2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 761/2001,
annettu 19 päivänä maaliskuuta 2001,
organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditoin-
tijärjestelmään (EMAS-järjestelmä)
(EYVL L 114, 24.4.2001, s. 1)
Oikaistu:
►C1Oikaisu, EYVL L 327, 4.12.2002, s. 10 (761/2001)
▼B
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY)
N:o 761/2001,
annettu 19 päivänä maaliskuuta 2001,
organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäris-
töasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityi-sesti sen 175 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen(
1),
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menet-
telyä(3) ja ottavat huomioon sovittelukomitean 20 päivänä joulukuuta
2000 hyväksymän yhteisen tekstin,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)Perustamissopimuksen 2 artiklassa määrätään, että yhtenä
yhteisön päämääränä on edistää kestävää kasvua kokoyhteisössä, ja 1 päivänä helmikuuta 1993 annetussa päätöslausel-massa(
4) korostetaan kestävän kasvun merkitystä.
(2)Komission esittämässä ”Kohti kestävää kehitystä” -ohjelmassa,jonka yleinen lähestymistapa hyväksyttiin 1 päivänä helmikuuta1993 annetussa päätöslauselmassa, korostetaan organisaatioiden
osuutta ja vastuuta sekä talouden vahvistamisesta että
ympäristönsuojelusta koko yhteisössä.
(3)”Kohti kestävää kehitystä” -ohjelmassa halutaan monipuolistaaympäristönsuojelun välineitä ja saada markkinamekanismienavulla organisaatiot sitoutumaan lähestymistapaan, jossa neeivät tyydy ainoastaan noudattamaan kaikkia ympäris-
tölainsäädännössä asetettuja vaatimuksia, vaan ovat aloitteellisia
ympäristönsuojelun alalla.
(4)Komission olisi edistettävä yhtenäistä lähestymistapaa yhteisössäympäristönsuojelun alalla kehitettävissä säädöksissä.
(5)Teollisuusyritysten vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisönympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään 29 päivänä
kesäkuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1836/93(
5)
on osoittautunut tehokkaaksi parantamalla selvästi teollisuudenympäristönsuojelun tasoa.
(6)Asetuksen (ETY) N:o 1836/93 täytäntöönpanosta saatuja koke-muksia olisi käytettävä yhteisön ympäristöasioiden hallinta- jaauditointijärjestelmän, jäljempänä ’EMAS-järjestelmä’, mahdol-
lisuuksien tehostamiseksi saada aikaan yleinen organisaatioiden
ympäristönsuojelun tason paraneminen.
(7)EMAS-järjestelmän olisi oltava kaikkien sellaisten organisaa-tioiden käytettävissä, joiden toiminnasta aiheutuu2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 2
(1) EYVL C 400, 22.12.1998, s. 7 ja EYVL C 212 E, 25.7.2000, s. 1.
(2) EYVL C 209, 22.7.1999, s. 43.
(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 15. huhtikuuta 1999 (EYVL C 219,
30.7.1999, s. 385), vahvistettu 6. toukokuuta 1999 (EYVL C 279, 1.10.1999,
s. 253), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 28. helmikuuta 2000 (EYVL
C 128, 8.5.2000, s. 1), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 6. heinäkuuta
2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), sekä Euroopan parlamentin
päätös, tehty 14. helmikuuta 2001, ja neuvoston päätös, tehty 12. helmikuuta
2001.
(4) Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edusta-
jien päätöslauselma, annettu 1 päivänä helmikuuta 1993, ympäristöä ja
kestävää kehitystä koskevasta yhteisön periaate- ja toimintasuunnitelmasta
(EYVL C 138, 17.5.1993, s. 1).
(5) EYVL L 168, 10.7.1993, s. 1.
▼B
ympäristövaikutuksia, sillä järjestelmä tarjoaa kyseisille organi-
saatioille välineen näiden vaikutusten hallitsemiseksi jaympäristönsuojelun tason parantamiseksi yleisesti.
(8)Perustamissopimuksen 5 artiklassa tarkoitetun toissijaisuusper-iaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti eurooppalaisten
organisaatioiden ympäristönsuojelun tason parantumista
edistävän EMAS-järjestelmän vaikutukset ovat saavutettavissanimenomaan yhteisön tasolla. Tämän asetuksen tarkoituksena onainoastaan varmistaa EMAS-järjestelmän yhdenmukainen toteut-taminen kaikkialla yhteisössä EMAS-järjestelmää koskevienyhteisten sääntöjen, menettelyjen ja keskeisten vaatimusten
avulla ja jättää kansallisella tasolla toteutettavissa olevat toimet
jäsenvaltioiden tehtäväksi.
(9)Organisaatioiden vapaaehtoista osallistumista EMAS-järjes-
telmään olisi kannustettava, mistä saattaa olla niille hyötyä
lainsäädäntöön perustuvan valvonnan helpottumisen, kustan-nussäästöjen ja kohentuneen julkisuuskuvan muodossa.
(10)On tärkeää, että pienet ja keskisuuret yritykset osallistuvatEMAS-järjestelmään ja että niiden osallistumista tuetaan helpot-tamalla tiedonsaantia sekä olemassa olevia taloudellisen tuensaantimahdollisuuksia ja julkisten laitosten palvelujen käyttöäsekä ottamalla käyttöön tai edistämällä teknisiä tukitoimenpi-
teitä.
(11)Komission olisi arvioitava jäsenvaltioiden toimittamien tietojen
perusteella, onko tarpeen ottaa käyttöön organisaatioiden
EMAS-järjestelmään osallistumista edistäviä erityisiä toimia,
etenkin pienten ja keskisuurten yritysten osalta.
(12)Ympäristöasioiden hallintajärjestelmiä käyttävien organisaa-
tioiden toiminnan avoimuutta ja luotettavuutta lisää se, että
niiden hallintajärjestelmät, ympäristöauditointimenettelyt jaympäristöselonteot tarkastetaan sen todentamiseksi, että ne ovattämän asetuksen vaatimusten mukaisia, ja että ympäristötoden-tajat vahvistavat ympäristöselonteot ja niiden päivitykset.
(13)EMAS-järjestelmän uskottavuuden takaamiseksi on tarpeenvarmistaa ympäristötodentajien pätevyys ja parantaa sitä jatku-vasti itsenäisen ja puolueettoman akkreditointijärjestelmän ja
ympäristötodentajien toimien riittävän valvonnan ja jatkokoulu-
tuksen avulla. Tätä varten olisi saatava aikaan kansallistenakkreditointielinten tiivis yhteistyö.
(14)Organisaatioita olisi kannustettava tuottamaan ja määräajoinjulkistamaan ympäristöselontekoja, joista yleisö ja muut sidos-ryhmät saavat tietoa organisaatioiden ympäristönsuojelun tasosta.
(15)Jäsenvaltiot voivat luoda kannustimia kannustaakseen organisaa-tiota osallistumaan EMAS-järjestelmään.
(16)Komission olisi annettava teknistä tukea Euroopan unionin
jäsenyyttä hakeneille maille EMAS-järjestelmän soveltamiseen
tarvittavien rakenteiden luomiseksi.
(17)Ympäristöasioiden hallintajärjestelmän yleisten vaatimusten
lisäksi EMAS-järjestelmässä kiinnitetään erityistä huomiota seur-
aaviin seikkoihin: lainsäädännön noudattaminen,ympäristönsuojelun tason parantaminen sekä ulkoinen tiedotusja henkilöstön osallistuminen.
(18)Komission olisi mukautettava liitteet tähän asetukseen sopiviksiliitettä V lukuun ottamatta, otettava huomioon EMAS-järjes-telmän kannalta olennaiset eurooppalaiset ja kansainvälisetympäristöstandardit ja laadittava yhdessä EMAS-järjestelmän
sidosryhmien kanssa ohjeet, joiden avulla varmistetaan järjes-
telmän vaatimusten yhdenmukainen täytäntöönpano kaikissajäsenvaltioissa. Ohjeita laatiessaan komission olisi otettavahuomioon yhteisön ympäristöpolitiikan ja erityisesti yhteisönlainsäädännön sekä asiaankuuluvilta osin kansainväliset sitou-mukset.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 3
▼B
(19)Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpi-
teistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä
täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(
1) mukaisesti.
(20)Tätä asetusta on syytä tarvittaessa tarkistaa saatujen kokemustenperusteella sen oltua voimassa tietyn ajan.
(21)Euroopan unionin toimielinten olisi pyrittävä omaksumaan tässäasetuksessa vahvistetut periaatteet.
(22)Tämä asetus korvaa asetuksen (ETY) N:o 1836/93, joka olisisiten kumottava,
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä ja sen tavoit-
teet
1. Organisaatioiden ympäristönsuojelun tason arvioimiseksi ja para-
ntamiseksi sekä asian kannalta merkityksellisten tietojen jakamiseksi
yleisölle ja muille sidosryhmille perustetaan yhteisön ympäristöasioiden
hallinta- ja auditointijärjestelmä, jäljempänä ’EMAS-järjestelmä’, johonorganisaatiot saavat osallistua vapaaehtoisesti.
2. EMAS-järjestelmän tavoitteena on parantaa jatkuvasti organisaa-
tioiden ympäristönsuojelun tasoa:
a) luomalla ja toteuttamalla liitteen I mukaisia organisaatioiden
ympäristöasioiden hallintajärjestelmiä;
b) arvioimalla järjestelmällisesti, puolueettomasti ja määräajoin
liitteen I mukaisten järjestelmien tehokkuutta;
c) jakamalla tietoa ympäristönsuojelun tasosta ja ylläpitämällä avointa
vuoropuhelua yleisön ja muiden sidosryhmien kanssa;
d) edistämällä henkilöstön aktiivista osallistumista organisaatiossa sekä
asianmukaista perus- ja jatkokoulutusta, joka mahdollistaa aktiivisenosallistumisen a alakohdassa tarkoitettuihin tehtäviin. Henkilöstönedustajien on niin ikään pyytäessään voitava osallistua toimintaan.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) ”ympäristöpolitiikalla” organisaation ympäristöä koskevia yleista-
voitteita ja toimintaperiaatteita ja kaikkienympäristölainsäädännössä asetettujen asiaankuuluvien vaatimustennoudattamista sekä sitoutumista ympäristönsuojelun tason jatkuvaanparantamiseen; ympäristöpolitiikkaan sisältyy tavoitteiden ja
päämäärien asettaminen ja tarkistaminen;
b) ”ympäristönsuojelun tason jatkuvalla parantamisella” organisaation
kannalta merkittävien ympäristönäkökohtien hallintaan liittyvänympäristöjärjestelmän mitattavissa olevien tulosten tehostamistavuosi vuodelta organisaation ympäristöpolitiikan, -tavoitteiden ja-päämäärien pohjalta; tuloksia ei ole tarpeen tehostaa kaikilla
toiminta-aloilla samanaikaisesti;
c) ”ympäristönsuojelun tasolla” organisaation ympäristönäkökohtien
hallinnan tuloksia;
d) ”pilaamisen ehkäisemisellä” sellaisten prosessien, käytäntöjen,
materiaalien tai tuotteiden käyttämistä, joilla pilaamista voidaanvälttää, vähentää tai hallita ja joihin voi sisältyä kierrätystä, käsit-telyä, prosessimuutoksia, valvontamekanismeja, resurssientehokasta käyttöä ja materiaalien korvaamista;2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 4
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.
▼B
e) ”ympäristökatselmuksella” alustavaa laajaa selvitystä organisaation
toimintaan liittyvistä ympäristökysymyksistä, ympäristövaikutuk-sista ja ympäristönsuojelun tasosta (liite VII);
f) ”ympäristönäkökohdalla” organisaation toimintojen, tuotteiden tai
palvelujen osaa, joka voi olla vuorovaikutuksessa ympäristönkanssa (liite VI); merkittävä ympäristönäkökohta on sellainen, jollaon tai voi olla merkittävä ympäristövaikutus;
g) ”ympäristövaikutuksella” mitä tahansa ympäristössä tapahtuvaa
haitallista tai hyödyllistä muutosta, joka on kokonaan tai osittain
organisaation toimintojen, tuotteiden tai palvelujen seurausta;
h) ”ympäristöohjelmalla” kuvausta toteutetuista tai suunnitelluista
toimenpiteistä (tehtävät ja keinot), joilla pyritään saavuttamaanympäristötavoitteet ja -päämäärät, sekä ympäristöpäämäärien ja-tavoitteiden toteuttamiselle asetetuista määräajoista;
i) ”ympäristöpäämäärällä” ympäristöpolitiikkaan perustuvaa, organi-
saation itselleen asettamaa yleisluontoista ympäristöpyrkimystä,
joka on mitattavissa, jos se on käytännössä mahdollista;
j) ”ympäristötavoitteella” ympäristöpäämääriin perustuvaa, organisaa-
tioon tai sen osiin sovellettavaa yksityiskohtaista tulosvaatimusta,joka on tarpeen asettaa ja täyttää kyseisten päämäärien saavuttami-seksi ja joka on mitattavissa, jos se on käytännössä mahdollista;
k) ”ympäristöjärjestelmällä” sitä yleisen hallintajärjestelmän osaa,
johon kuuluvat organisaatiorakenne, suunnittelutoiminnot, tehtävät,käytännöt, menettelyt, prosessit ja voimavarat, joita tarvitaanympäristöpolitiikan kehittämiseen, täytäntöönpanoon, tarkistami-seen ja ylläpitämiseen;
l) ”ympäristöauditoinnilla” hallinnon apuvälinettä, johon sisältyy
järjestelmällinen, dokumentoitu, säännöllinen ja puolueeton
arviointi organisaation, hallintajärjestelmän ja ympäristönsuojelu-prosessien tehokkuudesta ja jonka tarkoituksena on:
i) helpottaa sellaisten käytäntöjen valvontaa, jotka saattavat
vaikuttaa ympäristöön;
ii) arvioida organisaation ympäristöpolitiikan sekä ympäristötavoit-
teiden ja -päämäärien noudattamista (liite II);
m) ”auditointijaksolla” ajanjaksoa, jonka aikana kaikki organisaation
toiminnot auditoidaan (liite II);
n) ”auditoijalla” organisaation henkilöstöön kuuluvaa tai sen ulkopuo-
lista henkilöä tai ryhmää, joka toimii organisaation ylimmän johdon
nimissä, jolla on yksilönä tai ryhmänä liitteessä II olevassa2.4 kohdassa tarkoitettu pätevyys ja joka on riittävän riippumatonauditoitavasta toiminnasta voidakseen antaa puolueettoman mielipi-teen;
o) ”ympäristöselonteolla” liitteessä III olevan 3.2 kohdan
a–g alakohdassa lueteltuja yksityiskohtaisia tietoja;
p) ”sidosryhmällä” henkilöä tai ryhmää, viranomaiset mukaan lukien,
joita organisaation ympäristötoimet koskevat tai joihin ne vaikut-tavat;
q) ”ympäristötodentajalla” henkilöä tai organisaatiota, joka on riippu-
maton todentamisen kohteena olevasta organisaatiosta ja joka on
akkreditoitu 4 artiklan mukaisten edellytysten ja menettelyjen
mukaisesti;
r) ”akkreditointijärjestelmällä” ympäristötodentajien akkreditointi- ja
valvontajärjestelmää, jota johtaa jäsenvaltion nimeämä tai perus-tama puolueeton laitos tai organisaatio (akkreditointielin), jolla onriittävät voimavarat ja toimivaltuudet ja jonka käytettävissä on
asianmukaisia menettelyjä niiden toimintojen suorittamista varten,
jotka kyseiselle järjestelmälle on tässä asetuksessa määritelty;
s) ”organisaatiolla” julkista tai yksityistä yritystä, yhtiötä, virano-
maista tai laitosta, tai sen osaa tai yhdistelmää, jolla on omattoiminnot ja hallinto, riippumatta siitä, onko sillä oikeushenkilölli-syyttä.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 5
▼B
EMAS-järjestelmään organisaationa rekisteröitävästä yksiköstä
sovitaan ympäristötodentajan ja tarvittaessa toimivaltaisten elintenkanssa ottaen huomioon 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukai-
sesti laaditut komission ohjeet, kuitenkin siten, ettei yksikköylitä
jäsenvaltion rajoja. Pienin huomioon otettava yksikköon toimi-paikka. Komission 14 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelynmukaisesti määrittelemässä poikkeustapauksessa EMAS-järjes-telmään rekisteröinnissä huomioon otettava yksikkö voi olla
pienempi kuin toimipaikka, esimerkiksi itsenäisesti toimiva toimi-
paikan osayksikkö;
t) ”toimipaikalla” sellaista tietyssä maantieteellisessä paikassa sijait-
sevaa maa-aluetta, joka on toimintaa harjoittavan tai tuotteita taipalveluja tarjoavan organisaation hallinnassa. Tämä käsittää koko-
naisuudessaan infrastruktuurin, laitteet ja materiaalit;
u) ”toimivaltaisilla toimielimillä” jäsenvaltioiden 5 artiklan mukaisesti
nimeämiä kansallisia, alueellisia tai paikallisia toimielimiä, jotkasuorittavat tässä asetuksessa tarkoitettuja tehtäviä.
3 artikla
Osallistuminen EMAS-järjestelmään
1. EMAS-järjestelmään voivat osallistua kaikki organisaatiot, jotka
pyrkivät parantamaan ympäristönsuojelunsa tasoa yleisesti.
2. Jotta organisaatio voitaisiin rekisteröidä EMAS-järjestelmään, sen
on:
a) tehtävä liitteen VII mukaisesti toiminnastaan, tuotteistaan ja palve-
luistaan ympäristökatselmus, jossa selvitetään liitteessä VI esitetytseikat, ja, kyseisen katselmuksen tulokset huomioon ottaen, otettavakäyttöön ympäristöjärjestelmä, joka käsittää kaikki liitteessä I
tarkoitetut vaatimukset, erityisesti organisaatiota koskevan ympäris-
tölainsäädännön noudattamisen.
Organisaatioiden, joilla jo on sertifioitu ja 9 artiklan säännösten
perusteella tunnustettu ympäristöjärjestelmä, ei tarvitse kuitenkaantehdä muodollista ympäristökatselmusta siirtyessään EMAS-järjes-
telmään, jos liitteen VI mukaisten ympäristönäkökohtien tarkastelua
ja arviointia varten tarpeellinen tieto saadaan sertifioidustaympäristöjärjestelmästä;
b) tehtävä tai teetettävä ympäristöauditointi liitteen II mukaisesti; audi-
toinnin on oltava sellainen, että sen avulla voidaan arvioida
organisaation ympäristönsuojelun tasoa;
c) laadittava liitteessä III olevan 3.2 kohdan mukainen ympäristöselon-
teko. Selonteossa on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, mitenorganisaatio on onnistunut ympäristötavoitteidensa ja -päämääriensäsaavuttamisessa ja ympäristönsuojelunsa tason jatkuvassa parantami-
sessa, sekä otettava huomioon asianomaisten sidosryhmien
tiedontarve;
d) annettava tarkastettavaksi mahdollisesti tehty ympäristökatselmus,
hallintajärjestelmä, auditointimenettely ja ympäristöselonteko sentodentamiseksi, että ne täyttävät tämän asetuksen asianmukaiset
vaatimukset, ja hankittava ympäristötodentajan vahvistus ympäristö-
selonteolle sen varmistamiseksi, että se täyttää liitteen IIIvaatimukset;
e) toimitettava vahvistettu ympäristöselonteko sen jäsenvaltion toimi-
valtaiselle toimielimelle, jossa rekisteröintiä hakeva organisaatio
sijaitsee, ja rekisteröinnin jälkeen asetettava se julkisesti saataville.
3. Jotta organisaatio voisi pysyä EMAS-järjestelmässä, sen on:
a) huolehdittava ympäristö- ja auditointiohjelman todentamisesta
liitteessä V olevan 5.6 kohdan vaatimusten mukaisesti;
b) toimitettava vuosittain ympäristöselontekonsa vahvistetut, tarvittavat
ajantasaistukset toimivaltaiselle toimielimelle ja asetettava ne julki-sesti saataville. Ajantasaistuksen määräajoista voi poiketa 14 artiklan2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti annetuissa komissionohjeissa määritellyissä tapauksissa, erityisesti pienten organisaa-2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 6
▼B
tioiden ja pienten yritysten osalta komission suosituksen 96/280/
EY(1) mukaisesti, ja kun ympäristöjärjestelmässä ei ole tapahtunut
merkittäviä toiminnallisia muutoksia.
4 artikla
Akkreditointijärjestelmä
1. Jäsenvaltioiden on perustettava järjestelmä riippumattomien
ympäristötodentajien akkreditoimiseksi ja heidän toimintansa valvomi-seksi. Tätä varten jäsenvaltiot voivat joko käyttää olemassa oleviaakkreditointielimiä tai 5 artiklassa mainittuja toimivaltaisia toimielimiä,taikka nimetä tai perustaa muita elimiä, joilla on asianmukainen asema.
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että näiden järjestelmien
kokoonpano on sellainen, että niiden riippumattomuus ja puolueetto-muus tehtävien suorittamisessa on taattu.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että nämä järjestelmät ovat
täysin toimintavalmiita viimeistään kahdentoista kuukauden kuluttuatämän asetuksen voimaantulosta.
3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niitä osapuolia, joita
asia koskee, kuullaan asianmukaisesti akkreditointijärjestelmän käyttöö-
nottamisesta ja johtamisesta.
4. Ympäristötodentajat akkreditoidaan ja heidän toimintaansa valvo-
taan liitteen V vaatimusten mukaisesti.
5. Yhdessä jäsenvaltiossa akkreditoidut ympäristötodentajat voivat
suorittaa todentamistehtäviä muissa jäsenvaltiossa liitteen V vaati-
musten mukaisesti. Todentamistoiminnan käynnistämisestä on
ilmoitettava etukäteen sille jäsenvaltiolle, jossa toimintaa harjoitetaan,ja tätä toimintaa valvotaan kyseisen jäsenvaltion akkreditointijärjes-telmän puitteissa.
6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, jotka
ne toteuttavat tämän artiklan nojalla sekä ilmoitettava akkreditointijär-jestelmän rakenteen ja menettelyjen merkittävistä muutoksista.
7. Komissio edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä noudattaen
14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä erityisesti, jotta vältettäi-siin epäjohdonmukaisuus liitteen V ja kansallisten akkreditointielinten
ympäristötodentajien akkreditoinnissa ja valvonnassa käyttämien perus-
teiden, edellytysten ja menettelyjen välillä ympäristötodentajientoiminnan yhtenäisen laadun varmistamiseksi.
8. Perustetaan kaikista akkreditointielimistä muodostuva yhteistyö-
foorumi, jonka tehtävänä on avustaa komissiota sen 7 kohdanmukaisten velvoitteiden täyttämisessä. Yhteistyöfoorumi kokoontuuvähintään kerran vuodessa, ja kokouksiin osallistuu komission edustaja.
Yhteistyöfoorumi laatii tarvittaessa todentajien akkreditointia,
pätevyyttä ja valvontaa koskevia ohjeita. Laaditut ohjeasiakirjatkäsitellään 14 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
Jotta varmistettaisiin akkreditointielinten toiminnan ja todentamisen
yhdenmukainen kehitys kaikissa jäsenvaltioissa, yhteistyöfoorumin onluotava menettelyjä vertaisarviointia varten. Vertaisarvioinnilla pyritään
varmistamaan, että jäsenvaltioiden akkreditointijärjestelmät täyttävät
tämän asetuksen vaatimukset. Vertaisarviointia koskevista toimista ontoimitettava selvitys komissiolle, joka antaa sen tiedoksi 14 artiklan1 kohdassa tarkoitetulle komitealle ja asettaa sen julkisesti saataville.
5 artikla
Toimivaltaiset elimet
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kolmen kuukauden kuluessa
tämän asetuksen voimaantulosta toimivaltainen elin, joka vastaa tässä2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 7
(1) EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4.
▼B
asetuksessa ja erityisesti sen 6 ja 7 artiklassa säädettyjen tehtävien
suorittamisesta, sekä ilmoitettava asiasta komissiolle.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että näiden toimivaltaisten
toimielinten kokoonpano on sellainen, että se takaa toimielinten riippu-
mattomuuden ja puolueettomuuden, ja että toimivaltaiset elimet
soveltavat yhtenäisesti tämän asetuksen säännöksiä.
3. Jäsenvaltioilla on oltava toimivaltaisten elinten käyttöön ohjeet
organisaatioiden rekisteröinnin väliaikaisesta tai pysyvästä peruuttami-sesta. Toimivaltaisilla elimillä on erityisesti oltava menettelyt:
— niiden huomautusten käsittelemiseksi, joita sidosryhmät ovat
tehneet rekisteröidyistä organisaatioista, ja
— rekisteröinnin epäämiseksi taikka väliaikaisesti tai pysyvästi rekis-
teristä poistamiseksi.
4. Toimivaltainen elin on vastuussa organisaatioiden rekisteröinnistä
EMAS-järjestelmään. Tästä syystä sen on valvottava organisaatioidenrekisteröintiä sekä niiden pysymistä rekisterissä.
5. Kaikkien jäsenvaltioiden toimivaltaiset elimet kokoontuvat
vähintään kerran vuodessa, ja kokouksiin osallistuu komission edustaja.Kokousten tarkoituksena on varmistaa, että organisaatioiden rekisterö-innissä EMAS-järjestelmään sekä rekisteröinnin väliaikaisessa tai
pysyvässä peruuttamisessa noudatetaan yhdenmukaisia menettelyjä.
Jotta toimivaltaiset elimet pääsisivät yhteisymmärrykseen rekisteröinninkäytännön toteutuksesta, ne ottavat käyttöön vertaisarviointimenettelyn.Vertaisarviointia koskeva selvitys on toimitettava komissiolle, jokaantaa sen tiedoksi 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle ja
asettaa sen julkisesti saataville.
6 artikla
Organisaatioiden rekisteröinti
Toimivaltaiset elimet noudattavat organisaatioiden rekisteröinnissä seu-
raavia periaatteita:
1. Jos toimivaltainen elin:
— on saanut vahvistetun ympäristöselonteon, ja
— on saanut organisaatiolta täytettynä lomakkeen, joka sisältää
ainakin liitteen VIII mukaiset vähimmäistiedot, ja
— on vastaanottanut rekisteröintimaksun, joka voidaan vaatia 16
artiklan perusteella, ja
— katsoo saadun näytön perusteella, erityisesti tarkistettuaan toimi-
valtaiselta täytäntöönpanoviranomaiselta, että organisaatio on
sitä koskevan ympäristölainsäädännön mukainen, että organi-saatio täyttää kaikki tämän asetuksen vaatimukset,
se rekisteröi rekisteröintiä hakevan organisaation ja antaa sille rekis-
terinumeron. Toimivaltainen elin ilmoittaa rekisteröinnistäorganisaation johdolle.
2. Jos akkreditointielin toimittaa toimivaltaiselle elimelle valvontaker-
tomuksen, josta käy ilmi, ettei todentaja ole riittävän hyvinvarmistanut, että rekisteröintiä hakeva organisaatio täyttää tämänasetuksen vaatimukset, rekisteröinti evätään tai tarvittaessa peruute-taan väliaikaisesti, kunnes saadaan varmuus siitä, että organisaatio
noudattaa EMAS-järjestelmän vaatimuksia.
3. Jos organisaatio ei toimita toimivaltaiselle elimelle kolmen
kuukauden kuluessa asiaa koskevasta kehotuksesta:
— vuosittain ajantasaistettua versiota ympäristöselonteosta tai
— täytettynä lomaketta, joka sisältää ainakin liitteen VIII mukaiset
vähimmäistiedot tai
— mahdollisia rekisteröintimaksuja,
organisaatio poistetaan laiminlyönnin luonteen ja laajuuden mukaan
joko väliaikaisesti tai pysyvästi rekisteristä. Toimivaltainen elinilmoittaa organisaation johdolle toimenpiteiden syyt.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 8
▼B
4. Jos toimivaltainen elin milloin tahansa toteaa saamiensa tietojen
perusteella, ettei organisaatio enää täytä yhtä tai useampaa tämänasetuksen edellytyksistä, organisaatio poistetaan laiminlyönnin luon-
teen ja laajuuden mukaan joko väliaikaisesti tai pysyvästi
rekisteristä.
Jos toimivaltainen täytäntöönpanoviranomainen ilmoittaa toimival-
taiselle elimelle, että organisaatiossa on rikottu ympäristönsuojeluakoskevia määräyksiä, tämä tapauksen mukaan joko epää rekisterö-innin organisaatiolta tai poistaa organisaation väliaikaisesti
rekisteristä.
5. Rekisteröinnin epääminen tai väliaikainen tai pysyvä poistaminen
rekisteristä edellyttää asianomaisten sidosryhmien kuulemista, jottatoimivaltainen elin saa tarvittavat tiedot päätöksen tekemistä varten.Toimivaltainen elin tiedottaa organisaation johdolle toimenpiteidensyistä sekä toimivaltaisen täytäntöönpanoviranomaisen kanssa
käydyistä keskusteluista.
6. Rekisteröinnin epääminen tai väliaikainen rekisteristä poistaminen
peruutetaan, jos toimivaltainen elin saa riittävät tiedot siitä, ettäorganisaatio noudattaa EMAS-järjestelmän vaatimuksia, tai jos sesaa toimivaltaiselta täytäntöönpanoviranomaiselta riittävät tiedotsiitä, että laiminlyönnit on korjattu ja että organisaatiossa on toteu-
tettu riittävät toimenpiteet, jotta laiminlyönti ei pääsisi toistumaan.
7 artikla
Rekisteröityjen organisaatioiden ja ympäristötodentajien luettelo
1. Akkreditointielimen on laadittava, tarkistettava ja ajantasaistettava
luettelo ympäristötodentajista ja näiden akkreditointialasta omassa
jäsenvaltiossaan ja toimitettava tiedot luetteloon tehdyistä muutoksistakuukausittain komissiolle ja toimivaltaiselle elimelle joko suoraan taikansallisten viranomaisten välityksellä kyseisen jäsenvaltion päätöksenmukaan.
2. Toimivaltaisten elinten on laadittava luettelo omassa jäsenvaltios-
saan rekisteröidyistä organisaatioista sekä ylläpidettävä tätä luetteloa jasaatettava se kuukausittain ajan tasalle. Toimivaltaisten elinten ontoimitettava tiedot luetteloon tehdyistä muutoksista kuukausittain
komissiolle joko suoraan tai kansallisten viranomaisten välityksellä
kyseisen jäsenvaltion päätöksen mukaan, ja ne voivat perustaa toimi-valtaistettujen paikallisten elinten verkkoon tietojenvaihtojärjestelmän,joka on jaettu talousaloittain ja toimivalta-alueittain.
3. Komissio ylläpitää rekisteriä ympäristötodentajista ja EMAS-
järjestelmään rekisteröidyistä organisaatioista ja asettaa sen julkisestisaataville.
8 artikla
Logo
1. EMAS-järjestelmään osallistuvat organisaatiot voivat käyttää liit-
teessä IV vahvistettua logoa vain, jos niillä on voimassa oleva EMAS-rekisteröinti. Logon jäljentämistä koskevat tekniset erittelyt annetaan
14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen ja komissio
julkaisee ne.
2. Organisaatiot voivat käyttää EMAS-logoa seuraavissa tapauksissa:
a) liitteessä III olevassa 3.5 kohdassa tarkoitetuissa vahvistetuissa
tiedoissa tapauksissa, jotka määritellään 14 artiklan 2 kohdassasäädetyn menettelyn mukaisesti annetuissa komission ohjeissa ,
millä on varmistettava, että ympäristötuotemerkkien kanssa ei ole
sekaannuksen vaaraa (tässä tapauksessa käytetään liitteessä IVannettua logon muunnosta 2);
b) vahvistetuissa ympäristöselonteoissa (tässä tapauksessa käytetään
liitteessä IV annettua logon muunnosta 2);
c) rekisteröidyn organisaation kirjepaperissa (tässä tapauksessa
käytetään liitteessä IV annettua logon muunnosta 1);2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 9
▼B
d) tiedoissa, joissa ilmoitetaan organisaation osallistumisesta EMAS-
järjestelmään (tässä tapauksessa käytetään liitteessä IV annettualogon muunnosta 1);
e) tuotteiden, toiminnan ja palvelujen mainonnassa kuitenkin
ainoastaan tapauksissa, jotka määritellään 14 artiklan 2 kohdan
mukaisesti annetuissa komission ohjeissa, millä on varmistettava,
että ympäristötuotemerkkien kanssa ei ole sekaannuksen vaaraa.
3. Logon käyttöon kielletty seuraavissa tapauksissa:
a) tuotteissa tai pakkauksissa;
b) muita tuotteita, toimintaa tai palveluja koskevien vertailevien
väitteiden yhteydessä.
Komissio harkitsee kuitenkin osana 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
arviointia, millaisissa poikkeustapauksissa logoa voidaan näissä tapauk-
sissa käyttää, ja laatii näitä tapauksia varten 14 artiklan 2 kohdassasäädetyn menettelyn mukaisesti säännöt, millä on varmistettava, ettäympäristötuotemerkkien kanssa ei ole sekaannuksen vaaraa.
9 artikla
Suhde eurooppalaisiin ja kansainvälisiin standardeihin
1. Organisaatioiden, jotka noudattavat eurooppalaisia tai kansainvä-
lisiä, EMAS-järjestelmän kannalta merkityksellisiä ympäristöasioidenstandardeja ja jotka asianmukaista sertifiointimenettelyä noudattaenovat saaneet siitä todistuksen, katsotaan olevan tämän asetuksen vastaa-vien vaatimusten mukaisia, edellyttäen että:
a) komissio on tunnustanut edellä mainitut standardit noudattaen
14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä;
b) komissio on tunnustanut sertifiointielimille asetetut akkreditointivaa-
timukset noudattaen 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä.
Tunnustettujen standardien tiedot (sekä ne EMAS-järjestelmän osat,
joita nämä standardit koskevat) ja tunnustetut akkreditointivaatimuksetjulkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen organisaatioiden rekisteröimi-
seksi EMAS-järjestelmään kyseisten organisaatioiden on osoitettavatodentajalle täyttävänsä ne vaatimukset, joita tunnustetut standarditeivät koske.
10 artikla
Suhde muuhun ympäristölainsäädäntöön yhteisössä
1. EMAS-järjestelmällä ei rajoiteta ympäristövalvontaa koskevan:
a) yhteisön lainsäädännön;
b) yhteisön lainsäädännön ulkopuolelle jäävän kansallisen
lainsäädännön tai teknisten standardien; eikä
c) kyseisestä lainsäädännöstä ja standardeista organisaatioille aiheutu-
vien velvoitteiden soveltamista.
2. Jäsenvaltioiden olisi harkittava, miten tämän asetuksen mukainen
EMAS-järjestelmään rekisteröinti voidaan ottaa huomioon ympäris-tölainsäädännön täytäntöönpanossa ja noudattamisessa, jottavältettäisiin sekä organisaatioiden että toimivaltaisten täytäntöönpano-
viranomaisten työskentelyn tarpeeton päällekkäisyys.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tässä asiassa toteuttamistaan
toimenpiteistä. Komissio toimittaa jäsenvaltioilta saamansa tiedot Eu-roopan parlamentille ja neuvostolle heti, kun ne ovat käytettävissä javähintään joka kolmas vuosi.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 10
▼B
11 artikla
Organisaatioiden, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, osal-
listumisen edistäminen
1. Jäsenvaltioiden on edistettävä organisaatioiden osallistumista
EMAS-järjestelmään ja otettava erityisesti huomioon, että on tarpeen
varmistaa pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) osallistu-minen:
— helpottamalla tiedonsaantia, rahoitustuen saantia ja yhteistyötä julk-
isten laitosten kanssa, sekä osallistumista julkisiinhankintamenettelyihin sanotun kuitenkaan vaikuttamatta julkisiahankintoja koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen,
— ottamalla käyttöön tai edistämällä teknisiä tukitoimenpiteitä etenkin
asianomaisten ammatillisten tai paikallisten tahojen (esimerkiksipaikallisviranomaisten, kauppakamarien ja ammattiala- tai käsiteol-lisuusjärjestöjen) käynnistämien aloitteiden yhteydessä,
— varmistamalla rekisteröintimaksujen kohtuullisuus ja sen myötä
entistä suurempi osallistuminen.
Paikallisviranomaiset voivat yhdessä teollisuuden järjestöjen, kauppa-
kamarien ja sidosryhmien kanssa avustaa merkittävien
ympäristövaikutusten yksilöimisessä edistääkseen pk-yritysten osallistu-
mista, maantieteellisesti tarkkaan määritetyille alueille keskittyneet pk-yritykset mukaan lukien. Pk-yritykset voivat tämän avulla määrittääympäristöohjelmansa ja asettaa omaa EMAS-hallintajärjestelmäänsäkoskevat tavoitteet ja päämäärät. Lisäksi alueellisesti ja kansallisestivoidaan laatia pk-yritysten osallistumista edistäviä ohjelmia, esimer-
kiksi toimintalinja, joka lopulta johtaa vaiheittain EMAS-
rekisteröintiin. Järjestelmän on toimittava siten, että osallistujille jaerityisesti pienille organisaatioille ei aiheudu tarpeetonta hallinnollistataakkaa.
2. Edistääkseen organisaatioiden osallistumista EMAS-järjestelmään
komission ja muiden yhteisön toimielimien sekä kansallisten virano-maisten olisi harkittava, miten hankintapolitiikan perusteitalaadittaessa voidaan ottaa huomioon rekisteröinti EMAS-järjestelmäänrajoittamatta kuitenkaan yhteisön lainsäädännön soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän artiklan sovel-
tamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä. Komissio toimittaajäsenvaltioilta saamansa tiedot Euroopan parlamentille ja neuvostolleheti, kun ne ovat käytettävissä ja vähintään joka kolmas vuosi.
12 artikla
Tiedonkulku
1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava aiheellisia toimenpiteitä
varmistaakseen, että:
a) organisaatioille tiedotetaan tämän asetuksen sisällöstä;
b) yleisölle tiedotetaan EMAS-järjestelmän päämääristä ja sen keskei-
sestä sisällöstä.
Jäsenvaltioiden on tarvittaessa yhteistyössä muun muassa teollisuus- ja
kuluttajajärjestöjen, ympäristöjärjestöjen, ammattiyhdistysten ja paikal-listen instituutioiden kanssa erityisesti käytettävä ammattijulkaisuja,
paikallislehtiä, tiedotuskampanjoita tai muita käyttökelpoisia keinoja
EMAS-järjestelmän tunnetuksi tekemiseksi.
Jäsenvaltioiden on erityisesti käytettävä ammattijulkaisuja, paikalli-
slehtiä, tiedotuskampanjoita tai muita käyttökelpoisia keinoja, jotta
EMAS-järjestelmää tehtäisiin yleisesti tunnetuksi.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän artiklan nojalla
toteuttamistaan toimenpiteistä.
3. Komissio vastaa EMAS-järjestelmästä tiedottamisesta yhteisön
tasolla. Se tutkii yhteistyössä 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komi-tean jäsenten kanssa erityisesti mahdollisuutta tehdä tunnetuksi parhaitakäytäntöjä asianmukaisella tavalla.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 11
▼B
13 artikla
Asetuksen rikkominen
Jollei tämän asetuksen säännöksiä noudateta, jäsenvaltioiden on toteu-
tettava aiheelliset oikeudelliset tai hallinnolliset toimenpiteet ja
ilmoitettava niistä komissiolle.
14 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa komitea.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5
ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
15 artikla
Järjestelmän tarkistaminen
1. Komissio tarkastelee EMAS-järjestelmää uudelleen viimeistään
viiden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta järjestelmän
toiminnasta saatujen kokemusten ja kansainvälisen kehityksen perus-teella ja, mikäli tarpeellista, tekee Euroopan parlamentille janeuvostolle ehdotukset tarvittavista muutoksista.
2. Komissio mukauttaa kaikki tämän asetuksen liitteet, liitettä V
lukuun ottamatta, 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudat-taen ottaen huomioon EMAS-järjestelmän toteuttamisesta saadutkokemukset ja täyttääkseen EMAS-järjestelmän vaatimuksia koskevienohjeiden tarpeen.
3. Komissio arvioi erityisesti, viimeistään viiden vuoden kuluttua
tämän asetuksen voimaantulosta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa,miten erityisesti yleisöja muut sidosryhmät käyttävät, tunnistavat jatulkitsevat EMAS-logoa sekä sitä, onko logoa ja sen käyttövaatimuksia
tarpeen tarkistaa.
16 artikla
Kulut ja maksut
1. Organisaatioiden rekisteröintimenettelyyn ja ympäristötodentajien
akkreditointiin ja valvontaan liittyvien hallintokulujen sekä muidenEMAS-järjestelmän kulujen kattamiseksi voidaan ottaa käyttöön
maksujärjestelmä, jota koskevat menettelyt jäsenvaltiot vahvistavat.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän artiklan sovel-
tamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä.
17 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 1836/93 kumoaminen
1. Kumotaan asetus (ETY) N:o 1836/93 tämän asetuksen voimaantu-
lopäivästä, jollei tämän artiklan 2–5 kohdasta muuta johdu.
2. Asetuksen (ETY) N:o 1836/93 nojalla perustetut kansalliset
akkreditointijärjestelmät ja toimivaltaiset elimet pysyvät ennallaan.
Jäsenvaltioiden on muutettava akkreditointijärjestelmien ja toimival-taisten toimielinten menettelyjä tämän asetuksen vastaavien säännöstenmukaisesti. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että nämä järjes-telmät ovat täysin toimintavalmiita kahdentoista kuukauden kuluessa
tämän asetuksen voimaantulosta.
3. Asetuksen (ETY) N:o 1836/93 mukaisesti akkreditoidut
ympäristötodentajat voivat jatkaa tehtäviensä hoitamista tämänasetuksen vaatimusten mukaisesti.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 12
▼B
4. Asetuksen (ETY) N:o 1836/93 mukaisesti rekisteröidyt toimi-
paikat säilyvät EMAS-rekisterissä. Tällä asetuksella asetetut uudetvaatimukset tarkistetaan seuraavan toimipaikan todentamisen yhtey-
dessä. Jos seuraava todentaminen suoritetaan ennen kuin tämän
asetuksen voimaantulosta on kulunut kuusi kuukautta, seuraavan toden-tamisen ajankohtaa voidaan lykätä kuudella kuukaudellayhteisymmärryksessä todentajan ja toimivaltaisten elinten kanssa.
5. Artiklan 3 ja 4 kohtaa sovelletaan myös asetuksen (ETY)
N:o 1836/93 14 artiklan mukaisesti akkreditoituihin ympäristötodenta-
jiin ja rekisteröityihin toimipaikkoihin edellyttäen, että vastuulliset
akkreditointielimet ja toimivaltaiset elimet ovat yhtä mieltä siitä, ettäympäristötodentajat ja rekisteröidyt toimipaikat ovat kaikkien asetuksen(ETY) N:o 1836/93 vaatimusten mukaisia, ja ilmoittavat tästä komis-siolle.
18 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 13
▼B
LIITE I
A.YMPÄRISTÖJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET
Ympäristöjärjestelmä on pantava täytäntöön jäljempänä esitettävien vaatimusten
mukaisesti (EN ISO 14001:1996:n kohta 4)(*):
I-A Ympäristöjärjestelmää koskevat vaatimukset
I-A.1 Yleiset vaatimukset
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää ympäristöjärjestelmä, jonka
vaatimukset on lueteltu tässä liitteessä.
I-A.2 Ympäristöpolitiikka
Ylimmän johdon on määriteltävä organisaation ympäristöpolitiikka ja
varmistettava, että se
a) soveltuu organisaation toiminnan, tuotteiden ja palvelujen luontee-
seen, laajuuteen ja ympäristövaikutuksiin;
b) sisältää sitoutumisen jatkuvaan parantamiseen ja ympäristön pilaan-
tumisen ehkäisemiseen;
c) sisältää sitoutumisen noudattaa asiaankuuluvaa lainsäädäntöä ja
-määräyksiä sekä muita vaatimuksia, joihin organisaatio on sitou-
tunut;
d) asettaa perusteet ympäristöpäämäärien ja -tavoitteiden määrittelylle
ja katselmoinnille;
e) dokumentoidaan, toteutetaan ja ylläpidetään sekä tiedotetaan kaikille
työntekijöille;
f) on julkisesti saatavilla.
I-A.3 Suunnittelu
I-A.3.1Ympäristönäkökohdat
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää menettelytavat tunnistaakseen ne
toimintojensa, tuotteidensa tai palveluidensa ympäristönäkökohdat, joita
se voi valvoa ja joihin sen voidaan olettaa voivan vaikuttaa. Niiden
perusteella voidaan edelleen määritellä ne näkökohdat, joilla on tai voi
olla merkittäviä vaikutuksia ympäristöön. Organisaation täytyy
varmistaa, että nämä merkittäviin vaikutuksiin liittyvät näkökohdat
otetaan huomioon ympäristöpäämääriä asetettaessa.
Organisaation täytyy pitää tämä tieto ajan tasalla.
I-A.3.2Lakisääteiset ja muut vaatimukset
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää menettelytapa, jolla se tunnistaa
ja saa käyttöönsä lakisääteiset ja muut vaatimukset joihin se on sitou-
tunut, ja jotka ovat sovellettavissa sen toiminnan, tuotteiden tai
palveluiden ympäristönäkökohtiin.
I-A.3.3Päämäärät ja tavoitteet
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää dokumentoidut
ympäristöpäämäärät ja -tavoitteet jokaiselle asiaankuuluvalle toiminnol-
leen ja organisaatiotasolleen.
Päämääriensä asettamisessa ja katselmoimisessa organisaation täytyy
ottaa huomioon lakisääteiset ja muut vaatimukset, merkittävät
ympäristönäkökohtansa, teknologiset mahdollisuutensa, toiminnalliset,
liiketoiminnan ja rahoitusvaatimukset sekä sidosryhmien näkökohdat.
Päämäärien ja tavoitteiden täytyy olla yhdenmukaiset ympäristöpoli-
tiikan kanssa sisältäen sitoutumisen ympäristön pilaantumisen
ehkäisemiseen.
I-A.3.4Ympäristöasioiden hallintaohjelma(t)
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää ohjelm(i)a päämääriensä ja
tavoitteidensa saavuttamiseksi. Siinä on oltava
a) vastuut päämäärien ja tavoitteiden saavuttamisesta kaikille asiaan-
kuuluville toiminnoille ja organisaatiotasoille määriteltyinä;2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 14
(*) CEN on antanut luvan kansallisen standardin tekstin käyttämiseen tässä liitteessä.
Kansallisen standardin tekstin kokonaisuudessaan voi hankkia kansallisilta standar-
dointilaitoksilta, jotka on lueteltu tässä liitteessä.
▼B
b) keinot ja aikataulu niiden saavuttamiseksi.
Jos jokin hanke liittyy uuden kehittämiseen ja uusiin tai muutettaviin
toimintoihin, tuotteisiin tai palveluihin, ohjelm(i)a täytyy täydentää
tarpeellisin osin, jotta varmistetaan ympäristöasioiden hallinnan sovelta-
minen tällaisiin hankkeisiin.
I-A.4 Järjestelmän toteuttaminen ja toiminnot
I-A.4.1Organisaatio ja vastuut
Roolit, vastuut ja valtuudet täytyy määritellä, dokumentoida ja tiedottaa
tehokkaan ympäristöasioiden hallinnan mahdollistamiseksi.
Johdon on tarjottava ympäristöjärjestelmän toteuttamiseen ja valvomi-
seen tarvittavat resurssit. Nämä sisältävät henkilöresursseja,
erikoistaitoja, teknologiaa ja taloudellisia resursseja.
Organisaation ylimmän johdon täytyy nimittää erityinen johdon edus-
taj(i)a, jo(i)lla on oltava muista vastuista riippumatta määritetyt roolit,
vastuut ja valtuudet
a) varmistaa, että ympäristöjärjestelmävaatimukset asetetaan, toteute-
taan ja ylläpidetään tämän kansainvälisen standardin mukaisesti;
b) raportoida ympäristöjärjestelmän suorituskyvystä ylimmälle johdolle
katselmusta varten ja ympäristöjärjestelmän kehittämisen perustaksi.
I-A.4.2Koulutus, tietoisuus ja pätevyys
Organisaation täytyy tunnistaa koulutustarpeet. Sen täytyy vaatia, että
kaikki, joiden työsaattaa aiheuttaa merkittävän vaikutuksen
ympäristöön, ovat saaneet soveltuvaa koulutusta.
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää menettelytavat, joilla kaikkien
asiaankuuluvien toimintojen ja organisaatiotasojen henkilöt tehdään
tietoisiksi
a) ympäristöpolitiikan ja menettelytapojen sekä ympäristöjärjestelmän
vaatimusten noudattamisen tärkeydestä;
b) oman toimintansa todellisista ja mahdollisista merkittävistä
ympäristövaikutuksista sekä parantuneen henkilökohtaisen suoritus-
kyvyn tuomista ympäristöeduista;
c) omasta roolistaan ja vastuistaan ympäristöpolitiikan ja menettelyta-
pojen sekä ympäristöjärjestelmän vaatimustenmukaisuuden
saavuttamisessa sisältäen valmiuden ja toiminnan hätätilanteissa;
sekä
d) määritellyistä toimintatavoista poikkeamisen mahdollisista seurauk-
sista.
Henkilöiden, joiden tehtävät voivat aiheuttaa merkittäviä ympäristövai-
kutuksia, täytyy olla päteviä soveltuvan koulutuksen, perehdyttämisen
ja/tai kokemuksen perusteella.
I-A.4.3Tiedonkulku
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää ympäristöjärjestelmäänsä ja
ympäristönäkökohtiinsa liittyvät menettelytavat, jotka koskevat
a) sisäistä tiedonkulkua eri organisaatiotasojen ja -toimintojen välillä
sekä;
b) ulkoisten sidosryhmien asiaankuuluvien tiedustelujen vastaanotta-
mista, dokumentointia ja niihin vastaamista.
Organisaation täytyy harkita menettelytavat, kuinka merkittävistä
ympäristönäkökohdista tiedotetaan ulkoisesti ja kirjata näitä koskeva
päätös.
I-A.4.4Ympäristöjärjestelmän dokumentointi
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää tietoa, paperilla tai sähköisessä
muodossa, joka
a) kuvaa hallintajärjestelmän ydinosat ja niiden väliset vuorovaiku-
tukset; ja
b) sisältää viittaukset asiaan liittyvään dokumentaatioon.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 15
▼B
I-A.4.5Asiakirjojen valvonta
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää menettelytavat kaikkien tämän
kansainvälisen standardin vaatimien asiakirjojen valvomiseksi. Näin
varmistetaan, että
a) asiakirjat ovat löydettävissä;
b) asiakirjat katselmoidaan säännöllisesti, päivitetään tarvittaessa ja
valtuutettu henkilökunta hyväksyy niiden riittävyyden;
c) asiakirjojen voimassa olevat versiot ovat saatavilla kaikissa
paikoissa, joissa toteutetaan ympäristöjärjestelmän tehokkaan
toiminnan kannalta olennaisia toimintoja;
d) vanhentuneet asiakirjat poistetaan välittömästi kaikista jakelu- ja
käyttöpaikoista tai muutoin estetään niiden tahaton käyttö;
e) kaikki vanhentuneet asiakirjat, joita säilytetään lakisääteisestä ja/tai
tiedonsäilytystarpeesta johtuen, ovat sopivalla tavalla tunnistetta-
vissa.
Asiakirjojen täytyy olla selkeitä, päivättyjä (myös päivitykset) ja help-
osti tunnistettavissa. Niitä on pidettävä järjestelmällisesti yllä ja
säilytettävä määritelty aika. Eri tyyppisten asiakirjojen laatimiseksi jamuuttamiseksi täytyy luoda ja ylläpitää menettelytavat ja vastuut.
I-A.4.6Toimintojen ohjaus
Organisaation täytyy tunnistaa ne toiminnot, jotka liittyvät tunnistet-
tuihin merkittäviin politiikan, päämäärien ja tavoitteiden mukaisiin
ympäristönäkökohtiin. Organisaation täytyy suunnitella nämä toiminnot
tukitoimintoineen varmistuakseen niiden toteuttamisesta määritellyissä
olosuhteissa
a) luomalla ja ylläpitämällä dokumentoidut menettelytavat tilanteisiin,
joissa niiden puuttuminen saattaisi johtaa poikkeamiseen ympäristö-
politiikasta, päämääristä ja tavoitteista;
b) määräämällä menettelytavoissa toiminnalliset vaatimukset;
c) luomalla ja ylläpitämällä organisaation käyttämien tuotteiden ja
palveluiden tunnistettavissa oleviin, merkittäviin ympäristönäkökoh-
tiin liittyviä menettelytapoja, sekä tiedottamalla asiaan kuuluvista
menettelytavoista ja vaatimuksista toimittajille ja sopimuskumppa-
neille.
I-A.4.7Valmius ja toimiminen hätätilanteissa
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää menettelytavat mahdollisten
onnettomuus- ja hätätilanteiden tunnistamiseksi ja niissä toimimiseksi
sekä niihin mahdollisesti liittyvien ympäristövaikutusten ehkäisemiseksi
ja lieventämiseksi.
Organisaation täytyy katselmoida ja tarvittaessa päivittää hätätilanteiden
valmiusmenettelyt ja toimintasuunnitelmat, erityisesti onnettomuus- tai
hätätilanteen jälkeen.
Organisaation täytyy myös testata näitä menettelytapoja säännöllisesti
silloin, kun se käytännössä on mahdollista.
I-A.5 Tarkastukset ja korjaavat toimenpiteetI-A.5.1Tarkkailu ja mittaukset
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää dokumentoidut menettelytavat
säännöllisille tarkkailuille ja mittauksille. Näillä menettelyillä tarkkail-
laan ja mitataan niiden toimintojen keskeisiä ominaisuuksia, joilla
saattaa olla merkittäviä ympäristövaikutuksia. Menettelyihin täytyy
sisällyttää sellaisten tietojen tallennus, joilla jäljitetään toimintojen suor-
ituskyky, asiaankuuluvat toimintojen ohjaukset ja yhdenmukaisuus
organisaation ympäristöpäämäärien ja -tavoitteiden kanssa.
Valvontavälineistöä täytyy kalibroida ja huoltaa ja tästä prosessista
täytyy säilyttää tallenteita organisaation menettelytapojen mukaisesti.
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää dokumentoitu menettelytapa,
jolla säännöllisesti arvioidaan asiaankuuluvan ympäristölainsäädännön-
ja -määräystenmukaisuutta.
I-A.5.2Poikkeamat sekä korjaavat ja ehkäisevät toimenpiteet
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää menettelytavat, joilla
määritellään vastuut ja valtuudet poikkeamien käsittelemiseksi ja tutki-
miseksi, aiheutuneiden vaikutusten lieventämiseksi sekä korjaavien ja
ehkäisevien toimenpiteiden käynnistämiseksi ja toteuttamiseksi.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 16
▼B
Todellisten ja mahdollisten poikkeamien seurausten eliminoimiseksi
toteutettujen ehkäisevien tai korjaavien toimenpiteiden täytyy olla sopi-
vassa suhteessa ongelmien suuruuteen ja aiheutuneeseen
ympäristövaikutukseen.
Korjaavista ja ehkäisevistä toimenpiteistä aiheutuneet muutokset doku-
mentoituihin menettelytapoihin täytyy ottaa käyttöön ja kirjata.
I-A.5.3Tiedostot
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää menettelytapoja ympäristötiedos-
tojen tunnistamiseksi, ylläpitämiseksi ja hävittämiseksi.
Koulutustiedostojen sekä auditointien ja katselmusten tulosten täytyy
sisältyä näihin tiedostoihin.
Ympäristötiedostojen täytyy olla selkeitä, tunnistettavia ja jäljitettävissä
kyseiseen toimintaan, tuotteeseen tai palveluun. Niitä täytyy säilyttää ja
ylläpitää siten, että ne ovat helposti saatavilla ja suojeltuna tuhoutumi-
selta, turmeltumiselta tai katoamiselta. Niiden säilytysajat täytyy
määritellä ja kirjata.
Tiedostoja täytyy ylläpitää järjestelmälle ja organisaatiolle soveltuvalla
tavalla tämän kansainvälisen standardin vaatimusten täyttymisen osoitta-
miseksi.
I-A.5.4Ympäristöjärjestelmän auditointi
Organisaation täytyy luoda ja ylläpitää ohjelma(t) ja menettelytavat,
joilla toteutetaan ympäristöjärjestelmän säännölliset auditoinnit, joilla
a) määritellään, onko ympäristöjärjestelmä
1) ympäristöasioiden hallintaan suunniteltujen järjestelyjen
mukainen ja sisältyykötähän järjestelyjen mukaisuuteen tämän
kansainvälisen standardin vaatimukset; ja
2) toteutettu ja ylläpidetty kunnolla; sekä
b) hankitaan johdolle tietoa auditointituloksien avulla.
Organisaation auditointiohjelman aikatauluineen täytyy perustua kunkin
toiminnan tärkeyteen ympäristön kannalta ja edellisten auditointien
tuloksiin. Perusteellisiin auditointimenettelyihin sisältyy auditointiensoveltamisala, taajuus ja menetelmät, samoin kuin auditointien toteutta-
mista ja tulosten raportointia koskevat vastuut ja vaatimukset.
I-A.6 Johdon katselmus
Organisaation ylimmän johdon täytyy itse määritteleminsä aikavälein
toteuttaa ympäristöjärjestelmän katselmus varmistaakseen sen jatkuva
soveltuvuus, riittävyys ja tehokkuus. Johdon katselmusmenettelyn täytyy
varmistaa, että tarpeellinen tieto kerätään, jotta johto voisi tämän
arvioinnin tehdä. Tämä katselmus täytyy dokumentoida.
Johdon katselmuksen täytyy osoittaa politiikan, päämäärien ja muiden
ympäristöjärjestelmän rakenneosien mahdolliset muutostarpeet ottaen
huomioon ympäristöjärjestelmän auditointitulokset, muuttuvat olosuh-
teet ja sitoutumisen jatkuvaan parantamiseen.
Luettelo kansallisista standardointielimistä
B:IBN — BIN (Institut Belge de Normalisation — Belgisch Instituut voor
Normalisatie)
DK:DS (Dansk Standard)
D:DIN (Deutsches Institut für Normung e.V.)
EL:ELOT ( Ελληνικός οργανισµός τυποποίησης)
E:AENOR (Asociación Espanola de Normalización y Certificación)
F:AFNOR (Association Francaise de Normalisation)
IRL:NSAI (National Standards Authority of Ireland)
I:UNI (Ente Nazionale Italiano di Unificazione)
L:SEE (Service de l'Energie de l'Etat) (Luxembourg)
NL:NEN (Nederlands Normalisatie-Instituut)
A:ON (Österreichisches Normunginstitut)
P:IPQ (Instituto Português da Qualidade)
FIN:SFS (Suomen Standardisoimisliitto r.y.)2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 17
▼B
S:SIS (Standardiseringen i Sverige)
UK:BSI (British Standards Institution).
B.EMAS-JÄRJESTELMÄÄ TOTEUTTAVISSA ORGANISAATIOISSA
HUOMIOITAVIA SEIKKOJA
1. Lainsäädännön noudattaminen
Organisaatioiden on pystyttävä osoittamaan, että:
a) ne ovat tietoisia kaikesta asiaa koskevasta ympäristölainsäädännöstä
ja ymmärtävät sen vaikutukset organisaatioon;
b) ne varmistavat ympäristölainsäädännön noudattamisen; ja
c) organisaatiossa on käytössä menettelytapoja, joita noudattamalla se
pystyy jatkuvasti täyttämään nämä vaatimukset.
2. Ympäristönsuojelun taso
Organisaatioiden on pystyttävä osoittamaan, että hallintajärjestelmä ja
auditointimenettelyt kattavat organisaation ympäristönsuojelun tosiasial-
lisen tason arvioinnin liitteessä VI lueteltujen näkökohtien osalta.
Organisaation ympäristönsuojelun tasoa suhteessa sen päämääriin ja
tavoitteisiin arvioidaan osana johdon katselmusmenettelyä. Organisaa-
tion on myös sitouduttava ympäristönsuojelun tason jatkuvaan
parantamiseen. Tällöin organisaation toiminnan perustana voivat olla
paikalliset, alueelliset tai kansalliset ympäristöohjelmat.
Päämäärien ja tavoitteiden saavuttamiskeinot eivät voi olla
ympäristöpäämääriä. Jos organisaatiossa on yksi tai useampi toimi-
paikka, jokaisen toimipaikan, johon EMAS-järjestelmää sovelletaan, on
noudatettava kaikkia EMAS-järjestelmän vaatimuksia
2 artiklan b alakohdassa määritelty ympäristönsuojelun tason jatkuva
parantaminen mukaan lukien.
3. Ulkoinen viestintä ja suhdetoiminta
Organisaatioiden on pystyttävä osoittamaan, että yleisön ja muiden
sidosryhmiensä tarpeiden ymmärtämiseksi ne käyvät toimintansa, tuot-
teidensa ja palvelujensa ympäristövaikutuksista avointa vuoropuheluayleisön ja muiden sidosryhmien kanssa, joihin kuuluvat myös paikalli-
syhteisöt ja asiakkaat.
4. Henkilöstön osallistuminen
Liitteessä I olevan A kohdan vaatimusten lisäksi henkilöstön on osallis-
tuttava prosessiin, jolla pyritään jatkuvasti parantamaan organisaation
ympäristönsuojelun tasoa. Tähän tarkoitukseen olisi käytettävä sovel-
tuvia osallistumismuotoja, kuten aloitelaatikkoa tai hankekohtaisia
ympäristötyöryhmiä. Organisaatioiden on otettava huomioon komission
ohjeet alan parhaista käytännöistä. Henkilöstön edustajien on niin ikään
pyytäessään voitava osallistua toimintaan.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 18
▼B
LIITE II
SISÄISTÄ YMPÄRISTÖAUDITOINTIA KOSKEVAT VAATIMUKSET
2.1Yleiset vaatimukset
Sisäisillä auditoinneilla varmistetaan, että organisaatio noudattaa toiminnas-
saan määriteltyjä menettelyjä. Auditoinnissa voidaan myös havaita näihin
menettelyihin liittyviä ongelmia sekä mahdollisuuksia niiden kehittämiseen.
Auditointien laajuus organisaatiossa voi vaihdella yksittäisen menettelyn
auditoinnista monimuotoisten toimien auditointiin. Tietyn ajanjakson
kuluessa kaikki tietyn organisaation toiminnot on auditoitava. Tätä ajan-
jaksoa kutsutaan auditointijaksoksi. Pienemmissä ja yksinkertaisemmissa
organisaatioissa voi olla mahdollista auditoida kaikki toiminnot kerralla.
Auditointijakso tällaisissa organisaatioissa on kahden auditoinnin välinen
ajanjakso.
Sisäistä auditointia suorittavien henkilöiden on oltava tarpeeksi riippumat-
tomia auditoitavasta toiminnosta puolueettoman näkemyksen
muodostamiseksi. Sisäisiä auditointeja voivat suorittaa organisaation omat
työntekijät tai ulkopuoliset tahot (toisen organisaation tai saman organisaa-
tion toisen osan työntekijät tai konsultit).
2.2Tavoitteet
Organisaation ympäristöauditointiohjelmassa on määriteltävä kirjallisesti
kunkin auditoinnin tai auditointijakson tavoitteet sekä kunkin toiminnan
auditointitaajuus.
Tavoitteisiin on erityisesti kuuluttava käytössä olevien hallintajärjestelmien
arviointi ja sen arviointi, ovatko ne organisaation politiikan ja ohjelman
mukaisia, mihin sisältyy myös ympäristölainsäädännössä asetettujen asiaan-
kuuluvien vaatimusten noudattaminen.
2.3Laajuus
Kunkin auditoinnin tai kunkin auditointijakson vaiheen laajuus on
määriteltävä selkeästi ja lisäksi on nimenomaisesti ilmaistava:
1. käsitellyt aihealueet,
2. auditoitavat toiminnot,3. huomioon otettavat ympäristökriteerit,4. auditoinnin kattama ajanjakso.
Ympäristöauditointi sisältää niiden seikkojen tarkastelun, jotka ovat tarpeen
ympäristönsuojelun tason arvioimiseksi.
2.4Organisaatio ja voimavarat
Ympäristöauditointeja suorittavat sellaiset henkilöt tai henkilöryhmät, joilla
on asianmukaiset tiedot auditoitavista aloista ja aihealueista sekä tiedot ja
kokemus asian kannalta merkittävistä ympäristöön, hallintamenetelmiin,
tekniikkaan ja lainsäädäntöön liittyvistä asioista ja lisäksi riittävä auditointi-
tekniikkaan liittyvä koulutus ja pätevyys asetettujen päämäärien
saavuttamiseksi. Auditointiin käytettyjen voimavarojen ja ajan on oltava
oikeassa suhteessa auditoinnin laajuuteen ja tavoitteisiin.
Organisaation ylimmän johdon on tuettava auditointia.
Auditoijien on oltava tarpeeksi riippumattomia auditoitavasta toiminnasta,
jotta he voivat antaa objektiivisen ja puolueettoman arvion.
2.5Auditoinnin suunnittelu ja valmistelu
Jokainen auditointi on suunniteltava ja valmisteltava tarkoituksena
varmistaa erityisesti, että:
— auditointia varten osoitetaan tarvittavat voimavarat,
— jokainen auditointiin osallistuva henkilö(mukaan lukien auditoijat, johto
ja henkilöstö) ymmärtää tehtävänsä ja velvollisuutensa.
Valmisteluun on sisällyttävä tutustuminen organisaation toimintaan ja
käytössä olevan ympäristöjärjestelmään sekä edellisten auditointi löydösten
ja johtopäätösten läpikäyminen.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 19
▼B
2.6Auditointitoimet
Auditointitoimia ovat keskustelut henkilöstön kanssa, toimintaolosuhteiden
ja laitteiden tarkastaminen sekä arkistojen, kirjallisten menettelyjen ja
muiden asian kannalta olennaisten asiakirjojen tarkastaminen auditoitavan
toiminnan ympäristönsuojelun tason arvioimiseksi. Tavoitteena on
määrittää, onko organisaatio sovellettavien standardien, säännösten tai
asetettujen päämäärien ja tavoitteiden mukainen ja onko ympäristövastuun
hoitamiseksi käyttöön otettu järjestelmä tehokas ja asianmukainen. Koko
hallintajärjestelmän toimivuus olisi tarkastettava muun muassa tekemällä
pistokokeita, joilla olisi selvitettävä, onko se näiden arviointiperusteiden
mukainen.
Auditointimenettelyyn on sisällyttävä erityisesti seuraavat vaiheet:
a) hallintajärjestelmien hahmottaminen;
b) hallintajärjestelmien vahvuuksien ja heikkouksien arviointi;
c) merkityksellisten tietojen kerääminen;
d) auditointilöydösten arviointi;
e) auditoinnin johtopäätösten valmistelu;
f) auditointilöydöksistä ja johtopäätöksistä annettava selvitys.
2.7Selvitys auditointilöydöksistä ja johtopäätöksistä
1) Auditoijien on laadittava muodoltaan ja sisällöltään asianmukainen
kirjallinen auditointiselvitys sen varmistamiseksi, että auditointilöydökset
ja johtopäätökset käsitellään kokonaisuudessaan ja virallisesti kunkin
auditoinnin ja auditointijakson lopussa.
Auditointilöydökset ja johtopäätökset on toimitettava virallisesti organi-
saation ylimmälle johdolle.
2) Kirjallisen auditointikertomuksen perustavoitteina on:
a) kuvata auditoinnin laajuus;
b) antaa johdolle tietoa siitä, miten organisaation ympäristöpolitiikkaa
noudatetaan ja miten organisaatio on edistynyt ympäristötoimissaan;
c) antaa johdolle tietoa ympäristövaikutusten tarkkailujärjestelyjen
tehokkuudesta ja luotettavuudesta organisaatiossa;
d) osoittaa tarvittaessa, minkälaiset korjaavat toimenpiteet ovat tarpeen.
2.8Auditoinnin jatkotoimenpiteet
Auditointimenettelyn päätteeksi on laadittava ja toteutettava korjaavia
toimenpiteitä koskeva suunnitelma.
Käytössä on oltava asianmukaiset järjestelyt, jotka takaavat auditoinnin
tulostenseurannan.
2.9Auditointitaajuus
Auditointien välin tai auditointijakson pituus on enintään kolme vuotta.
Yksittäisen toiminnan auditointitaajuus vaihtelee seuraavien seikkojen
perusteella:
a) toiminnan luonne, laajuus ja monimuotoisuus;
b) toiminnan ympäristövaikutusten merkittävyys;
c) edellisissä auditoinneissa havaittujen ongelmien tärkeys ja kiireellisyys;
d) ympäristöongelmien tausta.
Monimuotoista toimintaa, jonka ympäristövaikutukset ovat merkittävämpiä,
on auditoitava useammin.
Organisaation on laadittava itse auditointiohjelmansa ja määritettävä audi-
tointitaajuus ottaen huomioon 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä
noudattaen annetut komission ohjeet.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 20
▼B
LIITE III
YMPÄRISTÖSELONTEKO
3.1Johdanto
Ympäristöselonteon tarkoituksena on antaa tietoa yleisölle ja muille asiano-
maisille osapuolille organisaation ympäristövaikutuksista ja
ympäristönsuojelun tasosta sekä organisaation ympäristönsuojelun tasonjatkuvasta parantamisesta. Ympäristöselonteossa otetaan myös kantaa sellai-
siin liitteen I B.3 kohdan menettelyn mukaisesti yksilöityihin asianosaisten
tarpeisiin, joita organisaatio pitää merkittävinä (liitteen VI 6.4 kohta).
Ympäristöä koskevat tiedot on esitettävä selkeästi ja johdonmukaisesti
painetussa muodossa niitä henkilöitä varten, joilla ei ole mahdollisuuksia
saada näitä tietoja muulla tavalla. Organisaation on ensimmäisen rekisterö-
intinsä yhteydessä ja sen jälkeen joka kolmas vuosi toimitettava 3.2 kohdassa
mainitut tiedot konsolidoidussa painetussa muodossa.
Komissio antaa ympäristöselontekoa koskevat ohjeet 14 artiklan 2 kohdassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
3.2Ympäristöselonteko
Ottaen huomioon 3.5 kohdan vaatimukset organisaation on ensimmäisen
rekisteröinnin yhteydessä annettava ympäristötodentajan vahvistettavaksi
ympäristöä koskevia tietoja, joita kutsutaan ympäristöselonteoksi. Vahvista-
misen jälkeen nämä tiedot on toimitettava toimivaltaiselle elimelle, jonka
jälkeen ne on asetettava julkisesti saataville. Ympäristöselonteko on tapa
viestiä ja käydä vuoropuhelua yleisön ja muiden sidosryhmien kanssa
ympäristönsuojelun tasosta. Laatiessaan ja suunnitellessaan ympäristöselon-
tekoa organisaation on huomioitava yleisön ja muiden sidosryhmien
tiedontarpeet.
Näiden tietojen on sisällettävä vähintään:
a) selkeä ja yksiselitteinen kuvaus EMAS-järjestelmään rekisteröitävästä
organisaatiosta ja yhteenveto sen toiminnasta, tuotteista ja palveluista
sekä tarpeen vaatiessa suhteesta mahdolliseen emo-organisaatioon;
b) organisaation ympäristöpolitiikka ja lyhyt kuvaus organisaation
ympäristöjärjestelmästä;
c) kuvaus organisaation kaikista merkittävistä välittömistä ja välillisistä
ympäristönäkökohdista, joilla on merkittäviä ympäristövaikutuksia, ja
selitys kyseisiin näkökohtiin liittyvien vaikutusten luonteesta (liite VI);
d) kuvaus merkittäviin ympäristönäkökohtiin ja -vaikutuksiin liittyvistä
ympäristöpäämääristä ja -tavoitteista;
e) yhteenveto saatavilla olevista tiedoista, joissa organisaation ympäristön-
suojelun tasoa verrataan merkittävien ympäristövaikutusten osalta sen
ympäristöpäämääriin ja -tavoitteisiin. Yhteenvetoon voi sisältyä numero-
tietoja päästöistä, jätteistä, raaka-aineiden, energian ja veden
kulutuksesta, melusta sekä muista liitteessä VI mainituista näkökohdista.
Tietojen perusteella olisi voitava suorittaa vertailu edellisvuosiin nähden
organisaation ympäristönsuojelun tason kehittymisen arviointia varten;
f) muut ympäristönsuojelun tasoon liittyvät tekijät, mukaan lukien
lainsäädännön vaatimusten täyttäminen merkittävien ympäristövaiku-
tusten kannalta;
g) ympäristötodentajan nimi ja akkreditointinumero sekä vahvistuksen
päivämäärä.
3.3Ympäristönsuojelun tasoa koskevalle raportoinnille asetetut vaati-
mukset
Ympäristöjärjestelmässä kerättyjä perustietoja voidaan käyttää monin eri
tavoin osoittamaan organisaation ympäristönsuojelun tasoa. Organisaatioita
kannustetaan käyttämään tarvittaessa ympäristönsuojelun tasoa kuvaavia
indikaattoreita. Tässä tarkoituksessa organisaatiot voivat käyttää olemassa
olevia soveltuvia ympäristönsuojelun tasoa kuvaavia indikaattoreita varmis-
taen, että valitut indikaattorit:
a) antavat tarkan kuvan organisaation tasosta;
b) ovat ymmärrettäviä ja yksiselitteisiä;
c) mahdollistavat vertailun edellisvuosiin nähden organisaation ympäristön-
suojelun tason kehittymisen arviointia varten;2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 21
▼B
d) mahdollistavat tarvittaessa vertailun alakohtaisten, kansallisten tai alueel-
listen esimerkkien kanssa;
e) mahdollistavat tarvittaessa vertailun lainsäädännössä asetettujen vaati-
musten kanssa.
3.4Julkisesti saatavilla olevien tietojen ylläpitäminen
Organisaation on saatettava 3.2 kohdassa luetellut tiedot vuosittain ajan
tasalle, ja ympäristötodentajan on vahvistettava niin ikään vuosittain
mahdolliset muutokset. Ajantasaistuksen määräajoista voi poiketa 14 artiklan
2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti annetuissa komission ohjeissa
määritellyissä tapauksissa. Vahvistamisen jälkeen tieto muutoksista toimite-
taan myös toimivaltaiselle elimelle ja asetetaan julkisesti saataville.
3.5Tietojen julkaiseminen
Organisaatiot voivat antaa ympäristöjärjestelmässä kerättyjä tietoja eri
kohderyhmille tai sidosryhmille ja käyttää vain osaa ympäristöselonteon
tiedoista. Kaikkeen organisaation julkaisemaan ympäristötietoon voidaan
liittää EMAS-logo edellyttäen, että ympäristötodentaja on vahvistanut tiedot
ja todennut, että ne ovat:
a) tarkkoja ja totuudenmukaisia;
b) perusteltuja ja todennettavissa;
c) asian kannalta olennaisia ja oikeassa asiayhteydessä;
d) kuvaavia organisaation ympäristönsuojelun yleisen tason kannalta;
e) sellaisia, että niiden tulkitseminen väärin ei ole todennäköistä;
f) merkittäviä yleisen ympäristövaikutuksen kannalta.
ja että tietojen yhteydessä mainitaan organisaation viimeisin ympäristöse-
lonteko, josta tiedot ovat peräisin.
3.6Julkinen saatavuus
Organisaation ympäristöselonteon muodostavien 3.2 kohdan a–g alakohdan
tietojen samoin kuin 3.4 kohdassa määriteltyjen ajantasaistettujen tietojen
on oltava yleisön ja muiden asianomaisten osapuolien saatavilla. Ympäristö-
selonteko on asetettava julkisesti saataville. Organisaatiota kehotetaan
käyttämään tätä varten kaikkia tarjolla olevia menetelmiä (julkaiseminen
sähköisessä muodossa, kirjastot jne.). Organisaation on kyettävä osoittamaan
ympäristötodentajalle, että kuka tahansa organisaation ympäristönsuojelun
tasosta kiinnostunut henkilö voi saada helposti ja vapaasti käyttöönsä
3.2 kohdan a–g alakohdan ja 3.4 kohdan mukaiset tiedot.
3.7Paikallinen vastuu
EMAS-järjestelmään rekisteröityvät organisaatiot voivat julkaista ympäristö-
selonteon, joka kattaa useita maantieteellisiä toimipaikkoja. EMAS-
järjestelmällä pyritään varmistamaan paikallinen vastuu, ja tästä syystä
organisaatioiden on huolehdittava siitä, että tällaisessa yhteisselonteossa
yksilöidään selkeästi kunkin toimipaikan merkittävät ympäristövaikutukset.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 22
▼B
LIITE IV
Logo
Muunnos 1 Muunnos 2
EMAS-järjestelmään rekisteröity organisaatio saa käyttää logoa millä tahansa 11 kielestä, jos
käytetään seuraavaa sanamuotoa:
Muunnos 1 Muunnos 2
Tanska: ”verificeret miljøledelse” ”bekræftede oplysninger”
Saksa: ”geprüftes Umweltmanagement” ”geprüfte Information”
Kreikka: ” επιθεωρηµένη περιβαλλοντική διαχείριση ””επικυρωµένες πληροφορίες ”
Espanja: ►C1”Gestión medioambiental verificada” ◄”información validada”
Suomi: ”todennettu ympäristöasioiden hallinta” ”vahvistettua tietoa”
Ranska: ”Management environnemental vérifié” ”information validée”Italia: ”Gestione ambientale verificata” ”informazione convalidata”
Hollanti: ”Geverifieerd milieuzorgsysteem” ”gevalideerde informatie”
Portugali: ”Gestão ambiental verificada” ”informação validada”Ruotsi: ”Kontrollerat miljöledningssystem” ”godkänd information”
Logon molemmissa muunnoksissa on aina oltava organisaation rekisterinumero.
Logoa käytetään joko
— kolmivärisenä (Pantone No. 355 vihreä; Pantone No. 109 keltainen; Pantone No. 286 sininen)
— mustana valkoisella taustalla tai
— valkoisena mustalla taustalla.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 23
▼B
LIITE V
YMPÄRISTÖTODENTAJIEN AKKREDITOINTI, VALVONTA JA
TOIMINTA
5.1 Yleistä
Ympäristötodentajien akkreditoinnin on perustuttava tässä liitteessä luetel-
tuihin pätevyyden määrityksen periaatteisiin. Akkreditointielimet voivat
akkreditoida ympäristötodentajiksi yksittäisiä henkilöitä tai organisaatioita
taikka molempia. Kansalliset akkreditointijärjestelmät määrittelevät
4 artiklan mukaisesti ympäristötodentajien akkreditointia koskevat menet-
telytapavaatimukset ja yksityiskohtaiset perusteet näiden periaatteiden
mukaisesti. Periaatteiden noudattaminen on varmistettava 4 artiklan perus-
teella käyttöön otettavan vertaisarvioinnin avulla.
5.2 Ympäristötodentajien akkreditointivaatimukset
5.2.1 Seuraavat pätevyysvaatimukset ovat vähimmäisvaatimuksia,
jotka ympäristötodentajan, henkilön tai organisaation on
täytettävä:
a) asetuksen säännösten, ympäristöjärjestelmien yleisen toiminnan, asiaa
koskevien standardien ja komission 4 artiklan ja 14 artiklan 2 kohdan
perusteella antamien tämän asetuksen soveltamista koskevien ohjeiden
tuntemus ja ymmärtäminen;
b) todentamisen kohteena olevan toiminnan kannalta olennaisten lakisää-
teisten, sääntömääräisten ja hallinnollisten vaatimusten tuntemus ja
ymmärtäminen;
c) ympäristöasioiden, mukaan luettuna kestävän kehityksen ympäristöu-
lottuvuuden, tuntemus ja ymmärtäminen;
d) todentamisen kohteena olevan toiminnan ympäristöasioihin liittyvien
teknisten näkökohtien tuntemus ja ymmärtäminen;
e) todentamisen kohteena olevan toiminnan yleinen tuntemus ja ymmärtä-
minen, jonka avulla on mahdollista arvioida hallintajärjestelmän
asianmukaisuus;
f) ympäristöauditoinnin vaatimusten ja menetelmien tuntemus ja
ymmärtäminen;
g) tiedotusaineiston auditoinnin tuntemus (ympäristöselonteko).
Ympäristötodentajan tiedoista sekä kokemuksesta ja teknisistä taidoista
edellä mainituilla aloilla on toimitettava asianmukainen näyttöakkredi-tointielimelle, jolta todentajaehdokas on hakenut akkreditointia.
Lisäksi ympäristötodentajan on oltava tehtäväänsä hoitaessaan riippu-
maton varsinkin organisaation auditoijasta tai konsultista, puolueeton ja
objektiivinen.
Olipa todentaja yksittäinen henkilötai organisaatio, sen on huolehdittava
siitä, että todentajaan ja sen henkilöstöön ei kohdistu kaupallista, taloudel-
lista tai muuta painostusta, joka saattaisi vaikuttaa todentajan ratkaisuihin
tai vaarantaa tämän ratkaisujen riippumattomuuteen ja toiminnan rehelli-
syyteen kohdistuvaa luottamusta, ja siitä, että todentaja noudattaa kaikkia
tähän asiaan sovellettavia sääntöjä.
Ympäristötodentajalla on oltava kirjalliset toiminta- ja menettelytavat,
joihin kuuluvat myös laadunvalvontamekanismit ja luottamukselli-
suussäännökset, tämän asetuksen todentamisvaatimusten täyttämiseksi.
Jos ympäristötodentaja on organisaatio, sillä on oltava käytettävissään ja
sen on pyynnöstä asetettava saataville organisaatiokaavio, jossa esitetään
organisaation rakenteet ja vastuut, sekä oikeudellista asemaa, omistusta ja
rahoituslähteitä koskeva selvitys.
5.2.2 Akkreditoinnin pätevyysalue
Ympäristötodentajien akkreditoinnin pätevyysalue määritellään neuvoston
asetuksessa (ETY) 3037/90(
1) säädetyn toimialaluokituksen (NACE-
koodit) mukaisesti. Akkreditoinnin pätevyysalue on rajattava todentajan
pätevyyden mukaan. Akkreditoinnin pätevyysalueen osalta on tarvittaessa2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 24
(1) EYVL L 293, 24.10.1990, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella
(ETY) N:o 761/93 (EYVL L 83, 3.4.1993, s. 1).
▼B
otettava huomioon myös toiminnan koko ja monimutkaisuus; tämä
varmistetaan valvonnalla.
5.2.3 Ympäristötodentajina toimivia, todentamistehtäviä yksin
suorittavia yksityishenkilöitä koskevia lisävaatimuksia.
Ympäristötodentajina toimivia yksityishenkilöitä, jotka suorittavat todenta-
mistehtäviä yksin, koskevat 5.2.1 ja 5.2.2 kohdan vaatimusten lisäksi
seuraavat vaatimukset:
— heillä on oltava kaikki todentamiseen tarvittava pätevyys niillä aloilla,
joille heidät on akkreditoitu,
— akkreditoinnin pätevyysalue on rajattava henkilökohtaisen pätevyyden
mukaan.
Näiden vaatimusten noudattaminen on varmistettava ennen akkreditointia
tehtävällä arvioinnilla ja akkreditointielimen valvonnalla.
5.3 Ympäristötodentajien valvonta
5.3.1 Akkreditoinnin myöntäneen akkreditointielimen suorittama
ympäristötodentajien valvonta
Ympäristötodentajan on viipymättä ilmoitettava akkreditointielimelle
kaikista muutoksista, jotka vaikuttavat akkreditointiin tai sen pätevyysa-
lueeseen.
Enintään 24 kuukauden säännöllisin välein tarkistetaan, että ympäristöto-
dentaja täyttää edelleen akkreditoinnin edellytykset, ja seurataan
suoritettujen todennusten laatua. Valvontaa voidaan suorittaa todentajan
toimitiloissa tehtävällä auditoinnilla, seuraamalla todentamistapahtumaa
organisaatiossa, kyselylomakkeiden avulla sekä arvioimalla todentajan
vahvistamia ympäristöselontekoja ja todentamiskertomusta. Valvonta on
suhteutettava todentajan toimintaan.
Akkreditointielimen päätös akkreditoinnin poistamisesta pysyvästi tai tila-
päisesti tai sen pätevyysalueen supistamisesta voidaan tehdä vasta, kun
ympäristötodentajalle on annettu mahdollisuus tulla kuulluksi.
5.3.2 Muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa akkreditointi on
myönnetty, todentamistoimia suorittavien ympäristötodenta-
jien valvonta
Yhdessä jäsenvaltiossa akkreditoidun ympäristötodentajan on vähintään
neljä viikkoa ennen todentamistoimien suorittamista toisessa jäsenval-
tiossa toimitettava tämän jäsenvaltion akkreditointielimelle ilmoitus:
— akkreditointiaan koskevista yksityiskohdista, pätevyydestään ja tarpeen
vaatiessa ryhmän kokoonpanosta,
— todentamisen paikasta ja ajankohdasta: organisaation osoite ja yhteys-
tiedot sekä tiedot toimenpiteistä, joihin on ryhdytty mahdollisten
lainsäädännön tuntemukseen ja kielitaitoon liittyvien ongelmien ratkai-
semiseksi.
Akkreditointielin voi pyytää lisäselvityksiä edellä tarkoitetusta tarvitta-
vasta lainsäädännön tuntemuksesta ja kielitaidosta.
Ilmoitus on tehtävä ennen jokaista uutta todentamista.Akkreditointielin ei saa asettaa muita ehtoja, jotka estäisivät todentajaa
tarjoamasta palveluja muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa akkreditointi
on myönnetty. Varsinkaan ilmoituksesta ei saa periä muista jäsenvaltioista
tulevia todentajia syrjiviä maksuja. Akkreditointielin ei myöskään saa
käyttää ilmoitusmenettelyä todentajan saapumisen viivästyttämiseen. Jos
osoittautuu vaikeaksi järjestää todentajan työn valvonta ilmoitettuna
päivänä, siitä on esitettävä riittävät perusteet. Jos valvonnasta aiheutuu
kustannuksia, akkreditointielin voi periä asianmukaiset maksut.
Jos valvova akkreditointielin ei ole tyytyväinen todentajan työn laatuun,
toimitetaan valvontakertomus kyseiselle todentajalle, akkreditoinnin
myöntäneelle akkreditointielimelle, toimivaltaiselle elimelle todennuksen
kohteena olevan organisaation sijaintimaassa sekä, jollei asiassa päästä
sopuun, akkreditointielimien yhteistyöfoorumille.
Organisaatiot eivät voi estää akkreditointielimiä valvomasta todentajaa
siten, että nämä arvioivat todentajan pätevyyttä todentamista seuraamalla.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 25
▼B
5.4 Ympäristötodentajien tehtävä
5.4.1 Ympäristötodentajan tehtävänä on tarkastaa, sanotun kuitenkaan rajoitta-
matta jäsenvaltioiden täytäntöönpanovaltuuksia lainsäädännössä
asetettujen vaatimusten osalta:
a) ovatko mahdollinen ympäristökatselmus, ympäristöjärjestelmä,
ympäristöauditointi ja sen tulokset sekä ympäristöselonteko kaikkien
tämän asetuksen vaatimusten mukaisia,
b) seuraavissa asiakirjoissa esitettyjen tietojen luotettavuus, uskottavuus ja
totuudenmukaisuus:
— ympäristöselonteko (liitteessä III oleva 3.2 ja 3.3 kohta),
— vahvistettavat ympäristöä koskevat tiedot (liitteessä III oleva 3.5
kohta).
Todentajan on ammattimaisella tavalla tutkittava erityisesti organisaation
mahdollisesti toteuttaman alustavan ympäristökatselmuksen sekä ympäris-
töauditoinnin tai muiden menettelyjen tekninen pätevyys toistamatta
kuitenkaan turhaan näitä menettelyjä. Todentajan olisi muun muassa
tehtävä pistokokeita sisäisen auditoinnin tulosten luotettavuuden selvittä-
miseksi.
5.4.2 Ensimmäisen todentamisen yhteydessä ympäristötodentajan on erityisesti
tarkastettava, että organisaatio täyttää seuraavat vaatimukset:
a) Käytössä on kaikilta osin toimiva ja liitteen I vaatimusten mukainen
ympäristöjärjestelmä.
b) Liitteen II mukainen auditointiohjelma on valmis ja otettu jo käyttöön
ainakin ympäristövaikutuksiltaan merkittävimpien alojen osalta.
c) Johdon katselmus on saatettu loppuun.
d) On laadittu liitteessä III olevan 3.2 kohdan mukainen ympäristöselon-
teko.
5.4.3 Lainsäädännön noudattaminen
Ympäristötodentajan on varmistettava, että organisaatiossa on otettu
käyttöön menettelyt niiden näkökohtien tai toimintojen valvomiseksi,
jotka kuuluvat asiaa koskevan yhteisön tai kansallisen lainsäädännön
soveltamisalaan, ja että näiden menettelyjen avulla varmistetaan
lainsäädännön noudattaminen. Erityisesti auditoinnin yhteydessä tehtävillä
tarkastuksilla on selvitettävä, varmistetaanko menettelyjen avulla
lainsäädännön noudattaminen.
Todentaja ei saa vahvistaa ympäristöselontekoa siinä tapauksessa, että
todentamismenettelyn yhteydessä, esimerkiksi pistokokein, on havaittu,
ettei organisaatio noudata kaikilta osin lainsäädäntöä.
5.4.4 Organisaation määrittely
Ympäristöjärjestelmän todentamisen ja ympäristöselonteon vahvistamisen
yhteydessä todentajan on varmistettava, että organisaation osat on
määritelty yksiselitteisesti ja että määritelmä vastaa todellista toimintojen
jakoa. Selonteon on selkeästi katettava kaikki ne organisaation eri osat,
joita EMAS-järjestelmä koskee.
5.5 Ympäristötodentajan toimintaa koskevat määräykset
5.5.1 Todentajan on toimittava akkreditoinnin pätevyysalueen rajoissa organi-
saation kanssa tehdyn kirjallisen sopimuksen pohjalta. Sopimuksessa
määritellään työn laajuus, ja se mahdollistaa todentajan riippumattoman
ammattimaisen toiminnan sekä velvoittaa organisaatiota osallistumaan
tarvittavaan yhteistyöhön.
5.5.2 Todentamiseen on kuuluttava asiakirjojen tutkiminen, käynti organisaa-
tiossa ja erityisesti haastattelut henkilöstön kanssa sekä organisaation
johdolle osoitetun kertomuksen laatiminen ja organisaation ratkaisu kerto-
muksessa mainittuihin ongelmiin.
5.5.3 Ennen organisaatiossa käyntiä tutkitaan asiakirjat, joiden on sisällettävä
perustiedot organisaatiosta ja sen toiminnasta, ympäristöpolitiikasta ja
ympäristöohjelmasta, kuvaus organisaation ympäristöjärjestelmästä, yksi-
tyiskohtaiset tiedot ympäristökatselmuksesta tai auditoinnista, kertomus
kyseisestä katselmuksesta tai auditoinnista ja kaikista korjaavista toimen-
piteistä, jotka niiden perusteella on tehty, sekä luonnos
ympäristöselonteoksi.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 26
▼C1
▼B
▼B
5.5.4 Todentajan on laadittava organisaation johdolle kertomus. Siinä täsmen-
netään
a) kaikki todentajan työn kannalta merkitykselliset seikat;
b) ympäristöjärjestelmän toteuttamisen lähtökohdat organisaatiossa;
c) yleisluontoisesti tapaukset, joissa tämän asetuksen säännöksiä ei ole
noudatettu, ja erityisesti:
— ympäristökatselmuksen, auditointimenetelmän, ympäristöjärjes-
telmän tai minkä tahansa asiaa koskevan prosessin tekniset
puutteet,
— ympäristöselontekoluonnosta koskevat seikat, joista todentaja on eri
mieltä, sekä sellaiset yksityiskohtaiset muutokset ja lisäykset, jotka
ympäristöselontekoon olisi tehtävä,
d) vertailu organisaation aikaisempiin selontekoihin ja ympäristönsuojelun
tason arviointeihin.
5.6 Todentamistaajuus
Ympäristötodentajan on laadittava yhteistyössä organisaation kanssa
ohjelma, jolla varmistetaan, että kaikki EMAS-rekisteröinnin edellytykset
todennetaan enintään 36 kuukauden välein. Lisäksi todentajan on vahvis-
tettava enintään 12 kuukauden välein ympäristöselontekoa ajantasaistavat
tiedot. Ajantasaistuksen määräajoista voi poiketa 14 artiklan 2 kohdassa
säädetyn menettelyn mukaisesti annetuissa komission ohjeissa määritel-
lyissä tapauksissa.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 27
▼B
LIITE VI
YMPÄRISTÖNÄKÖKOHDAT
6.1Yleistä
Organisaation on tarkasteltava kaikkia sen toimintaan, tuotteisiin ja palve-
luihin liittyviä ympäristönäkökohtia ja päätettävä organisaation omien
arviointiperusteiden perusteella, joissa otetaan huomioon yhteisön
lainsäädäntö, mitkä ympäristönäkökohdat ovat vaikutukseltaan merkittäviä.
Tämän pohjalta organisaatio asettaa omat ympäristötavoitteensa ja
-päämääränsä. Perusteiden on oltava julkisesti saatavilla.
Organisaation on tarkasteltava sekä toimintansa, tuotteidensa ja palvelujensa
välittömiä että välillisiä vaikutuksia.
6.2Välittömät ympäristönäkökohdat
Välittömät ympäristönäkökohdat liittyvät toimintoihin, jotka ovat organisaa-
tion hallinnassa. Tällaisia näkökohtia voivat olla, luettelon olematta
tyhjentävä:
a) päästöt ilmaan;
b) päästöt veteen;
c) kiinteiden ja muiden jätteiden, erityisesti ongelmajätteiden syntymisen
välttäminen, niiden kierrätys, uudelleenkäyttö, kuljetus ja jätehuolto;
d) maa-alueiden käyttöja saastuminen;
e) luonnonvarojen ja raaka-aineiden käyttö(mukaan luettuna energia);
f) paikalliset kysymykset (melu, tärinä, haju, pöly, ulkonäkö jne.);
g) kuljetukset (tavarat, palvelut, henkilöstö);
h) ympäristöonnettomuuksien riski sekä häiriöiden, onnettomuuksien ja
mahdollisten hätätilanteiden vaikutukset tai todennäköiset vaikutukset;
i) vaikutukset biologiseen monimuotoisuuteen.
6.3Välilliset ympäristönäkökohdat
Organisaation toiminnalla, tuotteilla ja palveluilla voi olla myös merkittäviä
ympäristönäkökohtia, jotka eivät ehkä ole täysin organisaation hallinnassa.
Tällaisia ympäristövaikutusten aiheuttajia voivat olla, luettelon olematta
tyhjentävä:
a) tuotteisiin liittyvät tekijät (suunnittelu, tuotekehittely, pakkaaminen,
kuljetus, käyttösekä jätteen talteenotto/jätehuolto);
b) pääomasijoitukset, lainojen myöntäminen ja vakuutuspalvelut;
c) uudet markkinat;
d) palvelujen valinta ja niiden koostumus (esim. kuljetukset tai ateriapal-
velu);
e) hallinnolliset ja suunnitteluun liittyvät päätökset;
f) tuotevalikoiman koostumus;
g) sopimuskumppaneiden, alihankkijoiden ja toimittajien ympäristönsuo-
jelun taso ja toimintatavat.
Organisaation on pystyttävä osoittamaan, että se on yksilöinyt sen osto-
toimeen liittyvät merkittävät ympäristönäkökohdat ja että
hallintajärjestelmä kattaa näihin näkökohtiin liittyvät merkittävät ympäristö-
vaikutukset. Organisaation olisi pyrittävä varmistamaan se, että toimittajat jaorganisaation nimissä toimivat henkilöt noudattavat organisaation
ympäristöpolitiikkaa sopimuksen mukaisessa toiminnassaan.
Organisaation on välillisten ympäristönäkökohtien osalta tarkasteltava,
missä määrin se voi vaikuttaa näihin näkökohtiin ja mihin toimiin se voi
ryhtyä vaikutusten pienentämiseksi.
6.4Merkittävyys
Kukin organisaatio määrittelee itse, millaisia arviointiperusteita sen
toiminnan, tuotteiden ja palvelujen ympäristönäkökohtien merkittävyyden
arvioinnissa sovelletaan ympäristövaikutukseltaan merkittävien näkökohtien
määrittämiseksi. Organisaation laatimien arviointiperusteiden on oltava2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 28
▼B
monipuolisia, puolueettomasti tarkistettavissa, toistettavissa ja julkisesti
saatavilla.
Organisaation ympäristönäkökohtien merkittävyyttä koskevien arviointiper-
usteiden määritys pitää sisällään seuraavat seikat, luettelon olematta
tyhjentävä:
a) ympäristön tilaa koskeva tieto sellaisten organisaation toimintojen, tuot-
teiden ja palvelujen yksilöimiseksi, joilla voi olla ympäristövaikutuksia;
b) organisaation raaka-aineiden ja energian käyttöä, veteen tai ilmaan
joutuvia päästöjä ja jätteitä koskevat tiedot riskien kannalta;
c) sidosryhmien näkemykset;
d) organisaation ympäristötoiminnot, joista säädetään lainsäädännössä;
e) ostotoiminta;
f) organisaation tuotteiden suunnittelu, tuotekehittely, valmistus, jakelu,
huolto, käyttö, uudelleenkäyttö, kierrätys ja käytöstä poistaminen;
g) ympäristökustannuksiltaan ja -hyödyiltään merkittävimmät organisaation
toiminnat.
Arvioidessaan organisaation toiminnan ympäristövaikutusten merkittävyyttä
organisaation olisi otettava huomioon tavanomaisten toimintaolosuhteiden
ohella myös toiminnan käynnistys- ja pysäytystilanteet sekä kohtuudella
ennakoitavat hätätilanteet. Huomioon on otettava aikaisempi, nykyinen ja
suunniteltu toiminta.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 29
▼B
LIITE VII
YMPÄRISTÖKATSELMUS
7.1Yleistä
Organisaation, joka ei ole toimittanut merkittävien ympäristönäkökohtien
yksilöimiseen ja arvioimiseen tarvittavia tietoja liitteen VI mukaisesti, on
laadittava katselmus ympäristöasioidensa nykytilanteesta. Tavoitteena on
oltava kaikkien organisaation ympäristönäkökohtien tarkastelu ympäristöjär-
jestelmän laatimista varten.
7.2Vaatimukset
Katselmuksen on katettava viisi keskeistä alaa:
a) lakeihin ja asetuksiin perustuvat ja muut organisaatiota sitovat vaati-
mukset;
b) kaikkien merkittävien ympäristövaikutuksia omaavien määrällisten tai
laadullisten ympäristönäkökohtien yksilöintiliitteen VI mukaisesti ja luet-
telon laatiminen merkittäviksi todetuista ympäristövaikutuksista;
c) kuvaus ympäristövaikutuksen merkittävyyden arviointiperusteista
liitteessä VI olevan 6.4 kohdan mukaisesti;
d) nykyisten ympäristöasioiden hallintaan liittyvien toimintatapojen ja
menettelyjen tarkastelu;
e) aikaisempien häiriötilanteiden tutkimisesta saadun palautteen arviointi.2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 30
▼B
LIITE VIII
2001R0761 — FI — 27.04.2001 — 000.001 — 31