Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BKOMISSION ASETUS (EY) N:o 2342/1999,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1999,
naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999
yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta
(EYVL L 281, 4.11.1999, s. 30)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Komission asetus (EY) N:o 1042/2000 annettu 18 päivänä
toukokuuta 2000 L 118 4 19.5.2000
"M2 Komission asetus (EY) N:o 1900/2000 annettu 7 päivänä syys-
kuuta 2000 L 228 25 8.9.2000
"M3 Komission asetus (EY) N:o 2733/2000 annettu 14 päivänä
joulukuuta 2000 L 316 44 15.12.20001999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 1
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2342/1999,
annettu 28 päivänä lokakuuta 1999,
naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palk-
kiojärjestelmien soveltamisen osalta
EUROOP AN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17
päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
1254/1999 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 8 kohdan, 5 artiklan 5 kohdan,
6 artiklan 7 kohdan, 7 artiklan 5 kohdan, 8 artiklan 4 kohdan, 9 artiklan 4
kohdan, 10 artiklan 3 kohdan, 11 artiklan 5 kohdan, 12 artiklan 3
kohdan, 13 artiklan 5 kohdan, 20 artiklan, 23 artiklan 3 kohdan ja 50
artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:1) Neuvoston asetuksella (ETY) N:o 805/68 (
2) perustettu palkkio-
järjestelmä on korvattu asetuksella (EY) N:o 1251/1999. Uuden
järjestelmän huomioon ottamiseksi on tarpeen muuttaa yhteisön
tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajär-
jestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annettua neuvoston
asetusta (ETY) N:o 3886/92 (3), sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1410/1999 (4), näiden muutosten
johdosta olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen asetuksen
(ETY) N:o 3886/92 säännökset.
2) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3—25 artiklassa tarkoitettuihin
palkkio- ja tukijärjestelmiin olisi sovellettava tiettyjä yhteisön
tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajär-
jestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annettua neuvoston
asetusta (ETY) N:o 3508/92 (5), jäljempänä ”yhdennetty järjes-
telmä”, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
(EY) N:o 1036/1999 (6). Sen vuoksi tämän asetuksen säännökset
olisi rajattava koskemaan kysymyksiä, joita ei ole ratkaistu
laaja-alaisesti yhdennetyn järjestelmän puitteissa.
3) Alueellisen enimmäismäärän ja eläintiheyden tavoitteiden vuoksi
eläimet, joihin niitä on sovellettu, eivät voi enää kuulua saman
ikäryhmän erityispalkkiohakemukseen. Kausiporrastuspalkkion
osalta tällaisia eläimiä on pidettävä eläiminä, joista on myönnetty
erityispalkkio.
4) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 3 kohdan b alakohdassa
säädetään, että jokaisella urospuolisella naudalla on oltava
teurastukseen tai vientiin asti nautaeläinten tunnistus- ja rekis-
teröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden
merkitsemisen käyttöönottamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1997
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 (7) mukainen passi
tai vastaava hallinnollinen asiakirja. Olisi säädettävä, että mainittu
hallinnollinen asiakirja laaditaan ja vahvistetaan jäsenvaltioissa.
Eri jäsenvaltioiden erityisten hallinto- ja valvontaedellytysten
huomioon ottamiseksi olisi sallittava muodoltaan erilaisia hallin-
nollisia asiakirjoja.!B
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21.
(2) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 24.
(3) EYVL L 391, 31.12.1992, s. 20.
(4) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 53.
(5) EYVL L 355, 5.12.1992, s. 1.
(6) EYVL L 127, 21.5.1999, s. 4.
(7) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 1.1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 2
5) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklan 3 kohdassa vahvistetaan
erityispalkkion myöntämisen edellytykseksi pitoaika. Tämän
vuoksi olisi määriteltävä mainittu aika ja sen kesto.
6) On suotavaa, että teurastuksen yhteydessä myönnettävän erityis-
palkkion myöntämisedellytykset vastaisivat teurastuspalkkion
myöntämisedellytyksiä. Olisi täsmennettävä asiakirjat, joiden on
oltava eläimen mukana teurastukseen, lähettämiseen tai vientiin
asti. Palkkion myöntämiseen teurastuksen yhteydessä liittyy
erityispiirteitä, joiden huomioon ottamiseksi olisi täsmennettävä
härkien ikäedellytykset sekä täysikasvuisten nautojen ruhon
tarjontamuoto.
7) Kausiporrastuspalkkion myöntämisedellytyksiä olisi täsmennettä-
vä siten, että ne vastaavat teurastuspalkkion myöntämistä koskevia
yksityiskohtaisia sääntöjä. Olisi komission päätöksellä vahvis-
tettava käytettävissä olevien tietojen perusteella jäsenvaltiot, jotka
täyttävät tämän palkkiojärjestelmän soveltamisen edellytykset.
8) Emolehmän käsite olisi määriteltävä asetuksen (EY) N:o
1254/1999 6 artiklan 7 kohdan mukaisesti. Tätä varten olisi
pitäydyttävä aikaisempaan järjestelmään kuuluvissa roduissa.
Myös aikaisemman järjestelmän hallintoa koskevien sääntöjen
soveltamista voidaan pääosin jatkaa erityisesti maidon keskituo-
toksen ja kansallisen lisäpalkkion osalta.
9) Tuottajakohtaisten enimmäismäärien järjestelmän täytäntöönpa-
noa varten olisi vahvistettava säännöt näiden enimmäismäärien
vahvistamisesta ja niiden ilmoittamisesta tuottajille. Mainitun
järjestelmän markkinoita säätelevän vaikutuksen lisäämiseksi olisi
säädettävä niiden palkkio-oikeuksien, joita oikeuksien haltija ei
ole käyttänyt tietyn ajanjakson aikana, palauttamisesta kansalli-
seen varantoon. Olisi myös toteutettava asianmukaisia toimenpi-
teitä sen varmistamiseksi, että kansallisesta varannosta ilmaiseksi
myönnettävien oikeuksien saajat käyttävät nämä oikeudet yksin-
omaan säädettyihin tarkoituksiin,
10) On tarkoituksenmukaista edistää palkkio-oikeuksien käyttöön
ottamista ja niiden osoittamista tuottajille, jotka käyttävät ne
hyödykseen. Tätä varten olisi vahvistettava palkkio-oikeuksien
käytölle vähimmäisprosentti, jonka olisi oltava riittävä eräissä
jäsenvaltioissa esiintyvän käytettävissä olevien oikeuksien käyt-
tämättä jättämisen välttämiseksi, koska siitä voi aiheutua vaike-
uksia kansallisen varannon välityksellä palkkio-oikeuksia hake-
ville tuottajille. Sen vuoksi olisi annettava jäsenvaltioille lupa
korottaa palkkioiden käyttöprosentin vähimmäismäärää kuitenkin
enintään 90 prosenttiin.
11) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta
maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten kumoamisesta ja
kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1257/1999 (1) 22 ja 23 artiklassa perustetaan
laajaperäistämisohjelmia. Olisi säädettävä tällä tavalla vapautu-
vien emolehmäpalkkioiden käytön keskeyttämisestä koko mainit-
tuihin ohjelmiin osallistumisen ajan. Olisi kuitenkin sallittava
vapautuneiden oikeuksien käyttö poikkeustapauksissa palkkio-
oikeuksien tarpeen tyydyttämiseksi muissa maatalouden ympäris-
tötoimissa. Mainitun asetuksen 10 artiklassa perustetun varhais-
eläkejärjestelmän yhtenä tarkoituksena on suosia ikääntyneiden
viljelijöiden korvaamista viljelijöillä, jotka pystyvät kehittämään
tilan taloudellista elinkelpoisuutta. On pelättävissä, että osa
viljelijöistä ei osallistu varhaiseläkejärjestelmään, jos se voi ajan
mittaan johtaa emolehmäpalkkio-oikeuksien menettämiseen. Sen
vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava pidentää väliaikaisen luovu-
tuksen kokonaiskestoa näiden ohjelmien mukaan.
12) Oikeuksien siirtoa ja väliaikaista luovuttamista koskevien sään-
nösten täytäntöönpanon yhdenmukaisuus edellyttää eräiden hal-
linnollisten sääntöjen vahvistamista. Hallinnollisen työn liiallisen!B
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80.1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 3
kasvun estämiseksi jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus vahvis-
taa siirrettävien ja luovutettavien oikeuksien vähimmäismäärä.
Näillä säännöillä on myös estettävä asetuksen (EY) N:o
1254/1999 8 artiklan 1 kohdan velvoitteen rikkominen, jonka
mukaan siirrettäessä oikeuksia ilman tilan siirtoa tietty prosentti-
osuus oikeuksista on luovutettava kansalliseen varastoon. Lisäksi
olisi säädettävä väliaikaisen luovuttamisen ajallisesta rajoittami-
sesta, jolla estetään siirtoon liittyvien sääntöjen kiertäminen.
13) Olisi säädettävä, että oikeuksien siirtoja koskevien hallinnollisten
määräaikojen noudattamisessa sallitaan tietty joustavuus tuottajan
voidessa osoittaa, että hän on perinyt oikeudet kuolleelta
tuottajalta.
14) Tilan siirtona olisi pidettävä erityistapausta, jossa ainoastaan
julkisessa tai yhteisessä omistuksessa olevien maiden tuottaja
siirtää kaikki oikeutensa toiselle tuottajalle ja lopettaa tuotantonsa.
15) Hallinnollinen siirtojärjestelmä, jossa kaikki ilman tilan siirtoa
tehtävät oikeuksien siirrot ja väliaikaiset luovutukset tehdään
ainoastaan kansallisen varannon välityksellä, edellyttää sovelta-
mistaan varten tietyn oikeudellisen kehyksen perustamista, jotta
järjestelmä säilyttäisi taloudellisen yhdenmukaisuuden tuottajien
välistä oikeuksien siirtoa koskevan järjestelmän kanssa. Olisi
säädettävä erityisesti objektiivisista perusteista, joilla vahvistetaan
oikeuksia siirtäneelle tuottajalle kansallisesta varannosta makset-
tava summa sekä summa, joka vastaavat oikeudet kansallisesta
varannosta saavan tuottajan on maksettava.
16) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklassa säädetään mainitussa
artiklassa vahvistetut edellytykset täyttäville jäsenvaltioille valin-
naisesta erityisjärjestelmästä, jolla hallinnoidaan emolehmäpalk-
kion myöntämistä hiehoista. Olisi komission päätöksellä mää-
ritettävä käytettävissä olevien tietojen perusteella jäsenvaltiot,
jotka täyttävät tämän erityisjärjestelmän soveltamisedellytykset.
Olisi määriteltävä palkkion myöntämistä koskevat erityiset
yksityiskohtaiset säännöt. Emolehmäpalkkion yleistavoitteen mu-
kaisesti palkkio on maksettava tuottajille, joiden hiehokarja on
tarkoitettu lehmäkarjojen uudistamiseen eikä teurashiehojen
tuottamiseen. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi vahvistettava
perusteet, joihin voi sisältyä erityisesti ikärajoitus tai rotuedelly-
tyksiä.
17) On tarpeen määrittää eläintiheyden laskutapa. Eläintiheyden
käytännön soveltamisen helpottamiseksi on syytä vahvistaa
päivämäärä maidon viitemäärän huomioon ottamiselle.
18) Laajaperäistämispalkkion maksamisen edellytyksenä on jäsenval-
tion valinnan mukaan yhden tai kahden tiheysvaatimuksen
noudattaminen. Laajaperäistämispalkkiojärjestelmän eläintihey-
den laskemisessa on otettava huomioon kaikki tilalla olevat
vähintään kuuden kuukauden ikäiset eläimet. Tämä edellyttää
erityisiä sääntöjä eläinten laskemisesta ja tuottajan ilmoituksesta
järjestelmään osallistumisesta. Tämän järjestelmän hallintoa
voidaan helpottaa huomattavasti käyttämällä asetuksessa (EY)
N:o 820/97 tarkoitettua ATK-tietokantaa. Sen vuoksi olisi
säädettävä tämän tietokannan käyttämisestä, jos jäsenvaltio
katsoo, että sen tietokanta tarjoaa riittävät takeet laajaperäistämis-
palkkiota koskevien tietojen oikeellisuudesta.
19) Vaarana on, että tuottajat noudattavat keinotekoisesti laajaperäis-
tämispalkkion myöntämiseksi vaadittavia eläintiheyden keskiar-
voja, varsinkin jos tiheys on osan vuotta poikkeuksellisen
alhainen. Olisi huolehdittava erityisesti, että laajaperäistämis-
palkkiota ei myönnetä tällaisille tuottajille. Tätä varten olisi
selkeyden vuoksi täsmennettävä, että tällainen tilanne kuuluu
yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä
koskevista yhteisistä säännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 (1) 7 artiklan!B
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 113.1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 4
soveltamisalaan, ja sen vuoksi jäsenvaltioiden on annettava
tarvittavat säännökset mainitun artiklan soveltamiseksi laaja-
peräistämispalkkiojärjestelmässä.
20) Yksinkertaisuuden vuoksi olisi säädettävä laajaperäisimpien
tilojen osalta laajaperäistämispalkkion myöntämistä koskevasta
valinnaisesta yksinkertaistetusta järjestelmästä.
21) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 4 kohdassa säädetään
mainitussa artiklassa vahvistettuja edellytyksiä noudattaville
jäsenvaltioille erityisjärjestelmästä, joka koskee laajaperäistämis-
palkkion myöntämistä lypsylehmistä. Olisi vahvistettava päätök-
sentekomenettely, jolla voidaan määritellä käytettävissä olevien
tietojen perusteella jäsenvaltiot, jotka täyttävät tämän erityis-
järjestelmän soveltamisedellytykset. Olisi määriteltävä tämän
palkkion myöntämistä koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt.
On tarpeen vahvistaa erityisesti lypsylehmien vähimmäispitoaika,
jotta järjestelmä olisi johdonmukainen yleisen laajaperäistämis-
palkkiojärjestelmän kanssa ja jotta voitaisiin vahvistaa palkkio-
kelpoisten lypsylehmien tarkka lukumäärä.
22) Määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista sään-
nöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen
(ETY , Euratom) N:o 1182/71 (1) tiettyjen säännösten soveltaminen
johtaisi kuukausina ilmoitettujen pitoaikojen pidentämiseen kei-
notekoisesti yhdellä tai useammalla päivällä. Sen vuoksi olisi
annettava asiaa koskevia erityisiä säännöksiä.
23) Teurastuspalkkiosta on tavanomaisesti tehtävä hakemus. Hallin-
non yksinkertaistamiseksi tämä hakemus olisi tehtävä yksinker-
taistetussa järjestelmässä säädetyllä eläintukihakemuksella, jos
siinä on kaikki palkkion maksamiseen oikeuttavat tiedot ja jos
eläin on teurastettu samassa jäsenvaltiossa tai toisessa jäsenval-
tiossa taikka viety maasta.
24) Asetuksen (EY) N:o 820/97 soveltamiseksi jäsenvaltioilla on 31
päivästä joulukuuta 1999 oltava käytössään täysin toiminnallinen
atk-tietokanta. Tällaista tietokantaa olisi voitava käyttää myös
teurastuspalkkion hallinnon helpottamiseen, jos jäsenvaltio arvioi
tietokantansa tarjoavan riittävät takeet palkkion maksamista
koskevien tietojen oikeellisuudesta.
25) Vasikoiden teurastuspalkkioon liitetään enimmäispainovaatimus.
Sen vuoksi on tarpeen määritellä ruholle vakiotarjontamuoto,
johon tätä enimmäispainoa sovelletaan.
26) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdassa vahvis-
tetaan teurastuspalkkion myöntämisen edellytykseksi pitoaika.
Tämän vuoksi olisi määriteltävä mainittu aika ja sen kesto.
27) Lisämaksujen osalta komissiolle on toimitettava yksityiskohtaiset
tiedot kansallisista säännöistä ja niiden täytäntöönpanosta.
28) Jotta tuottajat voisivat saada palkkiot mahdollisimman hyvissä
ajoin, olisi säädettävä ennakoiden myöntämisestä. Kansallisten tai
alueellisten enimmäismäärien soveltamisen vuoksi on kuitenkin
tarpeen välttää se, että ennakko olisi lopullista maksua suurempi.
Tämän vuoksi on aiheellista säätää, että jäsenvaltio voi vähentää
ennakon prosenttiosuutta niissä palkkiojärjestelmissä, joita mai-
nitut enimmäismäärät koskevat.
29) Asetuksessa (EY) N:o 1254/1999 säädetään aineiden tai tuottei-
den, joita ei ole hyväksytty eläinlääkintää koskevassa sääntelyssä,
käyttöön tai laittomaan hallussapitoon sovellettavista seuraamuk-
sista. Uusimistapauksissa olisi jätettävä seuraamusten kestosta
päättäminen jäsenvaltioille, joilla on paremmat mahdollisuudet
arvioida tehdyn rikkomuksen tosiasiallinen vakavuus.
30) Erityispalkkio- ja emolehmäpalkkiojärjestelmän perustana oleva
viiteajanjakso on kalenterivuosi. On tarpeen vahvistaa päivämää-
rä, jonka perusteella määräytyy näiden järjestelmien soveltami-!B
(1) EYVL L 124, 8.6.1971, s. 1.1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 5
seen liittyvien tekijöiden huomioon ottaminen. Tämän vuoksi sekä
hallinnon tehokkuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi
päivämääräksi olisi valittava yleensä hakemuksen jättöpäivä.
Teurastuksen yhteydessä maksettavan erityispalkkion osalta olisi
kuitenkin säädettävä erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä,
jotta voidaan välttää suuremman palkkion saamiseksi tehtävät
siirrot yhdeltä vuodelta toiselle. Teurastuspalkkion tapauksessa
todellisten toimien kannalta edustavampi on teurastus- tai
vientipäivä.
31) Maatalouden euromääräisestä valuuttajärjestelmästä 15 päivänä
joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
2799/98 (1) 5 artiklassa tarkoitettujen tukien palkkioiden ja
määrien määräytymisperusteen määräytymispäivänä sovelletta-
vaksi valuuttakurssiksi määritellään yhden ainoan päivän kurssi.
On tarkoituksenmukaista vahvistaa määräytymisperusteen mää-
räytymispäivänä sovellettava kurssi siten, että periaatteessa nämä
tuet, palkkiot ja määrät eivät kansalliseksi valuutaksi muunnetta-
essa kärsi yhden ainoan päivän kurssista johtuvista äkillisistä
muutoksista. Tässä tarkoituksessa vaikuttaa suositeltavalta ratkai-
sulta käyttää palkkionmaksuvuotta edeltävän kuukauden aikana
sovellettavien valuuttakurssien aikaan suhteutettua keskiarvoa.
32) Naudanliha-alan palkkiojärjestelmien uudistuksen yhteydessä
toteutettujen toimenpiteiden seuraamiseksi komission on saatava
kaikki tiedot jäsenvaltioiden toteuttamista täytäntöönpanotoimen-
piteistä sekä mainittujen järjestelmien soveltamisesta saaduista
määrällisistä tuloksista. Tämän vuoksi olisi säädettävä eräistä
jäsenvaltioiden tiedonantovelvollisuuksista. Tietojen toimittami-
sen ja analysoinnin helpottamiseksi olisi säädettävä niiden
yhdenmukaisesta esittämisestä.
33) Uuteen järjestelmään siirtymisen helpottamiseksi tarvitaan siirty-
mäsäännöksiä tietojen toimittamista koskevien yksityiskohtaisten
sääntöjen sekä eläinten merkitsemis- ja tunnistamisvelvollisuuden
osalta.
34) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallin-
tokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EY)
N:o 1254/1999 3—25 artiklassa säädettyjen palkkio- ja tukijärjestelmien
soveltamisesta.
I LUKU
ERITYISP ALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artikla)
1j a k s o
Yleinen järjestelmä
2 artikla
Hakemus
1. Asetuksessa (ETY) N:o 3508/92 säädetyn yhdennetyn hallinto- ja
valvontajärjestelmän, jäljempänä ”yhdennetty järjestelmä”, vaatimusten
lisäksi jokaisessa asetuksen (EY) N:o 3508/92 6 artiklan 8 kohdassa!B
(1) EYVL L 349, 24.12.1998, s. 1.1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 6
tarkoitetussa eläintukihakemuksessa, jäljempänä ”hakemus”, on mainit-
tava:
a) eläinten lukumäärät ikäryhmittäin;
b) viittaukset passeihin tai hallinnollisiin asiakirjoihin, jotka seuraavat
hakemusten perusteena olevien eläinten mukana.
2. Hakemuksen voi tehdä ainoastaan eläimistä, jotka ovat pitoajan
ensimmäisenä päivänä:
a) sonnit vähintään seitsemän kuukauden ikäisiä
tai
b) härät ensimmäisen ikäryhmän osalta vähintään seitsemän ja enintään
19 kuukauden tai toisen ikäryhmän osalta vähintään 20 kuukauden
ikäisiä.
3 artikla
Palkkion myöntäminen
Eläimistä, joita ei ole hyväksytty palkkiokelpoisiksi joko asetuksen (EY)
N:o 1254/1999 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun suhteellisen vähennyk-
sen soveltamisen tai mainitun asetuksen 12 artiklassa tarkoitetun
eläintiheyden soveltamisen vuoksi, ei voi enää tehdä hakemusta samassa
ikäryhmässä, ja niitä pidetään eläiminä, joista on myönnetty palkkio.
4 artikla
Passit ja hallinnolliset asiakirjat
1. Jos passia ei ole asetuksen (EY) N:o 820/97 6 artiklan mukaisilla
edellytyksillä käytettävissä, se korvataan asetuksen (EY) N:o 1254/1999
4 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla kansallisella hallinnol-
lisella asiakirjalla.
2. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava, että
tällä passilla tai hallinnollisella asiakirjalla voidaan varmistaa yhden
ainoan palkkion myöntäminen eläintä ja ikäryhmää kohden.
Tätä varten jäsenvaltioiden on annettava toisilleen tarvittavaa apua.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että kansallinen hallinnollinen asiakirja
on:
a) asiakirja, joka seuraa jokaisen yksittäisen eläimen mukana;
b) tuottajan pitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki hallinnollista
asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos kyseiset eläimet pysyvät samalla
tuottajalla ensimmäisen hakemuksen jätöstä siihen asti, kun ne
saatetaan markkinoille teurastusta varten;
c) keskusviranomaisen ylläpitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki
hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos jäsenvaltio tai
jäsenvaltion osa, joka käyttää tätä mahdollisuutta, tarkastaa kaikki
hakemukseen kuuluvat eläimet paikalla, valvoo näiden eläinten
liikkumista sekä merkitsee jokaisen tarkastetun eläimen selvällä
merkinnällä, ja tuottajilla on velvollisuus suostua näihin toimenpi-
teisiin,
d) keskusviranomaisen ylläpitämä yhdistetty luettelo, jossa on kaikki
hallinnollista asiakirjaa varten säädetyt tiedot, jos jäsenvaltio
toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, jotta vältetään palkkion myöntä-
minen kaksi kertaa samasta ikäryhmästä, sekä toimittaa pyynnöstä
viipymättä kaikki tiedot jokaista eläintä koskevasta palkkiosta.
Jäsenvaltioiden, jotka päättävät käyttää yhtä tai useampaa näistä
mahdollisuuksista, on ilmoitettava tästä komissiolle hyvissä ajoin ja
annettava sille tiedoksi asiaa koskevat toimeenpanosäännökset.
Edellä c alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltion osina pidetään ainoastaan
Iso-Britanniaa ja Pohjois-Irlantia.!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 7
5 artikla
Pitoaika
Pitoajan kesto on kaksi kuukautta laskettuna hakemuksen jättöpäivää
seuraavasta päivästä.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että tuottaja voi määritellä muun
kauden alkamispäivän, jonka ajankohta ei saa olla myöhäisempi kuin
kaksi kuukautta hakemuksen jättöpäivästä.
6 artikla
Alueellinen enimmäismäärä
1. Jos suhteellisen vähennyksen soveltamisen johdosta palkkiokelpois-
ten eläinten lukumääräksi tulee muu kuin kokonaisluku, desimaaliosasta
myönnetään yhtä eläinkohtaista palkkiota vastaava osuus. Tätä varten
otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali.
2. Kun jäsenvaltiot päättävät määritellä asetuksen (EY) N:o 1254/1999
3 artiklan c alakohdan mukaisia alueita tai muuttaa alueidensa nykyisiä
osia, niiden on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen vuoden
1 päivää tammikuuta ja täsmennettävä tässä ilmoituksessa kyseisen
alueen määrittely sekä sitä koskeva enimmäismäärä. Kaikista myöhem-
min tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asian-
omaisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
7 artikla
Eläinten tilakohtaisen lukumäärän rajoitukset
1. Jos jäsenvaltio muuttaa 90 eläimen tila- ja ikäryhmäkohtaista
rajoitusta tai poikkeaa siitä, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennen
asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
Jos jäsenvaltio lisäksi vahvistaa tilakohtaisen eläinten vähimmäismäärän,
jonka alittuessa suhteellista vähennystä ei sovelleta, sen on ilmoitettava
tästä komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammi-
kuuta.
2. Edellä 2 kohdan soveltamiseksi myöhemmin tehtävistä kaikista
muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1
päivää tammikuuta.
2j a k s o
Teurastuspalkkion myöntäminen
8 artikla
Myöntämismenettely
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää teurastuksen yhteydessä erityispalkkion,
joka maksetaan sormien osalta yhdestä ainoasta ikäryhmästä ja härkien
osalta ensimmäisestä tai toisesta ikäryhmästä taikka myönnetään
molemmista ikäryhmistä yhdessä.
2. Jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet soveltaa 1 kohdassa säädettyä
järjestelmää, on säädettävä, että palkkio myönnetään myös lähetettäessä
palkkiokelpoisia eläimiä toiseen jäsenvaltioon tai vietäessä niitä
kolmanteen maahan.
3. Jos 1 ja 2 kohdassa säädettyä järjestelmää sovelletaan, palkkion
myöntämisen edellytyksenä on tämän jakson ja 34 ja 35 artiklan 1 ja 2
kohdan säännösten noudattaminen soveltuvin osin.
4. Tukihakemuksessa on ilmoitettava 35 artiklan 1 kohdassa säädetty-
jen tietojen lisäksi, haetaanko tukea sonnista vai härästä, ja tukihake-
mukseen on liitettävä asiakirja, jossa on 4 artiklan 2 kohdan!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 8
soveltamiseksi tarvittavat tiedot. Tämä asiakirja on jäsenvaltion valinnan
mukaan yksi seuraavista:
a) passi tai yksi kappale passista, jos käytetty passimalli muodostuu
useasta kappaleesta;
tai
b) jäljennös passista, jos käytetty passimalli muodostuu yhdestä
ainoasta kappaleesta; jäljennös on palautettava toimivaltaiselle
viranomaiselle asetuksen (EY) N:o 820/97 6 artiklan mukaisesti;
tässä tapauksessa jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteet varmis-
taakseen siitä, että jäljennöksen tiedot vastaavat alkuperäisen passin
tietoja;
taikka
c) kansallinen hallinnollinen asiakirja, jos käytettävissä ei ole asetuksen
(EY) N:o 820/97 6 artiklassa tarkoitettujen edellytysten mukaista
passia.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin olla soveltamatta kansallista hallinnollista
asiakirjaa. Tällöin niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
estämiseksi, että eläimistä, joilla käydään yhteisön sisäistä kauppaa,
myönnettäisiin samassa ikäryhmässä kaksi palkkiota.
Jos jäsenvaltiolla on asetuksen (EY) N:o 820/97 3 artiklan ensimmäisen
kohdan b alakohdassa tarkoitettu tietokanta, ja jos tässä tietokannassa on
jäsenvaltion edellyttämät tarvittavat tiedot sen varmistamiseksi, että yhtä
eläintä ja yhtä ikäryhmää kohden myönnetään ainoastaan yksi palkkio,
tukihakemukseen ei tarvitse liittää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitet-
tua asiakirjaa.
Jos jäsenvaltio soveltaa 35 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa
säädettyä mahdollisuutta, sen on poiketen ensimmäisestä alakohdasta
toteutettava lisäksi tarvittavat toimenpiteet, jotta tuottaja voi määritellä
eläimet, joista hän hakee erityispalkkiota.
5. Sonneista on teurastuksen todistamisen yhteydessä mainittava
teuraspaino.
6. Jos eläin lähetetään maasta, sen lähettäminen on todistettava
lähettäjän ilmoituksella, johon on merkitty erityisesti eläimen mää-
räjäsenvaltio.
Tässä tapauksessa tukihakemuksessa on mainittava:
a) lähettäjän nimi ja osoite (tai vastaava koodi)b) eläinten tunnistenumerot
c) vakuutus siitä, että eläin on vähintään yhdeksän kuukauden ikäinen.
Tukihakemus on jätettävä ennen eläimen asianomaisen jäsenvaltion
alueelta poistumista ja todiste lähettämisestä on jätettävä kolmen
kuukauden kuluessa eläimen asianomaisen jäsenvaltion alueelta pois-
tumisesta.
9 artikla
Myöntämisjarjestelmän erityispiirteet
1.
"M1Poiketen 5 artiklasta palkkio maksetaan tuottajalle, joka on
pitänyt eläintä kahden kuukauden vähimmäispitoajan, jonka päättymisen
jälkeen teurastus tai lähetys on toteutettu yhden kuukauden kuluessa ja
vienti kahden kuukauden kuluessa. 3
Härkien osalta palkkion myöntämiseen sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a) ensimmäisen ikäryhmän palkkio voidaan maksaa vain, jos tuottaja
on pitänyt eläintä vähintään kaksi kuukautta eläimen ollessa
vähintään seitsemän kuukauden ja alle 22 kuukauden ikäinen;
b) toisen ikäryhmän palkkio voidaan maksaa vain, jos tuottaja on
pitänyt vähintään 20 kuukauden ikäistä eläintä vähintään kaksi
kuukautta;!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 9
c) palkkio voidaan maksaa molemmista ikäryhmistä yhdessä vain, jos
tuottaja on pitänyt eläintä vähintään neljä peräkkäistä kuukautta a ja
b alakohdassa tarkoitettujen ikäedellytysten mukaisesti;
d) palkkio maksetaan ainoastaan toisesta ikäryhmästä, jos eläin on
lähetetty toisesta jäsenvaltiosta sen saavutettua 19 kuukauden iän.
2. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 12 artiklassa tarkoitettua eläintihe-
yttä laskettaessa jokainen eläin, jota koskevassa hakemuksessa on
yhdistetty kaksi ikäryhmää, otetaan huomioon kahdesti.
3. Teuraspaino vahvistetaan sellaisen ruhon perusteella, joka täyttää
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1208/81 (1) 2 artiklassa määritellyt
vaatimukset.
Jos ruhon tarjontamuoto poikkeaa tästä määritelmästä, sovelletaan
komission asetuksen (ETY) N:o 563/82 (2) liitteessä olevia korjaus-
kertoimia.
Jos eläin teurastetaan teurastamossa, jossa ei sovelleta yhteisön täysikas-
vuisten naudanruhojen luokitusasteikkoa, jäsenvaltio voi sallia painon
vahvistamisen teurastetun eläimen elopainon perusteella. Tällöin teuras-
painon katsotaan olevan vähintään 185 kilogrammaa, jos eläimen
elopaino on vähintään 340 kilogrammaa.
10 artikla
Tietojen toimittaminen
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tieto päätöksestään soveltaa
tässä jaksossa säädettyä myöntämisjärjestelmää sekä sitä koskevat
yksityiskohtaiset säännöt ennen asianomaisen kalenterivuoden alkua.
II LUKU
KAUSIPORRASTUSP ALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 5 artikla)
11 artikla
Palkkion soveltaminen
Viimeistään kunkin kalenterivuoden 1 päivänä elokuuta komissio
päättää, missä jäsenvaltioissa voidaan myöntää seuraavan kalenterivuo-
den kausiporrastuspalkkiota.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ennen sen kalenterivuoden 1
päivää tammikuuta, jona palkkio myönnetään, päätöksestään soveltaa
asetuksen (EY) N:o 1254/1999 5 artiklan 3 kohtaa.
12 artikla
Oikeus palkkioon
1. Palkkio voidaan myöntää ainoastaan naudoista, joista on jo maksettu
erityispalkkio tai joista erityispalkkiota pidetään 3 artiklan mukaisesti
maksettuna kausiporrastuspalkkiota soveltavassa jäsenvaltiossa ja jotka
teurastetaan kausiporrastuspalkkiota soveltavassa jäsenvaltiossa.
2. Palkkio voidaan myöntää ainoastaan tuottajalle, joka piti eläintä
viimeksi ennen sen teurastusta.
13 artikla
Hakemus
1. Tuottaja jättää hakemuksen sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viran-
omaiselle, jonka alueella hänen tilansa sijaitsee.!B
(1) EYVL L 123, 7.5.1981, s. 3.
(2) EYVL L 67, 11.3.1982, s. 23.1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 10
2. Hakemus on laadittava 8 artiklan 4 kohdan sekä 35 artiklan
säännösten, joita sovelletaan soveltuvin osin, mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tarkistaakseen,
että erityispalkkio on myönnetty, ja niiden on tarkastettava säännöllisesti
ja ennalta ilmoittamatta 35 artiklassa tarkoitettujen todistusten oikeelli-
suus.
III LUKU
EMOLEHMÄPALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6—10 artikla)
1j a k s o
Yleinen järjestelmä
14 artikla
Lihakarjarotua olevat lehmät
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 3 artiklan f alakohdassa ja 10 artiklan 2
kohdassa tarkoitettuun lihakarjarotuun kuuluvina ei pidetä tämän
asetuksen liitteessä I ilmoitettuihin rotuihin kuuluvia lehmiä.
15 artikla
Tuottajakohtainen enimmäisviitemäärä
1. Jos jäsenvaltio muuttaa asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2
kohdan b alakohdassa tarkoitettua 120 000 kilogramman tuottajakohtais-
ta enimmäisviitemäärää tai poikkeaa siitä, sen on ilmoitettava tästä
komissiolle ennen asianomaisen kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
2. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi myöhemmin tehtävistä kaikista
muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1
päivää tammikuuta.
16 artikla
Pitoaika
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kuuden
kuukauden pitoaika alkaa hakemuksen jättöpäivää seuraavana päivänä.
17 artikla
Hakemus
1. Kun palkkiota haetaan asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2
kohdan b alakohdan mukaisesti, yhdennetyn järjestelmän vaatimusten
lisäksi jokaisessa eläintukihakemuksessa tai, jäsenvaltion valinnan
mukaan, asetuksen (EY) N:o 3508/92 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa
pinta-alatukihakemuksessa, jäljempänä ”hakemus”, on oltava:
a) ilmoitus maidon tuottajakohtaisesta viitemäärästä, joka on
"M1käytettävissä oleva 3tuottajalle kyseisenä kalenterivuonna
alkavan 12 kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamis-
ajanjakson alkamista edeltävänä 31 päivänä maaliskuuta; jos tämä
määrä ei ole tiedossa hakemuksen jättöpäivänä, se on ilmoitettava
toimivaltaiselle viranomaiselle niin pian kuin mahdollista; ja
b) tuottajan sitoumus olla lisäämättä hakemuksen jättämistä seuraavien
12 kuukauden aikana tuottajakohtaista viitemääräänsä asetuksen
(EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua
enimmäismäärää suuremmaksi.
Kuitenkin b alakohtaa ei sovelleta, jos jäsenvaltio on poistanut mainitun
enimmäismäärän.!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 11
2. Hakemukset on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistaman yhteen
kalenterivuoteen sisältyvän kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa.
Jäsenvaltio voi säätää erillisistä jättökausista tämän jakson sisällä.
3. Jos tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto-
ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista sään-
nöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annetun komission asetuksen (ETY)
N:o 3887/92 (1) 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuottajakohtaisen
enimmäismäärän mukauttamisen jälkeen palkkiohakemukseen merki-
tään 2—5 eläintä, sellaisten hiehojen lukumääräksi, joista voidaan
maksaa kyseinen palkkio, vahvistetaan yksi.
18 artikla
Keskimääräinen maitotuotos
Keskimääräinen maitotuotos lasketaan liitteessä II ilmoitettujen kes-
kimääräisten maitotuotosten perusteella. Jäsenvaltio voi kuitenkin
käyttää laskennassa jäsenvaltion hyväksymää asiakirjaa, jossa todistetaan
tuottajan lypsykarjan keskimääräinen maitotuotos.
19 artikla
Kansallinen lisäpalkkio
1. Kansallinen lisäpalkkio voidaan myöntää ainoastaan tuottajalle, joka
saa samana kalenterivuonna yhteisön emolehmäpalkkion.
Se voidaan myöntää tähän palkkioon oikeutettujen eläinten enimmäis-
määrän rajoissa, johon on tarvittaessa sovellettu asetuksen (EY) N:o
1254/1999 10 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädettyä
suhteellista vähennystä.
2. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa lisäpalkkion myöntämiselle lisäedelly-
tyksiä. Niiden on ilmoitettava näistä edellytyksistä komissiolle hyvissä
ajoin ennen kuin niiden soveltaminen aloitetaan.
3. Komissio päättää viimeistään kunkin kalenterivuoden 1 päivänä
elokuuta, mitkä jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6
artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut edellytykset.
2j a k s o
Enimmäismäärät, varannot ja siirrot
20 artikla
Tuottajakohtainen enimmäismäärä
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava jokaiselle tuottajalle tuottajakohtai-
nen enimmäismäärä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 7 artiklan 1, 2 ja 3
kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
2. Jokaisen tuottajan enimmäismäärä on ilmoitettava tälle heti, kun se
on mahdollista ja viimeistään viikkoa ennen vuoden 2000 tukihakemus-
ten jättöajan alkamista.!B
(1) EYVL L 391, 31.12.1992, s. 36.!M1
!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 12
21 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä
maaliskuuta 2000 yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti ne ovat
toteuttaneet tuottajakohtaisten enimmäismäärien vähentämisen asetuksen
(EY) N:o 1254/1999 7 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi, sekä tuottajille
annettujen oikeuksien kokonaismäärä ja varantoon siirrettyjen oikeuk-
sien määrä.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä
maaliskuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdan
toisen alakohdan soveltamiseksi tehdyn vähennyksen laskutapa ja
tarvittaessa mainitun artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti toteutetut
toimenpiteet sekä mahdolliset muutokset ennen kunkin vuoden 1 päivää
tammikuuta.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava liitteessä IV olevaa taulukkoa
käyttäen komissiolle viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä maaliskuuta
alustavasti ja 31 päivänä heinäkuuta lopullisesti:
a) edeltävän kalenterivuoden aikana ilman tilan siirtoa tehtyjen
oikeuksien siirtojen johdosta kansalliseen varastoon korvauksetta
siirrettyjen palkkio-oikeuksien määrä;
b) 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen niiden käyttämättömien
palkkio-oikeuksien määrä, jotka on siirretty kansalliseen varantoon
edeltävän kalenterivuoden aikana;
c) asetuksen (EY) N:o 1254/1999 9 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi
edeltävän kalenterivuoden aikana annettujen oikeuksien määrä.
22 artikla
Ilmaiseksi saadut oikeudet
Lukuun ottamatta asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia tuottaja,
joka on saanut palkkio-oikeuksia ilmaiseksi kansallisesta varannosta, ei
kolmena seuraavana kalenterivuonna saa siirtää ja/tai väliaikaisesti
luovuttaa oikeuksiaan.
23 artikla
Oikeuksien käyttö
1. Tuottaja, jolla on käytettävissään palkkio-oikeuksia, voi käyttää ne
itse ja/tai luovuttaa ne väliaikaisesti toiselle tuottajalle.
2. Jos tuottaja ei kunakin vuonna käytä vähintään 4 kohdan mukaisesti
vahvistettua prosenttiosuutta palkkio-oikeuksistaan, käyttämättä jätetty
osa on siirrettävä kansalliseen varastoon, lukuun ottamatta:
— tapausta, jossa tuottajalla on enintään 7 palkkio-oikeutta; jos
tällainen tuottaja ei kahdesta peräkkäisestä kalenterivuodesta
kumpanakin käytä vähintään 4 kohdan mukaisesti vahvistettua
prosenttiosuutta oikeuksistaan, jälkimmäisen kalenterivuoden aikana
käyttämättä jätetty osa on siirrettävä kansalliseen varantoon,
— tapausta, jossa tuottaja osallistuu komission tunnustamaan laaja-
peräistämisohjelmaan,
— tapausta, jossa tuottaja osallistuu komission tunnustamaan varhaise-
läkeohjelmaan, jossa oikeuksien siirto ja/tai väliaikainen luovutus ei
ole pakollista,
tai
— asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia.
3. Väliaikainen luovutus voi koskea ainoastaan kokonaisia kalenteri-
vuosia ja vähintään 24 artiklan 1 kohdassa säädettyä eläinten lukumää-
rää. Väliaikaisten luovutusten kausi saa kestää enintään kolme
peräkkäistä vuotta; jokaisen kauden päättyessä tuottaja saa, jollei!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 13
oikeuksia siirretä, takaisin kaikki oikeutensa, jotka hänen on käytettävä
itse vähintään kahden peräkkäisen vuoden aikana. Jos tuottaja ei käytä
itse vähintään 4 kohdan mukaisesti vahvistettua prosenttiosuutta
oikeuksistaan kumpanakin kahdesta edellä mainitusta vuodesta, jäsen-
valtion on, asianmukaisesti perusteltuja erityistapauksia lukuun otta-
matta, vuosittain vietävä käyttämättömät oikeudet kansalliseen varan-
toon.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää komission hyväksymiin varhaiselä-
keohjelmiin osallistuville tuottajille väliaikaisen luovutuksen kokonais-
keston pidennyksestä kyseisten ohjelmien perusteella.
Tuottajat, jotka ovat sitoutuneet osallistumaan laajaperäistämisohjelmaan
neuvoston asetuksen (EY) N:o 2078/92 (1) 2 artiklan 1 kohdan c
alakohdassa tarkoitetun toimenpiteen mukaisesti tai asetuksen (EY) N:o
1257/1999 22 ja 23 artiklan mukaisesti, eivät saa sitoumuksensa
kestäessä siirtää tai luovuttaa väliaikaisesti oikeuksiaan. Tätä kieltoa ei
kuitenkaan sovelleta silloin, kun ohjelmassa sallitaan oikeuksien siirto
ja/tai väliaikainen luovutus sellaisille tuottajille, joiden osallistuminen
muihin kuin tässä alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin vaatii
oikeuksien saamista.
4. Palkkio-oikeuksista on käytettävä vähintään 70 prosenttia.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin nostaa tätä prosenttiosuutta 90 prosenttiin
saakka.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava ennakolta komissiolle soveltamansa
prosenttiosuus.
24 artikla
Oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus
1. Jäsenvaltiot voivat tuotantorakenteensa perusteella vahvistaa niiden
palkkio-oikeuksien vähimmäismäärän, jotka voidaan siirtää osittain
ilman tilan siirtoa. Tämä vähimmäismäärä saa olla enintään viisi
palkkio-oikeutta.
2. Palkkio-oikeuksien siirto ja väliaikainen luovutus voi olla pätevä
vasta, kun sekä oikeudet siirtävä ja/tai luovuttava tuottaja että oikeudet
vastaanottava tuottaja ovat ilmoittaneet niistä yhteisesti jäsenvaltion
toimivaltaisille viranomaisille.
Tämä ilmoitus on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistamassa mää-
räajassa ja viimeistään silloin, kun oikeudet vastaanottava tuottaja jättää
palkkiohakemuksen, lukuun ottamatta tapauksia, joissa oikeuksien siirto
tapahtuu perintönä. Tällaisessa tapauksessa oikeudet vastaanottavan
tuottajan on pystyttävä esittämään asianmukaiset oikeudelliset asiakirjat
sen osoittamiseksi, että hänellä on oikeus kuolleen tuottajan jäämistöön.
25 artikla
Tuottajakohtaisen enimmäismäärän muuttaminen
Oikeuksien siirron tai väliaikaisen luovutuksen tapauksessa jäsenvaltioi-
den on määritettävä uusi tuottajakohtainen enimmäismäärä ja annettava
asianomaisten tuottajien palkkio-oikeuksien määrä näille tiedoksi 60
päivän kuluessa tuottajan palkkiohakemuksen jättöajan viimeisestä
päivästä.
Ensimmäistä kohtaa ei sovelleta, jos oikeudet siirretään perintönä.!B
(1) EYVL L 215, 30.7.1992, s. 85.1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 14
26 artikla
Tuottajat, jotka eivät omista käyttämäänsä maata
Jos tuottaja hyödyntää ainoastaan julkisessa tai yhteisessä omistuksessa
olevia maita ja päättää lopettaa näiden maiden käytön ja siirtää kaikki
palkkio-oikeutensa toiselle tuottajalle, häntä pidetään tuottajana, joka
myy tai siirtää tilansa. Kaikissa muissa tapauksissa häntä pidetään
tuottajana, joka siirtää ainoastaan palkkio-oikeutensa.
27 artikla
Siirto kansallisen varannon välityksellä
Jos jäsenvaltio säätää, että ilman tilan siirtoa tehtävä oikeuksien siirto on
toteutettava asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 2 kohdan b
alakohdan soveltamiseksi kansallisen varannon välityksellä, sen on
sovellettava tämän asetuksen 23—26 artiklassa säädettyjä säännöksiä
vastaavia kansallisia säännöksiä. Lisäksi tällöin:
— jäsenvaltiot voivat säätää, että väliaikainen luovutus tapahtuu
kansallisen varannon välityksellä;
— siirrettäessä palkkio-oikeuksia tai luovutettaessa niitä väliaikaisesti
silloin, kun ensimmäistä luetelmakohtaa sovelletaan, siirto varantoon
on pätevä vasta, kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat
antaneet siitä tiedon tuottajalle, joka siirtää ja/tai luovuttaa
oikeuksiaan, ja siirto varannosta toiselle tuottajalle on pätevä vasta,
kun kyseiset viranomaiset ovat antaneet siitä tiedon tälle tuottajalle.
Näillä säännöksillä on myös varmistettava, että jäsenvaltio suorittaa
muusta kuin asetuksen (EY) N:o 1254/1999 8 artiklan 1 kohdan toisessa
alakohdassa tarkoitetusta oikeuksien osasta maksun, joka vastaa
tuottajien välisen suoran oikeuksien siirron yhteydessä suoritettavaa
maksua, ottaen erityisesti huomioon tuotannon kehitys kyseisessä
jäsenvaltiossa. Tämä maksu on samansuuruinen kuin maksu, joka
tuottajan on maksettava saadessaan vastaavia oikeuksia kansallisesta
varannosta.
28 artikla
Osaoikeudet
1. Jos tämän jakson soveltamiseksi tehtyjen laskelmien tuloksena on
muita kuin kokonaislukuja, ainoastaan ensimmäinen desimaali otetaan
huomioon.
2. Jos tämän jakson säännösten soveltaminen johtaa osittaisiin palkkio-
oikeuksiin joko yhdelle tuottajalle tai kansalliseen varantoon, nämä
oikeuksien osat lasketaan yhteen.
3. Jos tuottajalla on osa oikeudesta, tämän osaoikeuden perusteella
myönnetään ainoastaan vastaava osuus yhden palkkion ja tarvittaessa 19
artiklassa tarkoitetun kansallisen lisäpalkkion ja 32 artiklassa tarkoitetun
laajaperäistämispalkkion yksikkömäärästä.
29 artikla
Hiehoja koskeva erityisjärjestely
1. Komissio päättää viimeistään 1 päivänä marraskuuta 1999, mitkä
jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklan 1
kohdassa tarkoitetut edellytykset.
Kyseisessä päätöksessä tarkoitettujen jäsenvaltioiden on ilmoitettava
komissiolle ennen 1 päivää tammikuuta 2000, aikovatko ne soveltaa
asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklassa säädettyä järjestelyä,
jäljempänä ”erityisjärjestely”, sekä tarvittaessa vahvistamansa erityinen
kansallinen enimmäismäärä. Kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksis-
ta on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen vuoden 1 päivää
tammikuuta.!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 15
2. Jäsenvaltion, joka soveltaa erityisjärjestelyä, on vahvistettava perus-
teet, joilla varmistetaan palkkion maksaminen tuottajille, joiden hiehot
on tarkoitettu lehmäkarjojen uudistamiseen. Näihin perusteisiin voi
erityisesti sisältyä ikää ja/tai rotuominaisuuksia koskeva rajoitus.
Jäsenvaltion on ilmoitettava vahvistetut perusteet komissiolle ennen sen
vuoden 1 päivää tammikuuta, jota ne koskevat. Kaikista myöhemmin
tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle ennen asianomaisen
vuoden 1 päivää tammikuuta.
3. Jos asetuksen (EY) N:o 1254/1999 10 artiklan 1 kohdan kolmannes-
sa alakohdassa tarkoitetun suhteellisen vähennyksen tuloksena palkkio-
kelpoisten eläinten lukumäärä on muu kuin kokonaisluku, desimaa-
liosasta myönnetään vastaava osuus yhden palkkion ja tarvittaessa 19
artiklassa tarkoitetun kansallisen lisäpalkkion ja 32 artiklassa tarkoitetun
laajaperäistämispalkkion yksikkömäärästä. Tätä varten otetaan huomi-
oon ainoastaan ensimmäinen desimaali.
4. Erityisjärjestelyä soveltavassa jäsenvaltiossa asetuksen (EY) N:o
1254/1999 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu pidettävien eläinten
vähimmäismäärää koskeva velvollisuus on täytettävä sataprosenttisesti
emolehmien osalta, jos tuottaja on jättänyt hakemuksen emolehmistä, tai
hiehojen osalta, jos tuottaja on jättänyt hakemuksen hiehoista.
5. Edellä 20—28 artiklan säännöksiä ei sovelleta erityisjärjestelyssä.
IV LUKU
ERITYISP ALKKIOTA JA EMOLEHMÄPALKKIOTA KOSKEV AT
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
30 artikla
Hakemus
1. Jäsenvaltiot voivat hallinnollisista syistä säätää, että hakemus on
tehtävä vähimmäismäärästä eläimiä, jos tämä määrä on enintään kolme.
2. Rajoittamatta 17 artiklan 2 kohdan ja 32 artiklan 7 kohdan
soveltamista, jäsenvaltiot voivat vahvistaa palkkiohakemusten jättöajat
ja -päivät ja hakemusten määrän, jonka yksi tuottaja voi esittää
kalenterivuodessa palkkiojärjestelmää kohden.
31 artikla
Eläintiheys
1. Jokaiselle tuottajalle, joka saman kalenterivuoden osalta jättää:
— asetuksen (ETY) N:o 3508/92 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun
hakemuksen pinta-alatuesta
sekä
— vähintään yhden hakemuksen erityispalkkiosta tai emolehmäpalkki-
osta,
toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat nautayksikköjen (NY) määrän,
joka vastaa sitä eläinmäärää, josta erityispalkkio tai emolehmäpalkkio
voidaan myöntää tuottajan tilan rehuala huomioon ottaen.
2. Määritettäessä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 12 artiklassa tarkoi-
tettua eläintiheyttä menetellään seuraavasti:
a) otetaan huomioon tuottajalle kyseisenä kalenterivuonna alkaneen 12
kuukauden pituisen lisämaksujärjestelmän soveltamisajanjakson
alkamista edeltävänä 31 päivänä maaliskuuta "M1käytettävissä
oleva3maidon tilakohtainen enimmäismäärä;
b) tämän viitemäärän tuottamiseen tarvittava lypsylehmien määrä
lasketaan 18 artiklan mukaisesti.!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 16
3. Palkkioon oikeutettujen eläinten lukumäärän vahvistamiseksi:
a) yhdennetyn järjestelmän puitteissa annettujen sääntöjen mukaisesti
vahvistettu hehtaarimäärä kerrotaan asetuksen (EY) N:o 1254/1999
12 artiklassa tarkoitetulla eläintiheydellä;
b) näin saadusta luvusta vähennetään tuottajalle "M1käytettävissä
olevan 3maidon viitemäärän tuottamiseen tarvittavaa lypsyleh-
mämäärää vastaava määrä nautayksikköjä;
c) näin saadusta luvusta vähennetään sitä lampaiden ja vuohien määrää
vastaava määrä nautayksikköjä, josta on jätetty palkkiohakemus.
Näin saatu lopullinen luku vastaa suurinta nautayksikkömäärää, josta
voidaan myöntää erityispalkkio ja emolehmäpalkkio.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kullekin asianomaiselle tuottajalle
tuottajan eläintiheys ja siitä seuraava nautayksikkömäärä, josta palkkio
voidaan myöntää.
32 artikla
Laajaperäistämispalkkio
1. Saadakseen laajaperäistämispalkkion tuottajan on pinta-alatukihake-
muksessaan ilmoitettava, että hän haluaa osallistua laajaperäistämis-
palkkiojärjestelmään.
2. Laajaperäistämispalkkiota ei myönnetä eläimistä, joista erityis-
palkkiota pidetään 3 artiklan mukaisesti myönnettynä.
3. Sen varmistamiseksi, että asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan
3 kohdan a alakohdan mukaisesti laskettu eläinten lukumäärä noudattaa
mainitun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa määriteltyä eläintiheyttä,
jäsenvaltion on joka vuosi vahvistettava vähintään viisi eläintenlas-
kentapäivää ja ilmoitettava ne komissiolle.
Paitsi jos jäsenvaltio päättää, että laskentapäiviä ovat vuoden kaikki
päivät:
— laskentapäivät on jaettava sattumanvaraisesti siten, että ne edustavat
koko vuotta, ja niitä on muutettava vuosittain
ja
— jokainen laskentapäivä on vahvistettava jälkikäteen, ja siitä ilmoi-
tetaan tuottajalle aikaisintaan kahden viikon kuluttua vahvistamises-
ta.
Näinä päivinä jäsenvaltio voi valintansa mukaan toteuttaa eläinten
laskennan jommallakummalla seuraavista menetelmistä:
— jäsenvaltio pyytää tuottajaa ilmoittamaan jäsenvaltion erikseen
vahvistamaan päivämäärään mennessä tilansa eläinluettelon perus-
teella nautayksikköjen lukumäärän tai asetuksen (EY) N:o
1254/1999 liitteessä III tarkoitetun kummankin nautaryhmän
eläinten lukumäärän;
tai
— jäsenvaltio, jolla on käytössään asetuksen (EY) N:o 820/97 3 artiklan
ensimmäisen kohdan b alakohdan mukainen ATK-tietokanta, mää-
rittää nautayksikköjen määrän tämän tietokannan perusteella, jos sen
sisältämien tietojen oikeellisuus täyttää jäsenvaltion laajaperäis-
tämispalkkiojärjestelmän soveltamiseksi edellyttämät riittävät takeet.
Nautayksikköjen lukumäärä, jonka perusteella määritetään, onko tuottaja
noudattanut asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdassa
määriteltyä eläintiheyttä, on aritmeettinen keskiarvo laskentapäivinä
todettujen nautayksikköjen määristä, joihin on lisätty niitä lampaita ja
vuohia vastaavat nautayksikköjen määrät, joista on samana kalenteri-
vuonna jätetty palkkiohakemus.!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 17
Kuitenkin tapauksissa, joissa jäsenvaltio on päättänyt, että laskentapäiviä
ovat vuoden kaikki päivät, se voi säätää, että a ja b alakohdassa
tarkoitetut lukumäärät lasketaan suhteessa aikaan, jonka eläimet ovat
tilalla.
Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet asetuksen (EY) N:o
1259/1999 7 artiklan soveltamiseksi tapauksessa, jossa tuottajat luovat
keinotekoisesti asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklassa vaaditut
edellytykset käyttämällä hyväkseen tiheyslukuja, jotka ovat osan vuotta
poikkeuksellisen alhaiset.
4. Poiketen 3 kohdasta jäsenvaltio voi antaa tuottajalle mahdollisuuden
valita yksinkertaistetun järjestelmän.
Tällöin tuottajan on hakemuksessaan pinta-alatuesta ilmoitettava:
a) noudattaneensa jokaisena päivänä pinta-alatukihakemuksensa jättä-
miseen asti asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklassa määriteltyä
enimmäistiheyttä
ja
b) sitoutuvansa noudattamaan mainittua eläintiheyttä jokaisena päivänä
pinta-alatukihakemuksen jättämisestä 31 päivään joulukuuta.
Jos jäsenvaltio on päättänyt soveltaa asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13
artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, tuottajan on ilmoitettava hakemukses-
saan kumpaa enimmäistiheyttä hän noudattaa. Tuottaja voi muuttaa tätä
valintaansa ennen ajankohtaa, jona hänelle ilmoitetaan eläinten lukumää-
rän tarkastamisesta paikalla.
Tuottaja voi ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle sitoumuksensa
peruuttamisesta ennen ajankohtaa, jona hänelle ilmoitetaan eläinten
lukumäärän tarkastamisesta paikalla. Tällöin hän ei saa laajaperäis-
tämispalkkiota.
Tässä kohdassa tarkoitettuun ilmoitukseen ja sitoumukseen sovelletaan
yhdennetyn järjestelmän valvontaa ja seuraamuksia koskevia säännöksiä.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ennen 1 päivää tammi-
kuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 3 kohdan c
alakohdan soveltamiseksi käyttämänsä käsitteen ”laidun” määritelmä.
Kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle
ennen asianomaisen vuoden 1 päivää tammikuuta.
6. Komissio päättää viimeistään 1 päivänä marraskuuta 1999, mitkä
jäsenvaltiot täyttävät asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 4
kohdassa tarkoitetut edellytykset.
Mainitun kohdan soveltamiseksi vuoristoalueen tuottajana pidetään
jokaista tuottajaa:
— jonka tila sijaitsee vuoristoalueella
tai
— jonka rehualasta vähintään 50 prosenttia sijaitsee vuoristoalueella.
7. Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista tuottajan, joka haluaa saada
laajaperäistämispalkkion 6 kohdan mukaisesti, on ilmoitettava tästä
eläintukihakemuksessaan. Hänen on pidettävä vähintään hakemuksen
jättämistä seuraavien kuuden peräkkäisen kuukauden ajan vähintään yhtä
monta lypsylehmää kuin lypsylehmien lukumäärä, josta laajaperäis-
tämispalkkiota on haettu. Tämä kuuden kuukauden pitoaika alkaa
hakemuksen jättämistä seuraavasta päivästä.
Hakemukset on tehtävä jäsenvaltion erikseen vahvistaman kalenterivuo-
teen sisältyvän kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa.
Jäsenvaltio voi säätää erillisistä jättökausista tämän jakson sisällä.
8. Lypsylehmien määrä, josta yhdelle tuottajalle voidaan myöntää
laajaperäistämispalkkio, ei saa ylittää kumpaakaan seuraavista luvuista:
a) kyseisenä kalenterivuonna alkavan 12 kuukauden pituisen lisämak-
sujärjestelmän soveltamisajanjakson alkamista edeltävänä 31 päivä-!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 18
nä maaliskuuta kyseiselle tuottajalle "M2käytettävissä olevan 3
tuottajakohtaisen viitemäärän tuottamiseen tarvittava määrä lypsy-
lehmiä, joka lasketaan liitteessä II määritellyn keskimääräisen
maitotuotoksen perusteella;
b) 3 kohdan mukaisesti määritetty tilan lehmien kokonaismäärä, josta
vähennetään tilakohtaista enimmäismäärää vastaava määrä emoleh-
miä.
9. Jos jäsenvaltio päättää soveltaa tai lakata soveltamasta asetuksen
(EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä
mahdollisuutta, sen on ilmoitettava tästä komissiolle ennen asianomaisen
kalenterivuoden 1 päivää tammikuuta.
10. Laskettaessa eläintiheyttä tämän artiklan soveltamiseksi otetaan
huomioon ainoastaan kaksi ensimmäistä desimaalia.
11. Jos eläimiä ei saa teuraaksi viemistä lukuun ottamatta poistaa
tuotantoyksiköstä toimivaltaisten eläinlääkintäviranomaisten päätöksen
vuoksi, tämän artiklan soveltamiseksi tilalla todettuun nautayksiköiden
määrään sovelletaan kerrointa 0,8.
Toimenpide on voimassa edellä mainitun päätöksen soveltamisajan,
pidennettynä kahdellakymmenellä päivällä, edellyttäen, että tuottaja
ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti kymmenen päivän
kuluessa päätöksestä tilalla olevien kyseisten eläinten määrän ja että
tuottaja on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet estääkseen ja/tai rajoit-
taakseen eläinkulkutaudin esiintymistä.
33 artikla
Pitoaikojen määrittäminen
Edellä 5 artiklassa, 9 artiklan 1 kohdassa, 16 artiklan ja 32 artiklan 7
kohdassa sekä 37 artiklassa tarkoitettujen pitoaikojen viimeinen päivä on
kauden alkamispäivän kanssa samannumeroista päivää edeltävä päivä
riippumatta siitä, onko se työpäivä vai ei.
V LUKU
TEURASTUSP ALKKIO
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artikla)
34 artikla
Osallistumisilmoitus
Jäsenvaltio voi säätää, että saadakseen kalenterivuodelta myönnettävän
teurastuspalkkion jokaisen tuottajan on jätettävä osallistumisilmoitus
ennen kyseisen kalenterivuoden ensimmäisen hakemuksen jättöä tai
samanaikaisesti sen kanssa.
Jos tuottaja ei kuitenkaan tee muutoksia osallistumisilmoitukseensa,
jäsenvaltio voi hyväksyä aikaisemmin jätetyn osallistumisilmoituksen
voimassaolon jatkumisen.
35 artikla
Hakemus
1. Eläintukihakemuksessa on mainittava teurastuspalkkion maksami-
seksi vaadittavat tiedot ja 1 päivän tammikuuta 1998 jälkeen syntyneistä
eläimistä erityisesti eläimen syntymäpäivä.
Eläintukihakemus jätetään jäsenvaltion erikseen vahvistamassa mää-
räajassa, joka saa olla enintään kuusi kuukautta siitä, kun eläin on
teurastettu tai viety yhteisön tullialueelta, ja jonka on päätyttävä
viimeistään seuraavan vuoden helmikuun lopussa, lukuun ottamatta!B
!M2
!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 19
poikkeustapauksia, joista asianomainen jäsenvaltio päättää erikseen
viennin tai lähettämisen yhteydessä. "M2Jäsenvaltio voi päättää
vuodeksi 2000, että ensimmäisen vuosineljänneksen aikana teuras-
tettujen tai vietyjen eläinten osalta tukihakemuksen jättämiselle vahvis-
tettua määräaikaa pidennetään enintään 30 päivään syyskuuta 2000. 3
"M1Jäsenvaltiot voivat määritellä tukihakemusten jättöajat ja -päivät
sekä niiden hakemusten määrän, jotka yksi tuottaja voi esittää
kalenterivuodessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta edellä vahvistettua
määräaikaa. 3
Jäsenvaltiot voivat sallia, että hakemuksen tekee muu henkilö kuintuottaja. Tällöin hakemukseen on merkittävä sen tuottajan nimi ja osoite,
jolle palkkio on tarkoitus maksaa.
Yhdennetyn järjestelmän vaatimusten lisäksi jokaisessa hakemuksensa
on oltava:
a) teurastuspalkkiota haettaessa teurastamon todistus tai vähintään
vastaavat tiedot sisältävä teurastamon laatima tai varmentama
asiakirja, jossa vahvistetaan:
i) teurastamon nimi ja osoite (tai vastaava koodi);
ii) teurastuspäivä sekä eläinten tunnistenumerot ja teurastusnume-
rot;
iii) vasikoiden osalta teuraspaino (ellei sovelleta 36 artiklan 4
kohtaa);
b) kolmanteen maahan viedyn eläimen osalta:
i) lähettäjän nimi ja osoite (tai vastaava koodi);
ii) eläinten tunnistenumerot;
iii) vienti-ilmoitus, jossa mainitaan 1 päivän tammikuuta 1998
jälkeen syntyneiden eläinten ikä ja, jollei 36 artiklan 4 kohdan
soveltamisesta muuta johdu, vasikoiden elopaino, joka saa olla
enintään 290 kilogrammaa;
iv) yhteisön tullialueelta poistumista koskeva todiste, joka annetaan
samoin kuin vientitukien yhteydessä.
Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää, että a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot
on toimitettava jäsenvaltion hyväksymän elimen tai elinten välityksellä;
nämä tiedot voidaan toimittaa tietokoneella.
Jäsenvaltioiden on tarkastettava säännöllisesti ja ennalta ilmoittamatta
toimitettujen todistusten tai asiakirjojen sekä tarvittaessa viidennessä
alakohdassa tarkoitettujen tietojen oikeellisuus.
2. Poiketen 1 kohdasta jäsenvaltiot, joilla on asetuksen (EY) N:o
820/97 3 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettu
tietokanta, voivat säätää, että teurastamojen toimivakaiselle hallintoyk-
sikölle toimittamat eläinten teurastamista koskevat tiedot vastaavat
tuottajan nimissä tehtyä teurastuspalkkiohakemusta, jos tämän tieto-
kannan sisältämien tietojen oikeellisuus täyttää jäsenvaltion edellyttämät
riittävät takeet teurastuspalkkiojärjestelmän ja tarvittaessa urospuolisista
naudoista maksettavan erityispalkkion ja/tai lisäpalkkioiden, jos nämä
maksetaan teurastuksen yhteydessä, järjestelmän ja/tai kausiporrastus-
palkkiojärjestelmän soveltamiseksi.
Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää, että hakemus on jätettävä. Tällöin sen
on määriteltävä hakemukseen liitettävät tiedot.
Jäsenvaltioiden, jotka päättävät soveltaa tätä kohtaa, on ilmoitettava siitä
komissiolle ennen 1 päivää tammikuuta 2000. Niiden on ilmoitettava
komissiolle kaikista myöhemmin tehtävistä muutoksista ennen niiden
täytäntöönpanoa.
Niiden on varmistettava, että maksajavirastot saavat käyttöönsä kaikki
maksatuksen edellytyksenä olevat tiedot ja erityisesti:
a) kyseisen vuoden kuluessa teurastettujen eläinten asetuksen (EY) N:o
1254/1999 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tyypit ja määrät;!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 20
b) mainitussa artiklassa tarkoitettujen eläinten ikää ja teuraspainoa
koskevien edellytysten ja 37 artiklassa tarkoitetun pitoajan noudat-
tamista koskevat tiedot;
c) tarvittaessa tiedot, jotka edellytetään teurastuksen yhteydessä
maksettavan erityispalkkion ja/tai lisäpalkkioiden, jos ne maksetaan
teurastuksen yhteydessä, ja/tai kausiporrastuspalkkion maksamisek-
si.
3. Jos eläimillä on käyty yhteisön sisäistä kauppaa 37 artiklassa
tarkoitetun pitoajan jälkeen, teurastamon on laadittava 1 kohdan
neljännen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu asiakirja, vaikka jäsen-
valtio, jossa teurastus on suoritettu, olisi päättänyt soveltaa 2 kohdassa
säädettyä poikkeusta.
Kaksi jäsenvaltiota voi kuitenkin sopia soveltavansa keskenään 2
kohdassa säädettyä järjestelmää, jos niiden ATK-pohjaiset tiedonvaihto-
järjestelmät ovat yhteensopivia.
Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan toimitettujen asiakirjojen oikeel-
lisuuden ja/tai vaihdettujen tietojen paikkansapitävyyden varmistami-
seksi. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltion, jossa maksu suoritetaan, on
toimitettava jäsenvaltiolle, jossa eläin on teurastettu, teurastamokohtai-
sesti jaoteltu yhteenveto teurastamojen todistuksista (tai niitä vastaavat
tiedot), jotka on saatu viimeksi mainitusta jäsenvaltiosta.
36 artikla
Ruhon paino ja tarjontamuoto
1. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 kohdan b alakohdan
soveltamiseksi vasikan ruhon tarjontamuoto on nyljetty ruho, josta on
laskettu veri sekä poistettu sisälmykset, pää ja sorkat, mutta ei maksaa,
munuaisia ja munuaisrasvaa.
2. Huomioon otettava paino on jäähdytetyn ruhon paino tai mahdol-
lisimman nopeasti teurastuksen jälkeen mitattu lämpimän ruhon paino,
josta vähennetään kaksi prosenttia.
3. Jos ruholta on poistettu maksa, munuaiset ja/tai munuaisrasva, sen
painoon lisätään:
a) maksan osalta 3,5 kilogrammaab) munuaisten osalta 0,5 kilogrammaac) munuaisrasvan osalta 3,5 kilogrammaa.
4. Jäsenvaltio voi säätää, että jos vasikan ikä teurastus- tai vientihet-
kellä on alle 5 kuukautta, asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1
kohdan toisen alakohdan b alakohdassa säädettyä painoedellytystä
pidetään täytettynä.
Jos teuraspainoa ei voida määrittää teurastamossa, mainittua painoedel-
lytystä pidetään täytettynä, jos elopaino on enintään 290 kilogrammaa.
37 artikla
Palkkion saaja
1. Palkkio maksetaan tuottajalle, joka on pitänyt eläintä kahden
kuukauden vähimmäispitoajan, jonka päättymisen jälkeen teurastus on
toteutettu yhden kuukauden kuluessa ja vienti kahden kuukauden
kuluessa.
2. Alle kolmen kuukauden ikäisinä teurastettujen vasikoiden osalta
pitoaika on yksi kuukausi.!B
!M1
!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 21
38 artikla
Kansalliset enimmäismäärät
1. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan 1 ja 3 kohdassa
tarkoitetut kansalliset enimmäismäärät ilmoitetaan liitteessä III.
2. Jos suhteellisen vähennyksen soveltamisen johdosta palkkiokelpois-
ten eläinten lukumääräksi tulee muu kuin kokonaisluku, desimaaliosasta
myönnetään yhden eläinkohtaisen palkkion vastaava osuus. Tätä varten
otetaan huomioon ainoastaan ensimmäinen desimaali.
VI LUKU
LISÄTUET
(asetuksen (EY) N:o 1254/1999 14—20 artikla)
39 artikla
Kansalliset säännöt
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 18 artiklan mukaisesti komissiolle
toimitettaviin yksityiskohtaisiin tietoihin on sisällyttävä tiedot seuraa-
vista:
1. Eläinkohtaiset tuet (tarvittaessa):
a) alustavat määrät eläinkohtaisesti eläinryhmien mukaan, sekä
myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt;
b) alustava ennuste kutakin eläinryhmää koskevista kokonais-
menoista (ja maininta siitä, onko maksut suoritettu teuras-
tuspalkkion lisänä) ja eläinten lukumäärästä;
c) eläintiheyttä koskevat erityisvaatimukset (paitsi teurastuspalkki-
on lisänä maksettavan palkkion osalta);
d) urospuolisten nautojen lukumäärän tilakohtaiset rajoitukset
(tarvittaessa);
e) muut tiedot soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöis-
tä.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetut eläinryhmät ovat seuraavat:
sonnit, härät, emolehmät, lypsylehmät, emolehmäpalkkioon oikeu-
tetut hiehot ja muut hiehot tai jäsenvaltion määrittelemät näiden
ryhmien alaryhmät.
2. Pinta-alatuet (tarvittaessa):
a) alueellisten perusalojen laskeminen;
b) alustavat hehtaarikohtaiset määrät;c) alustava ennuste kokonaismenoista ja hehtaarien määrästä;
d) muut tiedot soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöis-
tä.
40 artikla
Yksityiskohtainen kertomus
Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 19 artiklan mukaisesti komissiolle
toimitettavaan yksityiskohtaiseen kertomukseen on sisällyttävä ajanta-
saistettuina ja täydennettyinä tiedot, joista säädetään 39 artiklassa.
Lisäksi niihin on sisällyttävä:a) luettelo lisätukijärjestelmän täytäntöönpanossa kohdatuista vaikeuk-
sista;
b) arvio tämän järjestelmän tehokkuudesta;!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 22
c) mahdolliset ehdotukset järjestelmän kehittämiseksi tulevaisuudessa.
VII LUKU
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
41 artikla
Ennakot
1. Toimivaltainen viranomainen maksaa tuottajalle hallinnollisten ja
paikalla tehtyjen tarkastusten tulosten perusteella palkkiokelpoisten
eläinten vahvistetusta määrästä ennakon, joka on 60 prosenttia erityis-
palkkion, emolehmäpalkkion ja teurastuspalkkion määrästä.
Erityispalkkion, 29 artiklassa tarkoitetun hiehoja koskevan erityisjärjes-
telyn ja/tai teurastuspalkkion osalta jäsenvaltio voi vähentää ennakon
määrää, joka ei kuitenkaan saa olla pienempi kuin 40 prosenttia.
Jäsenvaltio voi lisäksi päättää hallinnollisten tarkastusten ja paikalla
tehtyjen tarkastusten tulosten perusteella, että se maksaa tuottajalle
ennakkoa enintään 60 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1254/1999 14
artiklassa tarkoitettujen lisäpalkkioiden määrästä.
Ennakkoa ei voida maksaa ennen sen kalenterivuoden 16 päivää
lokakuuta, jonka osalta palkkiota haetaan tai jonka osalta lisäpalkkio
myönnetään.
Kalenterivuonna 2000 erityispalkkion, emolehmäpalkkion, teurastus-
palkkion ja lisämaksujen ennakkoa voidaan kuitenkin maksaa 80
prosenttia näiden palkkioiden tai maksujen määrästä.
2. Lopullisen palkkionmaksun tai lisäpalkkion yhteydessä maksetaan
sen palkkiomäärän tai lisäpalkkion, johon tuottajalla on oikeus, ja
maksetun ennakon erotus.
42 artikla
Palkkionmaksuvuosi
Määräytymisperuste erityispalkkio-, emolehmäpalkkio-, kausiporrastus-
palkkio- ja laajaperäistämispalkkiojärjestelmään kuuluvien eläinten
palkkionmaksuvuodelle sekä eläintiheyttä laskettaessa käytettävälle
nautayksiköiden määrälle on hakemuksen jättöpäivä.
Kuitenkin silloin, kun kyseessä on erityispalkkion myöntäminen
noudattaen yhtä 8 artiklassa säädetyistä vaihtoehdoista,
— jos eläin on teurastettu viimeistään 31 päivänä joulukuuta
ja
— jos kyseistä eläintä koskeva palkkiohakemus jätetään tämän päivän
jälkeen,
sovellettavan palkkion määrä on sen vuoden 31 päivänä joulukuuta
voimassa oleva määrä, jona eläin on teurastettu.
Tuen määrän soveltamista ja 38 artiklan mukaisen suhteellisen
vähennyksen laskemista varten palkkionmaksuvuosi on teurastuspalkki-
on osalta teurastus- tai vientivuosi.!B
!M2
!M3
!M2
!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 23
!M2
43 artikla
Muuntaminen kansalliseksi valuutaksi
Muunnettaessa palkkioiden, laajaperäistämispalkkioiden ja lisäpalkkioi-
den määrää kansalliseksi valuutaksi käytetään 42 artiklan mukaisesti
vahvistettua palkkionmaksuvuotta edeltävän joulukuun valuuttakurssien
aikaan suhteutettua laskettua keskiarvoa.
44 artikla
Tiettyjen aineiden tai tuotteiden käyttöön taikka laittomaan hallus-
sapitoon liittyvät seuraamukset
Jäsenvaltioiden on vahvistettava yhteisön eläinlääkintäalan asiaa kos-
kevissa säännöksissä kiellettyjen aineiden tai tuotteiden käytön taikka
laittoman hallussapidon uusimisesta rikkomisen vakavuuden perusteella
asetuksen (EY) N:o 1254/1999 23 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa
säädetty palkkiojärjestelmästä poissulkemisen ajanjakso.
44 a artikla
Tuottajakohtaisen maidon viitemäärän määritteleminen
Jäsenvaltio voi 17 artiklan 1 kohdan a alakohdasta, "M231 artiklan 2
kohdan a alakohdasta ja 32 artiklan 8 kohdan a alakohdasta 3poiketen
päättää 31 päivään joulukuuta 2004 asti, että niiden maidontuottajien
osalta, jotka asetuksen (ETY) N:o 3950/92 8 artiklan b kohdan
mukaisesti tai mainitun asetuksen 7 artiklan, 8 artiklan a, d ja e
alakohdan tai 8 a artiklan täytäntöönpanosta annettujen kansallisten
säännösten nojalla vapauttavat tai ottavat uudelleen käyttöön tuottaja-
kohtaisia maitokiintiöitä kokonaisuudessaan tai osittain 31 päivänä
maaliskuuta tai 1 päivänä huhtikuuta, päivämäärä, jolloin määritellään
— käytettävissä olevan tuottajakohtaisen maidon enimmäisviitemäärä
emolehmäpalkkion saamiseksi sekä emolehmien enimmäismäärä,
— emolehmistä maksettavien eläinkohtaisten lisätukien myöntäminen,
— lypsylehmien lukumäärä laajaperäistämispalkkion myöntämiseksi
vuoristoalueilla sijaitsevilla tiloilla pidettäville lypsylehmille ja
— eläintiheys,
on 1 päivä huhtikuuta.
45 artikla
Kansalliset soveltamistoimenpiteet
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tämän
asetuksen moitteettomaksi soveltamiseksi. Niiden on ilmoitettava tästä
komissiolle viipymättä.
46 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen toimitettava
viimeistään jokaisen vuoden 15 päivänä syyskuuta (kuluvan vuoden
ensimmäisen puoliskon osalta) ja 1 päivänä maaliskuuta (edeltävän
vuoden toisen puoliskon osalta) komissiolle seuraavat tiedot:
a) niiden urospuolisten nautojen lukumäärä, joista on haettu erityis-
palkkiota, eriteltynä seuraavasti:
— ikäryhmä
— eläintyyppi (sonni tai härkä),!B
!M1
!M2
!M1
!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 24
b) niiden lehmien lukumäärä, joista on haettu emolehmäpalkkiota,
eriteltynä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan a ja b
alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien mukaisesti,
c) niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu teurastuspalkkiota,
eriteltynä eläintyypin (täysikasvuinen nauta tai vasikka) mukaan ja
täsmentäen onko kyse teurastetuista vai viedyistä eläimistä,
d) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat kausiporrastuspalkkioha-
kemukset on hyväksytty, eriteltyinä sen mukaan, onko erityispalkkio
myönnetty ensimmäisessä vai toisessa ikäryhmässä, sekä kumpaakin
edellä mainittua ikäryhmää vastaavien tuottajien lukumäärän
mukaan.
2. Vuodesta 2001 alkaen jäsenvaltioiden on toimitettava viimeistään 31
päivänä heinäkuuta edeltävän kalenterivuoden osalta seuraavat tiedot:
a) niiden urospuolisten nautojen määrä, joita koskevat erityispalkkio-
hakemukset on hyväksytty, eriteltynä seuraavasti:
— ikäryhmä— eläintyyppi (sonni tai härkä),
ja eritellen:
— mahdollisesti myönnetty laajaperäistämispalkkio (eriteltynä
asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdassa vahvis-
tettujen rajoitusten mukaan) sekä jaoteltuna mainittujen rajoi-
tusten mukaan asiaomaisten eläintuottajien määrä,
— niiden ikäryhmittäin eriteltyjen eläinten lukumäärä, joista ei ole
myönnetty edellisen kalenterivuoden erityispalkkiota alueellisen
enimmäismäärän soveltamisen vuoksi.
b) Niiden lehmien ja hiehojen määrä, joita koskeva emolehmäpalkkio-
hakemus on hyväksytty, eriteltynä asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6
artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien
mukaan ja ilmoittaen mahdollisesti myönnetty laajaperäistämis-
palkkio (eriteltynä mainitun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa
vahvistettujen rajoitusten mukaan) sekä näiden kummankin järjes-
telmän osalta asianomaisten tuottajien määrä.
c) niiden lypsylehmien lukumäärä, joita koskevat laajaperäistämis-
palkkiohakemukset on hyväksytty.
d) niiden eläinten lukumäärä, joista ei ole myönnetty edellisen
kalenterivuoden palkkiota hiehojen alueellisen enimmäismäärän
soveltamisen vuoksi.
e) tarvittaessa tieto emolehmäpalkkiota täydentävän kansallisen lisä-
palkkion myöntämisestä täsmentäen:
— myöntämisedellytykset
ja
— eläintä kohden myönnetty määrä,
f) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat eläintiheyden vaatimuk-
sesta vapautetut palkkiohakemukset on hyväksytty, sekä asian-
omaisten tuottajien lukumäärä,
g) niiden eläinten lukumäärä, joita koskevat teurastuspalkkiohakemuk-
set on hyväksytty, eriteltynä eläintyypin (täysikasvuinen nauta tai
vasikka) mukaan ja täsmentäen, onko tuki myönnetty teurastuksen
vai viennin yhteydessä, sekä kunkin alajaottelun osalta asian-
omaisten tuottajien lukumäärä.
3. Jäsenvaltioiden on vuodesta 2001 alkaen ilmoitettava komissiolle
viimeistään kunkin kalenterivuoden 31 päivänä heinäkuuta niiden
eläinten lukumäärä eläintyypin mukaan eriteltynä, joista edeltävän
kalenterivuoden teurastuspalkkiota ei myönnetty kansallisten enimmäis-
määrien soveltamisen vuoksi.!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 25
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä artiklassa säädetyt tiedot
käyttäen liitteessä IV olevia taulukoita.
VIII LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
47 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Asetuksen (EY) N:o 805/68 säännöksistä siirtymisen helpottamisek-
si asetuksen (EY) N:o 1254/1999 säännöksiin on asetuksen (ETY) N:o
1254/1999 50 artiklan mukaisesti ne tiedot, jotka on toimitettava
komissiolle vuodelta 1999, toimitettava asetuksen (ETY) N:o 3886/92
yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 21 artiklassa tarkoitettua eläinten
tunnistus- ja rekisteröintivelvollisuutta sovelletaan ennen 1 päivää
tammikuuta 1998 syntyneisiin eläimiin neuvoston direktiivissä
92/102/ETY (1) säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti,
lukuun ottamatta eläimiä, jotka ovat yhteisön sisäisen kaupan kohteena.
48 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (ETY) N:o 3886/92 1 päivästä tammikuuta 2000.
Sitä sovelletaan edelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999
jätettyihin hakemuksiin.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksena tähän asetuk-
seen.
49 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2000, lukuun ottamatta 10, 11 ja
15 artiklassa, 21 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 4 kohdassa, 29 artiklan
1 ja 2 kohdassa, 32 artiklan 5, 6 ja 9 kohdassa, 35 artiklan 2 kohdassa ja
39 artiklassa säädettyjä tiedonantoja ja päätöksiä koskevia säännöksiä,
joita sovelletaan tämän asetuksen voimaantulosta.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.!B
(1) EYVL L 355, 5.12.1992, s. 32.1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 26
LIITE I
LUETTELO 14 ARTIKLASSA TARKOITETUISTA NAUTAKARJARO-
DUISTA
— Angler Rotvieh (Angeln) — Rød dansk mælkerace (RMD),
— Ayrshire— Armoricaine
— Bretonne pie-noire
— Fries-Hollands (FH), Française frisonne pie-noire (FFPN), Friesian-Holstein,
Holstein, Black and White Friesian, Red and White Friesian, Frisona
española, Frisona Italiana, Zwartbonten van België/Pie noire de Belgique,
Sortbroget dansk mælkerace (SDM), Deutsche Schwarzbunte, SchwarzbunteMilchrasse (SMR)
— Groninger Blaarkop— Guernsey
— Jersey
— Malkeborthorn— Reggiana— Valdostana Nera
— Itäsuomenkarja
— Länsisuomenkarja— Pohjoissuomenkarja.!
B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 27
LIITE II
18 ARTIKLASSA TARKOITETTU KESKIMÄÄRÄINEN MAITOTUOTOS
(kilogrammaa)
Belgia 5 450
Tanska 6 800
Saksa 5 800
Kreikka 4 250
Espanja 4 650
Ranska 5 550
Irlanti 4 100
Italia 5 150
Luxemburg 5 700
Alankomaat 6 800
Itävalta 4 650
Portugali 5 100
Suomi 6 400
Ruotsi 7 150
Yhdistynyt kuningaskunta 5 900!B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 28
LIITE III
38 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUT TEURASTUSP ALKKION
KANSALLISET ENIMMÄISMÄÄRÄT
täysikasvuiset naudat vasikat
Belgia 711 232 335 935
Tanska 711 589 54 700Saksa 4 357 713 652 132Kreikka 235 060 80 324Espanja 1 982 216 25 629Ranska 4 041 075 2 045 731
Irlanti 1 776 668 0
Italia 3 426 835 1 321 236Luxemburg 21 867 3 432Alankomaat 1 207 849 1 198 113Itävalta 546 557 129 881Portugali 325 093 70 911Suomi 382 536 10 090Ruotsi 502 063 29 933
Yhdistynyt
kuningaskunta3 266 212 26 271!
B1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 29
!B
LIITE IV
21 artiklan 3 kohdassa ja 46 artiklassa tarkoitettu taulukko
1.ERITYISPALKKIO
Eläinten lukumäärä
Yleinen järjestelmä ja teurastusohjelma Ainoastaan teurastusohjelma
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen jättöpäivä Viite Vaadittavat tiedotYksi ainoa ikäryhmä tai ensimmäinen
ikäryhmäToinen ikäryhmäMolemmat ikäryhmät
yhteensä
Sonnit Härät Härät Härät
46 artiklan 1 kohdan a
alakohta15 päivä syyskuuta 1.1Niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu palk-kioita jaksolle tammikuu—kesäkuu
1 päivä maaliskuuta 1.2Niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu palk-kioita jaksolle heinäkuu—joulukuu
46 artiklan 2 kohdan aalakohdan ensimmäinen jatoinen luetelmakohta 31 päivä heinäkuuta 1.3Niiden eläinten lukumäärä, joista on myönnettypalkkioKoko vuosi
46 artiklan 2 kohdan aalakohdan neljäs luetelmakohta 31 päivä heinäkuuta 1.4Niiden eläinten lukumäärä, joista ei ole myönnettypalkkiota alueellisen enimmäismäärän soveltamisenvuoksi
Tuottajien lukumäärä
Yleinen järjestelmä ja taurastusohjelmaAinoastaan
teurastusohjelma
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen jättöpäivä Viite Vaadittavat tiedotYksi ainoa ikäryhmä
tai ensimmäinen
ikäryhmäToinen ikäryhmäMolemmat ikäryhmät
yhteensäAinoastaan
molemmat ikäryhmät
yhteensä
46 artiklan 2 kohdan a kohdan
kolmas luetelmakohta31 päivä heinäkuuta 1.5Palkkiota saavien tuottajien lukumäärä1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 30
!B
2.KAUSIPORRASTAULUKKO
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen jättöpäivä Viite Vaadittavat tiedotYksi ainoa ikäryhmä
tai ensimmäinen
ikäryhmäToinen ikäryhmäMolemmat ikäryhmät
yhteensä
46 artiklan 1 kohdan d
alakohta15 päivä syyskuuta 2.1Niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu palk-kioita
2.2Tuottajien lukumäärä
1 päivä maaliskuuta 2.3Niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu palkkio
2.4Tuottajien lukumäärä
3.EMOLEHMÄPALKKIO
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen jättöpäivä Viite Vaadittavat tiedotYksinomaan emoleh-
mäkarjatSekakarjat
46 artiklan 1 kohdan b
alakohta15 päivä syyskuuta 3.1Niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu palk-kioita jaksolle tammikuu—kesäkuu
1 päivä maaliskuuta 3.2Niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu palk-kioita jaksolle heinäkuu—joulukuu
46 artiklan 2 kohdan balakohta 31 päivä heinäkuuta 3.3Niiden eläinten lukumäärä, joista on myönnettypalkkio (koko vuosi)
3.4Niiden hiehojen lukumäärä, joista on myönnettypalkkio (koko vuosi)
3.5Palkkioita saavien tuottajien lukumäärä (kokovuosi)
Määrä eläintä
kohden
46 artiklan 2 kohdan e
alakohta31 päivä heinäkuuta 3.6Kansallinen palkkio
46 artiklan 2 kohdan dalakohta 31 päivä heinäkuuta 3.7Niiden eläinten lukumäärä, joista ei ole myönnettypalkkioita hiehojen kansallisen enimmäismääränvuoksi1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 31
!B
4.LAAJAPERÄISTÄMISPALKKIO
4.1Ainoastaan yhden eläintiheyden soveltaminen (asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta)
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen jättöpäivä Viite Vaadittavat tiedot Erityispalkkio Emolehmäpalkkio Lypsylehmät Yhteensä
46 artiklan 2 kohdan a, b ja c
alakohta31 päivä heinäkuuta 4.1.1 Niiden eläinten lukumäärä, joista on myönnettypalkkio
4.1.2 Palkkiota saavien tuotajien lukumäärä
4.2Eläintiheyden enimmäismäärän soveltaminen (asetuksen (EY) N:o 1254/1999 13 artiklan 2 kohdan toinen alakohta)
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen jättöpäivä Viite Vaadittavat tiedotErityispalkkio Emolehmäpalkkio Lypsylehmät Yhteensä
1,4—1,8 <1,4 1,4—1,8 <1,4 1,4—1,8 <1,4 1,4—1,8 <1,4
46 artiklan 2 kohdan a, b ja c
alakohta31 päivä heinäkuuta 4.2.1 Niiden eläinten lukumäärä, joistaon myönnetty palkkio
4.2.2 Palkkiota saavien tuottajien luku-määrä
5.ELÄINTIHEYDESTÄ RIIPPUMATON PALKKIO
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen jättöpäivä Viite Vaadittavat tiedot Eläimet Tuottajat
46 artiklan 2 kohdan f alakohta 31 päivä heinäkuuta 5Niiden eläinten ja tuottajien lukumäärä, joille on
myönnetty eläintiheydestä myönnetty riippumatonpalkkio
6.TEURASTUSPALKKIO
Eläinten lukumäärä
Asetus (EY)Viimeinen jättöpäivä Viite Vaadittavat tiedotTeurastus Vienti
N:o 2342/1999
Täysikasvuiset Vasikat Täysikasvuiset Vasikat
46 artiklan 1 kohdan c
alakohta15 päivä syyskuuta 6.1Niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu palk-kioita jaksolle tammikuu—kesäkuu1999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 32
!B
Asetus (EY)Viimeinen jättöpäivä Viite Vaadittavat tiedotTeurastus Vienti
N:o 2342/1999
Täysikasvuiset Vasikat Täysikasvuiset Vasikat
1 päivä maaliskuuta 6.2Niiden eläinten lukumäärä, joista on haettu palk-
kioita jaksolle heinäkuu—joulukuu
46 artiklan 2 kohdan galakohta 31 päivä heinäkuuta 6.3Niiden eläinten lukumäärä, joista on myönnettypalkkioKoko vuosi
46 artiklan 3 kohta 31 päivä heinäkuuta 6.4Niiden eläinten lukumäärä, joista ei ole myönnettypalkkiota kansallisen enimmäismäärän vuoksi
Tuottajien lukumäärä
Asetus (EY)Viimeinen jättöpäivä Viite Vaadittavat tiedotTeurastus Vienti
N:o 2342/1999
Täysikasvuiset Vasikat Täysikasvuiset Vasikat
46 artiklan 2 kohdan galakohta 31 päivä heinäkuuta 6.5Palkkiota saavien tuottajien lukumäärä
7.EMOLEHMÄKIINTIÖ
Asetus (EY)
N:o 2342/1999Viimeinen jättöpäivä ViiteOikeuksien määrä
vuodessaOikeuksia luovutettu kansalliseen varantoon
seuraavasta syystä:Kansallisesta varan-
nosta saadut
oikeudetOikeuksien määrä
kauden lopussa
21 artiklan 3 kohta 1 päivä maaliskuuta (Alustavat tiedot) 7.1 (a) Siirrot ilman
tilan siirtoa(b) Riittämätön
käyttö
21 artiklan 3 kohta 31 päivä heinäkuuta (Lopulliset tiedot) 7.21999R2342 — FI — 01.01.2001 — 005.001 — 33