1967L0227 — FI — 15.12.1969 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B ENSIMMÄINEN NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 11 päivänä huhtikuuta 1967,
jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta
(67/227/ETY)
(EYVL P 71, 14.4.1967, s. 1301)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Kolmas neuvoston direktiivi 69/463/ETY, annettu 9 päivänä joulukuuta
1969L 320 34 20.12.1969
▼B
ENSIMMÄINEN NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 11 päivänä huhtikuuta 1967,
jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
sesta
(67/227/ETY)
EUROOPAN TALOUSYHTEISÖN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 99 ja 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon,
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,
sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen päätavoitteena on talousliiton yhteydessä
perustaa yhteismarkkinat, joilla käydään tervettä kilpailua ja jotkaominaisuuksiltaan vastaavat sisämarkkinoita,
tämän tavoitteen toteuttaminen edellyttää, että sitä ennen jäsenvaltioissa
sovelletaan liikevaihtoverolainsäädäntöä, joka ei vääristä kilpailun edel-
lytyksiä eikä vaikeuta tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta
yhteismarkkinoilla,
nykyisin voimassa olevat lainsäädännöt eivät täytä edellä mainittuja
vaatimuksia; näin ollen on yhteismarkkinoiden edun mukaista yhden-mukaistaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädäntötavoitteenapoistaa mahdollisimman paljon tekijöitä, jotka ovat omiaanvääristämään kilpailun edellytyksiä kansallisella tai yhteisön tasolla, jamahdollistaen myöhemmin maahantuonnin verollisuuden ja viennin
verottomuuden lakkauttamisen jäsenvaltioiden välisessä kaupassa,
tehdyt selvitykset ovat osoittaneet, että yhdenmukaistamisen on johdet-
tava kasautuvien monivaiheisten verojen järjestelmien poistamiseen ja
yhteisen arvonlisäverojärjestelmän käyttöönottoon kaikissa jäsenval-tioissa,
arvonlisäverojärjestelmällä saavutetaan mahdollisimman yksinkertainen
ja tasapuolinen verotus, kun veronkanto toimitetaan mahdollisimmanyleisesti ja järjestelmän soveltamisalaan kuuluvat kaikki tuotannon jajakelun vaiheet sekä palvelujen suoritukset; näin ollen on yhteismarkki-noiden ja jäsenvaltioiden edun mukaista ottaa käyttöön yhteinen
järjestelmä, jota sovelletaan myös vähittäiskauppaan,
joissakin jäsenvaltioissa veron soveltaminen vähittäiskauppaan voi
kuitenkin johtaa tiettyihin käytännöllisiin ja poliittisiin ongelmiin;
tämän johdosta, ja jollei edeltävistä neuvotteluista muuta johdu, jäsen-valtioiden olisi sallittava olla soveltamatta yhteistä järjestelmääpidemmälle kuin tukkukauppavaiheen päättymiseen saakka ja tarvit-taessa soveltaa vähittäiskauppavaiheessa tai sitä edeltävässä vaiheessa
erillistä täydentävää veroa,
on välttämätöntä edetä vaiheittain, koska liikevaihtoverojen yhdenmu-
kaistaminen johtaa jäsenvaltioiden verorakenteiden merkittäviin
muutoksiin ja sillä on tuntuvia budjettitaloudellisia, taloudellisia ja
sosiaalisia vaikutuksia,
useimmissa jäsenvaltioissa voimassa olevien kasautuvien monivai-
heisten verojen järjestelmien korvaamisella yhteiselläarvonlisäverojärjestelmällä on, vaikka verokantoja ja vapautuksia eiyhdenmukaistetakaan samanaikaisesti, saatava aikaan kilpailun tasapuo-lisuus siten, että kunkin maan alueella samanlaisiin tavaroihin
kohdistuu samansuuruinen vero tuotanto- ja jakeluketjun pituudesta
riippumatta ja että tavaroiden verorasitus on tiedossa kansainvälisessäkaupassa, jolloin tästä verorasituksesta voidaan suorittaa täsmällinenhyvitys; näin ollen ensimmäisessä vaiheessa olisi määrättävä yhteisenarvonlisäverojärjestelmän käyttöönotosta kaikissa jäsenvaltioissa ilmanverokantojen ja vapautusten samanaikaista yhdenmukaistamista, ja1967L0227 — FI — 15.12.1969 — 001.001 — 2
▼B
tällä hetkellä ei ole mahdollista ennakoida, miten ja minkä ajan
kuluessa liikevaihtoverojen yhdenmukaistamisella voidaan saavuttaatavoitteeksi asetettu tuonnin verollisuuden ja viennin verottomuuden
lakkauttaminen jäsenvaltioiden välisessä kaupassa; näin ollen on
suotavaa, että toisesta vaiheesta ja sen edellyttämistä toimenpiteistämäärätään myöhemmin komission neuvostolle tekemien ehdotustenperusteella,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Jäsenvaltioiden on korvattava nykyiset liikevaihtoverojärjestelmänsä 2
artiklassa määritellyllä yhteisellä arvonlisäverojärjestelmällä.
Kussakin jäsenvaltiossa on annettava tämän korvaamisen toteuttami-
seksi tarvittava lainsäädäntömahdollisimman pian, jotta se voisi tulla
voimaan ajankohtana, jonka jäsenvaltio vahvistaa ottaen huomioonsuhdannetilanteen, mutta joka ei saa olla myöhempi kuin ►
M11
päivä tammikuuta 1972 ◄.
Tämän lainsäädännön tultua voimaan jäsenvaltio ei saa pitää voimassa
tai ottaa käyttöön liikevaihtoveroon liittyviä vakiohyvityksiä edel-
lyttäviä toimenpiteitä jäsenvaltioiden välisen kaupan maahantuonnissa
tai viennissä.
2 artikla
Yhteisen arvonlisäverojärjestelmän periaatteena on soveltaa tavaroihin
ja palveluihin yleistä kulutukseen kohdistuvaa veroa, joka ontäsmälleen suhteutettu tavaroiden ja palvelujen hintoihin, riippumattatätä verotusvaihetta edeltävässä tuotannossa ja jakelussa suoritettujenliiketoimien lukumäärästä.
Jokaisesta liiketoimesta on kannettava tavaran tai palvelun hinnan
perusteella tähän tavaraan tai palveluun sovellettavan verokannanmukaan laskettu arvonlisävero, josta on vähennetty hinnan muodosta-vista osista välittömästi kannetun arvonlisäveron määrä.
Yhteistä arvonlisäverojärjestelmää sovelletaan vähittäiskauppavaiheen
päättymiseen saakka.
Jäsenvaltioiden välisen kaupan tuonnin verollisuuden ja viennin verot-
tomuuden lakkauttamiseen saakka jäsenvaltiot voivat kuitenkin, jollei 5
artiklassa säädetyistä neuvotteluista muuta johdu, rajoittaa yhteisenjärjestelmän soveltamisen tukkukauppavaiheen päättymiseen saakka jatarvittaessa soveltaa vähittäiskauppavaiheessa tai sitä edeltävässävaiheessa erillistä täydentävää veroa.
3 artikla
Neuvosto antaa komission ehdotuksesta toisen direktiivin yhteisen
arvonlisäverojärjestelmän rakenteesta ja soveltamista koskevista yksi-
tyiskohtaisista säännöistä.
4 artikla
Komissio antaa vuoden 1968 loppuun mennessä neuvoston käsiteltä-
viksi ja mahdollisuuksien mukaan ennen siirtymäkauden loppuatehtävää päätöstä varten ehdotukset siitä, miten ja minkä ajan kuluessaliikevaihtoverojen yhdenmukaistamisella voidaan saavuttaa tavoitteeksiasetettu jäsenvaltioiden välisen kaupan tuonnin verollisuuden ja vienninverottomuuden lakkauttaminen, taaten samalla verojen tasapuolisuus
tavaroiden ja palvelujen alkuperän suhteen.
Tässä yhteydessä olisi erityistä huomiota kiinnitettävä välittömien ja
välillisten verojen suhteeseen, joka on erilainen eri jäsenvaltioissa,verojärjestelmien muutosten vaikutuksiin jäsenvaltioiden vero- jabudjettipolitiikkaan sekä vaikutuksiin, joita verojärjestelmillä onyhteisön kilpailun edellytyksiin ja yhteiskunnallisiin olosuhteisiin.1967L0227 — FI — 15.12.1969 — 001.001 — 3
▼B
5 artikla
Jos jäsenvaltio aikoo käyttää hyväkseen 2 artiklan viimeisessä kohdassa
säädettyä mahdollisuutta, jäsenvaltion on ilmoitettava tästä komissiolle
hyvissä ajoin perustamissopimuksen 102 artiklan mukaisesti.
6 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1967L0227 — FI — 15.12.1969 — 001.001 — 4