2001D0471 — FI — 20.05.2004 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 8 päivänä kesäkuuta 2001, terveyttä koskevista vaatimuksista tuoreen lihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa annetun direktiivin 64/433/ETY ja terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan kaupassa annetun direktiivin 71/118/ETY mukaisissa laitoksissa suoritettavia yleisen hygienian säännöllisiä tarkastuksia koskevista säännöistä (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1561) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/471/EY) (EYV L 165, 21.6.2001, p.48)

Muutettu:









▼B

KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 8 päivänä kesäkuuta 2001,

terveyttä koskevista vaatimuksista tuoreen lihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa annetun direktiivin 64/433/ETY ja terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan kaupassa annetun direktiivin 71/118/ETY mukaisissa laitoksissa suoritettavia yleisen hygienian säännöllisiä tarkastuksia koskevista säännöistä

(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1561)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2001/471/EY)







EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon terveyttä koskevista vaatimuksista tuoreen lihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa 26 päivänä heinäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin 64/433/ETY ( 1 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/23/EY ( 2 ), ja erityisesti sen 10 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan kaupassa 15 päivänä helmikuuta 1971 annetun neuvoston direktiivin 71/118/ETY ( 3 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/79/EY ( 4 ), ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Lihankäsittelylaitosten toimijien on suoritettava säännöllisesti laitoksensa tuotanto-olosuhteiden yleistä hygieniaa koskevia tarkastuksia. (2) Näiden tarkastusten on katettava kaikissa työvaiheissa käytettävät työvälineet, laitteet ja koneet ja tarvittaessa tuotteet; näihin kuuluvat myös mikrobiologiset tutkimukset. (3) Yhdenmukaisen soveltamisen takaamiseksi on vahvistettava tarkastusten laatu, tiheys sekä näytteenottomenetelmät ja bakteriologisen tutkimuksen menetelmät. (4) On aiheellista vahvistaa nämä menetelmät käyttäen perustana HACCP-järjestelmän viimeisimpiä periaatteita. (5) Laitoksen toimijan, omistajan tai tämän edustajan on viranomaisten pyynnöstä pystyttävä ilmoittamaan tarkastuseläinlääkärille tätä varten suoritettujen tarkastusten laatu, tiheys ja tulokset. (6) Tarkastuseläinlääkärin on säännöllisesti analysoitava laitoksen toimijan suorittamien laitoksen tuotanto-olosuhteiden yleistä hygieniaa koskevien tarkastusten tulokset. (7) Pienimuotoisilla lihankäsittelylaitoksilla voi olla enemmän vaikeuksia toteuttaa ehdotetut tarkastukset taloudellisiin ja henkilöresursseihin liittyvien rajoitusten, kokemuksen puutteen, riittämättömän infrastruktuurin tai muiden oleellisten tekijöiden vuoksi; tässä suhteessa tilanne voi puolueettomasti tarkastellen olla erilainen eri jäsenvaltioissa. (8) On näin ollen aiheellista säätää pitempää siirtymäkautta koskevasta mahdollisuudesta pienimuotoisten laitosten tapauksessa edellyttäen, että tätä poikkeusta käyttävät jäsenvaltiot toimittavat komissiolle tarvittavat tiedot sen varmistamiseksi, että täytäntöönpanosta ei aiheudu kilpailun vääristymiä. (9) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän eläinlääkintäkomitean lausunnon mukaiset, sekä katsoo seuraavaa: ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:







1 artikla

1. Lihankäsittelylaitoksen toimijan on suoritettava säännöllisesti laitoksensa tuotanto-olosuhteiden yleistä hygieniaa koskevia tarkastuksia seuraamalla ja pitämällä yllä seuraavien HACCP-periaatteiden mukaisesti kehitettyä jatkuvaa menettelyä:

a) tunnistetaan vaarat, jotka on estettävä, poistettava tai vähennettävä hyväksyttävälle tasolle;

b) tunnistetaan kriittiset kohdat siinä vaiheessa tai niissä vaiheissa, joissa valvonta on välttämätöntä vaaran estämiseksi tai poistamiseksi taikka vähentämiseksi hyväksyttävälle tasolle;

c) laaditaan kriittisiin kohtiin kriittiset rajat, joilla erotellaan hyväksyttävyys tasosta, jota ei voida hyväksyä, silloin kun estetään, poistetaan tai vähennetään tunnistettuja vaaroja;

d) laaditaan kriittisiin kohtiin tehokkaat seurantamenettelyt ja noudatetaan niitä;

e) toteutetaan korjaavia toimia silloin, kun valvonta osoittaa, että kriittinen kohta ei ole hallinnassa;

f) laaditaan menettelyt a—e alakohdassa esitettyjen toimenpiteiden toimivuuden tarkistamiseksi; tarkistusmenettelyjä on toteutettava säännöllisesti;

g) laaditaan yrityksen luonteen ja koon kannalta olennaisia asiakirjoja ja rekistereitä a—f alakohdassa esitettyjen toimenpiteiden tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi ja virallisten tarkastusten helpottamiseksi.

2. Osana 1 kohdassa tarkoitettua järjestelmää lihankäsittelylaitosten toimijat voivat käyttää toimivaltaisen viranomaisen arvioimia hyvien toimintatapojen oppaita.

2 artikla

Laitoksen toimijan on suoritettava direktiivin 64/433/ETY 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut mikrobiologiset tutkimukset liitteessä säädetyllä tavalla.

Näytteet olisi otettava kohdista, joissa mikrobiologinen kontaminaatioriski on todennäköisin.

Liitteessä kuvatusta menettelystä poikkeavia menettelyjä voidaan käyttää, jos on osoitettu toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla, että ne ovat vähintään samanarvoisia kuin liitteessä säädetty menettely.

3 artikla

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lihankäsittelylaitokset panevat tämän päätöksen vaatimukset täytäntöön 12 kuukauden kuluessa tämän päätöksen hyväksymispäivästä. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin soveltaa enintään 24 kuukauden määräaikaa pienimuotoisten laitosten osalta edellyttäen, että ne ilmoittavat ennalta komissiolle edellytyksistä, joiden mukaan ne aikovat panna tämän poikkeuksen täytäntöön.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.









LIITE

1. NÄYTTEIDEN OTTO RUHOISTA BAKTERIOLOGISTA TUTKIMUSTA VARTEN (NAUTA, SIKA, LAMMAS, VUOHI JA HEVONEN) TEURASTAMOISSA

Tässä ohjeessa on kuvaus ruhojen pinnan bakteriologisesta arvioinnista. Se kattaa näytteenoton, näytteiden käsittelyn sekä tulosten esittämisen.

NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ

Destruktiivista menetelmää sovellettaessa ruhosta on otettava neljä yhteensä 20 cm2:n suuruista kudosnäytettä nylkemisen jälkeen ennen jäähdytyksen alkua. Kudospalat voidaan ottaa käyttämällä steriiliä korkkiporaa (2,5 cm) tai leikkaamalla steriilillä välineellä 5 cm2:n suuruinen ja korkeintaan 5 mm:n paksuinen pala ruhosta. Näytteet on asetettava aseptisesti näyteastiaan tai muoviseen laimennuspussiin teurastamolla ja siirrettävä laboratorioon, minkä jälkeen ne on homogenisoitava (Stomacher- tai Blender-tyyppisellä homogenisaattorilla).

Jos käytetään nondestruktiivista menetelmää, sidetaitokset on kostutettava ennen näytteiden ottamista. Kostuttamiseen on käytettävä steriiliä 0,1 %:n peptoni + 0,85 %:n NaCl -laimennusliuosta. Siveltävän näytteenottoalueen on oltava kooltaan vähintään 100 cm2 kussakin näytteenottokohdassa. Taitosta on kostutettava vähintään 5 sekunnin ajan laimennusliuoksessa, minkä jälkeen sitä on hangattava aluksi pystysuunnassa, sitten vaakasuunnassa ja sitten vinosti vähintään 20 sekunnin ajan näytemuotin avulla rajatun lihanpinnan koko alueelta. Aluetta olisi painettava mahdollisimman paljon. Kostean taitoksen jälkeen sama menettely on toistettava kuivaa taitosta käyttäen. Jotta saataisiin keskenään vertailukelpoisia tuloksia, tekniikkaa on sovellettava yhtä johdonmukaisesti ja huolellisesti eri näytteiden, ruhojen ja näytteenottopäivien osalta.

NÄYTTEENOTTOKOHDAT RUHOJEN TUTKIMISTA VARTEN

(ks. kuvat)

Cattle carcasse = naudan ruho, rump = paisti, flank = kurve, brisket = rinta, neck = niska, Figure = kuva.

Pig carcasse = sian ruho, ham = kinkku, back = selkä, belly = kylki, jowl = poskiliha, Figure = kuva.

Seuraavat kohdat soveltuvat yleensä prosessivalvontaa varten:

Nauta: niska, rinta, kuve ja paisti (kuva 1)

Lammas, vuohi: kuve, rintakehän sivuosa, kylki ja rinta

Sika: selkä, poskiliha (tai poski), takaraajan keskiosa (kinkku) ja kylki (kuva 2)

Hevonen: kuve, rinta, selkä ja paisti

Vaihtoehtoisia kohtia voidaan kuitenkin käyttää tarkastuseläinlääkärin lausunnon perusteella, mikäli on osoitettu, että tietyssä laitoksessa käytetyn teurastustekniikan vuoksi kontaminaatio on muissa kohdissa todennäköisesti suurempi. Tällaisissa tapauksissa voidaan valita kohtia, joissa kontaminaation on todettu olevan suurempi.

NÄYTTEENOTTOMENETTELY JA OTETTAVIEN NÄYTTEIDEN LUKUMÄÄRÄ

Jokaisen viikon yhtenä päivänä on otettava näytteet 5—10 ruhosta. Näytteenottotiheys voidaan muuttaa kahdeksi viikoksi, mikäli kuutena peräkkäisenä viikkona saadaan tyydyttävät tulokset. Näytteenottopäivää on vaihdettava jokaisena viikkona, jotta katettaisiin kaikki viikonpäivät. Direktiivin 64/433/ETY 4 artiklan mukaisissa tuotantomäärältään pienissä laitoksissa sekä laitoksissa, jotka toimivat osa-aikaisesti, tarkastuseläinlääkäri määrittää ruhojen testaustiheyden käyttäen perustana arviotaan kunkin laitoksen teurastuksen hygieniatasosta.

Kustakin ruhosta on otettava näyte neljästä kohtaa teurastuspäivän puolessavälissä, ennen jäähdytyksen alkua. Ruhon tunnistustiedot sekä näytteenottopäivä ja -kellonaika on kirjattava kunkin näytteen osalta. Testatun ruhon eri näytteenottokohdista (paisti, kuve, rinta ja niska) otetut näytteet on yhdistettävä ennen niiden tutkimista. Mikäli saadut tulokset eivät ole hyväksyttäviä ja mikäli korjaavat toimet eivät johda hygienian paranemiseen, uusia näytteitä ei tule yhdistää ennen kuin nylkemiseen liittyvät ongelmat on ratkaistu.

MIKROBIOLOGINEN MENETELMÄ NÄYTTEIDEN TUTKIMISTA VARTEN

Destruktiivisen menetelmän avulla otetut näytteet ja nondestruktiivisen menetelmän avulla otetut pintasivelynäytteet on pidettävä niiden tutkimiseen asti varastoituina 4 oC:n lämpötilassa. Näytteet on homogenisoitava muovisessa laimennuspussissa vähintään kahden minuutin ajan 100ml:ssa laimenninta (liuos, jossa on 0,1 % puskuroitua peptonivettä ja 0,9 % natriumkloridia) käsittelemällä Stomacher-tyyppisellä homogenisaattorilla noin 250 jakson ajan, tai näytteiden homogenisointi on suoritettava Blender-tyyppisellä homogenisaattorilla. Pintasivelynäytteitä voidaan vaihtoehtoisesti ravistaa voimakkaasti liuottimessa. Näytteet on tutkittava 24 tunnin kuluessa näytteenotosta.

Ennen maljausta tehtävä laimennus on suoritettava kymmenkertaisina laimennuksina käyttämällä liuosta, jossa on 0,1 % peptonia + 0,85 % NaCl. Pintasivelynäytesuspensio ja Stomacher-pussissa oleva homogenisoitu lihasuspensio eivät ole laimennoksia, ja ne on otettava huomioon laskettaessa 10o -laimennuksina.

Näytteistä on analysoitava kokonaispesäkeluvut ja enterobakteerit. Toimivaltaisen viranomaisen antaman hyväksynnän perusteella ja asianmukaisten perusteiden vahvistamisen jälkeen enterobakteerien kvantitatiivisen määrityksen sijasta voidaan kuitenkin käyttää E. coli -lukumäärää.

Selostettujen menetelmien lisäksi myös ISO-menetelmät voivat muodostaa perustan näytteiden tutkimista varten. Muita kvantitatiivisia menetelmiä voidaan käyttää edellä mainittujen bakteerien analysoinnissa, mikäli ne ovat CEN:n tai tunnustetun tieteellisen laitoksen hyväksymiä ja mikäli niiden käyttöön on saatu toimivaltaisen viranomaisen lupa.

TULOSTEN KIRJAAMINEN

Kaikki koetulokset on kirjattava pesäkkeitä muodostavina yksikköinä (pmy) pinta-ala-cm2:ä kohden. Jotta tuloksia voitaisiin arvioida, kirjatut tulokset on esitettävä prosessivalvontakaavioissa tai -taulukoissa siten, että vähintään 13:n viimeksi suoritetun viikoittaisen tutkimuksen tulokset ovat nähtävissä järjestyksessä. Kirjatuista tiedoista on käytävä ilmi näytteen tyyppi, alkuperä ja tunnistustiedot, näytteenottopäivä ja -kellonaika, näytteenoton suorittaneen henkilön nimi, näytteen analysoinnin suorittaneen laboratorion nimi ja osoite, näytteen tutkimispäivä sekä käytettyä menetelmää koskevat yksityiskohtaiset tiedot, kuten viljellyt agarmaljat, inkubaatiolämpötila ja -aika sekä maljaa kohden laskettuina pmy-yksikköinä ilmaistut tulokset, joita on käytetty pinta-ala-cm2:ä kohden laskettuina pmy-yksikköinä ilmaistun tuloksen laskennassa.

Laboratorion vastaavan henkilön on allekirjoitettava kirjatut tiedot.

Asiakirjoja on säilytettävä laitoksessa vähintään 18 kuukauden ajan, ja ne on esitettävä pyydettäessä tarkastuseläinlääkärille.

MIKROBIOLOGISTEN PERUSTEIDEN SOVELTAMINEN NÄYTTEISTÄ SAATUIHIN KOETULOKSIIN DESTRUKTIIVISEN MENETELMÄN YHTEYDESSÄ (taulukko 1)

►M1 Päivittäiset log-keskiarvot on jaoteltava yhteen kolmesta luokasta prosessivalvonnan tarkistusta varten; luokat ovat hyväksyttävä, välttävä ja huono. ◄ M ja m ovat välttävä- ja hyväksyttävä-luokan ylärajoja näytteille, jotka on otettu destruktiivista menetelmää soveltamalla.

On välttämätöntä soveltaa luotettavinta käytettävissä olevaa menetelmää, jotta toiminta vastaisi teollisuudessa sovellettuja standardeja ja jotta helpotettaisiin validin perustietokannan laatimista. Siksi on tärkeää muistaa, että pintasivelynäytteitä otettaessa poistetaan ainoastaan osa (usein 20 prosenttia tai vähemmän) lihan pinnalla olevasta kokonaismikrobistosta. Näin ollen sivelynäytteiden avulla saadaan ainoastaan osoitus pintahygieniasta.

Mikäli käytetään muita kuin destruktiivisia menetelmiä, mikrobiologiset perusteet on vahvistettava erikseen jokaisen sovelletun menetelmän kohdalla, jotta menetelmiä voidaan verrata destruktiiviseen menetelmään; lisäksi mikrobiologisille perusteille on saatava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä.

TARKISTUSPERUSTEET

Koetulokset on luokiteltava vastaavien mikrobiologisten perusteiden mukaan samassa järjestyksessä kuin näytteet on otettu. Jokaisen saadun uuden koetuloksen kohdalla tarkistusperusteita sovelletaan uudelleen, jotta voidaan arvioida prosessivalvonnan taso hygienian ja ulosteperäisen saastumisen kannalta. Mikäli tulos ei ole hyväksyttävä tai mikäli tulokset painottuvat epätyydyttävällä tavalla välttävä-luokkaan, prosessivalvonnan menettelyt on käytävä läpi, selvitettävä mahdollisuuksien mukaan syy ja estettävä tilanteen toistuminen.

PALAUTE

Kokeen tuloksista on annettava mahdollisimman pian palautetta vastaavalle henkilöstölle. Tuloksia on käytettävä teurastushygienian tason ylläpitämiseen ja parantamiseen. Huonojen tulosten syyt voidaan selvittää yhteistyössä teurastushenkilöstön kanssa, jos kyse on mahdollisesti seuraavista tekijöistä: 1) huonot työmenetelmät, 2) puuttuva tai riittämätön koulutus ja/tai ohjeisto, 3) epätarkoituksenmukaisten puhdistus- ja/tai desinfiointitarvikkeiden ja -kemikaalien käyttö, 4) puhdistuslaitteiston riittämätön huolto ja 5) riittämätön valvonta.

▼M1

Taulukko 1

Välttävien ja huonojen tulosten (pmy/cm2) päivittäiset log-keskiarvot1 bakteriologisia perusteita varten: naudasta, siasta, lampaasta, vuohesta ja hevosesta otetut näytteet -destruktiivinen menetelmä







Hyväksyttävä Välttävä Huono Nauta/lammas/vuohi/hevonen Sika Nauta/sika/lammas/vuohi/hevonen Nauta/sika/lammas/vuohi/hevonen Päivittäiset log-keskiarvot Kokonaispesäkeluvut < 3,5 < 4,0 3,5 (sika: 4,0) – 5,0 > 5,0 Entero-bakteerit < 1,5 < 2,0 1,5 (sika: 2,0) – 2,5 (sika: 3,0) > 2,5 (sika: > 3,0) (3) Päivittäiset log-keskiarvot saadaan laskemalla ensin kustakin yksittäisestä testituloksesta log-arvo (log10) ja tämän jälkeen kaikkien log-arvojen aritmeettinen keskiarvo.

▼B

2. BAKTERIOLOGISTEN NÄYTTEIDEN OTTO PUHDISTUS- JA DESINFIOINTITARKASTUKSIA VARTEN TEURASTAMOISSA JA LEIKKAAMOISSA

Kuvattua bakteriologisten näytteiden ottoa on sovellettava noudattaen standardipuhdistusmenettelyjä (SSOP), joissa määritetään ennen tuotannon aloittamista tehtävät tarkistukset alueilla, joilla on suora vaikutus tuotteen hygieniaan.

NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ

Tässä ohjeessa kuvataan kosketusmaljamenetelmä ja pintasivelytekniikka. Näitä menetelmiä on käytettävä yksinomaan puhdistettujen ja desinfioitujen, kuivien, tasaisten, riittävän suurten ja pehmeiden pintojen tutkimiseen.

Menetelmiä on käytettävä aina ennen tuotannon aloittamista — ei koskaan tuotannon aikana. Jos epäpuhtauksia on silmämääräisesti todettavissa, puhdistus on katsottava huonoksi ilman mikrobiologista arviointia.

Tämä menetelmä ei sovellu näytteenottoon lihan ja lihavalmisteiden tapauksessa.

Menetelmiä, joilla saadaan vastaavat takeet, voidaan käyttää sen jälkeen, kun toimivaltaiselta viranomaiselta on saatu hyväksyntä.

KOSKETUSMALJAMENETELMÄ

Otettaessa, näytteitä kosketusmaljamenetelmällä (käyttäen pieniä muovisia kannellisia maljoja (sisähalkaisija 5,0 cm), jotka on täytetty kokonaispesäkelukuagarilla (ISO:n viimeisimmän version mukaisesti), ja maljoja, jotka on täytetty violettipuna-sappi-glukoosiagaarilla (ISO:n viimeisimmän version mukaisesti)) maljat painetaan jokaiseen näytteenottokohtaan, minkä jälkeen ne inkuboidaan. Kunkin maljan kosketuspinta on 20 cm2.

Valmistuksen jälkeen agarin säilyvyysaika on noin 3 kuukautta, kun sitä säilytetään suljetuissa pulloissa 2—4 oC:n lämpötilassa. Vähän ennen maljojen valmistusta sopiva agar on sulatettava 100 oC:ssa ja jäähdytettävä 46—48 oC:n lämpötilaan. Maljat on sijoitettava laminaarivirtauskaappiin, ja ne on täytettävä agarilla siten, että syntyy kupera pinta. Valmistetut maljat on kuivattava ennen kuin ne inkuboidaan ylösalaisin asetettuina yön yli 37 oC:n lämpötilassa. Tämä on myös hyödyllinen tapa tarkistaa, onko valmistuksen aikana mahdollisesti syntynyt kontaminaatiota; maljat, joissa on nähtävissä pesäkkeitä, on poistettava.

Maljojen säilyvyysaika on yksi viikko 2—4.oC:n lämpötilassa, mikäli ne ovat suljetuissa muovipusseissa.

PINTASIVELYTEKNIIKKA

Näytteet on otettava sidetaitoksilla, jotka on kostutettu yhdellä millilitralla 0,1 % NaCl-peptoni-liuosta (8,5 g NaCl, 1 g tryptoni-kaseiini-peptoni, 0,1 % agaria ja 1 000 ml tislattua vettä), steriilillä näytemuotilla merkityltä, mieluummin 20 cm2:n suuruiselta alueelta. Jos näytteenotto suoritetaan puhdistuksen ja desinfioinnin jälkeen, taitosten kostutusliuokseen on lisättävä 30 g/l Tween 80:tä ja 3 g/l lesitiiniä (tai muita tuotteita, joilla on vastaava vaikutus). Kosteilla alueilla kuivat taitokset saattavat riittää.

Taitoksia on pidettävä steriileissä pihdeissä, ja näytteenottoaluetta on siveltävä kymmenen kertaa ylhäältä alas painamalla pintaa voimakkaasti. Taitokset on koottava pulloon, joka sisältää 40 ml puskuroitua peptonia, jossa on 0,1 % agar-keittosuolaliuosta. Pintasivelynäytteet on jäähdytettävä 4 oC:n lämpötilaan ennen jatkokäsittelyä. Pulloa on ravistettava voimakkaasti, ennen kuin aletaan laimentaa kymmenkertaisina laimennuksina 40:een ml:aan 0,1 %:n NaCl-peptoni-liuosta, minkä jälkeen suoritetaan mikrobiologinen tutkimus (esimerkiksi pisaramaljaustekniikalla).

NÄYTTEENOTTOTIHEYS

Näytteitä on otettava aina vähintään 10 ja suurten tuotantomäärien alueilla enintään 30 kahden viikon aikana. Suurista kohteista on otettava kolme näytettä. Jos tulokset ovat tietyn ajanjakson ajan tyydyttävät, näytteenottotiheyttä voidaan muuttaa edellyttäen, että siihen saadaan tarkastuseläinlääkärin hyväksyntä. Eniten on kiinnitettävä huomiota alueisiin, joiden on määrä tai jotka voivat tulla kosketuksiin tuotteen kanssa. Noin kaksi kolmannesta näytteiden kokonaismäärästä on otettava pinnoista, jotka ovat kosketuksissa elintarvikkeiden kanssa.

Jotta varmistettaisiin, että kaikki pinnat tulevat tarkastetuiksi kuukauden kuluessa, on laadittava aikataulu, joka osoittaa, mistä pinnoista on otettava näytteet minäkin päivinä. Tulokset on kirjattava ja niistä on laadittava säännöllisesti pylväsdiagrammeja, joista käy ilmi tapahtunut kehitys.

KULJETUS

Käytettyjä kosketusmaljoja ei tarvitse jäähdyttää kuljetuksen ajaksi eikä ennen inkubaatiota.

Pintasivelynäytteet on jäähdytettävä 4 oC:n lämpötilaan ennen jatkokäsittelyä.

BAKTERIOLOGISET MENETTELYT

Esitetyn kuvauksen lisäksi voidaan käyttää ISO-menetelmiä.

Bakteerilukumäärät on ilmoitettava organismien lukumääränä pinta-ala-cm2:ä kohden. Siirrostetut kokonaispesäkelukumaljat ja kosketusmaljat on inkuboitava 24 tunnin ajan 37 oC:n ± 1 oC:n lämpötilassa aerobisissa olosuhteissa kokonaispesäkeluvun määritystä varten. Tämä on tehtävä kahden tunnin kuluessa näytteenotosta. Bakteeripesäkkeiden määrä on laskettava ja kirjattava.

Enterobakteerien lukumäärän arviointia varten on käytettävä violettipuna-sappiglukoosiagaria. Siirrostettujen maljojen ja kosketusmaljojen inkubaation on alettava kahden tunnin kuluessa näytteenotosta aerobisissa olosuhteissa. Sen jälkeen, kun maljat on inkuboitu 24 tunnin ajan 37 oC ± 1 oC:n lämpötilassa, niiden enterobakteerikasvu on tutkittava.

On suoritettava kokonaispesäkelukujen analyysi. Näytteenotto enterobakteerien määritystä varten on vapaaehtoista, jollei tarkastuseläinlääkäri vaadi sen suorittamista.

NÄYTTEENOTTOKOHDAT

Muun muassa seuraavat kohdat olisi valittava näytteenottokohdiksi: veitsien desinfioimislaitteet, veitset (terän ja kahvan liitoskohta), putkipistimet, peräsuolen pussituslaitteet ja niitä vastaavat laitteet, kalttausaltaat, karvomis-/koukutuspöytä (sika), sahanterät ja leikkurit, vuodanvetolaitteisto, muut nylkemisessä käytetyt välineet, harjauskone, kinnerit ja kuljetukseen käytetyt astiat, kuljetinhihnat, esiliinat, leikkuupöydät, heiluriovet, jos ovien kautta siirretyt ruhot koskettavat niitä, elinten kuljetinlinjojen poistoaukot, sellaiset tuotantolinjan osat, joita ruhot usein koskettavat sekä ylärakenteet, joista saattaa tippua kosteutta.

TULOSTEN LASKENTA

Kosketusmaljojen samoin kuin pintasivelykokeissa saatujen kokonaispesäkelukujen ja enterobakteerien määrien osalta tulokset on kirjattava rekisterilomakkeelle. Puhdistuksen ja desinfioinnin prosessivalvonnan tarkistusta varten on vahvistettu ainoastaan kaksi luokkaa kokonaispesäkelukujen ja enterobakteerien tapauksessa: hyväksyttävä ja huono. Kosketusmaljan pesäkkeiden hyväksyttävät lukumäärät sekä kokonaispesäkkeiden ja enterobakteerien (pintasivelykokeiden tulokset) lukumäärät käyvät ilmi taulukosta 2.

Taulukko 2:

Pesäkkeiden keskiarvot pintoja koskevissa tutkimuksissa







Hyväksyttävä Huono Kokonaispesäkeluvut 0—10/cm2 > 10/cm2 Enterobakteerit 0—1/cm2 > 1/cm2

PALAUTE

Testin tulokset on ilmoitettava mahdollisimman pian vastaavalle henkilöstölle. Tuloksia on käytettävä puhdistus- ja desinfiointitason ylläpitämiseen ja parantamiseen. Epätyydyttävien tulosten syyt voidaan selvittää yhteistyössä puhdistushenkilöstön kanssa. Kyse saattaa olla seuraavista tekijöistä: 1) puuttuva tai riittämätön koulutus ja/tai ohjeisto, 2) epätarkoituksenmukaisten puhdistus- ja/tai desinfiointitarvikkeiden ja -kemikaalien käyttö, 3) puhdistuslaitteiston riittämätön huolto ja 4) riittämätön valvonta.