2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 999/2001,
annettu 22 päivänä toukokuuta 2001,
tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koske-
vista säännöistä
(EYVL L 147, 31.5.2001, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Komission asetus (EY) N:o 1248/2001, annettu 22 päivänä kesäkuuta
2001L 173 12 27.6.2001
►M2 Komission asetus (EY) N:o 1326/2001, annettu 29 päivänä kesäkuuta
2001L 177 60 30.6.2001
►M3 Komission asetus (EY) N:o 270/2002, annettu 14 päivänä helmikuuta
2002L 45 4 15.2.2002
►M4 Komission asetus (EY) N:o 1494/2002, annettu 21 päivänä elokuuta
2002L 225 3 22.8.2002
►M5 Komission asetus (EY) N:o 260/2003, annettu 12 päivänä helmikuuta
2003L 37 7 13.2.2003
►M6 Komission asetus (EY) N:o 650/2003, annettu 10 päivänä huhtikuuta
2003L 95 15 11.4.2003
►M7 Komission asetus (EY) N:o 1053/2003, annettu 19 päivänä kesäkuuta
2003L 152 8 20.6.2003
►M8 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1128/2003, annettu
16 päivänä kesäkuuta 2003L 160 1 28.6.2003
►M9 Komission asetus (EY) N:o 1139/2003, annettu 27 päivänä kesäkuuta
2003L 160 22 28.6.2003
►M10 Komission asetus (EY) N:o 1234/2003, annettu 10 päivänä heinäkuuta
2003L 173 6 11.7.2003
►M11 Komission asetus (EY) N:o 1809/2003, annettu 15 päivänä lokakuuta
2003L 265 10 16.10.2003
►M12 Komission asetus (EY) N:o 1915/2003, annettu 30 päivänä lokakuuta
2003L 283 29 31.10.2003
►M13 Komission asetus (EY) N:o 2245/2003, annettu 19 päivänä joulukuuta
2003L 333 28 20.12.2003
Muutettu:
►A1 Asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan,
Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasa-
vallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallanliittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopanunioni perustuuL 236 33 23.9.2003
▼B
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY)
N:o 999/2001,
annettu 22 päivänä toukokuuta 2001,
tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä,
valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityi-sesti sen 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen (
1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menet-
telyä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1) Jo useamman vuoden ajalta on havaintoja useiden erilaisten tart-
tuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) esiintymisestä
erikseen ihmisessä ja eläimissä. Naudan spongiforminen enkefa-lopatia (BSE) todettiin nautaeläimissä ensimmäisen kerranvuonna 1986 ja tämän jälkeen muissa eläinlajeissa. Creutzfeldt-Jakobin taudin (CJT) uusi muoto kuvailtiin vuonna 1996. Todis-teita BSE-aiheuttajan samankaltaisuudesta Creutzfeldt-Jakobin
taudin uuden muodon aiheuttajan kanssa saadaan jatkuvasti.
(2) Vuodesta 1990 lukien yhteisö on toteuttanut erilaisia toimenpi-teitä ihmisten ja eläinten terveyden suojelemiseksi BSE-riskiltä.
Nämä toimenpiteet ovat perustuneet eläinten terveyttä koskeviendirektiivien suojatoimenpiteitä koskeviin säännöksiin. TiettyjenTSE:iden ihmisen ja eläinten terveydelle aiheuttaman huomat-tavan vaaran vuoksi olisi säädettävä erityisistä säännöistä niidenehkäisemiseksi, valvomiseksi ja hävittämiseksi.
(3) Tämä asetus koskee välittömästi kansanterveyttä ja se liittyysisämarkkinoiden toimintaan. Se koskee sekä perustamissopi-
muksen liitteessä I mainittuja tuotteita että tuotteita, jotka eivät
kuulu mainitun liitteen piiriin. Tämän vuoksi on asianmukaistavalita sen oikeusperustaksi perustamissopimuksen 152 artiklan 4kohdan b alakohta.
(4) Komissio on saanut erityisesti tieteelliseltä ohjauskomitealta jakansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevältätiedekomitealta useita TSE:iin liittyviä näkökohtia koskevia
tieteellisiä lausuntoja. Näitä lausuntoja on annettu myös toimen-
piteistä, joiden avulla voidaan vähentää saastuneilleeläinperäisille tuotteille altistumisesta ihmisille ja eläimillemahdollisesti aiheutuvaa vaaraa.
(5) Kyseessä olevia sääntöjä olisi sovellettava sekä elävien eläintenettä eläinperäisten tuotteiden tuotantoon ja markkinoille saatta-miseen. Niitä ei ole kuitenkaan tarpeen soveltaa kosmetiikka-tai lääkevalmisteisiin tai lääkinnällisiin laitteisiin taikka niiden
lähtöaineksiin tai välituotteisiin, joihin sovelletaan muita
erityissääntöjä, jotka koskevat erityisesti kieltoa käyttää erikseenmääriteltyä riskiainesta. Näitä sääntöjä ei myöskään olisi sovel-lettava eläinperäisiin tuotteisiin, jotka eivät aiheuta vaaraaihmisten tai eläinten terveydelle sen vuoksi, että ne on tarkoitettumuuhun kuin elintarvikkeiden, rehujen tai lannoitteiden valmis-2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 2
(1) EYVL C 45, 19.2.1999, s. 2 ja
EYVL C 120 E, 24.4.2001, s. 89.
(2) EYVL C 258, 10.9.1999, s. 19.
(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 17. toukokuuta 2000 (EYVL C 59,
23.2.2001, s. 93), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 12. helmikuuta 2001
(EYVL C 88, 19.3.2001, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 3.
toukokuuta 2001.
▼B
tukseen. Sitä vastoin on tarpeen varmistaa, että eläinperäiset
tuotteet, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan,pidetään erillään sen soveltamisalaan kuuluvista tuotteista,
jolleivät ne täytä vähintään samoja terveyttä koskevia normeja.
(6) Olisi säädettävä komission mahdollisuudesta toteuttaa suojatoi-
menpiteitä tapauksissa, joissa jäsenvaltion tai kolmannen maantoimivaltainen viranomainen ei ole ottanut riittävästi huomioon
TSE:stä aiheutuvaa vaaraa.
(7) Olisi vahvistettava BSE:n osalta menettely jäsenvaltion,
kolmannen maan sekä alueiden, jäljempänä ’maat ja alueet’,epidemiologisen aseman määrittämiseksi käytettävissä olevien
tietojen perusteella ensimmäistä esiintymistä (”incident risk”),
leviämistä ja ihmisten altistumista koskevien riskien osalta. Nejäsenvaltiot ja kolmannet maat, jotka eivät halua hakea tervey-dellisen asemansa määritystä, on komission toimesta sijoitettavajohonkin luokkaan kaikkien niiden tietojen perusteella, jotkakomissiolla on käytettävissään.
(8) Jäsenvaltioiden olisi laadittava koulutusohjelmia TSE:n ehkäi-systä ja torjumisesta huolehtiville henkilöille, samoin kuineläinlääkäreille, viljelijöille sekä tuotantoeläinten kuljetuksesta,kaupan pitämisestä ja teurastuksesta huolehtiville henkilöille.
(9) Jäsenvaltioiden on toteutettava vuosittainen BSE:n ja scrapienseurantaohjelma, ja niiden on ilmoitettava ohjelman tuloksistasekä jonkin muun TSE:n esiintymisestä komissiolle ja muillejäsenvaltioille.
(10) Tietyt märehtijäperäiset kudokset olisi luokiteltava erikseenmääritellyksi riskiainekseksi TSE:iden patogeneesin ja kyseiseneläimen alkuperä- tai kotimaan tai -alueen epidemiologisenaseman perusteella. On tarpeen, että erikseen määriteltyriskiaines poistetaan ja hävitetään tavalla, jolla vältetään vaara
ihmisten tai eläinten terveydelle. Erityisesti niitä ei saisi saattaa
markkinoille ihmisravinnon, rehun tai lannoitteiden valmistuk-seen käytettäviksi. Olisi kuitenkin säädettävä mahdollisuudestasaavuttaa vastaava terveyden suojelun taso yksittäisille eläimilletehtävillä TSE-seulontatesteillä heti kun testin validointi saadaan
päätökseen. On tärkeää, ettei teurastusmenetelmiä, joissa on
vaarana, että aivoaines tartuttaa muita kudoksia, sallita kuinmaissa tai alueilla, joissa BSE:n vaara on pienin mahdollinen.
(11) Olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla estetään TSE:n siirtyminenihmisiin ja eläimiin, kieltämällä tiettyihin luokkiin kuuluvan
eläinvalkuaisen syöttäminen tiettyihin luokkiin kuuluville eläim-
ille ja kieltämällä tiettyjen märehtijäperäisten ainesten käyttöihmisravinnoksi. Näiden kieltojen olisi oltava suhteessa olemassaolevaan vaaraan nähden.
(12) Olisi säädettävä, että kaikista epäillyistä eläinten TSE-tapauk-sista ilmoitetaan toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka onvälittömästi toteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet jaerityisesti asetettava tartunnan saaneeksi epäilty eläin siirtorajoi-tusten alaiseksi siihen saakka kun tutkimuksen tulokset on saatutai vaihtoehtoisesti teurastutettava se virallisessa valvonnassa.
Jos toimivaltainen viranomainen ei voi sulkea pois TSE:n
mahdollisuutta, sen olisi huolehdittava asianmukaisten tutki-musten suorittamisesta ja pidettävä ruho virallisessa valvonnassadiagnoosin tekemiseen asti.
(13) Jos TSE:n esiintyminen todetaan virallisesti, toimivaltaisen vira-nomaisen olisi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, kutenruhon hävittämisen, tekemällä tutkimus kaikkien riskieläintentoteamiseksi sekä asettamalla siirtorajoitukset koskemaan kaikkiatällaisiksi määritettyjä eläimiä ja eläinperäisiä tuotteita. Omista-
jille olisi korvattava viipymättä tämän asetuksen nojalla
hävitetyistä eläimistä ja eläinperäisistä tuotteista aiheutuvatmenetykset.
(14) Jäsenvaltioiden olisi laadittava varosuunnitelmat kansallisistatoimenpiteistä, jotka toteutetaan BSE:n ilmetessä. Komission2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 3
▼B
olisi hyväksyttävä nämä suunnitelmat. Tämän säännöksen olisi
koskettava myös muita TSE:itä kuin BSE:tä.
(15) Olisi säädettävä tiettyjen elävien eläinten ja eläinperäisten tuot-teiden markkinoille saattamisesta. Voimassa olevassanautaeläinten tunnistusta ja rekisteröintiä koskevassa yhteisönlainsäädännössä säädetään järjestelmästä, jonka perusteella
eläinten emä ja alkuperäkarja voidaan jäljittää kansainvälisten
vaatimusten mukaisesti. Olisi säädettävä vastaavista takeistakolmansista maista tuotavien nautaeläinten osalta. Tämänlainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien, yhteisön sisäisenkaupan tai kolmansista maista tapahtuvan tuonnin vuoksi siir-
rettävien eläinten ja eläinperäisten tuotteiden mukana on oltava
yhteisön lainsäädännön mukaiset todistukset, joita on tarvittaessatäydennetty tämän asetuksen mukaisesti.
(16) Nautaeläimistä saatavien tiettyjen eläinperäisten tuotteiden mark-kinoille saattaminen olisi kiellettävä alueilla, joilla taudinesiintymisen vaara on suuri. Tätä kieltoa ei kuitenkaan olisisovellettava tiettyihin valvotuissa olosuhteissa tuotettuihin eläin-peräisiin tuotteisiin, jotka on saatu eläimistä, joiden osaltavoidaan osoittaa, ettei TSE-tartuntavaara ole suuri.
(17) TSE:ien ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevanlainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi olisi kattavanepidemiologisen kuvan saamiseksi TSE-tilanteesta otettava
ennalta hyväksytyn menettelyn mukaisesti näytteitä laboratorio-
tutkimuksia varten. Näytteenottomenettelyjen ja -tulostenyhtenäisyyden varmistamiseksi olisi perustettava kansalliset jayhteisön vertailulaboratoriot ja otettava käyttöön luotettavattieteelliset menetelmät, joihin kuuluu myös erityisiä TSE-pika-testejä. Pikatestejä olisi pyrittävä käyttämään aina kun se on
mahdollista.
(18) Jäsenvaltioissa on tarpeen tehdä yhteisön tarkastuksia sen
varmistamiseksi, että TSE:n ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä
koskevien vaatimusten noudattaminen on yhtenäistä, ja lisäksi
soveltaa auditointimenettelyjä. Jotta voidaan varmistaa, ettäkolmannet maat soveltavat niistä yhteisöön tuotaviin eläviineläimiin ja eläinperäisiin tuotteisiin vastaavia takeita kuinyhteisö, on suoritettava yhteisön tarkastuksia ja valvontatoimia
paikalla sen tarkistamiseksi, että viejinä toimivat kolmannet
maat noudattavat yhteisön tuontiedellytyksiä.
(19) TSE:ihin sovellettavien kauppaan liittyvien toimenpiteiden onperustuttava mahdollisiin olemassa oleviin kansainvälisiin vaati-
muksiin, suuntaviivoihin tai suosituksiin. Korkeamman
terveyden suojelun tason takaavia tieteellisesti perusteltujatoimenpiteitä voidaan kuitenkin soveltaa, jos asiaa koskevillakansainvälisillä vaatimuksilla, suuntaviivoilla tai suosituksilla eipystytä takaamaan asianmukaista terveyden suojelun tasoa.
(20) Olisi säädettävä siitä, että tätä asetusta tarkastellaan uudelleenkäytettävissä olevan uuden tieteellisen tiedon perusteella.
(21) Tässä asetuksessa olisi säädettävä myös siirtymätoimenpiteistä,jotka ovat tarpeen erikseen määritellyn riskiaineksen käytönsääntelemiseksi.
(22) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpi-teistä olisi säädettävä menettelystä komissiolle siirrettyätäytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (
1) mukaisesti.
(23) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi olisi säädettävä menet-telyistä komission ja jäsenvaltioiden tiiviin ja tehokkaanyhteistyön toteuttamiseksi pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa,pysyvässä rehukomiteassa ja pysyvässä elintarvikekomiteassa.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 4
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.
▼B
(24) Koska tämän asetuksen soveltamista koskevat säännökset ovat
päätöksen 1999/468/EY 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia
toimenpiteitä, niistä olisi päätettävä mainitun päätöksen 5 artik-lassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen,
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan eläinten tarttuvien spongiformisten
enkefalopatioiden (TSE) ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevat
säännöt. Sitä sovelletaan elävien eläinten ja eläinperäisten tuotteidentuotantoon ja markkinoille saattamiseen sekä tietyissä erityistapauksissaniiden vientiin.
2. Tätä asetusta ei sovelleta:
a) kosmetiikka- tai lääkevalmisteisiin tai lääkinnällisiin laitteisiin,
niiden lähtöaineksiin tai välituotteisiin;
b) tuotteisiin, joita ei ole tarkoitettu käytettäviksi elintarvikkeissa,
rehuissa tai lannoitteissa, sekä näiden tuotteiden lähtöaineksiin tai
välituotteisiin;
c) näyttelyihin, opetukseen, tieteelliseen tutkimukseen, erityistutkimuk-
siin tai analyyseihin tarkoitettuihin eläinperäisiin tuotteisiinedellyttäen, että kyseiset tuotteet eivät lopulta voi päätyä ihmistentai muiden kuin kyseistä tutkimushanketta varten pidettävien
eläinten ravinnoksi tai käyttöön;
d) tutkimuksessa käytettäviin tai siinä käytettäviksi tarkoitettuihin
eläviin eläimiin.
2 artikla
Elävien eläinten ja eläinperäisten tuotteiden pitäminen erillään
Jotta vältetään ristikontaminaatio tai se, että 1 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetut elävät eläimet tai eläinperäiset tuotteet korvautuvat 1
artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa mainituilla tuotteilla tai 1artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetuilla elävillä eläimillä, ne onpidettävä pysyvästi erillään, jollei näitä eläviä eläimiä tai eläinperäisiätuotteita tuoteta vähintään terveyden suojelua TSE:iden osalta koske-
vien vaatimusten mukaisesti.
Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat säännöt annetaan 24 artiklan
2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
3 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a) ”TSE”: kaikki tarttuvat spongiformiset enkefalopatiat ihmisissä
esiintyviä lukuun ottamatta;
b) ”markkinoille saattaminen”: mikä tahansa toimenpide, jonka tarkoi-
tuksena on toimittaa yhteisössä kolmannelle osapuolelle tämän
asetuksen soveltamisalaan kuuluvia eläviä eläimiä tai eläinperäisiä
tuotteita niiden myyntiä varten sekä muuta vastikkeellinen taivastikkeeton luovutus tällaiselle kolmannelle osapuolelle tai niidenvarastointi edelleen tällaiselle kolmannelle osapuolelle tapahtuvaatoimittamista varten;2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 5
▼B
c) ”eläinperäinen tuote”: tuote, joka on saatu direktiivin 89/662/
ETY (1) tai direktiivin 90/425/ETY (2) säännösten piiriin kuuluvasta
eläimestä tai joka sisältää tällaista tuotetta;
d) ”lähtöaine”: raaka-aineet tai mitkä tahansa muut eläinperäiset tuot-
teet, joista tai joiden avulla tuotetaan 1 artiklan 2 kohdan a ja b
alakohdassa tarkoitettuja tuotteita;
e) ”toimivaltainen viranomainen”: jäsenvaltion keskusviranomainen,
jonka tehtävänä on huolehtia tämän asetuksen vaatimusten noudat-
tamisesta, tai muu viranomainen, jolle mainittu keskusviranomainenon siirtänyt tämän tehtävän erityisesti rehujen valvonnan osalta;tämä määritelmä kattaa tarvittaessa myös kolmannen maanvastaavan viranomaisen;
f) ”luokka”: jokin liitteessä II olevassa C luvussa tarkoitetuista
luokista;
g) ”erikseen määritelty riskiaines”: liitteessä V mainitut kudokset;
tuotteet, jotka sisältävät näitä kudoksia tai jotka on saatu niistä,eivät kuulu tämän määritelmän piiriin, ellei toisin mainita;
h) ”TSE-tartunnan saaneeksi epäilty eläin”: elävä, teurastettu tai
itsestään kuollut eläin, jolla on tai on ollut neurologisia oireita taikäyttäytymishäiriöitä tai asteittain heikkenevä terveydentila, joka
on yhdistettävissä keskushermoston häiriöön, jos muuta diagnoosia
ei kliinisen tutkimuksen, hoitotulosten, postmortem-tarkastuksen taiante - tai post-mortem -laboratoriotutkimuksen tietojen perusteella
ole tehtävissä. Naudan spongiforminen enkefalopatia (BSE)-tartunnan saaneeksi on epäiltävä kaikkia sellaisia nautaeläimiä,
joista on saatu positiivinen tulos erityisessä BSE-pikatestissä.
i) ”tila”: paikka, jossa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia
eläimiä pidetään, kasvatetaan, käsitellään tai esitellään yleisölle;
j) ”näytteenotto”: näytteiden ottaminen asianmukaisen tilastollisen
edustavuuden varmistavalla tavalla eläimistä, niiden ympäristöstä
tai eläinperäisistä tuotteista sairauden diagnoosin ja polveutumis-
suhteiden määrittelemiseksi, terveydentilan valvomiseksi tai senvarmistamiseksi, etteivät eläinperäiset tuotteet sisällä mikrobiolo-gisia aineita tai tiettyjä aineksia;
k) ”lannoite”: kaikki eläinperäisiä tuotteita sisältävät aineet, joita
lisätään maaperään edistämään kasvillisuuden kasvua; nämä voivatsisältää biokaasun tuotannossa tai kompostoinnissa syntyneitämädätystuotteita,
l) ”pikatestit”: liitteessä X olevan C luvun 4 kohdassa tarkoitetut
analyysimenetelmät, joiden tulokset ovat tiedossa 24 tunnin
kuluessa;
m) ”vaihtoehtoiset testit”: 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut analyysime-
netelmät, joita käytetään erikseen määritellyn riskiaineksen
poistamisen vaihtoehtona.
2. Sovelletaan myös liitteessä I säädettyjä erityismääritelmiä.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 6
(1) Neuvoston direktiivi 89/662/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1989,
eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden
toteuttamista varten (EYVL L 395, 30.12.1989, s. 13), direktiivi sellaisena
kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 92/118/ETY (EYVL
L 62, 15.3.1993, s. 49).
(2) Neuvoston direktiivi 90/425/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990,
eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen
elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa (EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29),
direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä
92/118/ETY.
▼B
3. Niiden tässä asetuksessa käytettyjen käsitteiden osalta, joita ei ole
määritelty 1 kohdassa eikä liitteessä I, olisi sovellettava asetuksen (EY)N:o 1760/2000 (
1) sekä direktiivien 64/432/ETY (2), 89/662/ETY, 90/
425/ETY ja 91/68/ETY (3) sisältämiä määritelmiä tai määritelmiä, jotka
on laadittu näiden direktiivien mukaisesti, joita sovelletaan siltä osinkuin niihin viitataan tässä asetuksessa.
4 artikla
Suojatoimenpiteet
1. Suojatoimenpiteiden täytäntöönpanon osalta sovelletaan direk-
tiivin 89/662/ETY 9 artiklan, direktiivin 90/425/ETY 10 artiklan,
direktiivin 91/496/ETY (
4) 18 artiklan sekä direktiivin 97/78/EY (5)2 2
artiklan periaatteita ja säännöksiä.
2. Suojatoimenpiteet hyväksytään 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
menettelyä noudattaen. Ne toimitetaan perusteluineen välittömästi Eu-roopan parlamentille tiedoksi.
II LUKU
BSE-ASEMAN MÄÄRITTÄMINEN
5 artikla
Luokitus
1. Jäsenvaltion, kolmannen maan tai jonkin niiden alueen BSE-
asema voidaan määritellä ainoastaan liitteessä II olevassa luvussa A
säädettyjen perusteiden sekä sellaisen riskianalyysin tulosten perus-teella, jossa yksilöidään kaikki liitteessä II olevassa B luvussamääritellyt BSE:n ilmenemiseen vaikuttavat mahdolliset tekijät sekäniissä ajan mittaan tapahtuva kehitys.
Jäsenvaltioiden sekä sellaisten kolmansien maiden, jotka haluavat
pysyä niiden hyväksyttyjen kolmansien maiden luettelossa, joista tässäasetuksessa tarkoitettujen elävien eläinten tai tuotteiden yhteisöön suun-
tautuva vienti on sallittu, on esitettävä komissiolle hakemus BSE-
asemansa määrittämiseksi sekä liitettävä siihen kaikki liitteessä IIolevan A luvun perusteita koskevat asianmukaiset tiedot sekä liitteessäII olevassa B luvussa esitettyjä mahdolliseen ilmenemiseen vaikuttaviatekijöitä sekä niissä ajan mittaan tapahtuvaa kehitystä koskevat tiedot.
2. Päätös, jolla kustakin hakemuksesta annetaan ratkaisu hake-
muksen esittäneen jäsenvaltion tai kolmannen maan taikka tämän
jäsenvaltion tai kolmannen maan jonkin alueen luokittelemiseksi2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 7
(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1760/2000, annettu 17
päivänä heinäkuuta 2000, nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän
käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta
merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta
(EYVL L 204, 11.8.2000, s. 1).
(2) Neuvoston direktiivi 64/432/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1964,
eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja
sikojen kaupassa (EYVL 121, 29.7.1964, s. 1977/64), direktiivi sellaisena
kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktii-
villä 2000/20/EY (EYVL L 163, 4.7.2000, s. 35).
(3) Neuvoston direktiivi 91/68/ETY, annettu 28 päivänä tammikuuta 1991,
eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä lampaiden ja
vuohien kaupassa (EYVL L 46, 19.2.1991, s. 19), direktiivi sellaisena kuin
se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 94/953/EY (EYVL L 371,
31.12.1994, s. 14).
(4) Neuvoston direktiivi 91/496/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991,
kolmansista maista yhteisöön tuotavien eläinten eläinlääkintätarkastusten
järjestämistä koskevista periaatteista ja direktiivien 89/662/ETY, 90/425/
ETY ja 90/675/ETY muuttamisesta (EYVL L 268, 24.9.1991, s. 56), direk-
tiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 96/43/EY (EYVL L 162, 1.7.1996, s. 1).
(
5) Neuvoston direktiivi 97/78/EY, annettu 18 päivänä joulukuuta 1997,
kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten
tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista (EYVL L 24, 30.1.1998,
s. 9).
▼B
johonkin liitteessä II olevassa C luvussa säädetyistä luokista, tehdään
24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ottaenhuomioon 1 kohdassa mainitut perusteet ja mahdolliset vaaratekijät.
Mainittu päätös on tehtävä kuuden kuukauden kuluessa 1 kohdan
toisessa alakohdassa tarkoitetun hakemuksen sekä asiaa koskevien
tietojen toimittamisesta. Jos komissio katsoo, että näyttö ei sisällä liit-
teessä II olevassa A ja B luvussa säädettyjä tietoja, komissio pyytäätoimittamaan lisätietoja erikseen asetettavassa määräajassa. Lopullinenpäätös tehdään kuuden kuukauden kuluessa täydellisten tietojen toimit-tamisesta.
Sen jälkeen, kun Maailman eläintautijärjestö (OIE) on ottanut käyttöön
maiden luokitusmenettelyn ja jos se on luokitellut hakemuksenesittäneen maan johonkin näistä luokista, kyseisen maan ensimmäisenalakohdan mukaisesti saaman yhteisön luokituksen uudelleenarvioin-
nista voidaan tarvittaessa päättää 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
menettelyä noudattaen.
3. Jos komissio toteaa, että jäsenvaltion tai kolmannen maan liit-
teessä II olevan A ja B luvun mukaisesti antamat tiedot ovat
riittämättömät tai epäselvät, se voi 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuamenettelyä noudattaen määrittää kyseisen jäsenvaltion tai kolmannenmaan BSE-aseman perusteellisen riskianalyysin avulla.
Tähän analyysiin on sisällyttävä hakemuksen esittäneen jäsenvaltion tai
kolmannen maan BSE:tä koskevan epidemiologisen tilanteen tilastol-linen selvitys, joka perustuu pikatestejä käyttäen tehtyynseulontamenettelyyn ja joka sisältää johtopäätökset. Komissio ottaa
huomioon Maailman eläintautijärjestön (OIE) käyttämät luokitteluper-
usteet.
Pikatestit hyväksytään tähän tarkoitukseen 24 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua menettelyä noudattaen ja ne merkitään liitteessä X olevan
C luvun 4 kohdassa olevaan luetteloon.
Tätä seulontamenettelyä voivat käyttää myös jäsenvaltiot tai kolmannet
maat, jotka haluavat 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen saada suorittamalleen luokitukselle komission hyväksynnän.
Tästä menettelystä aiheutuvat kustannukset maksaa kyseinen jäsen-
valtio tai kolmas maa.
4. Jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden, jotka eivät ole 1 kohdan
mukaisesti toimittaneet hakemusta kuuden kuukauden kuluessa 1
päivästä heinäkuuta 2001 katsotaan niiden alueelta tapahtuvan elävien
eläinten ja eläinperäisten tuotteiden lähettämisen osalta olevan liitteessäII olevassa C luvussa tarkoitettuun luokkaan 5 kuuluvia maita siihenasti, kun ne ovat esittäneet tämän hakemuksen.
5. Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava komissiolle kaikista
epidemiologisista todisteista tai muista tiedoista, jotka voivat johtaaBSE-aseman muuttamiseen ja erityisesti 6 artiklassa säädettyjen seuran-taohjelmien tuloksista.
6. Kolmannen maan pitäminen jossakin yhteisön lainsäädännössä
säädetyssä luettelossa maista, joista tämän asetuksen erityissäännöissäsäänneltyjen elävien eläinten ja eläinperäisten tuotteiden vienti
yhteisöön on sallittua, päätetään 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
menettelyä noudattaen ja tämä päätös edellyttää käytettävissä olevattiedot huomioon ottaen tai siinä tapauksessa, että BSE:tä oletetaanesiintyvän 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamista. Jos mainit-tuja tietoja ei toimiteta kolmen kuukauden kuluessa komission
esittämästä pyynnöstä, sovelletaan tämän artiklan 4 kohdan säännöksiä,
kunnes nämä tiedot on toimitettu ja niitä on voitu arvioida 2 tai 3kohdan mukaisesti.
Kolmannella maalla on kelpoisuus viedä yhteisöön tämän asetuksen
erityissääntöjen piiriin kuuluvia eläviä eläimiä tai eläinperäisiä tuotteitakomission sen osalta vahvistamaan luokkaan perustuvien edellytystenmukaisesti, jos tämä kolmas maa sitoutuu ilmoittamaan viipymättäkomissiolle kirjallisesti kaikista epidemiologisista tai muunlaisistatodisteista, jotka voivat johtaa BSE-aseman muuttamiseen.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 8
▼B
7. Päätös jäsenvaltion tai kolmannen maan tai näiden jonkin alueen
BSE-asemaa koskevan luokituksen muuttamiseksi voidaan tehdä 21artiklassa säädettyjen tarkastusten tulosten perusteella 24 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
8. Edellä 2, 3, 4, 6 ja 7 kohdassa tarkoitettujen päätösten on perus-
tuttava riskien arviointiin ottaen huomioon liitteessä II olevassa A ja B
luvussa säädetyt suositellut perusteet.
III LUKU
TSE:IEN EHKÄISY
6 artikla
Seurantajärjestelmä
1. Kunkin jäsenvaltion on otettava käyttöön BSE:n ja scrapien
vuotuinen seurantaohjelma liitteessä III olevan A luvun mukaisesti.Ohjelmaan on kuuluttava pikatestejä käyttäen suoritettava seulontame-nettely.
Pikatestit hyväksytään tähän tarkoitukseen 24 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua menettelyä noudattaen ja ne merkitään liitteessä X olevanC luvun 4 kohdassa olevaan luetteloon.
2. Jäsenvaltioiden on pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa toimitettava
komissiolle ja muille jäsenvaltioille tiedot muiden TSE-tapausten kuinBSE:n esiintymisestä.
3. Kaikki viralliset tutkimukset ja laboratoriotutkimukset on rekis-
teröitävä liitteessä III olevan B luvun mukaisesti.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosikertomus, joka
sisältää vähintään liitteessä III olevan B luvun I osassa tarkoitetuttiedot. Kunkin kalenterivuoden kertomus on toimitettava viimeistäänseuraavan vuoden maaliskuun 31 päivänä. Komissio esittää pysyvälle
eläinlääkintäkomitealle kolmen kuukauden kuluessa kansallisten kerto-
musten vastaanottamisesta niitä koskevan yhteenvedon, joka sisältäävähintään liitteessä III olevan B luvun II osassa tarkoitetut tiedot.
7 artikla
Eläinten ruokintaa koskevat kiellot
1. Nisäkäsperäisen valkuaisen käyttö märehtijöiden ruokinnassa on
kielletty.
2. Lisäksi 1 kohdassa mainittu kielto laajennetaan koskemaan
eläimiä ja eläinperäisiä tuotteita liitteessä IV olevan 1 kohdan mukai-sesti.
3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovelletaan tämän rajoittamatta liitteessä IV
olevan 2 kohdan säännösten soveltamista.
4. Luokkaan 5 kuuluvat jäsenvaltiot tai niiden alueet eivät saa viedä
tai varastoida sellaista tuotantoeläimille tarkoitettua rehua, joka sisältäänisäkäsperäistä valkuaista, eikä muille nisäkkäille kuin koirille jakissoille tarkoitettua rehua, joka sisältää nisäkäsperäistä käsiteltyä
eläinvalkuaista.
Luokkaan 5 kuuluvat kolmannet maat tai niiden alueet eivät saa viedä
yhteisöön sellaista tuotantoeläimille tarkoitettua rehua, joka sisältää
nisäkäsperäistä valkuaista, eikä muille nisäkkäille kuin koirille ja
kissoille tarkoitettua rehua, joka sisältää nisäkäsperäistä käsiteltyäeläinvalkuaista.
5. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt,
erityisesti ne, jotka koskevat ristikontaminaation ehkäisyä sekä tämänartiklan noudattamisen varmistamiseksi suoritettavia näytteenotto- janäyteanalyysimenetelmiä, annetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuamenettelyä noudattaen.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 9
▼B
8 artikla
Erikseen määritelty riskiaines
1. Erikseen määritelty riskiaines on poistettava ja hävitettävä liit-
teessä V olevan 2, 3, 4 ja 8 kohdan mukaisesti.
Erikseen määriteltyä riskiainesta tai siitä peräisin olevaa käsiteltyä
ainesta voidaan saattaa markkinoille tai viedä ainoastaan lopullistahävittämistä varten liitteessä V olevan 3 ja 4 kohdan tai tarvittaessa 7kohdan c alakohdan tai 8 kohdan mukaisesti. Tällaista ainesta ei saatuoda yhteisöön. Erikseen määritellyn riskiaineksen yhteisön alueenkautta tapahtuva kauttakuljetus on suoritettava direktiivin 91/496/ETY
3 artiklan vaatimuksia noudattaen.
2. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta sellaisista eläimistä saatuihin kudok-
siin, joille on suoritettu vaihtoehtoinen testi, joka on hyväksytty tähänerityistarkoitukseen 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen, joka on merkitty liitteessä X olevan C luvun 5 kohdassa
olevaan luetteloon, jota sovelletaan liitteessä V olevassa 5 kohdassamäärätyin edellytyksin, ja jonka tulokset ovat negatiiviset.
Jäsenvaltioiden, jotka hyväksyvät tämän vaihtoehtoisen testin, on ilmoi-
tettava tästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
3. Jäsenvaltioissa tai jäsenvaltioiden alueilla, jotka kuuluvat liit-
teessä II olevassa C luvussa tarkoitettuihin luokkiin 2, 3, 4 ja 5,sellaisia nautaeläimiä, lampaita tai vuohia, joiden liha on tarkoitettuihmisten tai eläinten ravinnoksi, ei saa tainnutuksen jälkeen lopettaa
vaurioittamalla keskushermostokudosta kallon sisään pistetyllä sauvan-
muotoisella välineellä.
4. Liitteessä V tarkoitettuja ikärajoja tarkistetaan säännöllisesti. Niitä
tarkistetaan TSE:n esiintymisen tilastollista todennäköisyyttä yhteisön
nauta-, lammas- ja vuohikarjojen kyseisissä ikäryhmissä koskevan
uusimman luotettavan tieteellisen tiedon perusteella.
5. Poiketen siitä, mitä 1—4 kohdassa säädetään, voidaan 24 artiklan
2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää päivästä, jona 7artiklan 1 kohdan säännösten tosiasiallinen täytäntöönpano on aloitettu,
tai kolmansissa maissa päivästä, jona nisäkäsperäisen valkuaisen käyttö
märehtijöiden ruokinnassa on kielletty kussakin luokkaan 3 tai 4 kuulu-vassa maassa tai alueella, jotta tämän artiklan soveltaminen voidaanrajoittaa koskemaan eläimiä, jotka ovat syntyneet kyseisissä maissa taialueilla ennen tätä päivämäärää.
Samalla tavalla poiketen siitä, mitä 1—4 kohdassa säädetään, voidaan
asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen sekä ensimmäistäesiintymistä, leviämistä ja ihmisten altistumista koskevien riskienarvioinnin pohjalta tehdä 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyänoudattaen päätös, jolla sallitaan kussakin luokkaan 5 luokitellussa
maassa tai alueella olevien tai niistä peräisin olevien nautaeläinten
selkärangan ja takajuuren hermosolmun käyttö elintarvikkeissa,rehuissa ja lannoitteissa.
6. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset
säännöt annetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen.
9 artikla
Märehtijäperäisestä aineksesta saadut tai tällaista ainesta sisältävät
eläinperäiset tuotteet
1. Liitteessä VI lueteltuja eläinperäisiä tuotteita ei saa valmistaa
märehtijäperäisestä aineksista, jotka ovat peräisin luokkaan 5 kuulu-vista maista tai alueilta, ellei niitä ole tuotettu 24 artiklan 2 kohdassatarkoitettua menettelyä noudattaen hyväksyttyjen tuotantomenetelmien
mukaisesti.
2. Sellaisten nautaeläinten, lampaiden ja vuohien pään luita ja selkä-
rankoja, jotka ovat peräisin luokkaan 2, 3, 4 tai 5 kuuluvista maista taitällaisilta alueilta, ei saa käyttää mekaanisesti erotetun lihan tuotantoon.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 10
▼B
3. Liitteessä V olevan 5 kohdan perusteiden osalta ei 1 ja 2 kohdan
säännöksiä sovelleta märehtijöihin, joille on suoritettu 24 artiklan 2kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen hyväksytty vaihtoehtoinen
testi, jonka tulos on ollut negatiivinen.
4. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset
säännöt annetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyänoudattaen.
10 artikla
Koulutusohjelmat
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että toimivaltaisten virano-
maisten, diagnostisten laboratorioiden sekä maatalous- ja
eläinlääketieteen alan laitosten henkilökunta, virkaeläinlääkärit,eläinlääkärit, teurastamoiden henkilöstö ja eläinten jalostajat, kasvat-tajat ja eläimiä käsittelevät henkilöt saavat TSE:n kliinisiä oireita,epidemiologiaa ja tarkastushenkilöstön osalta TSE:iä koskevien labora-toriotutkimusten tulosten tulkintaa koskevaa koulutusta.
2. Yhteisö voi myöntää taloudellista tukea 1 kohdassa tarkoitettujen
koulutusohjelmien tehokkaan toteuttamisen varmistamiseksi. Tuenmäärä vahvistetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyänoudattaen.
IV LUKU
TSE:IEN VALVONTA JA HÄVITTÄMINEN
11 artikla
Ilmoittaminen
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kaikista eläimistä, joiden
epäillään saaneen TSE-tartunnan, ilmoitetaan välittömästi toimivaltai-sille viranomaisille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 82/
894/ETY (
1) soveltamista.
Jäsenvaltioiden on säännöllisesti ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja
komissiolle kaikki ilmoitetut TSE-tapaukset.
Toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä toteutettava tämän
asetuksen 12 artiklassa säädetyt sekä muut tarvittavat toimenpiteet.
12 artikla
Tartunnan saaneiksi epäiltyihin eläimiin sovellettavat toimenpiteet
1. TSE-tartunnan saaneeksi epäilty eläin on asetettava virallisen siir-
torajoituksen alaiseksi, kunnes toimivaltaisen viranomaisen tekemän
kliinisen ja epidemiologisen tutkimuksen tulokset on saatu, tai lopetet-tava, jotta voidaan suorittaa sitä koskevat laboratoriotutkimuksetvirallisessa valvonnassa.
Jos BSE-tautia epäillään esiintyvän jonkin jäsenvaltiossa olevan tilan
nautaeläimessä, kaikki saman tilan nautaeläimet on asetettava virallisen
siirtorajoituksen alaisiksi, kunnes tutkimuksen tulokset on saatu.
Jos BSE:tä epäillään esiintyvän jonkin jäsenvaltiossa olevan tilan
lampaassa tai vuohessa objektiivisten seikkojen kuten eri TSE:tkäytännöllisellä tavalla toisistaan erottavien testien tulosten perusteella,kaikki saman tilan muut lampaat ja vuohet on asetettava virallisen siir-torajoituksen alaisiksi, kunnes tutkimuksen tulokset on saatu.
Jos todisteet osoittavat, että tila, jolla eläin oli BSE:tä koskevan tartun-
taepäilyksen syntyessä, ei ilmeisesti ole tila, jolla eläin on saattanutsaada BSE-tartunnan, voi toimivaltainen viranomainen päättää, että2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 11
(1) Neuvoston direktiivi 82/894/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1982,
eläintaudeista ilmoittamisesta yhteisössä (EYVL L 378, 31.12.1982, s. 58),
direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä
2000/556/EY (EYVL L 235, 19.9.2000, s. 27).
▼B
ainoastaan tartunnan saaneeksi epäilty eläin on asetettava virallisen siir-
torajoituksen alaiseksi. Toimivaltainen viranomainen voi tarpeelliseksikatsoessaan myös päättää, että muut tilat tai ainoastaan tila, jolla eläin
on saanut tartunnan, asetetaan viralliseen seurantaan käytettävissä
olevista epidemiologisista tiedoista riippuen.
Jäsenvaltio voidaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen ja tämän kohdan toisen, kolmannen ja neljännen alakohdanvaatimuksista poiketen jättää eläinten siirtoa koskevien virallistentoimenpiteiden ulkopuolelle, mikäli se soveltaa vastaavat takeet antavia
toimenpiteitä.
2. Jos toimivaltainen viranomainen päättää, ettei TSE-tartunnan
mahdollisuutta voida sulkea pois, eläin on lopetettava, mikäli se onedelleen elossa; sen aivot ja kaikki muut toimivaltaisen viranomaisenmäärittelemät kudokset on poistettava ja lähetettävä virallisesti hyväk-syttyyn laboratorioon, 19 artiklan 1 kohdassa säädettyyn kansalliseen
tai 19 artiklan 2 kohdassa säädettyyn yhteisön vertailulaboratorioon
tutkittavaksi 20 artiklassa tarkoitettuja menetelmiä käyttäen.
3. Kaikki tartunnan saaneeksi epäillyn eläimen ruhon osat, myös
vuota, on pidettävä virallisessa valvonnassa, kunnes diagnoosi osoit-tautuu negatiiviseksi, tai hävitettävä liitteessä V olevan 3 tai 4 kohdanmukaisesti.
4. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset
säännöt annetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen.
13 artikla
Toimenpiteet TSE:ien esiintymisen toteamisen jälkeen
1. Jos TSE on todettu virallisesti, on sovellettava viipymättä seuraa-
via toimenpiteitä:
a) kaikki eläimen ruhon osat hävitetään täydellisesti liitteen V mukai-
sesti lukuun ottamatta liitteessä III olevan B luvun III kohdan 2kohdan mukaisesti rekisteriä varten säilytettävää materiaalia;
b) tehdään tutkimus kaikkien riskialttiiden eläinten tunnistamiseksi liit-
teessä VII olevan 1 kohdan mukaisesti;
c) kaikki liitteessä VII olevassa 2 kohdassa tarkoitetut eläimet sekä
eläinperäiset tuotteet, jotka on edellä b alakohdassa tarkoitetussatutkimuksessa määritelty riskialttiiksi, lopetetaan ja hävitetääntäydellisesti liitteessä V olevan 3 ja 4 kohdan mukaisesti.
Jäsenvaltio voi tämän kohdan säännöksistä poiketen soveltaa muita
vastaavan suojelun tason tarjoavia toimenpiteitä, mikäli nämä toimenpi-
teet on hyväksytty 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen.
2. Ennen 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden
toteuttamista on tila, jolla eläin oli silloin kun TSE:n esiintyminentodettiin, asetettava viralliseen seurantaan ja kaikille TSE:ille alttiideneläinten ja niistä saatavien eläinperäisten tuotteiden siirroille tilalta tai
tilalle on saatava toimivaltaisen viranomaisen lupa, jotta nämä eläimet
ja eläinperäiset tuotteet voidaan välittömästi tunnistaa ja jäljittää.
Jos todisteet osoittavat, että tartunnan saanut eläin ei ilmeisesti ole
saanut TSE-tartuntaa tilalla, jolla se oli tartunnan toteamisen aikana,toimivaltainen viranomainen voi päättää, että joko molemmat tilat taiainoastaan tila, jolla tartunta on saatu, asetetaan viralliseen seurantaan.
3. Jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön 12 artiklan 1 kohdan
viidennessä alakohdassa säädetyn vastaavat takuut tarjoavan vaihtoeh-
toisen järjestelmän, voidaan 1 kohdan b ja c alakohdan vaatimuksistapoiketen 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaenvapauttaa eläinten siirtoa koskevien virallisten kieltotoimenpiteidensoveltamisesta sekä eläinten lopettamista ja hävittämistä koskevistavaatimuksista.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 12
▼B
4. Omistajille on viipymättä korvattava menetykset 12 artiklan 2
kohdan ja tämän artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan nojalla lopetetuistaeläimistä tai tuhotuista eläinperäisistä tuotteista aiheutuneet menetykset.
5. Kaikista muista todetuista TSE-esiintymistä kuin BSE:stä on
ilmoitettava komissiolle vuosittain, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
direktiivin 82/894/ETY soveltamista.
6. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset
säännöt annetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen.
14 artikla
Varosuunnitelma
1. Jäsenvaltioiden on laadittava — eläintautien valvontaa koskevan
yhteisön sääntelyn yleisten vaatimusten mukaisesti — suuntaviivat,joissa täsmennetään toteutettavat kansalliset toimenpiteet sekä
määritellään toimivaltuudet ja tehtävät TSE-tapauksien toteamisen
varalta.
2. Näitä suuntaviivoja voidaan yhdenmukaistaa 24 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, jos tämä osoittautuutarpeelliseksi yhteisön lainsäädännön soveltamiseksi yhtenäisellätavalla.
V LUKU
MARKKINOILLE SAATTAMINEN JA VIENTI
15 artikla
Elävät eläimet, niiden siemenneste, alkiot ja munasolut
1. Nautaeläinten, lampaiden ja vuohien, niiden siemennesteen,
alkioiden ja munasolujen markkinoille saattamiseen tai vientiin sovelle-
taan liitteen VIII edellytyksiä tai tuonnin osalta liitteen IX edellytyksiä.Elävien eläinten sekä niiden alkioiden ja munasolujen mukana onoltava yhteisön lainsäädännön mukainen eläinten terveystodistus 17artiklan ja tuonnin osalta 18 artiklan mukaisesti.
2. Sellaisten eläinten, joiden epäillään saaneen tai joiden on todettu
saaneen TSE-tartunnan, ensimmäisen sukupolven jälkeläisten, siemen-nesteen, alkioiden ja munasolujen markkinoille saattamiseen
sovelletaan liitteessä VIII olevassa B luvussa säädettyjä edellytyksiä.
3. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset
säännöt annetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen.
16 artikla
Eläinperäisten tuotteiden markkinoille saattaminen
1. Tämän artiklan sekä liitteessä VIII olevan C ja D luvun ja liit-
teessä IX olevan A, C, F ja G luvun mukaisia markkinoillesaattamista tai vientiä koskevia rajoituksia ei sovelleta seuraaviin eläin-
peräisiin tuotteisiin, jotka on saatu terveistä märehtijöistä:
a) 15 artiklan säännösten piiriin kuuluvat eläinperäiset tuotteet, erityi-
sesti siemenneste, alkiot ja munasolut;
b) i) direktiivissä 92/46/ETY (
1) tarkoitettu raakamaito;
ii) direktiivissä 92/46/ETY tarkoitettu maitopohjaisten tuotteiden
valmistukseen käytettävä maito;2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 13
(1) Neuvoston direktiivi 92/46/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1992, raaka-
maidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja
markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä (EYVL L 268,
14.9.1992, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direk-
tiivillä 96/23/EY (EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10).
▼B
iii) direktiivissä 92/46/ETY tarkoitettu kuumakäsitelty kulutukseen
tarkoitettu maito;
iv) dikalsiumfosfaatti (jossa ei ole valkuais- tai rasvajäämiä);
v) direktiivissä 92/118/ETY (1) tarkoitetut vuodat ja nahat;
vi) direktiivissä 92/118/ETY tarkoitettu gelatiini, joka on saatu v
alakohdassa tarkoitetuista vuodista ja nahoista;
vii) kollageeni, joka on saatu v alakohdassa tarkoitetuista vuodista
ja nahoista.
2. Luokkaan 2, 3, 4 ja 5 luokitellusta kolmannesta maasta tuotavien
eläinperäisten tuotteiden on oltava peräisin terveistä nautaeläimistä,
lampaista tai vuohista, koska niitä teurastettaessa ei ole käytetty 8artiklan 3 kohdassa tarkoitettua keskushermostokudoksen vaurioitta-mista eikä niitä ole lopetettu ruiskuttamalla kaasua kallon sisään.
3. Eläinperäisiä tuotteita, jotka sisältävät sellaisista nautaeläimistä
saatuja aineksia, jotka ovat peräisin luokkaan 5 luokitellusta jäsenval-tiosta, jäsenvaltion alueelta tai kolmannesta maasta, ei saa saattaa
markkinoille, ellei niitä ole saatu
a) eläimistä, jotka ovat syntyneet sen päivämäärän jälkeen, jolloin
nisäkäsperäisen valkuaisen käyttökielto märehtijöiden ruokinnassaon pantu tosiasiallisesti täytäntöön; tai
b) eläimistä, jotka ovat syntyneet, on kasvatettu ja pidetty karjoissa,
joissa ei todennetusti ole esiintynyt BSE-tapauksia ainakaan seit-
semään vuoteen.
Eläinperäisiä tuotteita ei myöskään saa lähettää luokkaan 5 luokitellusta
jäsenvaltiosta tai tällaisen jäsenvaltion alueelta toiseen jäsenvaltiooneikä tuoda luokkaan 5 luokitellusta kolmannesta maasta. Tätä kieltoaei sovelleta liitteessä VIII olevassa C luvussa tarkoitettuihin eläinperä-isiin tuotteisiin, jotka täyttävät liitteessä VIII olevassa C luvussaesitetyt vaatimukset. Tuotteiden mukana on oltava virkaeläinlääkärin
antama eläinten terveystodistus, jossa todistetaan, että ne on tuotettu
tämän asetuksen mukaisesti.
4. Jos eläin siirretään maasta tai alueelta toisessa luokassa olevaan
maahan tai alueelle, se luokitellaan korkeimpaan niiden maiden taialueiden luokista, joissa se on ollut yli kaksikymmentäneljä tuntia,jollei anneta asianmukaisia takeita siitä, ettei eläin ole saanut tästäkorkeimpaan luokkaan kuuluvasta maasta tai alueelta olevaa rehua.
5. Eläinperäisiin tuotteisiin, joiden osalta on tässä artiklassa vahvis-
tettu erityiset säännöt, on liitettävä yhteisön lainsäädännön mukaiset
eläinten terveystodistukset tai asianmukaiset kaupalliset asiakirjat 17ja 18 artiklan mukaisesti, tai mikäli tällaista vaatimusta ei ole yhteisönlainsäädännössä, 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudat-taen vahvistettavan mallin mukainen terveystodistus tai kaupallinenasiakirja.
6. Yhteisöön suuntautuvassa tuonnissa on eläinperäisten tuotteiden
täytettävä liitteessä IX olevan A, C, F ja G luvun vaatimukset.
7. Edellä 1—6 kohdan säännökset voidaan 24 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua menettelyä noudattaen laajentaa koskemaan muita eläin-peräisiä tuotteita. Tämän artiklan soveltamista koskevatyksityiskohtaiset säännöt annetaan samaa menettelyä noudattaen.
17 artikla
Direktiivin 64/432/ETY liitteessä F vahvistettuihin eläinten terveysto-
distuksiin, direktiivin 91/68/ETY liitteessä E oleviin malleihin II ja III2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 14
(1) Neuvoston direktiivi 92/118/ETY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1992,
eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuot-
teiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koskedirektiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY
liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten
kyseiset vaatimukset (EYVL L 62, 15.3.1992, s. 49), direktiivi sellaisena
kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 1999/724/ETY
(EYVL L 290, 12.11.1999, s. 32).
▼B
sekä nautaeläinten, lampaiden ja vuohien siemennesteen, munasolujen
ja alkioiden kauppaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisiin asian-mukaisiin eläinten terveystodistuksiin lisätään jäljempänä 24 artiklan 2
kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen tarvittaessa maininta 5
artiklan mukaisesti suoritettuun luokitukseen perustuvasta alkuperäjä-senvaltion tai -alueen luokasta.
Eläinperäisten tuotteiden kaupassa käytettäviin asianmukaisiin kaupalli-
siin asiakirjoihin on tarvittaessa lisättävä maininta luokasta, jonkakomissio on 5 artiklan mukaisesti määritellyt alkuperäjäsenvaltiolle tai
-alueelle.
18 artikla
Yhteisön lainsäädännön mukaisiin eläinten tuontiin liittyviin terveysto-
distuksiin lisätään 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyänoudattaen johonkin luokkaan 5 artiklan mukaisesti luokitellunkolmannen maan osalta liitteessä IX säädetyt erityisvaatimukset hetikun luokitusta koskeva päätös on tehty.
VI LUKU
VERTAILULABORATORIOT, NÄYTTEENOTTO, KOKEET JA
TARKASTUKSET
19 artikla
Vertailulaboratoriot
1. Kunkin jäsenvaltion kansallinen vertailulaboratorio, toimiala ja
tehtävät vahvistetaan liitteessä X olevassa A luvussa.
2. Yhteisön vertailulaboratoriosta, sen toimialasta ja tehtävistä
säädetään liitteessä X olevassa B luvussa.
20 artikla
Näytteenotto ja laboratoriotutkimusmenetelmät
1. TSE:n esiintymistä koskevat näytteet on otettava ja laboratorio-
testit tehtävä käyttäen liitteessä X olevassa C luvussa esitettyjämenetelmiä ja menettelyjä.
2. Tämän artiklan yhtenäisen soveltamisen kannalta tarpeelliset yksi-
tyiskohtaiset soveltamissäännöt sekä menetelmä BSE:n toteamiseksilampailla ja vuohilla vahvistetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
menettelyä noudattaen.
21 artikla
Yhteisön tarkastukset
1. Komission asiantuntijat voivat yhteistyössä jäsenvaltioiden toimi-
valtaisten viranomaisten kanssa tehdä paikalla tarkastuksia, jos se ontarpeen tämän asetuksen soveltamiseksi yhtenäisellä tavalla. Jäsenval-tion, jonka alueella tarkastus suoritetaan, on avustettava asiantuntijoitakaikin tarvittavin tavoin näille kuuluvien tehtävien suorittamisessa.Komissio antaa toimivaltaiselle viranomaiselle tiedot tarkastusten
tuloksista.
Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja
erityisesti ne, jotka koskevat kansallisten viranomaisten kanssa tehtävänyhteistyön sääntelyä, annetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuamenettelyä noudattaen.
2. Kolmansia maita koskevat yhteisön tarkastukset suoritetaan direk-
tiivin 97/78/EY 20 ja 21 artiklan mukaisesti.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 15
▼B
VII LUKU
SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
22 artikla
Erikseen määriteltyä riskiainesta koskevat siirtymätoimenpiteet
1. Liitteessä XI olevan A osan säännöksiä sovelletaan vähintään
kuuden kuukauden ajan 1 päivästä heinäkuuta 2001 alkaen, kunnes 5artiklan 2 tai 4 kohdan säännösten mukainen päätös tehdään ja josta
päivästä alkaen 8 artiklaa sovelletaan.
2. Siirtymäkaudella 5 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti suor-
itetun sekä johtopäätökset sisältävän tilastollisen selvityksen tuloksiakäytetään 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun riskien analyysinjohtopäätösten vahvistamisessa tai kumoamisessa ottaen huomioonmyös Maailman eläintautijärjestön (OIE) määrittelemät luokitteluperus-teet.
3. Tilastollista selvitystä koskevat yksityiskohtaiset säännöt hyväk-
sytään asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen 24 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
4. Vähimmäisvaatimukset, joita tilastollisen selvityksen on vastat-
tava, vahvistetaan liitteessä XI olevassa B osassa.
23 artikla
Liitteiden muuttaminen ja siirtymäkauden toimenpiteet
Sen jälkeen kun asianomaista tiedekomiteaa on kuultu kaikista kansan-
terveyteen mahdollisesti vaikuttavista seikoista, liitteitä muutetaan tai
täydennetään sekä toteutetaan asianmukaisia siirtymäkauden toimenpi-teitä 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
Samaa menettelyä noudattaen hyväksytään siirtymäkauden toimenpi-
teitä enintään 1 päivään heinäkuuta 2005 asti, jotta nykyisestäjärjestelmästä voidaan siirtyä tällä asetuksella perustettuun järjes-
telmään.
24 artikla
Komiteat
1. Komissiota avustaa pysyvä eläinlääkintäkomitea. Kuitenkin yksi-
nomaan rehuja koskevissa kysymyksissä komissiota avustaa pysyvä
rehukomitea ja yksinomaan elintarvikkeita koskevissa kysymyksissäpysyvä elintarvikekomitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5
ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitunpäätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi ja tämän asetuksen 4 artiklan 2kohdassa tarkoitettujen suojatoimenpiteiden osalta 15 päiväksi.
3. Kukin komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
25 artikla
Tiedekomiteoiden kuuleminen
Asianomaisia tiedekomiteoita kuullaan kaikissa tämän asetuksen sovel-
tamisalaan kuuluvissa kysymyksissä, joilla saattaa olla vaikutustakansanterveyteen.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 16
▼M8
▼B
▼B
26 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se
julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2001.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 17
▼M10
LIITE I
ERITYISMÄÄRITELMÄT
1. Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksessa (EY) N:o 1774/2002 (1), Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksessa (EY) N:o 178/2002 (2) ja neuvoston direktiivissä 79/373/ETY (3)
annettuja määritelmiä:
a) Asetus (EY) N:o 1774/2002:
i) ”tuotantoeläin”, 2 artiklan 1 kohdan f alakohta;
ii) ”lemmikkieläinten ruoka”, liitteessä I oleva 41 kohta;
iii) ”käsitelty eläinvalkuainen”, liitteessä I oleva 42 kohta;
iv) ”gelatiini”, liitteessä I oleva 26 kohta;
v) ”verituotteet”, liitteessä I oleva 4 kohta;
vi) ”verijauhot”, liitteessä I oleva 6 kohta; sekä
vii) ”kalajauhot”, liitteessä I oleva 24 kohta.
b) ”Rehun” määritelmä asetuksen (EY) N:o 178/2002 3 artiklan 4 kohdassa.
c) ”Täysrehun” määritelmä direktiivin 79/373/ETY 2 artiklan d kohdassa.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan lisäksi
a) ”kotoperäisellä BSE-tapauksella” naudan spongiforminen enkefalopatia -
tapausta, jonka ei ole selvästi osoitettu aiheutuneen elävien eläinten
tuontia edeltävästä tartunnasta;
b) ”erillisellä rasvakudoksella” teurastuksen ja leikkaamisen aikana pois-
tettua nautaeläinten sisäistä ja ulkoista rasvaa, erityisesti sydämen,
vatsapaidan ja munuaisten tuoretta rasvaa sekä leikkaamoista peräisin
olevaa rasvaa;
c) ”kohortilla” nautaeläinten ryhmää, joka
i) on syntynyt samaan karjaan kuin tartunnan saanut nautaeläin 12
kuukautta ennen tai jälkeen sen syntymän; tai
ii) on kasvatettu yhdessä tartunnan saaneen eläimen kanssa ensimmäisen
elinvuoden aikana ja on saattanut saada samaa rehua kuin tartunnan
saanut eläin ensimmäisen elinvuotensa aikana.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 18
(1) EYVL L 273, 10.10.2002, s. 1.
(2) EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.
(3) EYVL L 86, 6.4.1979, s. 30.
▼B
LIITE II
BSE-ASEMAN MÄÄRITTÄMINEN
A LUKU
Jäsenvaltion, kolmannen maan tai jonkin niiden alueen, jäljempänä ’maat ja
alueet’, BSE-asema määritellään seuraavien perusteiden mukaisesti:
a) sellaisen riskianalyysin tulokset, jossa yksilöidään kaikki mahdolliset BSE:n
ilmenemiseen vaikuttavat tekijät ja näissä ajan mittaan tapahtuva kehitys;
b) eläinlääkäreille, kotieläintuottajille sekä nautaeläinten kuljetuksen, kaupan ja
teurastamisen ammattilaisille suunnattu koulutusohjelma, jonka tarkoituksena
on rohkaista ilmoittamaan täysikasvuisten nautojen hermostollisten oireiden
ilmenemistapauksista;
c) BSE-taudin kliinisiä oireita osoittavien nautaeläinten pakollinen ilmoitta-
minen ja tutkiminen;
d) BSE-taudin jatkuva seuranta- ja valvontajärjestelmä, erityisesti B luvussa
mainittujen riskien osalta, ottaen huomioon liitteessä III olevan A luvun
taulukossa esitetyt suuntaviivat tai kyseiseen tulevat kansainväliset stan-
dardit; selvitykset suoritettujen tutkimusten lukumäärästä ja niiden tuloksista
on säilytettävä vähintään seitsemän vuoden ajan;
e) aivokudosnäytteiden tai muiden d alakohdassa tarkoitetun seurantajärjes-
telmän puitteissa otettujen kudosnäytteiden tutkiminen hyväksytyssä
laboratoriossa.
B LUKU
Edellä A luvun a kohdassa tarkoitetun riskianalyysin on perustuttava seuraaviin
tekijöihin:
— nautaeläimille syötetyt liha-luujauho ja märehtijöistä peräisin olevat eläin-
rasvan sulatusjätteet,
— TSE:n mahdollisesti saastuttaman liha-luujauhon tai eläinrasvan sulatusjät-
teiden tai tällaisia aineita sisältävien rehujen tuonti,
— TSE:n mahdollisesti tartuttamien eläinten, munasolujen tai alkioiden tuonti,— maan tai alueen epidemiologinen tilanne eläinten TSE:ien osalta,— maassa tai alueella olevan nautaeläin-, lammas- ja vuohikarjan rakenteesta
vallitseva tuntemuksen taso,
— eläinjätteiden alkuperä, näiden jätteiden käsittelymenettelyjen parametrit ja
rehuntuotantomenetelmät.
C LUKU
Luokkien määrittely
Jäsenvaltioiden, kolmansien maiden tai niiden alueiden (jäljempänä ’maa tai
alue’) BSE-asema määritellään luokittelun avulla seuraavia luokkia käyttäen:
A LUOKKA 1: BSE-vapaa maa tai alue
Maa tai alue, jota koskevassa ja B luvussa tarkoitettujen tietojen perusteella
tehdyssä riskianalyysissä on todettu, että asianmukaiset toimenpiteet on toteu-
tettu riittävän pitkän ajanjakson aikana minkä tahansa mahdollisesti
tunnistetun riskin hallitsemiseksi; ja
1) jossa ei ole todettu yhtään BSE-tapausta ja
i) perusteet, joista säädetään A luvussa olevassa b—e kohdassa, ovat
täyttyneet vähintään seitsemän vuoden ajan; tai
ii) perusteet, joista säädetään A luvussa olevassa c kohdassa, ovat täytty-
neet vähintään seitsemän vuoden ajan, eikä märehtijöitä todistetusti ole
ruokittu märehtijä- tai nisäkäsperäisellä liha-luujauholla tai eläinrasvan
sulatusjätteillä vähintään kahdeksaan vuoteen;
2) TAI jossa kaikkien BSE-tapausten on osoitettu olevan peräisin suoraan
elävien nautaeläinten tai niiden munasolujen tai alkioiden tuonnista, ja
kaikki sairaat nautaeläimet on lopetettu ja hävitetty täydellisesti samoin
kuin, jos kyseessä on naaraspuolinen eläin, viimeinen vasikka, jonka se
on poikinut sairauden kliinisten esioireiden ilmaantumista edeltäneiden
kahden vuoden aikana tai mainitun ajankohdan jälkeen, ja jos tämä
vasikka vielä eli maassa tai alueella; ja
i) perusteet, joista säädetään A luvussa olevassa b—e kohdassa, ovat
täyttyneet vähintään seitsemän vuoden ajan; tai2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 19
▼B
ii) perusteet, joista säädetään A luvussa olevassa c kohdassa, ovat täytty-
neet vähintään seitsemän vuoden ajan, eikä märehtijöitä todistetusti ole
ruokittu liha-luujauholla tai eläinrasvan sulatusjätteillä vähintään
kahdeksaan vuoteen;
3) TAI jossa viimeisin kotoperäinen BSE-tapaus on todettu yli seitsemän
vuotta sitten, A luvussa olevassa b—e kohdassa säädetyt perusteet ovat
täyttyneet vähintään seitsemän vuoden ajan ja märehtijöiden ruokinta
märehtijäperäisellä liha-luujauholla tai eläinrasvan sulatusjätteillä on kiel-
letty ja kieltoa on tosiasiallisesti noudatettu vähintään kahdeksan vuoden
ajan.
B LUOKKA 2: BSE:stä varauksellisesti vapaa maa tai alue, jossa ei ole todettu
ainuttakaan kotoperäistä tapausta
Maa tai alue, jota koskevassa ja B luvun mukaisesti tehdyssä riskianalyysissä
on todettu, että asianmukaiset toimenpiteet on toteutettu riittävän pitkän ajan-
jakson aikana minkä tahansa mahdollisesti tunnistetun riskin hallitsemiseksi;
ja
1) jossa ei ole todettu yhtään BSE-tapausta; ja
i) perusteet, joista säädetään A luvussa olevassa b—e kohdassa, ovat
täyttyneet, mutta eivät kuitenkaan seitsemän vuoden ajan; tai
ii) märehtijöitä ei todistetusti ole ruokittu liha-luujauholla tai eläinrasvan
sulatusjätteillä vähintään kahdeksaan vuoteen, mutta A luvussa
olevassa c kohdassa säädetyt perusteet eivät ole täyttyneet seitsemän
vuoden ajan;
2) TAI jossa kaikkien BSE-tapausten on osoitettu olevan peräisin suoraan
elävien nautaeläinten tai niiden munasolujen tai alkioiden tuonnista, ja
kaikki sairaat nautaeläimet on lopetettu ja hävitetty täydellisesti samoin
kuin, jos kyseessä on naaraspuolinen eläin, viimeinen vasikka, jonka se
on poikinut sairauden kliinisten ensioireiden ilmaantumista edeltäneiden
kahden vuoden aikana tai mainitun ajankohdan jälkeen, ja jos tämä
vasikka vielä eli maassa tai alueella; ja
i) perusteet, joista säädetään A luvussa olevassa b—e kohdassa, ovat
täyttyneet, mutta eivät kuitenkaan seitsemän vuoden ajan; tai
ii) märehtijöitä ei todistetusti ole ruokittu liha-luujauholla tai eläinrasvan
sulatusjätteillä vähintään kahdeksaan vuoteen, mutta A luvussa
olevassa c kohdassa säädetyt perusteet eivät ole täyttyneet seitsemän
vuoden ajan.
C LUOKKA 3: BSE:stä varauksellisesti vapaa maa tai alue, jossa on todettu
vähintään yksi kotoperäinen tapaus
Maa tai alue, jota koskevassa ja B luvussa tarkoitettujen tietojen perusteella
tehdyssä riskianalyysissä on todettu, että asianmukaiset toimenpiteet on toteu-
tettu riittävän pitkän ajanjakson aikana minkä tahansa mahdollisesti
tunnistetun riskin hallitsemiseksi; ja
1) jossa viimeisin kotoperäinen BSE-tapaus on todettu yli seitsemän vuotta
sitten, A luvussa olevassa b—e kohdassa säädetyt perusteet ovat täytty-
neet ja märehtijöiden ruokinta märehtijäperäisellä liha-luujauholla tai
eläinrasvan sulatusjätteillä on kielletty, ja kieltoa on tosiasiallisesti nouda-
tettu, mutta:
i) perusteet, joista säädetään A luvussa olevassa b—e kohdassa, eivät ole
täyttyneet seitsemän vuoden ajan; tai
ii) märehtijöiden ruokintaa märehtijäperäisellä liha-luujauholla tai eläin-
rasvan sulatusjätteillä koskevaa kieltoa ei ole tosiasiallisesti
noudatettu kahdeksan vuoden ajan;
2) TAI jossa viimeisin kotoperäinen BSE-tapaus on todettu alle seitsemän
vuotta sitten, ja BSE-esiintyvyys laskettuna kotoperäisten tapausten perus-
teella on ollut kunkin neljän viimeksi kuluneen 12 kuukauden jakson
aikana alle yksi tapaus miljoonasta maan tai alueen yli 24 kuukauden
ikäisessä nautakarjassa (taikka, jos maan tai alueen tällainen nautakarja
on alle miljoona eläintä, alle yksi tapaus kyseisen karjan todellista
lukumäärää kohden Eurostatin tilastojen perusteella laskettuna), ja jossa
i) märehtijöiden ruokintaa märehtijäperäisellä liha-luujauholla tai eläin-
rasvan sulatusjätteillä koskevaa kieltoa on tosiasiallisesti noudatettu
vähintään kahdeksan vuoden ajan;
ii) A luvussa olevassa b—e kohdassa säädetyt perusteet ovat täyttyneet
vähintään seitsemän vuoden ajan;
iii) sairaat nautaeläimet ja
— jos kyseessä on naaraspuolinen eläin, viimeinen vasikka, jonka se
on poikinut sairauden kliinisten ensioireiden ilmaantumista edeltä-
neiden kahden vuoden aikana tai mainitun ajankohdan jälkeen,
sekä2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 20
▼B
— kaikki kyseisten kohorttien nautaeläimet
on lopetettu ja hävitetty täydellisesti, jos nämä eläimet vielä elivät
maassa tai alueella.
Yllä olevasta iii alakohdasta poiketen voidaan tämän luokituksen
yhteydessä ottaa huomioon riskieläinten teurastamista koskevien
muiden sellaisten toimenpiteiden olemassaolo, jotka tarjoavat
vastaavan suojan tason.
D LUOKKA 4: Maa tai alue, jossa BSE-esiintyvyys on alhainen
Maa tai alue, jossa
1) A luvussa säädetyt perusteet täyttyvät, ja BSE-esiintyvyys laskettuna 12:n
viimeksi kuluneen kuukauden ajalta on ollut vähintään yksi kotoperäinen
tapaus miljoonasta ja enintään 100 tapausta miljoonasta maan tai alueen
yli 24 kuukauden ikäisessä nautakarjassa; tai
2) A luvussa luetellut perusteet täyttyvät, ja 1 kohdan mukaisesti laskettu
BSE-esiintyvyys on ollut alle yksi kotoperäinen tapaus miljoonasta
vähintään neljän 12 kuukauden peräkkäisen jakson aikana ja jonka osalta
kaikki sairaat nautaeläimet ja
— jos kyseessä on naaraspuolinen eläin, viimeinen vasikka, jonka se on
poikinut sairauden kliinisten ensioireiden ilmaantumista edeltäneiden
kahden vuoden aikana tai mainitun ajankohdan jälkeen, sekä
— kaikki kyseisten kohorttien nautaeläimet
on lopetettu ja hävitetty täydellisesti, jos nämä eläimet vielä elivät maassa
tai alueella.
Tästä kohdasta poiketen voidaan tämän luokituksen yhteydessä ottaa
huomioon riskieläinten teurastamista koskevien muiden sellaisten toimen-
piteiden olemassaolo, jotka tarjoavat vastaavan suojan tason.
Maa tai alue, jossa BSE-esiintyvyys laskettuna 12 viimeksi kuluneen
kuukauden ajalta on ollut alle 1 kotoperäinen tapaus miljoonasta maan
tai alueen yli 24 kuukauden ikäisessä nautakarjassa, mutta jonka osalta
suoritetussa A luvussa kuvatussa riskianalyysissä on todettu, että
vähintään yksi niistä perusteista, joiden perusteella maa tai alue voidaan
luokitella luokkaan 2 tai 3, ei ole täyttynyt, on katsottava luokkaan 4
kuuluvaksi maaksi tai alueeksi.
E LUOKKA 5: Maa tai alue, jossa BSE-esiintyvyys on korkea
Maa tai alue, jossa1) A luvussa säädetyt perusteet täyttyvät, ja BSE-esiintyvyys laskettuna 12
viimeksi kuluneen kuukauden ajalta on ollut yli 100 tapausta miljoonasta
maan tai alueen yli 24 kuukauden ikäisessä nautakarjassa; tai
2) BSE-esiintyvyys laskettuna 12 viimeksi kuluneen kuukauden ajalta on
ollut vähintään yksi tapaus miljoonasta ja enintään 100 tapausta miljoo-
nasta maan tai alueen yli 24 kuukauden ikäisessä nautakarjassa, ja
vähintään yksi A luvussa luetelluista perusteista ei ole täyttynyt.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 21
▼M13
LIITE III
SEURANTAJÄRJESTELMÄ
A LUKU
I NAUTAELÄINTEN SEURANTA
1. Yleistä
Nautaeläinten seuranta toteutetaan liitteessä X olevan C luvun 3 kohdan
1 alakohdan b alakohdassa säädettyjen laboratoriotutkimusmenetelmien
mukaisesti.
2. Ihmisravinnoksi teurastettujen eläinten seuranta
2.1 Kaikki yli 24 kuukauden ikäiset nautaeläimet,
— joille on tehty neuvoston direktiivin 64/433/ETY (1) 2 artiklan n
kohdassa määritelty ”erityinen hätäteurastus” tai
— jotka on teurastettu direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevan VI
luvun 28 kohdan c alakohdan mukaisesti lukuun ottamatta eläimiä,
joilla ei ole ollut taudin kliinisiä oireita ja jotka on teurastettu
taudinhävittämiskampanjan puitteissa,
on testattava BSE:n esiintymisen toteamiseksi.
2.2 Kaikki yli 30 kuukauden ikäiset nautaeläimet,
— jotka on teurastettu ihmisravinnoksi tavanomaiseen tapaan tai
— jotka on teurastettu taudinhävittämiskampanjan puitteissa direktiivin
64/433/ETY liitteessä I olevan VI luvun 28 kohdan c alakohdan
mukaisesti mutta joilla ei ole ollut taudin kliinisiä oireita,
on testattava BSE:n toteamiseksi.
2.3 Edellä olevasta 2.2 kohdasta poiketen Ruotsi voi päättää tutkia
ainoastaan pistokokein näytteet alueellaan syntyneistä, kasvatetuista jateurastetuista nautaeläimistä. Otokseen on sisällyttävä vähintään 10 000
eläintä vuodessa.
3. Muusta syystä kuin ihmisravinnoksi teurastettujen eläinten seuranta
3.1 Kaikki yli 24 kuukauden ikäiset nautaeläimet, jotka ovat kuolleet tai
jotka on teurastettu, mutta joita ei ole
— teurastettu hävitettäväksi komission asetuksen (EY) N:o 716/96 (
2)
mukaisesti,
— teurastettu epidemian, kuten suu- ja sorkkataudin, yhteydessä,— teurastettu ihmisravinnoksi,
on testattava BSE:n esiintymisen toteamiseksi.
3.2 Jäsenvaltiot voivat päättää poikkeuksesta 3.1 kohdan säännöksiin syrjäi-
sillä alueilla, joissa eläinten tiheys on alhainen ja joilla ei ole järjestetty
kuolleiden eläinten keräystä. Poikkeusta hyödyntävien jäsenvaltioiden onilmoitettava siitä komissiolle ja toimitettava luettelo poikkeuksen
kohteena olevista alueista. Poikkeus saa koskea enintään 10:tä prosenttia
jäsenvaltion nautaeläinpopulaatiosta.
4. Asetuksen (EY) N:o 716/96 mukaisesti hävitettäviksi ostettujen
eläinten seuranta
4.1 Kaikki eläimet, jotka on hätäteurastettu tai jotka on todettu sairaiksi ante
mortem -tarkastuksessa, on testattava BSE:n toteamiseksi.
4.2 Kaikki 1 päivän elokuuta 1996 jälkeen syntyneet yli 42 kuukauden
ikäiset eläimet on testattava BSE:n toteamiseksi.
4.3 Niiden eläinten osalta, jotka eivät sisälly 4.1 tai 4.2 kohtaan, on BSE:n
toteamiseksi testattava pistokokein otos, joka kattaa vuosittain vähintään
10 000 eläintä.
5. Muiden eläinten seuranta
Edellä 2—4 kohdassa tarkoitetun testauksen lisäksi jäsenvaltiot voivat
vapaaehtoisesti päättää testata muita nautaeläimiä alueellaan erityisesti2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 22
(1) EYVL 121, 29.7.1964, s. 2012/64.
(2) EYVL L 99, 20.4.1996, s. 14.
▼M13
silloin, kun eläimet ovat peräisin maasta, jossa esiintyy kotoperäistä
BSE:tä, kun eläimet ovat saaneet mahdollisesti saastunutta rehua tai
kun ne ovat syntyneet tai polveutuvat BSE-tartunnan saaneista naaraista.
6. Testauksen jälkeen suoritettavat toimenpiteet
6.1 Kun ihmisravinnoksi teurastettu eläin on valittu testattavaksi BSE:n
toteamiseksi, direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa XI luvussa
tarkoitettua terveysmerkintää ei saa laittaa kyseisen eläimen ruhoon,
ennen kuin pikatestistä on saatu negatiivinen tulos.
6.2 Jäsenvaltiot voivat poiketa 6.1 kohdan säännöksistä, kun teurastamossa
on käytössä virallinen järjestelmä, jolla varmistetaan, että mikään tutkit-
tujen eläinten ruhonosa, jossa on terveysmerkintä, ei lähde
teurastamosta, ennen kuin pikatestistä on saatu negatiivinen tulos.
6.3 Kaikki BSE:n esiintymiseksi testatun eläimen ruhon osat, myös vuota,
on pidettävä virallisessa valvonnassa, kunnes pikatestistä on saatu nega-
tiivinen testitulos, tai hävitettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1774/2002 (1) 4 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan
mukaisesti.
6.4 Kun eläimelle tehdyn pikatestin testitulos on positiivinen, kaikki
kyseisen eläimen ruhon osat, myös vuota, on hävitettävä asetuksen
(EY) N:o 1774/2002 4 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti,
lukuun ottamatta B luvun III osan mukaista rekisteriä varten säily-
tettävää ainesta.
6.5 Kun ihmisravinnoksi teurastetulle eläimelle tehdyn pikatestin tulos on
positiivinen, BSE-positiiviseksi todetun ruhon lisäksi vähintään yksi
välittömästi ennen BSE-positiivista ruhoa teurastettu ruho ja vähintään
kaksi välittömästi BSE-positiivisen ruhon jälkeen teurastettua ruhoa
samalla teurastuslinjalla on hävitettävä 6.4 kohdan mukaisesti.
6.6 Jäsenvaltiot voivat poiketa 6.5 kohdan säännöksistä, kun teurastamossa
on käytössä järjestelmä, jolla ennaltaehkäistään tartunnat ruhojen välillä.
II LAMPAIDEN JA VUOHIEN SEURANTA
1. Yleistä
Lampaiden ja vuohien seuranta toteutetaan liitteessä X olevan C luvun 3
kohdan 2 alakohdan b alakohdassa säädettyjen laboratoriotutkimusmene-
telmien mukaisesti.
2. Ihmisravinnoksi teurastettujen lampaiden seuranta
Jäsenvaltioiden, joissa uuhien ja astutettujen uuhikaritsoiden populaatio
ylittää 750 000 eläintä, on testattava vuosittain vähintään 10 000:n
ihmisravinnoksi teurastetun lampaan otos (2). Lampaiden on oltava yli
18 kuukauden ikäisiä, tai niiden ikenistä on tullut puhjeta enemmän
kuin kaksi pysyvää etuhammasta. Otosten on oltava edustavia kunkin
alueen ja vuodenajan osalta. Otoksen valinta on suunniteltava siten, että
pyritään välttämään minkä tahansa ryhmän liiallinen edustus alkuperän,
lajin, iän, rodun, tuotantotyypin tai minkä tahansa muun ominaispiirteen
osalta. Eläinten ikä on arvioitava hampaiston, iän mukanaan tuomien
selkeiden merkkien tai muun luotettavan tiedon perusteella. Moninker-
taista näytteiden ottamista samasta karjasta on vältettävä
mahdollisuuksien mukaan.
3. Muusta syystä kuin ihmisravinnoksi teurastettujen lampaiden ja
vuohien seuranta
Yli 18 kuukauden ikäiset kuolleet tai teurastetut lampaat ja vuohet,
joiden ikenistä on puhjennut enemmän kuin kaksi pysyvää etuhammasta
mutta joita ei ole
— teurastettu taudinhävittämiskampanjan yhteydessä,
— teurastettu ihmisravinnoksi,
on testattava taulukoissa A ja B esitettyjen otoskokojen mukaisesti.
Otosten on oltava edustavia kunkin alueen ja vuodenajan osalta. Otoksen
valinta on suunniteltava siten, että pyritään välttämään minkä tahansa
ryhmän liiallinen edustus alkuperän, lajin, iän, rodun, tuotantotyypin tai
minkä tahansa muun ominaispiirteen osalta. Eläinten ikä on arvioitava
hampaiston, iän mukanaan tuomien selkeiden merkkien tai muun luotet-2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 23
(1) EYVL L 273, 10.10.2002, s. 1.
(2) Otoskoko on laskettu 0,03 prosentin esiintyvyyden havaitsemiseksi teurastetuista
eläimistä 95 prosentin varmuudella. Otos on rajoitettu jäsenvaltioihin, joissa on laaja
lammaspopulaatio.
▼M13
tavan tiedon perusteella. Mikäli mahdollista, on vältettävä moninker-
taista näytteiden ottamista samasta karjasta. Jäsenvaltioiden on
laadittava kohdennettu tai muu tarkistusjärjestelmä sen varmistamiseksi,
että eläimiä ei jätetä pois otoksista.
Jäsenvaltiot voivat päättää poikkeuksesta otokseen syrjäisillä alueilla,
joissa eläinten tiheys on alhainen ja joilla ei ole järjestetty kuolleiden
eläinten keräystä. Poikkeusta hyödyntävien jäsenvaltioiden on ilmoitet-
tava siitä komissiolle ja toimitettava luettelo poikkeuksen kohteena
olevista alueista. Poikkeus saa koskea enintään 10:tä prosenttia jäsenval-
tion lammas- ja vuohipopulaatiosta.
Taulukko A
Uuhien ja astutettujen uuhikaritsoiden
populaatio jäsenvaltiossaKuolleiden lampaiden otoksen vähim-
mäiskoko (1)
> 750 000 10 000
100 000-750 000 1 500
40 000-100 000 500
< 40 000 100
(1) Otoskoot on määritelty siten, että niissä otetaan huomioon lammaspopulaa-
tioiden koko yksittäisissä jäsenvaltioissa ja että tavoitteet on mahdollista
saavuttaa. 10 000, 1 500, 500 ja 100 eläimen otoskoot mahdollistavat järjes-tyksessä 0,03 prosentin, 0,2 prosentin, 0,6 prosentin ja 3 prosentinesiintyvyyden havaitsemisen 95 prosentin varmuudella.
Taulukko B
Jo poikineiden vuohien ja pariutu-
neiden vuohien populaatio jäsenval-
tiossaKuolleiden vuohien otoksen vähim-
mäiskoko (1)
> 750 000 5 000
250 000-750 000 1 500
40 000-250 000 500
< 40 000 50
(1) Otoskoot on määritelty siten, että niissä otetaan huomioon vuohipopulaa-
tioiden koko yksittäisissä jäsenvaltioissa ja että tavoitteet on mahdollistasaavuttaa. 5 000, 1 500, 500 ja 50 eläimen otoskoot mahdollistavat järjestyk-sessä 0,06 prosentin, 0,2 prosentin, 0,6 prosentin ja 6 prosentin esiintyvyyden
havaitsemisen 95 prosentin varmuudella. Jos jäsenvaltiolla on vaikeuksia
kerätä riittävästi kuolleita vuohia jäsenvaltiolle määrätyn otoskoon saavuttami-seksi, se voi täydentää otosta testaamalla ihmisravinnoksi teurastettuja yli 18kuukauden ikäisiä vuohia. Tällöin on testattava kolme ihmisravinnoksi teuras-tettua vuohta yhtä kuollutta vuohta kohti.
4. Tartunnan saaneiden katraiden seuranta
Yli 12 kuukauden ikäiset eläimet tai eläimet, joiden ikenistä on
puhjennut yksi pysyvä etuhammas, tai jotka on teurastettu liitteessä VII
olevan 2 kohdan b alakohdan i tai ii alakohdan taikka 2 kohdan c
alakohdan säännösten mukaisesti, on testattava 1 päivästä lokakuuta
2003 alkaen. Testattavat eläimet valitaan yksinkertaisella satunnaisotan-
nalla taulukossa ilmoitetun otosmäärän mukaisesti:
Yli 12 kk:n ikäisten teurastettujen
eläinten lukumäärä katraassaOtoksen vähimmäismäärä (1)
70 tai vähemmän Kaikki testauskriteerit täyttävät
eläimet
80 68
90 73
100 78
120 862001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 24
▼M13
Yli 12 kk:n ikäisten teurastettujen
eläinten lukumäärä katraassaOtoksen vähimmäismäärä (1)
140 92
160 97
180 101
200 105
250 112300 117
350 121
400 124
450 127
500 tai enemmän 150
(1) Otoskoko on laskettu niin, että otokseen sisältyisi 95 prosentin varmuudella
ainakin yksi positiivinen, jos tautia esiintyy vähintään 2 prosenttia testipopu-
laatiossa.
5. Muiden eläinten seuranta
Edellä 2—4 kohdassa esitettyjen seurantaohjelmien lisäksi jäsenvaltiot
voivat vapaaehtoisesti harjoittaa seurantaa muiden eläinten osalta, joita
ovat erityisesti
— maidontuotantoon tarkoitetut eläimet
— maista, joissa esiintyy kotoperäistä TSE:tä, kotoisin olevat eläimet
— mahdollisesti saastunutta rehua saaneet eläimet
— TSE-tartunnan saaneista naaraista syntyneet tai polveutuvat eläimet.
6. Lampaiden ja vuohien testauksen jälkeen suoritettavat toimenpiteet
6.1 Kun ihmisravinnoksi teurastettu lammas tai vuohi on valittu testattavaksi
TSE:n toteamiseksi, direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa XI
luvussa tarkoitettua terveysmerkintää ei saa laittaa kyseisen eläimen
ruhoon, ennen kuin pikatestistä on saatu negatiivinen tulos.
6.2 Jäsenvaltiot voivat poiketa 6.1 kohdasta, kun teurastamossa on käytössä
virallinen järjestelmä, jolla varmistetaan, että mikään tutkittujen eläinten
ruhonosa, jossa on terveysmerkintä, ei lähde teurastamosta, ennen kuin
pikatestistä on saatu negatiivinen tulos.
6.3 Kaikki testatun eläimen ruhon osat, myös vuota, on pidettävä virallisessa
valvonnassa, kunnes pikatestistä on saatu negatiivinen testitulos, tai
hävitettävä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 4 artiklan 2 kohdan a ja b
alakohdan mukaisesti.
6.4 Kun eläimelle tehdyn pikatestin tulos on positiivinen, kaikki kyseisen
eläimen ruhon osat, myös vuota, on hävitettävä asetuksen (EY) N:o1774/2002 4 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti, lukuun otta-
matta B luvun III osan mukaista rekisteriä varten säilytettävää
materiaalia.
7. Genotyypin määrittäminen
7.1 Jokaisen TSE-positiivisen lampaan prioniproteiinin genotyyppi on
määritettävä. Resistensseissä genotyypeissä (sellaisessa lampaan geno-
tyypissä, joka koodaa alaniinin molemmissa alleeleissa kodonissa 136,
arginiinin molemmissa alleeleissa kodonissa 154 ja arginiinin molem-
missa alleeleissa kodonissa 171) todetuista TSE-tapauksista on
ilmoitettava välittömästi komissiolle. Silloin kun se on mahdollista,
tällaisten tapausten kanta on tyypitettävä. Kun tällaisten tapausten
kannan tyypittäminen ei ole mahdollista, alkuperäkarjaa ja kaikkia muita
karjoja, joissa eläin on ollut, on valvottava tehostetusti, jotta löydettäi-
siin muita TSE-tapauksia kannan tyypittämistä varten.
7.2 Niiden eläinten lisäksi, joiden genotyyppi on määritelty kohdan 7.1
säännösten mukaisesti, on otokseen kuuluvan lampaan prioniproteiinin
genotyyppi määriteltävä. Jos täysikasvuisten lampaiden populaatio
käsittää jäsenvaltiossa yli 750 000 eläintä, on otokseen sisällytettävä
vähintään 600 eläintä. Muissa jäsenvaltioissa otokseen on otettava
vähintään 100 eläintä. Näytteet voidaan valita ihmisravinnoksi teuraste-
tuista, tilalla kuolleista tai elossa olevista eläimistä. Otoksen on oltava
edustava koko lammaspopulaation osalta.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 25
▼M13
III MUIDEN ELÄINTEN SEURANTA
Jäsenvaltiot voivat vapaaehtoisesti harjoittaa muiden kuin nautaeläinten,
lampaiden ja vuohien TSE-seurantaa.
B LUKU
I JÄSENVALTIOIDEN KERTOMUKSISSA ESITETTÄVÄT TIEDOT
1. Siirtorajoitusten alaiseksi 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti asetettujen
epäiltyjen tapausten lukumäärä eläinlajeittain.
2. Laboratoriotutkimuksiin 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti määrättyjen
epäiltyjen tapausten lukumäärä eläinlajeittain sekä tutkimusten tulokset.
3. Niiden karjojen lukumäärä, joihin kuuluvien lampaiden ja vuohien epäil-
lyistä tapauksista on ilmoitettu ja tapauksia on tutkittu 12 artiklan 1 ja 2
kohdan mukaisesti.
4. Kunkin A luvussa olevan I osan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetun alaryhmän
arvioitu koko.
5. Niiden nautaeläinten lukumäärä, jotka A luvussa olevan I osan 2—5
kohdan mukaisesti on tutkittu kustakin alaryhmästä, otoksen valintame-
netelmä ja testien tulokset.
6. Kaikkien A luvussa olevan II osan 2—3 kohdassa tarkoitettujen, otok-
seen valittujen alaryhmien arvioitu koko.
7. Niiden lampaiden ja vuohien sekä karjojen lukumäärä, jotka A luvussa
olevan II osan 2—5 kohdan mukaisesti on tutkittu kustakin alaryhmästä,
otoksen valintamenetelmä ja testien tulokset.
8. BSE- tai scrapie-tartunnan saaneiden eläinten lukumäärä, ikäjakauma ja
maantieteellinen jakauma. Positiivisten BSE- ja scrapie-tapausten alku-
perämaa, jos eri kuin kertomuksen esittävä maa. Scrapie-positiivisten
karjojen lukumäärä ja maantieteellinen jakautuminen. Kunkin BSE-
tapauksen syntymävuosi ja, jos mahdollista, syntymäkuukausi olisi
ilmoitettava.
9. Muilla eläimillä kuin nautaeläimillä, lampailla ja vuohilla todetut positii-
viset TSE-tapaukset.
10. Genotyyppi ja mahdollisuuksien mukaan rotu kaikista testatuista
eläimistä kunkin A luvun II osan 7.1 ja 7.2 kohdassa tarkoitetun alar-
yhmän osalta.
II KOMISSION LAATIMASSA YHTEENVEDOSSA ESITETTÄVÄT
TIEDOT
Yhteenveto on esitettävä taulukon muodossa, ja siinä on oltava vähintään I
osassa tarkoitetut tiedot kustakin jäsenvaltiosta.
III REKISTERIT
1. Toimivaltaisen viranomaisen on pidettävä rekisteriä seuraavista tiedoista,
joka on säilytettävä seitsemän vuoden ajan:
— siirtorajoitusten alaiseksi 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti asetettujen
eläinten lukumäärä ja tyypit,
— 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kliinisten ja epidemiologisten
tutkimusten lukumäärä ja tulokset,
— 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen laboratoriotutkimusten
lukumäärä ja tulokset,
— A luvussa tarkoitettujen seurantaohjelmien mukaisesti otoksiin käytet-
tyjen eläinten lukumäärä, tunnistetiedot ja alkuperä sekä, mikäli
mahdollista, ikä, rotu ja muut esitiedot,
— lampaiden positiivisten TSE-tapausten prioniproteiinin genotyyppi.
2. Tutkimuslaboratorion on säilytettävä seitsemän vuoden ajan kaikki tutki-
musasiakirjat ja erityisesti laboratoriokirjat sekä tarvittaessa
parafiiniblokit ja valokuvat immunoblottauksen (Western blot) tuloksista.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 26
▼M10
LIITE IV
ELÄINTEN RUOKINTA
7 artiklan 1 kohdassa säädetyn kiellon soveltamisalan laajentaminen:
1. 7 artiklan 1 kohdassa säädetyn kiellon soveltamisala laajennetaan koske-
maan
a) tuotantoeläinten, lihaa syöviä turkiseläimiä lukuun ottamatta, ruokki-
mista seuraavilla aineilla:
a) prosessoitu eläinproteiini;
b) märehtijöistä saatu gelatiini;
c) verituotteet;
d) hydrolysoitu proteiini;
e) eläinperäinen dikalsiumfosfaatti ja trikalsiumfosfaatti;
f) rehut, jotka sisältävät a—e alakohdassa lueteltuja proteiineja;
b) märehtijöiden ruokkimista eläinproteiinilla ja näitä proteiineja
sisältävällä rehulla.
2. I Poikkeukset 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyihin kieltoihin ja erityisedel-
lytykset näiden poikkeusten soveltamiselle
A. 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä poikkeuksia ei sovelleta seuraa-
viin:
a) jäljempänä i), ii) ja iii) alakohdassa tarkoitettujen proteiinien ja
näistä proteiineista saatujen rehujen syöttäminen muille kuin märeh-
tijöille sillä edellytyksellä, että proteiinit on käsitelty tarvittaessa
asetuksen (EY) N:o 1774/2002 19 artiklan mukaisesti:
i) kalajauho B kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti;
ii) muista kuin märehtijöistä ja märehtijöiden vuodasta ja nahasta
saadut hydrolysoidut proteiinit C kohdassa säädettyjen edelly-
tysten mukaisesti;
iii) dikalsiumfosfaatti ja trikalsiumfosfaatti D kohdassa säädettyjen
edellytysten mukaisesti;
b) jäljempänä i), ii) ja iii) alakohdassa tarkoitettujen proteiinien ja
näistä proteiineista saatujen tuotteiden syöttäminen märehtijöille
sillä edellytyksellä, että proteiinit on käsitelty tarvittaessa asetuksen
(EY) N:o 1774/2002 19 artiklan mukaisesti:
i) maito, maitotuotteet ja ternimaito;
ii) munat ja munatuotteet;
iii) muista kuin märehtijöistä saatu gelatiini;
c) muista kuin märehtijöistä saatujen verituotteiden ja verijauhon
syöttäminen kaloille sillä edellytyksellä, että ne on käsitelty tarvit-
taessa asetuksen (EY) N:o 1774/2002 19 artiklan mukaisesti, ja
näistä proteiineista saatujen rehujen syöttäminen kaloille E kohdassa
säädettyjen edellytysten mukaisesti.
B. Edellytykset kalajauhon ja kalajauhoa sisältävien rehujen käytölle
muiden tuotantoeläinten kuin märehtijöiden ruokkimiseen, lihaa syöviä
turkiseläimiä lukuun ottamatta
a) Kalajauho on tuotettava käsittelylaitoksessa, jossa tuotetaan yksino-
maan kalasta saatavia tuotteita ja jonka toimivaltainen viranomainen
on hyväksynyt tätä varten asetuksen (EY) N:o 1774/2002 17 artiklan
mukaisesti.
b) Ennen kuin maahantuotu kalajauho voidaan päästää vapaaseen liik-
keeseen yhteisön alueella, jokainen lähetys on analysoitava
komission direktiivin 98/88/EY (1) mukaisesti.
c) Kalajauhoa sisältävä rehu on tuotettava laitoksessa, joka ei tuota
rehua märehtijöille ja jonka toimivaltainen viranomainen on hyväk-
synyt tätä varten.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 27
(1) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 45.
▼M10
Poikkeuksena tähän ovat kuitenkin seuraavat tapaukset:
i) Erityistä lupaa täysrehun tuottamiseksi rehusta, joka sisältää
kalajauhoa, ei tarvita kotisekoittajiin,
— jotka toimivaltainen viranomainen on rekisteröinyt,
— jotka ovat tiloilla, joilla ei ole märehtijöitä,— jotka tuottavat täysrehua käytettäväksi pelkästään omalla
tilalla,
— jos tuotannossa käytetty kalajauhoa sisältävä rehu sisältää
alle 50 prosenttia raakavalkuaista.
ii) Toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tuottaa märehti-
jöiden rehua laitoksissa, joissa tuotetaan myös kalajauhoa
sisältävää rehua muille eläinlajeille, jos seuraavat edellytykset
täyttyvät:
— märehtijöille tarkoitettu irtorehu ja pakattu rehu valmistetaan
fyysisesti erillään tiloista, joissa valmistetaan kalajauhoa
sisältävää rehua,
— märehtijöille tarkoitettu irtorehu säilytetään fyysisesti erillään
tiloista, joissa irtotavarana oleva kalajauho ja kalajauhoa
sisältävä irtorehu säilytetään varastoinnin, kuljetuksen ja
pakkauksen ajan,
— kalajauhon ostoa ja käyttöä sekä kalajauhoa sisältävien
rehujen myyntiä koskevat yksityiskohtaiset asiakirjat
pidetään toimivaltaisen viranomaisen saatavilla vähintään
viiden vuoden ajan,
— märehtijöille tarkoitetuille rehuille tehdään rutiinitestejä sen
varmistamiseksi, että niissä ei esiinny kiellettyjä proteiineja,
kalajauho mukaan lukien.
d) Kalajauhoa sisältävien rehujen pakkausmerkinnöissä ja niiden
mukana olevissa asiakirjoissa on oltava selkeä merkintä: ”Sisältää
kalajauhoa — ei saa syöttää märehtijöille”.
e) Kalajauhoa sisältävä irtorehu on kuljetettava ajoneuvoissa, joilla ei
samanaikaisesti kuljeteta märehtijöille tarkoitettua rehua. Jos
ajoneuvoa myöhemmin käytetään märehtijöille tarkoitetun rehun
kuljettamiseen, se on puhdistettava perusteellisesti toimivaltaisen
viranomaisen hyväksymän menetelmän mukaisesti, jotta vältetään
ristiinsaastunta.
f) Kalajauhoa sisältävän rehun käyttö ja varastointi on kielletty tiloilla,
joilla pidetään märehtijöitä.
Tästä säännöksestä poiketen toimivaltainen viranomainen voi sallia
kalajauhoa sisältävän rehun käytön ja säilyttämisen tiloilla, joilla
pidetään märehtijöitä, jos viranomainen katsoo, että tilalla toteute-
taan toimenpiteitä, joilla estetään kalajauhoa sisältävän rehun
syöttäminen märehtijöille.
C. Edellytykset muista kuin märehtijöistä ja märehtijöiden vuodasta ja
nahasta saadun hydrolysoidun proteiinin sekä tällaista proteiinia
sisältävän rehun käytölle muiden tuotantoeläinten kuin märehtijöiden
ruokkimiseen, lihaa syöviä turkiseläimiä lukuun ottamatta
a) Hydrolysoitu proteiini on tuotettava käsittelylaitoksessa, jonka
toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o
1774/2002 17 artiklan mukaisesti.
b) Hydrolysoitua proteiinia sisältävä rehu on tuotettava laitoksessa,
joka ei valmista rehua märehtijöille ja jonka toimivaltainen virano-
mainen on hyväksynyt tätä varten.
Poikkeuksena tähän ovat kuitenkin seuraavat tapaukset:
i) Erityistä lupaa täysrehun tuottamiseksi rehusta, joka sisältää
hydrolysoitua proteiinia, ei tarvita kotisekoittajiin,
— jotka toimivaltainen viranomainen on rekisteröinyt,
— jotka ovat tiloilla, joilla ei ole märehtijöitä,— jotka tuottavat täysrehua käytettäväksi pelkästään omalla
tilalla,
— jos tuotannossa käytetty hydrolysoitua proteiinia sisältävä
rehu sisältää alle 50 prosenttia raakavalkuaista.
ii) Toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tuottaa märehti-
jöiden rehuja laitoksissa, joissa tuotetaan myös hydrolysoituja2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 28
▼M10
proteiineja sisältäviä rehuja muille eläinlajeille, jos seuraavat
edellytykset täyttyvät:
— märehtijöille tarkoitettu irtorehu ja pakattu rehu valmistetaan
fyysisesti erillään tiloista, joissa valmistetaan hydrolysoituja
proteiineja sisältävää rehua,
— märehtijöille tarkoitettu irtorehu säilytetään fyysisesti erillään
tiloista, joissa irtotavarana oleva hydrolysoitu proteiini ja
hydrolysoitua proteiinia sisältävä irtorehu säilytetään varas-
toinnin, kuljetuksen ja pakkauksen ajan,
— hydrolysoidun proteiinin ostoa ja käyttöä sekä hydrolysoitua
proteiinia sisältävien rehujen myyntiä koskevat yksityiskoh-
taiset asiakirjat pidetään toimivaltaisen viranomaisen
saatavilla vähintään viiden vuoden ajan.
c) Hydrolysoitua proteiinia sisältävien rehujen pakkausmerkinnöissä ja
niiden mukana olevissa asiakirjoissa on oltava selkeä merkintä:
”Sisältää hydrolysoitua proteiinia — ei saa syöttää märehtijöille”.
d) Hydrolysoituja proteiineja sisältävä irtorehu on kuljetettava ajoneu-
voissa, joilla ei samanaikaisesti kuljeteta märehtijöille tarkoitettua
rehua. Jos ajoneuvoa myöhemmin käytetään märehtijöille tarkoi-
tetun rehun kuljettamiseen, se on puhdistettava perusteellisesti
toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän menetelmän mukaisesti,
jotta vältetään ristiinsaastunta.
e) Hydrolysoitua proteiinia sisältävän rehun käyttö ja varastointi on
kielletty tiloilla, joilla pidetään märehtijöitä.
Tästä säännöksestä poiketen toimivaltainen viranomainen voi sallia
hydrolysoituja proteiineja sisältävän rehun käytön ja säilyttämisen
tiloilla, joilla pidetään märehtijöitä, jos viranomainen katsoo, että
tilalla toteutetaan toimenpiteitä, joilla estetään hydrolysoituja
proteiineja sisältävän rehun syöttäminen märehtijöille.
D. Edellytykset dikalsiumfosfaatin, trikalsiumfosfaatin ja näitä proteiineja
sisältävän rehun käytölle muiden tuotantoeläinten kuin märehtijöiden
ruokkimiseen, lihaa syöviä turkiseläimiä lukuun ottamatta
a) Dikalsiumfosfaatti ja trikalsiumfosfaatti on tuotettava käsittelylai-
toksessa, jonka toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt
asetuksen (EY) N:o 1774/2002 17 artiklan mukaisesti.
b) Dikalsiumfosfaattia tai trikalsiumfosfaattia sisältävä rehu on tuotet-
tava laitoksessa, joka ei valmista rehua märehtijöille ja jonka
toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt tätä varten.
Poikkeuksena tähän ovat kuitenkin seuraavat tapaukset:
i) Erityistä lupaa täysrehun tuottamiseksi rehusta, joka sisältää
dikalsiumfosfaattia tai trikalsiumfosfaattia, ei tarvita kotisekoitta-
jiin,
— jotka toimivaltainen viranomainen on rekisteröinyt,
— jotka ovat tiloilla, joilla ei ole märehtijöitä,
— jotka tuottavat täysrehua käytettäväksi pelkästään omalla
tilalla,
— jos tuotannossa käytetyn dikalsiumfosfaattia tai trikalsium-
fosfaattia sisältävän rehun kokonaisfosforipitoisuus on alle
10 prosenttia.
ii) Toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tuottaa märehti-
jöiden rehuja laitoksissa, joissa tuotetaan myös
dikalsiumfosfaattia tai trikalsiumfosfaattia sisältäviä rehuja
muille eläinlajeille, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
— märehtijöille tarkoitettu irtorehu ja pakattu rehu valmistetaan
fyysisesti erillään tiloista, joissa valmistetaan dikalsiumfos-
faattia tai trikalsiumfosfaattia sisältävää rehua,
— märehtijöille tarkoitettu irtorehu säilytetään fyysisesti erillään
tiloista, joissa irtotavarana oleva dikalsiumfosfaatti ja trikal-
siumfosfaatti ja dikalsiumfosfaattia tai trikalsiumfosfaattia
sisältävä irtorehu säilytetään varastoinnin, kuljetuksen ja
pakkauksen ajan,
— dikalsiumfosfaatin tai trikalsiumfosfaatin ostoa ja käyttöä
sekä dikalsiumfosfaattia tai trikalsiumfosfaattia sisältävien
rehujen myyntiä koskevat yksityiskohtaiset asiakirjat
pidetään toimivaltaisen viranomaisen saatavilla vähintään
viiden vuoden ajan.
c) Dikalsiumfosfaattia tai trikalsiumfosfaattia sisältävien rehujen
pakkausmerkinnöissä ja niiden mukana olevissa asiakirjoissa on2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 29
▼M10
oltava selkeä merkintä: ”Sisältää eläinperäistä dikalsiumfosfaattia tai
trikalsiumfosfaattia — ei saa syöttää märehtijöille”.
d) Dikalsiumfosfaattia tai trikalsiumfosfaattia sisältävä irtorehu on
kuljetettava ajoneuvoissa, joilla ei samanaikaisesti kuljeteta märehti-
jöille tarkoitettua rehua. Jos ajoneuvoa myöhemmin käytetään
märehtijöille tarkoitetun rehun kuljettamiseen, se on puhdistettava
perusteellisesti toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän mene-
telmän mukaisesti, jotta vältetään ristiinsaastunta.
e) Dikalsiumfosfaattia tai trikalsiumfosfaattia sisältävän rehun käyttö ja
varastointi on kielletty tiloilla, joilla pidetään märehtijöitä.
Tästä säännöksestä poiketen toimivaltainen viranomainen voi sallia
dikalsiumfosfaattia tai trikalsiumfosfaattia sisältävän rehun käytön
ja säilyttämisen tiloilla, joilla pidetään märehtijöitä, jos virano-
mainen katsoo, että tilalla toteutetaan toimenpiteitä, joilla estetään
dikalsiumfosfaattia tai trikalsiumfosfaattia sisältävän rehun syöttä-
minen märehtijöille.
E. Edellytykset verituotteiden, verijauhon ja muista kuin märehtijöistä
saatuja tällaisia proteiineja sisältävän rehun käytölle viljeltyjen kalojen
ruokkimiseen
a) Veri on saatava EU-hyväksytyistä teurastamoista, joissa ei teurasteta
märehtijöitä ja jotka on rekisteröity muiden kuin märehtijöiden teur-
astamiseen, ja se on kuljetettava suoraan käsittelylaitokseen
ajoneuvoilla, joilla kuljetetaan pelkästään muista kuin märehtijöistä
saatua verta. Jos ajoneuvoa on käytetty märehtijän veren kuljetuk-
seen, toimivaltaisen viranomaisen on tarkistettava se puhdistuksen
jälkeen, ennen kuin sillä voidaan kuljettaa muiden kuin märehti-
jöiden verta.
Tästä poiketen toimivaltainen viranomainen voi sallia märehtijöiden
teurastuksen teurastamoissa, joihin kerätään muiden kuin märehti-
jöiden verta, joka on tarkoitettu kalanrehuun käytettäväksi
tarkoitetun verijauhon ja verituotteiden valmistukseen, jos näillä
teurastamoilla on tunnustettu valvontajärjestelmä. Valvontajärjes-
telmän on sisällettävä ainakin seuraavat tekijät:
— muiden kuin märehtijöiden teurastus tapahtuu fyysisesti erillään
märehtijöiden teurastuksesta,
— muista kuin märehtijöistä saadun veren kerääminen, varastointi,
kuljetus ja pakkaaminen tapahtuu fyysisesti erillään tiloista,
joissa märehtijöistä saadun veren kerääminen, varastointi,
kuljetus ja pakkaaminen tapahtuu,
— muista kuin märehtijöistä saadusta verestä otetaan säännöllisesti
näytteitä, jotka analysoidaan märehtijöistä peräisin olevien
proteiinien havaitsemiseksi.
b) Verituotteet ja verijauho on tuotettava laitoksessa, jossa käsitellään
pelkästään muiden kuin märehtijöiden verta ja jonka toimivaltainen
viranomainen on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1774/2002 17
artiklan mukaisesti.
Tästä säännöksestä poiketen toimivaltainen viranomainen voi sallia
kalanrehuun käytettäväksi tarkoitettujen verituotteiden valmistuksen
laitoksissa, joissa käsitellään märehtijöiden verta, jos näillä teurasta-
moilla on tunnustettu valvontajärjestelmä. Valvontajärjestelmän on
sisällettävä ainakin seuraavat tekijät:
— muiden kuin märehtijöiden veri käsitellään suljetussa järjes-
telmässä fyysisesti erillään märehtijöiden veren käsittelystä,
— muista kuin märehtijöistä peräisin olevan ja irtotavarana olevan
raaka-aineen ja lopullisten verituotteiden kuljetus, varastointi ja
pakkaaminen tapahtuu fyysisesti erillään tiloista, joissa märeh-
tijöistä peräisin olevan ja irtotavarana olevan raaka-aineen ja
lopullisten verituotteiden kuljetus, varastointi ja pakkaaminen
tapahtuu,
— muista kuin märehtijöistä saaduista verituotteista otetaan
säännöllisesti näytteitä, jotka analysoidaan märehtijöistä peräisin
olevien proteiinien havaitsemiseksi.
c) Verituotteita tai verijauhoa sisältävä rehu on tuotettava laitoksessa,
joka ei valmista rehua muille tuotantoeläimille, lihaa syöviä turkise-
läimiä lukuun ottamatta, ja jonka toimivaltainen viranomainen on
hyväksynyt tätä varten.
d) Verituotteita tai verijauhoa sisältävien rehujen pakkausmerkinnöissä,
niiden mukana olevissa kaupallisissa asiakirjoissa tai terveystodis-
tuksessa on oltava selkeä merkintä: ”Sisältää verituotteita — saa
antaa vain kaloille” tai ”Sisältää verijauhoa — saa antaa vain
kaloille”.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 30
▼M10
e) Ajoneuvoja, joilla on kuljetettu verituotteita tai verijauhoa sisältävää
irtorehua, ei saa käyttää muille tuotantoeläimille, lihaa syöviä turki-
seläimiä lukuun ottamatta, tarkoitetun rehun kuljetukseen, ellei
toimivaltainen viranomainen ole tarkastanut ajoneuvoa puhdistuksen
jälkeen.
f) Verituotteita tai verijauhoa sisältävän kalanrehun käyttö ja varas-
tointi on kielletty tiloilla, joilla pidetään muita tuotantoeläimiä,
lihaa syöviä turkiseläimiä lukuun ottamatta.
3. II Yleiset täytäntöönpanoedellytykset
A. Jäsenvaltioiden on toimitettava 60 päivän kuluessa tämän asetuksen
voimaantulopäivästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle ajantasainen
luettelo EU-hyväksytyistä teurastamoista, jotka rekisteröinnin mukaan
eivät teurasta märehtijöitä, ja hyväksytyistä käsittelylaitoksista, jotka
tuottavat hydrolysoituja proteiineja, dikalsiumfosfaattia, trikalsiumfos-
faattia, kalajauhoa, verituotteita tai verijauhoa, sekä laitoksista, joilla
on lupa valmistaa näitä proteiineja sisältäviä rehuja, kotisekoittajia
lukuun ottamatta, ja jotka toimivat tässä asetuksessa säädettyjen edelly-
tysten mukaisesti. Luetteloon tehtävistä muutoksista on ilmoitettava
välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
B. a) Irtotavarana oleva prosessoitu eläinproteiini, kalajauhoa lukuun otta-
matta, ja tällaista proteiinia sisältävä irtorehu on varastoitava ja
kuljetettava siihen tarkoitetuissa tiloissa. Varastoa tai ajoneuvoa
voidaan käyttää muihin tarkoituksiin vain puhdistuksen ja toimival-
taisen viranomaisen suorittaman tarkastuksen jälkeen.
b) Edellä I osan A kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettu irto-
tavarana oleva kalajauho ja hydrolysoitu proteiini, I osan A kohdan
a alakohdan iii alakohdassa tarkoitettu irtotavarana oleva dikalsium-
fosfaatti ja trikalsiumfosfaatti sekä I osan A kohdan c alakohdassa
tarkoitettu verijauho ja verituotteet on varastoitava ja kuljetettava
siihen tarkoitetuissa varastoissa ja ajoneuvoissa.
c) Edellä b alakohdasta poiketen
i) varastoja tai ajoneuvoja voidaan käyttää samaa proteiinia
sisältävien rehujen varastointiin ja kuljetukseen;
ii) varastoja tai ajoneuvoja voidaan käyttää muihin tarkoituksiin
puhdistuksen ja toimivaltaisen viranomaisen suorittaman tarkas-
tuksen jälkeen;
iii) kalajauhoa kuljettavia ajoneuvoja voidaan käyttää muihin
tarkoituksiin, jos yrityksellä on käytössään toimivaltaisen vira-
nomaisen tunnustama valvontajärjestelmä ristiinsaastunnan
ehkäisemiseksi. Valvontajärjestelmään on sisällyttävä ainakin
seuraavat seikat:
— kirjanpito kuljetetuista aineista ja ajoneuvon puhdistuksesta,
— säännöllinen näytteenotto kuljetetuista rehuista kalajauhon
esiintymisen analysoimiseksi.
Toimivaltainen viranomainen tekee säännöllisiä pistotarkas-
tuksia sen varmistamiseksi, että valvontajärjestelmää
sovelletaan moitteettomasti.
C. Rehuja, mukaan lukien lemmikkieläinten ruokaa, joka sisältää muuta
prosessoitua eläinproteiinia kuin kalajauhoa tai muista kuin märeh-
tijöistä saatua verijauhoa, tai märehtijöistä saatuja verituotteita ei saa
valmistaa laitoksissa, joissa tuotetaan rehuja tuotantoeläimille, lihaa
syöviä turkiseläimiä lukuun ottamatta.
Lemmikkieläinten ruoka ja lihaa syöville turkiseläimille tarkoitettu
rehu, joka sisältää kalajauhoa, I osan A kohdan a alakohdan ii alakoh-
dassa tarkoitettua hydrolysoitua proteiinia, I osan A kohdan a
alakohdan iii alakohdassa tarkoitettua dikalsiumfosfaattia tai trikalsium-
fosfaattia tai I osan A kohdan c alakohdassa tarkoitettua verijauhoa tai
verituotteita, on valmistettava ja kuljetettava vastaavasti I osan B
kohdan c ja e alakohdassa, C kohdan b ja d alakohdassa, D kohdan b
ja d alakohdassa ja E kohdan c ja e alakohdassa annettujen säännösten
mukaisesti.
D. Märehtijöistä peräisin olevien prosessoitujen eläinproteiinien ja tällaisia
prosessoituja eläinproteiineja sisältävien tuotteiden vienti kolmansiin
maihin on kielletty.
Muiden prosessoitujen eläinproteiinien ja verituotteiden sekä tällaisia
proteiineja sisältävien tuotteiden vienti on sallittua vain seuraavin edel-
lytyksin:
— tuotteet on tarkoitettu käyttöön, jota ei ole kielletty 7 artiklassa,2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 31
▼M10
— kolmannen maan kanssa on tehty ennen vientiä kirjallinen sopimus,
jossa kolmas maa sitoutuu noudattamaan loppukäyttöä koskevia
sääntöjä ja lupaa olla viemättä uudelleen prosessoitua eläinpro-
teiinia, verituotteita ja tällaisia proteiineja sisältäviä tuotteita 7
artiklassa kiellettyihin käyttötarkoituksiin.
Tällaisen viennin sallivien jäsenvaltioiden on tämän asetuksen teho-
kasta täytäntöönpanoa silmällä pitäen ilmoitettava komissiolle ja
muille jäsenvaltioille kaikista kyseisen kolmannen maan kanssa sovi-
tuista ehdoista ja edellytyksistä elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä
käsittelevän pysyvän komitean puitteissa.
Tässä kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä ei sovelleta kalajauhoon, jos
se täyttää B kohdassa annetut edellytykset, kalajauhoa sisältäviin tuot-
teisiin eikä lemmikkieläinten ruokaan.
E. Toimivaltainen viranomainen tekee asiakirjojen tarkastuksia ja fyysisiä
tarkastuksia, mukaan lukien rehujen testaus, koko tuotanto- ja jakelu-
ketjussa neuvoston direktiivin 95/53/EY (1) mukaisesti valvoakseen sen
ja tämän asetuksen säännösten noudattamista.
F. Asetuksessa (EY) N:o 1774/2002 annettuja säännöksiä prosessoidun
eläinproteiinin valmistuksesta ja käytöstä sovelletaan tämän liitteen
soveltamisalaan kuuluviin rehuihin.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 32
(1) EYVL L 265, 5.11.1995, s. 17.
▼B
LIITE V
ERIKSEEN MÄÄRITELTY RISKIAINES
1. Seuraavien kudosten katsotaan olevan erikseen määriteltyä riskiainesta 5
artiklan mukaisesti määritellystä eläimen alkuperäjäsenvaltion tai kolmannen
maan tai kotimaan luokasta riippuen:
LUOKAT 1 JA 2Mitään kudosta ei ole luokiteltu erikseen määritellyksi riskiainekseksi.
LUOKAT 3 JA 4
a) yli 12 kuukauden ikäisten nautaeläinten kallo, myös aivot ja silmät, risat
ja selkäydin sekä kaikenikäisten nautaeläinten suolisto pohjukaissuolesta
peräsuoleen;
b) yli 12 kuukauden ikäisten lampaiden tai vuohien sekä sellaisten lampaiden
ja vuohien, joiden ikenistä on puhjennut pysyvä etuhammas, kallo, myös
aivot ja silmät, sekä risat ja selkäydin, sekä kaikenikäisten lampaiden ja
vuohien perna.
LUOKKA 5
a) Yli kuuden kuukauden ikäisten nautaeläinten koko pää (kieltä lukuun otta-
matta), myös aivot, silmät, kolmoishermo ja risat; kateenkorva; yli kuuden
kuukauden ikäisten nautaeläinten perna ja selkäydin sekä kaikenikäisten
nautaeläinten suolisto pohjukaissuolesta peräsuoleen;
b) yli 30 kuukauden ikäisten nautaeläinten selkäranka, myös takajuuren
hermosolmu;
c) yli 12 kuukauden ikäisten lampaiden ja vuohien sekä sellaisten lampaiden
ja vuohien, joiden ikenistä on puhjennut pysyvä etuhammas, kallo, myös
aivot ja silmät, risat ja selkäydin sekä kaiken ikäisten lampaiden ja
vuohien perna.
2. Erikseen määritelty riskiaines on poistettava:
a) teurastamoissa;
b) leikkaamoissa, suuririskisen aineksen käsittelylaitoksissa tai direktiivin 90/
667/ETY (
1) 3 ja 7 artiklassa tarkoitetuissa tiloissa toimivaltaisen virano-
maisen tähän tarkoitukseen asettaman tahon valvonnassa. Toimivaltaisen
viranomaisen on hyväksyttävä nämä laitokset tähän tarkoitukseen.
Jos erikseen määriteltyä riskiainesta ei ole poistettu sellaisilta kuolleilta
eläimiltä, joita ei ole teurastettu ihmisravinnoksi, erikseen määriteltyä riskiai-
nesta sisältävät ruhonosat tai ruho kokonaisuudessaan on käsiteltävä erikseen
määriteltynä riskiaineksena.
Selkäranka voidaan kuitenkin poistaa vähittäismyyntipaikoissa kyseisen
jäsenvaltion alueella.
3. Kaikki erikseen määritelty riskiaines on värjättävä väriaineella ja tarvittaessa
merkittävä tunnistettavasti välittömästi poiston yhteydessä ja hävitettävä
kokonaan:
a) polttamalla ilman esikäsittelyä; tai
b) edellyttäen, että väriaine tai merkintä on edelleen havaittavissa esikäsit-
telyn jälkeen:
i) päätöksen 92/562/ETY (2) liitteessä olevassa I—IV, VI ja VII luvussa
kuvattujen prosessien mukaisesti:
— polttamalla,
— rinnakkaispolttamalla;2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 33
(1) Neuvoston direktiivi 90/667/ETY, annettu 27 päivänä marraskuuta 1990, eläinlääk-
intäsäännöistä eläinjätteen hävittämisessä, käsittelyssä ja markkinoille saattamisessasekä taudinaiheuttajien ehkäisemisestä eläin- ja kalaperäisissä rehuissa sekä direktiivin
90/425/ETY muuttamisesta (EYVL L 363, 27.12.1990, s. 51), direktiivi sellaisena kuin
se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.
(
2) Komission päätös 92/562/ETY, tehty 17 päivänä marraskuuta 1992, suuririskisten
aineiden käsittelyssä käytettävien vaihtoehtoisten lämpökäsittelyjärjestelmien hyväksy-misestä (EYVL L 359, 9.12.1992, s. 23), päätös sellaisena kuin se on muutettuna
vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.
▼B
ii) hautaamalla hyväksytylle kaatopaikalle noudattaen vähintään
päätöksen 1999/534/EY (1) liitteessä I tarkoitettuja vaatimuksia.
4. Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksista 2 ja 3 kohdan säännöksiin ja sallia
erikseen määritellyn riskiaineksen tai kokonaisten ruhojen polttamisen tai
hautaamisen ilman edeltävää värjäystä tai tapauskohtaisesti ilman erikseen
määritellyn riskiaineksen poistamista direktiivin 90/667/ETY 3 artiklan 2
kohdassa esitetyissä olosuhteissa jollakin muulla menetelmällä, jolla estetään
täysin TSE-tartuntavaara, jonka toimivaltainen viranomainen hyväksyy ja jota
se valvoo, erityisesti jos eläimet ovat kuolleet itsestään tai ne on lopetettu
taudin torjuntatoimenpiteenä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 12 ja 13
artiklan säännösten soveltamista.
5. Testien tekeminen erikseen määritellyn riskiaineksen poistamisen vaihtoeh-
tona voidaan sallia seuraavin edellytyksin:
a) testit on tehtävä teurastamoissa kaikille eläimille, joilta erikseen
määritelty riskiaines on poistettava;
b) elintarvikkeiksi tai rehuksi tarkoitettua nautaeläimistä, lampaista ja
vuohista saatua tuotetta ei saa viedä pois teurastamosta ennen kuin toimi-valtainen viranomainen on saanut ja hyväksynyt testitulokset kaikkien
niiden samassa erässä teurastettujen eläinten osalta, jotka ovat mahdolli-
sesti saastuneet, jos yhdellä niistä on todettu BSE-tartunta;
c) jos vaihtoehtoisen testin tulos on positiivinen, kaikki teurastamossa
mahdollisesti saastunut nautaeläin-, lammas- tai vuohiperäinen aines
hävitetään 3 kohdan mukaisesti, jollei saastuneen eläimen kaikkia ruho-
nosia, myös vuotaa, voida tunnistaa ja ellei niitä ole säilytetty erillään
muista.
6. Jäsenvaltioiden on tehtävä usein virallisia tarkastuksia tämän liitteen moit-
teettoman soveltamisen varmistamiseksi ja sen varmistamiseksi, että
erityisesti teurastamoissa, leikkaamoissa, eläinjätteen käsittelylaitoksissa,
suuririskisen aineksen käsittelylaitoksissa ja jäsenvaltioiden direktiivin 90/667/ETY 7 artiklan mukaisesti hyväksymissä tiloissa, vähittäismyyntipai-
koilla, kaatopaikoilla ja muissa varastointi- tai polttamislaitoksissa
toteutetaan toimenpiteitä saastumisen estämiseksi.
7. Jäsenvaltioiden on erityisesti otettava käyttöön järjestelyt, joiden avulla
voidaan varmistaa ja tarkistaa, että:
a) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden valmistamiseen käytettävää
erikseen määriteltyä riskiainesta käytetään ainoastaan hyväksyttyyn tarkoi-
tukseen;
b) kun nautaeläimiä, lampaita tai vuohia tuodaan jäsenvaltioon, joka on
luokiteltu luokkaan, jonka numero on pienempi ja BSE-asema siten
parempi kuin siinä jäsenvaltiossa, josta tuotavat eläimet ovat peräisin,
eläimet pidetään virallisessa valvonnassa siihen asti kun ne on teurastettu
tai ne ovat poistuneet kyseisen jäsenvaltion alueelta;
c) erityisesti silloin, kun erikseen määritellyn riskiaineksen poistaminen
tapahtuu muissa tiloissa tai laitoksissa kuin teurastamossa, se erotetaan
täysin muista jätteistä, joita ei ole tarkoitettu poltettaviksi, kootaan erik-
seen ja eliminoidaan 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat
sallia erikseen määriteltyä riskiainesta sisältävien päiden tai ruhojen
lähettämisen toiseen jäsenvaltioon, jos tämä toinen jäsenvaltio suostuu
sekä aineksen vastaanottoon että noudattamaan tällaisessa siirrossa sovel-
lettavia erityisedellytyksiä.
8. Jäsenvaltio voi toimittaa erikseen määriteltyä riskiainesta tai siitä saatua
ainesta toiseen jäsenvaltioon polttamista varten vain päätöksen 97/735/EY (
2)
4 artiklan 2 kohdassa säädettyjen yksityiskohtaisten säännösten mukaisesti,
sikäli kuin päätös soveltuu tapaukseen.
Tätä kohtaa voidaan muuttaa jäsenvaltion pyynnöstä, jotta sallitaan erikseen
määritellyn riskiaineksen tai siitä saadun aineksen siirtäminen kolmansiin
maihin polttamista varten. Vientiin sovellettavat edellytykset vahvistetaan
samanaikaisesti ja samaa menettelyä noudattaen.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 34
(1) Neuvoston päätös 1999/534/EY, tehty 19 päivänä heinäkuuta 1999, eläinjätteen proses-
soimisessa sovellettavista toimenpiteistä tarttuvilta spongiformisilta enkefalopatioilta
suojaamiseksi ja komission päätöksen 97/735/EY muuttamisesta (EYVL L 204,
4.8.1999, s. 37).
(2) Komission päätös 97/735/EY, tehty 21 päivänä lokakuuta 1997, tietynlaisella nisäkä-
speräisellä eläinjätteellä käytävää kauppaa koskevista tietyistä suojatoimenpiteistä(EYVL L 294, 28.10.1997, s. 7), päätös sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston
päätöksellä 1999/534/EY (EYVL L 204, 4.8.1999, s. 37).
▼B
LIITE VI
TIETTYJÄ MÄREHTIJÖISTÄ SAATUJA, TUOTTEISTA SAATUJA TAI
MÄREHTIJÄPERÄISTÄ AINESTA SISÄLTÄVIÄ ELÄINPERÄISIÄ
TUOTTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET
Märehtijäperäisen aineksen käyttö on 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti kielletty
seuraavien eläinperäisten tuotteiden valmistuksessa:
a) mekaanisesti erotettu liha;
b) tuotantoeläinten ruokintaan tarkoitettu dikalsiumfosfaatti;
c) gelatiini, paitsi jos se on valmistettu märehtijöiden vuodista;
d) renderoidut märehtijäperäiset rasvajohdannaiset;
e) renderoitu märehtijäperäinen rasva, paitsi jos se on valmistettu:
i) erillisestä rasvakudoksesta, joka on todettu ihmisravinnoksi soveltuvaksi;
ii) raaka-aineista, jotka on käsitelty direktiivissä 90/667/ETY säädettyjen
vaatimusten mukaisesti.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 35
▼M12
LIITE VII
TARTTUVIEN SPONGIFORMISTEN ENKEFALOPATIOIDEN
HÄVITTÄMINEN
1. Asetuksen 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tutkimuksessa
on selvitettävä:
a) nautaeläimien osalta:
— kaikki sairaaksi todetun eläimen kanssa samalla tilalla olevat muut
märehtijät,
— sairaaksi todetun naaraspuolisen eläimen jälkeläiset, jotka ovat synty-
neet emän kliinisten oireiden toteamisen jälkeen tai kahden vuoden
sisällä sitä ennen,
— kaikki sairaaksi todetun eläimen kohortin eläimet,— sairauden mahdollinen alkuperä,
— muut eläimet sairaaksi todetun eläimen tilalla tai muilla sellaisilla
tiloilla, joille TSE:n taudinaiheuttaja on saattanut levitä tai jotkaovat saattaneet altistua samalle rehulle tai samalle saastuntalähteelle,
— mahdollisesti saastuneen rehun tai muun materiaalin siirrot tai muut
tartuntakeinot, jotka ovat voineet siirtää TSE:n taudinaiheuttajan
kyseessä olevalle tilalle tai sieltä muualle;
b) lampaiden ja vuohien osalta:
— kaikki sairaaksi todetun eläimen tilalla olevat muut märehtijät kuin
lampaat ja vuohet,
— sairaaksi todetun naaraspuolisen eläimen vanhemmat, kaikki alkiot,
munasolut ja viimeiset jälkeläiset, sikäli kuin ne ovat tunnistettavissa,
— kaikki sairaaksi todetun eläimen tilalla olevat muut lampaat ja vuohet
toisessa luetelmakohdassa tarkoitettujen eläinten lisäksi,
— taudin mahdollinen alkuperä ja muut tilat, joilla on TSE:n taudinai-
heuttajan mahdollisesti tartuttamia eläimiä, alkioita tai munasoluja
tai jotka ovat saaneet samaa rehua tai altistuneet samalle saastun-
talähteelle,
— mahdollisesti saastuneen rehun tai muun materiaalin siirrot tai muut
tartuntakeinot, jotka ovat voineet siirtää BSE:n taudinaiheuttajan
kyseessä olevalle tilalle tai sieltä muualle.
2. Asetuksen 13 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyihin toimenpiteisiin
on sisällyttävä vähintään seuraavat:
a) Jos nautaeläimessä on todettu BSE-tauti, 1 kohdan a alakohdan ensim-
mäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetussa
tutkimuksessa tunnistetut nautaeläimet lopetetaan ja hävitetään täydelli-
sesti; jäsenvaltio voi kuitenkin päättää
— olla lopettamatta ja hävittämättä epidemiologisen tilanteen ja eläinten
jäljitettävyyden perusteella 1 kohdan a alakohdan ensimmäisessä
luetelmakohdassa tarkoitettuja kaikkia sairaaksi todetun eläimen
tilalla olevia nautaeläimiä,
— siirtää 1 kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoi-
tettujen kohorttien eläinten lopettamista ja hävittämistä siihen asti,
kun eläimiä ei enää voida käyttää elintarvikkeiden tuotannossa, kun
on kyse jatkuvasti keinosiemennysasemilla olevista sonneista ja
voidaan varmistaa, että ne hävitetään täydellisesti kuoleman jälkeen.
b) Jos lampaassa tai vuohessa on todettu TSE-tauti, 1 päivästä lokakuuta
2003 lähtien toimivaltaisen viranomaisen päätöksen mukaisesti
i) 1 kohdan b alakohdan toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa
tarkoitetussa tutkimuksessa tunnistetut kaikki eläimet lopetetaan ja
hävitetään täydellisesti sekä alkiot ja munasolut hävitetään täydelli-
sesti; tai
ii) kaikki 1 kohdan b alakohdan toisessa ja kolmannessa luetelmakoh-
dassa tarkoitetussa tutkimuksessa tunnistetut eläimet lopetetaan ja
hävitetään täydellisesti sekä alkiot ja munasolut hävitetään täydelli-
sesti, lukuun ottamatta:
— jalostuspässejä, jotka ovat ARR/ARR-genotyyppiä,
— jalostusuuhia, joilla on vähintään yksi ARR-alleeli, mutta ei
ainoatakaan VRQ-alleelia,
— lampaita, joilla on vähintään yksi ARR-alleeli ja jotka on tarkoi-
tettu yksinomaan teurastettaviksi;
iii) siinä tapauksessa, että tartunnan saanut eläin on tuotu kyseiselle
tilalle muulta tilalta, jäsenvaltio voi päättää tapauksen mukaan,
toteuttaako se hävittämistoimenpiteitä alkuperätilalla vai tilalla, jossa2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 36
▼M12
tartunta todettiin, vai molemmissa. Jos yhteislaidunta on käyttänyt
useampi kuin yksi karja, jäsenvaltiot voivat kaikki epidemiologiset
tekijät aiheellisesti huomioon otettuaan päättää rajoittaa kyseiset
hävittämistoimenpiteet koskemaan vain yhtä karjaa.
c) Jos lampaassa tai vuohessa on todettu BSE-tauti, kaikki 1 kohdan b
alakohdan toisesta viidenteen luetelmakohdassa tarkoitetussa tutkimuk-
sessa tunnistetut eläimet lopetetaan ja hävitetään täydellisesti sekä
alkiot ja munasolut hävitetään täydellisesti.
3.1 Tiloille, joilla on hävitetty eläimiä 2 kohdan b alakohdan i tai ii alakohdan
mukaisesti, saa tuoda ainoastaan seuraavia eläimiä:
a) urospuolisia lampaita, jotka ovat ARR/ARR-genotyyppiä;
b) naaraspuolisia lampaita, joilla on vähintään yksi ARR-alleeli mutta ei
yhtään VRQ-alleelia;
c) vuohia, jos
— tilalla ei ole muita jalostuslampaita kuin a ja b alakohdassa tarkoitet-
tuja,
— kaikki eläintilat on puhdistettu ja desinfioitu perusteellisesti karjan
hävittämisen jälkeen,
— tilalla toteutetaan tehostettuja TSE:n seurantatoimia, mukaan luettuna
kaikkien yli 18 kuukauden ikäisten teurastettujen ja tiloilla kuol-
leiden vuohien testaus.
3.2 Tiloilla, joilla on toteutettu 2 kohdan b alakohdan i tai ii alakohdan
mukaisia hävittämistoimia, saa käyttää ainoastaan seuraavanlaista siemen-
nestettä ja seuraavanlaisia alkioita:
a) ARR/ARR-genotyypin pässien siemennestettä;
b) alkioita, joissa on vähintään yksi ARR-alleeli mutta ei yhtään VRQ-
alleelia.
4. Jos tunnetun genotyypin lampaita on vaikea korvata, jäsenvaltiot voivat
päättää sallia siirtymäkauden aikana, joka päättyy 1 päivänä tammikuuta
2006, ja poiketen siitä, mitä 3.1 kohdan b alakohdassa olevassa rajoituk-
sessa säädetään, genotyypiltään tuntemattomien uuhikaritsojen, jotka eivät
ole tiineinä, tuonnin 2 kohdan b alakohdan i ja ii luetelmakohdassa maini-
tuille tiloille.
5. Kun tilalla on toteutettu 2 kohdan b alakohdan i ja ii luetelmakohdassa
tarkoitetut toimet,
a) ARR/ARR-genotyypin lampaiden siirtämiseen tilalta muualle ei sovelleta
mitään rajoituksia;
b) lampaita, joilla on vain yksi ARR-alleeli, saa siirtää tilalta muualle
ainoastaan suoraan teurastettaviksi ihmisravinnoksi tai hävittämistarkoi-
tuksessa; uuhia, joilla on vain yksi ARR-alleeli mutta ei yhtään VRQ-
alleelia, voidaan kuitenkin siirtää muille tiloille, joille on asetettu rajoitus
2 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisesti toteutettujen toimenpi-
teiden johdosta;
c) muiden genotyyppien lampaita saa siirtää tilalta muualle ainoastaan
hävittämistarkoituksessa.
6. Edellä 3.1, 3.2 ja 5 kohdassa mainittujen poikkeusten soveltamista jatketaan
tiloilla kolmen vuoden ajan siitä päivämäärästä, kun
a) tilan kaikki lampaat on luokiteltu ARR/ARR-genotyypiksi; tai
b) eläintiloissa viimeksi on pidetty lampaita tai vuohia; tai
c) tehostettu TSE:n seuranta alkoi 3.1 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa
tapauksessa; tai
d) tilan kaikki jalostuspässit ovat ARR/ARR-genotyyppiä ja kaikilla jalostu-
suuhilla on vähintään yksi ARR-alleeli mutta ei yhtään VRQ-alleelia,
edellyttäen että tänä aikana suoritetaan kaikkien yli 18 kuukauden
ikäisten teurastettujen ja tiloilla kuolleiden lampaiden TSE-testaus, jonka
tulokset ovat negatiiviset.
7. Jos ARR-alleelia esiintyy tietyssä rodussa tai koko tilalla vain vähän tai
näiden toimenpiteiden katsotaan olevan tarpeellisia sisäsiitoksen välttämi-
seksi, jäsenvaltio voi päättää
a) lykätä enintään kolmella vuodella 2 kohdan b alakohdan i ja ii alakoh-
dassa tarkoitettua eläinten hävittämistä;
b) sallia muiden kuin 3 kohdassa tarkoitettujen lampaiden tuonnin 2 kohdan
b alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetuille tiloille, jos eläimillä ei ole
VRQ-alleelia.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 37
▼M12
8. Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat 4 ja 7 kohdassa säädettyjä poikkeuksia, on
annettava komissiolle selvitys poikkeusten myöntämiselle asettamistaan
ehdoista ja perusteista.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 38
▼B
LIITE VIII
MARKKINOILLE SAATTAMINEN JA VIENTI
A LUKU
Elävien eläinten yhteisön sisäistä kauppaa koskevat edellytykset
I EDELLYTYKSET, JOITA SOVELLETAAN ELÄIMEN ALKUPERÄJÄ-
SENVALTION TAI KOLMANNEN MAAN TAI KOTIMAAN
LUOKASTA RIIPPUMATTA
Seuraavia edellytyksiä sovelletaan lampaiden ja vuohien kaupassa:
a) Jalostuslampaiden ja -vuohien on:
i) oltava pidetty syntymästään lähtien tai kolmen viime vuoden ajan
tilalla tai tiloilla, jotka ovat täyttäneet seuraavat vaatimukset vähintään
kolmen vuoden ajan:
— tila kuuluu säännöllisten virallisten eläinlääkärintarkastusten piiriin,
— tilan eläimet on merkitty,
— tilalla ei ole todettu yhtään scrapie-tapausta,
— teurastettavaksi tarkoitetut vanhat naaraseläimet tarkastetaan tilalla
näyttein,
— tilalle tuodaan naaraspuolisia eläimiä vain tiloilta, jotka täyttävät
samat vaatimukset; tai
ii) oltava 1 päivästä lokakuuta 2003 lähtien ARR/ARR-prioniproteiinin
genotyypin lampaita, jotka määritellään komission päätöksen 2002/
1003/EY (1) liitteessä I.
Jos ne on tarkoitettu jäsenvaltioon, jonka koko alueeseen tai sen osaan
sovelletaan b tai c alakohdan säännöksiä, niiden on täytettävä yleiset
tai erityiset lisätakeet, jotka on määritelty 24 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua menettelyä noudattaen.
b) Jäsenvaltio, jolla on koko alueellaan tai sen osalla käytössään pakollinen
tai vapaaehtoinen kansallinen ohjelma scrapien torjumiseksi:
i) voi toimittaa ohjelman komissiolle ilmoittaen erityisesti
— jäsenvaltiossa vallitsevan tautitilanteen,
— ohjelman perustelut ottaen huomioon taudin ja kustannushyötye-
tujen merkittävyyden,
— maantieteellisen alueen, jolla ohjelmaa on tarkoitus soveltaa,
— tiloille määritellyt asemaa koskevat luokat ja standardit, jotka on
saavutettava kussakin tällaisessa luokassa,
— käytettävät testimenettelyt,— ohjelman tarkastusmenettelyt,
— seuraukset, jos tila jostakin syystä menettää luokitukseen perus-
tuvan asemansa,
— toteutettavat toimenpiteet, jos ohjelman mukaisesti suoritettavissa
tarkastuksissa ilmenee positiivisia tuloksia.
ii) Edellä i alakohdassa tarkoitettu ohjelma voidaan hyväksyä 24 artiklan
2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, jos ohjelma täyttää
kyseisessä alakohdassa esitetyt perusteet. Samaa menettelyä noudat-
taen on samanaikaisesti tai viimeistään kolmen kuukauden kuluttua
ohjelman hyväksymisestä tarkennettava yhteisön sisäisessä kaupassa
mahdollisesti vaadittavat yleiset tai rajoitetut lisätakeet. Näiden
takeiden on vastattava enintään jäsenvaltion kansallisessa ohjelmassa
sovellettavia takeita.
iii) Jäsenvaltioiden toimittamiin ohjelmiin tehdyt muutokset tai täyden-
nykset voidaan hyväksyä 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
menettelyä noudattaen. Samaa menettelyä noudattaen voidaan
hyväksyä myös ii alakohdan mukaisesti määriteltyjä takeita koskevat
muutokset tai täydennykset.
c) Jäsenvaltio, joka katsoo olevansa kokonaan tai osittain vapaa scrapiesta:
i) Ilmoittaa komissiolle asianmukaiset perusteet ja erityisesti:
— selvityksen taudin aikaisemmasta ilmenemisestä sen alueella,2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 39
(1) EYVL L 349, 24.12.2002, s. 105.▼M5
▼M12
▼M5
▼M5
— serologiseen, mikrobiologiseen, patologiseen tai epidemiologiseen
tutkimukseen perustuvien seurantatestien tulokset,
— harjoitetun seurannan keston,
— säännöt, joiden nojalla voidaan tarkastaa, ettei tautia esiinny.
ii) Yhteisön sisäisessä kaupassa mahdollisesti vaadittavat yleiset tai rajoi-
tetut lisätakeet tarkennetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
menettelyä noudattaen. Näiden takeiden on vastattava enintään jäsen-valtion kansallisessa ohjelmassa sovellettavia takeita.
iii) Kyseisen jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi kaikki i
alakohdassa tarkoitettujen tautia koskevien perusteiden muutokset.
Saatujen tietojen pohjalta voidaan muuttaa 24 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua menettelyä noudattaen ii alakohdan mukaisesti
määriteltyjä takeita tai ne voidaan poistaa.
II LIITTEESSÄ II OLEVAN LUVUN C MUKAISESTI MÄÄRITETYSTÄ
ELÄIMEN ALKUPERÄ- TAI KOTIJÄSENVALTION LUOKASTA RIIP-
PUEN SOVELLETTAVAT EDELLYTYKSET
1. Edellä 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä sovelletaan muihin
jäsenvaltioihin suuntautuviin lähetyksiin.
2. Nautaeläinten, lampaiden ja vuohien alkuperäjäsenvaltion BSE-luokka on
ilmoitettava määräjäsenvaltiolle.
3. Nautaeläinten, jotka tulevat seuraaviin luokkiin kuuluvista jäsenvaltioista
tai niiden alueilta tai ovat olleet niiden alueella, 1 kohdassa tarkoitettuihin
siirtoihin sovelletaan seuraavia edellytyksiä:
LUOKAT 3 JA 4Eläimet ovat
a) syntyneet, ne on kasvatettu ja ovat kuuluneet karjoihin, joissa ei ole
todettu yhtään BSE-tapausta vähintään seitsemään vuoteen; tai
b) syntyneet sen päivän jälkeen, jolloin nisäkäsperäisen valkuaisen käyttö-
kielto märehtijöiden ruokinnassa pantiin tosiasiallisesti täytäntöön.
LUOKKA 5
Eläimet ovat
a) syntyneet sen päivän jälkeen, jolloin nisäkäsperäisen valkuaisen käyttö-
kielto tuotantoeläinten ruokinnassa pantiin tosiasiallisesti täytäntöön; ja
b) syntyneet, kasvaneet ja kuuluneet karjoihin, joissa ei ole todettu yhtään
BSE-tapausta vähintään seitsemään vuoteen ja joissa on vain tilalla
syntynyttä karjaa tai karjaa, joka on tullut vastaavan aseman omaavasta
karjasta.
B LUKU
Niiden 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen eläinten, joilla epäillään tai
todetaan olevan TSE-tartunta, jälkeläisiä koskevat edellytykset
Viimeisimpiä syntyneitä eläimiä, jotka TSE-tartunnan saanut naaraspuolinen
nautaeläin tai BSE-tartunnan saaneeksi todettu lammas tai vuohi on poikinut
sairauden kliinisten ensioireiden ilmaantumista edeltäneiden kahden vuoden
aikana tai mainitun ajankohdan jälkeen, ei saa saattaa markkinoille.
C LUKU
Tiettyjen eläinperäisten tuotteiden yhteisön sisäistä kauppaa koskevat edel-
lytykset
I Seuraaviin eläinperäisiin tuotteisiin ei sovelleta 16 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua kieltoa, jos ne on saatu nautaeläimistä, jotka täyttävät tämän
luvun II ja III osassa esitetyt vaatimukset:
— tuore liha,
— jauhettu liha,
— raakalihavalmisteet,— lihavalmisteet,
— lemmikkieläiminä pidetyille lihansyöjille tarkoitettu ruoka.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 40
▼B
▼B
Päivämäärään perustuva järjestelmä
II Luokkaan 5 kuuluvista maista tai alueilta tulevista markkinakelpoisista
eläimistä saatua tuoretta lihaa, josta on poistettu luut ja kaikki niihin kiinnit-
tyneet kudokset, mukaan lukien selvästi erottuva hermo- ja
imusolmukekudos, sekä tällaisesta lihasta saatuja I osassa tarkoitettuja eläin-peräisiä tuotteita voidaan pitää kaupan 16 artiklan 3 kohdan toisen
alakohdan mukaisesti, jos ne on saatu eläimistä, jotka ovat syntyneet sen
päivän jälkeen, jona 7 artiklan 2 kohdassa säädetyt eläinten ruokintaa
koskevat vaatimukset on tosiasiallisesti pantu täytäntöön ja joiden voidaan
vahvistaa täyttävän 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset, ja jos ne on tuotettu
9 kohdassa säädetyt edellytykset täyttävissä laitoksissa. Toimivaltaisen vira-
nomaisen on varmistettava, että 2—8 ja 10 kohdassa säädettyjä tarkastusta
koskevia edellytyksiä noudatetaan.
1. Nautaeläin on päivämäärään perustuvaan järjestelmään soveltuva, jos se
on syntynyt ja kasvatettu kyseisessä jäsenvaltiossa ja jos teurastushet-
kellä on osoitettu, että seuraavia edellytyksiä on noudatettu:
a) eläimellä on ollut koko elämänsä ajan selkeät tunnistetiedot, joiden
avulla sen emä ja alkuperäkarja voidaan jäljittää; sen ainutkertainen
korvamerkkinumero, syntymäpäivämäärä ja -tila ja kaikki syntymän
jälkeiset siirrot on kirjattu joko eläintä varten annettuun viralliseen
passiin tai viralliseen tietokoneistettuun tunnistus- ja jäljitysjärjes-
telmään; sen emä on tiedossa;
b) eläin on yli kuuden mutta alle 30 kuukauden ikäinen, ja sen ikä
voidaan todeta virallisesta tietokannasta, johon sen syntymä-
päivämäärä on kirjattu, tai sitä varten annetusta virallisesta passista;
c) toimivaltainen viranomainen on saanut ja tarkistanut todisteet siitä,
että kyseisen eläimen emä on elänyt vähintään kuusi kuukautta
markkinakelpoisen eläimen syntymän jälkeen;
d) eläimen emä ei ole saanut eikä sen epäillä saaneen BSE-tartuntaa.
Valvonta
2. Teurastettava eläin on hylättävä ilman eri toimenpiteitä ja sitä varten
myönnetty passi on takavarikoitava, jos tässä asetuksessa sille tai sen
teurastamiselle säädetyt vaatimukset eivät täyty. Jos tällainen tieto
ilmenee teurastuksen jälkeen, toimivaltaisen viranomaisen on keskey-
tettävä välittömästi todistusten myöntäminen ja peruutettava jo annetut
todistukset. Jos lähetys on jo tapahtunut, toimivaltaisen viranomaisen on
ilmoitettava siitä määräpaikan toimivaltaiselle viranomaiselle.
Määräpaikan toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava aiheelliset
toimenpiteet.
3. Markkinakelpoiset eläimet on teurastettava teurastamoissa, joissa ei ole
teurastettu muita kuin päivämäärään perustuvaan järjestelmään tai
varmennettujen karjojen järjestelmään kuuluvia nautoja.
4. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistuttava siitä, että leikkaamoissa
käytettävät menettelyt takaavat seuraavien imusolmukkeiden poista-
misen:
polvitaipeen imusolmukkeet, lonkan imusolmukkeet, nivustaipeen
pinnalliset ja syvät imusolmukkeet, suoliluun mediaaliset ja lateraaliset
imusolmukkeet, munuaisten imusolmukkeet, reiden etupuoliset imusol-
mukkeet, lantion imusolmukkeet, kaulakylkiluun imusolmukkeet,
rintalastaan liittyvät imusolmukkeet, lavanedusimusolmukkeet, kainalon
imusolmukkeet sekä kaulan syvät taaimmaiset imusolmukkeet.
5. Liha on teurastushetkeen asti pystyttävä jäljittämään markkinakelpoi-
seen eläimeen tai, paloittelun jälkeen, samassa erässä paloiteltuihin
eläimiin virallisen jäljitysjärjestelmän avulla. Teurastuksen jälkeen on
kyettävä merkinnöin osoittamaan, mistä eläimestä tuore liha tai I osassa
tarkoitetut tuotteet ovat peräisin, jotta kyseinen lähetys voidaan vetää
takaisin. Jos kyseessä on lemmikkieläinten ruoka, jäljittämisen on
oltava mahdollista asiakirjojen ja rekisterien avulla.
6. Kaikissa hyväksytyissä markkinakelpoisissa ruhoissa on oltava korva-
merkin numeroon liittyvä tunnistenumero.
7. Jäsenvaltiossa on oltava yksityiskohtaiset kirjaamiskäytännöt, jotka
kattavat:
a) jäljityksen ja teurastusta edeltävät tarkastukset;
b) teurastuksen aikana tapahtuvat tarkastukset;
c) tarkastukset lemmikkieläinten ruoan valmistuksen aikana;
d) kaikki merkintöjä ja todistuksia teurastuksen jälkeen koskevat vaati-
mukset myyntipaikkaan saakka.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 41
▼B
8. Toimivaltaisen viranomaisen on otettava käyttöön vaatimustenmukai-
suustarkastuksia koskeva kirjaamisjärjestelmä, jonka avulla voidaan
osoittaa, että valvonta on suoritettu.
Laitos
9. Hyväksynnän saadakseen laitoksen on suunniteltava ja otettava
käyttöön järjestelmä, jonka avulla markkinakelpoinen liha ja/tai tuote
voidaan tunnistaa ja kaikki liha voidaan jäljittää markkinakelpoiseen
eläimeen tai, paloittelun jälkeen, samassa erässä paloiteltuihin eläimiin.
Järjestelmän on mahdollistettava lihan tai eläinperäisten tuotteiden alku-
perän täydellinen jäljittäminen kaikissa vaiheissa, ja tiedot on
säilytettävä vähintään kahden vuoden ajan. Laitoksen johdon on ilmoi-
tettava käytetyn järjestelmän yksityiskohdista kirjallisesti
toimivaltaiselle viranomaiselle.
10. Toimivaltaisen viranomaisen on huolehdittava laitoksen käyttöönot-
taman järjestelmän arvioinnista, hyväksynnästä ja seurannasta
varmistaakseen, että järjestelmä mahdollistaa tuotteiden täydellisen
erottelun ja jäljityksen kaikissa tuotantoketjun vaiheissa.
Varmennettujen karjojen järjestelmä
III Luokkaan 5 kuuluvista maista tai alueilta tulevista markkinakelpoisista
eläimistä saatua tuoretta lihaa, josta on poistettu luut ja kaikki niihin kiinnit-
tyneet kudokset, mukaan lukien selvästi erottuva hermo- ja
imusolmukekudos, sekä tällaisesta lihasta saatuja I osassa tarkoitettuja eläin-
peräisiä tuotteita voidaan pitää kaupan 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jos
ne on saatu eläimistä, joiden voidaan vahvistaa täyttävän 2 kohdassa
säädetyt edellytykset ja jotka ovat peräisin karjoista, joissa ei ole seitsemän
viimeksi kuluneen vuoden aikana esiintynyt BSE:tä ja joiden voidaan
vahvistaa täyttävän 1 kohdassa säädetyt edellytykset, ja jos kyseinen tuore
liha ja kyseiset tuotteet on tuotettu 11 kohdassa säädetyt edellytykset täyttä-
vissä laitoksissa. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että 3—10
ja 12 kohdassa säädettyjä tietokoneistettua jäljitysjärjestelmää ja tarkas-
tuksia koskevia edellytyksiä noudatetaan.
Karjaan liittyvät edellytykset
1. a) Karja on erillisen ja selkeän yksikön muodostava eläinryhmä, jota
hoidetaan ja pidetään erillään ja joka sijoitetaan erilleen muista
eläinryhmistä ja tunnistetaan yksilöllisillä karjan ja eläinten tunniste-
numeroilla.
b) Karja on markkinakelpoinen, kun yhdessäkään kyseisessä karjassa
yhä olevassa tai olleessa taikka siitä pois viedyssä eläimessä ei ole
vähintään seitsemään vuoteen todettu BSE:tä, eikä ole esiintynyt
epäiltyjä tapauksia, joissa BSE-diagnoosia ei ole voitu sulkea pois.
c) Edellä b alakohdasta poiketen alle seitsemän vuoden ikäistä karjaa
voidaan pitää markkinakelpoisena toimivaltaisen eläinlääkintävirano-
maisen suorittaman perusteellisen tutkimuksen jälkeen, jos:
i) kaikki äskettäin muodostettuun karjaan syntyneet tai siirretyt
eläimet täyttävät 2 kohdan a, d ja e alakohdassa tarkoitetut edel-
lytykset; ja
ii) karja on täyttänyt b alakohdassa säädetyt edellytykset koko
olemassaolonsa ajan.
d) Jos karja on äskettäin muodostettu tilalla, jossa on todettu BSE-
tapaus jossain kyseisen tilan karjassa olevassa eläimessä tai siitä
pois viedyssä eläimessä, kyseistä äskettäin muodostettua karjaa
voidaan pitää markkinakelpoisena ainoastaan toimivaltaisen
eläinlääkintäviranomaisen suorittaman perusteellisen tutkimuksen
jälkeen, jossa on osoitettu, että seuraavat edellytykset on täytetty
tätä viranomaista tyydyttävällä tavalla:
i) kaikki aiemmin samalla tilalla olleet altistuneeseen karjaan
kuuluneet eläimet on poistettu tai lopetettu;
ii) kaikki rehu on viety pois ja tuhottu sekä kaikki rehusäiliöt
puhdistettu perusteellisesti;
iii) kaikki säilytystilat on tyhjennetty ja puhdistettu perusteellisesti
ennen uusien eläinten ottamista;
iv) kaikki c alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät.
Eläimeen liittyvät edellytykset
2. a) kaikki eläimen syntymää, tunnistamista ja siirtoja koskevat tiedot on
kirjattu viralliseen tietokoneistettuun jäljitysjärjestelmään;
b) eläin on yli kuuden mutta alle 30 kuukauden ikäinen, ja sen ikä
voidaan todeta virallisesta tietokannasta, johon sen syntymä-
päivämäärä on kirjattu;2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 42
▼B
c) eläimen emä on elänyt vähintään kuusi kuukautta sen syntymän
jälkeen;
d) eläimen emä ei ole saanut eikä sen epäillä saaneen BSE-tartuntaa;
e) eläimen syntymäkarja ja kaikki karjat, joihin se on kuulunut, ovat
markkinakelpoisia.
Tietokoneistettu jäljitysjärjestelmä
3. Edellä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu virallinen tietokoneistettu
jäljitysjärjestelmä hyväksytään ainoastaan, jos se on ollut toiminnassa
niin pitkän ajan, että siihen sisältyvät kaikki ne eläinten elinkaarta ja
siirtoja koskevat tiedot, jotka ovat tarpeen tämän asetuksen vaatimusten
noudattamisen tarkistamiseksi, ja jos järjestelmä koskee vain sen
käyttöönoton jälkeen syntyneitä eläimiä. Järjestelmän käyttöönottoa
edeltävää ajanjaksoa koskevia tallennettuja vanhoja tietoja ei hyväksytä.
Valvonta
4. Teurastettava eläin on hylättävä ilman eri toimenpiteitä ja sitä varten
myönnetty passi on takavarikoitava, jos tässä asetuksessa sille tai sen
teurastamiselle säädetyt vaatimukset eivät täyty. Jos tällainen tieto
ilmenee teurastuksen jälkeen, toimivaltaisen viranomaisen on keskey-
tettävä välittömästi todistusten myöntäminen ja peruutettava jo annetut
todistukset. Jos lähetys on jo tapahtunut, toimivaltaisen viranomaisen on
ilmoitettava siitä määräpaikan toimivaltaiselle viranomaiselle.
Määräpaikan toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava aiheelliset
toimenpiteet.
5. Markkinakelpoiset eläimet on teurastettava teurastamoissa, joissa ei ole
teurastettu muita kuin päivämäärään perustuvaan järjestelmään tai
varmennettujen karjojen järjestelmään kuuluvia eläimiä.
6. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistuttava siitä, että leikkaamoissa
käytettävät menettelyt takaavat seuraavien imusolmukkeiden poista-
misen:
polvitaipeen imusolmukkeet, lonkan imusolmukkeet, nivustaipeen
pinnalliset ja syvät imusolmukkeet, suoliluun mediaaliset ja lateraaliset
imusolmukkeet, munuaisten imusolmukkeet, reiden etupuoliset imusol-
mukkeet, lantion imusolmukkeet, kaulakylkiluun imusolmukkeet,
rintalastaan liittyvät imusolmukkeet, lavanedusimusolmukkeet, kainalon
imusolmukkeet sekä kaulan syvät taaimmaiset imusolmukkeet.
7. Liha on teurastushetkeen asti pystyttävä jäljittämään markkinakelpoisen
eläimen karjaan tai, paloittelun jälkeen, samassa erässä paloiteltuihin
eläimiin tietokoneistetun jäljitysjärjestelmän avulla. Teurastuksen
jälkeen on kyettävä merkinnöin osoittamaan, mistä karjasta tuore liha
tai I osassa tarkoitetut tuotteet ovat peräisin, jotta kyseinen lähetys
voidaan vetää takaisin. Jos kyseessä on lemmikkieläinten ruoka, jäljittä-
misen on oltava mahdollista asiakirjojen ja rekisterien avulla.
8. Kaikissa hyväksytyissä markkinakelpoisissa ruhoissa on oltava korva-
merkin numeroon liittyvä tunnistenumero.
9. Jäsenvaltiossa on oltava yksityiskohtaiset kirjaamiskäytännöt, jotka
kattavat:
a) jäljityksen ja teurastusta edeltävät tarkastukset;
b) teurastuksen aikana tapahtuvat tarkastukset;
c) tarkastukset lemmikkieläinten ruoan valmistuksen aikana;
d) kaikki merkintöjä ja varmentamista teurastuksen jälkeen koskevat
vaatimukset myyntipaikkaan saakka.
10. Toimivaltaisen viranomaisen on otettava käyttöön vaatimustenmukai-
suustarkastuksia koskeva kirjaamisjärjestelmä, jonka avulla voidaan
osoittaa, että valvonta on suoritettu.
Laitos
11. Hyväksynnän saadakseen laitoksen on suunniteltava ja otettava
käyttöön järjestelmä, jonka avulla markkinakelpoinen liha ja/tai tuote
voidaan tunnistaa ja kaikki liha voidaan jäljittää alkuperäkarjaan tai,
paloittelun jälkeen, samassa erässä paloiteltuihin eläimiin. Järjestelmän
on mahdollistettava lihan tai eläinperäisten tuotteiden alkuperän täydel-
linen jäljittäminen kaikissa vaiheissa, ja tiedot on säilytettävä vähintään
kahden vuoden ajan. Laitoksen johdon on ilmoitettava käytetyn järjes-
telmän yksityiskohdista kirjallisesti toimivaltaiselle viranomaiselle.
12. Toimivaltaisen viranomaisen on huolehdittava laitoksen käyttöönot-
taman järjestelmän arvioinnista, hyväksynnästä ja seurannasta2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 43
▼B
varmistaakseen, että järjestelmä mahdollistaa tuotteiden täydellisen
erottelun ja jäljityksen kaikissa tuotantoketjun vaiheissa.
D LUKU
Vientiä koskevat edellytykset
Elävien nautaeläinten ja niistä saatavien eläinperäisten tuotteiden kolmansiin
maihin suuntautuvassa viennissä sovelletaan sääntöjä, jotka on tässä asetuksessavahvistettu yhteisön sisäiselle kaupalle.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 44
▼B
LIITE IX
ELÄVIEN ELÄINTEN, ALKIOIDEN, MUNASOLUJEN JA ELÄINPERÄ-
ISTEN TUOTTEIDEN TUONTI YHTEISÖÖN
A LUKU
Luokkaan 1 sijoitetuista maista tai alueilta tapahtuvan tuonnin yhteydessä toimi-
valtaisen viranomaisen on nautaeläinten ja kaikkien nautaeläimistä saatujen
kauppatavaroiden osalta, joihin sovelletaan tässä asetuksessa vahvistettuja
erityissääntöjä, otettava huomioon esitetty kansainvälinen eläinten terveysto-
distus, jonka mukaan kyseinen maa tai alue täyttää liitteessä II olevassa C
luvussa asetetut vaatimukset, jotta maa tai alue voidaan luokitella tähän luok-
kaan.
B LUKU
Nautaeläinten tuonti
A Nautaeläinten tuonti luokkaan 2 sijoitetusta maasta tai alueelta edellyttää, että
esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus, jonka mukaan:
a) märehtijöiden ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja kieltoa
noudatetaan tosiasiallisesti;
b) yhteisöön vietäviksi tarkoitetut nautaeläimet voidaan tunnistaa pysyvällä
tunnistusjärjestelmällä, joka mahdollistaa niiden emän ja alkuperäkarjan
jäljittämisen, eivätkä ne ole sellaisten naaraspuolisten nautaeläinten jälke-
läisiä, joilla epäillään olevan BSE-tauti.
B Nautaeläinten tuonti luokkaan 3 sijoitetusta maasta tai alueelta edellyttää, että
esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus, jonka mukaan:
1) märehtijöiden ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja kieltoa
noudatetaan tosiasiallisesti,
2) yhteisöön vietäviksi tarkoitetut nautaeläimet
— voidaan tunnistaa pysyvällä tunnistusjärjestelmällä, joka mahdollistaa
niiden emän ja alkuperäkarjan jäljittämisen, eivätkä ne ole sellaisten
naaraspuolisten nautaeläinten jälkeläisiä, joilla epäillään olevan tai on
todettu BSE-tauti, ja
— ovat syntyneet, kasvatettu ja pidetty karjoissa, joissa ei ole vahvistettu
BSE-tapausta vähintään seitsemään vuoteen, tai
— ovat syntyneet sen päivämäärän jälkeen, jona kieltoa käyttää märehti-
jöiden ruokinnassa nisäkäsperäistä valkuaista on tosiasiallisesti
ryhdytty noudattamaan.
C Nautaeläinten tuonti luokkaan 4 sijoitetusta maasta tai alueelta edellyttää, että
esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus, jonka mukaan:
1) märehtijöiden ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja kieltoa
noudatetaan tosiasiallisesti,
2) yhteisöön vietäviksi tarkoitetut nautaeläimet
a) voidaan tunnistaa pysyvällä tunnistusjärjestelmällä, joka mahdollistaa
niiden emän ja alkuperäkarjan jäljittämisen, eivätkä ne ole sellaisten
naaraspuolisten nautaeläinten jälkeläisiä, joilla epäillään olevan tai on
todettu BSE-tauti; ja
b) ovat syntyneet, kasvatettu ja pidetty karjoissa, joissa ei ole vahvistettu
BSE-tapausta vähintään seitsemään vuoteen; tai
c) ovat syntyneet sen päivämäärän jälkeen, jona kieltoa käyttää märehti-
jöiden ruokinnassa nisäkäsperäistä valkuaista on tosiasiallisesti
ryhdytty noudattamaan.
D Nautaeläinten tuonti luokkaan 5 sijoitetusta maasta tai alueelta edellyttää, että
esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus, jonka mukaan:
1) tuotantoeläinten ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja
kieltoa noudatetaan tosiasiallisesti,
2) sairaat nautaeläimet, ja
a) jos kyseessä on naaraspuolinen nautaeläin, viimeinen vasikka, jonka se
on poikinut sairauden kliinisten ensioireiden ilmaantumista edeltä-
neiden kahden vuoden aikana tai mainitun ajankohdan jälkeen; sekä
b) kaikki saman kohortin nautaeläimet2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 45
▼B
on lopetettu ja hävitetty täydellisesti, jos nämä eläimet vielä elivät maassa
tai alueella;
3) yhteisöön vietäviksi tarkoitetut eläimet:
a) ovat syntyneet sen päivämäärän jälkeen, jona kielto käyttää tuotantoe-
läinten ruokinnassa nisäkäsperäistä valkuaisjauhoa on tosiasiallisesti
pantu täytäntöön;
b) voidaan tunnistaa pysyvällä tunnistusjärjestelmällä, joka mahdollistaa
niiden emän ja alkuperäkarjan jäljittämisen, eivätkä ne ole sellaisten
naaraspuolisten eläinten jälkeläisiä, joilla epäillään olevan tai on
todettu BSE-tauti;
JA
c) ovat syntyneet, on kasvatettu ja pidetty karjoissa, joissa ei ole koskaan
vahvistettu BSE-tapausta ja joissa on ollut vain sellaisia nautaeläimiä,
jotka ovat syntyneet tilalla tai tulleet karjasta, jolla on vastaava tautia-
sema; tai
d) ovat syntyneet, on kasvatettu ja pidetty karjoissa, joissa ei ole vahvis-
tettu BSE-tapausta vähintään seitsemään vuoteen ja joissa on vain
sellaisia nautaeläimiä, jotka ovat syntyneet tilalla tai tulleet karjasta,
jolla on vastaava terveydellinen asema.
C LUKU
Tuoreen naudanlihan ja nautaeläimistä peräisin olevien tuotteiden tuonti
A Tuoreen naudanlihan (luullisen tai luuttoman) ja nautaeläimistä peräisin
olevien tuotteiden tuonti luokkaan 2 sijoitetuista maista tai alueilta edellyttää,
että esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus, jonka mukaan märehti-
jöiden ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja kieltoa
noudatetaan tosiasiallisesti.
B Tuoreen naudanlihan (luullisen tai luuttoman) ja nautaeläimistä peräisin
olevien tuotteiden tuonti luokkaan 3 sijoitetuista maista tai alueilta edellyttää,
että esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus, jonka mukaan:
a) märehtijöiden ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja kieltoa
noudatetaan tosiasiallisesti;
b) yhteisöön vietäväksi tarkoitettu tuore naudanliha ja nautaeläimistä peräisin
olevat tuotteet eivät sisällä liitteessä V tarkoitettua erikseen määriteltyä
riskiainesta taikka pään luista tai selkärangasta peräisin olevaa mekaani-
sesti erotettua luulihaa eivätkä ole näiden johdannaisia.
C Tuoreen naudanlihan (luullisen tai luuttoman) ja nautaeläimistä peräisin
olevien tuotteiden tuonti luokkaan 4 sijoitetuista maista tai alueilta edellyttää,
että esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus, jonka mukaan:
1) märehtijöiden ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja kieltoa
noudatetaan tosiasiallisesti,
2) yhteisöön tuotaviksi tarkoitettu nautaeläinten tuore liha ja nautaeläimistä
peräisin olevat tuotteet eivät sisällä liitteessä V tarkoitettua erikseen
määriteltyä riskiainesta taikka pään luista tai selkärangasta peräisin olevaa
mekaanisesti erotettua luulihaa tai ole näiden johdannaisia.
D Tuoreen naudanlihan ja nautaeläimistä peräisin olevien tuotteiden tuonti
luokkaan 5 sijoitetuista maista tai alueilta kielletään, paitsi liitteessä VIII
olevan C luvun I osassa tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden osalta, joiden
tuonti edellyttää, että esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus, jonka
mukaan:
1) 16 artiklan 2 kohdan ja liitteessä VIII olevan C luvun II tai III osan edel-
lytykset täyttyvät kyseisten tuotteiden osalta,
2) yhteisöön vietäväksi tarkoitetut nautaeläimistä peräisin olevat tuotteet
eivät sisällä mitään F luvussa tarkoitettua tuotetta eivätkä liitteessä V
tarkoitettua erikseen määriteltyä riskiainesta eivätkä ole näiden johdan-
naisia,
3) käytössä on järjestelmä, jonka avulla voidaan jäljittää tilat, joista
yhteisöön vietäväksi tarkoitettu tuore naudanliha ja nautaeläimistä peräisin
olevat tuotteet ovat peräisin,
4) nautaeläimet, joista yhteisöön vietäväksi tarkoitettu liha tai lihatuotteet
ovat peräisin
a) on tunnistettu pysyvällä tunnistusjärjestelmällä, joka mahdollistaa
niiden emän ja alkuperäkarjan jäljittämisen;2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 46
▼B
b) eivät ole sellaisten naaraspuolisten nautaeläinten jälkeläisiä, joilla
epäillään olevan tai jotka ovat saaneet BSE-taudin, ja
— ovat syntyneet sen päivämäärän jälkeen, jona kieltoa käyttää
tuotantoeläinten ruokinnassa nisäkäsperäistä valkuaista on tosiasial-
lisesti ryhdytty noudattamaan, tai
— ovat syntyneet, kasvatettu ja pidetty karjoissa, joissa ei ole todettu
BSE-tapausta vähintään seitsemään vuoteen,
5) tuotantoeläinten ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja
kieltoa sovelletaan tosiasiallisesti,
6) sairaat nautaeläimet, ja
a) jos kyseessä on naaraspuolinen nautaeläin, viimeinen jälkeläinen,
jonka se on poikinut sairauden kliinisten ensioireiden ilmaantumista
edeltäneiden kahden vuoden aikana tai mainitun ajankohdan jälkeen;
sekä
b) kaikki saman kohortin nautaeläimet
on lopetettu ja hävitetty täydellisesti, jos nämä eläimet vielä elivät maassa
tai alueella.
D LUKU
Nautaeläinten munasolujen ja alkioiden tuonti
A Nautaeläinten alkioiden ja munasolujen tuonti luokkaan 2 sijoitetuista maista
tai alueilta edellyttää, että esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus,
jonka mukaan:
1) märehtijöiden ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja kieltoa
noudatetaan tosiasiallisesti,
2) munasolujen/alkioiden keräyksessä, käsittelyssä ja varastoinnissa on
noudatettu direktiivin 89/556/ETY (1) liitteiden A ja B säännöksiä.
B Nautaeläinten alkioiden ja munasolujen tuonti luokkaan 3 sijoitetuista maista
tai alueilta edellyttää, että esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus,
jonka mukaan:
1) märehtijöiden ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja kieltoa
noudatetaan tosiasiallisesti,
2) yhteisöön vietäviksi tarkoitetut alkiot ja munasolut on saatu naaraspuoli-
silta eläimiltä,
a) jotka voidaan tunnistaa pysyvällä tunnistusjärjestelmällä, joka mahdol-
listaa niiden emän ja alkuperäkarjan jäljittämisen, ja jotka eivät ole
sellaisten naaraspuolisten eläinten jälkeläisiä, joilla on BSE-tauti;
b) jotka eivät ole syntyneet sellaisista nautaeläimistä, joilla epäillään
olevan tai jotka ovat saaneet BSE-taudin;
c) joilla ei epäilty olevan BSE-tautia alkioiden keruuhetkellä;
3) munasolujen/alkioiden keräyksessä, käsittelyssä ja varastoinnissa on
noudatettu direktiivin 89/556/ETY liitteiden A ja B säännöksiä.
C Nautaeläinten alkioiden ja munasolujen tuonti luokkaan 4 sijoitetuista maista
tai alueilta edellyttää, että esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus,
jonka mukaan:
1) märehtijöiden ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja kieltoa
noudatetaan tosiasiallisesti,
2) yhteisöön vietäviksi tarkoitetut munasolut ja alkiot on saatu naaraspuoli-
silta eläimiltä,
a) jotka voidaan tunnistaa pysyvällä tunnistusjärjestelmällä, joka mahdol-
listaa niiden emän ja alkuperäkarjan jäljittämisen, ja jotka eivät ole
sellaisten naaraspuolisten eläinten jälkeläisiä, joilla epäillään olevan
tai on todettu BSE-tauti;
b) joilla ei ole BSE-tautia;2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 47
(1) Neuvoston direktiivi 89/556/ETY, annettu 25 päivänä syyskuuta 1989, eläinten
terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä naudansukuisten kotieläintenalkioiden kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista (EYVL L 302, 19.10.1989, s. 1),direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 94/113/EY
(EYVL L 53, 24.2.1994, s. 23).
▼B
c) joilla ei epäilty olevan BSE-tautia alkioiden keruuhetkellä; ja
i) jotka ovat syntyneet sen päivämäärän jälkeen, jona kieltoa käyttää
märehtijöiden ruokinnassa nisäkäsperäistä valkuaista on tosiasialli-
sesti ryhdytty noudattamaan; tai
ii) jotka ovat syntyneet, on kasvatettu ja pidetty karjoissa, joissa ei ole
vahvistettu BSE-tapausta vähintään seitsemään vuoteen,
3) munasolujen/alkioiden keräyksessä, käsittelyssä ja varastoinnissa on
noudatettu direktiivin 89/556/ETY liitteiden A ja B säännöksiä.
D Nautaeläinten alkioiden ja munasolujen tuonti luokkaan 5 sijoitetuista maista
tai alueilta edellyttää, että esitetään kansainvälinen eläinten terveystodistus,
jonka mukaan:
1) tuotantoeläinten ruokinta nisäkäsperäisellä valkuaisella on kielletty ja
kieltoa noudatetaan tosiasiallisesti,
2) sairaat nautaeläimet ja, jos kyseessä on naaraspuolinen nautaeläin,
viimeinen vasikka, jonka se on poikinut sairauden kliinisten ensioireiden
ilmaantumista edeltäneiden kahden vuoden aikana tai mainitun ajan-
kohdan jälkeen, on lopetettu ja hävitetty täydellisesti, jos tämä vasikka
vielä eli maassa tai alueella,
3) yhteisöön vietäviksi tarkoitetut alkiot ja munasolut on saatu naaraspuoli-
silta eläimiltä,
a) jotka voidaan tunnistaa pysyvällä tunnistusjärjestelmällä, joka mahdol-
listaa niiden emän ja alkuperäkarjan jäljittämisen, ja jotka eivät ole
sellaisten naaraspuolisten eläinten jälkeläisiä, joilla epäillään olevan
tai on todettu BSE-tauti;
b) joilla ei ole BSE-tautia;
c) joilla ei epäilty olevan BSE-tautia alkion keruuhetkellä; ja
i) jotka ovat syntyneet sen päivämäärän jälkeen, jona kieltoa käyttää
tuotantoeläinten ruokinnassa nisäkäsperäistä valkuaista on tosiasial-
lisesti ryhdytty noudattamaan; tai
ii) joita ei ole koskaan ruokittu nisäkäsperäisellä valkuaisella ja jotka
ovat syntyneet, on kasvatettu ja pidetty karjoissa, joissa ei ole
vahvistettu BSE-tapausta vähintään seitsemään vuoteen, ja joissa
on vain sellaisia nautaeläimiä, jotka ovat syntyneet tilalla tai tulleet
karjasta, jolla on vastaava tautiasema,
4) munasolujen/alkioiden keräyksessä, käsittelyssä ja varastoinnissa on
noudatettu direktiivin 89/556/ETY liitteiden A ja B säännöksiä.
E LUKU
Lampaiden ja vuohien tuonti
Yhteisöön 1 päivän lokakuuta 2003 jälkeen suuntautuvan lampaiden ja vuohien
tuonnin ehtona on sellaisen eläinten terveystodistuksen esittäminen, jossa
vahvistetaan, että
a) eläimet ovat syntyneet ja niitä on kasvatettu yhtäjaksoisesti tiloilla, joilla ei
ole koskaan todettu yhtään scrapie-tapausta, ja kun on kyse jalostuslampaista,
ne täyttävät liitteessä VIII olevan A luvun I osan ensimmäisen kohdan a
alakohdan i alakohdassa esitetyt vaatimukset; tai
b) eläimet ovat ARR/ARR-prioniproteiinin genotyypin lampaita, jotka
määritellään komission päätöksen 2002/1003/EY liitteessä I, ja ne ovat peräi-
sin tilalta, jolla viimeksi kuluneiden kuuden kuukauden aikana ei ole
ilmoitettu yhdestäkään scrapie-tapauksesta.
Jos ne on tarkoitettu jäsenvaltioon, jonka koko alueeseen tai sen osaan sovelle-
taan liitteessä VIII olevan A luvun I osan ensimmäisen kohdan b tai c alakohdan
säännöksiä, niiden on täytettävä yleiset tai erityiset lisätakeet, jotka on
määritelty 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
F LUKU
Liitteessä VIII olevassa C luvussa tarkoitettujen tuotteiden tuonti yhteisöön
luokkaan 5 sijoitetuista kolmansista maista tai niiden alueilta on 16 artiklan 3
kohdan mukaisesti kielletty, jos tuotteet sisältävät seuraavia märehtijäperäisiä
tuotteita tai märehtijäperäistä ainesta tai ne ovat näiden kyseisten tuotteiden tai
ainesten johdannaisia:
— mekaanisesti erotettu liha,
— tuotantoeläinten ruokintaan tarkoitettu dikalsiumfosfaatti,— gelatiini, paitsi jos se on valmistettu vuodista tai nahoista,2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 48
▼M12
▼B
▼B
— märehtijäperäiset sulatetut rasvat ja niiden johdannaiset, paitsi jos ne on
saatu sellaisista erillisistä rasvakudoksista, joiden on ilmoitettu soveltuvan
ihmisravinnoksi, tai raaka-aineista, jotka on käsitelty päätöksen 1999/534/
EY vaatimuksia noudattaen.
G LUKU
Eläinperäisen tuotteen tuonnissa kolmansista maista tai kolmansien maiden
alueilta, joita ei ole sijoitettu luokkaan 1, on yhteisön lainsäädännön mukaisten
asianomaisten todistusten lisäksi toimitettava seuraava tuotantomaan toimival-
taisen viranomaisen allekirjoittama ilmoitus:
”Eläinperäinen tuote ei sisällä tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalo-
patioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22
päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteessä V tarkoitettua erikseen määriteltyä
riskiainesta, eikä se ole tällaisen riskiaineksen johdannainen, eikä sisällä
nautaeläinten, lampaiden tai vuohien kallosta tai selkärangasta mekaanisesti
irrotettua lihaa. Eläimiä ei ole ennen teurastusta tainnutettu ruiskuttamalla
kaasua kallon sisään eikä lopetettu samaa menetelmää käyttäen, eikä teuras-
tettu tainnuttamisen jälkeen vaurioittamalla keskushermostokudosta kallon
sisään pistetyllä sauvanmuotoisella välineellä.”2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 49
▼B
LIITE X
VERTAILULABORATORIOT, NÄYTTEENOTTO JA LABORATORIO-
TUTKIMUSMENETELMÄT
A LUKU
Kansalliset vertailulaboratoriot
1. Kansallisen vertailulaboratorion on täytettävä seuraavat edellytykset:
a) siellä on oltava laitteet ja erikoistunut henkilökunta, joiden ansiosta
laboratorio voi milloin hyvänsä, erityisesti silloin kun kyseinen tauti
ilmaantuu ensimmäisen kerran, todeta TSE-taudinaiheuttajan tyypin ja
kannan sekä vahvistaa alueellisten diagnostisten laboratorioiden tulokset.
Jos taudinaiheuttajan kyntatyyppiä ei ole mahdollista tunnistaa, labora-
torion on vahvistettava menettely sen varmistamiseksi, että kannan
tunnistaminen annetaan yhteisön vertailulaboratorion tehtäväksi;
b) sen on tarkastettava aluellisissa diagnostisissa laboratorioissa käytetyt
diagnostiset menetelmät;
c) sen on huolehdittava jäsenvaltion diagnostisten vaatimusten ja menetel-
mien yhteensovittamisesta. Tässä tarkoitusessa se:
— voi toimittaa diagnostisia reagensseja jäsenvaltion hyväksymille
laboratorioille,
— valvoo kaikkien jäsenvaltiossa käytettyjen diagnostisten reagenssien
laatua,
— järjestää määräajoin vertailutestejä,— säilyttää jäsenvaltiossa vahvistettujen kyseisen taudin tapausten
taudinaiheuttajien isolaatteja tai taudinaiheuttajaa sisältäviä vastaavia
kudoksia,
— huolehtii jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten osoittamissa diagnosti-
sissa laboratorioissa saatujen tulosten vahvistamisesta;
d) toimii yhteistyössä yhteisön vertailulaboratorion kanssa.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden, joilla ei ole
kansallista vertailulaboratoriota, on kuitenkin käytettävä yhteisön vertailula-
boratoriota tai muiden jäsenvaltioiden kansallisia vertailulaboratorioita.
3. Kansalliset vertailulaboratoriot ovat:
Alankomaat: Instituut voor Dierhouderij en Diergezondheid,
ID-DLO Lelystad
Edelhertweg 15
Postbus 658200 AB Lelystad
Netherlands
Belgia: CERVA-CODA-VAR
Centre d'Étude et de Recherches Vétérinaires et
Agrochimiques
Centrum voor Onderzoek in Diergeneeskunde en
Agrochemie
Veterinary and Agrochemical Research Centre
Groeselenberg 99
B-1180 Bruxelles/Brussel
Espanja: Veterinary School Laboratory
Animal Pathology Departement (Pathological
Anatomy)
Zaragoza
Spain
(BSE ja scrapei, muut menetelmät kuin pika-
testit)
Laboratorio Central de Veterinaria de Algete
Madrid
Spain
(pikatestit)
Centro de Investigacion en Sanidad Anímal
(CISA)
Crta, De Algete al Casar de Talamanca
28130 Valdeolmos (Madrid)
Spain
(TSE:t ja BSE:tä ja scrapieta lukuun ottamatta)2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 50
▼M1
▼M1
Irlanti: Central Veterinary Research Laboratory
Abbotstown
Castleknock
Dublin 15
Ireland
Italia: Istituto Zooprofilattico Sperimentale del
Piemonte
Liguria e Valle d'aosta
CEA
Via Bologna
I-148-10150 Torino
Itävalta: Bundesanstalt für Tierseuchenbekämpfung,
Mödling
Robert Koch Gasse 17
A-2340 Mödling
Kreikka: Ministry of Agriculture
Veterinary Laboratory of Larisa
7thkm of Larisa — Trikala Highway
GR-411 10 Larisa
(pikatestit ja immunologiset testit)
Laboratory of Gross Pathology
Faculty of Veterinary Medicine
Aristotelian University of Thessaloniki
Giannitson & Voutyra St.
GR-546 27 Thessaloniki
(histopatologia)
Kypros: Εργαστήριο Αναφοράς για τις Ασθένειες
των Ζώων ,
Κτηνιατρικές Υπηρεσίες ,1417 Λευκωσία
(National Reference Laboratory for Animal
Health Veterinary Services
CY-1417 Nicosia
Latvia: Valsts veterin ārmedic īnas diagnostikas centrs
Lejupes iela 3
LV-1076 R īga
Liettua: Nacionalin ėveterinarijos laboratorija
J.Kairi ūkščio g. 10
LT-2021 Vilnius
Luxemburg: CERVA-CODA-VAR
Centre d'Étude et de Recherches Vétérinaires et
Agrochimiques
Centrum voor Onderzoek in Diergeneeskunde en
Agrochemie
Veterinary and Agrochemical Research Centre
Groeselenberg 99
B-1180 Bruxelles/Brussel
Malta: National Veterinary Laboratory
Marsa
Malta
Portugali: Laboratório Nacional de Investigação Veter-
inária
Estrada de Benfica, 701
P-1500 Lisboa
Puola: Laboratorium Zakładu Wirusologii Pastwowego-
wego Instytutu Weterynaryjnego
Al. Partyzantów 57
PL-24-100 Puławy2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 51
▼M7
▼A1
▼M1
▼A1
▼M1
▼A1
▼M1
Ranska: Agence Française de Sécurité Sanitaire des
Aliments
Laboratoire de pathologie bovine
31, avenue Tony Garnier
BP 7033
F-69342 Lyon Cedex
Ruotsi: National Veterinary Institute
S-751 89 Uppsala
Tanska: Danish Veterinary Laboratory
Bülowsvej 27
DK-1790 Copenhagen V
Saksa: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten
der Tiere
Anstaltsteil Insel Riems
Boddenblick 5A
D-17498 Insel Riems
Slovakia: Neuroimunologický ústav SAV
Dúbravská cesta 9
SK-942 45 Bratislava
Slovenia: Nacionalni veterinarski inštitut
Gerbi čeva 60
SI-1000 Ljubljana
Suomi: Eläinlääkintä- ja elintarviketutkimuslaitos
Hämeentie 57
FIN-00550 Helsinki
Tšekin tasavalta: Státní veterinární ústav Jihlava, Rantí řovská 93,
586 05 Jihlava
Unkari: Országos Állategészségügyi Intézet (OÁI)
Pf. 2.
Tábornok u. 2.
H-1581-Budapest
Viro: Veterinaar- ja Toidulaboratoorium
Kreutzwaldi 30
51006 Tartu
Yhdistynyt kuningas-
kunta:Veterinary Laboratories Agency
Woodham Lane
New Haw
Addlestone
Surrey KT15 3NB
United Kingdom
B LUKU
Yhteisön vertailulaboratorio
1. Yhteisön vertailulaboratorio TSE:itä varten on:
The Veterinary Laboratories Agency
Woodham LaneNew Haw
Addlestone
Surrey KT15 3NBUnited Kingdom
2. Yhteisön vertailulaboratorion toimivalta ja tehtävät ovat seuraavat:
a) yhteistyössä komission kanssa sovittaa yhteen jäsenvaltioissa tarttuvien
ESB:iden diagnosoinnissa käytetyt menetelmät erityisesti siten, että se
— varastoi ja toimittaa taudinaiheuttajaa sisältäviä vastaavia kudoksia
asiaankuuluvien diagnostisten testein kehittämiseksi tai tuottamiseksi
tai taudinaiheuttajakantojen tyypin määrittämiseksi,
— toimittaa standardiseerumeja ja muita vertailureagensseja kansallisille
vertailulaboratorioille jäsenvaltioissa käytettyjen testien ja reagens-
sien standardoimiseksi,2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 52
▼A1
▼M1
▼A1
▼M1
▼B
▼B
— kerää ja säilyttää TSE:ien taudinaiheuttajia ja kantoja sisältäviä
vastaavia kudoksia,
— järjestää säännöllisin väliaijoin diagnostisten menetelmien vertailute-
stejä yhteisön tasolla,
— kerää ja luokittelee tietoja yhteisössä käytetyistä diagnostisista mene-
telmistä ja tehtyjen kokeiden tuloksista,
— tunnistaa TSE:ien taudinaiheuttajan isolaatit uusimmilla menetelmillä
taudin epidemiologian ymmärtämiseksi mahdollisimman hyvin,
— seuraa tilanteen kehitystä kaikkialla maailmassa TSE:ien seurannan,
epidemiologian ja ehkäisyn osalta,
— pitää yllä prionitauteja koskevaa asiantuntemusta nopean erotusdiag-
noosin mahdollistamiseksi,
— hankkii perusteellisen tietämyksen TSE:ien valvonnassa ja hävittämi-
sessä käytettävien diagnostisten menetelmien valmistuksesta ja
käytöstä;
b) avustaa aktiivisesti jäsenvaltioissa ilmenneiden TSE-tapausten diagno-
soinnissa ottamalla tutkittaviksi TSE-tartunnan saaneista eläimistä
otettuja näytteitä diagnoosin vahvistamista, tunnistamista ja epidemiolo-
gisia tutkimuksia varten;
c) helpottaa laboratoriossa suoritettavan diagnosoinnin asiantuntijoiden
koulutusta ja jatkokoulutusta diagnoosimenetelmien yhdenmukaistami-
seksi koko yhteisössä.
C LUKU
Näytteidenotto ja laboratoriotestit
1. Näytteidenotto
Kaikki näytteet, jotka aiotaan tutkia TSE:n toteamiseksi, on otettava
käyttäen Maailman eläintautijärjestön (OIE) diagnostisia testejä ja rokotteita
käsittelevän käsikirjan (Manual of Standards for Diagnostic Tests and
vaccines) (jäljempänä ’käsikirja’) viimeisimmässä laitoksessa esitettyjä
menetelmiä ja käytänteitä. Jos tällaisia menetelmiä ja käytänteitä ei ole,
näytteet on otettava testien oikean soveltamisen takaavalla asianmukaisella
tavalla. Näytteisiin on merkittävä asianmukaisesti otokseen valitun eläimen
tunnistetiedot.
2. Laboratoriot
Kaikki laboratoriotutkimukset TSE:n toteamiseksi on tehtävä tähän tarkoi-
tukseen hyväksytyissä laboratorioissa.
3. Menetelmät ja käytänteet
3.1 Laboratoriotestit nautojen BSE:n toteamiseksi
a ) Epäillyt tapaukset
Laboratoriotesteihin 12 artiklan 2 kohdan säännösten nojalla lähetetyille
nautaeläinten kudoksille on tehtävä histopatologinen tutkimus käsikirjan
viimeisimmän laitoksen mukaisesti, paitsi jos näyte on autolysoitunut.
Mikäli diagnoosista ei histopatologisen tutkimuksen tuloksen perusteella
ole täyttä varmuutta, tulos on negatiivinen tai näyte on autolysoitunut,
kudokset on tutkittava jollakin muulla käsikirjassa esitetyllä diagnoosi-
menetelmällä (immunosolukemiallinen testi, immunoblottaus tai taudille
ominaisten fibrillien osoittaminen elektronimikroskopian avulla). Tähän
tarkoitukseen ei voida kuitenkaan käyttää pikatestejä.
Jos jonkin edellä mainitun tutkimuksen tulos on positiivinen, kyseiset
eläimet on katsottava BSE-positiivisiksi tapauksiksi.
b) B SE : n s e u r a n t a
Laboratoriotesteihin liitteessä III olevan A luvun I osan (Nautaeläinten
seuranta) säännösten nojalla lähetetyt nautaeläinten kudokset on tutkit-
tava pikatestillä.
Jos diagnoosista ei pikatestin tuloksen perusteella ole täyttä varmuutta tai
tulos on positiivinen, kudoksille on välittömästi tehtävä vahvistuksen
antavia tutkimuksia virallisessa laboratoriossa. Vahvistuksen antava
tutkimus on aloitettava käsikirjan viimeisessä laitoksessa esitetyllä aivo-
kudoksen histopatologisella tutkimuksella, paitsi jos näyte on
autolysoitunut tai se ei muutoin sovellu histopatologisesti tutkittavaksi.
Mikäli diagnoosista ei histopatologisen tutkimuksen tuloksen perusteella
ole täyttä varmuutta, tulos on negatiivinen tai näyte on autolysoitunut,2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 53
▼M1
▼M1
kudokset on tutkittava jollakin muulla a alakohdassa esitetyllä diagnoosi-
menetelmällä.
Eläin on katsottava BSE-positiiviseksi tapaukseksi, jos pikatestin tulos
on positiivinen tai tuloksesta ei ole täyttä varmuutta ja jos
— tämän jälkeen tehdyn histopatologisen tutkimuksen tulos on positii-
vinen, tai
— muun a alakohdassa mainitun diagnoosimenetelmän tulos on positii-
vinen.
3.2 Laboratoriotestit lampaiden ja vuohien scrapien toteamiseksi
a ) Epäillyt tapaukset
Laboratoriotesteihin 12 artiklan 2 kohdan säännösten nojalla lähetetyille
lampaiden ja vuohien kudoksille on tehtävä histopatologinen tutkimus
käsikirjan viimeisimmän laitoksen mukaisesti, paitsi jos näyte on autoly-
soitunut. Mikäli diagnoosista ei histopatologisen tutkimuksen tuloksen
perusteella ole täyttä varmuutta, tulos on negatiivinen tai näyte on auto-
lysoitunut, kudokset on tutkittava immunosolukemiallisella testillä tai
immunoblottauksella, kuten edellä mainitussa käsikirjassa on esitetty.
Tähän tarkoitukseen ei voida kuitenkaan käyttää pikatestejä.
Jos jonkin edellä mainitun tutkimuksen tulos on positiivinen, kyseiset
eläimet on katsottava scrapie-positiivisiksi tapauksiksi.
b ) Scrapien seuranta
Laboratoriotesteihin liitteessä III olevan A luvun II osan (Lampaiden ja
vuohien seuranta) säännösten nojalla lähetetyt lampaiden ja vuohien
kudokset on tutkittava pikatestillä.
Jos diagnoosista ei pikatestin tuloksen perusteella ole täyttä varmuutta tai
tulos on positiivinen, aivokudos on tuloksen vahvistamiseksi välittömästi
lähetettävä viralliseen laboratorioon tutkittavaksi immunosolukemialli-
sella testillä tai immunoblottauksella, kuten a alakohdassa on esitetty.
Eläin on katsottava scrapie-positiiviseksi tapaukseksi, jos vahvistuksen
antavan tutkimuksen tulos on positiivinen.
3.3 Laboratoriotestit muiden kuin 3.1 ja 3.2 kohdassa tarkoitettujen TSE:iden
toteamiseksi
Kun epäillään edellä 3.1 ja 3.2 kohdassa tarkoitetusta poikkeavaa TSE:tä,
epäilyn vahvistamiseksi tehtyihin testeihin on kuuluttava ainakin aivoku-
doksen histopatologinen tutkimus. Toimivaltainen viranomainen voi myös
vaatia muita laboratoriokokeita kuten immunosolukemialliset testit, immu-
noblottaus, taudille ominaisten fibrillien osoittaminen
elektronimikroskopian avulla ja muut menetelmät, jotka on suunniteltu sair-
auteen liittyvän prioniproteiinimuodon havaitsemiseksi. Joka tapauksessa
olisi suoritettava ainakin yksi muu laboratoriotutkimus, jos ensimmäisen
histopatologisen tutkimuksen tulos on negatiivinen tai jos tuloksen perus-
teella ei ole täyttä varmuutta diagnoosista. Jos tauti esiintyy ensimmäisen
kerran, on tehtävä ainakin kolme eri tutkimusta.
Varsinkin silloin, kun BSE-tartuntaa epäillään muussa lajissa kuin nautaeläi-
missä, otosten kanta on mahdollisuuksien mukaan tyypitettävä.
4. Pikatestit
Pikatesteinä, jotka suoritetaan 5 artiklan 3 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan
mukaisesti, käytetään seuraavia menetelmiä:
— immunoblottaus (Western blotting), joka perustuu prioniproteiinin
proteaasiresistentin fragmentin (PrPRes) toteamiseen (Prionics-Check-
Western-testi),
— kemiluminesenssiin perustuva Elisa-testi, johon liittyvät näytteen uutto-
ja Elisa-menetelmät; jälkimmäisessä menetelmässä käytetään vahvis-
tettua kemiluminesenssireagenssia (Enfer-testi),
— denaturointi- ja konsentrointivaiheiden jälkeen tehtävä PrPRes-fragmenttia
määrittävä sandwich immunoassay -testi (Bio-Rad TeSeE -testi eli
aiempi Bio-Rad Platelia -testi). Nykyiset varastot, joissa on merkintä
”Bio-Rad Platelia”, voidaan kuitenkin käyttää yhdeksän kuukauden
kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta,
— mikrotiitterilevypohjainen immunomääritys (ELISA), jolla todetaan
proteaasiresistentti PrPResmonoklonaalisilla vasta-aineilla (Prionics-
Check-LIA-testi),
— automaattinen konformaatiosta riippuva immunomääritys, jossa verra-
taan detektiovasta-aineen reaktiivisuutta PrPSc:n proteaasisensitiivisen ja2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 54
▼M7
▼M7
proteaasiresistentin muodon (osa proteaasiresistentistä PrPSc:stä vastaa
PrPRes-fragmenttia) sekä PrPC:n kanssa (InPro CDI-5).
Pikatestien valmistajalla on oltava käytössä yhteisön vertailulaboratorion
hyväksymä laadunvarmistusjärjestelmä, jolla varmistetaan, ettei testin suori-
tustaso muutu. Valmistajan on toimitettava testimenettely yhteisön
vertailulaboratoriolle.
Pikatestin tai testimenettelyn muuttamisen edellytyksenä on, että muutok-
sesta ilmoitetaan ennakkoon yhteisön vertailulaboratoriolle ja että tämä
toteaa, ettei muutos vähennä pikatestin herkkyyttä, spesifisyyttä tai luotetta-
vuutta. Yhteisön vertailulaboratorion päätelmästä on ilmoitettava
komissiolle ja kansallisille vertailulaboratorioille.
5. Vaihtoehtoiset testit
(määritellään myöhemmin)2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 55
▼M1
▼M9
LIITE XI
22 JA 23 ARTIKLASSA TARKOITETUT SIIRTYMÄTOIMENPITEET
A. Erikseen määritelty riskiaines, mekaanisesti erotettu liha ja teurastuste-
kniikat
1. a) Seuraavia kudoksia nimitetään erikseen määritellyksi riskiainekseksi:
i) yli 12 kuukauden ikäisten nautaeläinten kallo lukuun ottamatta
alaleukaa mutta aivot ja silmät mukaan luettuina, selkäranka lukuun
ottamatta häntänikamia ja lannerangan nikamien ja rintanikamien
poikkihaarakkeita sekä ristiluun ”siipiä” mutta mukaan lukien taka-
juuren hermosolmu ja selkäydin sekä kaikenikäisten nautaeläinten
risat (tonsillat), suolisto pohjukaissuolesta peräsuoleen ja suolilieve;
ii) yli 12 kuukauden ikäisten tai sellaisten lampaiden ja vuohien, joiden
ikenistä on puhjennut pysyvä etuhammas, kallo, aivot ja silmätmukaan luettuina, risat (tonsillat) ja selkäydin, sekä kaikenikäisten
lampaiden ja vuohien perna ja sykkyräsuoli (ileum).
Edellä esitettyä ikää naudan selkärangan poistamiseksi voidaan
muuttaa muuttamalla tätä asetusta. Muuttamisen perustana on liit-
teessä III olevan A luvun I osassa vahvistetun BSE-seurannan
tulosten perusteella määritettävä BSE:n tilastollinen esiintymisto-
dennäköisyys yhteisön nautakannan relevanteissa ikäryhmissä.
b) Edellä a alakohdassa mainitun erikseen määritellyn riskiaineksen lisäksi
seuraavia kudoksia nimitetään erikseen määritellyksi riskiainekseksi
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneessä kuningaskunnassa ja
Portugalissa Azorien autonomista aluetta lukuun ottamatta: yli kuuden
kuukauden ikäisten nautaeläinten koko pää kieltä lukuun ottamatta mutta
aivot, silmät ja kolmoishermo mukaan luettuina, kateenkorva, perna ja
selkäydin.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa säädetään, 24
artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti voidaan tehdä päätös
sallia sellaisten nautaeläinten selkärangan ja takajuuren hermosolmun
käyttö,
a) jotka ovat syntyneet ja jotka on kasvatettu yhtäjaksoisesti ja teurastettu
jäsenvaltioissa, joiden osalta tieteellisessä arvioinnissa on todettu, että
BSE:n esiintyminen kotoperäisissä nautaeläimissä on erittäin epäto-
dennäköistä tai epätodennäköistä vaikkakaan ei poissuljettua; tai
b) jotka ovat syntyneet sen päivämäärän jälkeen, kun nisäkäsperäisen
proteiinin syöttämistä märehtijöille koskeva kielto on tosiasiallisesti
pantu täytäntöön, niissä jäsenvaltioissa, joissa BSE:tä on todettu koto-
peräisissä eläimissä tai joiden osalta tieteellisessä arvioinnissa on
todettu, että BSE:n esiintyminen kotoperäisissä nautaeläimissä on
todennäköistä.
Poikkeusta voidaan soveltaa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Portuga-
liin ja Ruotsiin aiemmin toimitettujen ja arvioitujen todisteiden
perusteella. Muut jäsenvaltiot voivat hakea tätä poikkeusta toimittamalla
komissiolle ratkaisevat todisteet a tai b alakohdan osalta.
Liitteessä III olevan A luvun I jaksossa vahvistettujen vaatimusten
lisäksi jäsenvaltioiden, joihin poikkeusta sovelletaan, on varmistettava,
että jollakin liitteessä X olevan C luvun 4 kohdassa luetellulla hyväksy-
tyllä pikatestillä tutkitaan kaikki yli 30 kuukauden ikäiset nautaeläimet,
jotka
i) ovat kuolleet maatilalla tai kuljetuksen aikana mutta joita ei ole teur-
astettu ihmisravinnoksi, lukuun ottamatta kuolleita eläimiä syrjäisillä
alueilla, joissa eläintiheys on alhainen, jäsenvaltioissa, joissa BSE:n
esiintyminen on epätodennäköistä;
ii) on teurastettu ihmisravinnoksi tavanomaiseen tapaan.
Poikkeusta ei voida soveltaa selkärankaan eikä takajuuren hermosol-
muun, jotka on saatu yli 30 kuukauden ikäisiltä nautaeläimiltä, jotka
ovat peräisin Yhdistyneestä kuningaskunnasta tai Portugalista Azorien
autonomista aluetta lukuun ottamatta.
Komission asiantuntijat voivat tehdä 21 artiklan mukaisesti tarkastuksia
paikan päällä toimitetun todistusaineiston edelleen todentamiseksi.
3. Nautaeläinten, lampaiden ja vuohien luita ei saa käyttää mekaanisesti
erotetun lihan tuotantoon.
4. Nautaeläimiä, lampaita tai vuohia, joiden liha on tarkoitettu ihmisten tai
eläinten ravinnoksi, ei saa teurastaa vaurioittamalla keskushermostokudosta
tainnutuksen jälkeen kallon sisään pistetyllä sauvanmuotoisella välineellä.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 56
▼M9
5. Erikseen määritelty riskiaines on poistettava:
a) teurastamoissa tai tarvittaessa muissa teurastuspaikoissa;
b) leikkaamoissa, kun kyse on nautaeläinten selkärangasta;
c) tarvittaessa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o
1774/2002 (1) 10 artiklassa tarkoitetuissa väliasteen laitoksissa tai
asetuksen (EY) N:o 1774/2002 23 artiklan 2 kohdan c alakohdan iv, vi
ja vii alakohdan mukaisesti hyväksytyissä ja rekisteröidyissä keräyskes-
kuksissa tai käyttäjien tiloissa.
Edellä esitettyjä säännöksiä ei sovelleta luokkaan 1 kuuluvan aineksen
käyttöön haaskalintulajien ruokintaan asetuksen (EY) N:o 1774/2002 23
artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti.
6. Kaikenikäisten nautaeläinten kielet, jotka on tarkoitettu ihmisten tai eläinten
ravinnoksi, on irrotettava teurastamolla poikittaisella, kieliluun tyven kieli-
haarakkeen ( processus lingualis ) sierainpuolelle tehtävällä viillolla.
7. Yli 12 kuukauden ikäisten nautaeläinten päänliha on irrotettava teurasta-
molla toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän valvontajärjestelmän
mukaisesti, jotta ehkäistäisiin päänlihan mahdollinen kontaminoituminen
keskushermostokudoksen kanssa. Järjestelmään on kuuluttava vähintään
seuraavat toimenpiteet:
— Irrottaminen on tehtävä siihen varatulla alueella, joka on fyysisesti
erillään muista teurastuslinjan osista.
— Jos päät poistetaan hihnalta tai koukuista ennen päänlihan irrottamista,
pulttipistoolin reikä ja foramen magnum on suljettava tiiviillä ja
kestävällä tulpalla. Jos aivokudoksesta otetaan näyte BSE:n varalta
tehtäviin laboratoriotesteihin, foramen magnum on suljettava välittömästi
näytteenoton jälkeen.
— Päänlihaa ei saa irrottaa päistä, joista silmät ovat vahingoittuneet tai
irronneet välittömästi ennen teurastusta tai sen jälkeen taikka jotka ovat
muutoin vahingoittuneet niin, että pää voi kontaminoitua keskushermos-
tokudoksen kanssa.
— Päänlihaa ei saa irrottaa päistä, joita ei ole kunnollisesti suljettu toisen
luetelmakohdan mukaisesti.
— On laadittava erityiset työskentelyohjeet, jottei päänliha kontaminoituisi
irrottamisen aikana etenkin silloin, jos toisessa luetelmakohdassa tarkoi-
tettu tulppa on hävinnyt tai silmät ovat vahingoittuneet toiminnan
aikana, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yleisiä hygieniaa koskevia
sääntöjä.
— On laadittava näytteenottosuunnitelma, jossa käytetään asianmukaista
laboratoriotestiä keskushermostokudoksen havaitsemiseksi, jotta voitai-
siin varmistaa kontaminaation vähentämistä koskevien toimenpiteiden
moitteeton täytäntöönpano.
8. Jäsenvaltiot voivat poiketa 7 kohdan vaatimuksista ja päättää soveltaa teur-
astamossa vaihtoehtoista valvontajärjestelmää nautojen päänlihan
irrottamiseen, jos sillä pystytään vastaavalla tavalla vähentämään päänlihan
kontaminoitumista keskushermostokudoksen kanssa. On laadittava näyttee-
nottosuunnitelma, jossa käytetään asianmukaista laboratoriotestiä
keskushermostokudoksen havaitsemiseksi, jotta voitaisiin varmistaa konta-
minaation vähentämistä koskevien toimenpiteiden moitteeton
täytäntöönpano. Poikkeusta hyödyntävien jäsenvaltioiden on ilmoitettava
valvontajärjestelmästään ja näytteenoton tuloksista komissiolle ja muille
jäsenvaltioille elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän
komitean kautta.
9. Edellä olevan 7 ja 8 kohdan säännöksiä ei sovelleta teurastamolla tapahtu-
vaan kielen irrottamiseen 6 kohdan mukaisesti eikä poskilihan irrottamiseen,
jos se tehdään poistamatta naudan päätä hihnalta tai koukuista.
10. Poiketen siitä, mitä 5 ja 7 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia
a) lampaiden ja vuohien selkäytimen poistamisen leikkaamoissa, joille on
myönnetty siihen erillinen lupa;
b) selkärangan poistamisen ruhoista tai ruhonosista lihakaupoissa, joille on
myönnetty siihen erillinen lupa, joita valvotaan ja jotka on rekisteröity
tarkoitusta varten;
c) naudan päänlihan irrottamisen leikkaamoissa, joille on myönnetty siihen
erillinen lupa seuraavien säännösten mukaisesti:2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 57
(1) EYVL L 273, 10.10.2002, s. 1.
▼M9
Päänlihan irrottamista varten erityisesti hyväksytyille leikkaamoille kuljetet-
tavien naudan päiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:
— Päiden on oltava ripustettuina telineeseen varastoinnin ajan ja kuljetet-
taessa niitä teurastamolta erikseen hyväksyttyyn leikkaamoon.
— Pulttipistoolin reikä ja foramen magnum on suljettava tiiviillä ja
kestävällä tulpalla kunnollisesti ennen päiden siirtämistä hihnalta tai
koukuista telineisiin. Jos aivokudoksesta otetaan näyte BSE:n varalta
tehtäviin laboratoriotesteihin, foramen magnum on suljettava välittömästi
näytteenoton jälkeen.
— Päitä, joita ei ole suljettu kunnollisesti toisen luetelmakohdan mukaisesti
tai joista silmät ovat vahingoittuneet tai irronneet välittömästi ennen
teurastusta tai sen jälkeen taikka jotka ovat muutoin vahingoittuneet
niin, että pää voi kontaminoitua keskushermostokudoksen kanssa, ei saa
kuljettaa erikseen hyväksyttyihin leikkaamoihin.
— On laadittava näytteenottosuunnitelma, jossa käytetään asianmukaista
laboratoriotestiä keskushermostokudoksen havaitsemiseksi, jotta voitai-
siin varmistaa kontaminaation vähentämistä koskevien toimenpiteiden
moitteeton täytäntöönpano.
Päänlihan irrottaminen erityisesti tätä varten hyväksytyillä leikkaamoilla on
tehtävä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän valvontajärjestelmän
mukaisesti, jotta ehkäistäisiin päänlihan mahdollinen kontaminoituminen
keskushermostokudoksen kanssa. Järjestelmään on kuuluttava vähintään
seuraavat toimenpiteet:
— Kaikille päille on tehtävä visuaalinen tarkastus kontaminoitumisen tai
vahingoittumisen merkkien varalta, ja päät on suljettava kunnollisesti
ennen päänlihan irrottamisen aloittamista.
— Päänlihaa ei saa irrottaa päistä, joita ei ole suljettu kunnollisesti tai joista
silmät ovat vahingoittuneet taikka jotka ovat muutoin vahingoittuneet
niin, että päänliha voi kontaminoitua keskushermostokudoksen kanssa.
Jos tällaista kontaminoitumista epäillään, mistään päästä ei saa irrottaa
päänlihaa.
— On laadittava erityiset työskentelyohjeet, jottei päänliha kontaminoituisi
irrottamisen ja kuljetuksen aikana etenkin silloin, jos tulppa on hävinnyt
tai silmät ovat vahingoittuneet toiminnan aikana, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta yleisiä hygieniaa koskevia sääntöjä.
— On laadittava näytteenottosuunnitelma, jossa käytetään asianmukaista
laboratoriotestiä keskushermostokudoksen havaitsemiseksi, jotta voitai-
siin varmistaa kontaminaation vähentämistä koskevien toimenpiteiden
moitteeton täytäntöönpano.
11. Kaikki erikseen määritelty riskiaines on värjättävä tai tarvittaessa merkittävä
välittömästi poistamisen yhteydessä ja hävitettävä asetuksessa (EY) N:o
1774/2002 annettujen säännösten ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan
mukaisesti.
12. Jäsenvaltioiden on tehtävä säännöllisiä virallisia tarkastuksia sen varmista-
miseksi, että tämän osan säännöksiä sovelletaan moitteettomasti ja että
kontaminaation ehkäisemiseksi on toteutettu toimenpiteitä erityisesti teuras-
tamoissa, leikkaamoissa ja muissa paikoissa, joissa poistetaan erikseen
määriteltyä riskiainesta, kuten lihakaupoissa tai 5 kohdan c alakohdassa
tarkoitetuissa laitoksissa.
Jäsenvaltioiden on erityisesti perustettava järjestelmä, jolla varmistetaan ja
tarkastetaan, että
a) 1 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 1774/2002 mukaisiin tarkoi-
tuksiin hyväksyttyä erikseen määriteltyä riskiainesta käytetään pelkästään
hyväksyttyihin tarkoituksiin;
b) erikseen määritelty riskiaines hävitetään asetuksen (EY) N:o 1774/2002
mukaisesti.
13. Jäsenvaltiot voivat päättää sallia erikseen määriteltyä riskiainesta sisältävien
päiden tai ruhojen lähettämisen toiseen jäsenvaltioon kyseisen toisen jäsen-
valtion suostuttua ottamaan vastaan aineksen ja hyväksyttyä tällaiseen
kuljetukseen sovellettavat erityisehdot.
Jäsenvaltioon voidaan kuitenkin tuoda tai toiseen jäsenvaltioon voidaan
lähettää ilman kyseisen jäsenvaltion ennakkohyväksyntää ruhoja, puoliru-
hoja tai enintään kolmeen osaan leikattuja puoliruhoja ja neljänneksiä,
joissa ei ole muuta erikseen määriteltyä riskiainesta kuin selkäranka taka-
juuren hermosolmu mukaan luettuna.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 58
▼M9
14. On luotava järjestelmä, jolla valvotaan selkärangan poistamista sen mukai-
sesti, mitä 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa selkärangan osalta
täsmennetään. Järjestelmään on kuuluttava vähintään seuraavat toimenpiteet:
a) Jos selkärangan poistamista ei vaadita, selkärangan sisältävät nautae-
läinten ruhot tai leikatut ruhonosat on merkittävä sinisellä viivalla
asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 tarkoitettuun merkkiin.
b) Ilmoitus sellaisten nautaeläinten ruhojen tai ruhonosien määrästä, joista
selkäranka on poistettava ja joista sitä ei tarvitse poistaa, lisätään direk-
tiivin 64/433/ETY 3 artiklan 1 kohdan A alakohdan f alakohdan ii
alakohdassa tarkoitettuun kaupalliseen asiakirjaan tai tapauksen mukaan
komission päätöksen 93/13/ETY(1) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun
asiakirjaan.
c) Lihakauppojen on säilytettävä vähintään vuoden ajan b alakohdassa
tarkoitetut kaupalliset asiakirjat.
15. a) Seuraavassa lueteltaviin eläinperäisiin tuotteisiin sovelletaan b alakoh-
dassa säädettäviä yhteisöön suuntautuvaa tuontia koskevia edellytyksiä:
— 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu erikseen määritelty riskiaines,
— tuore liha: direktiivissä 64/433/ETY määritelty liha,
— jauhettu liha ja raakalihavalmisteet siten kuin ne määritellään direk-
tiivissä 94/65/EY (1),
— lihavalmisteet siten kuin ne määritellään direktiivissä 77/99/ETY (2),
— muut eläinperäiset tuotteet siten kuin ne määritellään direktiivissä 77/
99/ETY,
— asetuksessa (EY) N:o 1774/2002 tarkoitetut renderoidut rasvat,
— direktiivissä 92/118/ETY ja asetuksessa (EY) N:o 1774/2002 tarkoi-
tettu gelatiini (liivate),
— asetuksessa (EY) N:o 1774/2002 tarkoitettu lemmikkieläinten ruoka,
— asetuksessa (EY) N:o 1774/2002 tarkoitetut verivalmisteet,
— asetuksessa (EY) N:o 1774/2002 tarkoitettu käsitelty eläinvalkuainen,— asetuksessa (EY) N:o 1774/2002 tarkoitetut luut ja luutuotteet,— asetuksessa (EY) N:o 1774/2002 tarkoitettu luokkaan 3 kuuluva
aines.
Kaikilla viittauksilla ’eläinperäisiin tuotteisiin’ tarkoitetaan tässä
kohdassa lueteltuja eläinperäisiä tuotteita, eivätkä ne koske näitä tuotteita
sisältäviä tai näistä tuotteista johdettuja muita eläinperäisiä tuotteita.
b) Tuotaessa kolmansista maista tai niiden osista edellä mainittuja,
naudoista, lampaista tai vuohista saatuja aineksia sisältäviä eläinperäisiä
tuotteita yhteisöön on asianmukaiseen terveystodistukseen liitettävä
tuotantomaan toimivaltaisen viranomaisen allekirjoittama seuraava
ilmoitus:
”Tämä tuote ei sisällä
joko (
1)
asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteessä XI olevassa A jaksossa
määriteltyä, 31 päivän maaliskuuta 2001 jälkeen tuotettua erikseen
määriteltyä riskiainesta eikä 31 päivän maaliskuuta 2001 jälkeen
tuotettua nautojen, lampaiden tai vuohien luista mekaanisesti erotettua
lihaa, eikä tuotetta ole johdettu tästä erikseen määritellystä riskiainek-
sesta tai tällaisesta lihasta. Nautoja, lampaita tai vuohia, joista tämä
tuote on johdettu, ei ole 31 päivän maaliskuuta 2001 jälkeen teurastettu
johtamalla tainnutuksen jälkeen kaasua kallon sisään, lopetettu samalla
menetelmällä tai teurastettu tainnutuksen jälkeen vaurioittamalla
keskushermostoa pitkänomaisella sauvanmuotoisella kallon sisään piste-
tyllä välineellä.
Ruhoissa, puoliruhoissa tai neljänneksissä voi olla selkäranka maahan-
tuotaessa.
tai (1)
ainesta, joka on peräisin muista kuin sellaisista naudoista, lampaista tai
vuohista, jotka ovat syntyneet ja jotka on kasvatettu yhtäjaksoisesti ja2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 59
(1) EYVL L 9, 15.1.1993, s. 3.
(2) Neuvoston direktiivi 94/65/EY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1994, jauhetun lihan ja
raakalihavalmisteiden tuotantoon ja markkinoille saattamiseen sovellettavista vaatimuk-
sista (EYVL L 368, 31.12.1994, s. 10).
▼M9
teurastettu seuraavassa lueteltavissa maissa, eikä tuotetta ole johdettu
muusta kuin tällaisesta aineksesta:
— Argentiina
— Australia
— Botswana— Brasilia
— Chile
— El Salvador— Islanti
— Namibia
— Nicaragua— Panama— Paraguay
— Singapore
— Swazimaa— Uruguay
— Ranskan merentakaisiin alueisiin kuuluva Uusi-Kaledonia
— Uusi-Seelanti— Vanuatu.
(
1) Neuvoston direktiivi 77/99/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta
1976, terveyttä koskevista kysymyksistä yhteisön sisäisessä lihaval-
misteiden kaupassa (EYVL L 26, 31.1.1977, s. 85). Direktiivi
viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 97/76/EY (EYVL L 10,
16.1.1998, s. 25).”
DMarkkinoille saattamisen ja viennin osalta
1. Seuraavat säädökset jäävät voimaan siirtymätoimenpiteinä:
Tietyistä BSE:hen liittyvistä kiireellisistä suojatoimenpiteistä sekä päätöksen
94/474/EY muuttamisesta ja päätöksen 96/239/EY kumoamisesta 16 päivänä
maaliskuuta 1998 tehty neuvoston päätös 98/256/EY.
Päivämäärästä, jona naudanlihatuotteiden toimittamisen saa aloittaa vientiin
tarkoitettujen karjojen varmentamisjärjestelmän (Export Certified Herds
Scheme) mukaisesti neuvoston päätöksen 98/256/EY 6 artiklan 5 kohdan
nojalla, 29 päivänä toukokuuta 1998 tehty komission päätös 98/351/EY.
Sen päivämäärän vahvistamisesta, jona nautatuotteiden tuonti Yhdistyneestä
kuningaskunnasta saa alkaa päivämäärään perustuvassa vientijärjestelmässä
neuvoston päätöksen 98/256/EY 6 artiklan 5 kohdan nojalla, 23 päivänä
heinäkuuta 1999 tehty komission päätös 1999/514/EY.
Sen päivämäärän vahvistamisesta, jolloin tiettyjen tuotteiden toimittaminen
Portugalista Saksaan poltettavaksi voidaan aloittaa päätöksen 98/653/EY 3
artiklan 6 kohdan nojalla, 22 päivänä toukokuuta 2000 tehty komission
päätös 2000/345/EY.
Sen päivämäärän vahvistamisesta, jolloin taisteluhärkien toimittaminen Portu-
galista Ranskaan voidaan aloittaa päätöksen 98/653/EY 3 artiklan 7 kohdan
nojalla, 6 päivänä kesäkuuta 2000 tehty komission päätös 2000/371/EY.
Sen päivämäärän vahvistamisesta, jolloin taisteluhärkien toimittaminen Portu-
galista Espanjaan voidaan aloittaa päätöksen 98/653/EY 3 artiklan 7 kohdan
nojalla, 6 päivänä kesäkuuta 2000 tehty komission päätös 2000/372/EY.
Portugalissa esiintyvän naudan spongiformisen enkefalopatian takia tarpeelli-
sista toimenpiteistä ja päivämäärään perustuvan vientijärjestelmän
täytäntöönpanosta 18 päivänä huhtikuuta 2001 tehty komission päätös 2001/
376/EY.
2. Nautojen tuonnin ehtona on kansainvälisen eläinten terveystodistuksen esittä-
minen; todistuksessa vahvistetaan, että
a) nisäkäsperäisen proteiinin käyttö märehtijöiden ruokinnassa on kielletty,
ja kielto on pantu tosiasiallisesti täytäntöön;2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 60
▼M11
▼M4
▼M10
▼M2
▼M5
▼M2
▼M2
b) yhteisöön vietäväksi tarkoitetut naudat tunnistetaan pysyvällä tunnistusjär-
jestelmällä, jonka avulla niiden emä ja alkuperälauma voidaan jäljittää,
eivätkä ne ole BSE-epäilysten kohteena olevien lehmien jälkeläisiä.
3. Edellä 2 kohtaa ei sovelleta sellaisten nautaeläinten tuontiin, jotka ovat
syntyneet ja jotka on kasvatettu yhtäjaksoisesti seuraavassa luetelluissa
maissa:
— Argentiina
— Australia— Botswana— Brasilia— Chile— El Salvador
— Islanti
— Namibia— Nicaragua— Panama— Paraguay— Singapore— Swazimaa— Uruguay— Ranskan merentakaisiin alueisiin kuuluva Uusi-Kaledonia— Uusi-Seelanti
— Vanuatu.2001R0999 — FI — 01.05.2004 — 012.001 — 61
▼M11
▼M4