Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2771/1999,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1999,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä voin
ja kerman markkinoiden interventiotoimenpiteiden osalta
(EYVL L 333, 24.12.1999, s. 11)
Oikaistu:
"C1 Oikaisu, EYVL L 75, 24.3.2000, s. 62 (2771/1999)
"C2 Oikaisu, EYVL L 43, 14.2.2001, s. 40 (2771/1999)1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 1
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2771/1999,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1999,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä voin ja kerman markkinoiden inter-
ventiotoimenpiteiden osalta
EUROOP AN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä
17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
1255/99 (1) ja erityisesti sen 10 ja 40 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:1) Asetuksella (EY) N:o 1255/1999 on korvattu asetus (ETY) N:o
804/68 (
2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
(EY) N:o 1587/96 (3), ja muun ohessa neuvoston asetus (ETY)
N:o 777/87 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1634/91 (5), voin ja rasvattoman maitojau-
heen interventio-ostojärjestelmän muuttamisesta. Tämän uuden
järjestelmän vuoksi ja huomioon ottaen saatu kokemus sovelta-
mista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä olisi muutettava ja
tarvittaessa selkeytettävä voin ja kerman markkinoiden interven-
tiotoimenpiteitä. Selkeyden vuoksi erityiset asetukset, jotka
käsittelevät intervention eri näkökulmia eli komission asetus
(ETY) N:o 2315/76 (6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1824/97 (7), asetus (ETY) N:o 1547/87 (8),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o
1802/95 (9), asetus (ETY) N:o 1589/87 (10), sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 124/1999 (11), ja asetus
(EY) N:o 454/95 (12), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 390/1999 (13), olisi laadittava uudelleen ja
koottava niiden säännökset yhdeksi säädökseksi.
2) Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan
perusteet, joilla interventioelimet toteuttavat voiostonsa interven-
tiossa tarjouskilpailuna ja joilla nämä interventio-ostot voidaan
keskeyttää. Toisaalta olisi täsmennettävä missä tapauksissa
kyseisessä jäsenvaltiossa voidaan aloittaa tai keskeyttää interven-
tio-ostot ja toisaalta olisi vahvistettava edustava ajanjakso, jona
voin markkinahintojen taso todetaan suhteessa interventiohintaan.
Tässä tarkoituksessa on tarpeen määritellä voin markkinahinnan
käsite ja laatia näiden hintojen toteamisjärjestelmä kansallisella
tasolla. Käytännön syistä Belgian ja Luxemburgin talousliittoa
olisi pidettävä yhtenä jäsenvaltiona.
3) Interventioelimet eivät voi ostaa kuin asetuksen (EY) N:o
1255/1999 6 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaista voita
erikseen määriteltävin laatu- ja pakkausedellytyksin. Lisäksi on
aiheellista täsmentää analyysimenetelmiä ja laadunvalvontaa
koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä ja tilanteen niin vaatiessa
säätää voissa esiintyvän radioaktiivisuuden, jonka enimmäistasot!B
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 48.
(2) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 13.
(3) EYVL L 206, 16.8.1996, s. 21.
(4) EYVL L 78, 20.3.1987, s. 10.
(5) EYVL L 150, 15.6.1991, s. 26.
(6) EYVL L 261, 25.9.1976, s. 12.
(7) EYVL L 260, 23.9.1997, s. 8.
(8) EYVL L 144, 4.6.1987, s. 12.
(9) EYVL L 174, 26.7.1995, s. 27.
(10) EYVL L 146, 6.6.1987, s. 27.
(11) EYVL L 16, 21.1.1999, s. 19.
(12) EYVL L 46, 1.3.1995, s. 1.
(13) EYVL L 48, 24.2.1999, s. 3.1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 2
on tarvittaessa vahvistettava yhteisön lainsäädännössä, tarkastuk-
sista. Olisi kuitenkin säädettävä jäsenvaltioiden mahdollisuudesta
sallia eräin edellytyksin omavalvontajärjestelmä. Ajanjaksoa, jona
interventioon tarjottu voi tuotetaan, voidaan käytännön syistä
pidentää silloin, kun kahden tarjouskilpailun välinen aika on yli 21
päivää.
4) Interventiojärjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi
olisi täsmennettävä valmistusyritysten hyväksymistä koskevat
edellytykset ja niiden noudattamisen valvonta. Järjestelmän
tehokkuuden varmistamiseksi on aiheellista säätää toimenpiteistä
näiden edellytysten noudattamatta jättämisen varalta. Koska voin
interventio-ostoja voi tehdä myös sellainen interventioelin, joka
kuuluu muun kuin sen jäsenvaltion alaisuuteen, jonka alueella voi
on valmistettu, tässä tilanteessa olisi säädettävä keinoista, joilla
ostava interventioelin voi varmistua laatua ja tarjontamuotoa
koskevien edellytysten täyttymisestä.
5) Asetuksessa (EY) N:o 1255/1999 säädetään interventio-ostojen
tekemisestä tarjouskilpailuna. Kaikkien asianomaisten tasapuoli-
sen kohtelun varmistamiseksi yhteisössä tarjouskilpailu on
julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä . Tarjouksen
osatekijät, erityisesti vähimmäismäärä, tarjousten esittämisen
määräajat ja enimmäisostohinta on määriteltävä. V oin laatuvaa-
timusten ja tarjontamuotoa koskevien edellytysten noudattamisen
varmistamiseksi tarjouksen tekohetkellä ja varastoimisen jälkeen
on aiheellista vaatia, että tarjouksen mukana on tätä koskeva
tarjouksentekijän kirjallinen sitoumus. Tarjouksen mukana on
oltava myös tarjouskilpailuvakuus sen varmistamiseksi, että se
pysyy voimassa tarjousten esittämisen määräajan päätyttyä ja että
voi toimitetaan vahvistettavissa määräajoissa.
6) V oin laatu ja sen ostoedellytykset olisi voitava varmistaa
valvontatoimenpiteillä kaikissa varastoinnin vaiheissa. Näiden
vaatimusten noudattamatta jättäminen ei saa vaikuttaa yhteisön
talousarvioon. Tämän vuoksi olisi säädettävä vaatimustenvastai-
sen voin palauttamisesta toimijalle ja tämän vastattavaksi
syntyneet varastointikustannukset.
7) On aiheellista täsmentää jäsenvaltioiden velvoitteet varastoitujen
määrien asianmukaisen hallinnon varmistamiseksi täsmentämällä
varastointipaikan etäisyys ja tätä suuremmasta etäisyydestä
johtuvat kulut ja säätää erityisesti erien käsiteltävyydestä ja
tunnistamisesta sekä vakuuttamisesta varastoitua voita koskevien
vaarojen varalta. Yhdenmukaisen valvontatiheyden ja -tason
varmistamiseksi on myös aiheellista täsmentää kansallisten viran-
omaisten varastoijien luona tekemien tarkastusten luonne ja
lukumäärä.
8) Interventiomäärien hyvä hallinto edellyttää, että voi myydään
uudestaan heti kun myyntimahdollisuuksia esiintyy. Tuotteiden
tasapuolisen saannin varmistamiseksi on aiheellista antaa kaikille
asiasta kiinnostuneille ostomahdollisuus. Jotta markkinoiden
tasapaino ei häiriintyisi, on aiheellista vahvistaa ostohinta
markkinatilanne huomioon ottaen. On määriteltävä edellytykset,
jotka koskevat myyntiä täydennettynä täytäntöönpanovakuuden
muodostamisella ja erityisesti voin haltuunottoa ja maksujen
määräaikoja. Varastotilanteen seuraamiseksi säännöllisesti jäsen-
valtioiden on annettava komissiolle tieto myydyistä voimääristä.
9) Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 3 kohdassa säädetään
tukien myöntämisestä kerman ja voin yksityiselle varastoinnille.
Järjestelmän tehokkaan valvonnan varmistamiseksi on säädettävä
varastointiedellytykset täsmentävästä sopimuksesta ja tarjouseri-
telmästä. Saman tavoitteen saavuttamiseksi olisi myös säädettävä
asiakirjoja, kirjanpitoja sekä valvonnan tiheyttä ja yksityiskohtai-
sia sääntöjä koskevista vaatimuksista erityisesti asetuksen (EY)
N:o 1255/1999 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten
osalta. Yksityistä varastointia koskevien sopimusten mukaisesti
varastoitujen tuotteiden varastossa oloa koskevien tarkastusten!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 3
helpottamiseksi olisi säädettävä erittäin tapahtuvasta varastosta
poistamisesta, jollei jäsenvaltio hyväksy pienempää määrää.
10) Yksityisen varastoinnin järjestelmän hyvän hallinnon vuoksi on
aiheellista vuosiperusteisesti säätää tuen määrästä suhteessa
varastoinnin kestoon ja vahvistaa varastoon saapumisen päivämää-
rät sekä päivät, jolloin varastoija voi poistaa varastosta kaiken tai
osan sopimuksen alaisista määristä. Näitä päivämääriä, samoin
kuin varastoinnin kestoa ja tuen määrää, voidaan muuttaa
markkinatilanteen huomioon ottamiseksi.
11) Kerman tuen osalta tuotteen arvon huomioon ottamiseksi ja
käytännön syistä on aiheellista vahvistaa tämän tuen määrä
voiekvivalenttina ja suhteessa tuotteen rasvapitoisuuteen. On
myös perusteltua säätää rasvapitoisuuden järjestelmällisestä val-
vonnasta. Tässä tarkoituksessa on aiheellista säätää, että varastoija
sitoutuu noudattamaan varastointiajan ennalta vahvistettua rasvan
vähimmäispitoisuutta. Kokemus on osoittanut, että eräissä ta-
pauksissa hallinnollista vastuuta on suotavaa keventää säätämällä
pistokokeista. Koska kerman rasvapitoisuutta on kuitenkin
mahdotonta valvoa tarkasti jäädyttämisen jälkeen, on aiheellista
säätää tällaisen sitoumuksen noudattamatta jättämisen varalta, että
tukea ei makseta eristä, jotka on otettu varastoon viimeisimmän
tyydyttävän tarkastuksen jälkeen.
12) Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 3 kohdan kolmannessa
alakohdassa säädetään, että tuen määrää voidaan korottaa
markkinatilanteen kehityksen mukaisesti. Tämän vuoksi on
aiheellista täsmentää mukautuksen ja sen merkityksen määritte-
levät edellytykset.
13) Ottaen huomioon, että asetuksessa (EY) N:o 1255/1999 vahvis-
tetaan interventiohinta 1 päivästä heinäkuuta 2000, olisi selkeyden
vuoksi täsmennettävä tämän asetuksen voimaantulopäivän ja 30
päivän kesäkuuta 2000 välisenä aikana sovellettava interventio-
hinta.
14) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maidon ja maitotu-
otteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
Tavoite
1 artikla
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan "C1asetuksen (EY) N:o 1255/1999
6 artiklassa 3säädetyt maito- ja maitotuotealan interventiotoimenpi-
teiden soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
2. Tätä asetusta sovellettaessa Belgian ja Luxemburgin talousliittoa
pidetään yhtenä ainoana jäsenvaltiona.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 4
II LUKU
Julkinen varastointi
1 JAKSO
V oin oston edellytykset
2 artikla
1. Kun jäsenvaltiossa todetaan, että kahden peräkkäisen viikon
markkinahinta on alle 92 prosenttia interventiohinnasta, komissio
aloittaa asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 1 kohdassa säädetyt
ostot tarjouskilpailuna kyseisessä jäsenvaltiossa mainitun asetuksen 42
artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
2. Kun jäsenvaltiossa todetaan, että kahden peräkkäisen viikon
markkinahinta on vähintään 92 prosenttia interventiohinnasta, komissio
keskeyttää asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 1 kohdassa säädetyt
ostot tarjouskilpailuna kyseisessä jäsenvaltiossa mainitun asetuksen 42
artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
3 artikla
Interventioelimet saavat ostaa ainoastaan sellaista voita, joka vastaa
asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen
alakohdan ja tämän asetuksen 4 artiklan säännöksiä.
4 artikla
1. Toimivaltaisten viranomaisten on tarkastettava voin laatu liitteissä I,
II ja III tarkoitettujen määritysmenetelmien mukaisesti ja liitteessä IV
olevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti otettujen näytteiden
perusteella. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin tiettyjen laatuvaatimusten ja
tiettyjen hyväksyttyjen yritysten osalta laatia komission suostumuksella
"C1jäsenvaltioiden valvonnassa 3 toimivan omavalvontajärjestel-
män.
2. V oin radioaktiivisuustasot eivät saa ylittää yhteisön lainsäädännössä
tarvittaessa säädettyjä enimmäistasoja.
Tuotteen radioaktiivisen saastunnan määrä tarkastetaan ainoastaan,
jos tilanne niin vaatii, ja tarpeellisen ajan. Tarvittaessa valvontatoimen-
piteiden kesto ja laajuus määritellään asetuksen (EY) N:o 1255/1999
42 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. V oin on oltava valmistettu 10 artiklassa tarkoitetun tarjousten
esittämisen määräajan päättymistä edeltävän 23 päivän ajanjakson
aikana. Jos kahden peräkkäisen tarjouskilpailun välinen aika on yli
21 päivää, voi voidaan valmistaa tämän jälkimmäisen ajanjakson aikana.
4. V oin vähimmäismäärä on 10 tonnia. Jäsenvaltiot voivat määrätä, että
voita on tarjottava vain täysinä tonneina.
5. V oi pakataan ja toimitetaan nettopainoltaan vähintään 25 kilogram-
man lohkoissa.
6. V oin pakkausten on oltava uusia, ne on valmistettava kestävistä
materiaaleista ja niiden on oltava siten suunniteltuja, että ne suojaavat
voita kuljetukseen, varastointiin ja varastosta poistamiseen liittyvien
toimien ajan. Niissä on oltava ainakin seuraavat merkinnät tarvittaessa
koodina:
a) hyväksymisnumero, joka yksilöi tehdaslaitoksen ja tuotantojäsen-
valtion;
b) tuotantopäivä;
c)"C1varastoon saapumisen päivä; 3
d) valmistuserän numero ja kollin numero; kollin numero voidaan
korvata "C1kuormalavaan 3merkityllä kuormalavan numerolla;!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 5
e) maininta ”imelästä kermasta valmistettua voita”, jos voin vesifaasin
pH vastaa tätä mainintaa;
f) liitteessä V tarkoitettu kansallinen laatuluokka, jos tuotantojäsen-
valtio vaatii sen.
Jäsenvaltiot voivat säätää, että varastoinnin päivämäärää ei ole pakko
merkitä pakkauksiin, jos varastosta vastaava sitoutuu pitämään rekisteriä,
johon toisessa alakohdassa tarkoitetut tiedot kirjataan varastoinnin
päivänä.
5 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu
yritys hyväksytään ainoastaan, jos:
a) se on hyväksytty neuvoston direktiivin 92/46/ETY (1) 10 artiklan
mukaisesti ja sen käytettävissä on asianmukainen tekninen laitteisto;
b) se sitoutuu pitämään "C1kunkin 3jäsenvaltion toimivaltaisen
viranomaisen määräämiä rekistereitä, joissa säilytetään tiedot raaka-
aineiden alkuperästä, tuotetun voin määristä ja pakkaamisesta sekä
jokaisen julkiseen interventioon tarkoitetun valmistuserän tunniste ja
poistamispäivämäärä;
c) se suostuu siihen, että voin valmistus joutuu erityiseen viralliseen
valvontaan, ja tarvittaessa sitoutuu täyttämään liitteessä V tarkoite-
tun kansallisen laatuluokan vaatimukset;
d) se sitoutuu ilmoittamaan vähintään kaksi työpäivää etukäteen
valvonnasta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle aikomukses-
taan valmistaa voita julkista interventiota varten. Jäsenvaltio voi
kuitenkin asettaa lyhyemmän määräajan.
2. Tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi toimivaltaisten
viranomaisten on järjestettävä tarkastuksia paikalla ilman ennakkoilmoi-
tusta kyseisten tuotantoyritysten interventiovoin valmistusohjelman
mukaan.
Niiden on tehtävä vähintään:
a) yksi tarkastus 28 valmistuspäivää kohden, kun on kyse interventioon
tarkoitetusta tuotannosta, ja vähintään yksi tarkastus puolivuosittain
1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tietojen tarkastamiseksi;
b) yksi tarkastus puolivuosittain 1 kohdassa tarkoitettujen muiden
hyväksymisedellytysten täyttymisen tarkistamiseksi.
3. Hyväksyminen peruutetaan, jos 1 kohdan a alakohdassa säädetyt
perusedellytykset eivät enää täyty. Asianomaisen yrityksen pyynnöstä
hyväksyminen voidaan palauttaa aikaisintaan kuuden kuukauden kulut-
tua ja perusteellisen tarkastuksen jälkeen.
Jos todetaan, että yritys on muusta syystä kuin ylivoimaisen esteen takia
laiminlyönyt 1 kohdan b, c tai d alakohdassa tarkoitettujen sitoumustensa
noudattamisen, hyväksyminen peruutetaan väliaikaisesti 1—12 kuu-
kaudeksi sen mukaan, miten vakavasta sääntöjenvastaisuudesta on kyse.
Mainittua hyväksymisen tilapäistä peruuttamista ei sovelleta silloin, kun
jäsenvaltio toteaa, että sääntöjenvastaisuus ei ole tahallinen eikä johdu
vakavasta laiminlyönnistä ja että sen merkitys 2 kohdassa tarkoitettujen
tarkastusten tehokkuuden kannalta on vähäinen.
4. Edellä 2 ja 3 kohdan perusteella tehdyistä tarkastuksista on
laadittava kertomus, jossa on mainittava:
a) tarkastuspäivä,
b) tarkastuksen kesto,
c) toteutetut toimet.Vastuullisen virkailijan on allekirjoitettava tarkastuskertomus.!B
(1) EYVL L 268, 14.9.1992, s. 1.1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 6
5. Jäsenvaltioiden on annettava 2 ja 3 kohdassa säädettyjä tarkastuksia
koskevat toteutetut toimenpiteet tiedoksi komissiolle yhden kuukauden
kuluessa toimenpiteiden vahvistamisesta.
6 artikla
1. Jos voi tarjotaan interventioon muussa kuin voin tuotantojäsenval-
tiossa, ostoa varten on esitettävä tuotantojäsenvaltion toimivaltaisen
viranomaisen viimeistään 45 päivää tarjousten esittämisen määräajan
päättymisen jälkeen antama todistus.
Todistuksessa on oltava 4 artiklan 6 kohdan a, b, d ja tarvittaessa f
alakohdassa säädetyt merkinnät ja vahvistus siitä, että kyseessä on
yhteisön hyväksytyssä laitoksessa suoraan ja yksinomaan asetuksen (EY)
N:o 1255/1999 6 artiklan 6 kohdan "C1toisessa luetelmakohdassa
tarkoitetusta 3pastöroidusta kermasta tuotettu voi.
2. Jos jäsenvaltio on tehnyt 4 artiklan 1 kohdan mukaiset tarkastukset,
todistuksessa on oltava myös näiden tarkastusten tulokset ja vahvistus
siitä, että voi on asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 2 kohdan
ensimmäisen alakohdan mukaista. Tällöin 4 artiklan 6 "C1kohdassa
3tarkoitettu pakkaus on suljettava tuotantojäsenvaltion toimivaltaisen
viranomaisen numeroimalla etiketillä. Tämän numeron on oltava 1
kohdassa tarkoitetussa todistuksessa.
2 JAKSO
Hintojen toteaminen
7 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut
"C1voin markkinahinnat ovat 21 päivän kuluessa maksettavia vapaasti
tehtaalla -hintoja, kansallisia veroja lukuun ottamatta, tuoreelle voille,
joka täyttää asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 2 kohdan
ensimmäisen alakohdan vaatimukset ja joka 3 on pakattu netto-
painoltaan vähintään 25 kilogramman lohkoihin.
Näihin vapaasti tehtaalta -hintoihin lisätään kiinteä määrä 2,5 euroa
100 kilogrammaa kohti voin toimittamisesta kylmävarastoon koituvien
välttämättömien kuljetuskustannusten huomioon ottamiseksi.
8 artikla
1. Markkinahinnat kansallisella tasolla todetaan viikoittain joko
arviointikomitean toimesta tai edustavilla markkinoilla.
Hintojen viikoittainen toteaminen koskee edellisellä viikolla todettuja
hintoja siten kuin niistä säädetään 7 artiklassa.
Hinnat ilmoitetaan euroina kahteen desimaaliin pyöristettyinä 100
kilogrammaa kohti.
2. Jäsenvaltiot määräävät:
a) arviointikomiteoiden koostumuksen siten, että niissä on yhtä paljon
edustajia merkittäviä voimääriä koskevia liiketoimia toteuttavien
ostajien ja myyjien puolelta, tai tarvittaessa hintojentoteamisjärjes-
telmän edustavilla markkinoilla;
b) tarvittavat säännökset niiden tietojen valvomiseksi, joihin todetut
hinnat perustuvat;
c) jos 7 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun laatuiseen voihin
liittyvät liiketoimet eivät koske edustavaksi katsottua määrää,
perusteet, joita sovelletaan määritettäessä sellaisen voin hintojen,
johon kohdistuu tarpeeksi liiketoimia, ja 7 artiklassa tarkoitetun voin
hintojen välistä suhdetta.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ensimmäisen alakohdan
mukaisesti laaditun järjestelmän kuvaus.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 7
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään jokaisen
viikon keskiviikkona ennen kello 12 (Brysselin aikaa) 1 kohdan
mukaisesti todetut hinnat.
4. Jokaisen viikon torstaina komissio toteaa markkinahintojen tason
jokaisessa jäsenvaltiossa suhteessa interventiohintaan.
3 JAKSO
Tarjouskilpailumenettely
9 artikla
Kun komissio on todennut, että 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu
edellytys täyttyy jossakin jäsenvaltiossa, kyseinen interventioelin aloittaa
voin ostot tämän jakson säännösten mukaisesti.
Tarjouskilpailuilmoitus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa
lehdessä .
10 artikla
Jokaisen erityisen tarjouskilpailun tarjousten jättöaika päättyy kunkin
kuukauden toisena ja neljäntenä tiistaina kello 12 (Brysselin aikaa),
lukuun ottamatta elokuun toista tiistaita ja joulukuun neljättä tiistaita. Jos
tiistai on yleinen vapaapäivä, määräaika päättyy sitä edeltävänä
työpäivänä kello 12 (Brysselin aikaa).
11 artikla
1. Tarjouksen tekijät osallistuvat tarjouskilpailuun joko jättämällä
jäsenvaltion interventioelimelle kirjallisen tarjouksen vastaanottoilmoi-
tusta vastaan tai käyttämällä jotakin kirjallista televiestintämuotoa
vastaanottoilmoitusta vastaan.
2. Tarjouksessa on mainittava:a) tarjouksen tekijän nimi ja osoite;
b) tarjottu määrä, rasvan vähimmäispitoisuus;
c) ehdotettu hinta 100 kilogrammalta voita, lukuun ottamatta sisäisiä
veroja, toimitettuna kylmävaraston
"C1lastauslaiturille 3 ja
ilmaistuna euroina enintään kahden desimaalin tarkkuudella.
d) paikka, johon tarjottu voi on varastoitu.3. Tarjous on pätevä ainoastaan, jos:
a) se koskee 4 artiklan 4 kohdan vaatimusten mukaista voimäärää;
b) sen mukana on tarjouksentekijän kirjallinen sitoumus noudattaa 4
artiklan 3 kohdan ja 17 artiklan 2 kohdan säännöksiä;
c) esitetään todiste, jonka mukaan tarjouksen tekijä on antanut siinä
jäsenvaltioissa, jossa tarjous on esitetty, ennen tarjousten jättämisen
määräajan päättymistä kyseisen tarjouskilpailun osalta tarjouskilpai-
luvakuuden, joka on 5 euroa 100 kilogrammaa kohti.
4. Interventioelimelle alun perin toimitettu 3 kohdan b alakohdassa
tarkoitettu sitoumus on voimassa myöhemmin tehdyille tarjouksille,
kunnes tarjouksen tekijä tai interventioelin nimenomaisesti toisin
ilmoittaa, jos
a) ensimmäisessä tarjouksessa ilmoitetaan, että tarjouksen tekijä aikoo
vedota tähän säännökseen;
b) myöhemmin tehdyissä tarjouksissa viitataan tähän säännökseen
(11 artiklan 4 kohta) ja ensimmäisen tarjouksen päivämäärään.
5. Interventioelimen on kirjattava päivämäärä, jona se vastaanottaa
tarjouksen, vastaavat määrät ja valmistuspäivät sekä paikka, johon
tarjottu voi on varastoitu.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 8
6. Tarjousta ei voi peruuttaa 10 artiklassa tarkoitetun, kyseisen
tarjouskilpailun tarjousten esittämiselle asetetun määräajan jälkeen.
12 artikla
Tarjousten voimassapysyminen tarjousten esittämiselle asetetun mää-
räajan jälkeen ja voin toimitus interventioelimen osoittamaan varastoon
15 artiklan 3 kohdassa vahvistetussa määräajassa ovat komission
"C1asetuksen (ETY) N:o 2220/85 (1) 20 artiklassa 3 tarkoitetut
pääasialliset vaatimukset.
13 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kello 9
(Brysselin aikaa) 10 artiklassa tarkoitetun määräajan päättymistä
seuraavana päivänä tarjouksen tekijöiden tarjoamat määrät ja hinnat.
2. Jokaisessa tarjouskilpailussa tehdyt tarjoukset huomioon ottaen
komissio vahvistaa enimmäisostohinnan sovellettavien interventiohinto-
jen perusteella asetuksen (ETY) N:o 1255/1999 42 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
3. V oidaan päättää, että tarjouskilpailu ei johda jatkotoimiin.
14 artikla
1. Tarjous hylätään, jos ehdotettu hinta on korkeampi kuin 13 artiklan
2 kohdassa tarkoitettu kyseiseen tarjouskilpailuun sovellettava enim-
mäishinta.
2. Tarjouskilpailusta johtuvia oikeuksia ja velvollisuuksia ei voi
luovuttaa muille.
15 artikla
1. Interventioelimen on ilmoitettava viipymättä jokaiselle tarjouksen
tekijälle, mihin tulokseen tämän osallistuminen tarjouskilpailuun on
johtanut.
Edellä 11 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan
viipymättä niiden tarjousten osalta, "C1joita ei ole hyväksytty. 3
2. Interventioelimen on toimitettava viipymättä tarjouskilpailun voitta-
jalle päivätty ja numeroitu toimitusvahvistus, jossa on:
a) toimitettava määrä;b) voin viimeinen toimituspäivä;c) kylmävarasto, johon voi on toimitettava.3. Tarjouksen tekijä toimittaa voin kylmävaraston lastauslaiturille 21
päivän kuluessa tarjousten jättämisen määräajan päättymisestä. Toimitus
voidaan jakaa osiin.
Tarjouskilpailun voittaja vastaa lastin mahdollisista purkukustannuksista
kylmävaraston lastauslaiturille.
4. Tarjouskilpailuvakuus vapautetaan heti, kun tarjouksen tekijä on
toimittanut toimitusvahvistuksessa mainitun määrän toimitukselle vah-
vistetussa määräajassa.
5. Jos tarjouskilpailun voittaja ei ole toimittanut tavaraa säädetyssä
määräajassa, 11 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu tarjouskil-
pailuvakuus menetetään suhteessa toimittamatta jääneisiin määriin ja
ostosopimus purkautuu jäljellä olevan määrän osalta, jollei kyseessä ole
ylivoimainen este.!B
(1) EYVL L 205, 3.8.1985, s. 5.1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 9
16 artikla
1. Interventioelin maksaa tarjouksen tekijälle voin haltuunottoa seuraa-
van 45—65 päivän määräajan kuluessa jokaisesta haltuunotetusta
määrästä tarjouksessa mainitun hinnan edellyttäen, että 3 ja 4 artiklan
säännösten noudattaminen tarkistetaan.
2. Haltuunottopäivä on päivä, jona voi "C1toimitetaan 3
interventioelimen osoittamaan kylmävarastoon, kuitenkin aikaisintaan
15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimitusvahvistuksen antamista
"C1seuraava päivä. 3
17 artikla
1. Voita koskee varastoinnin koeaika. Tämän koeajan pituudeksi
vahvistetaan 30 päivää haltuunottopäivästä.
2. Tarjouksellaan myyjä sitoutuu, jos interventioelimen määräämään
varastoon saapumisen yhteydessä tehtävä tarkastus osoittaa, ettei voi ole
3 ja 4 artiklan säännösten mukaista, tai jos voin aistinvarainen
vähimmäislaatu varastoinnin koeajan lopussa osoittautuu liitteessä I
vahvistettua vähimmäislaatua huonommaksi:
a) ottamaan kyseisen voin takaisin ja
b) maksamaan kyseisen voin varastointikustannukset haltuunottopäi-
västä poistamispäivään.
"C1Maksettavat varastointikustannukset ovat ne kustannukset, jotka
interventioelin hyvittää Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
(EMOTR) tukiosaston tilille 3 komission asetuksen (ETY) N:o
3597/90 (1) 7 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti.
Nämä määrät kirjataan hyvityksinä Euroopan maatalouden ohjaus- ja
tukirahaston (EMOTR) tukiosaston tilille.
4 JAKSO
Varastointi ja varastosta poistaminen
18 artikla
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava tekniset vaatimukset säätämällä
erityisesti enintään –15 °C:een varastointilämpötilasta, siltä osin kuin on
kyse asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 2 kohdan kolmannessa
alakohdassa tarkoitetuista kylmävarastoista, sekä toteutettava muut
tarvittavat toimenpiteet voin säilymisen takaamiseksi. Tähän liittyvät
vaarat katetaan vakuutuksella, joka voi olla muodoltaan sopimukseen
perustuva varastoijan velvoite tai interventioelimen yleinen vakuutus;
jäsenvaltio voi myös toimia omana vakuutuksenantajanaan.
2. Interventioelinten on vaadittava, että "C1voi toimitetaan lastaus-
laiturille, viedään varastoon ja varastoidaan kuormalavoilla 3siten, että
voierät on helppo tunnistaa ja niitä on helppo käsitellä.
3. Tarkastuksista vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on
myös toteutettava komission asetuksen "C1(EY) N:o 2148/96 (2)3
4 artiklassa säädetty ennalta ilmoittamaton tarkastus sen varmistamisek-
si, että voi on varastossa.
19 artikla
1. Interventioelimen on valittava käytettävissä olevista kylmävarastois-
ta se, joka sijaitsee lähinnä voin varastointipaikkaa.
Jos muun varaston valinta ei aiheuta varastoinnin lisäkustannuksia,
interventioelin voi kuitenkin valita muun, 2 kohdassa mainitun etäisyy-
den rajoissa sijaitsevan varaston:!B
(1) EYVL L 350, 14.12.1990, s. 43.
(2) EYVL L 288, 9.11.1996, s. 6.1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 10
Se voi valita muun, edellä mainittua etäisyyttä kauempana sijaitsevan
varaston, jos sen valinta vähentää kustannuksia, kun otetaan huomioon
varastoinnista ja kyseisestä kuljetuksesta aiheutuvat kustannukset. Tässä
tapauksessa interventioelimen on viipymättä ilmoitettava valintansa
komissiolle.
2. Asetuksen "C1(EY) N:o 1255/1999 3 6 artiklan 2 kohdan
kolmannessa alakohdassa tarkoitetuksi enimmäisetäisyydeksi vahviste-
taan 350 kilometriä. Tämän etäisyyden ylittävältä osalta vahvistetaan
interventioelimen kannettavaksi kuljetuksen lisäkustannuksiksi 0,065
euroa tonnia ja kilometriä kohden.
Jos ostava interventioelin kuuluu muun kuin sen jäsenvaltion alaisuuteen,
johon tarjottu voi on varastoitu, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua
enimmäisetäisyyttä laskettaessa ei kuitenkaan oteta huomioon myyjän
varaston ja sen jäsenvaltion rajan välistä etäisyyttä, jonka alaisuuteen
interventioelin kuuluu.
3. Interventioelin vastaa 2 kohdassa tarkoitetuista lisäkustannuksista
ainoastaan, jos voin lämpötila sen saapuessa varastoon on enintään 6 °C.
20 artikla
Kun voi toimitetaan vapaasti varastosta, interventioelimen on voita pois
vietäessä luovutettava voi noudettavaksi kylmävaraston lastauslaiturilta
kuormalavoilla ja tarvittaessa lastattuna kuljetusvälineeseen jos tämä on
kuorma-auto tai rautatievaunu. Interventioelin vastaa tästä aiheutuneista
kustannuksista, ja voin ostaja vastaa mahdollisen ahtauksen tai
kuormalavoilta nostamisen kustannuksista.
5 JAKSO
V oin myynti
21 artikla
Jäsenvaltioiden interventioelimet voivat myydä kaikille asianomaisille
hallussaan pitämää voita, joka on varastoitu ennen 1 päivää heinäkuuta
1996.
22 artikla
1. V oi myydään vapaasti varastosta asetuksen (EY) N:o 1255/1999
4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa vahvistettuun interventiohintaan, jota
sovelletaan sopimuksen tekopäivänä, lisättynä 1 eurolla 100 kilogram-
maa kohti.
Se myydään vähintään 5 tonnin suuruisina määrinä. Jos varastoon jäävä
määrä on kuitenkin vähemmän kuin 5 tonnia, myynti koskee tätä
pienempää määrää.
2. Interventioelin myy voin vain, jos viimeistään ostosopimuksen
tekemisen yhteydessä on asetettu 10 euroa 100 kilogrammaa kohti oleva
vakuus, jonka tarkoituksena on varmistaa tämän asetuksen 23 artiklan 1
kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa määräajassa tapahtuvan
voin haltuunottoa koskevien ja asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20
artiklassa tarkoitettujen pääasiallisten vaatimusten toteuttaminen.
3. Interventioelimen on myytävä voi varastoon tuodussa järjestyksessä
ja aloitettava myynti saatavilla olevien kokonaismäärien tai tarvittaessa
toimijan osoittamassa yhdessä tai useammassa varastossa saatavilla
olevien kokonaismäärien vanhimmasta tuotteesta.
23 artikla
1. Ostajan on otettava voi haltuunsa yhden kuukauden määräajassa
laskettuna myyntisopimuksen tekopäivästä.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 11
Ostetun määrän haltuunotto voidaan jakaa osiin, joiden määrä ei voi olla
pienempi kuin 5 tonnia. Jos varastoon jäävä määrä on kuitenkin
vähemmän kuin tämä kynnys, haltuunotto voi koskea tätä pienempää
määrää.
2. Ennen kunkin määrän haltuunottoa ostaja maksaa interventioelimel-
le haltuunotettavaa määrää vastaavan hinnan.
3. Lukuun ottamatta ylivoimaista estettä, myyntisopimus raukeaa
jäljellä olevien määrien osalta, jos ostaja ei ole ottanut voita haltuunsa
1 kohdassa säädetyssä määräajassa.
4. Edellä 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vakuus pidätetään niiden
määrien osalta, joiden myyntisopimus on rauennut 3 kohdan nojalla. Se
vapautetaan viipymättä säädetyssä ajassa haltuunotettujen määrien
osalta.
5. Ylivoimaisen esteen tapauksessa interventioelin määrittää toimenpi-
teet, jotka se arvioi välttämättömiksi ilmenneiden olosuhteiden vuoksi.
24 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kunkin viikon tiistaihin
mennessä edellisen viikon voimäärät:
a) joista on tehty myyntisopimus,
b) jotka on otettu haltuun.
III LUKU
Voin tai kerman yksityinen varastointi
1 JAKSO
Varastointisopimus ja -edellytykset
25 artikla
Tässä luvussa tarkoitetaan:
— ”varastointierällä” vähintään yhden tonnin suuruista koostumuksel-
taan ja laadultaan yhdenmukaista samasta tehtaasta tulevaa määrää,
joka on tuotu samana päivänä samaan varastoon;
— ”sopimusvarastoinnin alkamispäivällä” "C1varastoon saapumisen
päivää3seuraavaa päivää;
— ”sopimusvarastoinnin viimeisellä päivällä” varastosta poistamisen
päivää edeltävää päivää.
26 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 3 kohdan neljännessä
alakohdassa tarkoitettujen kerman ja voin yksityistä varastointia
koskevien sopimusten osapuolina ovat sen jäsenvaltion interventioelimet,
jonka alueella kerma ja voi on varastoitu, ja luonnolliset henkilöt tai
oikeushenkilöt, jäljempänä ”sopimuspuolet”.
27 artikla
1. Yksityisen varastoinnin kohteena voi olla vain asetuksen (EY) N:o
1255/1999 6 "C1artiklan 33 kohdan ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitettu kerma ja voi.
Voin on oltava tuotettu tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdan a, b ja c
alakohdan säännösten mukaisesti sopimusvarastoinnin alkua edeltänei-
den 28 päivän aikana. Voin on vastattava liitteessä V tarkoitettua
tuotantojäsenvaltion kansallista laatuluokkaa "C1eikä voin radioaktii-
visuus saa ylittää 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja 3enimmäistasoja.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 12
2. Varastointisopimusta ei voida tehdä voista tai kermasta:
a) joista on haettu muissa yhteisön säännöksissä säädettyä suoran
kulutuksen tukea;
b) jotka on asetettu neuvoston asetuksen (ETY) N:o 565/80 (1) 5 artiklan
1 kohdassa tarkoitettuun menettelyyn; myöhempää menettelyyn
asettamista pidetään sopimusvarastoinnin päättymisenä.
28 artikla
1. Varastointisopimus laaditaan kirjallisena, se koskee yhtä tai
useampaa varastointierää, ja siinä on oltava seuraavia seikkoja koskevat
säännökset:
a) voin tai kerman määrä, johon sopimusta sovelletaan;b) tuen määrä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 38 artiklan sovelta-
mista;
c) sopimuksen täytäntöönpanoon liittyvät päivämäärät sanotun kuiten-
kaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 3
kohdan viidennen alakohdan säännösten soveltamista;
d) kylmävarastojen tunnistetiedot.
2. Valvontatoimenpiteet, erityisesti 33 artiklassa tarkoitetut, sekä tämän
artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot on sisällytettävä
"C1toimituseh-
toihin, jotka 3varastointijäsenvaltion interventioelin laatii. Varastoin-
tisopimuksessa on viitattava "C1näihin toimitusehtoihin. 3
3. Toimitusehdoissa on määrättävä, että voipakkauksessa on oltava
ainakin seuraavat merkinnät, tarvittaessa koodina:
a) tehdaslaitoksen ja tuotantojäsenvaltion tunnistenumero;
b) tuotantopäivä;c) varastoon saapumisen päivä;
d) valmistuserän numero;
e) maininta ”suolattu”, jos on kyse asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6
artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmannessa luetelma-
kohdassa tarkoitetusta voista;
f) liitteessä V tarkoitettu kansallinen laatuluokka;
g) nettopaino.
Jäsenvaltiot voivat määrätä, että varastoon saapumisen päivämäärää ei
ole pakko merkitä pakkauksiin, jos varastosta vastaava sitoutuu pitämään
rekisteriä, johon ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot kirjataan
varastoon saapumisen päivänä.
29 artikla
1. Varastoon vienti voidaan toteuttaa ainoastaan
"C1saman 3
vuoden 15 päivän maaliskuuta ja 15 päivän elokuuta välisenä aikana.
Varastosta poistaminen voidaan toteuttaa ainoastaan varastointivuoden
16 päivästä elokuuta alkaen.
2. Varastosta poistamisen on tapahduttava kokonaisina varastointierinä
tai toimivaltaisen viranomaisen luvalla tätä pienempinä määrinä.
Jäljempänä 33 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa
varastosta poistaminen voi koskea ainoastaan sinetöityä määrää.
30 artikla
1. Hakemus sopimuksesta interventioelimen kanssa voi koskea aino-
astaan voi- tai kermaeriä, joiden osalta varastointi on saatettu päätökseen.!B
(1) EYVL L 62, 7.3.1980, s. 5.1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 13
Hakemuksen on saavuttava interventioelimelle 30 päivän kuluessa
varastoon saapumisen päivästä. Interventioelimen on kirjattava hake-
muksen vastaanottopäivä.
Jos hakemus kuitenkin saapuu interventioelimelle kymmenen työpäivän
kuluessa edellä tarkoitetun määräajan päättymisestä, varastointisopimus
voidaan tehdä, mutta tuen määrää alennetaan 30 prosentilla.
2. Varastointisopimus on tehtävä 30 päivän kuluessa hakemuksen
kirjaamispäivästä.
31 artikla
Jos voi varastoidaan muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa se on
tuotettu, 30 artiklassa tarkoitetun sopimuksen tekeminen edellyttää, että
esitetään tuottajajäsenvaltion toimivaltaisen elimen viimeistään 50
päivää varastoinnin jälkeen antama todistus.
Todistuksessa on oltava 28 artiklan 3 kohdan a, b ja d alakohdissa
tarkoitetut tiedot sekä vahvistus siitä, että voi vastaa asetuksen (EY) N:o
1255/1999 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa olevaa
määritelmää.
Ensimmäisessä alakohdassa säädetyssä tapauksessa varastointisopimus
on tehtävä 60 päivän kuluessa hakemuksen kirjaamispäivästä.
2 JAKSO
Tarkastukset
32 artikla
1. Jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että tuen saamista koskevat
kaikki edellytykset täytetään.
2. Sopimuspuolen, tai jäsenvaltion pyynnöstä tai sen luvalla, varastosta
vastuussa olevan henkilön on annettava valvonnasta vastaavan toimival-
taisen viranomaisen käyttöön kaikki asiakirjat, joiden avulla voidaan
erityisesti varmistaa seuraavat seikat, siltä osin kuin on kyse yksityisesti
varastoiduista tuotteista:
a) tehdaslaitoksen ja tuotantojäsenvaltion hyväksymisnumero;
b) tuotantopäivä;
c) varastoon saapumisen päivä;d) varastointierän numero;e) sijainti varastossa ja varaston osoite;
f) varastosta poistamisen päivä.
3. Sopimuspuolen tai tarvittaessa tämän asemasta varastosta vastuussa
olevan henkilön on pidettävä jokaisen sopimuksen osalta tavarakirjan-
pitoa, joka on varaston käytettävissä ja johon sisältyvät seuraavat tiedot:
a) yksityisesti varastoitujen tuotteiden varastointierän numero;b) varastoinnin ja varastosta poistamisen päivät;
c) voin tai kerman määrä varastointierittäin ilmoitettuna;
d) tuotteiden sijainti varastossa.4. Varastoitujen tuotteiden on oltava helposti tunnistettavissa ja
käsiteltävissä sekä sopimuskohtaisesti yksilöityjä.
33 artikla
1. Varastoitaessa toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä tarkastuksia
ajanjaksona, joka alkaa varastoon viemisen päivänä ja päättyy 28 päivää
30 artiklassa tarkoitetun sopimushakemuksen kirjaamispäivän jälkeen.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 14
Sen varmistamiseksi, että varastoidut tuotteet ovat tukikelpoisia,
vähintään viidelle prosentille varastoihin tuoduista määristä tehdään
riittävän edustavat tarkastukset, jotta varmistetaan, että erät ovat
kokonaisuudessaan erityisesti tuotteiden painon, tunnistetietojen ja
luonteen osalta fyysisesti sopimushakemuksen mukaisia.
2. Toimivaltaisen viranomaisen ona) joko sinetöitävä kaikki tiettyyn sopimukseen, varastointierään tai
pienempään määrään liittyvät tuotteet 1 kohdassa tarkoitetun
tarkastuksen yhteydessä;
b) tai tehtävä ennalta ilmoittamatta pistokoetarkastus sen varmistami-
seksi, että tuotteet ovat varastossa. Otetun näytteen on oltava
edustava, ja sen on vastattava vähintään 10:tä prosenttia sopimuksen
kattamasta kokonaismäärästä, jota yksityisen varastoinnin tukitoi-
menpide koskee.
3. Sopimusvarastoinnin ajan päättyessä toimivaltaisen viranomaisen on
tehtävä pistokoetarkastus, joka koskee tuotteiden tunnistamista ja painoa.
Tätä varten sopimuspuolen on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomai-
selle kyseiset varastointierät vähintään viisi työpäivää ennen enintään
210 päivää kestävän sopimusvarastoinnin päättymistä tai tarvittaessa
ennen varastosta poistamisen alkamista, jos nämä toimet toteutetaan 210
päivää kestävän jakson aikana.
Jos voi kuitenkin jää varastoon sopimusvarastoinnin enimmäiskeston
jälkeen, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu tarkastus tehdään varas-
tosta poistamisen yhteydessä ja sopimuspuolen on annettava tästä tieto
toimivaltaiselle viranomaiselle vähintään viisi päivää ennen varastosta
poistamisen alkamista.
Ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa jäsen-
valtio voi hyväksyä viittä työpäivää lyhyemmän määräajan.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdan perusteella tehdyistä tarkastuksista on
laadittava kertomus, jossa on mainittava:
a) tarkastuspäivä;
b) tarkastuksen kesto;c) toteutetut toimet.
Vastuullisen virkailijan on allekirjoitettava tarkastuskertomus, joka
sopimuspuolen tai tarvittaessa varastosta vastuussa olevan henkilön on
"C1varmennettava 3allekirjoituksellaan ja jonka on oltava maksu-
asiakirjojen mukana.
5. Jos todetaan sääntöjenvastaisuuksia, jotka koskevat yli viittä
prosenttia tarkastetusta määrästä, tarkastusta laajennetaan ottamalla
toimivaltaisen viranomaisen määräämä suurempi näyte.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näistä tapauksista neljän
viikon kuluessa.
3 JAKSO
Varastointituet
34 artikla
1. Asetuksen (ETY) N:o 1255/1999 6 artikla n 3 kohdan ensimmäisessä
alakohdassa tarkoitettua yksityisen varastoinnin tukea voidaan myöntää
ainoastaan sopimusvarastoinnille, jonka kesto on vähintään 90 päivää ja
enintään 210 päivää.
Jos sopimuspuoli ei noudata 33 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
määräaikaa, tukea alennetaan 15 prosentilla ja sitä maksetaan ainoastaan
jaksolta, jolta sopimuspuoli toimittaa toimivaltaisen viranomaisen
hyväksymän todisteen siitä, että voi, tai tapauksen mukaan kerma, on
ollut sopimusvarastoinnissa.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 15
2. Rajoittamatta 38 artiklan soveltamista komissio määrittää vuosittain
asetuksen (EY) N:o 1255/1999 42 artiklassa säädettyä menettelyä
noudattaen mainitun asetuksen 6 artiklan 3 kohdan kolmannessa
alakohdassa tarkoitetun tuen määrän kyseisen vuoden aikana alkavien
yksityisen varastoinnin sopimusten osalta.
3. Tuki maksetaan sopimuspuolen pyynnöstä "C1sopimusvarastoin-
nin päättymisen jälkeen, 120 päivän kuluessa 3hakemuksen vastaan-
ottamispäivästä edellyttäen, että 33 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut
tarkastukset on tehty ja että maksuun oikeuttavia edellytyksiä on
noudatettu.
Jos meneillään on kuitenkin hallinnollinen tutkinta, joka koskee
tukioikeutta, maksu suoritetaan vasta, kun tukioikeus on vahvistettu.
4. Kun sopimusvarastointi on jatkunut 60 päivää, tuesta voidaan
sopimuspuolen pyynnöstä maksaa kerran ennakko, jos sopimuspuoli
antaa vakuuden, jonka määrä on ennakon määrä 10 prosentilla
korotettuna. Tämän ennakon laskentaperusteena käytetään 90 päivän
varastointia. Vakuus vapautetaan viipymättä 3 kohdassa tarkoitetun tuen
määrän maksun jälkeen.
35 artikla
1. Jos voin tai kerman laatu on ensimmäisen 60 sopimusvarastointi-
päivän jälkeen huonontunut enemmän kuin tavanomaisesti säilytettäessä,
sopimuspuolille voidaan yhden kerran varastointierää kohden antaa
mahdollisuus omalla kustannuksellaan korvata vialliset määrät samalla
määrällä asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 3 kohdan ensimmäi-
sessä alakohdassa tarkoitettua voita tai kermaa.
Jos varastoinnin aikana tai varastosta poistamisen yhteydessä tehdyissä
tarkastuksissa todetaan viallisia määriä, näistä viallisista määristä ei
voida maksaa tukea. Lisäksi jäljelle jäävän tukikelpoisen varastointierän
määrän on oltava vähintään yksi tonni. Samaa sääntöä sovelletaan erän
osaan, joka poistetaan varastosta ennen 16 päivää elokuuta tai ennen
varastoinnin vähimmäisajan päättymistä.
2. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauk-
sissa tuki lasketaan siten, että sopimusvarastoinnin ensimmäinen päivä
on sopimusvarastoinnin alkamispäivä.
36 artikla
1. Kerman varastointitukea voidaan myöntää ainoastaan pastöroidusta
kermasta, jonka rasvapitoisuus on vähintään 35 prosenttia ja enintään
80 prosenttia.
2. Tuen laskentaa varten kermamäärät muunnetaan voiekvivalenteiksi
suhteessa rasvapitoisuudeltaan 82-prosenttiseen voihin siten, että kerman
rasvamäärä kerrotaan kertoimella 1,20.
3. Toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä laboratorio tarkastaa 1
kohdassa tarkoitetun rasvapitoisuuden ennen kerman jäädyttämistä.
37 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat sallia sopimuspuolten sitoutuvan noudattamaan
vapaaehtoisesti kaikkia kyseisen vuoden aikana tehtyihin sopimuksiin
liittyviä varastointieriä koskevaa yhtenäistä vähimmäisrasvapitoisuutta,
joka vahvistetaan ennakolta ja joka on 36 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetuissa rajoissa.
2. Jos 1 kohtaa sovelletaan, tuki myönnetään ennakolta vahvistetun
vähimmäisrasvapitoisuuden perusteella.
Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden on tarkastettava paikalla usein ja
pistokokein rasvapitoisuus 36 artiklan 3 kohdan mukaisesti.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 16
Jos tällaisessa tarkastuksessa todetaan, että rasvapitoisuus on pienempi
kuin ennalta vahvistettu vähimmäispitoisuus, varastointieristä, jotka on
varastoitu viimeisen sellaisen tarkastuksen jälkeen, joka ei antanut
aihetta huomautuksiin, ei makseta tukea eikä 1 kohtaa enää sovelleta
kyseiseen sopimuspuoleen jäljelle jäävänä sopimusvarastointijaksona.
Jos todettu rasvapitoisuus kuitenkin "C1alittaa 3 ennakolta
vahvistetun vähimmäispitoisuuden alle kahdella prosentilla, tukea
maksetaan todetun rasvapitoisuuden perusteella kuitenkin siten, että
tuen määrää vähennetään 10 prosentilla.
38 artikla
1. Tuen määrää, varastoinnin ja varastosta poistamisen ajanjaksoja sekä
varastoinnin enimmäiskestoa voidaan muuttaa tehtävien sopimusten
osalta kyseisen vuoden aikana, jos markkinatilanne tätä edellyttää.
2. Jos tarjouskilpailulla 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti euroina
vahvistettu tai yhteiseen rahaan osallistumattomien maiden osalta
kansallisena valuuttana ilmaistu, sopimusvarastoinnin alkamisen päivänä
voimassa oleva enimmäisostohinta on suurempi kuin sopimusvarastoin-
nin viimeisenä päivänä voimassa oleva enimmäisostohinta, 34 artiklan 2
kohdan mukaisesti määriteltyä tukea korotetaan sillä enimmäisosto-
hinnan vähennyksen osalla, joka ylittää kaksi prosenttia sopimusvaras-
toinnin alkamispäivänä voimassa olleesta hinnasta.
Jos tämä hinta on pienempi kuin sopimusvarastoinnin viimeisenä päivänä
voimassa oleva enimmäisostohinta, 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti
määriteltyä tukea alennetaan sillä enimmäisostohinnan lisäyksen osalla,
joka ylittää kaksi prosenttia sopimusvarastoinnin alkamispäivänä voi-
massa olleesta hinnasta. Tuen alennus ei voi kuitenkaan olla suurempi
kuin tarkoitetun tuen kokonaismäärä.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua tuen mukautusta sovelletaan vain, jos
sopimusvarastoinnin aikana on vahvistettu enimmäisostohinta 13 artiklan
2 kohdan säännösten mukaisesti ja jos sopimusvarastoinnin viimeisenä
päivänä interventio-ostot on aloitettu useammassa kuin kahdeksassa
jäsenvaltiossa.
Jos enimmäisostohintaa ei ole vahvistettu sopimusvarastoinnin alkamis-
päivää edeltävän 21 päivän aikana, sopimusvarastoinnin alkamispäivänä
sovellettava enimmäisostohinta on 90 prosenttia voimassaolevasta
interventiohinnasta.
IV LUKU
Siirtymä- ja loppusäännökset
39 artikla
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 2315/76, (ETY) N:o 1547/87, (ETY)
N:o 1589/87 ja (EY) N:o 454/95.
Asetusta (EY) N:o 454/95 sovelletaan kuitenkin ennen 1 päivää
tammikuuta 2000 tehtyihin yksityisen varastoinnin sopimuksiin.
Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetuk-
seen.
40 artikla
Tammikuun 1 päivän 2000 ja kesäkuun 30 päivän 2000 välisenä aikana
sovellettava voin interventiohinta vahvistetaan neuvoston asetuksessa
(EY) N:o 1400/1999 (1).
41 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2000.!B
(1) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 10.1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 17
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 18
LIITE I
KOOSTUMUSTA KOSKEV AT V AATIMUKSET, LAATUOMINAISUUDET JA MÄÄRITYSMENETELMÄT
V oi on pääasiallisesti kiinteää emulsiotyyppiä vesi rasvassa, ja sen koostumus ja laatuominaisuudet ovat seuraavat:
Parametri Pitoisuus, laatuominaisuudet Vertailumenetelmä
Rasva Vähintään 82 % (2)
Vesi Enintään 16 % (2)
Rasvaton kuiva-aine Enintään 2 % (2)
Vapaat rasvahapot (1) Enintään 1,2 mmol/100 g rasvaa (2)
Peroksidiluku Enintään 0,3 mekv. happea/1 000 g rasvaa (2)
Koliformit Ei havaittavissa 1 g:ssa (2)
Muu kuin maitorasva Ei havaittavissa triglyseridimäärityksellä (2)
Merkkiaineet (1)
— sterolit (2)
— vanilliini (2)
— karoteenihapon etyyliesterit (2)
— enenteenihapon triglyseridit (2)Ei havaittavissa (2)
Muut merkkiaineet (1) Ei havaittavissa Toimivaltaisen viranomaisen
hyväksymät menetelmät
Aistinvaraiset ominaisuudet Vähintään neljä pistettä viidestä ulkonäön,
maun ja kiinteyden osalta(2)
Irrallinen vesi Vähintään neljä pistettä (2)
(1)Komission asetuksissa (ETY) N:o 3143/85 (EYVL L 298, 12.11.1985, s. 9), (ETY) N:o 429/90 (EYVL L 45, 21.2.1990 s. 8) ja (EY)
N:o 2571/97 (EYVL L 350, 20.12.1997, s. 3) hyväksytyt merkkiaineet.
(2)Ks. luettelon laatimisesta maidon ja maitotuotteiden analysoimiseksi ja laadun arvioimiseksi sovelletuista vertailumenetelmistäyhteisessä markkinajärjestelyssä annettu komission asetus (EY) N:o 1854/96, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella(EY) N:o 881/1999 (EYVL L 111, 29.4.1999, s. 24).!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 19
LIITE II
MÄÄRITYSMENETELMÄ VIERAIDEN RASVOJEN TOTEAMISEKSI
MAITORASV ASTA TRIGL YSERIDIEN KROMATOGRAFISEN MÄÄRI-
TYKSEN A VULLA — VERSIO 1
1. Laajuus ja soveltamisala
Tässä standardissa vahvistetaan triglyseridien kaasukromatografinen
määritysmenetelmä, jonka avulla voidaan todeta maidon ja maitotuottei-
den maitorasvassa olevat vieraat kasvi- ja eläinrasvat kuten naudantali ja
ihra.
Kasvi- ja eläinrasvat voidaan erottaa puhtaasta maitorasvasta kvalitatiivi-
sesti ja kvantitatiivisesti huolimatta ruokinta- ja lypsyolosuhteista.
Huomautus 1: Vaikka voihapon (C4), jota esiintyy yksinomaan maitorasvassa,
avulla voidaan tehdä kvantitatiivisia arvioita pienistä ja keskisuurista maitorasva-pitoisuuksista kasvirasvoissa, kvalitatiivista ja kvantitatiivista tietoa tuskin saadaantapauksessa, jossa puhtaaseen maitorasvaan on lisätty enintään 20 % (painopro-senttia) vierasta rasvaa; tämä johtuu siitä, että maitorasvan C4-pitoisuus vaihteleesuuresti, n. 3,5 %:sta 4,5 %:iin (painoprosenttia).
Huomautus 2: Kvantitatiivisia tuloksia voidaan käytännössä saada ainoastaan
triglyseridimäärityksillä, koska kasvirasvojen sterolipitoisuus vaihtelee tuotanto-ja käsittelyolosuhteiden mukaan.
2. Määritelmä
Maitorasvan sisältämät vieraat rasvat. Tässä standardissa vierailla
rasvoilla tarkoitetaan kaikkia muita kasvi- ja eläinrasvoja kuin maito-
rasvaa.
3. Menetelmän periaate
Maitorasvan uuttamisen jälkeen valmistetaan perusliuos. Tästä liuoksesta
määritetään triglyseridit (kokonaishiililuvut) pakattuja kolonneja käyttäenkaasukromatografisesti. Kun erikokoisten rasvamolekyylien (C24 — C54— vain parilliset luvut) painoprosenttiarvot sijoitetaan triglyseridikaa-
vaan, vieraat rasvat voidaan joko todeta kvalitatiivisesti tai määrittää
kvantitatiivisesti.
Huomautus: Tässä selostettua määritystä noudattaen voidaan käyttää kapillaarikaa-
sukromatografiaa, jos saadaan takeet siitä, että tulokset ovat vertailukelpoiset (1).
4. Reagenssit
Käytettävien kemikaalien on oltava analyysilaatua.
4.1 Kantajakaasu: typpi, puhtausaste 599,996 %
4.2 Triglyseridistandardeja (2), tyydyttyneitä ja kolesteroleja, vakiomaitoras-
van 6.5.4 kohdan mukaiseen vakiointiin
4.3 Vedetön metanoli4.4 n-heksaani4.5 n-heptaani4.6 Tolueeni4.7 Dimetyylikloorisilaaniliuos: liuotetaan 50 ml dimetyylikloorisilaania
283 ml:aan tolueenia.
4.8 Liekkikaasu: vetyä ja synteettistä ilmaa
4.9 Stationaarifaasi: 125/150 µm (100/120 mesh) GasChromQ:n (
3) päällä
3 %:n OV -1
4.10 10-prosenttinen kaakaovoiliuos!B
(1) Sopivia menetelmiä on jo kuvattu, ks. D. Precht ja J. Molkentin: Quantitative triglyceride
analysis using short capillary columns, Chrompack News 4 16—17 (1993).
(2) Sopivia kaupallisia tuotteita on saatavissa.
(3) Esimerkkejä sopivien alan erikoiskaupasta saatavien tuotteiden kauppanimistä ovat
Extrelut, GasChromQ, Chrompack. Annetun tiedon tarkoituksena on helpottaastandardin soveltamista, ei kehottaa käyttämään tiettyä tuotetta. Raekoon ilmaisemisessa
on siirrytty SI-mittajärjestelmän mukaiseen mikrometriin standardin BS 410: 1988
”British Standard Specification for test sieves” mukaisesti.1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 20
5. Laitteisto
Tavanomainen laboratoriovälineistö ja erityisesti seuraavat:
5.1 Korkean lämpötilan kaasukromatografi, joka soveltuu vähintään
400—450 °C:n lämpötiloihin ja joka on varustettu liekki-ionisaatiode-tektorilla (FID) ja kantajakaasun vakiomassavirtaussäätimellä. Liekki-kaasu: 30 ml/min (H
2), 270 ml/min (synteettinen ilma).
Koska kantajakaasun virtausnopeus on suuri, liekkisuihkun on oltava
erityisen leveä.
Huomautus: Koska triglyseridimäärityksen aikana esiintyy korkeita lämpötiloja,
FID:n ja injektorijärjestelmän lasinen sisäputki on puhdistettava usein.
Kaasukromatografissa on oltava septumit, jotka kestävät korkeita
lämpötiloja, vuotavat erittäin vähän ja joita voidaan käyttää toistuvasti.
Huomautus: Chromblue (tm) -septumit (Chrompack) ovat sopivia.
Septumit on vaihdettava säännöllisin väliajoin, esimerkiksi noin sadan
injektion jälkeen tai erotuskyvyn heikentyessä (ks. kuva 4).
5.2 Kromatografiakolonni
U-kirjaimen muotoinen lasikolonni (sisäläpimitta 2 mm, pituus 500 mm),
joka silanoidaan aluksi 6.1 kohdan mukaisesti dimetyylikloorisilaanillalasipinnan aktiivisuuden poistamiseksi.
Huomautus: Myös jonkin verran pidemmät (800—2 000 mm) pakatut kolonnit
soveltuvat. Niiden avulla voidaan saavuttaa hieman parempi tulosten uusittavuus.Toisaalta stationaarifaasissa esiintyy toisinaan murtumia käytön jälkeen, mikäsaattaa puolestaan heikentää kvantitatiivisia tuloksia. Lisäksi FID-liekki sammuuhelposti, koska kantajakaasun virtausnopeuden on oltava erittäin suuri, 75—85 ml/min.
5.3 Kolonnin täyttämisen järjestelyt (ks. kuva 1)
5.3.1 Muovikolonni, jonka päissä on kierretulpat ja jossa on stationaarifaasin
täyttökorkeutta osoittava merkki
5.3.2 Tiheä seula (reikien koko noin 100 mikrometriä), jossa on kierretulppa,
joka kiinnittyy lasikolonniin kuvassa 1 esitetyllä tavalla
5.3.3 Deaktivoitua, silanoitua lasivillaa5.3.4 Tärytin, jolla varmistetaan stationaarifaasin tasainen jakautuminen täytön
aikana!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 21
5.4 1—3 mm:n Extrelut-kolonni (1), jossa on silikageeliä. Tätä kolonnia
voidaan vaihtoehtoisesti käyttää maitorasvan uuttamiseen.
5.5 6,4 mm:n (1/4 @) grafiittitiiviste, jossa on 6 mm:n reikä
5.6 Laitteisto, jolla lasikolonnin pinta silanoidaan 6.1 kohdan mukaisesti5.6.1 Wulfin pullo
5.6.2 Vesi-imupumppu
5.7 Vesihaude, jonka lämpötilaksi voidaan asettaa (50 ± 2) °C5.8 Kuivauskaappi, jonka lämpötilaksi voidaan asettaa (50 ± 2) °C ja
(100 ± 2) °C.
5.9 Mikrolitrapipetti
5.10 Asteikolla varustettu 5 ml:n pipetti, jolla voidaan annostella 1,5 ml
metanolia
5.11 50 ml:n pyöreäpohjainen pullo
5.12 Erlenmeyerpullo, jonka nimellistilavuus on 50 ml5.13 Suppilo
5.14 Suodatin, jossa on pieni huokoskoko
5.15 Pyöröhaihdutin5.16 Ampulleja, joiden nimellistilavuus on 1 ml ja jotka voidaan sulkea
alumiinitulpalla, jossa on sisäpuolinen kalvo
5.17 Injektioruisku, jonka mäntä ei ulotu neulan kärkeen.
Huomautus: Tällaisen ruiskun avulla saavutetaan parempi tulosten uusittavuus.
Jotta vältetään septumin vioittuminen, neulan kärki olisi tarkastettava
säännöllisin väliajoin (esim. stereomikroskoopilla).
6. Menettely
6.1 Kolonnin valmistaminen (silanointi)
Kun Wulffin pullo on liitetty kuvan 2 osoittamalla tavalla vesi-
imupumppuun, putki 2 upotetaan 4.7 kohdassa tarkoitettuun liuokseen.Kolonni täytetään sulkemalla sulkuhana; tämän jälkeen poistetaan letku 2.
Kolonni kiinnitetään telineeseen ja täytetään kokonaan dimetyylidikloo-risilaanin liuoksella käyttäen pipettiä.
Wulffin pullon tilalle vaihdetaan 20—30 minuutin kuluttua suodatinpullo,
ja kolonni tyhjennetään liittämällä se vesi-imupumppuun (ks. kuva 3).!
B
(1) Ks. sivun 23 alaviite 3.1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 22
6.2 Kolonnin täyttäminen
Seuraavaksi huuhdellaan 75 ml:lla tolueenia ja 50 ml:lla metanolia; tämän
jälkeen tyhjennettyä kolonnia kuivataan kuivauskaapissa 100 °C:n
lämpötilassa noin 30 minuuttia.
Kolonnin täyttämiseen käytetään kuvassa 1 esitettyä järjestelyä. Muovi-kolonni täytetään 4.9 kohdan mukaisella stationaarifaasilla merkkiin asti.
Täytettävän lasikolonnin alapäähän työnnetään terässauvalla noin 1 cm:n
pituinen lasivillatulppa, joka on etukäteen silanoitu. Tämän jälkeenkolonnin pää suljetaan 5.3.2 kohdan mukaisella seulalla. Kolonni
täytetään stationaarifaasilla paineen alaisena (3 bar, N
2). Tärytintä
siirrellään edestakaisin lasikolonnia pitkin, jotta tämä täyttyisi yhtenäi-sesti, kauttaaltaan ja tiiviisti.
Täytön jälkeen kolonnin toiseen päähän painetaan tiivis silanoitu
lasivillatulppa, putkesta ulos pistävät kuidut leikataan ja tulppaa
työnnetään sisään päin muutama millimetri käyttäen spaattelia.
6.3 Näytteiden valmistaminen
Näytteet valmistetaan käyttäen jotakin seuraavista kolmesta mene-
telmästä:
6.3.1 Maitorasvan erottaminen voista
Sulatetaan 5—10 g voita sopivassa astiassa 5.7 kohdan mukaisessa
vesihauteessa 50 °C:n lämpötilassa.
Erlenmeyerpullo (50 ml) ja 5.14 kohdan mukaisella suodattimella
varustettu suppilo lämmitetään kuivauskaapissa 50 °C:n lämpötilaan.Sulatetun voinäytteen rasvakerros suodatetaan kyseisellä esilämmitetyllä
laitteistolla.
Saatu maitorasva ei sisällä juuri lainkaan fosfolipidejä.
6.3.2 Rasvajakeen uuttaminen Röse-Gottlieb-menetelmällä
Uuttaminen tehdään joko IDF-standardin IC: 1987, 16C: 1987 116A:
1987 tai 22 B: 1987 mukaisesti.
Näin saadun maitorasvan fosfolipidit antavat n. 0,1 % kolesterolipiikin.Menetelmä ei siten vaikuta mainittavasti triglyseridispektriin, joka
vakioidaan 100:aan kolesterolin avulla.
6.3.3 Uuttaminen maidosta silikageelikolonnan avulla
Mikrolitrapipetillä annostellaan 0,7 millilitraa 20 °C:n lämpötilaan
lämmitettyä maitoa 5.4 kohdan mukaiseen 1—3 ml:n Extrelut-kolonniin,ja maidon annetaan levitä tasaisesti silikageeliin noin 5 minuutin ajan.
Valkuais-lipidikompleksit denaturoidaan lisäämällä pipetillä 1,5 ml
metanolia. Tämän jälkeen näyte uutetaan 20 ml:lla n-heksaania. n-
heksaani lisätään hitaasti pieninä erinä, ja ulos tippuva liuotin kerätään
50 ml:n pyöreäpohjaiseen pulloon, joka on etukäteen kuivattu tunnettuunvakiopainoon.!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 23
Uuttamisen jälkeen kolonnin annetaan valua tyhjäksi.
Liuottimet haihdutetaan eluaatista pyöröhaihduttimen avulla vesihau-
teessa 40—50 °C:n lämpötilassa.
Pullo kuivataan ja rasvamäärä määritetään punnitsemalla.
Huomautus: Rasvan uuttaminen Gerber-, Weibull-Berntrop- tai Schmid-Bondzyns-
ki-Ratzlaff-menetelmällä taikka maitorasvan erottaminen detergenteillä (BDI-menetelmä) ei sovellu triglyseridi-määritykseen, koska näissä menetelmissärasvafaasiin joutuu suurehkoja määriä osittaisia glyseridejä tai fosfolipidejä.
6.4 Näyteliuoksen valmistus
Kaasukromatografiaa varten käytetään 6.3 kohdassa saadun rasvan 5-
prosenttista n-heptaaniliuosta. Tämä näyteliuos valmistetaan punnitse-
malla vastaavat määrät 6.3.1 ja 6.3.2 kohdassa saatua näyteainesta ja
liuottamalla ne vastaaviin määriin n-heptaania.
Jos näyte on valmistettu 6.3.3 kohdan mukaisesti, pullossa olevaan
näyteainekseen lisättävän n-heptaanin määrä lasketaan punnituksen
perusteella ja jäännös liuotetaan siihen.
Noin 1 ml näyteliuosta pannaan 5.16 kohdan mukaiseen ampulliin.
6.5 Triglyseridien kromatografinen määritys
Kun käytetään korkeaa lämpötilaa ( 4350 °C) pitkäketjuisten triglyse-
ridien C52—C56 eluointiin, perusviiva alkaa herkästi kohota etenkin, jos
kolonneja ei ole riittävästi valmisteltu ennen määritystä. Perusviivankohoaminen korkeassa lämpötilassa voidaan kokonaan ehkäistä jokoyhdistämällä kaksi kolonnia tai käyttämällä perusviivan vähennystä.
Kun käytetään kompensointikolonnia tai yhtä kolonnia, on käytettävä 5.5
kohdan mukaisia grafiittitiivisteitä; niitä on käytettävä myös injektorin ja
detektorin lasiosissa.
6.5.1 Perusviivan korjaus
Perusviivan kohoaminen estetään käyttäen jotakin seuraavista neljästä
menetelmästä:
6.5.1.1 Kolonnien yhdistäminen
Käytetään kahta pakattua kolonnia kompensointiin.
6.5.1.2 Perusviivan korjaus kaasukromatografilla
Perusviivan kohoaminen voidaan ehkäistä siten, että käytetään kaasukro-
matografia ensin ilman rasvaliuoksen injektointia, tallennetaan saatuperusviiva ja vähennetään se määrityksen perusviivasta.
6.5.1.3 Perusviivan korjaus integrointiohjelmiston avulla
Perusviivan kohoaminen voidaan ehkäistä siten, että käytetään integro-
intijärjestelmää ensin ilman rasvaliuoksen injektointia, tallennetaan saatu
perusviiva ja vähennetään se määrityksen perusviivasta.
6.5.1.4 Perusviivan korjaus kolonnin riittävän esikäsittelyn avulla
Kun kolonni esikäsitellään alussa riittävästi ja maitorasvaliuosta injektoi-
daan noin 20 kertaa, perusviivan kohoaminen korkeassa lämpötilassa on
usein niin vähäistä, ettei perusviivan korjausta tarvita.
6.5.2 Injektiomenettely
Diskriminaatiovaikutuksen välttämiseksi sovelletaan kuumainjektiome-
nettelyä, jolla myös saadaan parempia kvantitatiivisia tuloksia, kun onkyse korkeassa lämpötilassa kiehuvista triglyseridikomponenteista. Tässä
menettelyssä rasvaliuos imetään ruiskuun ja kylmää neulaa lämmitetään
injektiopesässä noin 3 sekunnin ajan ennen infektiota. Tämän jälkeenruiskun sisältö injektoidaan nopeasti.
Huomautus: Tämä menettely vähentää ruiskussa tai injektiopesässä tapahtuvan
fraktioitumisen vaaraa. Suoraa injektointia kolonnin kuumennettuun alkupäähän eikäytetä, koska kyseiseen paikkaan kertyvät septumin hiukkaset ja vieraat aineetvoidaan helposti eliminoida käytetyn menettelyn avulla, kun injektoriosa vaihdetaansäännöllisesti irrottamatta kolonnia.
Septumin vaurioitumisen välttämiseksi on ehdottomasti varottava taivut-
tamasta neulan kärkeä koskettamalla sillä näyteastian pohjaa (kärjen
taipumista ei aina havaitse paljaalla silmällä).!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 24
6.5.3 Pakatun kolonnin esikäsittely
Vaiheiden a)—c) aikana kolonnin alkupäätä ei ole saastumisen välttämi-
seksi kiinnitetty detektoriin.
Edellä olevan 6.2 kohdan mukaisesti täytetyt kolonnit valmistellaan
seuraavasti:
a) 15 min 40 ml/min N 2-virtaus 50 °C:n lämpötilassa
b) kuumennetaan 1 K/min 355 °C lämpötilaan, 10 ml N 2/min
c) pidetään 355 °C lämpötilassa 12—15 h
d) injektoidaan kahdesti 1 µl kaakaovoiliuosta (4.1 kohta) ja vastaava
lämpötilaohjelma
e) injektoidaan 20 kertaa 0,5 µl maitorasvaliuosta (6.4 kohta) 2—3
päivän ajan
Huomautus: Kaakaovoi koostuu lähes yksinomaan korkeassa lämpötilassa kiehu-
vista C50—C56 -triglyserireistä. Kaakaovoin injektointi soveltuu erityisesti tätäpitkäketjuista aluetta varten. Kun on kyse korkeassa lämpötilassa kiehuvistatriglyserideistä C50—C54, voi esiintyä jopa vastekertoimia, jotka ovat noin 1,20.Kun maitorasvaliuosta injektioidaan toistuvasti, alunperin korkea C50—C54 -triglyseridien vastekerroin pienenee. Kun on kyse triglyserideistä, joiden asyyli-c-luku on alhainen, kertoimet ovat lähellä 1:tä.
Vastaavasti esikäsitellään kolme paria 6.2 kohdan mukaisesti täytettyjä
kolonneja. Esikäsitellyt parit tarkistetaan maitorasvamäärityksellä tava-nomaista testausta varten. Jatkossa käytetään kolonniparia, jolla saavu-tetaan parhaat kvantitatiiviset tulokset (vastekertoimet lähes 1). Jos
vastekertoimet ovat suurempia kuin 1,20, kolonnia ei käytetä.
6.5.4 Kalibrointi
Kalibrointia varten määritetään vastaavien triglyseridien ja maitorasvan
(vakioitu rasva) kolestrolin vastekertoimet käyttäen triglyseridistandarde-ja (ainakin tyydyttyneet triglyseridit C24, C30, C36, C42, C48 ja C54
sekä kolesteroli; myös C50 ja C52 olisi edullista ottaa mukaan). Väliin
jäävät vastekertoimet voidaan määrittää interpoloimalla.
Päivittäin on tehtävä 2—3 kalibrointia käyttäen vakioitua rasvaa. Jos
saadaan lähes yhtenevät tulokset, näytteiden triglyseridimäärityksessäsaadaan hyvin uusittavissa olevat kvantitatiiviset tulokset.
Vakioitu maitorasva säilyy useita kuukausia enintään –18 °C:n varas-
tointilämpötilassa, joten sitä voidaan käyttää vertailuvakiona.!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 25
6.5.5 Lämpötilaohjelma, kantajakaasu ja muut triglyseridimäärityksen olosuh-
teet
Lämpötilaohjelma: kolonnin alkulämpötila 210 °C, pidetään tässä
lämpötilassa 1 minuutin ajan, minkä jälkeen ohjelmoidaan nousemaan
6 °C minuutissa 350 °C:seen, jota pidetään yllä 5 minuutin ajan.
Detektorin ja injektorin lämpötila: 370 °C.
Huomautus: Detektorin, injektorin ja uunin lämpötilat (alkulämpötilat) olisi
pidettävä vakioina (myös öisin sekä viikonloppujen ja pyhien ajan).
Kantajakaasu: typpi, virtausnopeus 40 ml/min.
Huomautus: Jos käytetään 80 cm:n kolonneja, virtausnopeuden on oltava vähintään
75 ml/min N 2. Kantajakaasun virtaus on pidettävä samana (myös öisin sekä
viikonloppujen ja pyhien ajan). Täsmällinen kantajakaasuvirtaus on säädettäväsiten, että kolonnin pituudesta riippumatta C54 eluoituu 341 °C:n lämpötilassa.
Määrityksen kesto: 29,3 min.
Injektoitava määrä: 0,5 µl.
Huomautus: Ruisku on jokaisen infektion jälkeen huuhdeltava puhtaalla heptaanilla
moneen kertaan.
FID-olosuhteet: 5.1 kohdan mukaiset.
Huomautus: Liekki-ionisaatiodetektori sytytetään jokaisen työpäivän alussa.
7. Integrointi, tulosten arviointi ja mittausolosuhteiden valvonta
Triglyseridit, joiden asyyli-c-luku on pariton (2n + 1), yhdistetään
edeltävään parilliseen triglyseridiin (2n). Huonommin uusittavia alhaisia
C56-pitoisuuksia ei oteta huomioon. Muut kromatogrammin triglyseridit
(huipun pinta-ala), mukaan lukien kolesteroli (huippu C24:n lähellä)kerrotaan vastaavilla vakiorasvan vastekertoimilla (viimeinen kalibrointi)ja normeerataan 100:aan. Vapaan kolesterolin lisäksi määritetään siten
triglyseridit C24, C26, C28, C30, C32, C34, C36, C38, C40, C42,
C44, CV46, C48, C50, C52 ja C54. Tulokset ilmaistaan painoprosentteina(g/100 g).
Kromatogrammin huiput olisi arvioitava integraattorilla, jolla perusviiva
voidaan tulostaa. Optimoiduilla integrointiparametreillä tehtävän uudel-
leenintegroinnin tulisi olla mahdollista.
Kuvissa 5 ja 6 esitetään kaksi esimerkkiä triglyseridien kromatogram-
meista. Kuvassa 5 on kromatogrammi, jonka arviointi on helppoa, mutta
kuvassa 6 esiintyy satunnainen virhe alueella C50—C54: perusviivakulkee väärin verrattuna kuvaan 5. Tällaiset tyypilliset virheet voidaanhavaita suurella varmuudella ja välttää ainoastaan käyttämällä integraat-
toria, jossa perusviiva tulostuu.
!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 26
Mittausolosuhteiden valvontaa varten taulukossa 1 on tyypillisen
talvimaidon maitorasvan triglyseridipitoisuuksien keskiarvot ja keski-
hajonnat, jotka on saatu saman rasvan 19 määrityksestä:
Taulukko 1: maitorasvan triglyseridikoostumus,
19 määrityksen keskiarvot ja -hajonnat
(g/100 g)
Triglyseridi Keskiarvo Keskihajonta
C24 0,04 0,004
C26 0,26 0,007C28 0,66 0,020C30 1,31 0,023C32 2,92 0,030C34 6,73 0,053C36 12,12 0,030C38 12,92 0,054C40 9,70 0,019C42 7,62 0,020C44 7,35 0,025C46 7,91 0,029C48 9,09 0,048C50 9,97 0,038C52 7,76 0,042C54 3,32 0,020
Jos keskihajonta on huomattavasti taulukossa 1 esitettyä suurempi,
kromatogrammi ei ole luotettava ja septum tai kaasuvirtaus ontarkistettava. Syynä voi olla myös se, että septumista irronneita pieniä
hiukkasia on kertynyt kolonnin alkupään lasivillatulppaan tai kolonni on
muuttunut tarkoitukseen soveltumattomaksi vanhentumisen, lämpötila-vaikutusten tms. vuoksi (ks. kuva 3).!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 27
8. Vieraiden rasvojen kvalitatiivinen toteaminen
Vieraiden rasvojen toteamista varten on kehitetty triglyseridikaavoja
(taulukko 2), joihin liittyy S-arvojen rajat (taulukko 3), joiden sisälläpuhtaan maitorasvan S-arvot voivat vaihdella. Jos nämä rajat ylittyvät,näytteen voidaan olettaa sisältävän vierasta rasvaa.
Esimerkiksi ihralisäyksen toteamista varten herkin kaava on seuraava:
6;5125 /C1C26 þ1;2052 /C1C32 þ1;7336 /C1C34 þ1;7557 /C1C36
þ2;2325 /C1C42 þ2;8006 /C1C46 þ2;5432 /C1C52 þ0;9892 /C1C54 ¼S(1)
Huomautus: puhtaalle maitorasvalle saatiin 99 prosentin luottamusväli
S = 97,96—102,04 ja kaikkien S-arvojen keskihajonta 0,39897, kun käytettiin755:tä erilaista maitorasvanäytettä.
Tällaisen kaavan avulla voidaan ilman tietokonetta selvittää, poikkeaako
tuntemattoman rasvanäytteen triglyseridisisällön tässä mainituilla kertoi-milla painotettu summa alueesta 97,96—102,04, jolloin on todennäköi-simmin kyse vieraan rasvan lisäyksestä.
Taulukossa 2 on erilaisia triglyseridikaavoja erilaisten vieraiden rasvojen
toteamista varten. Seuraavien vierasrasvaryhmien toteamiseen voidaan
käyttää yhteistä kaavaa: soijapapuöljy, auringonkukkaöljy, oliiviöljy,
rapsinsiemenöljy, pellavansiemenöljy, vehnänalkioöljy, maissinalkioöljy,puuvillansiemenöljy ja hydrattu kalaöljy; kookosrasva ja palmunydinras-va; palmuöljy ja naudantali.
Koska myös vieraitten rasvojen triglyseridikoostumus vaihtelee, käytettiin
jopa neljää erilaista saman vierasrasvatyypin kokeellisesti mitattua
triglyseridiarvojoukkoa. (Samaa vierasrasvatyyppiä koskevista raja-ar-
voista epäsuotuisin otettiin huomioon (ks. taulukko 4).)
Seuraavalla ”yleiskaavalla” saadaan yhtäläisen hyviä tuloksia kaikkien
vieraitten rasvojen osalta:
/C02;7575 /C1C26 þ6;4077 /C1C28 þ5;5437 /C1C30 /C015;3247 /C1C32
þ6;2600 /C1C34 þ8;0108 /C1C40 /C05;0336 /C1C42 þ0;6356 /C1C44
þ6;0171 /C1C46 ¼S
Mielivaltaisen vierasrasvayhdistelmän toteamista maitorasvassa koskevat
laskelmat ovat osoittaneet, että vaikka esim. ihraa varten taulukossa 2
esitetyssä kaavassa kyseisen vieraan rasvan toteamisraja on alhainen(2,7 %), toteamisrajaltaan korkeammat rasvat kuten kookosöljy (totea-misraja 26,8 %), palmuöljy (12,5 %) tai palmunydinrasva (19,3 %)
voidaan todeta ainoastaan, jos niitä on lisätty erittäin paljon maitorasvaan.
Sama huomautus koskee muita taulukon 2 kaavoja.!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 28
Taulukko 2: Triglyseridikaavat erilaisten vieraitten rasvojen totea-
miseksi maitorasvasta sekä S-arvojen keskihajonta (SD)
Kaava soijapapu-, auringonkukka-, oliivi-, rapsinsiemen-, pellavansiemen-, vehnä-
nalkio-, maissinalkio-, puuvillansiemen- ja kalaöljyä varten
2;0983 /C1C30 þ0;7288 /C1C34 þ0;6927 /C1C36 þ0;6353 /C1C38
þ3;7452 /C1C40 /C01;2929 /C1C42 þ1;3544 /C1C44 þ1;7013 /C1C46
þ2;5283 /C1C50 ¼S; SD ¼0;38157
Kaava kookos- ja palmunydinrasvaa varten
3;7453 /C1C32 þ1;1134 /C1C36 þ1;3648 /C1C38 þ2;1544 /C1C42
þ0;4273 /C1C44 þ0;5809 /C1C46 þ1;2926 /C1C48 þ1;0306 /C1C50
þ0;9953 /C1C52 þ1;2396 /C1C54 ¼S; SD ¼0;11323
Kaava palmuöljyä ja naudantalia varten
3;6644 /C1C28 þ5;2297 /C1C30 /C012;5073 /C1C32 þ4;4285 /C1C34
/C00;2010 /C1C36 þ1;2791 /C1C38 þ6;7433 /C1C40 /C04;2714 /C1C42
þ6;3739 /C1C46 ¼S; SD ¼0;81094
Kaava ihraa varten
6;5125 /C1C26 þ1;2052 /C1C32 þ1;7336 /C1C34 þ1;7557 /C1C36
þ2;2325 /C1C42 þ2;8006 /C1C46 þ2;5432 /C1C52 þ0;9892 /C1C54 ¼S;
SD¼0;39897
Tuntemattoman rasvanäytteen määritystä varten on siten käytettävä
kaikkia taulukon 2 kaavoja ja yleiskaavaa (2), jos on todennäköistä, että
näyte on seos, jossa on maitorasvaa ja jotakin 14 vierasrasvasta tai jotakin
kyseisten vierasrasvojen yhdistelmää. Jos määritettävän rasvanäytteentriglyseridiarvoja kaavoihin sijoitettaessa ainoastaan yhdessä viidestäkaavasta saadaan taulukon 3 rajojen ulkopuolella oleva S-arvo, kyse on
todennäköisimmin muunnetusta maitorasvasta. Jos ainoastaan yksi
taulukon 2 neljästä kaavasta osoittaa vierasrasvaa, lisätyn vieraan rasvanlajista ei voida tehdä päätelmiä.
Taulukko 3: maitorasvojen S-arvojen rajat
Kaava S-arvon vaihteluväli
Soijapapu-, auringonkukka-, oliivi-, rap-
sinsiemen-, pallavansiemen-, vehnänalkio-, maissinalkio-, puuvillansiemen- ja ka-laöljy 98,05 — 101,95
Kookos- ja palmunydinrasva 99,42 — 100,58
Palmuöljy ja naudantali 95,90 — 104,10
Ihra 97,96 — 102,04
Yleiskaava 95,68 — 104,32
Taulukossa 4 esitetään eri vierasrasvojen toteamisrajojen arvot 99
prosentin luottamustasolla. Ensimmäisessä sarakkeessa on vähimmäisto-
teamisraja taulukon 2 parhaita maitorasvakaavoja varten. Toisessasarakkeessa ovat yleiskaavan toteamisrajat. Vaikka yleiskaavan toteamis-rajat ovat jonkin verran korkeammat, hieman suurempien vierasrasvapi-
toisuuksien toteamiseen tarvitaan vain tätä kaavaa. Kaikilla kaavoilla
voidaan todeta myös erilaiset vieraitten rasvojen yhdistelmät. Tietynlais-ten vieraitten rasvojen triglyseridipitoisuuksien vaihteluväli ei vaikutamerkittävästi toteamisrajoihin.!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 29
Taulukko 4: vieraitten rasvojen lisäystä maitorasvaan koskevat
toteamisrajat prosentteina 99 prosentin luettamustasolla
Erilliset kaavat Yleiskaava
Soijapapuöljy 2,1 4,4
Auringonkukkaöljy 2,3 4,8
Oliiviöljy 2,4 4,7
Kookosrasva 3,5 4,3
Palmuöljy 4,4 4,7
Palmunydinrasva 4,6 5,9
Rapsinsiemenöljy 2,0 4,4
Pellavansiemenöljy 2,0 4,0
Vehnänalkioöljy 2,7 6,4
Maissinalkioöljy 2,2 4,5
Puuvillansiemenöljy 3,3 4,4
Ihra 2,7 4,7
Naudantali 5,2 5,4
Hydrattu kalaöljy 5,4 6,1
Huomautus: S-vaihteluvälit on laskettu siten, että vieraan rasvan lisäysoletus
tehdään ainoastaan, jos yksittäisten kaavojen rajat ylittyvät (ks.
taulukko 4).
9. Vieraan rasvan kvantitatiivinen määritys
Seuraavan kaavan avulla saadaan kvantitatiivista tietoa vieraan rasvan
pitoisuudesta maitorasvanäytteessä:
Xð%Þ¼100/C1jð100/C0SÞð3Þ=ð100/C0SFÞj;
jossa X on tuntemattoman vieraan rasvan tai rasvaseoksen määrä
maitorasvassa. Vieraan rasvan lisäämisen muuttama S-arvo saadaansijoittamalla vierasrasva-maitorasvaseoksen triglyseridiarvot yleistrigly-
seridikaavaan. Jos maitorasvaan lisätään tuntematonta vierasta rasvaa,
S
F:n arvoksi valitaan yleiskaavan eri vierasrasvoille tuottamien S-arvojen
keskiarvo (S F= 7,46). Hyviä kvantitatiivisia tuloksia kaikkia vierasras-
valisäyksiä varten saadaan myös käyttämällä palmuöljy-naudantalikaavaa
(taulukko 2) ja keskiarvoa S F= 10,57.
Jos vierasrasvan laji tunnetaan, edellä olevaan kaavaan on sijoitettava
seuraavat S F-arvot ja on käytettävä vieraan rasvan lajia vastaavaa
taulukon 2 kaavaa.
Taulukko 5: eri vierasrasvojen S F-arvot
Vieras rasva S F
Soijapapuöljy 8,18
Auringonkukkaöljy 9,43
Oliiviöljy 12,75
Kookosrasva 118,13
Palmuöljy 7,55
Palmunydinöljy 112,32
Rapsinsiemenöljy 3,30
Pellavansiemenöljy 4,44
Vehnänalkioöljy 27,45
Maissinalkioöljy 9,29
Puuvillansiemenöljy 41,18
Ihra 177,55!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 30
Vieras rasva S F
Naudantali 17,56
Hydrattu kalaöljy 64,12
10. Toteamismenetelmän soveltamisala
Edellä esitetty menetelmä soveltuu irtomaidon tutkimiseen ja perustuu
maitorasvanäytteiden edustavuuteen.
Erittäin valikoiva toteaminen olisi mahdollista, jos edellä esitettyjä
vastaavat kaavat edustavan maitorasvojen joukon osalta määritettäisiin
kutakin maata varten erikseen.
Toteamismahdollisuudet olisivat erityisen suotuisat, jos edellä esitettyjä
vastaavat kaavat edustavan maitorasvojen joukon osalta määritettäisiinkussakin maassa erikseen. Tällöin ei tarvita monimutkaisia tietokone-ohjelmia, jos sovelletaan taulukossa 2 käytettyjä triglyseridiyhdistelmiä ja
kertoimet määritetään uudelleen pienimmän neliösumman menetelmällä.
Kun käytetään taulukossa 3 olevia S-arvon vaihteluvälejä, kaavoja
voidaan yleisesti soveltaa erityisissä ruokintaolosuhteissa, kun esimer-
kiksi on kyse aliruokinnasta tai lehmien ruokinnasta rehuhiivalla tai Ca-
saippuoilla. Kaavat voivat osittain tuottaa muunnettuun maitorasvaanviittaavia tuloksia ainoastaan äärimmäisissä ruokintaolosuhteissa (esi-merkiksi rehuöljyjen runsas antaminen, Ca-saippuoiden runsas antaminen
rehurasvojen yhteydessä jne.).
Huomautus: Fraktioituneet maitorasvat tulkitaan yleensä muuntamattomaksi mai-
torasvaksi, jos muuntamista epäillään ainoastaan, kun raja-arvot ylittyvät. Kaavatosoittavat muuntamisen tapahtuneen ainoastaan, jos fraktioituneen maitorasvanrasvahappokoostumus on poikkeuksellinen (esimerkiksi kova fraktio, joka saadaanaikaan fraktioitaessa fysikaalisen menetelmin korkeassa n. 30 °C:n lämpötilassa jasaannon ollessa alhainen [muutama prosentti] tai fraktioitaessa ylikriittisen CO
2:n
avulla).
Maitorasvan fraktioituminen voidaan kuitenkin tunnistaa muilla menettelyillä kuten
erottavalla pyyhkäisykalorimetrialla.
11. Menetelmän tarkkuus
Määritetään maitorasvaa käyttäen taulukon 2 kaavojen ja taulukon 3 S-
arvoalueiden perusteella.
11.1 Toistettavuus
Ilmaistaan niiden S-arvojen erona, jotka on saatu kahdessa mahdolli-
simman lähekkäin tehdyssä määrityksessä, jotka tekee sama henkilösamaa menettelyä noudattaen samanlaisesta näyteaineistosta samoissa
olosuhteissa (sama henkilö, samat välineet/laitteet, sama laboratorio):
Taulukko 6: eri kaavojen toistettavuusrajat (r)
Kaava r
Soijapapu-, auringonkukka-, oliivi-, rapsinsie-
men-, pallavansiemen-, vehnänalkio-, maissi-
nalkio-, puuvillansiemen- ja kalaöljy0,67
Kookos- ja palmunydinrasva 0,12
Palmuöljy ja naudantali 1,20
Ihra 0,58
Yleiskaava 1,49
11.2 Uusittavuus
Ilmaistaan niiden S-arvojen erona, jotka on saatu kahdessa eri aikaan
tehdyssä määrityksessä, jotka tehdään eri laboratorioissa samaa menette-
lyä noudattaen samanlaisesta näyteaineistosta erilaisissa olosuhteissa (erihenkilö, eri välineet/laitteet).!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 31
Taulukko 7: eri kaavojen uusittavuusrajat (R)
Kaava R
Soijapapu-, auringonkukka-, oliivi-, rapsinsie-
men-, pellavansiemen-, vehnänalkio-, maissi-
nalkio-, puuvillansiemen- ja kalaöljy1,08
Kookos- ja palmuydinrasva 0,40
Palmuöljy ja naudantali 1,81
Ihra 0,60
Yleiskaava 2,07
11.3 Kriittinen ero
Toistettavuus- (r) ja uusittavuusrajojen (R) avulla voidaan laskea kriittiset
erot kaikkia taulukossa 3 olevia S-arvojen vaihteluvälejä varten
(kaksoismääritys). Vastaavat arvot ovat taulukossa 8.
Taulukko 8: kriittiset erot kaikkia triglyseridikaavoja varten
Kaava vaihteluväli
Soijapapu-, auringonkukka-, oliivi-, rapsinsie-
men-, pallavansiemen-, vehnänalkio-, maissi-nalkio-, puuvillansiemen - ja kalaöljy97,43 — 102,57
Kookos- ja palmunydinrasva 99,14 — 100,86
Palmuöljy ja naudantali 94,91 — 105,09
Ihra 97,65 — 102,35
Yleiskaava 94,58 — 105,42
11.4 Tulosten hyväksyttävyys
Kaikki kahden desimaalin tarkkuuteen pyöristetyt triglyseridien C24,
C26, C28—C54 sekä kolesterolin pitoisuudet on normeerattava tarkasti100:aan.
Kaksoismäärityksen tulosten avulla tarkistetaan tulosten toistettavuus.
Toistettavuusvaatimus täyttyy, jos kaikista viidestä triglyseridikaavastayhdenkään antamien kahden S-arvon erotus ei ylitä taulukossa 6 esitettyjär-arvoja.
Ihanteellisten kaasukromatografiaolosuhteiden ja erityisesti kolonnin
laadun tarkistamista varten on varmistettava, että 10 määrityskerrantuottamien pienimmän ja suurimman S-arvon erotus ei minkään viidentriglyseridikaavan osalta ylitä arvoa x.r, jossa x = 1,58 [10 toistokertaa,
ks. kirjallisuusviite (16)], eikä toistettavuuden raja-arvo r ylity minkään
taulukossa 6 olevan kaavan osalta.
12. Standardiviitteet
DIN 10 336: 1994 Nachweis und Bestimmung von Fremdfetten
in Milchfett anhand einer gaschromatograp-
hischen Triglyceridanalyse
IDF Standard 1C: 1987 Milk, Determination of Fat Content — Röse
Gottlieb Gravimetric Method
IDF Standard 16C: 1987 Cream. Determination of Fat Content —
Röse Gottlieb Gravimetric Method
IDF Standard 116A: 1987 Milk-Based Edible Ices and Ice Mixes.
Determination of Fat Content — RöseGottlieb Gravimetric Method
IDF Standard 22B: 1987 Skimmed milk, Whey & Buttermilk. Deter-
mination of Fat Content — Röse GottliebGravimetric Method!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 32
13. Viitteet
1. Commission of the European Communities: Detection of foreign
fats in milk fat by means of gas chromatographic triglyceride
analysis ; Doc N:o VI/5202/90-EN, VI/2645/91.
2. Commission of the European Communities: Control of butter fat
purity of 100 different samples of different feeding periods From11 EEC countries ; Doc N:o VI/4577/93.
3. Commission of the European Communities: Consideration of
results from the first, second, third, fourth, fifth and sixth EECcollaborative trial: Determination of triglycerides in milk fat ;
Doc N:o VI/2644/91, VI/8.11.91, VI/1919/92, VI/3842/92, VI/
5317/92, VI/4604/93.
4. Timms, R. E.: Detection and quantification of non-milk fat in
mixtures of milk and non-milk fats . Dairy Research 47 295—303
(1980).
5. Precht, D., Heine, K.: Nachweis von modifiziertem Milchfett mit
der Triglyceridanalyse. 2. Fremdfettnachweis im Milchfett mitHilfe von Triglyceridkombinationen 41 406—410 (1986).
6. Luf, W ., Stock, A., Brandl, E.: Zum Nachweis von Fremdfett in
Milchfett über die Trigylceridanalyse. Österr . Milchwirtsch.
Wissensch. Beilage 5, 42 29—35 (1987).
7. Precht, D.: Bestimmung von pflanzlichen Fetten oder tierischen
Depotfetten in Milchfett. Kieler Milchwirtsch. Forschungsber .4 2
143—157 (1989).
8. Precht D.: Schnelle Extraktion von Milchfett, Kieler Milch-
wirtsch . Forschungsber. 42 119—128 (1990).
9. Precht, D.: Schnelle gaschromatographische Triglyceridanalyse
von Milchfett. Kieler Milchwirtsch. Forschungsber. 42 139—154
(1900).
10. Precht, D.: Control of milk fat purity by gas chromatographic
triglyceride analysis . Kieler Milchtwirtsch. Forschungsber. 43 (3)
219—242 (1991).
11. Precht, D.: Detection of adulterated milk fat by fatty acid and
triglyceride analysis . Fat Sci. Technol. 93 538—544 (1991).
12. Precht, D.: Detection for foreign fat in milk fat. I. Qualitative
detection by triacylglycerol formulae. II. Quantitative evaluation
of foreign fat mixtures . Z. Lebensm. Unters. Forsch. 194 1—8,
107—114 (1992).
13. Precht, D.: ”Gas chromatography of triacylglycerols and other
lipids on packed columns” , GRC Handbook of Chromatography:
Analysis of lipids, blz. 123—138, Ed. K.D. Mukherjee, N. Weber,J. Sherma, CRC Press, Boca Raton (1993).
14. Precht, D., Molkentin, J.: Quantitative triglyceride analysis using
short capillary columns , Chrompack News 4 16—17 (1993).
15. Molkentin, J., Precht, D.: Comparison of packed and capillary
columns for quantitative gas chromatography of triglycerides inmilk fat . Chromatographia 39 (5/6) 265—270 (1994).
16. Stange, K.: Angewandte Statistik, Erster Teil, Eindimensionale
Probleme , Springer-Verlag, Berlijn, blz. 378 (1970).!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 33
LIITE III
VOIN AISTINV ARAINEN ARVIOINTI
1. Soveltamisala
Tässä esitetyn voin aistinvaraisen arviointimenettelyn tarkoituksena on
tarjota käyttöön yhtenäinen menetelmä, jota voidaan soveltaa kaikissa
jäsenvaltioissa.
2. Määritelmät
Aistinvaraisella arvoinnilla tarkoitetaan tuotteen ominaisuuksien tutki-
mista aistielinten avulla.
Raadilla tarkoitetaan valittujen arvioijien ryhmää, jonka jäsenet tekevät
työtään arvioinnin aikana itsenäisesti ja vaikuttamatta toinen toisiinsa.
Pisteytyksellä tarkoitetaan aistinvaraista arviota, jonka raati ilmaisee
numeroasteikolla. Arvioinnissa on käytettävä virhenimikkeistöä.
Luokituksella tarkoitetaan pisteytyksen perusteella tehtävää laatuluokitus-
ta.
Valvonta-asiakirjoilla tarkoitetaan asiakirjoja, joihin kirjataan kunkin
ominaisuuden pistemäärä ja tuotteen lopullinen luokitus. (Valvonta-asiakirjaan voidaan merkitä myös tuotteen kemiallinen koostumus).
3. Arviointihuone
3.1 Järjestelyjen avulla on varmistettava, että ulkoiset tekijät eivät vaikuta
arviointihuoneessa oleviin arvioijiin.
3.2 Arviointihuoneessa ei saa olla vieraita hajuja, ja huoneen on oltava
helposti siivottavissa. Seinien on oltava vaaleat.
3.3 Arviointihuoneen ja sen valaistuksen on oltava sellaiset, että ne eivät
vaikuta pisteytettävien tuotteiden ominaisuuksiin. Huoneessa on oltavaasianmukainen lämpötilan säätö.
4. Arvioijien valinta
Arvioijan on tunnettava erityyppiset voit, ja hänen on oltava pätevä
tekemään aistinvaraista luokitusta. Toimivaltaisen viranomaisen on
arvioitava arvioijan pätevyys säännöllisesti (vähintään kerran vuodessa).
5. Raatia koskevat vaatimukset
Raadissa on oltava pariton määrä arvioijia, kuitenkin vähintään kolme.
Raadin jäsenten enemmistön on oltava toimivaltaisen viranomaisen
työntekijöitä tai hyväksyttyjä henkilöitä, jotka eivät ole meijeriteollisuu-den palveluksessa.
6. Kunkin ominaisuuden arviointi
6.1 Aistinvarainen arviointi koskee seuraavaa kolmea ominaisuutta: ulkonäkö,
kiinteys ja maitto.
Ulkonäöllä tarkoitetaan seuraavia piirteitä: väri, silmin havaittava puhtaus,
mahdollinen homekasvu ja irrallinen vesi. Irralisen veden esiintyminentutkitaan IDF-standardin 112A/1989 mukaisesti.
Kiinteydellä tarkoitetaan seuraavia piirteitä: kovuus ja levittyvyys
V oin kiinteyttä voidaan arvioida fysikaalisin menetelmin. Komission on
tarkoitus yhtenäistää nämä menetelmät tulevaisuudessa.
Maittoon kuuluvat seuraavat piirteet: haju ja maku.
Huomattava poikkeama suositellusta lämpötilasta estää kiinteyden ja
maiton luotettavan arvioinnin. Lämpötilan merkitys on keskeinen.
6.2 Kukin ominaisuus on arvioitava erikseen aistinvaraisesti. Pisteytyksen on
oltava taulukon 1 mukainen.
6.3 Arvioijen voi olla aiheellista ennen varsinaisen arvioinnin alkua pisteyttää
yhteisesti yhden tai useamman vertailunäytteen ulkonäkö, kiinteys jamaitto, jotta saavutetaan yhteinäinen arviointikäytäntö.!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 34
6.4 Hyväksymisen edellyttämät pistemäärät ovat seuraavat:
Enintään Vaadittu
Ulkonäkö 5 4
Kiinteys 5 4
Maitto 5 4
Jos vaadittua pistemäärää ei saavuteta, virhe on kuvattava. Kunkin
arvioijan antama pistemäärä on kirjattava valvonta-asiakirjaan erikseenjokaisen ominaisuuden osalta. Tuote hyväksytään tai hylätään enemmistönpäätöksen perusteella. Tuloksia, joissa kunkin ominaisuuden pistemäärät
poikkeavat toisistaan enemmän kuin yhden pisteen verran, ei saisi esiintyä
usein (enintään yhdessä näytteessä 20:stä). Muussa tapauksessa raadinjohtajan on tarkistettava raadin pätevyys.
7. Valvonta
Raadin johtaja, jonka on oltava toimivaltaisen viranomaisen virkamies,
vastaa yleisesti koko menettelystä; hän voi olla raadin jäsen. Hänen onallekirjoitettava kunkin ominaisuuden yksittäiset pistemäärät valvonta-
asiakirjaan ja todistettava tuotteen hyväksyminen tai hylkääminen.
8. Näytteenotto ja näytteen valmistelu
8.1 — Puolueellisuuden välttämiseksi on suotavaa säilyttää näytteiden
nimettömyys arvioinnin ajan.
— Raadin johtajan on tehtävä tämän edellyttämät järjestelyt ennen
arvointia ja raadin jäsenten poissaollessa.
8.2 Kun aistinvarainen arviointi tehdään kylmävarastolla, näyte otetaan
voikairalla. Jos arviointi tehdään muualla kuin kylmävarastolla, näytettäon otettava vähintään 500 g.
8.3 Arvioinnin ajan voin lämpötilan tulisi olla 10—12 °C. Suuria poikkeamia
on vältettävä kaikin keinoin.
9. Nimistö
Katso taulukkoa 2.!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 35
Taulukko 1. V oin pisteytys
Ulkonäkö
Pisteet N:o (1) Huomautukset
5 Erittäin hyvä
ihanteellinen paras laatu (yhtenäinen, kuiva)
4 Hyvä (2)
ei ilmeisiä virheitä
3 Tyydyttävä (lieviä virheitä)
1 irrallista vettä
2 epätasainen väri, kaksivärinen
3 juovikas
4 kirjava, marmoroitu
5 väriläiskiä
6 öljyn erottumista
7 liikaa värjätty
8 huokoinen
2 Huono (selviä virheitä)
1 irrallista vettä
3 juovikas
4 kirjava, marmoroitu
5 väriläiskiä
6 öljyn erottumista
10 vieraita aineksia
11 hometta
12 liukenematonta suolaa
1 Erittäin huono (voimakkaita virheitä)
1 irrallista vettä
3 juovikas
4 kirjava, marmoroitu
5 väriläiskiä
6 öljyn erottumista
7 liikaa värjätty
9 rakeinen
10 vieraita aineita
11 hometta
12 liukenematonta suolaa
Kiinteys
Pisteet
(laatu-
luokka)N:o (1) Huomautukset
5 Erittäin hyvä
ihanteellinen paras laatu (hyvin levittyvä)
4 Hyvä (2)
17 kova
18 pehmeä!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 36
Kiinteys
Pisteet
(laatu-
luokka)N:o (1) Huomautukset
3 Tyydyttävä (lieviä virheitä)
14 lyhyt, hauras, mureneva
15 paksu, salvamainen
16 tahmea
17 kova
18 pehmeä
2 Huono (selviä virheitä)
14 lyhyt, hauras, mureneva
15 paksu, salvamainen
16 tahmea
17 kova
18 pehmeä
1 Erittäin huono (voimakkaita virheitä)
14 lyhyt, hauras, mureneva
15 paksu, salvamainen
16 tahmea
17 kova
18 pehmeä
Maitto (haju ja maku)
Pisteet
(laatu-
luokka)N:o (1) Huomautukset
5 Erittäin hyvä
ihanteellinen paras laatu (ehdottoman puhdas,
hienoin aromi)
4 Hyvä (2)
(ei ilmeisiä virheitä)
3 Tyydyttävä (lieviä virheitä)
21 epäpuhdas
22 vieras maku, sivumaku, jälkimaku
25 hapan
27 keitetyn maku, palaneen maku
33 rehun maku
34 kitkerä, karvas
35 liian suolainen!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 37
Maitto (haju ja maku)
Pisteet
(laatu-
luokka)N:o (1) Huomautukset
2 Huono (selviä virheitä)
21 epäpuhdas
22 vieras maku, sivumaku, jälkimaku
23 vanhan maku, hapan
25 hapettuneen maku,
32 metallin maku, rehun maku
33 kitkerä, karvas
34 liian suolainen
35 ummehtunut, mädäntynyt
36 kemikaalin maku
38
1 Erittäin huono (voimakkaita virheitä)
22 vieras maku, sivumaku, jäkimaku
24 juustomainen maku
25 hapan
26 hiivan maku
28 homeen maku
29 eltaantunut
30 öljyinen, kalanmaku
31 talinmaku
32 hapettunut maku, metallin maku
34 kitkerä, karvas
36 ummehtunut, mädäntynyt
37 maltaan maku
38 kemikaalin maku
(1)Taulukko 2.
(2)Virheet, jotka mainitaan kohdassa ”hyvä”, ovat hyvin pieniä poikkeamia
tavoitellusta laadusta.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 38
Taulukko 2: V oin virhenimikkeistö
I Ulkonäkö
1. irrallista vettä2. epätasainen väri, kaksivärinen
3. juovikas
4. kirjava, marmoroitu5. väriläiskiä6. öljyn erottumista
7. liikaa värjätty
8. huokoinen9. rakeinen10. vieraita aineita
11. hometta
12. liukenematonta suolaa
II Kiinteys
14. lyhyt, hauras, mureneva15. paksu, salvamainen16. tahmea
17. kova
18. pehmeä
III Maitto (haju ja maku)
20. aromiton, mieto21. epäpuhdas (
1)
22. vieras maku, sivumaku, jälkimaku
23. vanhan maku
24. juustomainen25. hapan26. hiivan maku
27. a) keitetyn maku
b) palaneen maku
28. homeen maku
29. eltaantunut30. öljyinen, kalan maku31. talin maku
32. a) hapettuneen maku
b) metallin maku
33. rehun maku
34. kitkerä, karvas35. liian suolainen36. ummehtunut, mädäntynyt
37. maltaan maku
38. kemikaalin maku!
B
(1) Tätä virhenimitystä on käytettävä mahdollisimman harvoin ja ainoastaan, jos virhettä ei
voida kuvata tarkemmin.1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 39
LIITE IV
NÄYTTEENOTTO KEMIALLISTA JA MIKROBIOLOGISTA
MÄÄRITYSTÄ SEKÄ AISTINV ARAISTA ARVIOINTIA V ARTEN
1. Kemiallinen tai mikrobiologinen määritys
V oin määrä
(kg)Näytteiden vähimmäismäärät ( 4100 g)
41 000 2
41 00045 000 3
45 000410 000 4
410 000 415 000 5
415 000 420 000 6
420 000 425 000 7
425 000 7 + 1 näyte jokaista 25 000 kg:aa
tai sen osaa kohden
Mikrobiologinen näyte on otettava antiseptisesti.
Enintään viisi 100 g:n näytettä voidaan yhdistää yhdeksi näytteeksi, joka
määritetään perusteellisen sekoittamisen jälkeen.
Näytteet on otettava satunnaisesti erän eri kohdista ja testattava, ennen kuin
voi saapuu interventioelimen määräämään kylmävarastoon, tai saapumishet-
kellä.
Yhdistetyn voinäytteen valmistus (kemiallinen määritys):
a) Otetaan puhtaalla ja kuivalla voikairalla tai vastaavalla sopivalla
välineellä vähintään 30 g:n voikairaus, joka pannaan näyteastiaan.Yhdistetty näyte voidaan tämän jälkeen sinetöidä ja toimittaa laborato-rioon määritettäväksi.
b) Laboratoriossa näyte lämmitetään avaamattomassa alkuperäispakkauk-
sessa 30 C°:n lämpötilaan, kunnes toistuvasti ravistamalla saadaanaikaan homogeeninen, nestemäinen emulsio, jossa ei ole pehmenemättö-miä kappaleita. Astian tulee olla vähintään puolillaan ja enintään kahteen
kolmasosaan täytetty.
Kunkin voita interventioon tarjoavan valmistajan osalta on määritettävä
vuosittain kaksi näytettä muun kuin maitorasvan toteamiseksi ja yksi näytemerkkiaineiden toteamiseksi.
2. Aistinvarainen arviointi
V oin määrä
(kg)Näytteiden vähimmäismäärä
1 00045 000 2
45 000425 000 3
425 000 3 + 1 näyte jokaista 25 000 kg:aa
tai sen osaa kohden
Näytteet on otettava satunnaisesti tarjotun määrän eri kohdista 30—45 päivän
kuluttua voin haltuunotosta, ja ne on luokiteltava.
Jokainen näyte on arvioitava erikseen liitteen III mukaisesti. Näytteenoton tai
arvioinnin uusiminen ei ole sallittua.
3. Ohjeet, joita noudatetaan näytteen ollessa puutteellinen:
a) Kemiallinen tai mikrobiologinen määritys
— Jos määritys tehdään erillisnäytteistä, sallitaan 5—10:tä näytettä
kohden yksi näyte, jossa on yksi virhe, tai 11—15:tä näytettä
kohden kaksi näytettä, joissa on yksi virhe. Jos näytteessä todetaanvirhe, on otettava virheellisen näytteen molemmilta puolilta kaksiuutta näytettä, jotka tarkastetaan virheellisen ominaisuuden osalta.
Jos kumpikaan näytteistä ei täytä vaatimuksia, virheellisen näytteen
kummallakin puolella olevien kahden alkuperäisen näytteen väliinjäävä tarjotun voimäärän osa on hylättävä.!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 40
Hylättävä määrä, jos myös uudessa näytteessä ilmenee virhe
— Jos määritys tehdään yhdistetystä näytteestä ja yhdistetty näyte on
virheellinen yhden parametrin osalta, kyseisen yhdistetyn näytteenedustama osuus tarjotusta määrästä on hylättävä. Yhdistetynnäytteen osuus voidaan määrittää jakamalla tarjottu määrä osiin
ennen näytteen ottamista satunnaisesti kustakin eri osasta.
b) Aistinvarainen arviointi
Jos näytettä ei hyväksytä aistinvaraisessa arvioinnissa, tarjotusta
määrästä on hylättävä se osa, joka vastaa virheellisen näytteenkummallakin puolella olevien kahden näytteen väliin jäävää määrää.
c) Jos puutteita todetaan sekä aistinvaraisessa arvioinnissa että kemialli-
sessa tai mikrobiologisessa määrityksessä, koko määrä hylätään.!
B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 41
LIITE V
KANSALLINEN LAATULUOKKA
— ”beurre de laiterie; qualité extra; melkerijboter, extra kwaliteit”, kun on kyse
belgialaisesta voista,
— ”smør af første kvalitet”, kun on kyse tanskalaisesta voista,— ”Markenbutter”, kun on kyse saksalaisesta voista,
— ”pasteurisé A”, kun on kyse ranskalaisesta voista,
— ”Irish creamery butter”, kun on kyse irlantilaisesta voista,— tuotettu yksinomaan maidosta saadusta sentrifugoidusta ja pastöroidusta
kermasta, kun on kyse italialaisesta voista,
— ”Marque Rose” tai ”Beurre de première qualité”, kun on kyse luxemburgi-
laisesta voista,
— ”Extra kwaliteit”, kun on kyse alankomaalaisesta voista,— ”Extra selected”, kun on kyse isobritannialaisesta voista, ja ”premium”, kun
kyse pohjoisirlantilaisesta voista,
— tuotettu yksinomaan maidosta saadusta sentrifugoidusta ja pastöroidusta
kermasta, kun on kyse kreikkalaisesta voista,
— tuotettu yksinomaan pastöroidusta lehmänmaidosta tai pastöroidusta lehmän-
maidosta saadusta kermasta, kun on kyse espanjalaisesta voista,
— tuotettu yksinomaan pastöroidusta lehmänmaidosta tai pastöroidusta lehmän-
maidosta saadusta kermasta, kun on kyse portugalilaisesta voista,
— ”Teebutter” -luokitus, kun on kyse itävaltalaisesta laatuvoista,
— ”perinteinen meijerivoi/traditionellt mejerismör” -luokitus, kun on kyse
suomalaisesta voista,
—”"
C2svenskt smör 3” -luokitus, kun on kyse ruotsalaisesta voista.!B1999R2771 — FI — 01.01.2000 — 000.002 — 42