Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1622/2000
annettu 24 heinäkuuta 2000
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä sekä viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskevista yhteisön säännöistä
(EYVL L 194, 31.7.2000, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Komission asetus (EY) N:o 2451/2000 annettu 7 päivänä marraskuuta
2000 L 282 7 8.11.20002000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 1
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1622/2000
annettu 24 heinäkuuta 2000
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o
1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä
viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskevista yhteisön säännöistä
EUROOP AN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta
1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (1) ja erityisesti sen
42, 44, 45, 46 ja 80 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 V osaston I luvussa ja useissa liitteissä
vahvistetaan viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskevat yleiset
säännöt ja viitataan muilta osin yksityiskohtaisiin soveltamissääntöi-hin, jotka komissio antaa.
(2) Yhteisön elinkeinonharjoittajien ja yhteisön lainsäädännön soveltami-
sesta vastaavan hallinnon edun mukaista on yhdistää nämä säännöksetyhteisön viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskeviksi yhteisön
säännöiksi ja kumota niitä koskevat aiemmat asetukset eli komission
asetus (ETY) N:o 1618/70 (
2), komission asetus (ETY) N:o
1972/78 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
(ETY) N:o 45/80 (4), komission asetus (ETY) N:o 2394/84 (5),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o
2751/86 (6), komission asetus (ETY) N:o 305/86 (7), komission asetus
(ETY) N:o 1888/86 (8), komission asetus (ETY) N:o 2202/89 (9),
komission asetus (ETY) N:o 2240/89 (10), komission asetus (ETY) N:o
3220/90 (11), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
(EY) N:o 1477/99 (12), komission asetus (EY) N:o 586/93 (13),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o
693/96 (14), komission asetus (EY) N:o 3111/93 (15), sellaisena kuin se
on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 693/98 (16), ja komission
asetus (EY) N:o 1128/96 (17).
(3) Näin vahvistettuihin yhteisön sääntöihin on sisällytettävä nykyinen
lainsäädäntö mukautettuna asetuksen (EY) N:o 1493/1999 uusiinvaatimuksiin. Kyseiseen sääntelyyn on kuitenkin syytä tehdä muu-toksia sen johdonmukaisuuden lisäämiseksi, sen yksinkertaistamiseksi
ja puuttuvien osien täydentämiseksi, jotta tällä alalla voidaan vahvistaa
kattava yhteisön sääntely. On myös syytä täsmentää eräitä sääntöjäoikeusvarmuuden parantamiseksi niitä sovellettaessa.
(4) Lisäksi on syytä alaa koskevan sääntelyn yksinkertaistamiseksi antaa
ainoastaan neuvoston kyseisessä asetuksessa (EY) N:o 1493/1999nimenomaisesti tarkoittamat yksityiskohtaiset soveltamissäännöt. Mui-
den sääntöjen osalta perustamissopimuksen 28 artiklasta ja sitä
seuraavista artikloista johtuvien sääntöjen pitäisi olla riittävät takaa-maan viininvalmistuksen alalla viinialan tuotteiden vapaa liikkuvuus.
(5) Lisäksi olisi syytä täsmentää, että näitä sääntöjä sovelletaan rajoitta-
matta muilla aloilla vahvistettujen erityissäännösten soveltamista.!B
(1) EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1.
(2) EYVL L 175, 8.8.1970, s. 17.
(3) EYVL L 226, 17.8.1987, s. 11.
(4) EYVL L 7, 11.1.1980, s. 12.
(5) EYVL L 224, 21.8.1984, s. 8.
(6) EYVL L 253, 5.9.1986, s. 11.
(7) EYVL L 38, 13.2.1986, s. 13.
(8) EYVL L 163, 13.6.1986, s. 19.
(9) EYVL L 209, 21.7.1989, s. 31.
(10) EYVL L 215, 26.7.1989, s. 16.
(11) EYVL L 308, 8.11.1990, s. 22.
(12) EYVL L 171, 7.7.1999, s. 6.
(13) EYVL L 61, 13.3.1993, s. 39.
(14) EYVL L 97, 18.4.1996, s. 17.
(15) EYVL L 278, 11.11.1993, s. 48.
(16) EYVL L 96, 28.3.1998, s. 17.
(17) EYVL L 150, 25.6.1996, s. 13.2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 2
Tällaisia erityissääntöjä voi olla tai niitä voidaan vahvistaa elintarvike-
sääntelyn osalta.
(6) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 42 artiklan 5 kohdassa sallitaan, että
muita kuin kyseisen asetuksen 19 artiklan mukaisesti laaditussa
luokituksessa mainittuja viininvalmistuksessa käytettäviä rypälelajik-
keita ja niistä johdettuja tuotteita saa käyttää yhteisössä kyseisen 42artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen. On syytävahvistaa luettelo lajikkeista, joiden osalta kyseisistä poikkeuksista
säädetään.
(7) Olisi laadittava asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteen V mukaisesti
luettelo niistä määritetyillä alueilla tuotetuista väkevistä tma-laatuvii-
neistä, joille on hyväksytty erityiset valmistussäännöt. Tuotteiden
tunnistamisen ja yhteisön sisäisen kaupan helpottamiseksi olisiviitattava tuotteen kuvaukseen muodossa, jossa se on yhteisönsäännöissä tai tarvittaessa kansallisessa lainsäädännössä.
(8) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteen IV mukaisesti olisi myös
vahvistettava eräiden aineiden käyttörajat ja käyttöedellytykset.
(9) Ottaen huomioon nykyiset lysotsyymin lisäämistä koskevat tekniset ja
tieteelliset tiedot erityisesti näin käsiteltyjen viinien laadullisten ja
terveydellisten ominaisuuksien kannalta ei ole mahdollista vahvistaa
lopullisesti tähän uuteen käsittelyyn liittyviä raja-arvoja eikä ole syytäsallia sen käyttöä lähitulevaisuudessa, vaan tehdä seuraavana vii-nivuonna lisäkokeiluja.
(10) Asetuksen (ETY) N:o 337/79 (
1) 44 artiklassa, sellaisena kuin se on
muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3307/85 (2), säädetään, että 1
päivästä syyskuuta 1986 muiden viinien kuin kuohuviinien, väkevien
viinien ja eräiden laatuviinien korkeimpia kokonaisrikkidioksidipitoi-
suuksia alennetaan 15 milligrammalla litraa kohden. Viinien menek-kivaikeuksien välttämiseksi tämän valmistussäännön muuttamisenjälkeen sallittiin, että kyseisen päivämäärän jälkeen saa tarjota
sellaisenaan nautittavaksi yhteisöstä, Portugalia lukuun ottamatta,
peräisin olevia viinejä, jotka on tuotettu ennen kyseistä päivämäärää,ja edellä mainitusta päivämäärästä alkavan yhden vuoden siirtymä-kauden ajan kolmansista maista ja Portugalista peräisin olevia viinejä,
jos niiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus on ennen 1 päivää syyskuuta
1986 voimassa olleen yhteisön ja tarvittaessa Espanjan lainsäädännönmukainen. Kyseisen toimenpiteen soveltamista olisi jatkettava, koska
tällaisia viinejä voi vielä olla varastoissa.
(11) Asetuksen (ETY) N:o 358/79 (
3) 12 ja 16 artiklassa säädetään, että 1
päivästä syyskuuta 1986 kuohuviinien, laatukuohuviinien ja mää-ritetyillä alueilla tuotettujen laatukuohuviinien korkeimpia kokonais-
rikkidioksidipitoisuuksia alennetaan 15 milligrammalla litraa kohden.
Muista yhteisön maista kuin Portugalista peräisin olevien kuohuviinienosalta asetuksen (ETY) N:o 358/79 22 artiklan 1 kohdassa säädetäänmahdollisuudesta myydä kyseisiä tuotteita varastojen loppumiseen
saakka, jos ne on valmistettu asetuksen (ETY) N:o 358/79, sellaisena
kuin sitä sovelletaan ennen 1 päivää syyskuuta 1986, säännöstenmukaisesti. Olisi annettava siirtymäsäännöksiä tuontikuohuviineistäsekä Espanjasta ja Portugalista peräisin olevista, ennen 1 päivää
syyskuuta 1986 valmistetuista kuohuviineistä näiden tuotteiden
menekkivaikeuksien välttämiseksi. On syytä sallia näiden tuotteidentarjoaminen kyseisen päivämäärän jälkeen siirtymäkauden ajan, jos
niiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus on ennen 1 päivää syyskuuta
1986 voimassa olevien yhteisön säännösten mukainen.
(12) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan B kohdan 1
kohdassa vahvistetaan viinien haihtuvien happojen enimmäispitoisuu-
det. Poikkeuksista voidaan säätää eräiden määritetyillä alueilla
tuotettujen laatuviinien (tma-laatuviinien) ja eräiden maantieteellisellämerkinnällä kuvattujen pöytäviinien osalta tai jos alkoholipitoisuus onvähintään 13 prosenttia. Eräiden Saksasta, Espanjasta, Ranskasta,
Italiasta, Itävallasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin
olevien, kyseisiin luokkiin kuuluvien viinien haihtuvien happojenpitoisuudet ylittävät edellä mainitussa liitteessä V säädetyt pitoisuudet
erityisten valmistusmenetelmien ja korkean alkoholipitoisuuden vuok-
si. Olisi säädettävä poikkeuksesta edellä mainitusta liitteessä V olevan!B
(1) EYVL L 54, 5.3.1979, s. 1.
(2) EYVL L 367, 31.12.1985, s. 39.
(3) EYVL L 54, 5.3.1979, s. 130.2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 3
B osan 1 kohdasta, jotta edellä tarkoitettuja viinejä voidaan edelleen
valmistaa perinteisin menetelmin, joiden ansiosta ne saavat ominais-piirteensä.
(13) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan D kohdan 3 kohdan
mukaisesti on tarpeen määritellä ne viinialueet, joilla perinteisestiharjoitettiin sakkaroosin lisäämistä 8 päivänä toukokuuta 1970olemassa olleen lainsäädännön mukaisesti.
(14) Luxemburgin suurherttuakunnassa viininviljelyalueiden pieni koko
mahdollistaa sen, että toimivaltaiset viranomaiset voivat suorittaakaikkien viiniytettävien tuote-erien järjestelmällistä analyyttistä val-
vontaa. Niin kauan kuin kyseiset edellytykset säilyvät, väkevöimistä
koskevaa ilmoitusta ei vaadita.
(15) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan G kohdan 5
kohdassa säädetään, että kaikista väkevöimistä, happamuuden lisää-
mistä ja happamuuden vähentämistä koskevista toimenpiteistä ontehtävä ilmoitus toimivaltaisille viranomaisille. Sama koskee mainit-tuja toimenpiteitä suorittavien luonnollisten tai oikeushenkilöiden
hallussaan pitämiä sokerin, tiivistetyn rypäleen puristemehun tai
puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun määriä. Näiden ilmoi-tusten tavoitteena on mahdollistaa kyseisten toimenpiteiden valvonta.Tämän vuoksi on välttämätöntä, että ilmoitukset osoitetaan sen
jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella toimenpide
tapahtuu. Ilmoitusten on myös oltava mahdollisimman täsmällisiä, jajos kyseessä on alkoholipitoisuuden lisääminen, niiden on oltavatoimivaltaisella viranomaisella hyvissä ajoin, jotta sitä voidaan valvoa
tehokkaasti. Happamuuden lisäämisen ja vähentämisen osalta riittää
jälkikäteen tapahtuva valvonta. Tästä syystä olisi hallinnon keventä-miseksi sallittava, että markkinointivuoden ensimmäistä ilmoitusta
lukuun ottamatta ilmoitukset tehdään saattamalla ajan tasalle toimi-
valtaisen viranomaisen säännöllisesti tarkastamat rekisterit.
(16) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan F kohdan 1
kohdassa vahvistetaan tietyt säännöt viinien makeuttamisesta. Tämä
säännös koskee ensisijaisesti pöytäviinejä. Sitä voidaan kuitenkinsaman asetuksen VI liitteessä olevan G kohdan 2 kohdan mukaansoveltaa tma-laatuviineihin.
(17) Makeuttaminen ei saa johtaa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä
V olevassa C kohdassa vahvistetut rajat ylittävään lisäväkevöimiseen.Tämän tarpeen huomioon ottamiseksi saman asetuksen liitteessä V
olevan F kohdan 1 kohdassa vahvistetaan erityissäännökset. Lisäksi
valvontatoimenpiteet ovat välttämättömiä erityisesti kyseisten sään-nösten noudattamisen takaamiseksi.
(18) On suotavaa, erityisesti valvonnan tehokkuuden lisäämiseksi, että
makeuttaminen tehdään ainoastaan tuotantovaiheessa tai tuotantoamahdollisimman lähellä olevassa vaiheessa. Tämän vuoksi on tarpeenrajoittaa makeuttaminen tuotanto- ja tukkukauppavaiheeseen.
(19) On tarpeen, että valvontaelin saa tiedon tulossa olevista toimista. Tässä
tarkoituksessa olisi säädettävä, että jokaisen makeuttamista suunnitte-levan henkilön on tehtävä siitä valvontaelimelle kirjallinen ilmoitus.
Tätä menettelyä voidaan kuitenkin helpottaa, jos makeuttamisen tekee
toistuvasti tai jatkuvasti jokin yritys.
(20) Ilmoituksen tarkoituksena on mahdollistaa kyseisten toimien valvonta.
Tämän vuoksi on välttämätöntä, että ilmoitukset osoitetaan sen
jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella toimenpidetapahtuu. Ilmoitusten on myös oltava mahdollisimman täsmällisiä, janiiden on oltava toimivaltaisella viranomaisella ennen toimenpiteen
suorittamista.
(21) Valvonnan tehokkuuden vuoksi on välttämätöntä, että asianosainen
tekee ilmoituksen hallussa pitämistään rypäleen puristemehun tai
tiivistetyn rypäleen puristemehun määristä ennen makeuttamista.
Tämä ilmoitus on arvoton, jollei siihen liity velvoitetta pitää lähtö-ja tulorekisteriä makeuttamiseen käytetyistä tuotteista.
(22) Sakkaroosin käytön välttämiseksi väkevien viinien makeuttamisessa
olisi sallittava tiivistetyn rypäleen puristemehun ohella myös puhdis-
tetun tiivistetyn rypäleen puristemehun käyttö.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 4
(23) Leikkaaminen on yleinen viininvalmistusmenetelmä, jonka käytöstä on
sen mahdollisten vaikutusten vuoksi säädettävä väärinkäytöstenvälttämiseksi.
(24) Leikkaaminen on eri lähteistä tai luokista peräisin olevien viinien tai
rypäleen puristemehujen sekoittamista.
(25) Sellaisille viineille tai rypäleen puristemehuille, jotka ovat lähtöisin
samalta yhteisön viinialueelta tai samalta kolmannen maan tuotantov-yöhykkeeltä, on merkintä maantieteellisestä alkuperäalueesta tai
viiniköynnöslajikkeesta erittäin tärkeä niiden kaupallisen arvon
kannalta. Leikkaamisella olisi siten tarkoitettava myös sellaistenviinien ja rypäleen puristemehujen sekoitusta, jotka ovat lähtöisin
samalta vyöhykkeeltä, mutta sen eri maantieteellisistä yksiköistä, sekä
sellaisten viinien ja rypäleen puristemehujen sekoitusta, jotka on saatueri viiniköynnöslajikkeista tai eri satovuosina, kun näitä koskevatmerkinnät tehdään tällä tavoin saatavan tuotteen kuvaukseen.
(26) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 42 artiklan 6 kohdassa
periaatteessa kielletään pöytävalkoviinin leikkaaminen pöytäpunavii-
nillä, mutta asiaa koskevasta poikkeuksesta säädetään niillä alueilla,
joilla tämä on perinteinen käytäntö.
(27) Tämän poikkeuksen perustella on syytä säätää Espanjaa koskevista
erityisistä yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä yhdistämällä neviininviljelyksen rakenteeseen ja hitaasti muuttuviin kulutustottumuk-
siin.
(28) On varmistettava, että tällä menetelmällä tuotettuja viinejä kulutetaan
ainoastaan Espanjassa, jotta mahdollisuus leikata pöytävalkoviinejä
pöytäpunaviineillä rajoittuisi maahan, jossa se on tarpeen.
(29) On syytä antaa jäsenvaltiolle lupa sallia määrätyn ajan ja kokeilutar-
koituksissa eräiden sellaisten viininviljelymenetelmien tai -käsittelyjenkäyttö, joista ei säädetä asetuksessa (EY) N:o 1493/1999.
(30) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 46 artiklan 3 kohdassa säädetään
sellaisten määritysmenetelmien vahvistamisesta, joiden avulla voidaan
määrittää mainitun asetuksen 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden
koostumus, ja säännöistä, joiden avulla voidaan tarkastaa, onko näitätuotteita käsitelty sallittujen viininvalmistusmenetelmien vastaisesti.
(31) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä VI olevan J kohdan 1
kohdassa säädetään analyyttisesta tutkimuksesta, jossa on mitattavavähintään kyseisten tma-laatuviinien mainitun kohdan 3 kohdassa
lueteltujen laatutekijöiden arvot.
(32) Kyseisiä tuotteita koskevissa asiakirjoissa olevien tietojen valvonta
tekee tarpeelliseksi sellaisten yhdenmukaisten määritysmenetelmien
laatimisen, joita käyttämällä varmistetaan tarkkojen ja verrattavissaolevien tulosten saaminen. Tämän vuoksi näiden menetelmien on
oltava pakollisia kaikissa liiketoimissa ja kaikessa valvonnassa.
Valvonnan tarpeen ja kaupan rajoitettujen mahdollisuuksien perus-teella olisi hyväksyttävä rajoitetuksi ajaksi tiettyjä tavanomaisiamenetelmiä, joilla voidaan tehdä nopea ja tarpeeksi varma tutkittavien
aineiden määritys.
(33) Viinialalla sovellettavat yhteisön vertailumääritysmenetelmät vahvis-
tetaan komission asetuksessa (ETY) N:o 2676/90 (
1). Koska kyseisessä
asetuksessa kuvatut menetelmät ovat asianmukaisia, se olisi pidettävävoimassa lukuun ottamatta tavanomaisia menetelmiä, joita ei vastai-suudessa enää kuvata.
(34) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 80 artiklassa säädetään mahdollisuu-
desta toteuttaa siirtymätoimenpiteet, jotka ovat tarpeen tässä asetuk-
sessa säädettyyn järjestelmään siirtymisen helpottamiseksi. Tätä
mahdollisuutta on syytä käyttää, jotta toimijoille, joilla on suuretvarastot eräitä tässä asetuksessa tarkoitettuja tuotteita, ei aiheutuisi
huomattavia tappioita.
(35) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viinin hallintokomitean
lausunnon mukaiset,!B
(1) EYVL L 272, 3.10.1990, s. 1.2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 5
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tämän asetuksen tarkoitus
Viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskevan yhteisön lainsäädännön
muodostavat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 V osaston I luku ja liitteet sekä
nämä säännöt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kaikkia elintarvikkeita
koskevien yleisten säännösten soveltamista.
Nämä säännöt koskevat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 yksityiskohtaisia
soveltamissääntöjä erityisesti seuraaville: viiniytettäväksi tarkoitetut tuotteet
(I osasto) ja yhteisössä sallitut viininvalmistusmenetelmät ja -käsittelyt (II ja
III osasto).
I OSASTO
ERÄITÄ RYPÄLEITÄ JA RYPÄLEEN PURISTEMEHUJA KOSKE-
V AT V AATIMUKSET
2 artikla
Eräiden rypälelajikkeiden käyttö
1. Yksinomaan syötäväksi tarkoitettuja viinirypäleitä tuottaviksi lajikkeiksi
luokitelluista lajikkeista saatujen rypäleiden viiniyttäminen on kiellettyä.
2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 42 artiklan 5 kohdassa
säädetään, tässä säännöksessä tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen yhtei-sössä voidaan käyttää tämän asetuksen liitteessä I esitetyistä lajikkeistasaatuja rypäleitä.
3 artikla
Eräiden tuotteiden, joilla ei ole luonnollista alkoholipitoisuutta, käyttö
kuohuviinien, hiilihapotettujen kuohuviinien tai hiilihapotettujen helmei-
levien viinien valmistuksessa
Tämän asetuksen liitteessä II vahvistetaan vuodet, jolloin huonojen ilmasto-
olojen vuoksi A- ja B-viininviljelyvyöhykkeiltä saatuja tuotteita, joiden
luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei ole kyseiselle vii-ninviljelyvyöhykkeelle vahvistetun vähimmäismäärän suuruinen, voidaanasetuksen (EY) N:o 1493/1999 44 artiklan 3 kohdassa säädetyin edellytyksin
käyttää kuohuviinien, hiilihapotettujen kuohuviinien tai hiilihapotettujen
helmeilevien viinien valmistukseen.
4 artikla
Tiettyjen viiniköynnöslajikkeiden rypäleistä saatujen rypäleen puriste-
mehujen käyttö aromaattisten laatukuohuviinien ja aromaattisten tma-
laatukuohuviinien valmistukseen ja poikkeukset tällaisesta käytöstä
(1) Tämän asetuksen liitteessä III olevassa A osassa esitetään sellaisia
rypäleitä tuottavat viiniköynnöslajikkeet, joista saadaan rypäleen puristeme-
hua tai käymistilassa olevaa rypäleen puristemehua, joita on käytettävä
aromaattisten laatukuohuviinien ja aromaattisten tma-laatukuohuviinienvalmistukseen tarkoitetun cuvéen koostumukseen asetuksen (EY) N:o1493/1999 liitteessä V olevan I kohdan 3 kohdan a alakohdan ja liitteessä
VI olevan K kohdan 10 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(2) Tämän asetuksen liitteessä III olevassa B osassa vahvistetaan asetuksen
(EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan I kohdan 3 kohdan a alakohdassa ja
liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdan a alakohdassa tarkoitetut
poikkeukset, jotka koskevat viiniköynnöslajikkeita ja cuvéen koostumuksenmuodostavia tuotteita.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 6
II OSASTO
VIININV ALMISTUSMENETELMÄT JA -KÄYTÄNNÖT
I LUKU
VIININV ALMISTUKSESSA SALLITTUJEN ERÄIDEN AINEIDEN
KÄYTÖN RAJOITUKSET JA EDELL YTYKSET
5 artikla
Eräiden aineiden käytön rajoitukset
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV vahvistettuja viininvalmistuk-
sessa sallittuja aineita voidaan käyttää ainoastaan tämän asetuksen liitteessä
IV esitetyissä rajoissa.
6 artikla
Polyvinyylipolypyrrolidoni
Polyvinyylipolypyrrolidonia, jonka käytöstä säädetään asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan p alakohdassa ja 3 kohdan y
alakohdassa, saa käyttää ainoastaan, jos se täyttää tämän asetuksen liitteessä
V esitetyt puhtausvaatimukset.
7 artikla
Kalsiumtartraatti
Kalsiumtartraattia, jonka käytöstä tartraatin saostumisen edistämiseksi
säädetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 3 kohdan v
alakohdassa, saa käyttää ainoastaan, jos se täyttää tämän asetuksen liitteessä
VI esitetyt vaatimukset.
8 artikla
Viinihappo
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan m alakohdassa
ja 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetty viinihapon käyttö happa-
muuden vähentämiseksi on sallittu ainoastaan tuotteille, jotka
— saadaan Elbling- ja Riesling -viiniköynnöslajikkeista ja— on valmistettu rypäleistä, jotka on korjattu seuraavilla A-viininviljelyv-
yöhykkeen pohjois-osassa sijaitsevilla viinialueilla:
— Ahr,— Rheingau,— Mittelrhein,— Mosel-Saar-Ruwer,— Nahe,— Rheinhessen,— Rheinpfalz,— Moselle luxembourgeoise.
9 artikla
Aleppo-mäntypihka
Aleppo-mäntypihkaa, jonka käytöstä säädetään asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä IVolevan 1 kohdan n alakohdassa, saa käyttää ainoastaanretsina-pöytäviinin valmistuksessa. Tätä viininvalmistusmenetelmää saa
soveltaa ainoastaan
— Kreikan maantieteellisellä alueella,
— sellaisista rypäleistä saadussa rypäleen puristemehussa, joiden lajikkeet,
tuotantoalue ja viiniyttämisalue on määritelty 31 päivänä joulukuuta 1980
voimassa olleessa Kreikan lainsäädännössä, pihkaa saa lisätä korkeintaan!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 7
1 000 grammaa hehtolitraan käytettävää tuotetta ennen käyttämistä, jos
todellinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei ole käyttämisenaikana yli kolmannesta tilavuusprosentteina ilmoitetusta kokonaisalko-holipitoisuudesta.
Jos Kreikka aikoo muuttaa toisessa luetelmakohdassa tarkoitettuja säännök-
siä, sen on ilmoitettava tästä etukäteen komissiolle. Kreikka voi pannakyseiset muutokset täytäntöön, jos komissio ei vastaa kahden kuukauden
kuluessa tiedonannosta.
10 artikla
Beetaglukanaasi
Beetaglukanaasia, jonka käytöstä säädetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999
liitteessä IV olevan 1 kohdan j alakohdassa ja 3 kohdan m alakohdassa, saakäyttää ainoastaan, jos se täyttää tämän asetuksen liitteessä VII esitetytvaatimukset.
11 artikla
Maitohappobakteerit
Maitohappobakteereja, joiden käytöstä säädetään asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan q alakohdassa ja 3 kohdan z
alakohdassa, saa käyttää ainoastaan, jos ne täyttävät tämän asetuksenliitteessä VIII esitetyt vaatimukset.
12 artikla
Ioninvaihtohartsit
Ioninvaihtohartsit, joita voidaan käyttää asetuksen (EY) N:o 1493/1999
liitteessä IV olevan 2 kohdan h alakohdan mukaisesti, ovat sulfonihappo- ja
ammoniumryhmiä sisältäviä styreenin tai divinyylibentseenin kopolymeerejä.
Niiden on oltava elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeitakoskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta1988 annetun neuvoston direktiivin 89/109/ETY (
1) säännösten ja sen
noudattamiseksi annettujen yhteisön ja kansallisten säännösten mukaiset.
Ne eivät saa myöskään luovuttaa tämän asetuksen liitteessä IX olevallamääritysmenetelmällä testattaessa yhdellekään mainitulle uutteelle enemmänkuin 1 milligramman orgaanisia aineita litraa kohti. Niiden regenerointi on
suoritettava käyttämällä elintarvikkeiden valmistukseen sallittuja aineita.
Niitä voidaan käyttää ainoastaan enologin tai teknisen asiantuntijan
valvonnassa sen jäsenvaltion viranomaisten hyväksymässä laitoksessa, jonka
alueella näitä hartseja käytetään. Näiden viranomaisten on määritettävä
hyväksytyille enologeille ja teknisille asiantuntijoille kuuluvat tehtävät javelvollisuudet.
13 artikla
Kaliumferrosyanidi
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 3 kohdan p alakohdassa
säädetty kaliumferrosyanidin käyttö on sallittu ainoastaan niiden enologien tai
teknisten asiantuntijoiden valvonnassa, jotka ovat sen jäsenvaltion viran-
omaisten hyväksymiä, joiden alueella käsittely tapahtuu ja joiden vastuutakoskevat vaatimukset vahvistaa tarvittaessa kyseinen jäsenvaltio.
Kaliumferrosyanidikäsittelyn jälkeen viinin on sisällettävä rautajäämiä.
Tässä artiklassa tarkoitetun aineen käytön valvontaan sovelletaan jäsenvalti-
oiden vahvistamia säännöksiä.!B
(1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 38.2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 8
14 artikla
Kalsiumfytaatti
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 3 kohdan p alakohdassa
säädetty kalsiumfytaatin käyttö on sallittu ainoastaan niiden enologien tai
teknisten asiantuntijoiden valvonnassa, jotka ovat sen jäsenvaltion viran-
omaisten hyväksymiä, joiden alueella käsittely tapahtuu ja joiden vastuutakoskevat vaatimukset vahvistaa tarvittaessa kyseinen jäsenvaltio.
Käsittelyn jälkeen viinin on sisällettävä rautajäämiä.Tässä artiklassa tarkoitetun aineen käytön valvontaan sovelletaan jäsenvalti-
oiden vahvistamia säännöksiä.
15 artikla
DL-viinihappo
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 3 kohdan s alakohdassa
säädetty DL-viinihapon käyttö on sallittu ainoastaan niiden enologien tai
teknisten asiantuntijoiden valvonnassa, jotka ovat sen jäsenvaltion viran-omaisten hyväksymiä, joiden alueella käsittely tapahtuu ja joiden vastuutakoskevat vaatimukset vahvistaa tarvittaessa kyseinen jäsenvaltio.
Tässä artiklassa tarkoitetun aineen käytön valvontaan sovelletaan jäsenvalti-
oiden vahvistamia säännöksiä.
16 artikla
Elektrodialyysikäsittely
Elektrodialyysikäsittelyä, jonka käytöstä tartraatin stabiloitumisen edistämi-
seksi säädetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IVolevan 4 kohdan balakohdassa, saa soveltaa ainoastaan sillä edellytyksellä, että käsittely täyttäätämän asetuksen liitteessä X esitetyt vaatimukset. Sitä saa käyttää vain
pöytäviiniin 31 päivään heinäkuuta 2001.
17 artikla
Ureaasi
Ureaasia, jonka käytöstä viinien ureapitoisuuden vähentämiseksi säädetään
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 4 kohdan c alakohdassa,saa käyttää ainoastaan, jos se täyttää tämän asetuksen liitteessä XI esitetyt
vaatimukset ja puhtausvaatimukset.
18 artikla
Hapen lisääminen
Asetuksen (EY) N:o 1492/1999 liitteessä IV olevan 4 kohdan a alakohdassa
säädetty happi on lisättävä puhtaana kaasumaisena happena.
II LUKU
ERITYISET RAJOITUKSET JA EDELL YTYKSET
19 artikla
Rikkidioksidipitoisuus
1. Tämän asetuksen liitteessä XII esitetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999
liitteessä V olevan A kohdan 2 kohdassa esitettyjen viiniluettelojenmuutokset.
2. Sellaisenaan nautittavaksi voidaan tarjota varastojen loppumiseen asti— ennen 1 päivää syyskuuta 1986 tuotettuja yhteisöstä, Portugalia lukuun
ottamatta, peräisin olevia muita viinejä kuin kuohuviinejä ja väkeviä
viinejä, ja
— ennen 1 päivää syyskuuta 1987 tuotettuja kolmansista maista tai
Portugalista peräisin olevia muita viinejä kuin kuohuviinejä ja väkeviäviinejä,!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 9
joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei niitä sellaisenaan nautittavaksi
tarjottaessa ylitä seuraavia rajoja:
a) 175 milligrammaa litraa kohti punaviineissä;
b) 225 milligrammaa litraa kohti valko- ja roseeviineissä;
c) poiketen siitä, mitä a ja b alakohdassa säädetään, 225 milligrammaa litraa
kohti punaviineissä ja 275 milligrammaa litraa kohti valko- ja rosee-
viineissä, jos viinien jäännössokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna
on vähintään 5 grammaa litraa kohti.
Tuotantomaassa voidaan lisäksi tarjota varastojen loppumiseen asti nautitta-
vaksi tai viedä kolmansiin maihin:
— Espanjasta peräisin olevia, ennen 1 päivää syyskuuta 1986 valmistettuja
viinejä, joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei ylitä ennen tätäpäivämäärää Espanjassa voimassa olleissa säädöksissä säädettyjä pitoi-
suuksia,
— Portugalista peräisin olevia, ennen 1 päivää tammikuuta 1991 valmistet-
tuja viinejä, joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei ylitä ennen tätä
päivämäärää Portugalissa voimassa olleissa säännöksissä säädettyjäpitoisuuksia.
3. Sellaisenaan nautittavaksi voidaan tarjota varastojen loppumiseen asti
kolmansista maista tai Portugalista peräisin olevia yhteisöön ennen 1 päivääsyyskuuta 1987 tuotuja viinejä, joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei ylitä
tapauksen mukaan seuraavia rajoja:
— 250 milligrammaa litraa kohti kuohuviineissä;
— 200 milligrammaa litraa kohti tma-kuohuviineissä.
Tuotantomaassa voidaan lisäksi tarjota varastojen loppumiseen asti nautitta-
vaksi tai viedä kolmansiin maihin:
— Espanjasta peräisin olevia, ennen 1 päivää syyskuuta 1986 valmistettuja
viinejä, joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei ylitä ennen tätä
päivämäärää Espanjassa voimassa olleissa säädöksissä säädettyjä pitoi-
suuksia,
— Portugalista peräisin olevia, ennen 1 päivää tammikuuta 1991 valmistet-
tuja viinejä, joiden kokonaisrikkidioksidipitoisuus ei ylitä ennen tätäpäivämäärää Portugalissa voimassa olleissa säännöksissä säädettyjäpitoisuuksia.
20 artikla
Haihtuvien happojen pitoisuus
Tämän asetuksen liitteessä XIII esitetään viinit, joiden osalta säädetään
haihtuvien happojen kokonaispitoisuutta koskevista poikkeuksista asetuksen
(EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan B kohdan 3 kohdan mukaisesti.
21 artikla
Kaliumsulfaatin käyttö eräissä väkevissä viineissä
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 4 kohdan b
alakohdassa tarkoitettuja kaliumsulfaatin käyttöä koskevia poikkeuksia
voidaan soveltaa ainoastaan seuraaviin espanjalaisiin viineihin:
a) ”vino generoso”, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä IV olevan L kohdan 8 kohdassa,
b) ”vino generoso de licor”, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY)
N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan L kohdan 11 kohdassa.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 10
II OSASTO
VIININV ALMISTUSMENETELMÄT
I LUKU
VÄKEVÖIMINEN
22 artikla
Sakkaroosin käytön salliminen
Sakkaroosin käyttö on sallittu asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V
olevan D kohdan 3 kohdan mukaisesti seuraavilla viinialueilla:
a) A-viininviljelyvyöhyke
b) B-viininviljelyvyöhyke
c) C-viininviljelyvyöhykkeet, lukuun ottamatta Italiassa, Kreikassa, Espan-
jassa ja Portugalissa sekä seuraavien hovioikeuksien tuomiovaltaan
kuuluvissa Ranskan departementeissa:
— Aix-en-Provence,— Nîmes,
— Montpellier,
— Toulouse,
— Agen,
—P a u ,— Bordeaux,
— Bastia.
Kansalliset viranomaiset voivat poikkeuksellisesti sallia väkevöimisen
kuivasokeroimalla edellisessä kohdassa tarkoitetuissa Ranskan departemen-
teissa. Ranskan on annettava tästä tieto viipymättä komissiolle ja muillejäsenvaltiolle.
23 artikla
Väkevöittäminen silloin kun ilmasto-olot ovat olleet poikkeuksellisen
huonot
Tämän asetuksen liitteessä XIV esitetään ne vuodet, jolloin asetuksen (EY)
N:o 1493/1999 liitteessä V olevan C kohdan 3 kohdassa tarkoitettuluonnollisen alkoholipitoisuuden lisääminen on sallittu kyseisen asetuksen
75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen kyseisen säännöksen 4
alakohdan mukaisesti. Lisäksi siinä esitetään tarvittaessa asianomaisetviiniviljelyvyöhykkeet, maantieteelliset alueet ja lajikkeet.
24 artikla
Kuohuviinien cuvéen väkevöiminen
Jäsenvaltiot voivat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä VI olevan H
kohdan 4 kohdan ja I kohdan 5 kohdan sekä liitteessä VI olevan K kohdan 11kohdan mukaisesti sallia cuvéen väkevöimisen kuohuviinien valmistus-paikalla, jos
a) mitään cuvéen ainesosaa ei ole vielä väkevöity;
b) cuvéen ainesosat ovat peräisin ainoastaan sen alueella korjatuista
rypäleistä;
c) väkevöiminen suoritetaan ainoastaan kerran;
d) seuraavat raja-arvot eivät ylity:
— A-viininviljelyvyöhykkeeltä peräisin olevista ainesosista valmistetun
cuvéen osalta 3,5 tilavuusprosenttia, jos sen kaikkien ainesosienluonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 5 tilavuusprosenttia.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 11
— B-viininviljelyvyöhykkeeltä peräisin olevista ainesosista valmistetun
cuvéen osalta 2,5 tilavuusprosenttia, jos sen kaikkien ainesosienluonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 6 tilavuusprosenttia.
— C I a-, C I b-, C II- tai CIII -viiniviljelyvyöhykkeiltä peräisin olevista
ainesosista valmistetun cuvéen osalta 2 tilavuusprosenttia, jos senkaikkien ainesosien luonnollinen alkoholipitoisuus on vastaavasti
vähintään 7,5 tilavuusprosenttia, 8 tilavuusprosenttia, 8,5 tilavuusp-
rosenttia tai 9 tilavuusprosenttia.
Edellä mainitut raja-arvot eivät estä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 44
artiklan 3 kohdan säännösten soveltamista kyseisen asetuksen liitteessä Iolevassa 15 kohdassa tarkoitettujen kuohuviinien valmistukseen tarkoi-
tettuihin cuvéisiin;
e) käytetty menetelmä on sakkaroosin, tiivistetyn rypäleen puristemehun tai
puhdistetun tiivistetyn rypäleen puristemehun lisääminen.
25 artikla
Väkevöimistä koskevat hallinnolliset säännöt
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan G kohdan 5 kohdassa
tarkoitetun alkoholipitoisuuden lisäämistä koskevan ilmoituksen tekevät
luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka suorittavat tarkoitettuja
toimenpiteitä. Ilmoitus on tehtävä sen jäsenvaltion toimivaltaisen viran-omaisen, jonka alueella toimenpide suoritetaan, vahvistamassa määräajassa jasen vahvistamia asianmukaisia valvontaedellytyksiä noudattaen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus on tehtävä kirjallisesti, ja siinä on
oltava seuraavat tiedot:
— ilmoituksen tekijän nimi ja osoite,
— paikka, jossa toimenpide suoritetaan,— toimenpiteen suorittamisen alkamispäivämäärä ja -kellonaika,— toimenpiteen kohteena olevan tuotteen kuvaus,
— käytettävä menetelmä sekä kuvaus siinä käytettävän tuotteen luonteesta.
3. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että toimivaltaiselle viranomaiselle
toimitetaan etukäteisilmoitus, joka koskee useampia toimenpiteitä tai tiettyä
ajanjaksoa. Tällainen ilmoitus hyväksytään ainoastaan, jos yritys pitää
rekisteriä, johon on kirjattu 6 kohdan mukaisesti kukin väkevöimistoimenpidesekä 2 kohdassa tarkoitetut tiedot.
4. Jäsenvaltioiden on määritettävä edellytykset, joilla ilmoituksen tekijä,
joka ylivoimaisen esteen vuoksi on estynyt suorittamasta ilmoituksessaan
mainittua toimenpidettä, esittää toimivaltaiselle viranomaiselle uuden,
tarvittavan valvonnan suorittamisen mahdollistavan ilmoituksen.
Jäsenvaltioiden on annettava nämä säännökset kirjallisesti tiedoksi komissi-
olle.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua ilmoitusta ei vaadita Luxemburgin
suurherttuakunnassa.
6. Alkoholipitoisuuden lisäämiseen liittyvät merkinnät on tehtävä rekiste-
reihin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklan mukaisesti välittömästivarsinaisen toimenpiteen päättymisen jälkeen.
Jos etukäteisilmoitus kattaa useita toimenpiteitä eikä siihen merkitä
toimenpiteiden alkamispäivää eikä -tuntia, rekisteriin on tehtävä merkintä
myös ennen kunkin toimenpiteen alkamista.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 12
II LUKU
HAPPAMUUDEN LISÄÄMINEN JA VÄHENTÄMINEN
26 artikla
Happamuuden lisäämistä ja vähentämistä koskevat hallinnolliset säännöt
1. Toimijoiden on esitettävä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V
olevan G kohdan 5 kohdassa tarkoitettu ilmoitus happamuuden lisäämisen javähentämisen osalta viimeistään toisena päivänä markkinointivuoden aikanasuoritetun ensimmäisen toimenpiteen jälkeen. Ilmoitus on voimassa kaikkien
kyseisen markkinointivuoden toimenpiteiden osalta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus on tehtävä kirjallisesti, ja siinä on
oltava seuraavat tiedot:
— ilmoituksen tekijän nimi ja osoite,
— toimenpiteen luonne,— paikka, jossa toimenpide suoritetaan.
3. Happamuuden lisäämis- tai vähentämistoimenpiteisiin liittyvät merkinnät
on tehtävä rekistereihin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklan mukaisesti
vahvistettujen säännösten mukaisesti.
III LUKU
VÄKEVÖIMISTOIMENPITEITÄ SEKÄ HAPPAMUUDEN LISÄÄ-
MIS- JA VÄHENTÄMISTOIMENPITEITÄ KOSKEV AT YHTEISET
SÄÄNNÖT
27 artikla
Saman tuotteen happamuuden lisääminen ja vähentäminen
Tapaukset, joissa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä I määritellyn
saman tuotteen happamuuden lisääminen ja väkevöiminen ovat sallittujaasetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan E kohdan 7 kohdan
mukaisesti, päätetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen ja esitetään tämän asetuksen liitteessä XV .
28 artikla
Muiden tuotteiden kuin viinin väkevöimistoimenpiteitä sekä happamuu-
den lisäämis- ja vähentämistoimenpiteitä koskevat yleiset edellytykset
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan F kohdan 1 kohdassa
tarkoitetut toimenpiteet on tehtävä ainoastaan kerran. Jäsenvaltiot voivat
kuitenkin säätää, että jotkut näistä toimenpiteistä voidaan tehdä useaankertaan, jos tällainen käsittely parantaa kyseisten tuotteiden viiniytymistä.
Tällöin asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V säädettyjä raja-arvoja
sovelletaan koko toimenpiteeseen.
29 artikla
Väkevöimistoimenpiteille sekä happamuuden lisäämis- ja vähentämistoi-
menpiteille vahvistetuista päivämääristä poikkeaminen
Poiketen asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan G kohdan 7
kohdassa vahvistetuista päivämääristä väkevöimistoimenpiteet sekä happa-
muuden lisäämis- ja vähentämistoimenpiteet voidaan suorittaa ennen tämänasetuksen liitteessä XVI esitettyjä päivämääriä.
IV LUKU
MAKEUTTAMINEN
30 artikla
Makeuttamista koskevat tekniset säännöt
Pöytäviinien ja tma-laatuviinien makeuttaminen on sallittua ainoastaan
tuotanto- tai tukkukauppavaiheessa.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 13
31 artikla
Makeuttamista koskevat hallinnolliset säännöt
1. Makeuttamista suunnittelevien luonnollisten henkilöiden tai oikeushen-
kilöiden on toimitettava ilmoitus sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viran-omaiselle, jonka alueella makeuttaminen tehdään.
2. Ilmoitukset on tehtävä kirjallisina. Niiden on oltava toimivaltaisella
viranomaisella vähintään 48 tuntia ennen päivää, jona makeuttaminen
tehdään.
Kun makeuttamisen tekee toistuvasti tai jatkuvasti jokin yritys, jäsenvaltiot
voivat kuitenkin sallia, että toimivaltaiselle viranomaiselle toimitetaanilmoitus, joka koskee useampia toimenpiteitä tai tiettyä ajanjaksoa. Tällainen
ilmoitus hyväksytään ainoastaan, jos yritys pitää rekisteriä, johon merkitään
jokainen makeutustoimenpide ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot.
3. Ilmoitusten on sisällettävä seuraavat tiedot:a) Kun kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan F
kohdan 1 kohdan a alakohdassa ja liitteessä VI olevan G kohdan 2
kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti tehty makeutus,
i) käytetyn pöytäviinin tai tma-laatuviinin määrä ja kokonaisalkoholi-
pitoisuus ja todellinen alkoholipitoisuus;
ii) lisättävän rypäleen puristemehun määrä ja kokonaisalkoholipitoisuus
ja todellinen alkoholipitoisuus;
iii) pöytäviinin tai tma-laatuviinin kokonaisalkoholipitoisuus ja todelli-
nen alkoholipitoisuus makeutuksen jälkeen.
b) Kun kyseessä on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan F
kohdan 1 kohdan b alakohdassa ja liitteessä VI olevan G kohdan 2kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti tehty makeutus,
i) käytetyn pöytäviinin tai tma-laatuviinin määrä ja kokonaisalkoholi-
pitoisuus ja todellinen alkoholipitoisuus;
ii) tapauksen mukaan rypäleen puristemehun määrä ja kokonaisalko-
holipitoisuus ja todellinen alkoholipitoisuus tai lisättävän tiivistetynrypäleen puristemehun määrä ja kokonaisalkoholipitoisuus ja
todellinen alkoholipitoisuus sekä tiheys;
iii) pöytäviinin tai tma-laatuviinin kokonaisalkoholipitoisuus ja todelli-
nen alkoholipitoisuus makeutuksen jälkeen.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden on pidettävä kirjaa
saapuvista ja lähtevistä eristä kirjaamalla makeuttamisen suorittamiseksi
hallussaan pitämien rypäleen puristemehujen ja tiivistettyjen rypäleen
puristemehujen määrät.
32 artikla
Eräiden tuotujen viinien makeuttaminen
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan F kohdan 3 kohdassa
tarkoitettuun tuotujen viinien makeuttamiseen sovelletaan tämän asetuksen 30
ja 31 artiklassa säädettyjä edellytyksiä.
33 artikla
Väkevien viinien makeuttamista koskevat erityiset säännöt
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä VI olevan L kohdan 11
kohdassa määriteltyä ”vino generoso de licoria” on sallittua makeuttaaasetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 6 kohdan aalakohdan toisessa luetelmakohdassa säädetyin edellytyksin.
2. Väkevää tma-laatuviiniä ”Madeira” on sallittua makeuttaa asetuksen
(EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 6 kohdan a alakohdan
kolmannessa luetelmakohdassa säädetyin edellytyksin.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 14
V LUKU
LEIKKAAMINEN
34 artikla
Määritelmä
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 46 artiklan 2 kohdan b alakohdan
mukaan leikkaamisella tarkoitetaan seuraavaa: sellaisten viinien ja rypäleen
puristemehujen sekoittamista, jotka ovat lähtöisin
a) eri valtioista;
b) asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä III tarkoitetuilta yhteisön eri
viininviljelyvyöhykkeiltä tai kolmannen maan eri tuotantovyöhykkeiltä;
c) samalta yhteisön viininviljelyvyöhykkeeltä tai samalta kolmannen maan
tuotantovyöhykkeeltä, mutta jotka kuitenkin ovat peräisin:
— eri maantieteellisiltä alkuperäalueilta,
— eri viiniköynnöslajikkeista,— eri satovuosilta,
kun edellä olevia luetelmakohtia koskevat merkinnät tehdään tai on
tehtävä kyseisen tuotteen kuvaukseen; tai
d) eri viiniluokista tai rypäleen puristemehuluokista.
2. Eri viiniluokilla tai rypäleen puristemehuluokilla tarkoitetaan:
— punaviiniä, valkoviiniä sekä rypäleen puristemehuja ja viinejä, jotka
soveltuvat yhden viiniluokan viinin valmistukseen,
— pöytäviiniä, tma-laatuviiniä sekä rypäleen puristemehuja ja viinejä, jotka
soveltuvat yhden viiniluokan viinin valmistukseen.
Tätä kohtaa sovellettaessa roseeviiniä pidetään punaviininä.
3. Leikkaamisella ei tarkoiteta
a) tiivistetyn rypäleen puristemehun tai puhdistetun tiivistetyn rypäleen
puristemehun lisäämistä kyseisen tuotteen luonnollisen alkoholipitoisuu-den kohottamiseksi;
b) seuraavien makeuttamista:
— pöytäviini,
— tma-laatuviini silloin kun makeuttava tuote on peräisin siltä
maantieteelliseltä alueelta, jonka nimeä se kantaa, tai jos makeuttava
tuote on puhdistettu tiivistetty rypäleen puristemehu;
c) tma-laatuviinin valmistusta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä VI
olevan D kohdan 2 kohdassa tarkoitetuin perinteisin menetelmin.
35 artikla
Leikkaamista koskevat yleiset yksityiskohtaiset säännöt
1. Seuraavien sekoittaminen ja leikkaaminen on kiellettyä:
— pöytäviinien leikkaaminen keskenään, tai
— pöytäviinin valmistukseen soveltuvien viinien leikkaaminen keskenään
tai toisilla pöytäviineillä, tai
— tma-laatuviinien leikkaaminen keskenään,
jos jokin ainesosa ei täytä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 tai tämän asetuksen
säännöksiä.
2. Sekoittamalla tuoreita rypäleitä, rypäleen puristemehua, käymistilassa
olevaa rypäleen puristemehua tai käymistilassa olevaa uutta viiniä kyseistenviinien valmistukseen soveltuvien tuotteiden tai pöytäviinin kanssa ei saadapöytäviinien valmistukseen soveltuvaa viiniä tai pöytäviiniä, jos jokin edellä
mainituista tuotteista ei täytä pöytäviinin valmistukseen soveltuvan viinin tai
pöytäviinin valmistuksen osalta säädettyjä vaatimuksia.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 15
3. Pöytäviinejä ovat ainoastaan tuotteet, jotka on saatu leikkaamalla
pöytäviinejä keskenään tai leikkaamalla pöytäviinejä pöytäviinien valmistuk-seen soveltuvilla viineillä, jos kyseessä olevien soveltuvien viinien luonnol-linen alkoholipitoisuus ei ylitä 17:ää tilavuusprosenttia, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta seuraavien kohtien soveltamista.
4. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1493/1999 44 artiklan 7 kohdan ja
tämän asetuksen 36 artiklan soveltamista leikattaessa pöytäviinin valmistuk-
seen soveltuvaa viiniä
a) pöytäviinillä saadaan pöytäviiniä ainoastaan, jos toimenpide tehdään
viininviljelyvyöhykkeellä, jolla pöytäviinin valmistukseen soveltuva viinion tuotettu;
b) muulla pöytäviinin valmistukseen soveltuvalla viinillä saadaan pöytävii-
niä ainoastaan, jos
— kyseinen pöytäviinin valmistukseen soveltuva viini on saatu samalta
alueelta, ja
— toimenpide on tehty samalla viininviljelyvyöhykkeellä.
5. On kiellettyä leikata rypäleen puristemehua tai pöytäviiniä, jolle on tehty
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan n alakohdassa
tarkoitettu viininvalmistuskäsittely, rypäleen puristemehulla tai pöytäviinillä,jolle kyseistä viininvalmistuskäsittelyä ei ole tehty.
36 artikla
Valko- ja punaviinien leikkaamista Espanjassa koskevat erityiset säännöt
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 42 artiklan 6 kohdan mukaisesti sallitaan
31 päivään heinäkuuta 2005 Espanjan alueella pöytävalkoviinin valmistuk-seen soveltuvan viinin tai pöytävalkoviinin leikkaaminen pöytäpunaviininvalmistukseen soveltuvalla viinillä tai pöytäpunaviinillä, jos saadulla
tuotteella on pöytäpunaviinin ominaispiirteet.
2. Ainoastaan sellaiset espanjalaiset pöytäpuna- ja pöytäroseeviinit, joita ei
ole saatu 1 kohdassa tarkoitetun leikkaamisen tuloksena, soveltuvat muiden
jäsenvaltioiden kanssa käytävään kauppaan tai kolmansiin maihin suuntau-
tuvaan vientiin.
3. Edellä 2 kohdan soveltamiseksi Espanjan nimeämä toimivaltainen elin
takaa espanjalaisten pöytäpuna- ja pöytäroseeviinien alkuperän merkitsemällä
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklassa säädetyssä asiakirjassa virallisillehuomautuksille varattuun kohtaan leiman, jota edeltää merkintä ”muusta kuinvalko- ja punaviinin leikkaamisesta saatu viini”.
VI LUKU
MUIDEN TUOTTEIDEN LISÄÄMINEN
37 artikla
Tisleen lisääminen väkeviin viineihin ja eräisiin väkeviin tma-laatuvii-
neihin
Tämän asetuksen liitteessä XVII vahvistetaan ominaisuudet viinistä tai
kuivatuista rypäleistä saatavalle tisleelle, jota voi asetuksen (EY) N:o14931999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan a alakohdan i alakohdantoisen luetelmakohdan mukaisesti lisätä väkeviin viineihin ja eräisiin väkeviin
tma-laatuviineihin.
38 artikla
Muiden tuotteiden lisääminen eräisiin väkeviin tma-laatuviineihin ja
rypäleen puristemehun käyttö niiden valmistuksessa
1. Tämän asetuksen liitteessä XVIII A esitetään luettelo väkevistä tma-
laatuviineistä, joiden valmistuksessa käytetään rypäleen puristemehua tai
rypäleen puristemehun ja viinin sekoitusta asetuksen (EY) N:o 1493/1999liitteessä V olevan J kohdan 1 kohdan mukaisesti.
2. Tämän asetuksen liitteessä XVIII B esitetään luettelo väkevistä tma-
laatuviineistä, joihin voidaan lisätä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä Volevan J kohdan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja tuotteita.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 16
39 artikla
Alkoholin lisääminen helmeileviin viineihin
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 42 artiklan 3 kohdan mukaisesti alkoholin
lisääminen helmeileviin viineihin saa lisätä helmeilevien viinien kokonaisal-
koholipitoisuutta korkeintaan 0,5 tilavuusprosentilla. Alkoholia saa lisätä
ainoastaan expedition-liuoksena ja sillä edellytyksellä, että kyseinen mene-telmä on perinteinen ja tuottajajäsenvaltion lainsäädännössä sallittu ja ettäkyseisestä lainsäädännöstä on ilmoitettu komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
VII LUKU
ERÄÄT V ANHENTAMISTA KOSKEV AT EDELL YTYKSET
40 artikla
Eräiden väkevien viinien vanhentaminen
Väkevää tma-laatuviiniä ”Madeira” on sallittua vanhentaa asetuksen (EY) N:o
1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 6 kohdan c alakohdassa säädetyin
edellytyksin.
III OSASTO
UUSIEN VIININV ALMISTUSMENETELMIEN KOEKÄYTTÖ
41 artikla
Yleiset säännöt
1. Kukin jäsenvaltio voi asetuksen (EY) N:o 1493/1999 46 artiklan 2
kohdan f alakohdassa tarkoitettua koekäyttöä varten antaa luvan käyttääenintään kolmen vuoden ajan eräitä viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä,joista ei säädetä asetuksessa (EY) N:o 1493/1999 tai tässä asetuksessa, sillä
edellytyksellä että
— kyseiset menetelmät tai käsittelyt täyttävät asetuksen (EY) N:o
1493/1999 42 artiklan 2 kohdassa vahvistetut edellytykset,
— menettelyjen tai käsittelyjen kohteena olevat määrät ovat koetta kohden
korkeintaan 50 000 hehtolitraa vuodessa,
— saatuja tuotteita ei lähetetä sen jäsenvaltion alueen ulkopuolelle, jossa
koe tehtiin.
— Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsen-
valtioille kokeen alussa kunkin luvan edellytykset.
Koe on yksi tai useampi toimenpide, joka toteutetaan osana täsmällisesti
määriteltyä tutkimushanketta, jossa sovelletaan yhtenäistä koemenettelyä.
2. Jäsenvaltion on ennen 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättymistä
toimitettava komissiolle tiedonanto luvan saaneesta kokeesta. Komissio
ilmoittaa kokeen tuloksista muille jäsenvaltioille. Asianomainen jäsenvaltio
voi tapauksen mukaan ja tulosten perusteella jättää komissiolle hakemuksenkokeen jatkamisen sallimisesta mahdollisesti ensimmäistä koetta suuremmal-la määrällä vielä enintään kolmeksi vuodeksi. Jäsenvaltion on liitettävä
hakemukseensa asianmukainen asiakirja-aineisto.
3. Komissio tekee 2 kohdassa tarkoitettua hakemusta koskevan päätöksen
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
Se voi samalla päättää, että koe voidaan toteuttaa muissa jäsenvaltioissa
samoin edellytyksin.
4. Saatuaan kaikki kyseistä koetta koskevat tiedot komissio tekee 1 tai 2
kohdassa tarkoitetun määräajan päätyttyä tarvittaessa neuvostolle ehdotuksen
kyseisessä kokeessa käytetyn viininvalmistusmenetelmän tai -käsittelynsallimisesta pysyvästi.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 17
VI OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
42 artikla
Ennen 1 päivää elokuuta 2000 tuotetut viinit
Ennen 1 päivää elokuuta 2000 tuotettuja viinejä voidaan tarjota ja toimittaa
sellaisenaan nautittavaksi edellä mainitun päivämäärän jälkeen, jos ne ovat
yhteisön tai kansallisten ennen tuota päivämäärää voimassa oleviensäännösten mukaiset.
43 artikla
Sellaisten tuotteiden tislausta, liikkuvuutta ja käyttötarkoitusta koskevat
edellytykset, jotka eivät täytä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 tai tämän
asetuksen säännöksiä
1. Tuotteet, joita ei asetuksen (EY) N:o 1493/1999 45 artiklan mukaan voi
tarjota tai toimittaa sellaisenaan nautittavaksi, on hävitettävä. Jäsenvaltiot
voivat kuitenkin sallia, että tiettyjä sellaisia tuotteita, joiden ominaisuudetjäsenvaltiot määrittävät, voidaan käyttää tislaamoissa, etikkavalmistamoissatai teollisuudessa.
2. Kyseiset tuotteet eivät saa olla ilman laillista perustetta tuottajan tai
kauppiaan hallussa, eikä niitä voida siirtää muualle kuin tislaamoon,
etikkavalmistamoon tai laitokseen, joka käyttää tai jalostaa niitä teollisesti,
taikka laitokseen, jossa ne tuhotaan.
3. Jäsenvaltiot voivat lisätä denaturointiainetta tai indikaattoriainetta
edellisessä alakohdassa tarkoitettuihin viineihin niiden tunnistamisen helpot-tamiseksi. Ne voivat myös kieltää ensimmäisessä kohdassa säädetyt
käyttötarkoitukset perustelluista syistä ja hävittää kyseiset tuotteet.
44 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetukset (ETY) N:o 1618/70, (ETY) N:o 1972/78, (ETY) N:o
2394/84, (ETY) N:o 305/86, (ETY) N:o 1888/86, (ETY) N:o 2094/86, (ETY)
N:o 2202/89, (ETY) N:o 2240/89, (ETY) N:o 3220/90, (ETY) N:o 586/93,
(ETY) N:o 3111/93 ja (EY) N:o 1128/96.
2. Asetusta (ETY) N:o 2676/90 sovelletaan tuotteisiin, jotka kuuluvat
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamisalaan. Kumotaan 1 päivästäelokuuta 2001 asetuksen (ETY) N:o 2676/90 liitteessä olevan 1 luvun 5
kohdan, 3 luvun 5 kohdan, 5 luvun 3.2 kohdan, 12 luvun 3 kohdan, 16 luvun 3
kohdan, 18 luvun 3 kohdan, 23 luvun 3 kohdan, 25 luvun 2.3 kohdan, 26luvun 3 kohdan, 27 luvun 3 kohdan, 30 luvun 3 kohdan, 37 luvun 3 kohdan ja40 luvun 1.4 kohdan säännökset.
45 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2000.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan
kaikissa jäsenvaltioissa.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 18
LIITE I
Luettelo viiniköynnöslajikkeista, joiden rypäleitä voidaan käyttää tässä
säädöksessä tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen poiketen asetuksen (EY) N:o
1493/1999 42 artiklan 5 kohdan säännöistä
(tämän asetuksen 2 artikla)
(p. m. )!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 19
LIITE II
Vuodet, jolloin A- ja B-viininviljelyvyöhykkeiltä saatuja tuotteita, joiden luonnol-
linen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina ei täytä asetuksessa (EY) N:o 1493/1999 vahvistettua vähimmäispitoisuutta, voidaan käyttää kuohuviinien, hiilihapo-
tettujen kuohuviinien tai hiilihapotettujen helmeilevien viinien valmistukseen
(tämän asetuksen 3 artikla)
(p. m. )!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 20
LIITE III
A. Luettelo viiniköynnöslajikkeista, joiden rypäleitä voidaan käyttää aromaattisten
laatukuohuviinien ja aromaattisten tma-laatukuohuviinien cuvéen valmistukseen
(tämän asetuksen 4 artikla)
Aleatico N
Ασύρτικ/omikron( Assyrtiko)
Bourboulenc B
Brachetto NClairette BColombard BFreisa NGamay N
Gewuerztraminer Rs
Girò NΓλυκερύθρα( Glykerythra)
HuxelrebeMacabeu BKaikki malvoise-lajikkeetMauzac, valkoinen ja rosee
Monica N
Μ/omikronσ/khi/omikronφίλερ/omikron( Moschofilero)
Mueller-Thurgau BKaikki Muscat-lajikkeetParellada BPerle B
Piquepoul B
PoulsardProseccoΡ/omikronδίτης( Roditis)
ScheurebeTorbato
B. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan I kohdan 3 kohdan a
alakohdassa ja liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdan a alakohdassa tarkoitetutpoikkeukset, jotka koskevat aromaattisten laatukuohuviinien ja aromaattisten
tma-laatukuohuviinien cuvéen valmistusta
Poiketen siitä, mitä liitteessä VI olevan K kohdan 10 kohdan a alakohdassa säädetään,
aromaattisen laatukuohuviinin cuvéen valmistuksessa saa käyttää ainoastaan viinejä,jotka on saatu Prosecco-viiniköynnöslajikkeesta peräisin olevista rypäleistä, jotka onkorjattu Conegliano-Valdobbiadene et Montello e Colli Asolan -alkuperänimityksen
mukaan määritellyiltä maantieteellisiltä alueilta.!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 21
LIITE IV
Eräiden aineiden käytön rajoitukset
(tämän asetuksen 5 artikla)
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä IV tarkoitettujen aineiden käyttöä koskevat rajoitukset siinä esitetyin edellytyksin ovat
seuraavat:
AineKäyttö tuoreille rypäleille, rypäleen puriste-
mehulle, käymistilassa olevalle rypäleen pu-
ristemehulle, kuivuneista viinirypäleistä val-
mistetulle käymistilassa olevalle rypäleen
puristemehulle, tiivistetylle rypäleen puriste-
mehulle ja käymistilassa olevalle uudelle
viinilleKäyttö sellaisenaan nautittavaksi tarkoitetulle
käymistilassa olevalle rypäleen puristemehul-
le, pöytäviinin valmistukseen soveltuvalle
viinille, pöytäviinille, kuohuviinille, hiiliha-
potetulle kuohuviinille, helmeilevälle viinille,
hiilihapotetulle helmeilevälle viinille, väke-
ville viineille ja tma-laatuviinille
Hiivasoluseos 40 g/hl 40 g/hl
Hiilidioksidi (1) enimmäispitoisuus näin käsitellyssä vii-
nissä: 2 g/l
L-askorbiinihappo (1) 150 mg/l
Sitruunahappo (1) lopullinen pitoisuus näin käsitellyssä
viinissä: 1 g/l
Mesoviinihappo 100 mg/l
Kuparisulfaatti 1 g/hl, jos näin käsitellyn tuotteen
kuparipitoisuus ei ole yli 1 mg/l
Viininvalmistuskäyttöön tarkoitettu hiili 100 g kuivatuotetta/hl 100 g kuivatuotetta/hlRavintosuolat, diammoniumfosfaatti tai
ammoniumsulfaatti0,3 g/l (suolana ilmaistuna) (
2) 0,3 g/l (suolana ilmaistuna) kuohuviinien
valmistuksessa
Ammoniumsulfiitti tai ammoniumbisul-
fiitti0,2 g/l (suolana ilmaistuna) (2)
Kasvunedistäjät, tiamiinihydrokloridina, 0,6 mg/l (tiamiinina ilmaistuna) 0,6 mg/l (tiamiinina ilmaistuna) kuohu-
viinien valmistuksessa
Polyvinyylipolypyrrolidoni 80 g/hl 80 g/hlKalsiumtartraatti, 200 g/hlKalsiumfytaatti 8 g/hl
(
1)Tämän tuotteen puhtausvaatimukset ovat elintarvikkeiden muiden lisäaineiden kuin väri- ja makeutusaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista
2 päivänä joulukuuta 1996 annetussa komission direktiivissä 96/77/EY (EYVL L 339, 30.12.1996, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 98/86/EY (EYVL L 334, 9.12.1998, s. 1), tarkoitetut puhtausvaatimukset.
(2)Näitä tuotteita voidaan käyttää myös yhdessä siten, että kokonaispitoisuuden raja on 0,3 g/l eikä edellä mainittu enimmäispitoisuus 0,2 g/lylity.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 22
LIITE V
Polyvinyylipolypyrrolidonia koskevat vaatimukset ja puhtausvaatimukset
(tämän asetuksen 6 artikla)
Polyvinyylipolypyrrolidoni (pvpp), jonka käytöstä säädetään asetuksen (ETY) N:o
1493/1999 liitteessä IV olevan 1 kohdan p alakohdassa ja 3 kohdan y alakohdassa, ontilastollisesti muodostettu [1-(2-okso-1-pyrrolidinyylietyleeni)] polymeeri.
Se valmistetaan polymeroimalla N-vinyyli-2-pyrrolidonia joko natriumhydroksidi- tai
N,N’-divinyyli-imidatsolidoni -katalysaattorin läsnäollessa.
OMINAISUUDET
Kevyt jauhe, valkoisesta kermanvalkoiseen.
Veteen tai orgaanisiin liuottimiin liukenematon.
Emäksiin ja väkeviin epäorgaanisiin happoihin liukenematon.
KOKEET
1. HÄVIKKI KUIV ATTAESSA:
Alle 5 % seuraavissa koeolosuhteissa:
Mitataan 2 g PVPP:tä halkaisijaltaan 70 mm olevaan kvartsimaljaan; kuivataan
uunissa 100–105 °C:ssa kuusi tuntia. Annetaan jäähtyä eksikkaattorissa japunnitaan.
Huomautus:
Kaikki jäljempänä määrätyt raja-arvot viittaavat kuivattuun tuotteeseen.
2. TUHKA
Tuhkan paino alle 0,5 % seuraavissa koeolosuhteissa:
Hehkutetaan kokeessa 1 saatu jäännös asteittain ylittämättä 500–550 °C:ta.
3. ARSENIKKI
Alle kaksi ppm seuraavissa koeolosuhteissa:
Tuotteen esikäsittely koetta varten:
Mitataan 0,5 g PVPP:tä borosilikaattilasiseen pyöreäpohjaiseen pulloon, joka
asetetaan reikälevylle kaula kallistettuna. Lisätään 5 ml puhdasta rikkihappoa
(analyyttistä reagenssilaatua) ja 10 ml puhdasta typpihappoa (analyyttistäreagenssilaatua) ja lämmitetään vähitellen. Kun seoksen väri alkaa muuttuaruskeaksi, lisätään pieni määrä typpihappoa ja jatketaan lämmitystä. Jatketaantällä tavoin, kunnes neste säilyy värittömänä ja pullon täyttää valkoinen SO
3-
savu. Annetaan jäähtyä, täytetään 10 ml:lla vettä ja lämmitetään uudelleen,kunnes typpipitoiset höyryt muodostavat valkoista savua. Toistetaan tämä
suoritus vielä kaksi kertaa; jälkimmäisen toiston jälkeen keitetään hetken ajan,
jäähdytetään ja lisätään vettä, kunnes liuosta on 40 ml.
Reagenssit (analyyttistä reagenssilaatua)
1. Väkevä arsenikkiliuos (100 mg arsenikkia litrassa)
Punnitaan tarkalleen 0,132 g 100 °C:ssa kuivattua arseenitrioksidia 500
ml:n erlenmeyerpulloon. Lisätään 3 ml natriumhydroksidiliuosta ja 20
ml vettä. Ravistellaan liukenemiseen asti. Neutraloidaan tämä arsenik-
kiliuos 15 ml:lla 10-prosenttiseksi (m/m) laimennettua rikkihappoa jalisätään kyllästettyä bromivettä (reagenssilaatua), kunnes vapaan
bromin keltainen väri säilyy (teoriassa 7 ml). Kuumennetaan kiehu-mispisteeseen bromiylijäämän poistamiseksi, siirretään 10 00 ml:nmittapulloon ja täytetään merkkiin tislatulla vedellä.
2. Laimea arsenikkiliuos (1 mg arsenikkia litrassa)
Sekoitetaan:
Väkevää arsenikkiliuosta (100 mg
arsenikkia litrassa)10
4ml!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 23
Tislattua vettä kunnes liuosta on 1 000 ml
1 ml tätä liuosta sisältää 0,001
milligrammaa arsenikkia.
3. Lyijyasetaattivanu
Upotetaan hydrofiilistä vanua 5-prosenttiseen (m/m) lyijyasetaattiliuok-
seen, johon on lisätty 1 % etikkahappoa. Annetaan vanun tippua jakuivua ilmassa. Säilytetään hyvin suljetussa pullossa.
4. 100 °C:ssa uunissa kuivattu hydrofiilinen vanu
Säilytetään hyvin suljetussa pullossa.
5. Elohopeabromidipaperi
Kaadetaan 5 % alkoholi-elohopeabromidiliuos suorakulmaiseen asti-
aan. Upotetaan tähän liuokseen valkoinen 80 g/m
2suodatinpaperi, joka
on leikattu 15 × 22 cm:n suuruisiksi paloiksi ja taitettu kaksinkerroin.Annetaan paperin tippua ja kuivua pimeässä paikassa taitettuna muusta
aineesta kuin metallista valmistetun langan päälle. Leikataan pois
kaistaleet 1 cm:n päästä taitteesta ja alareunoista. Leikataan paperi15 × 15 mm:n suuruisiksi neliöiksi; säilytetään hyvin suljetussapullossa, jonka ympärille on kääritty musta paperi.
6. Tinakloridiliuos
Kylmäliuotetaan 20 g analyysilaatua olevia puhtaita tinarakeita 100
ml:aan puhdasta suolahappoa, d = 1,19. Säilytetään metallitinan kanssailmatiiviillä venttiilitulpalla suljetussa pullossa.
7. Kaliumjodidiliuos
Kaliumjodidia 10 g
Vettä kunnes liuosta on 100 ml
8. Typpihappo arsenikin määritykseen (analyyttistä reagenssilaatua)
Happo, jonka tiheys 20 °C:ssa on 1,38 ja joka sisältää 61,5–65,5 %
typpihappoa HNO
3. Siitä ei saa jäädä yli 0,0001 % kiinteää jäännöstä.
Se ei saa sisältää dititsonilla havaittavaa lyijyä eikä yli 1:ta
miljoonasosaa kloori-ioneja, yli 2:ta miljoonasosaa rikki-ioneja, 2:tamiljoonasosaa ortofosfaatti-ioneja eikä yli 1:ta sadasmiljoonasosaaarseenia.
9. Rikkihappo arseenin määritykseen (analyyttistä reagenssilaatua)
Tiheydeltään 20 °C:ssa 1,831–1,835 oleva happo, joka sisältää
vähintään 95 % rikkihappoa H
2SO4. Siitä ei saa jäädä yli 0,0005 %
kiinteää jäännöstä. Se ei saa sisältää yli 2:ta miljoonasosaa raskasme-talleja, 1:tä miljoonasosaa rautaa, 1:tä miljoonasosaa kloori-ioneja, 1:tä
miljoonasosaa nitraatti-ioneja, 5:tä miljoonasosaa ammoniumioneja
eikä yli 2:ta sadasmiljoonasosaa arsenikkia.
10. 20-prosenttiseksi (V/V) laimennettu rikkihappoliuos (36 g H
2SO4/100
ml).
Sekoitetaan:
Puhdasta rikkihappoa (analyyttistä
reagenssilaatua)200 ml
Tislattua vettä kunnes liuosta on 1 000 ml
11. Platinoitu sinkki
Puhdas arseeniton sinkki, rakeina tai tankoina. Tämä sinkki platinoi-
daan sijoittamalla se mittalasiin ja peittämällä 1/20 000 platinakloridi-
liuoksella. Kahden tunnin kuluttua pestään sinkki tislatulla vedellä,annetaan platinoidun sinkin valua monikerroksisen imupaperin päällä,kuivataan ja pannaan kuivaan pulloon.
On tarkistettava, että 5 g tätä sinkkiä, joka on sijoitettu jäljempänä
kuvattuun laitteeseen, johon on lisätty 4,5 ml puhdasta rikkihappoa,täytetty vedellä 40 ml:ksi ja johon on tämän jälkeen lisätty kaksi tippaa
tinakloridiliuosta ja 5 ml 10 % kaliumjodidiliuosta, ei vähintään 2
tunnin kuluttua jätä elohopeabromidipaperiin mitään jälkeä. On myöstarkistettava, että 1 g jäljempänä kuvatulla tavalla käytettyä arsenikkiajättää näkyvän jäljen.!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 24
Laitteiston kuvaus:
Käytetään 90–100 ml:n lasitulpallista pulloa, jossa on sisähalkaisijaltaan 6
mm:n ja pituudeltaan 90 mm:n lasiputki. Putki kapenee alaosastaan ja sen
sivussa on reikä (pisaraloukku). Putken yläpäässä on tasaiseksi hiottu pinta, jokaon kohtisuorassa putken akselia vastaan. Toinen lasiputki, jonka sisähalkaisijaon sama ja pituus 30 mm ja joka päättyy samanlaiseen tasaiseksi hiottuunpintaan kuin edellä mainittu putki, voidaan liittää edelliseen ja kiinnittääkahdella kierrejousella tai kumirenkaalla (ks. kuva).
Suoritus:
Asetetaan ulosmenoputkeen kohtaan A kuiva hydrofiilinen vanutuppo ja sen
yläpuolelle lyijyasetaattivanutuppo.
Asetetaan ulosmenoputken osien väliin kohtaan B elohopeabromidipaperineliö
ja yhdistetään putken osat.
Mitataan pulloon 40 ml rikkihappoliuosta, 2 tippaa tinakloridiliuosta ja 5 ml
kaliumjodidiliuosta. Odotetaan 15 minuuttia. Lisätään 5 g platinoitua sinkkiä jasuljetaan pullo välittömästi etukäteen valmistetulla putkella.
Annetaan vapautumisen tapahtua loppuun asti (vähintään 2 tuntia). Puretaan
laite, upotetaan elohopeabromidipaperi 10 ml:aan kaliumjodidiliuosta puoleksitunniksi, ravistellaan ajoittain, huuhdellaan runsaasti ja annetaan kuivua.
Ruskeaa tai keltaista jälkeä ei saa esiintyä tai sen on oltava vaaleampi kuin
värin, joka on syntynyt rinnakkaiskokeessa, joka on suoritettu 1:lla 1 g/mlarsenikkiliuosta, johon on lisätty 4,5 ml puhdasta rikkihappoa, täytetty 40ml:ksi vedellä ja johon on tämän jälkeen lisätty kaksi tippaa tinakloridiliuosta ja5 ml 10 % kaliumjodidiliuosta.
4. RASKASMETALLIT
Lyijynä ilmaistuna vähemmän kuin 20 ppm seuraavissa koeolosuhteissa:
Punnitsemisen jälkeen liuotetaan tuhka 1 ml:aan puhdasta suolahappoa ja 10
ml:aan tislattua vettä. Lämmitetään liukenemisen helpottamiseksi. Lisätääntislattua vettä, kunnes liuosta on 20 ml. 1 ml tätä liuosta sisältäämineraaliainekset, jotka sisältyvät 0,10 g:aan PVPP:tä.
Mitataan 160 × 16 -kokoiseen koeputkeen 10 ml tuhkaliuosta, 2 ml puhdasta 4-
prosenttista natriumfluoridiliuosta, 0,5 ml puhdasta ammoniakkia, 3 ml vettä,0,5 ml puhdasta etikkahappoa ja 2 ml kyllästettyä vetysulfidin vesiliuosta.
Sakkaa ei saa syntyä. Jos liuos värjäytyy ruskeaksi, värin on oltava vaaleampi
kuin seuraavalla tavalla valmistetun vertailunäytteen värin:
Mitataan 160 × 16 -kokoiseen koeputkeen 2 ml liuosta, joka sisältää 0,01 g
lyijyä yhdessä litrassa (10 mg/litra), 15 ml vettä, 0,5 ml 4-prosenttista (m/V)natriumfluoridia, 0,5 ml puhdasta etikkahappoa ja 2 ml kyllästettyä vetysulfidin
vesiliuosta. Tämä putki sisältää 20 g lyijyä.
Huomautus:
Tällä konsentraatiolla lyijysulfidi saostuu vain etikkaliuoksessa; saostuminen
voitaisiin saada aikaan pelkästään 0,05 ml:lla suolahappoa 15 ml:aa kohti,mutta käytännössä tätä konsentraatiota on liian vaikea saavuttaa tarkasti.
Jos 0,5 ml etikkahappoa korvataan 0,5 ml:lla suolahappoa, saostuvat vain
kupari, elohopea jne.
Tuotteen mahdollisesti, yleensä ferriyhdisteenä, sisältämä rauta hapettaa
vetysulfidihapon, jolloin muodostuu rikkisakka, joka peittää hyytelömäisen
lyijysulfidisakan. Kun rauta kompleksoidaan 0,5 ml:lla natriumfluoridia, se
hapettaa vetysulfidihapon hitaammin.
Tämä määrä riittää 1 mg:n suuruisen rauta(III)erän kompleksointiin. Natriumf-
luoridimäärää lisätään, jos rautaa on enemmän.
Jos tuotteet sisältävät kalsiumia, fluoridin lisäämisen jälkeen on suodatettava.
5. KOKONAISTYPPI
Pitoisuus 11–12,8 % seuraavissa koeolosuhteissa:
Laite:
A. Laitteistossa on:
1. Borosilikaattilasista valmistettu 1 l:n pyöreäpohjainen pullo A,
jota käytetään lämmitysastiana ja joka on varustettu hanasuppi-
lolla täyttämistä varten. Sitä voidaan lämmittää kaasulla taisähköllä.
2. Jatkoputki C, jota käytetään kuplimisastiasta B tulevan
kulutetun nesteen keräämiseen.!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 25
3. Vinokaulainen 500 ml:n kuplimisastia B; sisääntuloputken on
ulotuttava pullon pohjaan saakka. Ulosmenoputken ympärilläon pisaraloukku, joka muodostaa kuplimisastian yläosan.Hanasuppilon E avulla voidaan lisätä käsiteltävää nestettä ja
lipeäliuosta.
4. Pituudeltaan 30–40 cm:n pystyjäähdytin, joka päättyy ohutkau-
laiseen palloon.
5. Vetoisuudeltaan 250 ml:n erlenmeyerpullo, joka on tarkoitettu
tisleen keräämiseen.
B. Pitkäkaulainen munanmuotoinen 300 ml:n mineralisaatiopullo.
Tarvittavat aineet:
Puhdas rikkihappo
Mineralisaatiokatalyytti
30 % (m/m) natriumhydroksidiliuos
40 % (m/V) puhdas boorihappoliuos
0,1 N suolahappoliuos
Bromokresolivihreästä ja metyylipunaisesta sekoitettu indikaattoriliuos.
Lämmitysastia on täytettävä vedellä, joka on tehty happamaksi 1 promillella
rikkihappoa. Ennen muita toimenpiteitä tämä neste olisi CO
2:n poistamiseksi
kiehautettava siten, että poistohana P on auki.
Suoritus
Punnitaan mineralisaatiopulloon PVPP:tä tarkalleen punnittu määrä, joka on
noin 0,20 g. Lisätään 2 g mineralisaatiokatalyyttiä ja 15 ml puhdastarikkihappoa.
Lämmitetään paljaalla liekillä pitäen pullon kaulaa kallistettuna, kunnes liuos
on väritöntä ja pullon seinämissä ei esiinny hiiltyneitä aineita.
Jäähtymisen jälkeen laimennetaan 50 ml:lla vettä ja jäähdytetään; siirretään
tämä neste kuplimisastiaan B suppilon E kautta; tämän jälkeen lisätään 40–50
ml 30 % natriumhydroksidiliuosta siten, että neste tulee kokonaan emäksiseksija vapautetaan ammoniakki vesihöyryllä ja kerätään tisle keräyspulloonsijoitettuun liuokseen, jossa on 5 ml boorihappoa ja 10 ml vettä; pallon kaulanpään on oltava upotettu nesteeseen. Lisätään 1–2 tippaa indikaattoriseosta jakerätään 70–100 ml tislettä.
Titrataan tislettä 0,1 N suolahappoliuoksella kunnes indikaattorin väri muuttuu
vaaleanpunertavaksi violetiksi.
1 ml 0,1 N suolahappoliuosta vastaa 1,4 mg typpeä.
Laitteisto ammoniakin tislaamiseksi vesihöyryvirrassa
(Parnasin ja Wagnerin mukaan)
Hanat P ja E voidaan korvata muoviputkella, jossa on Mohrin pihdit.
6. LIUKOISUUS VESILIUOKSESSA
Pienempi kuin 0,5 % seuraavissa koeolosuhteissa:!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 26
Mitataan 10 g PVPP:tä 200 ml:n pulloon, joka sisältää 100 ml tislattua vettä.
Ravistetaan ja annetaan seistä 24 tuntia. Suodatetaan huokoisuudeltaan 2,5:nsuodatinverkon läpi ja tämän jälkeen huokoisuudeltaan 0,8:n suodatinverkonläpi. Suodoksesta vesihauteessa haihdutetun jäännöksen painon on oltavapienempi kuin 50 mg.
7. LIUKOISUUS EMÄKSISESSÄ ALKOHOLILIUOKSESSA
Pienempi kuin 1 % seuraavissa koeolosuhteissa:
Mitataan 1 g PVPP:tä pulloon, joka sisältää 500 ml seuraavaa seosta:
Etikkahappoa 3 gEtanolia 10 ml
Tislattua vettä kunnes liuosta on 100 ml
Annetaan seistä 24 tuntia. Suodatetaan huokoisuudeltaan 2,5:n suodatinverkon
läpi ja tämän jälkeen huokoisuudeltaan 0,8:n suodatinverkon läpi. Haihdutetaan
suodosta vesihauteessa. Haihdutuksen loppuvaihe tehdään vesihauteessa,
halkaisijaltaan 70 mm:n taaratussa kvartsimaljassa. Kuivaksi haihdutetunjäännöksen painon on oltava alle 10 mg, kun otetaan huomioon mahdollinenjäännös, joka syntyy 500 ml:n suuruisen etikkahappo-etanoliseosmääränhaihduttamisessa.
8. PVPP:N TEHOKKUUS SUHTEESSA FENOLIYHDISTEIDEN ABSORPTI-
OON
Seuraavissa koeolosuhteissa määritetyn aktiivisuusprosentin on oltava vähintään
30 %.
A. Reagenssit
1. 0,1 N natriumhydroksidiliuos
2. 0,1 N salisyylihappoliuos
(13,81 g salisyylihappoa liuotetaan 500 ml:aan metanolia ja
laimennetaan 1 litralla vettä).
B. Suoritus
1. 1 Punnitaan 2–3 g PVPP:tä 250 ml:n erlenmeyerpulloon ja
kirjataan paino W 0,001 gramman tarkkuudella.
2. Lasketaan näytteen sisältämä kuiva-ainepitoisuus P prosentteina
yhden desimaalin tarkkuudella.
3. Lisätään 0,1 N salisyylihappoliuosta seuraavan kaavan mukai-
sesti:
43 × W × P = lisättävä määrä millilitroina.
4. Suljetaan pullo ja ravistellaan 5 minuutin ajan.
5. Kaadetaan 25 °C:inen seos Buchner-suppiloon, jossa on
suodatin ja joka on yhdistetty 250 ml:n pulloon; pidetään yllätyhjiötä, kunnes on saatu riittävä määrä suodosta 50 ml:n
näytettä varten (suodoksen on oltava kirkasta).
6. Pipetoidaan 50 ml suodosta 250 ml:n erlenmeyerpulloon.
7. Määritetään neutralointipiste fenoliftaleiinilla ja 0,1 N natrium-
hydroksidiliuoksella ja kirjataan tilavuus Vs.
8. Titrataan 50 ml salisyylihappoliuosta (vertailuliuos) samalla
tavoin ja kirjataan tilavuus Vb.
C. Laskeminen
Aktiivisuusprosentti
Vb Vs
Vb100
Huomautus:
Kaikki 2–8 kohdassa määrätyt raja-arvot viittaavat kuiva-aineeseen.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 27
9. VAP AA N-VINYYLIPYRROLIDONI – ENINTÄÄN 0,1 %
Menetelmä
Suspendoidaan 4,0 g näytettä 30 ml:aan vettä, sekoitetaan 15 minuuttia,
kaadetaan 9–15 m:n (G4-malli) lasisintterisuodattimen läpi 250 ml:n erlen-meyerpulloon. Pestään jäännös 100 ml:lla vettä, lisätään yhdistettyihinsuodoksiin 500 mg natriumasetaattia ja titrataan 0,1 N jodilla, kunnes jodin
väri säilyy tasaisena. Lisätään vielä 3,0 ml 0,1 N jodia, annetaan seistä 10
minuutin ajan ja titrataan jodiylimäärä 0,1 N natriumhyposulfiitilla; lisätään 3ml KA-tärkkelystä (koeaine) kunnes värinmuutospiste saavutetaan. Suoritetaansokeakoe. Jodia saa kulua enintään 0,72 ml, joka vastaa enintään 0,1 %:avinyylipyrrolidonia.
10. VAP AA N’N-DIVINYYLI-IMIDATSOLI – ENINTÄÄN 2 MG/KG
Suoritus
Määritetään liukenemattomasta PVP:stä peräisin olevan vapaan N’N-divinyyli-
imidatsolidonin siirtyminen liuottimeen (asetoni) kapillaarikolonnissa kaasuk-romatografisesti.
Sisäinen standardiliuos
Liuotetaan 100 mg 0,1 mg:n tarkkuudella punnittua heptaanihapponitriiliä
(enantiinihapponitriili) 500 ml:aan asetonia.
Näytteen valmistaminen
Punnitaan 2–2,5 g polymeeriä 0,2 mg:n tarkkuudella 50 ml:n erlenmeyerpul-
loon. Lisätään pipetillä 5 ml sisäistä standardiliuosta ja tämän jälkeen 20 mlasetonia. Ravistetaan seosta 4 tunnin ajan ja annetaan tämän jälkeen stabiloituavähintään 15 tuntia ja määritetään pinnalle jäävä neste kaasukromatografisesti.
Kalibrointiliuos
Punnitaan mittapulloon 25 mg N,N’-divinyyli-imidatsolidonia 0,2 mg:n
tarkkuudella; lisätään asetonia, kunnes liuosta on 100 ml. Siirretään pipetillä2,0 ml tätä liuosta toiseen 50 ml:n vetoiseen mittapulloon ja lisätään asetonia,kunnes liuosta on 50 ml. Siirretään 2 ml tätä liuosta toiseen mittapulloon,lisätään 5 ml sisäistä standardiliuosta (katso edellä) ja lisätään asetonia, kunnesliuosta on 25 ml.
Kaasukromatigrafiaolosuhteet
— Kolonni: Kapillaari (sulatettu silika) ”DB-Wax” (risti-
kytketty Carbowax – 20 M), pituus 30 m,sisähalkaisija 0,25 mm, kalvon paksuus 0,5µm.
— Kolonnin ohjelmoitu
lämpötila:140 °C:sta 240 °C:seen, 4°/minuutti.
— Injektori: Virtauksenjakoinjektori, 220 °C
Jakovirtaus 30 ml/minuutti.
— Detektori: Lämpöionidetektori (optimoitu valmistajan
ohjeiden mukaisesti), 250 °C.
— Kantajakaasu: Helium, 1 bar (ylipaine).
— Injektoitu määrä: 1 µl pinnalle jäävää näyteliuosta tai kalibro-
intiliuosta.
Suoritus
Kalibrointikerroin määritetään luotettavasti tietyissä määritysolosuhteissa
injektoimalla toistuvasti kalibrointiliuosta. Määritetään näyte. Liukenematto-man PVPP:n N,N’-divinyyli-imidatsolidonipitoisuus ei saa olla yli 0,1 %.!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 28
Kalibrointikertoimen laskeminen
fWD ASt
WSt AD
WD = käytetyn N,N’-divinyyli-imidatsolidonin määrä (mg)
WSt = sisäisen standardin määrä (mg)
ASt = sisäisen standardin piikin pinta-ala
AD = N,N’-divinyyli-imidatsolidonin piikin pinta-ala.
N,N’-divinyyli-imidatsolidonipitoisuuden laskeminen
CD1 000 ƒA D WSt
AStWSmg kg
CD = N,N’-divinyyli-imidatsolidonin konsentraatio (mg/kg)
f = kalibrointikerroinA
D = N,N’-divinyyli-imidatsolidonin piikin pinta-ala
WSt = näytteeseen lisätyn sisäisen standardin määrä (mg)
ASt = sisäisen standardin piikin pinta-ala
WS = käytetyn näytteen määrä (g).!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 29
LIITE VI
Kalsiumtartraattia koskevat vaatimukset
(tämän asetuksen 7 artikla)
KÄYTTÖALUE
Kalsiumtartraattia lisätään viiniin teknisenä apuaineena tartraatin saostumisen ja
viinikiven stabiloinnin edistämiseksi, koska se vähentää kaliumvetytartraatin jakalsiumtartraatin lopullista konsentraatiota.
VAATIMUKSET
— Enimmäismäärä vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä IV .
— Kalsiumtartraatin lisäämisen yhteydessä viiniä ravistellaan ja se jäähdytetään,
minkä jälkeen muodostuneet kiteet erotellaan fysikaalisilla menetelmillä.!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 30
LIITE VII
Beetaglukanaasia koskevat vaatimukset
(tämän asetuksen 10 artikla)
1. Beetaglukanaasin kansainvälinen koodi: E.C. 3-2-1-58.
2. Beetaglukanaasi hydrolaasi ( Botrytis cinerean sisältämän glukaanin vähentä-
minen).
3. Alkuperä: Trichoderma harzianum .
4. Käyttöalue: viinien sisältämän beetaglukaanin vähentäminen; erityisesti
botrytisoiduista rypäleistä valmistetut viinit.
5. Enimmäisannos: 3 grammaa entsymaattista seosta, joka sisältää 25 prosenttia
orgaanista ainesta suspensiossa (TOS) hehtolitraa kohden.
6. Kemiallista ja mikrobiologista puhtautta koskevat vaatimukset:
Hävikki kuivattaessa: alle 10 %
Raskasmetallit: alle 30 ppmLyijy: alle 10 ppmArseeni: alle 3 ppmKokonaiskolibakteerit: ei lainkaanEscherichia coli ei lainkaan 25 g:n näytteessä
Salmonella spp: ei lainkaan 25 g:n näytteessä
Aerobiset mikrobit yhteensä: alle 5 × 10
4mikrobia/g!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 31
LIITE VIII
Maitohappobakteerit
(tämän asetuksen 11 artikla)
VAATIMUKSET
Maitohappobakteerien, joiden käytöstä säädetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999
liitteessä IV olevan 1 kohdan q alakohdassa ja 3 kohdan z alakohdassa, on kuuluttavaLeuconostoc -,Lactobacillus - ja/tai Pediococcus -sukuun. Niiden on muutettava rypäleen
puristemehun tai viinin omenahappo maitohapoksi, eivätkä ne saa aiheuttaa
makuvirheitä. Ne on eristettävä viinirypäleistä, rypäleen puristemehuista, viineistä tai
viinirypäleistä valmistetuista tuotteista. Suvun ja lajin nimi sekä kannan viite onmainittava etiketissä samoin kuin alkuperä ja kannan kasvattaja.
Maitohappobakteerien geenimanipulaatioon on anottava lupaa etukäteen.
MUOTO
Maitohappobakteereja käytetään nestemäisessä tai jäädytetyssä muodossa tai kylmä-
kuivauksella saatavana jauheena, puhtaana tai yhdistettynä viljelmänä.
LIIKKUMA TTOMIKSI TEHDYT BAKTEERIT
Valmistettaessa liikkumattomiksi tehtyjä bakteereja elatusaineen on oltava inerttiä ja
viininvalmistukseen hyväksyttyä.
TARKASTUKSET
Kemialliset:
valvottavien aineiden, erityisesti raskasmetallien osalta vaatimukset ovat samat kuin
muilla enologisilla valmisteilla.
Mikrobiologiset:
— herätettävissä olevien maitohappobakteerien pitoisuuden on oltava vähintään 10
8/g
tai 107/ml,
— kyseiseen kantaan tai kantoihin kuulumattomia lajeja edustavien maitohappobak-
teerien osuuden on oltava alle 0,01 % kaikista herätettävissä olevista bakteereista,
— aerobisten bakteerien pitoisuuden on oltava alle 103grammassa jauhetta tai
millilitrassa,
— kokonaishiivapitoisuuden on oltava alle 103grammassa jauhetta tai millilitrassa,
— homesienipitoisuuden on oltava alle 103grammassa jauhetta tai millilitrassa.
LISÄAINEET
Maitohappobakteerikantoja valmistettaessa tai aktivoitaessa käytettyjen lisäaineiden on
oltava elintarvikkeissa käytettäviksi hyväksyttyjä aineita, ja ne on mainittava etiketissä.
TUOTANTOPÄIVÄ
Tuotantotehtaasta lähtöpäivä on mainittava etiketissä.
KÄYTTÖ
Valmistajan on annettava käyttöohjeet tai ilmoitettava aktivointimenettely.
SÄIL YTTÄMINEN
Varastointiolosuhteita koskevat vaatimukset on mainittava selvästi etiketissä.
MÄÄRITYSMENETELMÄT
— maitohappobakteerit: liuos A(1), B(2) tai C(3) tuottajan ilmoittaman kannan
käyttömenetelmän mukaisesti,
— aerobiset bakteerit: Bacto-Agar-liuos— hiivat: Malt-Wickerham-liuos
— homesienet: Malt-Wickerham- tai Czapeck-liuos.!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 32
Liuos A
Hiivauute 5 g
Lihauute 10 gTrypsiinipeptoni 15 g
Natriumasetaatti 5 g
NH
4-sitraatti 2 g
Tween 80 1 gMnSO
4 0,050 g
MgSO 4 0,200 g
Glukoosi 20 gVettä kunnes liuosta on 1 000 ml
pH 5,4
Liuos B
Tomaattimehu 250 Ml
Difco-hiivauute 5 g
Peptoni 5 g
L-omenahappo 3 gTween 80 1 tippaMnSO
4 0,050 g
MgSO 4 0,200 g
Vettä kunnes liuosta on 1 000 mlpH 4,8
Liuos C
Glukoosi 5 g
Difco-tryptoni 2 gDifco-peptoni 5 gMaksauute 1 g
Tween 80 0,05 g
4,2-kertaisesti laimennettu tomaattimehu suodatettuna What-
man nro 1:n läpi 1 000 ml
pH 5,5!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 33
LIITE IX
Ioninvaihtohartsien orgaanisten aineiden hävikin määritys
(tämän asetuksen 12 artikla)
1. TARKOITUS JA KÄYTTÖALUE
Ioninvaihtohartsien orgaanisten aineiden hävikin määritys.
2. MÄÄRITELMÄ
Ioninvaihtohartsien orgaanisten aineiden hävikit. Jäljempänä esitetyllä mene-
telmällä määritetyt hävikit.
3. PERIAATE
Uuttamisliuottimet johdetaan tähän tarkoitukseen esikäsiteltyjen hartsien läpi ja
uutetun orgaanisen aineen paino määritetään gravimetrisesti.
4. REAGENSSIT
Kaikkien reagenssien on oltava analyysilaatua.
Uuttamisliuottimet4.1. Tislattu vesi tai vastaavaa puhtausastetta oleva deionisoitu vesi.
4.2. Etanoli, 15 % v/v. Valmistetaan sekoittamalla 15 osaa absoluuttista
etanolia 85 osaan vettä.
4.3. Etikkahappo, 5 % m/m. Valmistetaan sekoittamalla 5 paino-osaa
jääetikkahappoa 95 paino-osaan vettä (4.1).
5. VÄLINEISTÖ
5.1. Ioninvaihtokromatografiakolonneja.
5.2. Vetoisuudeltaan 2 litran mittalaseja.
5.3. Litteitä haihdutusmaljoja, joiden lämmönsietokyky muhveliuunissa on
850 °C.
5.4. Termostaattisäätöinen uuni, säädetty noin 105 ± 2 °C:seen.
5.5. Termostaattisäätöinen muhveliuuni, säädetty noin 850 ± 25 °C:seen.
5.6. Analyysivaaka, tarkkuus 0,1 milligrammaa.5.7. Haihdutin, sähkölevy tai infrapunahaihdutin.
6. SUORITUS
6.1. Lisätään kaikkiin kolmeen ioninvaihtokromatografiakolonniin (5.1) 50
millilitraa testattavia ioninvaihtohartseja, jotka on pesty ja käsiteltyvalmistajan elintarvikealalla käytettäväksi tarkoitettuja hartseja koske-vien ohjeiden mukaisesti.
6.2. Anionihartsien osalta lasketaan kolme uuttamisliuotinta (4.1, 4.2 ja 4.3)
erikseen tätä varten esikäsiteltyjen kolonnien (6.1) läpi 350-450millilitraa tunnissa olevalla virtausnopeudella. Jokaisella kerralla
heitetään pois ensimmäinen litra eluaattia ja kerätään seuraavat kaksi
litraa asteikolla varustettuihin mittalaseihin (5.2). Kationihartsien osaltalasketaan vain kaksi uuttamisliuotinta (4.1 ja 4.2) erikseen tätä vartenesikäsiteltyjen kolonnien läpi.
6.3. Haihdutetaan kukin kolmesta eluaatista sähkölevyllä tai infrapunahaih-
duttimen avulla (5.7) ennalta puhdistetussa ja punnitussa (m0) litteässähaihdutusmaljassa (5.3). Asetetaan maljat uuniin (5.4) ja kuivataanvakiopainoon (ml).
6.4. Kun tällä tavoin kuivatun maljan paino (6.3) on merkitty muistiin, se
asetetaan muhveliuuniin (5.5), ja sitä poltetaan, kunnes vakiopainosaavutetaan (m2).
6.5. Määritetään uutettu orgaaninen aine (7.1). Jos määrä on suurempi kuin
1 milligramma litraa kohti, tehdään reagenssien sokeakoe ja lasketaanuudelleen uutetun orgaanisen aineen paino.
Tehdään sokeakoe toistamalla 6.3 ja 6.4 kohdan menettelyt kuitenkin
käyttämällä kaksi litraa uuttamisliuotinta, mistä saadaan tulokseksivastaavasti 6.3 ja 6.4 kohtaa vastaavat painot m
3ja m4.
7. TULOSTEN ILMOITTAMINEN
7.1. Kaava ja tulosten laskeminen!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 34
Ioninvaihtohartseista uutetun orgaanisen aineen paino ilmaistuna milli-
grammoina litraa kohti saadaan seuraavalla kaavalla:
500 (m1 – m2)
jossa m1 ja m2 on ilmaistu grammoina.
Ioninvaihtohartseista uutetun orgaanisen aineen korjattu paino ilmais-
tuna milligrammoina litraa kohti saadaan seuraavalla kaavalla:
500 (m1 – m2 – m3 + m4)
jossa m1, m2, m3 ja m4 on ilmaistu grammoina.
7.2. Kahden samasta näytteestä tehdyn rinnakkaisen määrityksen tulokset
eivät saa erota toisistaan enemmän kuin 0,2 milligrammaa litraa kohti.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 35
LIITE X
Elektrodialyysikäsittelyä Koskevat Vaatimukset
(tämän asetuksen 15 artikla)
Tällä käsittelyllä pyritään viinikiven stabilointiin happaman kaliumtartraatin ja
kalsiumtartraatin (ja muiden kalsiumsuolojen) osalta erottamalla viinistä siinä olevatliialliset ionit sähkökentän avulla käyttäen sekä sellaisia kalvoja, jotka ainoastaananionit läpäisevät että sellaisia kalvoja, jotka ainoastaan kationit läpäisevät.
1. KAL VOIHIN SOVELLETTA VAT V AATIMUKSET
1.1. Kalvot asetetaan vaihdellen ”suotopuristimen” tyyppiseen järjestelmään
tai johonkin vastaavaan järjestelmään, joka erottaa käsittelyosaston
(viini) ja tiivistymisosaston (ylimääräinen vesi).
1.2. Kalvot, jotka kationit lävistävät, on mukautettava sopiviksi ainoastaan
kationien erottamiseen ja erityisesti kationien K+ ja Ca++ erottamiseen.
1.3. Kalvot, jotka anionit lävistävät, on mukautettava sopiviksi ainoastaan
anionien erottamiseen ja erityisesti tartraattianionien erottamiseen.
1.4. Kalvoista ei saa aiheutua liiallisia muutoksia viinin fysikaalis-
kemialliseen koostumukseen tai aistittaviin ominaisuuksiin. Niiden on
vastattava seuraavia edellytyksiä:
— Niiden on oltava valmistettu hyvän valmistustavan mukaisesti
niistä aineista, joita voidaan käyttää komission direktiivin 90/128/
ETY liitteessä II mainittujen, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiinjoutuvien muovimateriaalien valmistuksessa (
1).
— Eletrodialyysilaitteen käyttäjän on osoitettava, että käytetyt kalvot
vastaavat edellä kuvailtuja ominaisuuksia ja että korvaamisen onsuorittanut asiantunteva henkilö.
— Niistä ei saa irrota mitään ainetta siinä määrin, että siitä aiheutuu
vaaraa ihmisten terveydelle tai se vaikuttaa haitallisesti elintarvik-keiden hajuun tai makuun, ja niiden on vastattava direktiivissä 90/128/ETY säädettyjä vaatimuksia.
— Käytettäessä kalvoja niiden ja viinin ainesosien välillä ei saa
tapahtua yhteisvaikutusta, joka voi aiheuttaa käsiteltävässä tuot-
teessa uusia yhdisteitä, joilla voi olla toksikologisia vaikutuksia.
Uusien elektrodialyysikalvojen stabiliteetti varmistetaan viinin fysikaa-
lis-kemiallista koostumusta jäljittelevällä simulantilla, jotta tiettyjen
elektrodialyysikalvoista peräisin olevien ainesten mahdollista siirty-
mistä voidaan tutkia.
Suositeltu koemenettely on seuraava:
Simulantti on vesi-etanoliliuos, joka on puskuroitu viinin pH:n sekä
sähkönjohtokyvyn tasolle. Sen koostumus on seuraava:
— puhdas etanoli: 11 l— hapan kaliumtartraatti: 380 g— kaliumkloridi: 60 g— tiivistetty rikkihappo: 5 ml
— tislattu vesi: riittävästi 100 litralle.
Tätä liuosta käytetään siirtymäkokeissa elektrodialyysilaitteiston sulje-
tussa virtapiirissä sähköjännitteen (1 voltti/kenno) vallitessa suhteessa50 litraa/m
2anioni- ja kationikalvoja, kunnes liuoksen suolapitoisuus
on vähentynyt 50 prosenttiin. Kierto nesteessä käynnistetään liuoksella,
jonka kaliumkloridipitoisuus on 5 g/l. Siirtyviä aineksia tutkitaan
simulantista sekä elektrodialyysista tulevasta nesteestä.
Kalvon koostumukseen sisältyvät orgaaniset molekyylit, jotka voivat
siirtyä käsiteltävään liuokseen, analysoidaan. Jokaisesta yhdisteestä
suoritetaan erityinen analyysi hyväksytyssä laboratoriossa. Kaikkienanalysoitujen yhdisteiden pitoisuuden simulantissa on oltava yhteensäalle 50 g/l.
Yleensäkin kyseisiin kalvoihin on sovellettava yleisohjeita, jotka
koskevat elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia materiaaleja.!
B
(1) EYVL L 75, 21.3.1990, s. 19. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä
1999/91/EY (EYVL L 330, 4.12.1999, s. 41).2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 36
2. KAL VOJEN KÄYTTÖÖN SOVELLETTA V AT VAATIMUKSET
Kalvopari, jota voidaan käyttää viinikiven elektrodialyysilla suoritettavaan
stabilointiin, määritetään siten, että seuraavia edellytyksiä noudatetaan:
— viinin pH laskee enintään 0,3 pH-yksikköä,— haihtuvien happojen pitoisuus vähenee vähemmän kuin 0,12 g/l (2 meq
etikkahappona ilmoitettuna),
— elektrodialyysikäsittely ei vaikuta viinin ei-ionisiin yhdisteisiin, varsinkaan
polyfenoleihin ja polysakkarideihin,
— pienten molekyylien kuten etanolin diffuusio vähenee, ja alkoholipitoisuus
pienenee enintään 0,1 tilavuusprosenttia,
— kyseisten kalvojen säilytys ja puhdistus on suoritettava sallittujen
menettelytapojen mukaisesti aineilla, joiden käyttö on sallittu elintarvik-keiden valmistuksessa,
— kalvot merkitään, jotta niiden vaihdon seuranta järjestelmässä on
mahdollista,
— käytettävää laitteistoa ohjataan ohjaus- ja valvontajärjestelmällä, jossa
otetaan huomioon kullekin viinille ominainen epästabiliteetti siten, ettäainoastaan liiallinen hapan kaliumtartraatti ja liialliset kalsiumsuolatpoistetaan,
— käsittelyn toteuttamisesta vastaa enologi tai tekninen asiantuntija.
Tämä käsittely on kirjattava asetuksen (EY) N:o 1493/1999 70 artiklan 2
kohdassa tarkoitetulla tavalla.!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 37
LIITE XI
Ureaasia koskevat vaatimukset
(tämän asetuksen 17 artikla)
1) Ureaasin kansainvälinen koodi: EC nro 3-5-1-5, CAS nro: 9002-13-5.
2) Aktiivisuus: ureaasi (aktiivinen happamassa ympäristössä) hajottaa urean
ammoniakiksi ja hiilidioksidiksi. Ilmoitettu aktiivisuus: vähintään 5 yksikköä/mg, kun 1 yksikkö on määritelty entsyymimääräksi, joka 37 °C:ssa vapauttaa5g/l:n ureakonsentraatiosta (pH 4) yhden mikromoolin NH3:a minuutissa.
3) Alkuperä: Lactobacillus fermentum .
4) Käyttöalue: viineissä olevan urean hajottaminen sellaisissa viineissä, joita on
tarkoitus vanhentaa pidempään, jos alkuperäinen ureakonsentraatio on yli 1 mg/l.
5) Enimmäisannos: 75 mg entsyymivalmistetta viinilitraa kohden; viinilitrassa ei
saa olla yli 375 yksikköä ureaasia. Käsittelyn lopuksi entsyymijäämät on
poistettava suodattamalla viini (huokoskoko alle 1 m).
6) Kemiallista ja mikrobiologista puhtautta koskevat vaatimukset:
Hävikki kuivattaessa: alle 10 %
Raskasmetallit: alle 30 ppmLyijy: alle 10 ppmArseeni: alle 2 ppmKokonaiskolibakteerit: ei lainkaanSalmonella spp: ei lainkaan 25 g:n näytteessä
Aerobiset mikrobit yhteensä: alle 5 × 10
4mikrobia/g
Viinin käsittelyssä sallittava ureaasi on valmistettava samanlaisissa olosuhteissa
kuin ureaasi, josta on annettu elintarvikealan tiedekomitean lausunto 10 päivänä
joulukuuta 1998.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 38
LIITE XII
Rikkidioksidipitoisuutta koskevat poikkeukset
(tämän asetuksen 19 artikla)
Täydentäen asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevaa A kohtaa
rikkidioksidipitoisuuden enimmäismääräksi vahvistetaan sellaisten viinienosalta, joiden jäännössokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on vähintään
5 grammaa litraa kohti
a) 300 mg/l:
— tma-laatuvalkoviinit, joilla on oikeus suojattuun alkuperänimitykseen
”Gaillac”;
— tma-laatuviinit, joilla on oikeus alkuperänimitykseen ”Alto Adige” tai
”Trentino” ja joita kuvataan toisella seuraavista maininnoista tai niistämolemmilla: ”passito” tai ”vendemmia tardiva”;
— Moscato di Pantelleria naturale- ja Moscato di Pantelleria -tma-
laatuviinit ;
— seuraavat maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit silloin
kun niiden kokonaisalkoholipitoisuus on yli 15 tilavuusprosenttia ja
jäännössokeripitoisuus yli 45 g/l:
— Vin de pays de Franche-Comté,
— Vin de pays des coteaux de l’Auxois,— Vin de pays de Saône-et-Loire,
— Vin de pays des coteaux de l’Ardèche,
— Vin de pays des collines rhodaniennes,— Vin de pays du comté Tolosan,
— Vin de pays des côtes de Gascogne,
— Vin de pays du Gers,— Vin de pays du Lot,
— Vin de pays des côtes du Tarn,
— Vin de pays de la Corrèze,— Vin de pays de l’Ile de Beauté,
— Vin de pays d’Oc
— Vin de pays des côtes de Thau,— Vin de pays des coteaux de Murviel ;
b) 400 mg/l:
— tma-laatuviinit, joilla on oikeus johonkin seuraavista suojatuista
alkuperänimityksistä: Anjou-Coteaux de la Loire, Coteaux du Layon,jota seuraa alkuperäkunnan nimi, Coteaux du Layon, jota seuraa nimi”Chaume”, Coteaux de Saumur, Pacherenc du Vic Bilh, Alsace ja
Alsace grand cru, joita seuraa maininta ”vendanges tardives” tai
”sélection de grains nobles”,
— ylikypsistä rypäleistä valmistetut makeat viinit ja Kreikasta peräisin
olevista kuivatuista rypäleistä valmistetut makeat viinit, joiden
jäännössokeripitoisuus inverttisokerina ilmaistuna on vähintään 45
grammaa litraa kohti ja joilla on oikeus seuraaviin alkuperänimityk-siin: Samos (S? µ/omikronς), Rhodes (Ρ/omikronacuteδ/omikronς), Patras (Πατρα), Rio Patron
(Ρί/omikronΠατρών), Cephalonie (Κεφαλ/omikronνία), Limnos (Λήµν/omikronς), Sitia
(Σητεία), Santorin (Σαντ/omikronρίνη), Nemea (Νεµέα), Daphnes
(∆αφνές).!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 39
LIITE XIII
Haihtuvien happojen pitoisuus
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä Volevan B kohdan
1 kohdassa säädetään, viinien haihtuvien happojen enimmäispitoisuudetvahvistetaan seuraavasti:
a) saksalaiset viinit:
30 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, jotka täyttävät edellytykset
nimitykseen ”Eiswein” tai ”Beerenauslese”;
35 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, jotka täyttävät edellytykset
nimitykseen ”Trockenbeerenauslese”;
b) ranskalaiset viinit:
25 milliekvivalenttia litrassa seuraaville tma-laatuviineille:
— Barsac,— Cadillac,
— Cérons,
— Loupiac,— Monbazillac,— Sainte-Croix-du-Mont,
— Sauternes,
— Anjou-Coteaux de la Loire,— Bonnezeaux,— Coteaux de l’Aubance,
— Coteaux du Layon,
— Coteaux du Layon, jota seuraa alkuperäkunnan nimi,— Coteaux du Layon, jota seuraa nimi ”Chaume”,— Quarts de Chaume,
— Coteaux de Saumur,
— Jurançon,— Pacherenc du Vic Bilh,— Alsace ja Alsace grand cru, jotka kuvataan ja joita esitellään
maininnalla ”vendanges tardives” tai ”sélection de grains nobles”,
— Arbois, jota seuraa merkintä ”vin de paille”,
— Côtes du Jura, jota seuraa merkintä ”vin de paille”,— L ’Etoile, jota seuraa merkintä ”vin de paille”,— Hermitage, jota seuraa merkintä ”vin de paille”;
seuraaville maantieteellisellä merkinnällä varustetuille pöytäviineille
silloin kun niiden kokonaisalkoholipitoisuus on yli 15 % tilavuusprosenttia
ja jäännössokeripitoisuus yli 45 g/l:
— Vin de pays de Franche-Comté,
— Vin de pays des coteaux de l’Auxois,— Vin de pays de Saône-et-Loire,— Vin de pays des coteaux de l’Ardèche,
— Vin de pays des collines rhodaniennes,
— Vin de pays du comté Tolosan,— Vin de pays des côtes de Gascogne,— Vin de pays du Gers,
— Vin de pays du Lot,
— Vin de pays des côtes du Tarn,— Vin de pays de la Corrèze,!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 40
— Vin de pays de l’Ile de Beauté,
— Vin de pays d’Oc
— Vin de pays des côtes de Thau,— Vin de pays des coteaux de Murviel;
seuraaville väkeville tma-laatuviineille, jotka kuvataan ja joita esitellään
maininnalla ”vin doux naturel”:
— Banyuls,— Banyuls rancio,
— Banyuls grand cru,
— Banyuls grand cru rancio,— Frontignan,
— Grand Roussillon,
— Grand Roussillon rancio,— Maury,
— Maury rancio,
— Muscat de Beaumes-de-Venise,— Muscat de Frontignan,
— Muscat de Lunel,
— Muscat de Mireval,— Muscat de Saint-Jean-de-Minervois,
— Rasteau,
— Rasteau rancio,— Rivesaltes,
— Rivesaltes rancio,
— Vin de Frontigan;
c) italialaiset viinit:
25 milliekvivalenttia litrassa seuraaville:
— väkevät Marsala-tma-laatuviinit,— Moscato de Pantelleria naturale-, Moscato di Pantelleria- ja Malvasia
delle Lipari -tma-laatuviinit;
— tma-laatuviinit ja väkevät tma-laatuviinit, jotka täyttävät edellytykset
yhteen tai kaikkiin seuraavista maininnoista: ”vin santo”, ”passito”,
”liquoroso” et ”vendemmia tardiva”, ja
— maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit, jotka täyttävät
edellytykset yhteen tai kaikkiin seuraavista maininnoista: ”vin santo”,
”passito”, ”liquoroso” et ”vendemmia tardiva”,
— Sardiniassa Vernaccia di Oristano B -lajikkeesta korjatuista rypäleistä
saadut pöytäviinit, jotka täyttävät edellytykset nimitykseen ”Vernac-
cia di Sardegna”;
d) itävaltalaiset viinit :
— 30 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, jotka täyttävät edelly-
tykset nimitykseen ”Beerenauslese” tai ”Eiswein”;
— 40 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, jotka täyttävät edelly-
tykset nimitykseen ”Ausbruch”, ”Trockenbeerenauslese” tai ”Stroh-wein”;
e) Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevat viinit:
25 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, joita kuvataan ja joita
esitellään maininnalla ”botrytis” tai vastaavilla maininnoilla, maininnalla
”noble harvest”, ”noble late harvested” tai ”special late harvested” ja jotka
täyttävät tällaista kuvausta koskevat edellytykset.
f) Espanjasta peräisin olevat viinit:
25 milliekvivalenttia litrassa tma-laatuviineille, jotka täyttävät edellytykset
mainintaan ”vendimia tardía”.!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 41
LIITE XIV
Väkevöittäminen silloin kun ilmasto-olot ovat olleet poikkeuksellisen huonot
(tämän asetuksen 23 artikla)
VuosiViinin-
viljely-
vyöhykeMaantieteellinen
alueLajike (tarvittaessa)
1. 2000 A Englanti, Wales Auxerrois, Chardonnay, Ehrenfelser, Faber,
Huxelrebe, Kerner, Pinot Blanc, Pinot Gris,Pinot Noir, Riesling, Schonburger, Scheure-be, Seyval Blanc and Wurzer!B
!M12000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 42
LIITE XV
Tapaukset, joissa saman tuotteen happamuuden lisääminen ja väkevöiminen ovat
sallittuja
(tämän asetuksen 27 artikla)
(p. m. )!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 43
LIITE XVI
Päivämäärät, joita ennen väkevöimistoimenpiteet sekä happamuuden lisäämis- ja
vähentämistoimenpiteet voidaan toteuttaa poikkeuksellisten ilmasto-olojen vuoksi
(tämän asetuksen 29 artikla)
(p. m. )!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 44
LIITE XVII
Ominaisuudet viinistä tai kuivatuista rypäleistä saatavalle tisleelle, jota voi lisätä
väkeviin viineihin ja eräisiin väkeviin tma-laatuviineihin
(tämän asetuksen 37 artikla)
1. Aistinvaraiset ominaisuudet raaka-aineessa ei havaittavissa
minkäänlaista vierasta makua
2. Alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina
vähintään 52 til-%
enintään 86 til-%
3. Muiden haihtuvien aineiden kuin etyyli- ja metyy-
lialkoholin kokonaismäärä125 g tai enemmän /hl 100 til-%:n
alkoholia
4. Metyylialkoholin enimmäispitoisuus 5200 g/hl 100 til-%:n alkoholia!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 45
LIITE XVIII
Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistusta koskevat erityissäännöt
A. LUETTELO VÄKEVISTÄ TMA-LAATUVIINEISTÄ, JOIDEN V ALMISTUK-
SEEN KÄYTETÄÄN R YPÄLEEN PURISTEMEHUA TAI R YPÄLEEN PURISTE-
MEHUN JA VIININ SEKOITUSTA
(tämän asetuksen 38.1 artikla)
KREIKKA
Σάµ/omikronς( Samos),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronςΠατρών( Muscat de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronςΡί/omikronυΠατρών
(Muscat Rion de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Κεφαλληνίας ( Muscat de Cephalonie),
Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρ/omikronacuteδ/omikronυ ( Muscat de Rhodos), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Λήµν/omikronυ ( Muscat de Lemnos),
Σητεία ( Sitia),Νεµέα ( Nemee), Sαντ/omikronρίνη ( Santorini),∆αφνές ( Dafnes),
Μαυρ/omikronδάφνηΚεφαλληνίας( Mavrodafne de Cephalonie), Μαυρ/omikronδάφνηΠατρών
(Mavrodafne de Patras)
ESP ANJA
Väkevä tma-laatuviiniYhteisön tai jäsenvaltion lainsäädännössä
vahvistettu tuotteen kuvaus
Alicante Moscatel de Alicante
Vino dulce
Cariñena Vino dulce
Jerez-Xérès-Sherry Pedro Ximénez
Moscatel
Montilla-Moriles Pedro Ximénez
Priorato Vino dulce
Tarragona Vino dulceValencia Moscatel de Valencia
Vino dulce
ITALIA
Cannonau di Sardegna, giró di Cagliari, malvasia di Bosa, malvasia di Cagliari,
Marsala, monica di Cagliari, moscato di Cagliari, moscato di Sorso-Sennori, moscato diTrani, nasco di Cagliari, Oltrepó Pavese moscato, San Martino della Battaglia, Trentino,Vesuvio Lacrima Christi.
B. LUETTELO VÄKEVISTÄ TMA-LAATUVIINEISTÄ, JOIHIN VOIDAAN
LISÄTÄ ASETUKSEN (EY) N:O 1493/1999 LIITTEESSÄ V OLEV AN J KOHDAN
2 KOHDAN B ALAKOHDASSA TARKOITETTUJA TUOTTEITA
(tämän asetuksen 38 artiklan 2 kohta)
1. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu sellaisen
viinistä tai kuivatuista viinirypäleistä valmistetun alkoholin lisääminen, jonkaalkoholipitoisuus on vähintään 95 tilavuusprosenttia ja enintään 96tilavuusprosenttia
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan ii alakohdan ensimmäinen luetelmakohta)
KREIKKA
Σάµ/omikronς ( Samos),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Πατρών ( Muscat de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρί/omikronυ
Πατρών ( Muscat Rion de Patras), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Κεφαλληνίας ( Muscat de
Cephalonie),Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Ρ/omikronacuteδ/omikronυ ( Muscat de Rhodos), Μ/omikronσ/khiάτ/omikronς Λήµν/omikronυ
(Muscat de Lemnos), Σητεία ( Sitia),Σαντ/omikronρίνη ( Santorini),∆αφνές
(Dafnes),Μαυρ/omikronδάφνη Πατρών ( Mavrodafne de Patras), Μαυρ/omikronδάφνη
Κεφαλληνίας( Mavrodafne de Cephalonie).!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 46
ESP ANJA
Contado de Huelva, Jerez-Xérès-Sherry, Manzanilla-Sanlúcar de Barrameda,
Málaga, Montilla-Moriles, Rueda.
2. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu sellaisen
viinistä tai rypäleen puristejäännöksestä saadun tislatun alkoholijuomanlisääminen, jonka alkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia ja
enintään 86 tilavuusprosenttia
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan ii alakohdan toinen luetelmakohta)
KREIKKA
Μαυρ/omikronδάφνη Πατρών ( Mavrodafne de Patras), Μαυρ/omikronδάφνη
Κεφαλληνίας ( Mavrodafne de Cephalonie), Σητεία ( Sitia),Σαντ/omikronρίνη
(Santorini),∆αφνές( Dafnes),Νεµέα( Nemee).
RANSKA
Pineau des Charentes tai pineau charentais, floc de Gascogne, macvin du Jura
3. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu sellaisen
viinistä tai kuivatuista viinirypäleistä valmistetun alkoholin lisääminen, jonkaalkoholipitoisuus on vähintään 52 tilavuusprosenttia ja enintään 94,5tilavuusprosenttia
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan ii alakohdan kolmas luetelmakohta)
KREIKKA
Μαυρ/omikronδάφνη Πατρών ( Mavrodafne de Patras), Μαυρ/omikronδάφνη
Κεφαλληνίας( Mavrodafne de Cephalonie).
4. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu kuivatuis-
ta rypäleistä peräisin olevan osittain käyneen rypäleen puristemehunlisääminen
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan iii alakohdan ensimmäinen luetelmakohta)
ESP ANJA
Väkevä tma-laatuviiniYhteisön tai jäsenvaltion lainsäädännössä
vahvistettu tuotteen kuvaus
Jerez-Xérès-Sherry Vino generoso de licor
Málaga Vino dulceMontilla-Moriles Vino generoso de licor
ITALIA
Aleatico di Gradoli, Giro di Cagliari, Malvasia delle Lipari, Malvasia di
Cagliari, Moscato passito di Pantelleria
5. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu sellaisen
tiivistetyn rypäleen puristemehun lisääminen, joka on saatu suoraankuumentamalla ja joka vastaa tätä menettelyä lukuun ottamatta tiivistetynrypäleen puristemehun määritelmää
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan iii alakohdan toinen luetelmakohta)!
B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 47
ESP ANJA
Väkevä tma-laatuviiniYhteisön tai jäsenvaltion lainsäädännössä
vahvistettu tuotteen kuvaus
Alicante
Condado de Huelva Vino generoso de licorJerez-Xérès-Sherry Vino generoso de licorMálaga Vino dulceMontilla-Moriles Vino generoso de licor
Navarra Moscatel
ITALIA
Marsala
6. Luettelo väkevistä tma-laatuviineistä, joiden valmistukseen kuuluu tiivistetyn
rypäleen puristemehun lisääminen
(asetuksen (EY) N:o 1493/1999 liitteessä V olevan J kohdan 2 kohdan b
alakohdan iii alakohdan kolmas luetelmakohta)
ESP ANJA
Väkevä tma-laatuviiniYhteisön tai jäsenvaltion lainsäädännössä
vahvistettu tuotteen kuvaus
Málaga Vino dulce
Montilla-Moriles Vino dulceTarragona Vino dulce
ITALIA
Oltrepó Pavese Moscato, Marsala, Moscato di Trani.!B2000R1622 — FI — 11.11.2000 — 001.001 — 48