1999L0032 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/32/EY,
annettu 26 päivänä huhtikuuta 1999,
tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY
muuttamisesta
(EYVL L 121, 11.5.1999, s. 13)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Euroopan Parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1882/2003, annettu
29 päivänä syyskuuta 2003L 284 1 31.10.2003
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 1999/32/EY,
annettu 26 päivänä huhtikuuta 1999,
tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämi-
sestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisestisen 130 s artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
toimii perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä
noudattaen (3),
sekä katsoo, että
(1)perustamissopimuksen 130 r artiklan periaatteisiin perustuvilla,
yhteisön ympäristöä koskevissa toimintaohjelmissa ja erityisestiviidennessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa (
4)
vahvistetuilla yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteilla ja periaat-teilla pyritään erityisesti varmistamaan kaikkien ihmisten tehokas
suojelu rikkidioksidipäästöjen tunnetuilta terveysvaaroilta ja
suojelemaan ympäristöä huolehtimalla siitä, ettei rikkilaskeumaylitä kriittistä kuormitusta ja kriittisiä pitoisuusrajoja,
(2)perustamissopimuksen 129 artiklassa määrätään, että terveydensuojelua koskevat vaatimukset kuuluvat osana yhteisön muuhunpolitiikkaan; perustamissopimuksen 3 artiklan o alakohdassa
määrätään myös, että yhteisön toimintaan sisältyy myötävaikutta-
minen korkean terveyden suojelun tason saavuttamiseen,
(3)rikkidioksidipäästöt vaikuttavat osaltaan merkittävästi happamoi-tumisongelman syntyyn yhteisössä; rikkidioksidi vaikuttaa myössuoraan ihmisten terveyteen ja ympäristöön,
(4)happamoituminen ja ilmakehän rikkidioksidi vahingoittavat
herkkiä ekosysteemejä, vähentävät biologista monimuotoisuutta
ja ympäristön virkistysarvoa sekä heikentävät viljantuotantoa jametsien kasvua; kaupungeissa happosade voi aiheuttaa huomat-tavaa vahinkoa rakennuksille ja rakennuskulttuuriperinnölle;rikkidioksidi voi myös vaikuttaa merkittävästi ihmisten tervey-teen erityisesti hengitystiesairauksista kärsivissä väestöryhmissä,
(5)happamoituminen on valtioiden rajat ylittävä ilmiö, joka vaatiiniin yhteisön kuin myös kansallisia tai paikallisia ratkaisuja,
(6)rikkidioksidipäästöt myötävaikuttavat hiukkasten muodostumi-seen ilmakehässä,
(7)yhteisö ja yksittäiset jäsenvaltiot ovat valtiosta toiseen tapah-tuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan YK:n
Euroopan talouskomission yleissopimuksen osapuolia; rikkidiok-
sidin aiheuttamien ilman epäpuhtauksien valtiosta toiseenkulkeutumista koskevan YK:n Euroopan talouskomission toisenpöytäkirjan mukaan sopimuspuolten olisi vähennettävä rikkidiok-sidipäästöjen ensimmäisessä pöytäkirjassa sovitut 30 prosenttiatai enemmän; YK:n Euroopan talouskomission toisen pyötäkirjan
lähtökohtana on, että kuormitus- ja pitoisuusrajat ylittyvät jatku-
vasti tietyillä herkillä alueilla, ja että tarvitaan lisätoimiarikkidioksidipäästöjen vähentämiseksi, jos aiotaan saavuttaa1999L0032 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 2
(1) EYVL C 190, 21.6.1997, s. 9 ja
EYVL C 259, 18.8.1998, s. 5.
(2) EYVL C 355, 21.11.1997, s. 1.
(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 13. toukokuuta 1998 (EYVL C 167,
1.6.1998, s. 111), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 6. lokakuuta 1998
(EYVL C 364, 25.11.1998, s. 20), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 9.
helmikuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(4) EYVL C 138, 17.5.1993, s. 5.
▼B
viidennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteet;
sopimuspuolten olisi siksi edelleen vähennettävä huomattavastirikkidioksidipäästöjä,
(8)luonnostaan pieninä määrinä öljyssä ja kivihiilessä esiintyvänrikin on vuosikymmeniä tiedetty olevan huomattavan rikkidiok-sidipäästöjen lähde, joka aiheuttaa happosateita ja on yksimerkittävimmistä useiden kaupunki- ja teollisuusalueiden ilmanpilaantumisen syistä,
(9)komissio on äskettäin julkaissut tiedonannon kustannustehok-
kaasta strategiasta happamoitumisen torjumiseksi yhteisössä;
tiettyjen nestemäisten polttoaineiden palamisesta peräisin olevienrikkidioksidipäästöjen vähentämisen todettiin olevan erottamatonosa tätä kustannustehokasta strategiaa; yhteisö tunnustaa toimen-piteiden olevan tarpeen kaikkien muidenkin polttoaineiden
osalta,
(10)tutkimukset ovat osoittaneet, että hyöty tämän direktiivin mukai-
sella polttoaineiden rikkipitoisuuden alentamisella aikaansaatavasta rikkipäästöjen vähentämisestä on usein huomattavastisuurempi kuin teollisuudelle koituvaksi arvioidut kustannukset;nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden alentamiseen tarvit-
tavaa teknologiaa on jo saatavilla ja se on yleisessä käytössä,
(11)perustamissopimuksen 3 b artiklassa tarkoitetun toissijaisuusper-
iaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tavoitetta tiettyjennestemäisten polttoaineiden palamisessa syntyvien rikkidioksi-dipäästöjen vähentämisestä ei voida saavuttaa tehokkaasti, josjäsenvaltiot toimivat erikseen; erillinen toiminta ei takaa halutun
tavoitteen saavuttamista, sen vaikutukset saattavat olla kielteisiä
ja sen aiheuttaa huomattavaa epävarmuutta kyseisillä polttoaine-markkinoilla; rikkidioksidipäästöjen vähentämiseksi kokoyhteisön alueella on tehokkaampaa toimia yhteisön tasolla; tässädirektiivissä rajoitutaan ainoastaan antamaan vähimmäisvaati-
mukset toivotun tavoitteen saavuttamiseksi,
(12)tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta 23
päivänä maaliskuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/12/ETY (
1) komissiota kehotettiin antamaan neuvostolle ehdotus,
jossa määrätään kaasuöljyn rikkipitoisuudelle alemmat raja-arvotja ilma-aluksissa käytettävälle kerosiinille uudet raja-arvot; olisi
aiheellista vahvistaa muiden nestemäisten polttoaineiden, erityi-
sesti raskaiden polttoöljyjen, bunkkeripolttoöljyjen,meriliikenteessä käytettävien kaasuöljyjen ja kaasuöljyjenkustannustehokkuustutkimuksiin perustuvat rikkipitoisuudenraja-arvot,
(13)perustamissopimuksen 130 t artiklan mukaisesti tämä direktiivi
ei estäisi jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai toteuttamasta
tiukempia suojatoimenpiteitä; tällaisten toimenpiteiden on oltavasopusoinnussa perustamissopimuksen kanssa ja niistä on ilmoi-tettava komissiolle,
(14)ennen kuin jäsenvaltio ottaa käyttöön tiukempia suojatoimenpi-teitä, sen on ilmoitettava suunnitellut toimenpiteet komissiolle
teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittami-
sessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983annetussa neuvoston direktiivissä 83/189/ETY (
2) säädetyn
menettelyn mukaisesti,
(15)asetettaessa raskaan polttoöljyn rikkipitoisuuden rajaa on aiheel-lista säätää niitä jäsenvaltioita ja alueita koskevista
poikkeuksista, joissa ympäristöolosuhteet sen sallivat,
(16)kun raskaan polttoöljyn rikkipitoisuudelle vahvistetaan raja-arvot
on myös aiheellista säätää poikkeusluvasta sen käyttöön poltto-1999L0032 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 3
(1) EYVL L 74, 27.3.1993, s. 81.
(2) EYVL L 109, 26.4.1983, s. 8, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna komission päätöksellä 96/139/EY (EYVL L 32, 10.2.1996, s.
31).
▼B
laitoksissa, jotka täyttävät tiettyjen suurista polttolaitoksista
ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 24päivänä marraskuuta 1988 annetussa neuvoston direktiivissä 88/
609/ETY (
1), vahvistettuja päästörajoja koskevat vaatimukset;
ottaen huomioon direktiivin 88/609/ETY tulevan tarkistuksentiettyjä tämän direktiivin säännöksiä voi olla tarpeen tarkastellaja tarvittaessa muuttaa,
(17)tämän direktiivin 3 artiklan 3 kohdan i alakohdan c alakohdansoveltamisalan ulkopuolelle jäävien jalostamojen polttolaitostenkeskimääräiset rikkidioksidipäästöt eivät saisi ylittää direktiivissä88/609/ETY tai jossakin sen tulevassa tarkistuksessa asetettuja
rajoja; jäsenvaltioiden on tätä direktiiviä soveltaessaan pidettävä
mielessä, että muilla kuin 2 artiklassa tarkoitetuilla polttoaineillakorvaamisesta ei saisi aiheutua happamoittavien pilaavienaineiden päästöjen lisääntymistä,
(18)direktiivillä 93/12/ETY on jo vahvistettu kaasuöljyjen rikkipitoi-suuden 0,2 prosentin raja-arvo; kyseinen raja-arvo olisimuutettava 0,1 prosentiksi tammikuun 1 päivään 2008 mennessä,
(19)Itävallalle ja Suomelle on vuoden 1994 liittymisasiakirjanmukaisesti myönnetty neuvoston direktiivin 93/12/ETYkaasuöljyn rikkipitoisuutta koskevasta säännöksestä poikkeus
neljän vuoden ajaksi liittymispäivästä,
(20)meriliikenteessä aluksissa käytettävien kaasuöljyjen rikkipitoi-
suuden osalta saattaa 0,2 prosentin raja-arvon (vuodesta 2000
alkaen) ja 0,1 prosentin raja-arvon (vuodesta 2008 alkaen)
käyttöönotto aiheuttaa teknisiä ja taloudellisia ongelmia Krei-kalle kaikkialla sen alueella samoin kuin EspanjalleKanariansaarten osalta, Ranskalle sen merentakaisten departe-menttien osalta sekä Portugalille Madeiran ja Azorien osalta;
määräaikaisen poikkeuksen myöntäminen Kreikalle, Kanarian-
saarille, Ranskan merentakaisille departementeille sekäMadeiralle ja Azoreille ei pitäisi vaikuttaa kielteisesti meriliiken-teessä käytettäväksi tarkoitetun kaasuöljyn markkinoihin, koskaKreikasta, Kanariansaarilta, Ranskan merentakaisista departe-menteista ja Madeiralta sekä Azoreilta muihin jäsenvaltioihin
vietävän, meriliikenteessä käytettävän kaasuöljyn on täytettävä
maahantuovassa jäsenvaltiossa voimassa olevat vaatimukset;Kreikalle, Kanariansaarille, Ranskan merentakaisille departemen-teille sekä Madeiralle ja Azoreille olisi siten myönnettäväpoikkeus meriliikenteessä käytetyn kaasuöljyn rikkipitoisuudelle
asetettavista painoprosentteina ilmaistuista raja-arvoista,
(21)erittäin rikkipitoisten bunkkeripolttoöljyjen palamisesta aiheu-
tuvat laivaliikenteen rikkipäästöt lisäävät rikkidioksidin
aiheuttamaa ilman pilaantumista ja happamoitumisongelmia;
yhteisö puoltaa rikin oksidien päästöille alttiiden alueiden tehok-kaampaa suojelua ja bunkkeripolttoöljyn yleisen raja-arvonalentamista (nykyisestä 4,5 prosentista) Kansainvälisessä meren-kulkujärjestössä (IMO) meneillään olevissa ja tulevissa
MARPOL-yleissopimusta koskevissa neuvotteluissa; olisi jatket-
tava yhteisön aloitteita, joilla pyritään julistamaan Pohjanmeri jaEnglannin kanaali erityiseksi alhaisten rikin oksidien päästöjenvalvonta-alueeksi,
(22)tarvitaan perusteellisempaa tutkimusta happamoitumisen vaiku-tuksia ekosysteemeihin ja ihmisen elimistöön; yhteisö tukeetällaista tutkimusta tutkimuksen viidennen puiteohjelman yhtey-dessä (
2),
(23)komissio voi myöntää luvan soveltaa korkeampia raja-arvojajäsenvaltion alueella, silloin kun raakaöljyn, raakaöljytuotteidentai muiden hiilivetyjen toimitukset keskeytyvät,1999L0032 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 4
(1) EYVL L 336, 7.12.1988, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 94/66/EY (EYVL L 337, 24.12.1994, s. 83).
(2) EYVL L 26, 1.2.1999, s. 1.
▼B
(24)jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön asianmukaiset menetelmät
direktiivin säännösten noudattamisen valvomiseksi; komissiolle
olisi toimitettava kertomukset nestemäisten polttoaineiden rikki-pitoisuudesta, ja
(25)selkeyden vuoksi on tarpeen muuttaa direktiiviä 93/12/ETY,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tarkoitus ja soveltamisala
1. Tämän direktiivin tarkoituksena on tietyntyyppisten nestemäisten
polttoaineiden palamisesta aiheutuvien rikkidioksidipäästöjen vähentä-minen ja siten tällaisten ihmisille ja ympäristölle vahingollistenpäästöjen vaikutusten vähentäminen.
2. Tiettyjen raakaöljystä saatavien nestemäisten polttoaineiden pala-
misesta aiheutuvien rikkidioksidipäästöjen vähentäminen ontoteutettava vahvistamalla tällaisten polttoaineiden rikkipitoisuudelleraja-arvot edellytykseksi niiden käytölle yhteisön alueella.
Tässä direktiivissä vahvistettuja raakaöljystä saatavien tiettyjen neste-
mäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden raja-arvoja ei kuitenkaan
sovelleta:
a) — merialuksissa käytettävään raakaöljystä saatavaan nestemäiseen
polttoaineeseen lukuun ottamatta 2 artiklan 3 kohdassamääriteltyjä polttoaineita,
— meriliikenteessä käytettävään kaasuöljyyn kolmannen maan ja
jäsenvaltion välisen rajan ylittävissä aluksissa;
b) ennen lopullista polttamista käsiteltäviksi tarkoitettuihin polttoainei-
siin;
c) öljynjalostusteollisuudessa jalostettaviin polttoaineisiin.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1)”raskaalla polttoöljyllä”
— CN-koodeihin 2710 0071-2710 0078 kuuluvaa raakaöljystä
saatua nestemäistä polttoainetta
tai
— raakaöljystä saatua nestemäistä polttoainetta, lukuun ottamatta
jäljempänä 2 ja 3 kohdassa määriteltyä kaasuöljyä, joka tislautu-
vuutensa perusteella luetaan polttoaineena käytettäviksitarkoitettuihin raskaisiin öljyihin ja josta vähemmän kuin 65 tila-vuusprosenttia, mukaan lukien hävikki, tislautuu 250 ºC:ssaASTM D86 -menetelmällä. Jos tislautuvuutta ei ole mahdollista
määrittää ASTM D86 -menetelmällä, öljytuote luokitellaan niin
ikään raskaisiin polttoöljyihin;
2)”kaasuöljyllä”
— CN-koodiin 271000 67 tai 2710 0068 kuuluvaa raakaöljystä
saatua nestemäistä polttoainetta
tai
— raakaöljystä saatua nestemäistä polttoainetta, joka tislautuvuu-
tensa perusteella luetaan polttoaineena käytettäviksitarkoitettuihin keskitisleisiin ja josta vähintään 85 tilavuuspro-senttia, mukaan lukien hävikki, tislautuu 350 ºC:ssa ASTM D86-menetelmällä.1999L0032 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 5
▼B
Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin
93/12/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 1998, annetun Eu-roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/70/EY (
1) 2 artiklan
2 kohdassa määritellyt dieselpolttoaineet eivät kuulu tämän
määritelmän piiriin. Myöskään liikkuvissa työkoneissa ja maatalous-traktoreissa käytettävät polttoaineet eivät kuulu tämän määritelmänpiiriin;
3) ”meriliikenteessä käytettävänä kaasuöljyllä” polttoaineita, jotka on
tarkoitettu käytettäviksi merialuksissa ja jotka ovat 2 kohdan
määritelmän mukaisia tai joiden viskositeetti tai tiheys on ISO
8217:n (1996) taulukossa 1 olevan meriliikenteessä käytettävientisleiden viskositeetin tai tiheyden määritelmän mukainen;
4) ”ASTM-menetelmällä” menetelmiä, jotka American Society for
Testing and Materials on antanut raakaöljyn ja voiteluöljyjen stan-dardimääritelmistä ja eritelmistä vuoden 1976 painoksessa;
5) ”polttolaitoksella” teknistä laitteistoa, jossa polttoaineita hapetetaan
näin syntyvän lämmön käyttämiseksi;
6) ”kriittisellä kuormituksella” yhden tai useamman epäpuhtauden
arvioitua määrää, jonka alapuolella ei nykytietojen mukaan
ympäristön herkille osille aiheudu merkittäviä haitallisia vaiku-tuksia.
3 artikla
Raskaan polttoöljyn enimmäisrikkipitoisuus
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että niiden alueella ei 1 päivästä tammikuuta 2003käytetä raskaita polttoöljyjä, joiden rikkipitoisuus on suurempi kuin1,00 painoprosenttia.
2. Edellyttäen, että direktiivissä 80/779/ETY (
2) tai muussa yhteisön
lainsäädännössä, jolla kumotaan ja korvataan kyseiset standardit,vahvistettuja ilman laatua koskevia standardeja ja muita yhteisönsäännöksiä noudatetaan rikkidioksidin osalta, eivätkä päästöt vaikutakriittisen kuormituksen ylittymiseen missään jäsenvaltiossa, jäsenvaltio
voi myöntää koko alueellaan tai osalla sitä luvan käyttää raskaita polt-
toöljyjä, joiden rikkipitoisuus on 1,00-3,00 painoprosenttia. Tällainenlupa on voimassa vain niin kauan kuin jäsenvaltion päästöt eivätmyötävaikuta kriittisen kuormituksen ylittymiseen missään jäsenval-tiossa.
3. i) Jollei toimivaltaisten viranomaisten harjoittamasta päästöjen
aiheellisesta seurannasta muuta johdu, 1 ja 2 kohtaa ei sovelletaraskaisiin polttoöljyihin, joita käytetään
a) direktiivin 88/609/ETY soveltamisalaan kuuluvissa polttolai-
toksissa, joita pidetään kyseisen direktiivin 2 artiklan 9alakohdassa olevan määritelmän mukaisina uusina laitoksinaja joissa noudatetaan kyseisen direktiivin 4 artiklassa ja liit-
teessä IV vahvistettuja rikkidioksidipäästörajoja;
b) muissa kuin a alakohdan piirin kuuluvissa polttolaitoksissa,
jos laitoksen rikkidioksidipäästöt ovat enintään 1 700 mg/
Nm
3savukaasujen happipitoisuuden ollessa 3 tilavuuspro-
senttia kuiva-aineesta;
c) jalostamoissa, jos rikkidioksidipäästöjen kuukauden keskiarvo
jalostamon kaikkien laitosten osalta lukuun ottamatta poltto-laitoksia, jotka kuuluvat a alakohdan soveltamisalaan,
riippumatta polttoainetyypistä ja polttoaineyhdistelmästä on
pienempi kuin kunkin jäsenvaltion asettama raja-arvo, jokasaa olla enintään 1 700 mg/Nm
3.
ii) Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, ettei 1 kohdassa tarkoitettua rikkipitoisempaa1999L0032 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 6
(1) EYVL L 350, 28.12.1998, s. 58.
(2) EYVL L 229, 30.8.1980, s. 30, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 91/692/ETY (EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48).
▼B
raskasta polttoöljyä käyttävää polttolaitosta käytetä ilman toimi-
valtaisen viranomaisen myöntämää lupaa, jossa päästörajatyksilöidään.
4. Jos direktiiviin 88/609/ETY mahdollisesti tehtävät muutokset sitä
edellyttävät, 3 kohdan säännöksiä tarkastellaan ja muutetaan tarvit-
taessa.
5. Jos jäsenvaltio käyttää 2 kohdan mukaisia mahdollisuuksia, sen
on ilmoitettava tästä 12 kuukautta ennen komissiolle ja yleisölle.
Komissiolle on toimitettava riittävät tiedot, jotta se voi arvioida, nouda-
tetaanko 2 kohdassa mainittuja perusteita. Komissio ilmoittaa asiastamuille jäsenvaltioille.
Komissio tutkii ehdotetut toimet kuuden kuukauden kuluessa siitä
päivästä, jolloin se on saanut jäsenvaltiolta tiedon, ja tekee päätöksen9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen sekä ilmoittaa päätöksensäjäsenvaltioille. Tätä päätöstä tarkistetaan kahdeksan vuoden väleinniiden tietojen perusteella, jotka asianomaiset jäsenvaltiot toimittavatkomissiolle 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
4 artikla
Kaasuöljyn enimmäisrikkipitoisuus
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että niiden alueella ei käytetä kaasuöljyjä, mukaan
lukien meriliikenteessä käytettävät kaasuöljyt
— 1 päivästä heinäkuuta 2000 alkaen, jos näiden öljyjen rikkipitoisuus
on suurempi kuin 0,20 painoprosenttia,
— 1 päivästä tammikuuta 2008 alkaen, jos näiden öljyjen rikkipitoi-
suus on suurempi kuin 0,10 painoprosenttia.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Espanja saa antaa
Kanariansaarten osalta, Ranska Ranskan merentakaisten departement-tien osalta, Kreikka koko sen alueen tai joidenkin sen osien osalta ja
Portugali Madeiran ja Azorien osalta luvan käyttää meriliikenteessä
kaasuöljyjä, joiden rikkipitoisuus ylittää 1 kohdassa vahvistetut rajat.
3. Jos direktiivissä 80/779/ETY tai muussa yhteisön
lainsäädännössä, jolla kumotaan ja korvataan kyseiset standardit,
vahvistettuja ilman laatua koskevia standardeja ja muita asiaa koskeviayhteisön säännöksiä noudatetaan rikkidioksidin osalta, eivätkä päästötmyötävaikuta kriittisen kuormituksen ylittymiseen missään jäsenval-tiossa, jäsenvaltio voi myöntää koko alueellaan tai osalla sitä luvankäyttää dieselöljyjä, joiden rikkipitoisuus on 0,10-0,20 painoprosenttia.
Tällainen lupa on voimassa vain niin kauan kuin jäsenvaltion päästöt
eivät myötävaikuta kriittisen kuormituksen ylittymiseen missään jäsen-valtiossa ja enintään 1 päivään tammikuuta 2013.
4. Jos jäsenvaltio käyttää 3 kohdan mukaisia mahdollisuuksia, sen
on ilmoitettava tästä 12 kuukautta ennen komissiolle ja yleisölle.Komissiolle on toimitettava riittävät tiedot, jotta se voi arvioida, nouda-tetaanko 3 kohdassa mainittuja perusteita. Komissio ilmoittaa asiastamuille jäsenvaltioille.
Komissio tutkii ehdotetut toimet kuuden kuukauden kuluessa siitä
päivästä, jolloin se on saanut jäsenvaltiolta tiedon, ja tekee päätöksensä9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen sekä ilmoittaa päätöksensä
jäsenvaltioille.
5 artikla
Muutokset polttoaineiden toimituksissa
Jos jäsenvaltiolle raakaöljyn, öljytuotteiden tai muiden hiilivetyjen
toimituksissa tapahtuneen äkillisen muutoksen vuoksi tulee vaikeaksi
soveltaa 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuja enimmäisrikkipitoisuuden raja-arvoja, jäsenvaltion on ilmoitettava tästä komissiolle. Komissio voiantaa luvan korkeamman raja-arvon soveltamiseen kyseisen jäsenval-tion alueella enintään kuudeksi kuukaudeksi; sen on annettavapäätöksensä tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille. Mikä tahansa jäsen-1999L0032 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 7
▼B
valtio saa kuukauden kuluessa saattaa asian neuvoston käsiteltäväksi.
Neuvosto voi määräenemmistöllä kahden kuukauden kuluessa päättäätoisin.
6 artikla
Näytteidenotto ja analyysi
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet
tarkastaakseen näytteiden perusteella, että käytettyjen polttoaineidenrikkipitoisuus on 3 ja 4 artiklan mukainen. Näytteidenotto on aloitet-
tava kuuden kuukauden kuluessa päivästä, jona vastaava polttoaineen
enimmäisrikkipitoisuutta koskeva raja-arvo tulee voimaan. Näytteitäon otettava riittävän tiheään ja siten, että ne ovat tutkittavan polt-toaineen osalta edustavia.
2. Rikkipitoisuuden määrittämisessä käytettäväksi vertailumene-
telmäksi vahvistetaan:
a) raskaalle polttoöljylle ja meriliikenteessä käytettävälle kaasuöljylle
ISO 8754:ssä (1992) ja PrEN ISO 14596:ssa määritelty menetelmä;
b) kaasuöljylle EN 24260:ssa (1987), ISO 8754:ssä (1992) ja PrEN
ISO 14596:ssa määritelty menetelmä.
Välitysratkaisumenetelmänä on PrEN ISO 14596. Käytettyjen kaasuöl-
jyjen rikkipitoisuuden todentamiseksi tehdyistä tutkimuksista saatujen
tulosten tilastollinen tulkinta on suoritettava ISO 4259 -standardin
(1992) mukaisesti.
7 artikla
Kertomukset ja tarkistaminen
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin
vuoden kesäkuun 30 päivänä artiklan mukaisesti suoritetun näyttee-
noton ja analyysien tulosten perusteella lyhyt kertomus tämän
direktiivin soveltamisalaan kuuluvien ja edellisen kalenterivuodenaikana niiden alueella käytössä olleiden nestemäisten polttoaineidenrikkipitoisuudesta. Tähän kertomukseen on sisällytettävä yhteenveto 3artiklan 3 kohdan nojalla myönnetyistä poikkeuksista.
2. Komissio antaa 31 päivään joulukuuta 2006 mennessä muun
muassa 1 kohdan mukaisesti jätettyjen vuosikertomusten sekä ilmanlaadussa ja happamoitumisessa havaitun kehityksen perusteella kerto-muksen neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Komissio voi liittää
tähän kertomukseen ehdotuksia tämän direktiivin ja erityisesti kullekin
polttoaineluokalle vahvistettujen raja-arvojen muuttamiseksi sekä 3artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 4 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla myönnettä-viksi poikkeuksiksi.
3. Komissio tutkii, mihin toimiin voitaisiin ryhtyä muiden kuin 2
artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen meriliikenteessä käytettävien polttoai-neiden palamisesta aiheutuvan happamoitumisen vähentämiseksi, jaantaa tarvittaessa ehdotuksen vuoden 2000 loppuun mennessä.
8 artikla
Direktiivin 93/12/ETY muuttaminen
1. Muutetaan direktiivi 93/12/ETY seuraavasti:
a) Poistetaan 1 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohta;
b) Poistetaan 2 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta ja 3 kohta;
c) Poistetaan 3 ja 4 artikla.
2. Mitä 1 kohdassa säädetään, sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta
2000.1999L0032 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 8
▼M1
9 artikla
Neuvoa-antava komitea
1. Komissiota avustaa komitea.2. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/
EY (
1) 3 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun
päätöksen 8 artiklan säännökset.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
10 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edel-
lyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päiväänheinäkuuta 2000 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolleviipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti
julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset
tehdään.
Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysy-
myksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
11 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on vahvistettava seuraamukset, joita sovelletaan tämän
direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännöstenrikkomiseen. Vahvistettujen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikea-suhteisia ja vakuuttavia.
12 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
13 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1999L0032 — FI — 20.11.2003 — 001.001 — 9
(1) Neuvoston päätös 1999/468/EY, tehty 28 päivänä kesäkuuta 1999, menette-
lystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä (EYVL L 184,
17.7.1999, s. 23).▼B