikkeiden ja lääketuotteiden kuluttajapakkauksiin,
pieniin pakkauksiin ja ylellisyystuotteiden pakkauksiin.
2 Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle myös
kaikista muista toteutettavista toimenpiteistä kertomuksen, johon voitarvittaessa liittyä ehdotus.
21 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/
EY (
1) 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun
päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
22 artikla
Siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön
1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen
30 päivää kesäkuuta 1996. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolleviipymättä.
2 Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän
direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisestijulkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittauksettehdään.
3 Lisäksi jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista
voimassa olevista laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä,jotka on annettu tämän direktiivin soveltamisalalla.
3a. Edellyttäen, että 6 artiklassa asetetut tavoitteet saavutetaan,
jäsenvaltiot voivat saattaa 7 artiklan säännökset osaksi kansallista
lainsäädäntöään toimivaltaisten viranomaisten ja asianomaisten
talouden sektorien välillä tehdyillä sopimuksilla.
Tällaisten sopimusten on täytettävä seuraavat vaatimukset:
a) sopimukset ovat täytäntöönpanokelpoisia;
b) sopimuksissa määritellään tavoitteet ja niitä koskevat määräajat;
c) sopimukset julkaistaan kansallisessa virallisessa lehdessä tai muussa
virallisessa asiakirjassa, johon yleisö voi samalla tavoin tutustua, jatoimitetaan komissiolle;
d) saavutettuja tuloksia seurataan säännöllisesti, niistä tiedotetaan
toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle ja ne saatetaan yleisönsaataville sopimuksen ehtojen mukaisesti;
e) toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että sopimuksen avulla
saavutettua edistystä valvotaan;
f) jos sopimusta ei noudateta, jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön
tämän direktiivin asiaankuuluvat säännökset laein, asetuksin taihallinnollisin määräyksin.
4 Pakkausten valmistusta koskevia vaatimuksia ei missään tapauk-
sessa sovelleta pakkauksiin, jotka on käytetty tietyn tuotteenpakkaamiseen ennen tämän direktiivin voimaantulopäivää.1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 14
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.▼B
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
5 Jäsenvaltioiden on enintään viiden vuoden ajan tämän direktiivin
voimaantulopäivästä lukien sallittava sellaisten pakkausten markki-noille saattaminen, jotka on valmistettu ennen kyseistä päivää ja jotka
ovat niiden voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisia.
23 artikla
Kumotaan direktiivi 85/339/ETY 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta
päivämäärästä alkaen.
24 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
25 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 15
▼M2
LIITE I
KUVAAVIA ESIMERKKEJÄ 3 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITE-
TUISTA PERUSTEISTA
Kuvaavia esimerkkejä perusteesta i
Pakkauksia ovat:
MakeislaatikotCD-levykotelon suojakelmu
Tuotteet, jotka eivät ole pakkauksia:
Kukkaruukut, jotka on tarkoitettu kasville koko sen elinajaksiTyökalulaatikot
Teepussit
Vahakerrokset juuston ympärilläMakkaran kuoret
Kuvaavia esimerkkejä perusteesta ii
Pakkauksia ovat, jos ne on suunniteltu ja tarkoitettu täytettäväksi myyntipis-
teessä:
Paperi- ja muovikassit
Kertakäyttölautaset ja -mukit
TalouskelmuVoileipäpussit
Alumiinifolio
Tuotteet, jotka eivät ole pakkauksia:
Hämmennin
Kertakäyttöiset aterimet
Kuvaavia esimerkkejä perusteesta iiiPakkauksia ovat:
Tuotteeseen suoraan kiinnitetyt tai siitä roikkuvat etiketit
Tuotteet, jotka kuuluvat pakkaukseen:
Ripsiväriharja, joka on osa hylsyä
Pakkaukseen kiinnitetyt tarratNiitit
Muovisuojukset
Annostelumitat, jotka ovat osa pesuainepakkauksen sulkijaa.1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 16
▼B
LIITE II
PAKKAUSTEN KOOSTUMUSTA SEKÄ UUDELLEENKÄYTETTÄ-
VYYTTÄ JA HYÖDYNNETTÄVYYTTÄ (MUKAAN LUKIEN
KIERRÄTETTÄVYYTTÄ) KOSKEVAT PERUSVAATIMUKSET
1. Pakkauksen valmistusta ja koostumusta koskevat vaatimukset
— Pakkaus on valmistettava siten, että sen koko ja paino rajoitetaan
mahdollisimman pieniksi, kuitenkin niin, että varmistetaan vaadittava
turvallisuuden, hygienian ja hyväksyttävyyden taso sekä pakatun tuotteen
että kuluttajan kannalta.
— Pakkaus on suunniteltava, valmistettava ja pidettävä kaupan siten, että
sen uudelleenkäyttö tai hyödyntäminen, mukaan lukien kierrätys, on
mahdollista, ja että sen vaikutukset ympäristöön pakkausjätteiden ja
pakkausjätteistä huolehtimiseen liittyvistä toimista syntyvien jäännösten
hävittämisen yhteydessä ovat mahdollisimman vähäiset.
— Pakkausta valmistettaessa on huolehdittava siitä, että haitallisten aineiden
ja ainesten sekä muiden vaarallisten aineiden pitoisuudet pakkausmater-
iaalissa ja sen osissa ovat mahdollisimman vähäiset, mitä tulee niiden
esiintymiseen pakkausten polttamisesta tai kaatopaikalle viemisestä
syntyvissä päästöissä, tuhkassa tai suotovedessä taikka pakkausjätteistä
huolehtimiseen liittyvistä toimista syntyvissä jäännöksissä.
2. Pakkauksen uudelleenkäytettävyyttä koskevat vaatimukset
Pakkauksen on täytettävä samanaikaisesti seuraavat vaatimukset:
— pakkauksen fyysisten ominaisuuksien on oltava sellaiset, että se kestää
useita kuljetus- tai käyttökertoja tavanomaisissa käyttöolosuhteissa,
— käytettyä pakkausta on mahdollista käsitellä työntekijöiden terveyttä ja
turvallisuutta koskevien vaatimusten mukaisesti,
— kun pakkausta ei enää käytetä uudelleen ja siitä tulee jäte, noudatetaan
pakkauksen hyödynnettävyyttä koskevia vaatimuksia.
3. Pakkauksen hyödynnettävyyttä koskevat vaatimukset
a) Materiaaleja kierrättämällä hyödynnettävä pakkaus
Pakkaus on valmistettava siten, että tietty prosenttiosuus siinä käytettyjen
materiaalien painosta voidaan kierrättää kaupan pidettävien hyödykkeiden
tuotannossa yhteisössä voimassa olevien standardien mukaisesti. Tämä
prosenttiosuus voi vaihdella sen materiaalityypin mukaan, josta pakkaus on
valmistettu.
b) Energiantuotannossa hyödynnettävä pakkaus
Energiantuotantoa varten käsiteltävillä pakkausjätteillä on oltava vähim-
mäislämpöarvo, jotta energian talteenotto voidaan optimoida.
c) Kompostoimalla hyödynnettävä pakkaus
Kompostointia varten käsiteltävien pakkausjätteiden on oltava riittävän help-
osti biologisesti hajoavia, jotta ne eivät haittaa erillistä keräämistä,
kompostointiprosessia tai toimintaa, johon ne käytetään.
d) Biologisesti hajoava pakkaus
Biologisesti hajoavien pakkausjätteiden on hajottava fyysisesti, kemiallisesti,
termisesti tai biologisesti siten, että suurin osa syntyneestä kompostista
hajoaa lopulta hiilidioksidiksi, biomassaksi ja vedeksi.1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 17
▼B
LIITE III
TIEDOT, JOTKA JÄSENVALTIOIDEN ON SISÄLLYTETTÄVÄ
PAKKAUKSIA JA PAKKAUSJÄTTEITÄ KOSKEVIIN TIETOKANTOI-
HINSA (JÄLJEMPÄNÄ OLEVIEN TAULUKOIDEN 1-4 MUKAISESTI)
1 Primaari-, sekundaari- ja tertiääripakkausten osalta:
a) kansallisella alueella kulutettujen pakkausten määrät materiaalien pääluok-
kien mukaan (tuotanto + tuonti − vienti) (taulukko 1),
b) uudelleenkäytetyt määrät (taulukko 2).
2 Sekä kotitalouksissa että muualla tuotettujen pakkausjätteiden osalta:
a) kansallisella alueella hyödynnetyt ja käytöstä poistetut määrät materiaalien
pääluokkien mukaan (tuotanto + tuonti − vienti) (taulukko 3),
b) kierrätetyt ja hyödynnetyt määrät materiaalien pääluokkien mukaan
(taulukko 4).1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 18
▼B
TAULUKKO 1
Kansallisella alueella kulutettujen pakkausten (primaari, sekundaari ja tertiääri) määrät
1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 19
▼B
TAULUKKO 2
Kansallisella alueella uudelleen käytettyjen pakkausten (primaari, sekundaari ja tertiääri)
määrät
1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 20
▼B
TAULUKKO 3
Kansallisella alueella hyödynnettyjen ja käytöstä poistettujen pakkausjätteiden määrät
1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 21
▼B
TAULUKKO 4
Kansallisella alueella kierrätettyjen tai hyödynnettyjen pakkausjätteiden määrät
1994L0062 — FI — 18.02.2004 — 002.001 — 22