Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BNEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 15 päivänä lokakuuta 1990,
eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa
ja tuonnissa kolmansista maista
(90/539/ETY)
(EYVL L 303, 31.10.1990, s. 6)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Neuvoston direktiivi 91/494/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta
1991L 268 35 24.9.1991
"M2 Neuvoston direktiivi 91/496/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta
1991L 268 56 24.9.1991
"M3 Komission päätös 92/369/ETY, tehty 24 päivänä kesäkuuta 1992 L 195 25 14.7.1992
"M4 Neuvoston direktiivi 92/65/ETY, annettu 13 päivänä heinäkuuta
1992L 268 54 14.9.19921990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 1
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 15 päivänä lokakuuta 1990,
eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä sii-
pikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista
(90/539/ETY)
EUROOP AN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja
erityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
siipikarja elävinä eläiminä ja siitosmunat eläintuotteina sisältyvät
perustamissopimuksen liitteessä II olevaan tuoteluetteloon,
siipikarjantuotannon järkiperäisen kehityksen turvaamiseksi ja siten
tämän alan tuottavuuden parantamiseksi on päätettävä yhteisön tasolla
tietyistä siipikarjan ja siitosmunien yhteisön sisäistä kauppaa ja niiden
tuontia kolmansista maista koskevista terveysmääräyksistä,
siipikarjanhoito liittyy maataloustoimintaan; osalle maatalousväestöstä
se on tulolähde,
jäsenvaltioiden terveysvaatimusten eroavuudet on tarpeen poistaa
siipikarjan ja siitosmunien yhteisön sisäisen kaupan edistämiseksi ja
siten osaltaan sisämarkkinoiden toteuttamiseksi,
yhteisön sisäisen kaupan yhdenmukaisuuden kehittämiseksi olisi mää-
riteltävä yhteisön järjestelmä sovellettavaksi kolmansista maista tapah-
tuvaan tuontiin,
tämän direktiivin säännöksiä ei periaatteessa tarvitse soveltaa näyttelyi-
hin, näytöksiin ja kilpailuihin liittyvään erityiskauppaan,
tätä direktiiviä on tarpeen soveltaa jalostus- tai kulutustarkoituksiin
kasvatettujen viiriäisten, kyyhkysten, ankkojen, sorsien, fasaanien ja
peltopyiden kauppaan,
nykyaikaisen siipikarjanhoidon luonteen huomioon ottaen siipikarjan ja
siitosmunien yhteisön sisäisen kaupan yhdenmukaista kehitystä edis-
tetään parhaiten tuotantolaitoksia valvomalla,
on tarpeen antaa jäsenvaltioiden asianomaisten viranomaisten tehtäväksi
tässä direktiivissä säädetyt edellytykset täyttävien laitosten hyväksymi-
nen ja huolehtiminen siitä, että näitä edellytyksiä noudatetaan,
siitosmunien ja maatilojen kanaloissa tapahtuvasta siipikarjanpoikasten
tuotannosta ja markkinoille saattamisesta (4), 29 päivänä lokakuuta 1975
annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2782/75, sellaisena kuin se
on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3987/87 (5), säädetään
laitoskohtaisen rekisterinumeron antamisesta kullekin tuotantolaitokselle
ja siitosmunien merkitsemisestä; komission asetus (ETY) N:o
1868/77/ETY (6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
(ETY) N:o 1351/87/ETY (7), sisältää yksityiskohtaiset määräykset!B
(1) EYVL N:o C 89, 10.4.1989, s. 1
(2) EYVL N:o C 260, 15.10.1990
(3) EYVL N:o C 194, 31.7.1989, s. 11
(4) EYVL N:o L 282, 1.11.1975, s. 100
(5) EYVL N:o L 376, 31.12.1987, s. 20
(6) EYVL N:o L 209, 17.8.1977, s. 1
(7) EYVL N:o L 127, 16.5.1987, s. 181990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 2
mainitun asetuksen soveltamisesta; käytännön syistä on tarpeen soveltaa
samoja perusteita tässä direktiivissä tarkoitettuun tuotantolaitosten
yksilöintiin ja siitosmunien merkintään,
yhteisön sisäiseen kauppaan tarkoitetun siipikarjan ja siitosmunien on
täytettävä tietyt terveysvaatimukset, jotta tarttuvien sairauksien leviämi-
sen estäminen olisi mahdollista,
päätöksiä avian influenzan ja Newcastlen taudin torjuntaa koskevista
valvontamääräyksistä on kuitenkin tarkoituksenmukaista lykätä myö-
hempään ajankohtaan,
samasta syystä on tarpeen määrittää kuljetusta koskevat vaatimukset,komissiolle olisi varattava mahdollisuus hyväksyä tiettyjä lisätakeita
jonkin jäsenvaltion siipikarjan sairauksien hävittämisessä saavuttaman
edistyksen perusteella enintään kyseisen jäsenvaltion kansallisesti
soveltamia takeita vastaavasti; tässä yhteydessä saattaa olla suotavaa
määrittää jäsenvaltioiden tai niiden alueiden osien asema tiettyjen
siipikarjassa todennäköisesti esiintyvien sairauksien osalta,
vaikka kaikkia yhteisön määräyksiä ei käytännön syistä voida soveltaa
hyvin pienten erien yhteisön sisäisessä kaupassa, tiettyjä keskeisiä
määräyksiä olisi kuitenkin noudatettava,
jotta annettujen määräysten noudattaminen voidaan varmistaa, on
huolehdittava siitä, että siipikarja- ja siitosmunalähetyksen saatteena
määräpaikkaan saakka on virkaeläinlääkärin antama terveystodistus,
määrämaana olevan jäsenvaltion suorittamien tarkastusten ja vaadittujen
suojatoimenpiteiden järjestämisessä sekä niiden seurannassa olisi
otettava huomioon eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhtei-
sön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa sisämark-
kinoiden toteuttamista varten 26 päivänä kesäkuuta 1990 annettu
neuvoston direktiivi 90/425/ETY (
1),
olisi säädettävä komission mahdollisuudesta suorittaa tarkastuksia
yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa,
kolmansista maista tapahtuvaan tuontiin sovellettavien yhteisön järjes-
telyjen määrittämiseksi on tarpeen luetteloida ne kolmannet maat tai
niiden alueiden osat, joista siipikarjaa ja siitosmunia saa maahantuoda,
näiden maiden valintaperusteiden on oltava yleisluonteisia kuten
siipikarjan ja muiden eläinten terveydentila, eläinlääkintäyksiköiden
organisaatio ja toimivalta sekä voimassa olevat terveyttä koskevat
säännökset,
lisäksi siipikarjan ja siitosmunien tuontia ei olisi sallittava maista, joissa
esiintyy yhteisön karjalle vaarallisia tarttuvia siipikarjan sairauksia tai
jotka ovat olleet liian lyhyen ajan vapaita tällaisista sairauksista,
kolmansista maista tapahtuvaan tuontiin sovellettavia yleisiä vaatimuksia
on täydennettävä erityisvaatimuksin, jotka vahvistetaan kunkin maan
terveystilanteen perusteella; koska nämä erityisvaatimukset pohjautuvat
luonteeltaan teknisiin ja vaihteleviin perusteisiin, niiden määrittelemi-
seksi on tarpeen kääntyä pysyvän eläinlääkintäkomitean puoleen,
vakiolomakkeella esitettävä todistus siipikarjan ja siitosmunien tuonnin
yhteydessä on keino, jolla voidaan tehokkaasti tarkastaa, että yhteisön
määräyksiä noudatetaan; määräykset saattavat sisältää erityisvaatimuk-
sia, jotka vaihtelevat kyseessä olevan kolmannen maan mukaan; nämä
seikat on otettava huomioon todistuslomakkeiden suunnittelussa,
komission eläinlääkintäasiantuntijoille olisi annettava tehtäväksi vahvis-
taa, noudatetaanko sääntöjä kolmansissa maissa,
maahantuonnin yhteydessä suoritetussa tarkastuksessa on selvitettävä
siipikarjan ja siitosmunien alkuperä ja terveydentila,!B
(1) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 291990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 3
väestön ja eläinten terveydentilan turvaamiseksi jäsenvaltioille olisi
sallittava toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet teurastus ja hävittämi-
nen mukaan luettuna siipikarjan ja siitosmunien saapuessa yhteisön
alueelle ja niiden määräpaikkaan kuljetuksen aikana,
siipikarjan ja siitosmunien tarkastuksissa sovellettavat määräykset ja
yleisperiaatteet määritellään myöhemmin osana sisämarkkinoiden tote-
uttamista koskevia toimenpiteitä,
jokaisen jäsenvaltion on säädettävä mahdollisuudesta välittömästi kieltää
tuonti kolmannesta maasta, kun kyseinen tuonti voi olla vaaraksi
ihmisten ja eläinten terveydelle; sellaisessa tapauksessa on viipymättä
huolehdittava jäsenvaltioiden suhtautumisen yhdenmukaistamisesta ky-
seiseen kolmanteen maahan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdol-
listen muutosten tekemistä niiden maiden luetteloon, joista tuonti
yhteisön alueelle sallitaan,
siipikarjanhoidon jatkuvan teknisen kehityksen vuoksi siipikarjan tauteja
koskevia torjuntamenetelmiä on ajoittain mukautettava,
tämän direktiivin säännökset olisi tarkistettava sisämarkkinoiden toteu-
tuessa, ja
on tarpeen säätää menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen
tiiviin yhteistyön aikaansaamiseksi pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
Yleiset säännökset
1 artikla
1 Tässä direktiivissä säädetään terveysvaatimuksista, jotka koskevat
siipikarjan ja siitosmunien yhteisön sisäistä kauppaa ja niiden tuontia
kolmansista maista.
2 Tätä direktiiviä ei sovelleta näyttelyihin, näytöksiin eikä kilpailuihin
tarkoitettuun siipikarjaan.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan ”virkaeläinlääkärillä” ja ”kolmannella
maalla” direktiivissä 72/462/ETY tarkoitettua virkaeläinlääkäriä ja
kolmatta maata.
Lisäksi tarkoitetaan:
1) ”siipikarjalla” kanoja, kalkkunoita, helmikanoja, ankkoja, sorsia,
hanhia, viiriäisiä, kyyhkysiä, fasaaneja ja peltopyitä "M4sekä
astumalintuja (Ratitae) 3, joita kasvatetaan tai tarhataan tarkoituk-
sena lisääntyminen, lihan tai munien tuotanto kulutusta varten taikka
riistan istutus maastoon metsästystä varten;
2) ”siitosmunilla” 1 kohdassa määritellyn siipikarjan munimia haud-
otettavia munia;
3) ”untuvikoilla” kaikkea alle 72 tunnin ikäistä ja vielä ruokkimatonta
siipikarjaa; Barbary-ankat voivat kuitenkin olla ruokittuja;
4) ”isovanhempais tai vanhempaispolven siipikarjalla” vähintään 72
tunnin ikäistä siipikarjaa, joka on tarkoitettu siitosmunien tuotan-
toon;
5) ”tuotantopolven siipikarjalla” vähintään 72 tunnin ikäistä siipikarjaa,
jota kasvatetaan lihan ja/tai munien tuottamiseksi kulutusta varten tai
riistan istutukseen;
6) ”teurassiipikarjalla” suoraan teurastamoon toimitettavaa siipikarjaa,
joka teurastetaan välittömästi ja viimeistään 72 tunnin kuluessa
saapumisestaan;!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 4
7) ”parvella” kaikkea terveyden- ja immuniteettitilan osalta samanlaista
siipikarjaa, jota kasvatetaan samoissa tiloissa tai samassa tarhassa ja
joka muodostaa yhden jalostusyksikön;
8) ”tilalla” sisä- tai ulkotiloja, jotka voivat käsittää laitoksen ja joita
käytetään isovanhempais-, vanhempais- tai tuotantopolven siipikar-
jan kasvattamiseen tai pitoon;
9) ”laitoksella” tiloja tai osatiloja, jotka sijaitsevat yhdellä tontilla ja
joissa harjoitetaan jäljempänä mainittua toimintaa:
a) jalostuslaitos: tuottaa siitosmunia siitoseläinten kasvatukseen;
b) siitosmunien tuotantolaitos: tuottaa siitosmunia tuotantoeläinten
kasvatukseen;
c) kasvatuslaitos: kasvattaa poikasia munintavaiheeseen saakka;
d) hautomo: haudottaa ja kuoriuttaa munia ja tuottaa untuvikkoja;
10) ”hyväksytyllä eläinlääkärillä”eläinlääkäriä, jolle toim ivaltainen
eläinlääkintäviranomainen, jonka vastuulla kyseisen eläinlääkärin
toiminta on, on antanut tehtäväksi tässä direktiivissä tarkoitettujen
tarkastusten suorittamisen tietyssä laitoksessa;
11) ”hyväksytyllä laboratoriolla” jäsenvaltion alueella sijaitsevaa labo-
ratoriota, jonka toimivaltainen eläinlääkintäviranomainen on hyväk-
synyt ja antanut tehtäväksi viranomaisen vastuulla suorittaa tässä
direktiivissä tarkoitetut diagnostiset kokeet;
12) ”terveystarkastuksella” virkaeläinlääkärin tai hyväksytyn eläinlää-
kärin käyntiä laitoksessa tarkoituksena kaiken siellä olevan sii-
pikarjan terveydentilan tarkastaminen;
13) ”pakollisesti ilmoitettavilla sairauksilla” liitteessä V lueteltuja
sairauksia;
14) ”tautipesäkkeellä” direktiivissä 82/894/ETY määriteltyä pesäkettä;
15) ”tautialueella” liitteessä V lueteltujen sairauksien osalta joko tarkoin
rajatun alueen käsittävää vyöhykettä tautipesäkkeen epitsootologisen
ympäristön mukaan tai sitä ympäröivää suojavyöhykettä, jonka säde
on vähintään kolme kilometriä ja joka puolestaan sijaitsee
tarkkailuvyöhykkeen sisällä, jälkimmäisen säteen ollessa vähintään
10 kilometriä;
16) ”karanteeniasemalla” tiloja, joissa siipikarjaa pidetään täydellisessä
eristyksessä siten, että sen välitön tai välillinen kosketus muuhun
siipikarjaan estyy, tarkoituksena sen pitkäaikainen tarkkailu ja
kokeiden suorittaminen liitteessä V lueteltujen tautien varalta;
17) ”hävittämisellä” kaiken sellaisen puhkeamispaikalla olevan siipikar-
jan ja sellaisten tuotteiden hävittämistä kaikin tarvittavin terveydel-
lisin suojatoimenpitein desinfiointi mukaan luettuna, jotka ovat tai
joiden epäillään olevan taudin saastuttamia.
II LUKU
Yhteisön sisäistä kauppaa koskevat määräykset
3 artikla
1 Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 1 päivään heinäkuuta
1991 mennessä suunnitelma niistä kansallisista toimenpiteistä, jotka ne
aikovat toteuttaa huolehtiakseen siitä, että liitteen II sisältämiä mää-
räyksiä laitosten hyväksymisestä siipikarjan ja siitosmunien yhteisön
sisäistä kauppaa varten noudatetaan.
2 Komissio tutkii suunnitelmat. Suunnitelmat voidaan hyväksyä tai
niihin voidaan tehdä muutoksia taikka lisäyksiä ennen hyväksymistä 32
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 5
3 Edellä 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen muutoksia tai
lisäyksiä kyseisen kohdan mukaisesti aiemmin hyväksyttyyn suunnitel-
maan voidaan
— hyväksyä asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä jäsenvaltion tilan-
teessa tapahtuneen muutoksen huomioon ottamiseksi, tai
— esittää tautien torjunta- ja valvonta-menetelmien kehityksen huo-
mioon ottamiseksi.
4 artikla
Kukin jäsenvaltio nimeää kansallisen vertailulaboratorion, joka vastaa
tässä direktiivissä tarkoitettavien diagnostisten menetelmien yhteenso-
vittamisesta ja niiden käytöstä jäsenvaltion alueella olevissa hyväksy-
tyissä laboratorioissa. Vertailulaboratoriot luetellaan liitteessä I.
5 artikla
Yhteisön sisäiseen kauppaan tarkoitetun tai tarkoitettujen
a) siitosmunien, untuvikkojen sekä isovanhempais-, vanhempais- ja
tuotantopolven siipikarjan on täytettävä 6, 12, 15 ja 17 artiklan
vaatimukset sekä joko 13 ja 14 artiklan mukaisesti laaditut tai 7, 8 ja
9 artiklan sisältämät vaatimukset;
b) teurassiipikarjan ja, sen estämättä, mitä a kohdassa säädetään,
maastoon riistan kasvatukseen tarkoitetun siipikarjan on täytettävä
10, 12, 15 ja 17 artiklan sisältämät sekä 13 ja 14 artiklan mukaisesti
laaditut vaatimukset tuoreen siipikarjalihan ja kasvatettaviksi
aiottujen riistalintujen yhteisön sisäistä kauppaa ja niiden tuontia
kolmansista maista koskevien terveysvaatimusten täytäntöönpanoon
saakka.
6 artikla
Siitosmunien, untuvikkojen sekä siitos- ja tuotantosiipikarjan on oltava
peräisin
1) seuraavat edellytykset täyttävistä laitoksista:
a) laitoksen on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä
siten, että sille on annettu laitoskohtainen rekisterinumero
liitteessä II olevan I luvun sisältämien määräysten mukaisesti;
b) laitos ei lähetyshetkellä saa olla minkäänlaisen siipikarjaa
koskevan eläintaudin vuoksi annetun rajoituksen alaisena;
c) laitos ei saa sijaita tautialueella;
2) parvesta, jossa lähetyshetkellä ei ole havaittavissa kliinisiä tai muita
sairauteen viittaavia merkkejä.
7 artikla
Lähetyshetkellä
1) jäsenvaltiosta peräisin olevien siitosmunien on
a) oltava lähtöisin parvista,
— joita on yli kuuden viikon ajan pidetty yhdessä tai
useammassa yhteisön alueella sijaitsevassa ja 6 artiklan 1
kohdan a alakohdan määritelmän mukaisessa laitoksessa,
— jotka, jos ne on rokotettava, on rokotettu liitteessä III
esitettyjen rokotusvaatimusten mukaisesti;
— joiden terveystarkastuksen virkaeläinlääkäri tai hyväksytty
eläinlääkäri on suorittanut enintään 24 tuntia ennen lähetystä
ja joissa ei tarkastushetkellä ole havaittu mitään kliinisiä tai
muita sairauteen viittaavia merkkejä;!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 6
b) oltava komission asetuksen (ETY) N:o 1868/77 mukaisesti
merkittyjä;
c) oltava virkaeläinlääkärin ohjeiden mukaisesti desinfioituja;
2) kolmansista maista peräisin olevien siitosmunien tuonnin on ollut
tapahduttava III luvun ehtojen mukaisesti.
8 artikla
Untuvikkojen on
a) oltava kuoriutuneita 6 ja 7 artiklan vaatimukset täyttävistä siitos-
munista;
b) täytettävä liitteessä III olevan rokotusvaatimukset, jos ne on
rokotettava;
c) lähetyshetkellä oltava liitteessä II olevan luvun II B 2 kohdan g ja h
alakohdan perusteella vapaita kaikista sairauteen viittaavista mer-
keistä.
9 artikla
Lähetyshetkellä isovanhempais-, vanhempais- ja tuotantopolven sii-
pikarjan on:
a) oltava kuoriutumisesta alkaen tai yli kuuden viikon ajan pidetty
yhdessä tai useammassa yhteisön alueella sijaitsevassa ja 6 artiklan 1
kohdan a alakohdan määritelmän mukaisessa laitoksessa;
b) täytettävä liitteessä III olevat rokotusvaatimukset, jos ne on
rokotettava;
c) virkaeläinlääkäri tai hyväksytty eläinlääkäri on suorittanut niiden
terveystarkastuksen enintään 24 tuntia ennen lähetystä, ja niissä ei
tarkastushetkellä ole havaittu mitään kliinisiä tai muita sairauteen
viittaavia merkkejä.
10 artikla
Lähetyshetkellä teurassiipikarja on oltava peräisin tilalta:
a) jolla eläimiä on pidetty kuoriutumisesta alkaen tai yli 21 päivän ajan;b) joka ei ole minkäänlaisten siipikarjaa koskevien eläintautien vuoksi
annettujen rajoitusten alaisena;
c) jossa virkaeläinlääkäri tai hyväksytty eläinlääkäri on 48 tunnin
kuluessa ennen lähetystä suorittanut tilalla teuraseläinten lähtöpar-
ven terveystarkastuksen, jolloin parvessa ei ole havaittu mitään
kliinisiä tai muita sairauteen viittaavia merkkejä;
d) joka ei sijaitse avian influenzan tai Newcastlen taudin saastuttamalla
alueella, joka määritellään näiden sairauksien torjunnassa 19 artiklan
mukaisesti hyväksyttävien toimenpiteiden yhteydessä.
11 artikla
1 Siipikarjan ja siitosmunien yhteisön sisäisessä kaupassa ei sovelleta
5—10 ja 15 artiklassa olevia vaatimuksia, jos lähetys käsittää vähemmän
kuin 20 yksikköä.
2 Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen siipikarjan ja siitosmunien on
kuitenkin oltava lähtöparvista:
— jotka ovat olleet kuoriutumisesta alkaen tai vähintään kolmen
kuukauden ajan yhteisön alueella,
— joissa ei ole havaintoja kliinisistä siipikarjan sairauksien merkeistä,— jotka täyttävät liitteessä III esitetyt rokotusvaatimukset, jos ne on
rokotettava,!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 7
— jotka ovat vapaat minkäänlaisten siipikarjaa koskevien eläintaudin
vuoksi annetuista rajoituksista;
— jotka ovat sijainneet avian influenzan tai Newcastlen taudin
saastuttaman, näiden sairauksien torjumiseksi 19 artiklan mukaisesti
annettavien toimenpiteiden yhteydessä määriteltävän alueen ulko-
puolella, ja
— jotka ovat antaneet kielteisen tuloksen Salmonella pullorum et
gallinarum -taudin vasta-aineiden toteamiseksi liitteessä II olevan III
luvun mukaisesti suoritetuissa serologisissa kokeissa.
12 artikla
1 Jos sellaisesta jäsenvaltiosta tai sellaiselta jäsenvaltion alueen osalta,
jossa 1 artiklassa tarkoitettu siipikarja rokotetaan Newcastlen tautia
vastaan, lähetetään siipikarjaa ja siitosmunia sellaiseen jäsenvaltioon tai
sellaiselle jäsenvaltion alueen osalle, jonka tautitilanne on määritelty,
jäljempänä 2 kohdan mukaisesti, on noudatettava seuraavia määräyksiä:
a) siitosmunien on oltava lähtöisin parvista,
— joita ei ole rokotettu,
— jotka on rokotettu tapetulla rokotteella,
— jotka on rokotettu elävällä rokotteella ja rokotus on suoritettu
vähintään 60 päivää ennen siitosmunien keruuta;
b) untuvikkojen on oltava peräisin
— a alakohdan vaatimukset täyttävistä siitosmunista,
— hautomosta, joka toimii siten, että tällaiset munat haudotaan
kokonaan eri aikoina ja eri tiloissa kuin munat, jotka eivät täytä
a alakohdan vaatimuksia;
c) isovanhempais-, vanhempais- ja tuotantopolven siipikarja
— ei saa olla rokotettu Newcastlen tautia vastaan,
— on oltava 14 päivän ajan ennen lähetystä pysyttää eristettynä
virkaeläinlääkärin valvonnassa joko tilalla tai karanteeniasemal-
la. Tällöin yhtään lintua alkuperätilalla tai karanteeniasemalla,
kumpi tahansa on kyseessä, ei saa rokottaa lähetystä edeltävien
21 päivän aikana eikä mainittuna aikana tilalle tai asemalle saa
päästää yhtään lintua, joka ei ole lähetykseen tarkoitettu;
karanteeniasemalla ei myöskään saa suorittaa rokotuksia, ja
— on oltava lähetystä edeltävien 14 päivän aikana tutkittu edustavin
serologisin kokein Newcastlen taudin vasta-aineiden toteami-
seksi 32 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettujen
yksityiskohtaisten säännösten mukaisesti;
d) teurassiipikarjan
— lähtöparvien on täytettävä c kohdan kolmannen luetelmakohdan
vaatimukset, jos niitä ei ole rokotettu Newcastlen tautia vastaan,
— lähtöparvia, jos rokotus on suoritettu, ei kuitenkaan saa olla
rokotettu elävällä rokotteella lähetystä edeltäneiden 30 päivän
aikana, ja ne on lähetystä edeltäneiden 14 päivän aikana
edustavin näyttein oltava tutkittu Newcastlen taudin viruksen
eristämiseksi 32 artiklan tarkoittaman menettelyn mukaisesti
annettujen yksityiskohtaisten säännösten mukaisesti.
2 Komissio määrittää jäsenvaltioiden tai niiden alueiden osien
tautitilanteen Newcastlen taudin osalta 32 artiklassa tarkoitetun menet-
telyn mukaisesti "M1 3.
Tautitilanteen määrittämisessä otetaan huomioon 14 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetut seikat ja erityisesti seuraavat perusteet:
— 1 artiklassa tarkoitetussa siipikarjassa ei ole esiintynyt Newcastlen
tautia ainakaan 12 edellisen kuukauden aikana,!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 8
— lupaa 1 artiklassa tarkoitetun siipikarjan rokottamiseen Newcastlen
tautia vastaan ei ole annettu ainakaan 12 edellisen kuukauden aikana,
— kaikki siitoseläinparvet on tutkittu ainakin kerran vuodessa New-
castlen taudin varalta,
— tiloilla ei ole lainkaan Newcastlen tautia vastaan rokotettua
siipikarjaa.
3 Edellä 1 kohdassa esitetyt edellytykset otetaan uudelleen tarkas-
teltaviksi 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä.
13 artikla
1 Jos jäsenvaltio laatii tai on laatinut vapaaehtoisen tai pakollisen
valvontaohjelman jonkin siipikarjaa uhkaavan taudin varalta, se voi
esittää ohjelman komission hyväksyttäväksi ilmoittaen etenkin seuraavat
seikat:
— tautitilanne jäsenvaltion alueella,
— ohjelman perusteet ottaen huomioon taudin merkittävyys ja
ohjelman todennäköisesti tuottama hyöty suhteessa sen kustannuk-
siin,
— maantieteellinen alue, jolla ohjelma toteutetaan,
— siipikarjalaitoksiin sovellettavat luokitukset, kussakin luokassa
täytettävät vaatimukset ja käytettävät koemenetelmät,
— ohjelman tarkastusmenetelmät,
— toimenpiteet, jotka toteutetaan, jos laitos menettää jostakin syystä
luokkansa,
— toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos ohjelman säännösten
mukaisesti suoritettujen kokeiden tulokset ovat positiivisia.
2 Komissio tutkii jäsenvaltioiden esittämät ohjelmat. Ohjelmat voidaan
hyväksyä 1 kohdassa esitettyjen perusteiden mukaisesti 32 artiklassa
tarkoitettua menettelyä noudattaen. Yhteisön sisäisessä kaupassa mah-
dollisesti vaadittavia yleisiä tai rajoitettuja lisätakeita voidaan määritellä
samaa menettelyä noudattaen. Tällaisten takuiden on kuitenkin vas-
tattava enintään jäsenvaltion alueellaan vaatimia takeita.
Päätökset komissiolle 1 päivään heinäkuuta 1991 mennessä esitettyjen
ohjelmien hyväksymisestä ja kaupan lisätakeista tehdään 1 päivään
tammikuuta 1992 mennessä.
3 Jäsenvaltioiden esittämiin suunnitelmiin voidaan 32 artiklassa
tarkoitettua menettelyä noudattaen tehdä muutoksia tai lisäyksiä. Samaa
menettelyä noudattaen voidaan aiemmin hyväksyttyihin suunnitelmiin
tai 2 kohdan mukaisesti määriteltyihin takeisiin tehdä muutoksia tai
lisäyksiä.
14 artikla
1 Jos jäsenvaltio katsoo alueensa tai sen osan olevan vapaa jostakin
siipikarjaa uhkaavasta sairaudesta, sen on esitettävä komissiolle
asianmukainen asiakirja-aineisto, josta erityisesti ilmenee
— taudin luonne ja tiedot sen aikaisemmasta esiintymisestä kyseisessä
jäsenvaltiossa,
— tulokset tarkkailukokeista, jotka perustuvat serologisiin, mikrobio-
logisiin ja patologisiin tutkimuksiin sekä siihen, että taudista
ilmoittaminen asianomaisille viranomaisille on lain mukaan pakol-
lista,
— aika, jolloin tarkkailua on harjoitettu,— tarvittaessa aika, jolloin rokottaminen tautia vastaan on ollut
kiellettyä, ja maantieteellinen alue, jolla kielto on ollut voimassa,!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 9
— säännöt, joilla tehdään mahdolliseksi tarkastaa, että kyseinen alue
säilyy vapaana taudista.
2 Komissio tutkii jäsenvaltioiden esittämät perustelut. Yhteisön
sisäisessä kaupassa mahdollisesti vaadittavia yleisiä tai yksilöityjä
lisätakeita voidaan määritellä 32 artiklassa säädettyjä menettelyä
noudattaen. Tällaisten takeiden on vastattava kuitenkin enintään
jäsenvaltion alueellaan vaatimia takeita. Jos perusteet on esitetty ennen
1 päivää heinäkuuta 1991, päätökset lisätakeista tehdään 1 päivään
tammikuuta 1992 mennessä.
3 Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kaikista 1
kohdassa tarkoitettuja seikkoja koskevista muutoksista. Tällaisen
tiedoksiannon perusteella 2 kohdan mukaisesti määriteltyjä takeita
voidaan muuttaa tai peruuttaa 32 artiklassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen.
15 artikla
1 Untuvikot ja siitosmunat on kuljetettava tähän tarkoitukseen
suunnitelluissa kertakäyttöisissä laatikoissa tai laatikoissa, joita voidaan
desinfioinnin jälkeen käyttää uudelleen. Tällaiset laatikot on puhdis-
tettava, ja
a) ne saavat sisältää vain samasta laitoksesta peräisin olevia, saman-
lajisia, -luokkaisia ja -tyyppisiä untuvikkoja tai siitosmunia;
b) niissä on oltava seuraavat merkinnät:
— lähettäjämaana olevan jäsenvaltion nimi,— siipikarjalaji, jonka untuvikoista tai munista on kyse,
— untuvikkojen tai siitosmunien lukumäärä,
— tuotantoluokka ja -tyyppi, johon ne on aiottu,
— tuotantolaitoksen nimi tai toiminimi, osoite ja hyväksyntänume-
ro,
— liitteessä II olevassa I luvun 2 kohdassa tarkoitettu alkuperälai-
toksen hyväksyntänumero,
— määrämaana oleva jäsenvaltio;
c) ne on suljettava toimivaltaisen viranomaisen antamien ohjeiden
mukaisesti siten, että sisällön vaihtaminen ei ole mahdollista.
2 Untuvikkoja tai siitosmunia sisältävät laatikot voidaan jaotella
kuljetusta varten sopiviin säiliöihin. Säiliöihin on merkittävä jaoteltujen
laatikoiden lukumäärä ja 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut merkinnät.
3 Isovanhempais-, vanhempais- ja tuotantopolven siipikarjaa on
kuljetettava sälelaatikoissa tai häkeissä,
— joissa on vain samasta laitoksesta peräisin olevaa, samanlajista,
-luokkaista ja -tyyppistä siipikarjaa,
— joihin on merkitty liitteessä II olevan I luvun 2 kohdassa tarkoitettu
alkuperälaitoksen hyväksyntänumero,
— jotka on suljettu asianomaisen viranomaisen antamien ohjeiden
mukaisesti sillä tavoin, että sisällön vaihtaminen ei ole mahdollista.
4 a) Isovanhempais-, vanhempais- ja tuotantopolven siipikarja sekä
untuvikot on kuljetettava viipymätt ä määräpaikkana olevaan
laitokseen, eivätkä ne saa päästä kosketukseen muiden elävien
lintujen kanssa kuin tämän direktiivin vaatimukset täyttävän
isovanhempais-, vanhempais- ja tuotantopolven siipikarjan tai
untuvikkojen kanssa.
b) Teurassiipikarja on kuljetettava viipymättä määräpaikkana
olevaan teurastamoon, eikä se saa päästä kosketukseen muun
siipikarjan kuin tämän direktiivin vaatimukset täyttävän teuras-
siipikarjan kanssa.!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 10
5 Sälelaatikot, häkit ja ajoneuvot on suunniteltava siten, että
— ulosteiden leviäminen estyy ja höyhenten leviäminen kuljetuksen
aikana on mahdollisimman vähäistä,
— eläimiä voidaan niissä ulkoisesti tarkastaa,
— ne voidaan puhdistaa ja desinfioida.
6 Ajoneuvot ja muut kuin kertakäyttöiset säiliöt, sälelaatikot ja häkit
on ennen lastausta ja lastin purkamista puhdistettava ja desinfioitava
kyseisen jäsenvaltion asianomaisen viranomaisen antamien ohjeiden
mukaisesti.
16 artikla
Edellä 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua siipikarjaa saa kuljettaa avian
influenza tai Newcastlen taudin saastuttaman alueen läpi ainoastaan
pääteitä myöten tai rautateitse.
17 artikla
Jäsenvaltioiden välisessä kaupassa siipikarjan ja siitosmunien saatteena
niitä määräpaikkaan kuljetettaessa on oltava terveystodistus, joka
— on liitteen IV sisältämän asiaan soveltuvan mallin mukainen,
— on virkaeläinlääkärin allekirjoittama,
— on laadittu lastauspäivänä lähettäjämaana olevan jäsenvaltion
kielellä tai kielillä ja määrämaana olevan jäsenvaltion virallisella
kielellä tai virallisilla kielillä,
— on voimassa viisi päivää,
— on laadittu yhdelle liuskalle,
— on osoitettu yhdelle vastaanottajalle,
— on leimattu leimalla, jonka väri poikkeaa todistuksen väristä.
18 artikla
Määrämaana olevat jäsenvaltiot voivat, ottaen huomioon perustamis-
sopimuksen yleiset määräykset, myöntää yhdelle tai useammalle
lähettäjämaana olevalle jäsenvaltiolle yleis- tai tapauskohtaisen luvan
siipikarjan ja siitosmunien tuontiin niiden alueelle ilman 17 artiklassa
tarkoitettua todistusta.
19 artikla
Neuvosto päättää 1 päivään heinäkuuta 1991 mennessä komission
esityksestä määräenemmistöllä avian influenzan ja Newcastlen taudin
torjuntaa tarkoittavista määräyksistä.
III LUKU
Kolmansista maista tapahtuvaa tuontia koskevat määräykset
20 artikla
Yhteisön alueelle tuotavan siipikarjan ja siitosmunien on täytettävä
21—24 artiklassa säädetyt edellytykset.
21 artikla
1 Siipikarjan ja siitosmunien on oltava peräisin sellaisesta kolmannesta
maasta tai sellaisesta kolmannen maan alueen osalta, joka sisältyy
komission 32 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen laatimaan
luetteloon. Luetteloa voidaan täydentää tai muuttaa 33 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 11
2 Päätettäessä jonkin kolmannen maan tai sen alueen osan sisällyttä-
misestä 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon on erityisesti otettava
huomioon:
a) siipikarjan, muiden kotieläinten ja luonnonvaraisen eläimistön
terveydentila kyseisessä kolmannessa maassa, erityisesti eksoottisten
eläintautien esiintyminen, sekä ympäröivän alueen tautitilanne, jos
jompikumpi saattaisi vaarantaa jäsenvaltioiden väestön ja eläinten
terveyden;
b) miten säännöllisesti ja nopeasti kolmas maa antaa tietoja alueellaan
esiintyvistä eläinten tartuntataudeista, erityisesti Maailman eläintau-
tijärjestön A- ja B-luetteloissa olevista taudeista;
c) kolmannen maan eläintautien ehkäisyä ja torjuntaa koskevat
määräykset;
d) kolmannen maan eläinlääkintäyksiköiden organisaatio ja toimivalta;
e) tarttuvien eläintautien ehkäisy- ja valvontatoimenpiteiden järjestely
ja täytäntöönpano;
f) takeet, jotka kolmas maa voi antaa tämän direktiivin sääntöjen
noudattamisesta;
g) hormoneja ja jäämiä koskevien yhteisön määräysten noudattaminen.
3 Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitettu luettelo ja kaikki siihen tehdyt
muutokset julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
22 artikla
1 Siipikarjan ja siitosmunien on oltava peräisin maista, jotka ovat
vapaita avian influenzasta ja Newcastlen taudista.
2 Kolmannen maan luokittelussa tautitilanteen osalta noudatettavista
yleisperiaatteista päätetään 32 artiklassa säädettyä menettelyä noudat-
taen.
3 Komissio voi 32 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää
tämän artiklan 1 kohdan säännösten soveltamisesta vain kolmannen
maan alueen osaan.
23 artikla
1 Siipikarjan ja siitosmunien tuonti 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti
laaditussa luettelossa mainitun kolmannen maan alueelta tai alueen
osalta on sallittua vain, jos
a) lähtöparvia on ennen lähetystä keskeytyksettä pidetty kyseisen maan
alueella tai alueen osalla määräajan, joka määritellään 32 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen;
b) lähtöparvet täyttävät 32 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
laaditut terveysvaatimukset, jotka koskevat siipikarjan ja siitos-
munien tuontia kyseisestä maasta. Eri siipikarjalajeihin ja -luokkiin
voidaan soveltaa erilaisia vaatimuksia.
2 Terveysvaatimuksista päätetään II luvussa ja vastaavissa liitteissä
esitettyjen määräysten perusteella. Jäljempänä 32 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen voidaan tapauksittain myöntää poikkeuksia, jos
asianomainen kolmas maa tarjoaa eläintautien osalta samanlaiset ja
vähintään vastaavat takeet.
24 artikla
1 Siipikarjan ja siitosmunien saatteena on oltava viejänä olevan
kolmannen maan virkaeläinlääkärin laatima ja allekirjoittama terveys-
todistus.
Todistuksen on:
a) oltava annettu määrämaana olevaan jäsenvaltioon tarkoitetun
lähetyksen lastauspäivänä;!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 12
b) oltava laadittu määrämaana olevan jäsenvaltion virallisella kielellä
tai virallisilla kielillä;
c) oltava alkuperäiskappaleena lähetyksen mukana;d) sisällettävä vakuutus siitä, että siipikarja tai siitosmunat täyttävät
tämän direktiivin vaatimukset sekä tämän direktiivin mukaisesti
laaditut, kolmansista maista tapahtuvaa tuontia koskevat vaatimuk-
set;
e) oltava voimassa viisi päivää,f) oltava laadittu yhdelle liuskalle,g) oltava osoitettu yhdelle vastaanottajalle,h) oltava leimattu leimalla, jonka väri poikkeaa todistuksen väristä.2 Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetun todistuksen on oltava 32
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laaditun mallin mukainen.
25 artikla
Komission ja jäsenvaltioiden eläinlääkintäasiantuntijat suorittavat tarkas-
tuksia paikalla sen todentamiseksi, että kaikkia tämän direktiivin
säännöksiä sovelletaan tehokkaasti.
Komissio nimeää jäsenvaltioiden ehdotuksesta näistä tarkastuksista
vastaavat jäsenvaltioiden asiantuntijat.
Tarkastukset suoritetaan yhteisön nimissä, ja yhteisö vastaa niistä
aiheutuvista kustannuksista.
Tarkastusten määräajoista ja suoritustavasta päätetään 32 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
26 artikla
1 Komissio voi 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää,
että tuonti kolmannesta maasta tai sen alueen osasta on rajoitettava
tiettyyn lajiin, siitosmuniin, isovanhempais-, vanhempais- tai tuotanto-
polven siipikarjaan tai teurassiipikarjaan taikka erikoistarkoituksiin
aiottuun siipikarjaan.
2 Komissio voi 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää
tarvittavien eläinten ter veyttä koskevien rajoitusten soveltamisesta
maahantuonnin jälkeen.
28 artikla
Määrämaana olevaan jäsenvaltioon saapuva teurassiipikarja on toimitet-
tava suoraan teurastamoon mahdollisimman nopeasti teurastettavaksi.
Määrämaana olevan jäsenvaltion toimivaltainen eläinlääkintäviranomai-
nen voi terveyttä koskevin perustein nimetä teurastamon, johon siipikarja
on toimitettava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta minkään 33 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen päätetyn erikoisvaatimuksen sovelta-
mista.
IV LUKU
Yhteiset säännökset
29 artikla
1 Yhteisön sisäisessä kaupassa siipikarjaan ja siitosmuniin sovelletaan
direktiivin 89/662/ETY suojatoimenpiteitä koskevia säännöksiä.!B
!M2
!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 13
!M2
30 artikla
1 Direktiivin 90/425/ETY eläinlääkinnällistä valvontaa koskevia mää-
räyksiä sovelletaan siipikarjan ja siitosmunien yhteisön sisäiseen
kauppaan.
2 Muutetaan direktiiviä 90/425/ETY seuraavasti:
a) Lisätään liitteessä A olevaan I kohtaan seuraava viite:
”Eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä
siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista
15 päivänä lokakuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/539/ETY
EYVL N:o 303, 31.10.1990, s. 6.”
b) Poistetaan liitteestä B seuraavat luetelmakohdat:
”— elävä siipikarja”,”— siitosmunat”.
31 artikla
Siihen asti kunnes 20, 21 ja 22 artiklan perusteella tehdyt päätökset
tulevat voimaan, jäsenvaltioiden on sovellettava siipikarjan ja siitos-
munien tuontiin kolmansista maista vähintään vastaavia ehtoja kuin II
luvun soveltamisesta johtuvat ehdot.
32 artikla
1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa pysyvän eläinlääkintäkomitean käsiteltäväksi komitean puheen-
johtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä
viipymättä.
2 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,
jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto
annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden pää-
tösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee
komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien
äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja
ei osallistu äänestykseen.
3 Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean
lausunnon mukaiset.
4 Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia
tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle
ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto päättää toimenpiteistä
määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä
päivästä, jona asia on saatettu neuvostossa vireille, komissio tekee
päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertai-
sella ääntenenemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.
33 artikla
1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa pysyvän eläinlääkintäkomitean käsiteltäväksi puheenjohtaja
omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä viipymättä.!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 14
2 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta kahden päivän
kuluessa. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2
kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka
neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenval-
tioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä
tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3 Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean
lausunnon mukaiset.
4 Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia
tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle
ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto päättää toimenpiteistä
määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa 15 päivän kuluessa siitä päivästä, jona
asia on saatettu neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksen
ehdotetuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella ääntene-
nemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä.
34 artikla
Komissio päättää 32 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen liitteiden
muuttamisesta, erityisesti jos tarkoituksena on niiden mukauttaminen
diagnostisten menetelmien ja tiettyjen sairauksien taloudellisen merki-
tyksen muutoksiin.
35 artikla
Tämän direktiivin ja erityisesti 29 artiklan säännöksiä tarkastellaan
uudelleen 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä sisämarkkinoiden
toteuttamista koskevien ehdotusten perusteella.
36 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttä-
mät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään
"M11 päivänä toukokuuta 1992 3. Niiden on ilmoitettava tästä
komissiolle viipymättä.
37 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 15
LIITE I
1 Kansalliset lintujen sairauksien vertailulaboratoriot ovat seuraavat:
Belgia Institut National de recherches vétérinaires,
Groeselenberg 99, B-1180 Bruxelles
Tanska Institut for Fjerkraesygdomme, Den Kgl. Veterinaer-
og Landbohjskole, København
Saksan
liittotasavaltaBundesforschungsanstalt für Landwirtschaft, Institut
für Kleintierzucht,
Dörnbergstraße 25/27, 3100 Celle
Espanja Laboratorio de Sanidad y Producción Animal,
Barcelona
Ranska Laboratoire de Pathologie Aviaire, CNEV A,
F-22440 Ploufragan
Kreikka Institute of Infectious Parasitic Disease of
Thessaloniki, Thessaloniki
Irlanti Veterinary Research Laboratory, Abbotstown,
Castleknock, Lo, Dublin
Italia Instituto Zooprofilláttico Sperimentale delle Venezie,
Via G. ORUS 2, 35100Padova
Luxemburg Laboratoire Vétérinaire de l’Etat, - avenue Gaston
Diderich 54, 1420 Luxemburg
Alankomaat Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad
Portugal Laborat /omikronacuterio Nacional de Investigação Veterinária,
Lisbõa
Yhdistynyt Central Veterinary Laboratory, Weybridge, Surrey
kuningaskunta
2 Edellä 1 kohdassa luetellut kansalliset vertailulaboratoriot vastaavat kussakin
jäsenvaltiossa tässä direktiivissä tarkoitettujen diagnostisten menetelmien
yhteensovittamisesta. Tätä varten ne:
a) voivat toimittaa laboratorioille diagnostisiin kokeisiin tarvittavia rea-
gensseja;
b) valvovat hyväksyttyjen laboratorioiden käyttämien reagenssien laatua;
c) järjestävät säännöllisiä vertailukokeita.!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 16
LIITE II
LAITOSTEN HYVÄKSYNTÄ
I LUKU
Yleiset määräykset
1 Edellytyksenä laitoksen hyväksynnälle yhteisön sisäistä kauppaa varten
toimivaltaisen viranomaisen toimenpiteestä on, että
a) laitos täyttää II luvun tiloja ja toimintaa koskevat vaatimukset;b) laitos soveltaa ja noudattaa eläinlääkinnän keskusviranomaisen hyväk-
symää tautivalvontaohjelmaa ja ottaa huomioon III luvussa olevatvaatimukset;
c) laitos huolehtii kaikista d kohdassa lueteltujen tehtävien suorittamisen
edellytyksistä;
d) laitosta valvoo eläintautien valvontajärjestelmän piirissä asianomainen
eläinlääkintäviranomainen. Valvonta käsittää ainakin seuraavaa:
— virkaeläinlääkäri suorittaa vähintään yhden tarkastuskäynnin vuo-
dessa ja sen lisäksi kokeita, joilla tarkistetaan, että hyvää hygieniaa
noudatetaan ja että laitos toimii II luvun vaatimusten mukaisesti,
— tuottaja pitää kirjaa kaikista tiedoista, jotka ovat tarpeen, jotta
asianomainen eläinlääkintäviranomainen voi jatkuvasti valvoa
laitoksen terveydellistä tilaa;
e) laitoksessa pidetään ainoastaan 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyä
siipikarjaa.
2 Toimivaltainen viranomainen antaa kullekin 1 kohdan vaatimukset täyttävälle
laitokselle laitoskohtaisen hyväksyntänumeron, joka voi olla sama kuin
asetuksen (ETY) N:o 2782/75 mukaisesti annettu numero.
II LUKU
Tilat ja toiminta
A. Jalostus-, tuotanto- ja kasvatuslaitokset
1 Tilat
a) Tilat on sijoiteltava tontille ja jäsenneltävä tarkoitetun tuotannon
mukaisella tavalla siten, että tautien leviäminen sinne voidaan estäätai jo puhjennut tauti voidaan pysyttää hallinnassa. Jos laitoksessapidetään useita siipikarjalajeja, ne on selvästi erotettava toisistaan.
b) Tilojen on oltava sellaiset, että hyvän hygieniatason ylläpitäminen ja
terveydentilan valvonta on mahdollista.
c) Laitteiden on oltava tarkoitetun tuotannon mukaiset, ja tilojen sekä
siipikarjan ja munien kuljetukseen käytetyn kaluston puhdistaminenon voitava sijoittaa mahdollisimman tarkoituksenmukaisesti.
2 Kasvatus
a) Kasvatustekniikan on mahdollisimman pitkälle perustuttava ”eris-
tyskasvatuksen” ja ”kerralla sisään — kerralla ulos” -kasvatuksen
periaatteisiin. Kasvatuserien välillä on suoritettava puhdistus,desinfiointi ja tyhjennys.
b) Kaiken jalostus-, tuotanto- ja kasvatuslaitoksissa olevan siipikarjan
on oltava
— peräisin laitoksesta itsestään ja/tai
— peräisin muista yhteisön alueella olevista, 6 artiklan a kohdan
mukaisesti hyväksytyistä jalostus-, tuotanto- tai kasvatuslaitok-sista ja/tai
— tuotu kolmansista maista tämän direktiivin mukaisesti.
c) Laitoksen johdon on laadittava hygieniamääräykset. Henkilöstön on
käytettävä asianmukaisia työvaatteita ja vierailijoiden suojavaa-tetusta.!
B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 17
d) Rakennukset, tarhat ja laitteet on pidettävä hyvässä kunnossa.
e) Munat on kerättävä useita kertoja päivässä, ja ne on puhdistettava ja
desinfioitava mahdollisimman nopeasti.
f) Tuottajan on ilmoitettava hyväksytylle eläinlääkärille kaikista
tuotantohäiriöistä ja muista merkeistä, jotka viittaavat tarttuvaansiipikarjan tautiin. Jos tautitartuntaa epäillään, hyväksytyn eläinlää-kärin on heti toimitettava hyväksyttyyn laboratorioon sairauden
toteamiseksi tai diagnoosin vahvistamiseksi tarvittavat näytteet.
g) Jokaista parvea koskeva kertomus, rekisteri tai tietokanta on
säilytettävä vähintään kaksi vuotta parven hävittämisen jälkeen, ja
siitä on käytävä ilmi:
— saapumis- ja lähtöpäivät,
— tuotannon tunnusluvut,— sairastavuus ja kuolleisuus syineen,
— kaikki laboratoriokokeet ja niiden tulokset,
— siipikarjan alkuperä,— munien määräpaikka.
h) Tarttuvan siipikarjan taudin puhjetessa laboratoriokokeiden tulokset
on välittömästi ilmoitettava hyväksytylle eläin-lääkärille.
B.Hautomot
1 Tilat
a) Hautomon on oltava fyysisesti ja toiminnallisesti erillään kasvatus-
tiloista. Tilat on sijoiteltava siten, että jäljempänä mainituttoimintayksiköt voidaan pysyttää erossa toisistaan:
— munien varastointi ja luokittelu,— desinfiointi,
— esihaudonta,
— kuoriutuminen,— lähetysten valmistelu ja pakkaus.
b) Rakennukset on suojattava ulkoa tulevilta linnuilta ja jyrsijöiltä;
lattia- ja seinämateriaalien on oltava vedenpitäviä ja kulutuksen-
sekä pesunkestäviä; luonnon- tai keinovalaistuksen ja ilmanvaihto-
sekä lämmitysjärjestelmien on oltava sopivaa tyyppiä; jätteiden(munat ja poikaset) poisto on voitava suorittaa hygieenisesti.
c) Laitteiden pintojen on oltava sileät ja vedenpitävät.
2 Toiminta
a) Toiminta on järjestettävä niin, että munien, liikkuvan kaluston ja
henkilöstön liikenne on yksisuuntainen.
b) Siitosmunien on oltava
— peräisin muista yhteisössä olevista, 6 artiklan a kohdan
mukaisesti hyväksytyistä jalostus- tai tuotantolaitoksista,
— kolmansista maista tämän direktiivin mukaisesti tuotuja.
c) Laitoksen johdon on laadittava hygieniamääräykset, henkilöstön on
käytettävä asianmukaisia työvaatteita ja vierailijoiden suojavaa-
tetusta.
d) Rakennukset ja laitteet on pidettävä hyvässä kunnossa.
e) Seuraavat kohteet on desinfioitava:
— munat saapumispäivän ja haudontaprosessin välillä,— hautomokoneet säännöllisesti,
— kuorijat ja varusteet kunkin haudontaerän jälkeen.
f) Hautomon terveystilannetta on arvioitava mikrobiologisen laadun-
tarkkailuohjelman avulla.
g) Tuottajan on ilmoitettava hyväksytylle eläinlääkärille kaikista
tuotantohäiriöistä ja muista merkeistä, jotka viittaavat tarttuvaan!
B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 18
siipikarjan sairauteen. Jos tarttuvaa tautia epäillään, hyväksytyn
eläinlääkärin on heti toimitettava hyväksyttyyn laboratorioon
sairauden toteamiseksi tai diagnoosin vahvistamiseksi tarvittavat
näytteet ja ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle eläinlääkintäviran-omaiselle, joka päättää tarvittavista toimenpiteistä.
h) Jokaista parvea koskeva kertomus, rekisteri tai tietokanta on
säilytettävä vähintään kaksi vuotta, ja siitä on käytävä ilmi seuraavatmahdollisuuksien mukaan parvittaiset tiedot:
— munien alkuperä ja saapumispäivä,
— kuoriutumistulokset,
— havaitut poikkeavuudet,— laboratoriokokeet ja niiden tulokset,
— mahdolliset rokotusohjelmat,
— haudottujen kuoriutumattomien munien lukumäärä ja mää-
räpaikka,
— untuvikkojen määräpaikka.
i) Tarttuvan siipikarjan taudin puhjetessa laboratoriokokeiden tulokset
on välittömästi ilmoitettava hyväksytylle eläinlääkärille.
III LUKU
Taudinvalvontaohjelma
Taudinvalvontaohjelmien on käsitettävä ainakin jäljempänä mainittujen sairauk-
sien ja lajien valvonta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta terveydenhuoltotoimen-
piteiden tai 13 ja 14 artiklan säännösten soveltamista.
ASalmonella pullorum-gallinarum jaSalmonella arizonae
1 Lajit
a)S. pullorum jagallinarum: kanat, kalkkunat, helmikanat, viiriäiset,
fasaanit, peltopyyt, ankat.
b)S. arizonae: kalkkunat.
2 Taudinvalvontaohjelma
a) Tartunnan esiintymisen tutkimiseksi on käytettävä serologisia ja/tai
bakteriologisia kokeita.
b) Näytteet kokeita varten on otettava tilanteen mukaan verestä,
kuoriutumattomista tai huonolaatuisista poikasista, haudonta-lait-
teessa olevista untuvista tai tomusta, pyyhkäisynäytteenä hautomonseinistä, pehkusta tai juottolaitteen vedestä.
c) Otettaessa parvesta verinäytteitä serologisia kokeita varten S.
pullorum taiS. arizonae -taudin toteamiseksi on tarvittavien
näytteiden määrää päätettäessä otettava huomion taudin esiintymi-nen kyseisessä maassa ja sen aikaisempi esiintyminen laitoksessa.
Parvet on tutkittava jokaisen munintakauden aikana taudin totea-
misen kannalta edullisimpana ajankohtana.
BMycoplasma gallisepticum jaMycoplasma meleagridis
1 Lajit
a)Mycoplasma gallisepticum: kanat ja kalkkunat.
b)Mycoplasma meleagridis: kalkkunat.
2 Taudinvalvontaohjelma
a) Tartunnan esiintyminen on tutkittava serologisin ja/tai bakteriolo-
gisin kokein sekä/tai untuvikkojen ja kalkkunanpoikasten ilmapus-sien mahdollisten vaurioiden perusteella.
b) Näytteet kokeita varten on otettava tilanteen mukaan verestä,
untuvikoista ja kalkkunanpoikasista, siemennesteestä tai pyyhkäi-synäytteenä henkitorvesta, yhteissuolesta tai ilmapusseista.
c) Kokeet M. gallisepticum taiM. meleagridis -taudin toteamiseksi on
suoritettava edustavista näytteistä, jotta taudin jatkuva valvonta!
B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 19
kasvatuksen ja muninnan aikana on mahdollista, ts. juuri ennen
muninnan alkamista ja sen jälkeen kolmen kuukauden välein.
CTulokset ja tarvittavat toimenpiteet
Jollei yhtään positiivista tulosta ilmene, kokeen tulos katsotaan kielteiseksi.
Päinvastaisessa tapauksessa parvi on epäilyksen alainen, ja siihen onsovellettava liitteessä IV määrättyjä toimenpiteitä.
D Kun taudin saastuttamalla tilalla on vähintään kaksi erillistä tuotantoyksik-
köä, toimivaltainen eläinlääkintäviranomainen voi poiketa näistä toimenpi-
teistä sairaudesta vapaiden tuotantoyksikköjen osalta, jos hyväksytty eläinlää-
käri on vahvistanut kyseisten tuotantoyksikköjen rakenteen, koon jatoiminnan olevan sellaisia, että niiden eläin-, hoito- ja ruokintatilat ovattäysin erilliset eikä kyseinen tauti voi levitä tuotantoyksiköstä toiseen.
IV LUKU
Laitokselle myönnetyn hyväksynnän keskeyttäminen tai peruuttaminen
1 Laitokselle myönnetty hyväksyntä on keskeytettävä,
a) jos II luvussa määrättyjä vaatimuksia ei enää täytetä;
b) kunnes seuraavissa tapauksissa on suoritettu taudin mukainen tutkimus:
— jos laitoksessa epäillään avian influenzan tai Newcastlen taudin
tartuntaa,
— jos laitos on vastaanottanut siipikarjaa tai siitosmunia toisesta
laitoksesta, jossa epäillään esiintyvän tai esiintyy avian influenzan
tai Newcastlen tautia,
— jos laitos on ollut sillä tavoin kosketuksessa avian influenzan tai
Newcastlen taudin puhkeamispaikan kanssa, että tartunta on ollut
mahdollinen;
c) kunnes uudet kokeet on suoritettu, jos II ja III luvun vaatimusten
mukaisesti S. pullorum jagallinarum-, S. arizonae, M. gallisepticum tai
M. meleagridis -tautien toteamiseksi suoritettujen valvontakokeiden
tulokset antavat aiheen epäillä tartuntaa;
d) kunnes virkaeläinlääkärin määräämät asianmukaiset toimenpiteet on
toteutettu, jos havaitaan, ettei laitos täytä I luvun 1 kohdan a, b ja c
alakohdan vaatimuksia.
2 Hyväksyntä on peruutettava,
a) jos laitoksessa esiintyy avian influenzan tai Newcastlen tautia;b) jos toinen asianmukainen koe vahvistaa S. pullorum jagallinarum, S.
arizonae, M. gallisepticum -taiM. meleagridis -taudin tartunnan;
c) jos virkaeläinlääkärin toisen huomautuksen jälkeen laitos ei ole
toteuttanut toimenpiteitä saattaakseen tilanteen I luvun 1 kohdan a, bja c alakohdan vaatimusten mukaiseksi.
3 Hyväksyntä voidaan myöntää uudelleen seuraavin edellytyksin:
a) jos hyväksyntä on peruutettu avian influenzan tai Newcastlen taudin
esiintymän johdosta, se voidaan myöntää uudelleen 21 päivän kuluttuapuhdistuksesta ja desinfioinnista eläinten tappamisen ja tartunnanhävit-
tämistoimenpiteiden jälkeen;
b) jos hyväksyntä on peruutettu
i)Salmonella pullorum jagallinarum taiSalmonella arizonae -taudin
esiintymän johdosta, se voidaan myöntää uudelleen, kun kahdessa
vähintään 21 päivän väliajoin laitoksessa suoritetussa kokeessa
saastuneen parven tappamista ja tartunnanhävittämistoimenpiteitäseuranneen desinfioinnin jälkeen on saatu kielteinen tulos;
ii)Mycoplasma gallisepticum taiMycoplasma meleagridis -taudin
esiintymän johdosta, se voidaan myöntää uudelleen, kun kahdessavähintään 60 päivän väliajoin koko parveen kohdistuneessa
kokeessa on saatu kielteinen tulos.!
B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 20
!M3
LIITE III
SIIPIKARJAN ROKOTTAMISTA KOSKEV AT V AATIMUKSET
1 Siitosmunia tuottavan siipikarjan tai parven rokotuksissa käytettävillä
rokotteilla on oltava markkinoille saattamista koskeva lupa, jonka on antanuttoimivaltainen viranomainen siinä jäsenvaltiossa, jossa rokotteita käytetään.
2 Komissio voi päättää perusteista, joita sovelletaan rokotteiden käytössä
Newcastlen taudin torjunnassa rutiinirokotusohjelmien yhteydessä.1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 21
LIITE IV
YHTEISÖN SISÄISESSÄ KAUP ASSA KÄYTETTÄVÄT
TERVEYSTODISTUKSET
(Mallit 1—6) (ks. seuraavat sivut)!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 22
!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 23
!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 24
!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 25
!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 26
!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 27
!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 28
LIITE V
SAIRAUDET, JOISTA ON ILMOITETTA V A
— avian influenza
— Newcastlen tauti!B1990L0539 — FI — 29.07.1992 — 004.001 — 29