02020R1201 — FI — 17.08.2020 — 000.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.





Oikaistu:









▼B

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2020/1201,

annettu 14 päivänä elokuuta 2020,

toimenpiteistä Xylella fastidiosa (Wells et al.) -organismin unioniin kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseksi







I LUKU

MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

a) ’täsmennetyllä tuhoojalla’Xylella fastidiosa (Wells et al.) -organismia ja sen kaikkia alalajeja;

b) ’isäntäkasveilla’ kaikkia istutettaviksi tarkoitettuja kasveja, siemeniä lukuun ottamatta, jotka kuuluvat liitteessä I lueteltuun sukuun tai lajiin;

c) ’täsmennetyillä kasveilla’ istutettaviksi tarkoitettuja isäntäkasveja, siemeniä lukuun ottamatta, jotka kuuluvat liitteessä II lueteltuun sukuun tai lajiin ja joiden tiedetään olevan alttiita täsmennetyn tuhoojan tietylle alalajille.







II LUKU

TÄSMENNETYN TUHOOJAN ESIINTYMISTÄ KOSKEVAT VUOTUISET KARTOITUKSET JA VALMIUSSUUNNITELMAT

2 artikla

Täsmennetyn tuhoojan kartoittaminen jäsenvaltioiden alueilla

1. Jäsenvaltioiden on suoritettava vuosittain kartoituksia täsmennetyn tuhoojan havaitsemiseksi isäntäkasveissa niiden alueella.

2. Toimivaltaisen viranomaisen on suoritettava kartoitukset tai ne on suoritettava toimivaltaisen viranomaisen virallisessa valvonnassa.

3. Kartoituksia on suoritettava riskitason perusteella. Niitä on toteutettava ulkoilmassa, kuten peltoviljelmillä, hedelmätarhoissa tai viiniviljelmillä, samoin kuin taimitarhoissa, puutarhamyymälöissä ja/tai tukkumyyntikeskuksissa, luonnonalueilla ja muissa asiaankuuluvissa paikoissa.

4. Kartoituksiin on sisällyttävä näytteenotto istutettaviksi tarkoitetuista kasveista ja niiden testaaminen. Ottaen huomioon Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, ohjeet Xylella fastidiosa -organismia koskevista tilastollisesti luotettavista ja riskiperusteisista kartoituksista (”Guidelines for statistically sound and risk-based surveys of Xylella fastidiosa”), kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään vähintään 80 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso.

5. Kartoitukset on suoritettava vuoden sellaisina ajankohtina, jotka ovat tarkoituksenmukaisia täsmennetyn tuhoojan havaitsemismahdollisuuksien kannalta, kun otetaan huomioon tuhoojan ja sen vektorien biologia, isäntäkasvien esiintyminen ja biologia sekä tieteelliset ja tekniset tiedot, joihin viitataan Xylella fastidiosa -organismia koskevassa elintarviketurvallisuusviranomaisen tuhoojavalvontakortissa.

6. Täsmennetyn tuhoojan esiintymistä on seurattava jollakin liitteessä IV luetelluista molekyylitesteistä. Jos positiivisia tuloksia saadaan muilla alueilla kuin rajatuilla alueilla, täsmennetyn tuhoojan esiintyminen on vahvistettava jollakin toisella mainitussa liitteessä luetellulla molekyylitestillä, joka kohdistuu genomin eri osiin, saadulla positiivisella tuloksella. Testit on tehtävä samalle kasvinäytteelle tai – jos se on käytettävän vahvistavan molekyylitestin kannalta soveltuvaa – samalle kasviuutteelle.

7. Täsmennetyn tuhoojan alalaji on yksilöitävä jokaisen sellaisen kasvilajin osalta, joiden on havaittu olevan täsmennetyn tuhoojan tartuttamia asianomaisella rajatulla alueella. Yksilöimiseen on käytettävä liitteessä IV olevassa B osassa lueteltuja molekyylitestejä.

8. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 1 kohdassa tarkoitettujen kartoitusten tulokset asetuksen (EU) 2016/2031 22 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

3 artikla

Valmiussuunnitelmat

1. Jokaisen jäsenvaltion on laadittava valmiussuunnitelma. Valmiussuunnitelmassa on esitettävä jäsenvaltion alueella toteutettavat toimet, jotka koskevat

a) täsmennetyn tuhoojan hävittämistä 7–11 artiklan mukaisesti;

b) täsmennettyjen kasvien siirtoja unionissa 19–26 artiklan mukaisesti;

c) virallisia tarkastuksia, joita on tehtävä täsmennettyjen kasvien unionissa tapahtuvien siirtojen ja unioniin tuotavien isäntäkasvien osalta, 32 ja 33 artiklan mukaisesti.

Jokaisen jäsenvaltion on saatettava valmiussuunnitelmansa tarpeen mukaan ajan tasalle vuosittain viimeistään 31 päivänä joulukuuta. Täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/789 nojalla laaditut valmiussuunnitelmat on saatettava ajan tasalle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2020.

2. Asetuksen (EU) 2016/2031 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi valmiussuunnitelman on sisällettävä kaikki seuraavat tiedot:

a) saataville asetettavat vähimmäisresurssit sekä menettelyt lisäresurssien saataville asettamiseksi, kun täsmennetyn tuhoojan esiintymistä epäillään tai se on vahvistettu;

b) säännöt menettelyistä, jotka koskevat poistettavien kasvien omistajien yksilöimistä, poistamismääräyksistä ilmoittamista ja yksityisalueille pääsyä.







III LUKU

RAJATUT ALUEET

4 artikla

Rajattujen alueiden määrittäminen

1. Jos täsmennetyn tuhoojan esiintyminen vahvistetaan virallisesti, asianomaisen jäsenvaltion on viipymättä määritettävä rajattu alue.

Jos vahvistetaan vain täsmennetyn tuhoojan yhden tai useamman tietyn alalajin esiintyminen, asianomainen jäsenvaltio voi rajata alueen ainoastaan kyseisten alalajien osalta.

Jos alalajin esiintymisen vahvistamista vielä odotetaan, asianomaisen jäsenvaltion on rajattava kyseinen alue täsmennetyn tuhoojan ja kaikkien sen mahdollisten alalajien osalta.

2. Rajatun alueen on koostuttava tartuntavyöhykkeestä ja puskurivyöhykkeestä.

Tartuntavyöhykkeen säteen on oltava vähintään 50 metriä sen kasvin ympärillä, jonka on havaittu olevan täsmennetyn tuhoojan tartuttama.

Puskurivyöhykkeen leveyden on oltava seuraava:

a) vähintään 2,5 km, kun on kyse tartuntavyöhykkeestä, joka on määritetty 7–11 artiklassa tarkoitettujen hävittämistoimenpiteiden toteuttamiseksi;

b) vähintään 5 km, kun on kyse tartuntavyöhykkeestä, joka on määritetty 12–17 artiklassa tarkoitettujen rajoittamistoimenpiteiden toteuttamiseksi.

3. Komissio päivittää ja julkaisee luettelon jäsenvaltioiden määrittämistä rajatuista alueista, joista on ilmoitettu asetuksen (EU) 2016/2031 18 artiklan 6 kohdan nojalla.

5 artikla

Poikkeukset rajattujen alueiden määrittämiseen

1. Poiketen siitä, mitä 4 artiklassa säädetään, hävittämistoimenpiteitä varten määritettyä tartuntavyöhykettä ympäröivän puskurivyöhykkeen leveyttä voidaan vähentää siten, että se on vähintään yksi kilometri, jos ollaan hyvin varmoja siitä, ettei täsmennetyn tuhoojan ensimmäinen esiintyminen ole johtanut sen leviämiseen ja jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) kaikista tartuntavyöhykkeellä sijaitsevista täsmennetyistä kasveista, niiden terveystilanteesta riippumatta, on välittömästi otettu näytteet ja ne on poistettu;

b) muita täsmennetyn tuhoojan tartuttamia kasveja ei ole hävittämistoimenpiteiden jälkeen havaittu tartuntavyöhykkeellä vähintään kerran vuoden aikana tehtyjen virallisten testien perusteella, ottaen huomioon Xylella fastidiosa -organismia koskeva elintarviketurvallisuusviranomaisen tuhoojavalvontakortti;

c) tartuntavyöhykettä ympäröivällä vähintään 2,5 km leveällä vyöhykkeellä on tehty vähintään kerran täsmennetyn tuhoojan yksilöimistä seuranneen vuoden aikana kartoitus, joka osoittaa, ettei vyöhykkeellä ole havaittu täsmennetyn tuhoojan esiintymistä. Asianomaisen jäsenvaltion on suoritettava näytteenotto ja testaus kyseisellä vyöhykkeellä sijaitseville isäntäkasveille. Sitä varten, ja ottaen huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen ohjeet Xylella fastidiosa -organismia koskevista tilastollisesti luotettavista ja riskiperusteisista kartoituksista, kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään vähintään 90 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso ottaen huomioon, että ensimmäisten 400 metrin säteellä tartunnan saaneiden kasvien ympärillä riski on suurempi kuin kyseisen alueen muussa osassa;

d) täsmennettyä tuhoojaa levittäviä vektoreita ei kahdesti vektorien lentokauden aikana ja kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevien kansainvälisten standardien mukaisesti tehtyjen testien perusteella ole havaittu tartuntavyöhykkeellä eikä sen välittömässä läheisyydessä sen jälkeen, kun hävittämistoimenpiteet on toteutettu. Kyseisten testien perusteella on voitava päätellä, että täsmennetyn tuhoojan luonnollista leviämistä ei ole tapahtunut.

2. Jos puskurivyöhykkeen leveyttä vähennetään 1 kohdan nojalla, asianomaisen jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille vähennyksen perustelut.

3. Poiketen siitä, mitä 4 artiklassa säädetään, asianomainen jäsenvaltio voi päättää olla määrittämättä rajattua aluetta välittömästi, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) on näyttöä siitä, että täsmennetty tuhooja on vastikään kulkeutunut alueelle kasveissa, joissa se havaittiin, tai että täsmennettyä tuhoojaa on havaittu paikassa, joka on fyysisesti suojattu kyseisen tuhoojan vektoreilta;

b) tarkastustoiminnan tulokset viittaavat siihen, että kyseiset kasvit olivat saaneet tartunnan ennen niiden tuomista kyseiselle alueelle;

c) näiden kasvien läheisyydessä tehdyissä testeissä ei ole havaittu vektoreita, jotka levittävät täsmennettyä tuhoojaa.

4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa asianomaisen jäsenvaltion on

a) tehtävä alueella, jolla täsmennetyn tuhoojan esiintyminen ensiksi vahvistettiin, vuotuinen kartoitus vähintään kahtena vuotena sen määrittämiseksi, esiintyykö tartuntoja muissa kasveissa ja olisiko toteutettava lisätoimenpiteitä;

b) ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille perusteista, joiden vuoksi rajattua aluetta ei määritetä, ja a alakohdassa tarkoitetun kartoituksen tuloksista, heti kun ne saadaan.

6 artikla

Rajattujen alueiden poistaminen

1. Jos täsmennettyä tuhoojaa ei 10 artiklassa tarkoitettujen kartoitusten perusteella ole havaittu rajatulla alueella neljän vuoden aikana, alueen rajaus voidaan poistaa. Tällöin asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

2. Poiketen siitä, mitä 1 alakohdassa säädetään, jos asianomainen jäsenvaltio on 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti vähentänyt puskurivyöhykkeen leveyttä vähintään 1 kilometriin, jäsenvaltio voi poistaa kyseisen alueen rajauksen 12 kuukauden kuluttua sen jälkeen, kun se on alun perin määritetty, jos molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät:

a) edellä olevan 5 artiklan 1 kohdan nojalla tehtyjen toimenpiteiden tuloksena päätellään suurella varmuudella, että täsmennetyn tuhoojan ensimmäinen esiintyminen oli yksittäistapaus eikä se ole levinnyt kyseisellä rajatulla alueella edelleen;

b) rajatulla alueella on suoritettu viralliset testit niin lähellä poistamisajankohtaa kuin mahdollista ottaen huomioon Xylella fastidiosa -organismia koskeva elintarviketurvallisuusviranomaisen tuhoojavalvontakortti. Sitä varten, ja ottaen huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen ohjeet Xylella fastidiosa -organismia koskevista tilastollisesti luotettavista ja riskiperusteisista kartoituksista, kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään vähintään 95 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso.

3. Jos alueen rajaus poistetaan 2 kohdan nojalla, aiemmin määritetyllä rajatulla alueella sijaitseville täsmennetyille kasveille on tehtävä kartoituksia tehostetusti kahden seuraavan vuoden aikana. Sitä varten, ja ottaen huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen ohjeet Xylella fastidiosa -organismia koskevista tilastollisesti luotettavista ja riskiperusteisista kartoituksista, kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään vähintään 80 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso.

4. Jos puskurivyöhyke poistetaan 12 kuukauden kuluttua siitä, kun se on alun perin määritetty, asianomaisen jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille poistamisen perustelut.







IV LUKU

HÄVITTÄMISTOIMENPITEET

7 artikla

Kasvien poistaminen

1. Asianomaisen jäsenvaltion on poistettava välittömästi tartuntavyöhykkeeltä

a) kasvit, jotka tiedetään täsmennetyn tuhoojan tartuttamiksi;

b) kasvit, joissa on oireita täsmennetyn tuhoojan mahdollisesti aiheuttamasta tartunnasta tai joiden epäillään olevan täsmennetyn tuhoojan tartuttamia;

c) kasvit, jotka kuuluvat samaan lajiin kuin tartunnan saanut kasvi, niiden terveydentilasta riippumatta;

d) kasvit, jotka kuuluvat muihin lajeihin kuin tartunnan saanut kasvi ja joissa on havaittu tartuntaa rajatun alueen muissa osissa;

e) täsmennetyt kasvit, muut kuin c ja d alakohdassa tarkoitetut, joille ei ole tehty välittömästi näytteenottoa ja molekyylitestausta ja joita ei ole todettu vapaiksi täsmennetystä tuhoojasta.

2. Kun 1 kohdassa tarkoitetut kasvit poistetaan, asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset varotoimet ja järjestettävä kasvien poistaminen niistä aiheutuvan riskin tason perusteella.

3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan b, c ja d alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää, että yksittäisiä täsmennettyjä kasveja, jotka on virallisesti nimetty kasveiksi, joilla on historiallista arvoa, ei tarvitse poistaa, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) kyseiset täsmennetyt kasvit tarkastetaan, niistä otetaan näytteet ja ne testataan jollakin liitteessä IV luetelluista molekyylitesteistä vuosittain, ja siten vahvistetaan, että ne eivät ole täsmennetyn tuhoojan tartuttamia;

b) kyseisille yksittäisille täsmennetyille kasveille tai kyseiselle alueelle tehdään asianmukaiset kasvinsuojelukäsittelyt, joilla torjutaan täsmennetyn tuhoojan vektoripopulaatiota sen kaikissa kehitysvaiheissa. Kyseisiin käsittelyihin voi paikalliset olosuhteet huomioon ottaen kuulua kemiallisia, biologisia tai mekaanisia menetelmiä.

8 artikla

Toimenpiteet täsmennetyn tuhoojan vektorien torjumiseksi

1. Asianomaisen jäsenvaltion on tehtävä tartuntavyöhykkeellä asianmukaisia kasvinsuojelukäsittelyjä, joilla torjutaan täsmennetyn tuhoojan vektoripopulaatiota sen kaikissa kehitysvaiheissa. Jäsenvaltion on tehtävä kyseisiä käsittelyjä ennen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua kasvien poistamista ja poistamisen aikana. Kyseisiin käsittelyihin on paikalliset olosuhteet huomioon ottaen kuuluttava tehokkaita kemiallisia, biologisia tai mekaanisia menetelmiä vektorien torjumiseksi.

2. Asianomaisen jäsenvaltion on sovellettava maatalouskäytäntöjä, joilla torjutaan täsmennetyn tuhoojan vektoripopulaatiota sen kaikissa kehitysvaiheissa, tartuntavyöhykkeellä ja puskurivyöhykkeellä. Sen on sovellettava kyseisiä käytäntöjä vuoden sopivimpana ajankohtana riippumatta asianomaisten kasvien poistamisesta. Kyseisiin käytäntöihin on paikalliset olosuhteet huomioon ottaen kuuluttava tehokkaita kemiallisia, biologisia tai mekaanisia menetelmiä vektorien torjumiseksi.

9 artikla

Kasvien tuhoaminen

1. Asianomaisen jäsenvaltion on tuhottava paikan päällä tai läheisessä, tähän tarkoitukseen varatussa paikassa tartuntavyöhykkeen sisällä, tai jos kyseiset kasvit tai kasvien osat peitetään verkolla vektoreilta suojaamiseksi, mahdollisimman lähellä tartuntavyöhykettä, 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kasvit ja kasvien osat niin, että varmistetaan, ettei täsmennetty tuhooja pääse leviämään.

2. Asianomainen jäsenvaltio voi päättää riskitason perusteella rajata tuhoamisen vain oksiin ja lehvästöihin ja tehdä kyseessä olevalle puulle 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kasvinsuojelukäsittelyn. Kyseisten kasvien juuristo on joko poistettava tai sen elinvoimaa on heikennettävä asianmukaisella kasvinsuojelukäsittelyllä, jotta estetään uusien versojen nouseminen.

10 artikla

Rajatun alueen vuotuinen valvonta

Asianomaisen jäsenvaltion on seurattava koko rajatulla alueella tarkoituksenmukaisimpina ajankohtina täsmennetyn tuhoojan esiintymistä suorittamalla vuosittain kartoituksia 2 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti ja ottaen huomioon Xylella fastidiosa -organismia koskevassa elintarviketurvallisuusviranomaisen tuhoojavalvontakortissa tarkoitetut tiedot.

Tartuntavyöhykkeillä asianomaisen jäsenvaltion on suoritettava näytteenotto ja testaus isäntäkasveille, mukaan lukien täsmennetyt kasvit, joita ei ole poistettu 7 artiklan 1 kohdan nojalla. Sitä varten, ja ottaen huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen ohjeet Xylella fastidiosa -organismia koskevista tilastollisesti luotettavista ja riskiperusteisista kartoituksista, kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään vähintään 90 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 0,5 prosentin esiintymistaso.

Puskurivyöhykkeillä asianomaisen jäsenvaltion on suoritettava näytteenotto ja testaus isäntäkasveille sekä muille kasveille, joissa on oireita täsmennetyn tuhoojan mahdollisesti aiheuttamasta tartunnasta tai joiden epäillään olevan kyseisen tuhoojan tartuttamia. Sitä varten, ja ottaen huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen ohjeet Xylella fastidiosa -organismia koskevista tilastollisesti luotettavista ja riskiperusteisista kartoituksista, kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään vähintään 90 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso ottaen huomioon, että riski on suurempi ensimmäisten 400 metrin säteellä tartuntavyöhykkeen ympärillä.

Asianomaisen jäsenvaltion on seurattava myös täsmennetyn tuhoojan esiintymistä rajatulla alueella olevissa vektoreissa, jotta voidaan määrittää riski vektorien aiheuttamasta leviämisestä ja arvioida 8 artiklan mukaisesti sovellettavien kasvinsuojelutoimenpiteiden tehokkuutta.

11 artikla

Muut asianmukaiset toimenpiteet täsmennetyn tuhoojan hävittämiseksi

1. Asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava mahdollisia muita toimenpiteitä, joilla voidaan edistää täsmennetyn tuhoojan hävittämistä kansainvälisen kasvinsuojelutoimenpidestandardin, jäljempänä ’ISPM’, nro 9 ( 1 ) mukaisesti ja yhdennetyn lähestymistavan soveltamista ISPM:ssä nro 14 ( 2 ) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

2. Asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteitä sellaisten erityistilanteiden tai ongelmien ehkäisemiseksi, joiden voidaan kohtuudella olettaa estävän, vaikeuttavan tai viivyttävän hävittämistä, etenkin toimenpiteitä, jotka liittyvät kaikkien tartunnan saaneiden tai tartunnan saaneiksi epäiltyjen kasvien asianmukaiseen hävittämiseen tai niiden sijaintipaikkaan pääsemiseen, julkiseen tai yksityiseen omistukseen tai niistä vastaavaan henkilöön tai organisaatioon.

3. Asianomaisen jäsenvaltion on tehtävä asianmukaiset tutkimukset tartunnan alkuperän yksilöimiseksi. Sen on jäljitettävä kyseiseen tartuntatapaukseen liittyvät isäntäkasvit, mukaan luettuina ne, jotka oli siirretty ennen rajatun alueen määrittämistä. Tällaisen tutkimuksen tulokset on ilmoitettava komissiolle ja jäsenvaltioille, joista nämä kasvit ovat peräisin, jäsenvaltioille, joiden kautta kasvit on siirretty, sekä jäsenvaltioille, joihin näitä kasveja on siirretty.







V LUKU

LEVIÄMISEN RAJOITTAMISTA KOSKEVAT TOIMENPITEET

12 artikla

Yleiset säännökset

Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi päättää soveltaa liitteessä III luetellulla tartuntavyöhykkeellä hävittämistoimenpiteiden sijasta 13–17 artiklassa vahvistettuja leviämisen rajoittamista koskevia toimenpiteitä.

13 artikla

Kasvien poistaminen liitteessä III luetellulta tartuntavyöhykkeeltä

1. Asianomaisen jäsenvaltion on poistettava kaikki kasvit, joiden on 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun seurannan perusteella havaittu olevan täsmennetyn tuhoojan tartuttamia.

Poistaminen on suoritettava välittömästi sen jälkeen, kun täsmennetyn tuhoojan esiintyminen on virallisesti yksilöity, tai jos täsmennettyä tuhoojaa havaitaan vektorin lentokauden ulkopuolella, poistaminen on suoritettava ennen vektorin seuraavaa lentokautta. On toteutettava kaikki tarvittavat varotoimet, jotta vältetään täsmennetyn tuhoojan leviäminen poistamisen aikana ja sen jälkeen.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, asianomainen jäsenvaltio voi tieteellisiä tarkoituksia varten päättää, ettei täsmennetyn tuhoojan tartuttamiksi havaittuja kasveja poisteta 15 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista paikoista, jonka kasveilla on erityistä kulttuurista tai yhteiskunnallista arvoa.

14 artikla

Toimenpiteet täsmennetyn tuhoojan vektorien torjumiseksi liitteessä III luetelluilla tartuntavyöhykkeillä

1. Asianomaisen jäsenvaltion on suoritettava asianmukaisia kasvinsuojelukäsittelyjä, joilla torjutaan täsmennetyn tuhoojan vektoripopulaatiota sen kaikissa kehitysvaiheissa, 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille kasveille ennen niiden poistamista ja 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kasvien ympärillä. Kyseisiin käsittelyihin on paikalliset olosuhteet huomioon ottaen kuuluttava tehokkaita kemiallisia, biologisia tai mekaanisia menetelmiä vektorien torjumiseksi.

2. Edellä 15 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuilla alueilla asianomaisen jäsenvaltion on sovellettava maatalouskäytäntöjä, joilla torjutaan täsmennetyn tuhoojan vektoripopulaatiota sen kaikissa kehitysvaiheissa, vuosittain tarkoituksenmukaisimpana ajankohtana. Kyseisiin käytäntöihin on paikalliset olosuhteet huomioon ottaen kuuluttava tehokkaita kemiallisia, biologisia tai mekaanisia menetelmiä vektorien torjumiseksi.

15 artikla

Liitteessä III lueteltujen tartuntavyöhykkeiden vuotuinen valvonta

1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on vähintään 2 kohdassa tarkoitetuissa tartuntavyöhykkeen osissa suoritettava välittömästi näytteenotto ja testaus 50 metrin säteellä täsmennetyn tuhoojan tartuttamiksi havaittujen kasvien ympärillä seuraaville kasveille:

a) kaikki täsmennetyt kasvit, jotka ovat samaa lajia kuin tartunnan saaneiksi havaitut täsmennetyt kasvit samalla rajatulla alueella; ja

b) kaikki muut kasvit, joissa on oireita täsmennetyn tuhoojan mahdollisesti aiheuttamasta tartunnasta tai joiden epäillään olevan täsmennetyn tuhoojan tartuttamia.

2. Asianomaisen jäsenvaltion on seurattava tarkoituksenmukaisimpina ajankohtina täsmennetyn tuhoojan esiintymistä suorittamalla vuosittain kartoituksia ottaen huomioon Xylella fastidiosa -organismia koskevassa elintarviketurvallisuusviranomaisen tuhoojavalvontakortissa tarkoitetut tiedot. Seurantaa on suoritettava liitteessä III luetelluilla tartuntavyöhykkeillä vähintään seuraavissa osissa:

a) vähintään 5 km leveällä alueella tartuntavyöhykkeen ja puskurivyöhykkeen välisestä rajasta;

b) lähellä a alakohdassa tarkoitetun alueen ulkopuolella sijaitsevia paikkoja, joiden kasveilla on erityistä kulttuurista tai yhteiskunnallista arvoa ja jotka jäsenvaltio on nimennyt tällaisiksi paikoiksi.

Näissä tartuntavyöhykkeen osissa asianomaisen jäsenvaltion on suoritettava näytteenotto ja testaus niille isäntäkasvilajeille, jotka on 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti havaittu tartunnan saaneiksi rajatulla alueella. Sitä varten, ja ottaen huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen ohjeet Xylella fastidiosa -organismia koskevista tilastollisesti luotettavista ja riskiperusteisista kartoituksista, kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään vähintään 90 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 0,7 prosentin esiintymistaso. Jäsenvaltion on suoritettava näytteenotto ja testaus myös vektoripopulaatiolle täsmennetyn tuhoojan esiintymisen varalta.

3. Edellä olevan 2 kohdan a alakohtaa ei sovelleta, kun on kyse saarista, joiden koko alueella toteutetaan toimenpiteitä leviämisen rajoittamiseksi ja jotka sijaitsevat yli 5 kilometrin etäisyydellä lähimmästä unionin manneralueesta.

4. Puskurivyöhykkeillä asianomaisen jäsenvaltion on suoritettava näytteenotto ja testaus isäntäkasveille sekä muille kasveille, joissa on oireita täsmennetyn tuhoojan mahdollisesti aiheuttamasta tartunnasta tai joiden epäillään olevan kyseisen tuhoojan tartuttamia. Sitä varten, ja ottaen huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen ohjeet Xylella fastidiosa -organismia koskevista tilastollisesti luotettavista ja riskiperusteisista kartoituksista, kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään vähintään 90 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso ottaen huomioon, että riski on suurempi ensimmäisten 400 metrin säteellä tartuntavyöhykkeiden vieressä.

5. Asianomaisen jäsenvaltion on seurattava täsmennettyjen tuhoojien esiintymistä vektoreissa 2 kohdassa tarkoitetuissa tartuntavyöhykkeen osissa ja puskurivyöhykkeellä, jotta voidaan määrittää riski vektorien aiheuttamasta leviämisestä ja arvioida 14 artiklan mukaisesti sovellettavien kasvinsuojelutoimenpiteiden tehokkuutta.

16 artikla

Kasvien tuhoaminen

1. Asianomaisen jäsenvaltion on tuhottava paikan päällä tai läheisessä, liitteessä III luetellun tartuntavyöhykkeen sisällä sijaitsevassa tähän tarkoitukseen varatussa paikassa täsmennetyn tuhoojan tartuttamiksi havaitut kasvit ja kasvien osat niin, että varmistetaan ettei täsmennetty tuhooja pääse leviämään.

2. Asianomainen jäsenvaltio voi päättää rajata tuhoamisen vain oksiin ja lehvästöihin ja tehdä kyseessä olevalle puulle asianmukaiset kasvinsuojelukäsittelyt 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jos se katsoo, etteivät kyseiset kasvit aiheuta riskiä täsmennetyn tuhoojan leviämisestä edelleen. Kyseisten kasvien juuristo on joko poistettava tai niiden elinvoimaa on heikennettävä asianmukaisella kasvinsuojelukäsittelyllä, jotta estetään uusien versojen nouseminen.

17 artikla

Muut asiaankuuluvat toimenpiteet täsmennetyn tuhoojan leviämisen rajoittamiseksi

Asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteitä sellaisten erityistilanteiden tai ongelmien ehkäisemiseksi, joiden voidaan kohtuudella olettaa estävän, vaikeuttavan tai viivyttävän leviämisen rajoittamista, etenkin toimenpiteitä, jotka liittyvät kaikkien tartunnan saaneiden tai tartunnan saaneiksi epäiltyjen kasvien asianmukaiseen hävittämiseen tai niiden sijaintipaikkaan pääsemiseen, julkiseen tai yksityiseen omistukseen tai niistä vastaavaan henkilöön tai organisaatioon.







VI LUKU

TÄSMENNETTYJEN KASVIEN ISTUTTAMINEN TARTUNTAVYÖHYKKEILLE

18 artikla

Lupa istuttaa täsmennettyjä kasveja tartuntavyöhykkeille

Asianomainen jäsenvaltio saa antaa luvan täsmennettyjen kasvien istuttamiseen tartuntavyöhykkeille ainoastaan seuraavissa tapauksissa:

a) kyseiset täsmennetyt kasvit kasvatetaan hyönteisiltä suojatuissa tuotantopaikoissa, joissa ei esiinny täsmennettyä tuhoojaa eikä sen vektoreita;

b) kyseiset täsmennetyt kasvit kuuluvat mieluiten lajikkeisiin, jotka on arvioitu kyseiselle tuhoojalle vastustuskykyisiksi tai niitä sietäviksi, ja ne istutetaan liitteessä III luetelluille tartuntavyöhykkeille mutta 15 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun alueen ulkopuolelle;

c) kyseiset täsmennetyt kasvit kuuluvat kasvilajeihin, jotka on testattu ja todettu täsmennetystä tuhoojasta vapaiksi vähintään edeltävien kahden vuoden ajan 10 artiklan mukaisesti toteutettujen kartoitustoimien perusteella, ja ne istutetaan hävittämistä varten määritetyille tartuntavyöhykkeille.







VII LUKU

TÄSMENNETTYJEN KASVIEN SIIRTÄMINEN UNIONISSA

19 artikla

Tietyllä rajatulla alueella sijaitsevissa luvan saaneissa tuotantotiloissa kasvatettujen täsmennettyjen kasvien siirtäminen kyseisen rajatun alueen ulkopuolelle ja asianomaisilta tartuntavyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille

Tietyllä rajatulla alueella sijaitsevissa luvan saaneissa tuotantotiloissa kasvatettujen täsmennettyjen kasvien siirtäminen kyseisen rajatun alueen ulkopuolelle ja asianomaisilta tartuntavyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille voidaan sallia ainoastaan, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) täsmennettyjä kasveja on kasvatettu koko niiden tuotantosyklin ajan paikassa, jolle on myönnetty lupa 24 artiklan mukaisesti, tai ne ovat olleet tällaisessa paikassa vähintään kolmen edeltävän vuoden ajan;

b) kyseisessä paikassa ei täsmennettyjen kasvien kasvuaikana ole missään vaiheessa havaittu täsmennetyn tuhoojan eikä sen vektorien esiintymistä;

c) täsmennetyille kasveille tehdään tarkoituksenmukaisina vuoden ajankohtina kasvinsuojelukäsittelyjä täsmennetyn tuhoojan vektoripopulaation torjumiseksi sen kaikissa kehitysvaiheissa, jotta kasvit pysyvät vapaina täsmennetyn tuhoojan vektoreista. Kyseisiin käsittelyihin on tapauksen mukaan, paikalliset olosuhteet huomioon ottaen kuuluttava tehokkaita kemiallisia, biologisia tai mekaanisia menetelmiä;

d) täsmennetyt kasvit kuljetetaan kyseisen rajatun alueen kautta tai sen sisällä suljetuissa säiliöissä tai pakkauksissa, joiden avulla varmistetaan, ettei täsmennetty tuhooja tai mikään sen vektori voi aiheuttaa tartuntaa;

e) täsmennetyille kasveille on tehty niin lähellä siirtämisajankohtaa kuin mahdollista molekyylitestaus täsmennetyn tuhoojan esiintymisen varalta liitteessä IV luetellun testin pohjalta ja käyttäen näytteenottojärjestelmää, jonka avulla pystytään määrittämään vähintään 80 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso.

20 artikla

Täsmennettyjen kasvien, joiden ei koskaan ole havaittu saaneen tartuntaa tietyllä rajatulla alueella, siirtäminen kyseisen rajatun alueen ulkopuolelle ja asianomaisilta tartuntavyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille

Täsmennettyjen kasvien, joiden ei koskaan ole havaittu saaneen tartuntaa tietyllä rajatulla alueella, siirtäminen kyseisen rajatun alueen ulkopuolelle ja asianomaiselta tartuntavyöhykkeeltä puskurivyöhykkeille voidaan sallia ainoastaan, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) täsmennetyt kasvit on kasvatettu paikassa, joka kuuluu asetuksen (EU) 2016/2031 65 artiklan mukaisesti rekisteröidylle ammattimaiselle toimijalle;

b) täsmennetyt kasvit kuuluvat kasvilajeihin, joita on kasvatettu ainakin osa niiden eliniästä rajatulla alueella ja joille on tehty kolmen vuoden ajan rajatun alueen määrittämisestä alkaen 10 ja 15 artiklassa tarkoitettuja kartoitustoimia, eikä niiden ole koskaan havaittu olleen täsmennetyn tuhoojan tartuttamia;

c) edellä b alakohdassa tarkoitetut täsmennettyjen kasvien lajit julkaistaan komission tietokannassa isäntäkasveista, joiden ei tiedetä saaneen tartuntaa asianomaisella rajatulla alueella;

d) täsmennetyille kasveille tehdään tarkoituksenmukaisina vuoden ajankohtina kasvinsuojelukäsittelyjä täsmennetyn tuhoojan vektoripopulaation torjumiseksi sen kaikissa kehitysvaiheissa, jotta kasvit pysyvät vapaina täsmennetyn tuhoojan vektoreista. Kyseisiin käsittelyihin on tapauksen mukaan, paikallisten olosuhteiden perusteella kuuluttava tehokkaita kemiallisia, biologisia tai mekaanisia menetelmiä;

e) toimivaltainen viranomainen on tehnyt täsmennettyjen kasvien erille niin lähellä siirtämisajankohtaa kuin mahdollista tarkastuksen ja molekyylitestauksen käyttäen näytteenottojärjestelmää, jonka avulla pystytään määrittämään vähintään 95 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso;

f) täsmennettyjen kasvien erille on tehty niin lähellä siirtämisajankohtaa kuin mahdollista kasvinsuojelukäsittelyjä täsmennetyn tuhoojan kaikkien vektorien torjumiseksi.

21 artikla

Koko tuotantosyklin ajan tietyllä rajatulla alueella in vitro kasvatettujen täsmennettyjen kasvien siirtäminen kyseisen rajatun alueen ulkopuolelle ja asianomaisilta tartuntavyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille

Koko tuotantosyklin ajan tietyllä rajatulla alueella in vitro kasvatettujen täsmennettyjen kasvien siirtäminen kyseisen rajatun alueen ulkopuolelle ja asianomaisilta tartuntavyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille voidaan sallia ainoastaan, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) täsmennettyjä kasveja on kasvatettu koko niiden tuotantosyklin ajan paikassa, jolle on myönnetty lupa 24 artiklan mukaisesti;

b) täsmennetyt kasvit on kasvatettu läpinäkyvässä säiliössä steriileissä olosuhteissa, ja ne täyttävät jonkin seuraavista edellytyksistä: i) ne on kasvatettu siemenistä; ii) ne on lisätty steriileissä olosuhteissa emokasveista, jotka ovat sijainneet koko elinikänsä sellaisella unionin alueella, joka on vapaa täsmennetystä tuhoojasta, ja jotka on testattu ja todettu vapaiksi täsmennetystä tuhoojasta; iii) ne on lisätty steriileissä olosuhteissa emokasveista, jotka on kasvatettu paikassa, joka täyttää 19 artiklassa säädetyt vaatimukset, ja jotka on testattu ja todettu vapaiksi täsmennetystä tuhoojasta käyttäen näytteenottojärjestelmää, jonka avulla pystytään määrittämään vähintään 95 prosentin varmuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso;

c) täsmennetyt kasvit kuljetetaan rajattujen alueiden kautta tai niiden sisällä steriileissä olosuhteissa säiliössä, joka estää täsmennetyn tuhoojan vektoriensa välityksellä aiheuttaman tartunnan mahdollisuuden.

22 artikla

Osan eliniästään tietyllä rajatulla alueella kasvatettujen lepotilassa olevien Vitis -suvun kasvien siirtäminen kyseisen rajatun alueen ulkopuolelle ja asianomaisilta tartuntavyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille

Lepotilassa olevien istutukseen tarkoitettujen Vitis-suvun kasvien, siemeniä lukuun ottamatta, joita on kasvatettu osa niiden eliniästä tietyllä rajatulla alueella ja jotka luetellaan täsmennettyinä kasveina kyseisen rajatun alueen osalta, siirtäminen kyseisen rajatun alueen ulkopuolelle ja asianomaisilta tartuntavyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille voidaan sallia ainoastaan, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) kasvit on kasvatettu paikassa, joka kuuluu asetuksen (EU) 2016/2031 65 artiklan mukaisesti rekisteröidylle toimijalle;

b) kasveille on tehty niin lähellä niiden siirtämisaikaa kuin mahdollista asianmukainen lämpöhoito käsittelylaitoksessa, jolle toimivaltainen viranomainen on myöntänyt luvan kyseiseen tarkoitukseen ja jota se valvoo, siten että lepotilassa olevat kasvit upotetaan 45 minuutiksi veteen, joka on kuumennettu 50 °C:n lämpötilaan.

23 artikla

Osan eliniästään tietyllä rajatulla alueella kasvatettujen täsmennettyjen kasvien siirtäminen tartuntavyöhykkeiden sisällä, puskurivyöhykkeiden sisällä ja puskurivyöhykkeiltä niitä vastaaville tartuntavyöhykkeille

Vähintään osan eliniästään tietyllä rajatulla alueella kasvatettujen täsmennettyjen kasvien siirtäminen tartuntavyöhykkeiden sisällä, puskurivyöhykkeiden sisällä ja puskurivyöhykkeiltä niitä vastaaville tartuntavyöhykkeille voidaan sallia ainoastaan, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) täsmennetyt kasvit on kasvatettu paikassa, joka kuuluu asetuksen (EU) 2016/2031 65 artiklan mukaisesti rekisteröidylle toimijalle;

b) toimivaltainen viranomainen suorittaa kyseisessä paikassa vuosittain näytteenottoa ja testausta täsmennetyn tuhoojan esiintymisen varalta ottaen huomioon Xylella fastidiosa -organismia koskevassa elintarviketurvallisuusviranomaisen tuhoojavalvontakortissa esitetyt tiedot;

c) vuotuisesta tarkastuksesta ja edustavan näytteen testauksesta saadut tulokset vahvistavat, että täsmennettyä tuhoojaa ei esiinny;

d) täsmennetyille kasveille tehdään tarkoituksenmukaisina vuoden ajankohtina kasvinsuojelukäsittelyjä täsmennetyn tuhoojan vektoripopulaation torjumiseksi sen kaikissa kehitysvaiheissa, jotta kasvit pysyvät vapaina täsmennetyn tuhoojan vektoreista. Kyseisiin käsittelyihin on tapauksen mukaan, paikalliset olosuhteet huomioon ottaen kuuluttava tehokkaita kemiallisia, biologisia tai mekaanisia menetelmiä;

e) ammattimaisten toimijoiden on pyydettävä kyseiset kasvit vastaanottavaa henkilöä allekirjoittamaan vakuutus siitä, että kyseisiä kasveja ei siirretä kyseisten vyöhykkeiden ulkopuolelle.

24 artikla

Tuotantopaikkojen hyväksyminen

1. Toimivaltainen viranomainen saa hyväksyä tuotantopaikan 19 ja 21 artiklan mukaisiin tarkoituksiin ainoastaan, jos se täyttää kaikki seuraavat edellytykset:

a) se on rekisteröity asetuksen (EU) 2016/2031 65 artiklan mukaisesti;

b) toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt sen paikaksi, joka on fyysisesti suojattu täsmennetyltä tuhoojalta ja sen vektoreilta;

c) toimivaltainen viranomainen on tarkastanut sen vuosittain vähintään kahdesti tarkoituksenmukaisimpina ajankohtina.

2. Jos toimivaltaiset viranomaiset havaitsevat vuotuisten tarkastusten aikana täsmennetyn tuhoojan esiintymisen tai 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun fyysisen suojan vahingoittumisen, niiden on välittömästi peruutettava paikan hyväksyntä ja tilapäisesti keskeytettävä täsmennettyjen kasvien siirrot kyseisten rajattujen alueiden ulkopuolelle ja asianomaisilta tartuntavyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille.

3. Kunkin jäsenvaltion on laadittava luettelo kaikista 1 kohdan mukaisesti hyväksytyistä paikoista ja pidettävä se ajan tasalla.

Sen on toimitettava kyseinen luettelo komissiolle ja muille jäsenvaltioille välittömästi luettelon laadinnan tai ajantasaistamisen jälkeen.

25 artikla

Täsmennettyjen kasvien, joita ei ole koskaan kasvatettu rajatulla alueella, siirtäminen unionissa

1. Täsmennettyjä kasveja, joita ei ole koskaan kasvatettu rajatun alueen sisällä, saa siirtää unionissa ainoastaan, jos ne on kasvatettu paikassa, joka täyttää seuraavat edellytykset:

a) se kuuluu asetuksen (EU) 2016/2031 65 artiklan mukaisesti rekisteröidylle ammattimaiselle toimijalle, ja toimivaltainen viranomainen tarkastaa sen vuosittain;

b) siellä suoritetaan vuosittain riskitasoon nähden asianmukaista näytteenottoa ja testausta täsmennetyn tuhoojan esiintymisen varalta käyttäen liitteessä IV lueteltua testiä ja ottaen huomioon Xylella fastidiosa -organismia koskevassa elintarviketurvallisuusviranomaisen tuhoojavalvontakortissa esitetyt tiedot.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, istutettaviksi tarkoitettuja kasveja Coffea, Lavandula dentata L., Nerium oleander L., Olea europaea L., Polygala myrtifolia L. ja Prunus dulcis (Mill.) D.A. Webb, siemeniä lukuun ottamatta, saa siirtää unionissa ensimmäisen kerran ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) ne on kasvatettu paikassa, jonka toimivaltainen viranomainen tarkastaa vuosittain;

b) paikassa suoritetaan näytteenottoa ja testausta täsmennetyn tuhoojan esiintymisen havaitsemiseksi ottaen huomioon Xylella fastidiosa -organismia koskevassa elintarviketurvallisuusviranomaisen tuhoojavalvontakortissa esitetyt tiedot ja käyttäen näytteenottojärjestelmää, jonka avulla pystytään määrittämään vähintään 80 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso.

26 artikla

Rajatun alueen ulkopuolella kasvatettujen esiperusemokasvien ja esiperusaineiston siirtäminen unionissa

Esiperusemokasvit, sellaisina kuin ne määritellään komission täytäntöönpanodirektiivin 2014/98/EU ( 3 ) 1 artiklan 3 kohdassa, tai esiperusaineisto, sellaisena kuin se määritellään neuvoston direktiivin 2008/90/EY ( 4 ) 2 artiklan 5 kohdassa, jotka kuuluvat lajeihin Juglans regia L., Olea europaea L., Prunus amygdalus Batsch, P. amygdalus × P. persica, P. armeniaca L., P. avium (L.) L., P. cerasus L., P. domestica L., P. domestica × P. salicina, P. dulcis (Mill.) D.A. Webb, P. persica (L.) Batsch ja P. salicina Lindley ja joita on kasvatettu rajatun alueen ulkopuolella ja jotka ovat sijainneet ainakin osan elinajastaan hyönteisiltä suojaamattomissa olosuhteissa, saa siirtää unionin alueella ainoastaan, jos niiden mukana on kasvipassi ja jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) ne on sertifioitu komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2017/925 ( 5 ) 1 artiklan mukaisesti;

b) niille on mahdollisimman vähän aikaa ennen niiden siirtoa tehty silmämääräinen tarkastus sekä näytteenotto ja molekyylitestaus täsmennetyn tuhoojan esiintymisen varalta kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevien kansainvälisten standardien mukaisesti.

27 artikla

Kasvipassit

Edellä 19–26 artiklassa tarkoitettuja kasveja saa siirtää unionissa ainoastaan, jos niiden mukana on kasvipassi ja asetuksen (EU) 2016/2031 78–95 artiklan vaatimuksia noudatetaan.

Kun on kyse 23 artiklassa tarkoitetuista täsmennetyistä kasveista, sovelletaan seuraavia lisäedellytyksiä:

a) jos niitä siirretään ainoastaan tartuntavyöhykkeillä, asetuksen (EU) 2016/2031 liitteessä VII olevan A osan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetun jäljitettävyyskoodin viereen on lisättävä merkintä ”Tartuntavyöhyke – XYLEFA”;

b) jos niitä siirretään puskurivyöhykkeellä tai puskurivyöhykkeeltä tartuntavyöhykkeelle, asetuksen (EU) 2016/2031 liitteessä VII olevan A osan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetun jäljitettävyyskoodin viereen on lisättävä merkintä ”Puskurivyöhyke ja tartuntavyöhyke – XYLEFA”.







VIII LUKU

ISÄNTÄKASVIEN TUONTI UNIONIIN

28 artikla

Kolmansista maista, joista tiedetään, ettei niissä esiinny täsmennettyä tuhoojaa, peräisin olevien isäntäkasvien tuonti unioniin

Kolmansista maista, joista tiedetään, ettei niissä esiinny täsmennettyä tuhoojaa, peräisin olevia isäntäkasveja saa tuoda unioniin ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) asianomaisen kolmannen maan kansallinen kasvinsuojeluelin on ilmoittanut kirjallisesti komissiolle, että toimivaltaisen viranomaisen tekemän tarkastuksen, näytteenoton ja yhdellä liitteessä IV luetelluista testeistä tehdyn molekyylitestauksen perusteella ja asiaankuuluvien kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevien kansainvälisten standardien mukaisesti tiedetään, ettei kyseisessä maassa esiinny täsmennettyä tuhoojaa. Ottaen huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen ohjeet Xylella fastidiosa -organismia koskevista tilastollisesti luotettavista ja riskiperusteisista kartoituksista, kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään vähintään 80 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso kansallisella tasolla;

b) isäntäkasvien mukana on kasvien terveystodistus, jossa todetaan kohdassa ”Lisäilmoitus”, että maassa ei esiinny täsmennettyä tuhoojaa;

c) isäntäkasvit on kasvatettu paikassa, jossa toimivaltainen viranomainen tekee vuosittain tarkoituksenmukaisina ajankohtina kyseisille kasveille tarkastuksen täsmennetyn tuhoojan esiintymisen varalta sekä riskitason mukaan näytteenoton ja testauksen liitteen IV luetteloon sisältyvällä testillä;

d) istutettaviksi tarkoitettuja kasveja Coffea, Lavandula dentata L., Nerium oleander L., Olea europaea L., Polygala myrtifolia L. ja Prunus dulcis (Mill.) D.A. Webb, siemeniä lukuun ottamatta, on kasvatettu paikassa, jossa toimivaltainen viranomainen tekee kasveille vuosittain tarkoituksenmukaisina ajankohtina tarkastuksen täsmennetyn tuhoojan esiintymisen varalta sekä näytteenoton ja testauksen liitteen IV luetteloon sisältyvällä testillä käyttäen näytteenottojärjestelmää, jonka avulla pystytään määrittämään vähintään 80 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso;

e) toimivaltainen viranomainen on tarkastanut isäntäkasvit unioniin tuonnin yhteydessä 33 artiklan mukaisesti, eikä täsmennetyn tuhoojan esiintymistä ole havaittu.

29 artikla

Tuhoojista vapaalta alueelta sellaisessa maassa, jossa tartuntaa esiintyy, peräisin olevien isäntäkasvien tuonti unioniin

Kolmansista maista, joissa täsmennettyä tuhoojaa tiedetään esiintyvän, peräisin olevia isäntäkasveja saa tuoda unioniin ainoastaan, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) isäntäkasvit ovat peräisin alueelta, jonka asianomainen kansallinen kasvinsuojeluelin on ilmoittanut olevan vapaa täsmennetystä tuhoojasta asiaankuuluvien kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevien kansainvälisten standardien mukaisesti ja näytteenottoon ja testaukseen perustuvien virallisten kartoitusten perusteella käyttäen liitteessä IV lueteltua testiä. Elintarviketurvallisuusviranomaisen ohjeet Xylella fastidiosa -organismia koskevista tilastollisesti luotettavista ja riskiperusteisista kartoituksista huomioon ottaen kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla pystytään määrittämään vähintään 80 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso;

b) asianomaisen kolmannen maan kansallinen kasvinsuojeluelin on ilmoittanut kirjallisesti komissiolle kyseisen alueen nimen;

c) isäntäkasvien mukana on kasvinterveystodistus, jonka kohdassa ”alkuperäpaikka” todetaan, että asianomaiset isäntäkasvit ovat sijainneet koko elinikänsä a alakohdassa tarkoitetulla alueella, ja mainitaan kyseisen alueen nimi;

d) isäntäkasvit on kasvatettu paikassa, jossa toimivaltainen viranomainen tekee vuosittain tarkoituksenmukaisina ajankohtina kyseisille kasveille tarkastuksen täsmennetyn tuhoojan esiintymisen varalta sekä riskitason mukaan näytteenoton ja testauksen liitteen IV luetteloon sisältyvällä testillä;

e) istutettaviksi tarkoitettuja kasveja Coffea, Lavandula dentata L., Nerium oleander L., Olea europaea L., Polygala myrtifolia L. ja Prunus dulcis (Mill.) D.A. Webb, siemeniä lukuun ottamatta, on kasvatettu paikassa, jossa toimivaltainen viranomainen tekee kasveille vuosittain tarkoituksenmukaisina ajankohtina tarkastuksen täsmennetyn tuhoojan esiintymisen varalta sekä näytteenoton ja testauksen liitteen IV luetteloon sisältyvällä testillä käyttäen näytteenottojärjestelmää, jonka avulla pystytään määrittämään vähintään 80 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso;

f) toimivaltainen viranomainen on tarkastanut isäntäkasvit unioniin tuonnin yhteydessä 33 artiklan mukaisesti, eikä täsmennetyn tuhoojan esiintymistä ole havaittu.

30 artikla

Tuhoojista vapaasta tuotantopaikasta sellaisessa maassa, jossa tartuntaa esiintyy, peräisin olevien isäntäkasvien tuonti unioniin

1. Kolmansista maista, joissa täsmennettyä tuhoojaa tiedetään esiintyvän, peräisin olevia isäntäkasveja saa tuoda unioniin ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) isäntäkasvit ovat peräisin tuotantopaikasta, jonka kansallinen kasvinsuojeluelin on hyväksynyt tuhoojista vapaaksi 31 artiklan mukaisesti;

b) asianomaisen kolmannen maan kansallinen kasvinsuojeluelin on ilmoittanut kirjallisesti komissiolle luettelon tuhoojista vapaista tuotantopaikoista, mukaan luettuna niiden sijainti maassa;

c) isäntäkasvien mukana on kasvinterveystodistus, jossa todetaan seuraavaa: i) kohdassa ”lisätietoja” mainitaan, että isäntäkasvit on tuotettu koko niiden tuotantosyklin ajan yhdessä tai useammassa sellaisessa paikassa, jonka kansallinen kasvinsuojeluelin on hyväksynyt tuhoojista vapaaksi 31 artiklan mukaisesti ja että isäntäkasveja on kuljetettu suljetuissa säiliöissä tai pakkauksissa, joiden avulla varmistetaan, että täsmennetyn tuhoojan tartuntaa sen vektorien välityksellä ei voi tapahtua; ii) kohdassa ”alkuperäpaikka” mainitaan tuhoojista vapaiden tuotantopaikkojen nimi tai koodi;

d) toimivaltainen viranomainen on tarkastanut isäntäkasvit unioniin tuonnin yhteydessä 33 artiklan mukaisesti, eikä täsmennetyn tuhoojan esiintymistä ole havaittu.

2. Kolmansista maista, joissa täsmennettyä tuhoojaa tiedetään esiintyvän, peräisin olevia ja koko tuotantosyklin ajan in vitro kasvatettuja isäntäkasveja saa tuoda unioniin ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) mainitut kasvit täyttävät jonkin seuraavista edellytyksistä: i) ne on kasvatettu siemenistä; ii) ne on lisätty steriileissä olosuhteissa emokasveista, jotka ovat sijainneet koko elinikänsä täsmennetystä tuhoojasta vapaalla alueella ja jotka on testattu ja todettu vapaiksi täsmennetystä tuhoojasta; iii) ne on lisätty steriileissä olosuhteissa emokasveista, jotka on kasvatettu 31 artiklan edellytykset täyttävässä paikassa ja testattu ja todettu vapaiksi täsmennetystä tuhoojasta;

b) isäntäkasvit on kasvatettu tuotantopaikassa, jonka kansallinen kasvinsuojeluelin on hyväksynyt tuhoojista vapaaksi 31 artiklan mukaisesti;

c) asianomaisen kolmannen maan kansallinen kasvinsuojeluelin on ilmoittanut kirjallisesti komissiolle luettelon tuhoojista vapaista tuotantopaikoista, mukaan luettuna niiden sijainti kyseisessä maassa;

d) isäntäkasvien mukana on kasvinterveystodistus, jossa todetaan seuraavaa: i) kohdassa ”lisätietoja” mainitaan, että isäntäkasvit on tuotettu koko niiden tuotantosyklin ajan in vitro yhdessä tai useammassa sellaisessa paikassa, jonka kansallinen kasvinsuojeluelin on hyväksynyt tuhoojista vapaaksi 31 artiklan mukaisesti ja että isäntäkasveja on kuljetettu suljetuissa säiliöissä tai pakkauksissa, joiden avulla varmistetaan, ettei täsmennetty tuhooja tai mikään sen tunnettu vektori voi aiheuttaa tartuntaa; ii) kohdassa ”alkuperäpaikka” mainitaan tuhoojista vapaan tuotantopaikan nimi tai koodi.

31 artikla

Tuotantopaikkojen hyväksyminen tuhoojista vapaaksi

Tuotantopaikka voidaan hyväksyä tuhoojista vapaaksi ainoastaan, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) kansallinen kasvinsuojeluelin on hyväksynyt kyseisen tuotantopaikan hyönteisiltä suojatuksi paikaksi, joka on vapaa täsmennetystä tuhoojasta ja sen vektoreista, asiaankuuluvien kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevien kansainvälisten standardien mukaisesti;

b) tuotantopaikassa on tehty tarkoituksenmukaisina vuoden ajankohtina kasvinsuojelukäsittelyjä vektoripopulaation torjumiseksi sen kaikissa kehitysvaiheissa, jotta kasvit pysyvät vapaina täsmennetyn tuhoojan vektoreista. Kyseisiin käsittelyihin on paikallisten olosuhteiden perusteella kuuluttava tehokkaita kemiallisia, biologisia tai mekaanisia menetelmiä;

c) toimivaltainen viranomainen tarkastaa tuotantopaikan vuosittain vähintään kahdesti tarkoituksenmukaisimpina ajankohtina;

d) tuotantopaikalta peräisin oleville isäntäkasveille on tehty niin lähellä siirtämisajankohtaa kuin mahdollista molekyylitestaus täsmennetyn tuhoojan esiintymisen varalta käyttäen liitteessä IV lueteltua testiä ja näytteenottojärjestelmää, jonka avulla pystytään määrittämään vähintään 90 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso.

Jos toimivaltaiset viranomaiset havaitsevat vuotuisten tarkastusten aikana täsmennetyn tuhoojan esiintymisen tai vahinkoja, joiden vuoksi hyönteisiltä suojatut olosuhteet tuotantopaikassa vaarantuvat, niiden on välittömästi peruutettava paikan hyväksyntä ja tilapäisesti keskeytettävä isäntäkasvien siirrot. Niiden on viipymättä ilmoitettava tästä komissiolle.







IX LUKU

TÄSMENNETTYJEN KASVIEN SIIRTÄMISTÄ UNIONISSA JA ISÄNTÄKASVIEN TUONTIA UNIONIIN KOSKEVAT VIRALLISET TARKASTUKSET

32 artikla

Täsmennettyjen kasvien siirtämistä unionissa koskevat viralliset tarkastukset

1. Jäsenvaltioiden on tehtävä järjestelmällisesti virallisia tarkastuksia täsmennetyille kasveille, jotka siirretään rajatun alueen ulkopuolelle tai tartuntavyöhykkeeltä puskurivyöhykkeelle.

2. Tällaisia tarkastuksia on suoritettava ainakin paikoissa, mukaan lukien maantiet, lentoasemat ja satamat, joissa isäntäkasveja siirretään tartuntavyöhykkeiltä puskurivyöhykkeille tai unionin alueen muihin osiin.

3. Näihin tarkastuksiin on sisällyttävä asiakirjatarkastus sekä täsmennettyjen kasvien tunnistustarkastus.

4. Nämä tarkastukset on tehtävä täsmennettyjen kasvien ilmoitetusta alkuperästä, omistuksesta tai niistä vastaavasta henkilöstä tai organisaatiosta riippumatta.

5. Jos nämä tarkastukset osoittavat, että 19–23 artiklassa säädetyt edellytykset eivät täyty, tarkastukset tehneen jäsenvaltion on tuhottava välittömästi vaatimusten vastainen kasvi paikan päällä tai lähellä olevassa paikassa. Tämä on tehtävä toteuttaen kaikki tarvittavat varotoimet, jotta poistamisen aikana ja sen jälkeen vältetään täsmennetyn tuhoojan ja kasvissa esiintyvien vektorien leviäminen.

33 artikla

Viralliset tarkastukset unioniin tuonnin yhteydessä

1. Kaikki isäntäkasvien lähetykset, jotka tuodaan unioniin kolmansista maista, on tarkastettava virallisesti unioniin saapumispaikassa tai määräpaikassa, joka on vahvistettu komission direktiivin 2004/103/EY ( 6 ) mukaisesti.

2. Kun on kyse isäntäkasveista, jotka ovat peräisin alueilta, joilla täsmennettyä tuhoojaa tiedetään esiintyvän, toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä kyseiselle täsmennettyjen kasvien erälle näytteenoton ja testauksen sisältävä tarkastus sen varmistamiseksi, ettei kasveissa esiinny täsmennettyä tuhoojaa, käyttäen näytteenottojärjestelmää, jonka avulla pystytään määrittämään vähintään 80 prosentin luotettavuudella tartunnan saaneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso ottaen huomioon ISPM nro 31.

3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta isäntäkasveihin, joita on kasvatettu koko tuotantosyklin ajan in vitro ja kuljetetaan läpinäkyvissä säiliöissä steriileissä olosuhteissa.







X LUKU

VIESTINTÄTOIMET

34 artikla

Tiedotuskampanjat

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava täsmennetyn tuhoojan uhkaan unionin alueella liittyviä tietoja yleisön, matkailijoiden sekä ammattimaisten toimijoiden ja kansainvälisten kuljetusammattilaisten saataville. Niiden on toimitettava nämä tiedot kohdennettuina tiedotuskampanjoina julkisesti saataville toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustoille tai sen nimeämille muille verkkosivustoille.

2. Rajatuilla alueilla asianomaisen jäsenvaltion on lisättävä yleistä tietoisuutta täsmennetyn tuhoojan aiheuttamasta uhkasta sekä toteutetuista toimenpiteistä, joilla ehkäistään tuhoojan kulkeutuminen unioniin ja leviäminen siellä. Sen on varmistettava, että yleisö, matkailijat ja asiaankuuluvat toimijat ovat tietoisia rajatun alueen, tartuntavyöhykkeen ja puskurivyöhykkeen rajauksista. Asianomaisen jäsenvaltion on tiedotettava asiaankuuluville toimijoille myös vektorin torjumiseksi toteutettavista toimenpiteistä, jotka vahvistetaan 8 ja 14 artiklassa.







XI LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

35 artikla

Jäsenvaltioiden raportointi toimenpiteistä

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille vuosittain viimeistään 30 päivänä huhtikuuta kertomus edeltävän vuoden aikana 2, 4, 5, 7–18 ja 32 artiklan mukaisesti, tapauksen mukaan, toteutetuista toimenpiteistä ja niiden tuloksista.

Rajatuilla alueilla 10 ja 15 artiklan mukaisesti tehtyjen kartoitusten tulokset on ilmoitettava komissiolle käyttäen liitteessä V tarkoitettuja malleja.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille vuosittain viimeistään 31 päivänä joulukuuta suunnitelma toimenpiteistä, jotka on määrä toteuttaa seuraavana vuonna 2, 4, 5, 7–18 ja 32 artiklan mukaisesti, tapauksen mukaan. Suunnitelmassa on esitettävä kunkin toimenpiteen suunniteltu aikataulu, toimenpiteiden toteuttamisen määräajat ja kaikkiin toimenpiteisiin varatut määrärahat.

3. Jos se on perusteltua asianomaisen kasvinterveysriskin kehittymisen kannalta, jäsenvaltioiden on mukautettava toimenpiteitä ja saatettava 2 kohdassa tarkoitettu suunnitelma ajan tasalle. Niiden on ilmoitettava ajantasaistuksesta viipymättä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

4. Asianomaisen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille jokaisesta täsmennetyn tuhoojan esiintymisen virallisesta yksilöinnistä 15 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa paikoissa.

36 artikla

Vaatimustenmukaisuus

Jäsenvaltioiden on tämän asetuksen noudattamiseksi tarvittaessa kumottava toimenpiteet, joita ne ovat hyväksyneet suojautuakseen täsmennetyn tuhoojan kulkeutumiselta ja leviämiseltä, tai muutettava niitä. Niiden on välittömästi ilmoitettava komissiolle näiden toimenpiteiden kumoamisesta tai muuttamisesta.

37 artikla

Kumoaminen

Kumotaan täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/789.

38 artikla

Voimaantulo ja soveltaminen

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Edellä olevaa 2 artiklan 4 kohdan toista virkettä, 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan kolmatta virkettä, 28 artiklan a alakohdan toista virkettä ja 29 artiklan a alakohdan toista virkettä sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2023.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE









”LIITE I

Luettelo kasveista, joiden tiedetään olevan alttiita yhdelle tai useammalle täsmennetyn tuhoojan alalajille (’isäntäkasvit’)

Acacia

Acer

Albizia julibrissin Durazz.

Alnus rhombifolia Nutt.

Amaranthus retroflexus L.

Ambrosia

Ampelopsis arborea (L.) Koehne

Ampelopsis brevipedunculata (Maxim.) Trautv.

Ampelopsis cordata Michx.

Anthyllis hermanniae L.

Artemisia

Asparagus acutifolius L.

Baccharis

Brassica

Calicotome spinosa (L.) Link

Calicotome villosa (Poiret) Link

Callicarpa americana L.

Callistemon citrinus (Curtis) Skeels

Calluna vulgaris (L.) Hull

Carya

Catharanthus

Celtis occidentalis L.

Cercis canadensis L.

Cercis occidentalis Torr.

Cercis siliquastrum L.

Chamaecrista fasciculata (Michx.) Greene

Chamaesyce canescens (L.) Prokh.

Chenopodium album L.

Chionanthus

Chitalpa tashkentensis T. S. Elias & Wisura

Cistus

Citrus

Clematis cirrhosa L.

▼C1

Coelorachis cylindrica (Michx.) Nash

Coffea

▼B

Conium maculatum L.

Convolvulus cneorum L.

Coprosma repens A.Rich.

Coronilla glauca (L.) Batt.

Coronilla valentina L.

Cyperus eragrostis Lam.

Cytisus

Digitaria

Dimorphoteca

Diospyros kaki L.f.

Diplocyclos palmatus (L.) C.Jeffrey

Dodonaea viscosa (L.) Jacq.

Elaeagnus angustifolia L.

Encelia farinosa A. Gray ex Torr.

Eremophila maculata (Ker Gawler) F. von Müller.

Erigeron

Erodium moschatum (L.) L’Hérit.

Erysimum

Euphorbia chamaesyce L.

Euphorbia terracina L.

Euryops chrysanthemoides (DC.) B.Nord

Euryops pectinatus (L.) Cass.

Fagus crenata Blume

Fallopia japonica (Houtt.) Ronse Decr.

Fatsia japonica (Thunb.) Decne. & Planch.

Ficus carica L.

Frangula alnus Mill.

Fraxinus

Genista

Ginkgo biloba L.

Gleditsia triacanthos L.

Grevillea juniperina Br.

Hebe

Helianthus

Helichrysum

Heliotropium europaeum L.

Hemerocallis

Hevea brasiliensis (Willd. ex A.Juss.) Müll.Arg.

Hibiscus

Humulus scandens (Lour.) Merr.

Ilex aquifolium L.

Ilex vomitoria Sol. ex Aiton

Iva annua L.

Jacaranda mimosifolia D. Don

Juglans

Juniperus ashei J. Buchholz

Koelreuteria bipinnata Franch.

Lagerstroemia

Laurus nobilis L.

Lavandula

Ligustrum lucidum L.

Liquidambar styraciflua L.

Lonicera japonica Thunb.

Lupinus

Magnolia grandiflora L.

Mallotus paniculatus (Lam.) Müll.Arg.

Malva parviflora L.

Medicago arborea L.

Medicago sativa L.

Metrosideros

Mimosa

Modiola caroliniana (L.) G. Don

Morus

Myoporum insulare R. Br.

Myrtus communis L.

Nandina domestica Murray

Neptunia lutea (Leavenw.) Benth.

Nerium oleander L.

Olea

Osteospermum ecklonis DC.

Osteospermum fruticosum (L.) Norl.

Parthenocissus quinquefolia (L.) Planch.

Paspalum dilatatum Poir.

Pelargonium

Persea americana Mill.

Phagnalon saxatile (L.) Cass.

Phillyrea angustifolia L.

Phillyrea latifolia L.

Phlomis fruticosa L.

Phoenix reclinata Jacq.

Phoenix roebelenii O’ Brien

Pinus taeda L.

Pistacia vera L.

Plantago lanceolata L.

Platanus

Pluchea odorata (L.) Cass.

Polygala myrtifolia L.

Polygala x grandiflora Nana

Prunus

Pterospartum tridentatum (L.) Willk.

Pyrus

Quercus

Ratibida columnifera (Nutt.) Wooton & Standl.

Rhamnus alaternus L.

Rhus

Robinia pseudoacacia L.

Rosa

Rosmarinus officinalis L.

Rubus

Salvia mellifera Greene

Sambucus

Santolina chamaecyparissus L.

Sapindus saponaria L.

Sassafras

Setaria magna Griseb.

Solidago fistulosa Mill.

Solidago virgaurea L.

Sorghum halepense (L.) Pers.

Spartium

Stewartia pseudocamellia

Strelitzia reginae Aiton

Streptocarpus

Symphyotrichum divaricatum (Nutt.) G.L.Nesom

Teucrium capitatum L.

Trifolium repens L.

▼C1

Ulex

Ulmus

▼B

Vaccinium

Vinca

Vitis

Westringia fruticosa (Willd.) Druce

Westringia glabra R.Br.

Xanthium strumarium L.









LIITE II

Luettelo kasveista, joiden tiedetään olevan alttiita täsmennetyn tuhoojan tietyille alalajeille (”täsmennetyt kasvit”)

Xylella fastidiosa -organismin alalajille fastidiosa alttiit täsmennetyt kasvit

Acer

Ambrosia artemisiifolia L.

Calicotome spinosa (L.) Link

Cercis occidentalis Torr.

Cistus monspeliensis L.

Citrus sinensis (L.) Osbeck

Coffea arabica L.

Erysimum

Genista lucida L.

Juglans regia L.

Lupinus

Magnolia grandiflora L.

Malva parviflora L.

Medicago sativa L.

Metrosideros

Morus

Nerium oleander L.

Pluchea odorata (L.) Cass.

Polygala myrtifolia L.

Prunus

Rhamnus alaternus L.

Rosmarinus officinalis L.

Rubus rigidus Sm.

Rubus ursinus Cham. & Schldl.

Sambucus

Spartium junceum L.

Streptocarpus

Teucrium capitatum L.

Ulmus americana L.

Vinca major L.

Vitis

Xylella fastidiosa -organismin alalajille multiplex alttiit täsmennetyt kasvit

Acacia

Acer griseum (Franch.) Pax

Acer pseudoplatanus L.

Acer rubrum L.

Alnus rhombifolia Nutt.

Ambrosia psilostachya DC.

Ambrosia trifida L.

Ampelopsis cordata Michx.

Anthyllis hermanniae L.

Artemisia

Asparagus acutifolius L.

Baccharis halimifolia L.

Calicotome spinosa (L.) Link

Calicotome villosa (Poir.) Link

Callistemon citrinus (Curtis) Skeels

Calluna vulgaris (L.) Hull

Carya

Celtis occidentalis L.

Cercis canadensis L.

Cercis occidentalis Torr.

Cercis siliquastrum L.

Chionanthus

Cistus

Clematis cirrhosa L.

Convolvulus cneorum L.

Coprosma repens A. Rich.

Coronilla glauca (L.) Batt.

Coronilla valentina L.

Cytisus

Dimorphoteca

Dodonaea viscosa (L.) Jacq.

Elaeagnus angustifolia L.

Encelia farinosa Gray ex Torr.

Erigeron karvinskianus DC.

Euryops chrysanthemoides (DC.) B.Nord.

Euryops pectinatus (L.) Cass.

Fallopia japonica (Houtt.) Ronse Decr.

Ficus carica L.

Frangula alnus Mill.

Fraxinus

Genista

Ginkgo biloba L.

Gleditsia triacanthos L.

Grevillea juniperina Br.

Hebe

Helianthus

Helichrysum

Ilex aquifolium L.

Iva annua L.

Koelreuteria bipinnata Franch.

Lagerstroemia

Laurus nobilis L.

Lavandula

Liquidambar styraciflua L.

Lupinus villosus Willd.

Magnolia grandiflora L.

Medicago arborea L.

Medicago sativa L.

Metrosideros excelsa Rich.

Morus

Myrtus communis L.

Olea

Osteospermum ecklonis (DC.) Norl.

Pelargonium

Phagnalon saxatile (L.) Cass.

Phillyrea angustifolia L.

Phlomis fruticosa L.

Pistacia vera L.

Plantago lanceolata L.

Platanus

Polygala myrtifolia L.

Polygala x grandiflora Nana

Prunus

Pterospartum tridentatum (L.) Willk.

Quercus

Ratibida columnifera (Nutt.) Wooton & Standl.

Rhamnus alaternus L.

Robinia pseudoacacia L.

Rosa

Rosmarinus officinalis L.

Rubus

Salvia mellifera Greene

Sambucus

Santolina chamaecyparissus L.

Sapindus saponaria L.

Solidago virgaurea L.

Spartium

Strelitzia reginae Aiton

Ulex

Ulmus americana L.

Ulmus crassifolia Nutt.

Vaccinium

Vinca

Westringia fruticosa Guerin.

Xanthium strumarium L.

Xylella fastidiosa -organismin alalajille pauca alttiit täsmennetyt kasvit

Acacia

Amaranthus retroflexus L.

Asparagus acutifolius L.

Catharanthus roseus (L.) G. Don

Chamaesyce canescens (L.) Prokh.

Chenopodium album L.

Cistus albidus L.

Cistus creticus L.

Citrus

Coffea

Dimorphoteca fruticosa (L.) DC.

Dodonaea viscosa (L.) Jacq.

Eremophila maculata (Ker Gawler) F. von Müller.

Erigeron

Euphorbia chamaesyce L.

Euphorbia terracina L.

Grevillea juniperina Br.

Hebe

Heliotropium europaeum L.

Hibiscus

Laurus nobilis L.

Lavandula angustifolia Mill.

Lavandula dentata L.

Lavandula stoechas L.

Myoporum insulare Br.

Myrtus communis L.

Nerium oleander L.

Olea europaea L.

Osteospermum fruticosum (L.) Norl.

Pelargonium x fragrans Willd. (syn. Pelargonium fragrans E. Mey.)

Phillyrea latifolia L.

Polygala myrtifolia L.

Prunus

Rhamnus alaternus L.

Rosmarinus officinalis L.

Spartium junceum L.

Vinca minor L.

Westringia fruticosa (Willd.) Druce

Westringia glabra Br.









LIITE III

4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tartuntavyöhykkeet, joilla sovelletaan 13–17 artiklassa vahvistettuja leviämisen rajoittamista koskevia toimenpiteitä

A OSA

Tartuntavyöhyke Italiassa

Italian tartuntavyöhykkeeseen kuuluvat seuraavat alueet:

1. Leccen maakunta

2. Brindisin maakunta

3. Taranton maakunnassa sijaitsevat kunnat: Avetrana Carosino Crispiano Faggiano Fragagnano Grottaglie Leporano Lizzano Manduria Martina Franca Maruggio Monteiasi Montemesola Monteparano Pulsano Roccaforzata San Giorgio Ionico San Marzano di San Giuseppe Sava Statte Taranto Torricella

4. Barin maakunnassa sijaitseva kunta: Locorotondo

B OSA

Tartuntavyöhyke Ranskassa

Ranskan tartuntavyöhykkeeseen kuuluvat seuraavat alueet:

Korsikan alue

C OSA

Tartuntavyöhyke Espanjassa

Espanjan tartuntavyöhykkeeseen kuuluvat seuraavat alueet:

Baleaarien itsehallintoalue









LIITE IV

Testit Xylella fastidiosa -organismin ja sen alalajien yksilöimiseksi

A. Testit Xylella fastidiosa -organismin esiintymisen kartoittamiseksi ja yksilöimiseksi

1. Reaaliaikainen PCR, perustana Harper et al., 2010 (ja oikaisu 2013);

2. Silmukkavälitteinen isoterminen monistus (LAMP) perustuen alukkeisiin, kehittäjä Harper et al., 2010 (ja oikaisu 2013);

3. Reaaliaikainen PCR, perustana Ouyang et al., 2013.

4. Tavanomainen PCR, perustana Minsavage et al., 1994.

B. Molekyylitestit Xylella fastidiosa -organismin alalajien yksilöimiseksi

1. Multilokus-sekvenssityypitys (MLST), perustana Yuan et al., 2010, kaikkien alalajien määrittämiseksi;

2. PCR, perustana Hernandez-Martinez et al., 2006, alalajien fastidiosa, multiplex ja sandyi määrittämiseksi;

3. PCR, perustana Pooler & Hartung, 1995, alalajin pauca määrittämiseksi.









LIITE V

Mallit rajatuilla alueilla 10–15 artiklan mukaisesti tehtyjen kartoitusten tuloksista raportoimiseksi

A OSA

Malli vuotuisten tilastopohjaisten kartoitusten tuloksista raportoimiseksi







1. Rajatun alueen maantieteellinen sijainti 2. Rajatun alueen alkuperäinen koko (ha) 3. Rajatun alueen päivitetty koko (ha) 4. Menetelmä (H/R) 5. Vyöhyke (esim. PV/TV) 6. Kartoituspaikat 7. Ajankohta A. Kartoituksen määrittely (syöttöparametrit RiBESS+ -järjestelmässä) B. Näytteenotto C. Kartoituksen tulokset 23. Huomautukset 8. Kohdepopulaatio 9. Epidemiologiset yksiköt 10. Havaitsemismenetelmä 11. Näytteenoton tehokkuus 12. Menetelmän herkkyys 13. Riskitekijät (toiminnot, sijaintipaikat ja alueet) 14. Tarkastettujen epidemiologisten yksiköiden määrä 15. Tutkimusten määrä 16. Näytteiden määrä 17. Testien määrä 18. Muiden toimenpiteiden määrä 19. Tulokset 20. Ilmoitettujen esiintymien ilmoitusnumero tapauksen mukaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1715 mukaisesti 21. Saavutettu luotettavuustaso 22. Oletettu esiintyvyys Isäntälajit Alue (ha tai muu sopivampi yksikkö) Tarkastusyksiköt Kuvaus Yksiköt Silmämääräiset tarkastukset Testaus Muut menetelmät Riskitekijä Riskitasot Sijaintipaikkojen määrä Suhteelliset riskit Isäntäpopulaation osuus Positiivinen Negatiivinen Määrittämätön Lukumäärä Päivämäärä

Ohjeet mallin täyttämistä varten

Selitetään kartoituksen suunnittelua koskevat olettamat. Esitetään yhteenveto ja perustelu:

— Kohteena oleva populaatio, epidemiologinen yksikkö ja tarkastusyksiköt;

— Havaitsemismenetelmä ja menetelmän herkkyys;

— Riskitekijä(t), joista ilmoitetaan riskitasot ja vastaavat suhteelliset riskit ja isäntäkasvipopulaation osuudet.

Sarake 1: Ilmoitetaan maantieteellisen alueen nimi, esiintymän numero tai muu tieto, jonka perusteella kyseessä oleva rajattu alue ja sen määrittämispäivä voidaan yksilöidä.

Sarakkeet 2 ja 3: Ilmoitetaan rajatun alueen koko ennen kartoituksen aloittamista ja siihen mahdollisesti tehdyt päivitykset.

Sarake 4: Ilmoitetaan käytetty menetelmä: hävittäminen (H), rajoittaminen (R). Lisätään tarvittaessa rivejä rajattujen alueiden määrän ja niillä sovellettavien menetelmien mukaan.

Sarake 5: Ilmoitetaan, millä rajatun alueen vyöhykkeellä kartoitus tehtiin, ja lisätään rivejä tarpeen mukaan: tartuntavyöhyke (TV) tai puskurivyöhyke (PV), käyttäen eri rivejä. Tapauksen mukaan ilmoitetaan tartuntavyöhykkeen se alue, jolla kartoitus tehtiin (esim. viimeiset 5 km ennen puskurivyöhykettä, taimitarhojen ympärillä jne.), eri riveillä.

Sarake 6: Ilmoitetaan kartoituspaikat tarvittaessa useammalla kuin yhdellä rivillä. Taimitarhoilla tehdyt kartoitukset ilmoitetaan aina omalla rivillään. Jos valitaan vaihtoehto ”muu”, täsmennetään: 1. Ulkoilma (tuotantoalue): 1.1 pelto (viljelymaa, laidun); 1.2. hedelmätarha/viinitarha; 1.3. taimitarha; 1.4. metsä; 2. Ulkoilma (muut): 2.1. yksityiset puutarhat; 2.2. julkiset alueet; 2.3. suojelualue; 2.4. luonnonvaraiset kasvit muilla kuin suojelualueilla; 2.5. muu, täsmennetään kyseessä oleva tapaus (esim. puutarhamyymälä jne.); 3. Fyysisesti suljetut olosuhteet: 3.1. kasvihuone; 3.2. yksityinen paikka, muu kuin kasvihuone; 3.3. julkinen paikka, muu kuin kasvihuone; 3.4. muu, täsmennetään kyseessä oleva tapaus (esim. puutarhamyymälä jne.).

Sarake 7: Ilmoitetaan ne kuukaudet vuodesta, jolloin kartoitukset tehtiin.

Sarake 8: Ilmoitetaan valittu kohdepopulaatio ja sitä vastaava luettelo isäntälajeista ja katetusta alueesta. Kohdepopulaatio määritellään tarkastusyksiköiden kokonaisuutena. Sen koko määritellään tavanomaisesti maatalousalueiden osalta hehtaareina, mutta kyseessä voivat olla myös palstat, pellot, kasvihuoneet jne. Perustellaan valinta taustaolettamissa sarakkeessa 23 (”Huomautukset”). Ilmoitetaan tarkastusyksiköt, joita kartoitus koski. ’Tarkastusyksiköllä’ tarkoitetaan kasveja, kasvinosia, hyödykkeitä, materiaaleja ja tuhoojan vektoreita, jotka on tutkittu tuhoojan yksilöimiseksi ja havaitsemiseksi.

Sarake 9: Ilmoitetaan epidemiologiset yksiköt, joita kartoitus koski, yksikön kuvaus ja mittausyksikkö. ’Epidemiologisella yksiköllä’ tarkoitetaan homogeenista aluetta, jolla tuhoojan ja isäntäkasvien keskinäiset vaikutukset sekä abioottiset ja bioottiset tekijät ja olosuhteet johtaisivat samaan epidemiologiaan, jos tuhoojaa esiintyisi. Epidemiologiset yksiköt ovat kohdepopulaation alajaostoja, jotka ovat epidemiologialtaan homogeenisia ja joihin kuuluu vähintään yksi isäntäkasvi. Joissakin tapauksissa koko isäntäpopulaatio tietyllä alueella / tietyssä maassa voidaan määritellä epidemiologiseksi yksiköksi. Kyse voi olla NUTS-alueista, kaupunkialueista, metsistä, ruusutarhoista tai maatiloista tai hehtaarimääräisistä alueista. Valinta on perusteltava taustaolettamissa.

Sarake 10: Ilmoitetaan kartoituksen aikana käytetyt menetelmät sekä toimenpiteiden määrä kussakin tapauksessa. Jos tietyn sarakkeen tietoja ei ole saatavissa, merkitään ”Ei sovelleta”.

Sarake 11: Ilmoitetaan arvio näytteenoton tehokkuudesta. Näytteenoton tehokkuudella tarkoitetaan todennäköisyyttä valita tartunnan saaneesta kasvista tartunnan saaneita kasvin osia. Vektorien osalta se tarkoittaa sitä, kuinka tehokkaasti menetelmän avulla saadaan otettua kiinni positiivinen vektori, kun niitä esiintyy kartoitettavalla alueella. Maaperän osalta se tarkoittaa sitä, kuinka tehokkaasti saadaan valittua tuhoojan sisältävä maaperänäyte, kun tuhoojaa esiintyy kartoitettavalla alueella.

Sarake 12: ”Menetelmän herkkyydellä” tarkoitetaan sitä, kuinka todennäköisesti menetelmä havaitsee asianmukaisesti tuhoojan esiintymisen. Menetelmän herkkyys määritellään todennäköisyydeksi siitä, että tosiasiallisesti positiivisesta isäntäkasvista saadaan positiivinen testitulos. Se saadaan kertomalla näytteenoton tehokkuus (eli todennäköisyys valita tartunnan saaneesta kasvista tartunnan saaneita kasvinosia) diagnostisella herkkyydellä (joka määritetään yksilöimisprosessissa käytettävällä silmämääräisellä tarkastuksella ja/tai laboratoriotestillä).

Sarake 13: Ilmoitetaan riskitekijät eri riveillä käyttäen rivejä tarpeen mukaan. Ilmoitetaan jokaisen riskitekijän osalta riskitaso ja vastaava suhteellinen riski ja isäntäkasvipopulaation osuus.

Sarake B: Ilmoitetaan kartoituksen tiedot. Jos tietyn sarakkeen tietoja ei sovelleta, merkitään ”Ei sovelleta”. Näissä sarakkeissa annettavat tiedot liittyvät sarakkeeseen 10 ”Havaitsemismenetelmät” sisältyviin tietoihin.

Sarake 19: Ilmoitetaan positiivisiksi, negatiivisiksi ja määrittämättömiksi todettujen näytteiden määrä. ’Määrittämättömiä’ ovat ne analysoidut näytteet, joista ei ole saatu tulosta erilaisten tekijöiden vuoksi (esim. tulos alle toteamisrajan, näytettä ei käsitelty koska sitä ei ollut yksilöity, vanhentunut näyte jne.).

Sarake 20: Ilmoitetaan kartoituksen toteuttamisvuoden aikana ilmoitetut esiintymät. Esiintymän ilmoitusnumeroa ei tarvitse mainita, jos toimivaltainen viranomainen on todennut, että havainto koskee asetuksen (EU) 2016/2031 14 artiklan 2 kohdassa, 15 artiklan 2 kohdassa tai 16 artiklassa tarkoitettua tapausta. Tässä tapauksessa ilmoitetaan sarakkeessa 21 (”Huomautukset”) syy, jonka vuoksi tätä tietoa ei anneta.

Sarake 21: Ilmoitetaan kartoituksen herkkyys, sellaisena kuin se määritellään ISPM:ssä nro 31. Tämän saavutetun luottamustason, joka koskee tuhoojista vapaata asemaa, arvo lasketaan tehtyjen tarkastusten (ja/tai näytteiden) perusteella ottaen huomioon menetelmän herkkyys ja oletettu esiintyvyys.

Sarake 22: Ilmoitetaan oletettu esiintyvyys ennen kartoitusta tehdyn, tuhoojan todennäköistä todellista esiintyvyyttä kentällä koskevan arvioinnin perusteella. Oletettu esiintyvyys asetetaan tavoitteeksi kartoituksessa, ja se vastaa riskinhallinnasta vastaavien tahojen tekemää kompromissia tuhoojan esiintymistä koskevan riskin ja kartoituksen tekemiseen käytettävien resurssien välillä.

B OSA

Malli Xylella fastidiosa -organismin vektorihyönteisiä koskevien kartoitusten tuloksista raportoimiseksi







1. Rajatun alueen kuvaus 2. Menetelmä 3. Vyöhyke 4. Vektorilajit 5. Silmämääräiset tarkastukset 6. Ansojen tyyppi (tai muut vektorien pyydystysmenetelmät, kuten haavit) 7. Ansojen (tai muiden pyydystysmenetelmien) määrä 8. Ansojen (tai tapauksen mukaan muiden menetelmien) tarkistamistiheys 9. Ansojen (tai tapauksen mukaan muiden menetelmien) tarkistamisajankohdat 10. Kerättyjen vektorinäytteiden määrä 11. Pyydystettyjen vektorien määrä 12. Analysoitujen vektorien määrä 13. Analysoitujen vektorinäytteiden määrä 14. Positiivisten vektorinäytteiden määrä 15. Negatiivisten vektorinäytteiden määrä 16. Määrittämättömien vektorinäytteiden määrä 17. Huomautukset Nimi Määrittämispäivä Ajankohta Lukumäärä

Ohjeet mallin täyttämistä varten

Sarake 1: Ilmoitetaan alueen nimi, esiintymän numero tai muu tieto, jonka perusteella kyseessä oleva rajattu alue ja sen määrittämispäivä voidaan yksilöidä.

Sarake 2: Ilmoitetaan: hävittäminen (H), rajoittaminen (R). Lisätään tarvittaessa rivejä rajattujen alueiden määrän ja niillä sovellettavien menetelmien mukaan.

Sarake 3: Ilmoitetaan, millä rajatun alueen vyöhykkeellä kartoitus tehtiin: tartuntavyöhyke (TV) tai puskurivyöhyke (PV), käyttäen eri rivejä. Tapauksen mukaan ilmoitetaan tartuntavyöhykkeen se alue, jolla kartoitus tehtiin (esim. viimeiset 5 km, taimitarhojen ympärillä jne.).

Sarake 4: Ilmoitetaan sarakkeeseen 1 merkityn tuhoojan vektorilajien luettelo, kukin vektori omalla rivillään.

Sarake 5: Ilmoitetaan vain tarvittaessa.

Sarake 6: Ilmoitetaan vektorin pyydystysmenetelmän tyyppi. Jos saman vektorin pyydystämiseen käytetään useampia menetelmiä, tiedot ilmoitetaan eri riveillä.

Sarake 7: Ilmoitetaan ansojen tai muiden pyydystysmenetelmien lukumäärä, kukin menetelmä omalla rivillään.

Sarake 8: Ilmoitetaan, milloin ansat tai pyydykset tarkistettiin (esim. kerran viikossa, kerran kuukaudessa, neljästi vuodessa jne.).

Sarake 9: Ilmoitetaan ne kuukaudet vuodesta, jolloin ansat tarkistetaan.

Sarake 10: Ilmoitetaan kerättyjen näytteiden määrä (samassa näytteessä voi olla useita vektoreita).

Sarake 11: Ilmoitetaan pyydystettyjen vektorien kokonaismäärä. Mukaan luetaan ainoastaan kohteena olevat vektorit, ei muita pyydyksiin jääneitä lajeja.

Sarake 13: Ilmoitetaan tuhoojan varalta analysoitujen vektorinäytteiden määrä; tätä sovelletaan silloin, kun näyte koostuu useammasta kuin yhdestä vektorista.

Sarake 16: Määrittämättömien näytteiden määrä, eli analysoidut näytteet, joista ei erilaisten tekijöiden vuoksi ole saatu tulosta (esim. alle toteamisrajan jne.).”