1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/117/ETY,
annettu 17 päivänä joulukuuta 1992,
tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyviä zoonooseja ja zoonoosien aiheuttajia
koskevista suojatoimenpiteistä elintarvikkeista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden
ehkäisemiseksi
(EYVL L 62, 15.3.1993, s. 38)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Neuvoston direktiivi 97/22/EY, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1997 L 113 9 30.4.1997
►M2 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/72/EY, annettu 29
päivänä heinäkuuta 1999L 210 12 10.8.1999
Muutettu:
►A1 Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/117/ETY,
annettu 17 päivänä joulukuuta 1992,
tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyviä zoonooseja
ja zoonoosien aiheuttajia koskevista suojatoimenpiteistä elintarvik-keista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden
ehkäisemiseksi
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen jaerityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (
1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
elävät eläimet ja eläinperäiset tuotteet sisältyvät perustamissopimuksen
liitteessä II olevaan luetteloon; eläinten kasvatus ja eläinperäisten tuot-
teiden markkinoille saattaminen on tärkeä tulonlähde maatalous-väestölle,
kyseisen alan järkiperäinen kehitys ja tuottavuuden paraneminen
voidaan saavuttaa toteuttamalla eläinlääkinnällisiä toimenpiteitä, joidentarkoituksena on suojella ja nostaa kansanterveyden ja eläintenterveyden tasoa yhteisössä,
on tarpeen ehkäistä ja rajoittaa asianmukaisilla valvontatoimenpiteillä
erityisesti ihmisten terveyttä uhkaavien zoonoosien puhkeamista eläin-peräisten elintarvikkeiden välityksellä,
yhteisö on jo toteuttanut toimia tiettyjen zoonoosien, erityisesti
nautojen tuberkuloosin ja luomistaudin, lampaiden ja vuohien luomis-
taudin ja vesikauhun hävittämiseksi; on suotavaa kerätä epidemiolo-
gisia tietoja kyseisistä taudeista,
kyseisiä toimenpiteitä olisi sovellettava, edellä sanotun kuitenkaan
rajoittamatta virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta 14 päivänäkesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/397/ETY (
4) sovelta-
mista,
ennalta ehkäisevän toiminnan ensisijaisten kohteiden määrittämiseksi
on tarpeen kerätä jäsenvaltioista tietoja zoonoosien vaikutuksistaväestöön, kotieläimiin, eläinrehuihin ja luonnonvaraisiin eläimiin,
on suotavaa, että komissio seuraa epidemiologisen tilanteen kehitystä
voidakseen ehdottaa asianmukaisia toimenpiteitä,
salmonelloositilanteen suhteen välittömien torjuntatoimenpiteiden
toteuttaminen on perusteltua tiettyjen vaaranalaisten kasvatusmuotojenosalta,
kansanterveyden suojelua koskevien tärkeimpien vaatimusten yhden-
mukaistaminen edellyttää yhteisön yhteys- ja vertailulaboratorioiden
nimeämistä etukäteen ja tieteellis-teknisten toimien toteuttamista,
tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990
tehdyssä neuvoston päätöksessä 90/424/ETY (
5) annetaan yksityiskoh-
taiset säännöt yhteisön taloudellisesta osallistumisesta tiettyihin tässädirektiivissä määriteltyihin toimiin, ja1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 2
(1) EYVL N:o C 253, 27.9.1991, s. 2
(2) EYVL N:o C 326, 16.2.1991, s. 223
(3) EYVL N:o C 79, 30.3.1992, s. 6
(4) EYVL N:o L 186, 30.6.1989, s. 23
(5) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna
päätöksellä 91/133/ETY (EYVL N:o L 66, 13.3.1991, s. 18)
▼B
olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan komission ja jäsenval-
tioiden välinen kiinteä ja tehokas yhteistyö täytäntöönpanotoimenpi-teiden toteuttamiseksi,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä vahvistetaan säännöt zoonooseja ja niiden aiheuttajia
koskevien tietojen keräämisestä sekä toimenpiteet, jotka on toteutettavajäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1”zoonoosilla” tautia ja/tai tartuntaa, joka voi luonnollisella tavalla
siirtyä eläimistä ihmiseen;
2”zoonoosin aiheuttajalla” mitä tahansa bakteeria, virusta tai loista,
joka voi aiheuttaa zoonoosin;
3”hyväksytyllä kansallisella laboratoriolla” jäsenvaltion toimival-
taisen viranomaisen hyväksymää tai tunnustamaa laboratoriota,
jonka tehtävänä on tutkia virallisia näytteitä zoonoosin aiheuttajien
havaitsemiseksi;
4”näytteellä” omistajan tai laitoksesta tai eläimistä vastaavan
henkilön ottamaa tai heidän nimissään otettua näytettä zoonoosin
aiheuttajien tutkimista varten;
5”virallisella näytteellä” toimivaltaisen viranomaisen ottamaa
näytettä zoonoosin aiheuttajien tutkimista varten. Virallisessanäytteessä on oltava viittaus lajiin, tyyppiin, määrään ja keräysme-
netelmään sekä eläimen tai eläinperäisen tuotteen alkuperän
tunnistus; kyseinen näyte on otettava pistokokeena;
6”toimivaltaisella viranomaisella” jäsenvaltion keskusviranomaista
tai keskusviranomaisia, jolla/joilla on toimivalta valvoa kansanter-
veyteen, eläinten terveyteen tai muihin tästä direktiivistä johtuviin
eläinlääkinnällisiin näkökohtiin liittyviä säännöksiä, tai mitä tahansamuuta viranomaista, jolle keskusviranomainen on siirtänyt kyseisentoimivallan.
3 artikla
1 Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että toimivaltaisen virano-
maisen tämän direktiivin mukaisesti toteuttamat toimenpiteetsovitetaan yhteen kansallisella ja paikallisella tasolla erityisesti epide-
miologisten selvitysten osalta.
2 Hyväksytyt kansalliset laboratoriot avustavat paikallisen tason
toimivaltaisia viranomaisia.
3 Kunkin jäsenvaltion on nimettävä liitteessä I olevassa I kohdassa
tarkoitetuille zoonooseille ja zoonoosien aiheuttajille hyväksytytkansalliset vertailulaboratoriot, joissa zoonoosin aiheuttajan tunnista-minen tai sen esiintymisen lopullinen vahvistaminen voidaan suorittaa.1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 3
▼B
4 artikla
1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että:
a) direktiivien 64/433/ETY (1), 71/118/ETY (2) ja 77/99/ETY (3) mukai-
sesti hyväksyttyjen laitosten hoitajat tai johtajat velvoitetaansäilyttämään toimivaltaisen viranomaisen määrittämän vähimmäi-
sajan liitteessä I olevassa I kohdassa tarkoitettujen zoonoosien
esiintymistä koskevat tutkimustulokset ja toimittamaan ne toimival-taiselle viranomaiselle tämän pyynnöstä;
b) zoonoosin aiheuttajien eristäminen ja tunnistaminen sekä kaikki
muut toimenpiteet niiden esiintymisen osoittamiseksi kuuluvat
laboratoriosta vastaavalle henkilölle, tai jos tunnistaminen tapahtuu
muualla kuin laboratoriossa, tutkimuksesta vastaavalle henkilölle;
c) taudinmäärityksestä ja zoonoosin aiheuttajan tunnistamisesta on
ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle;
d) toimivaltaisen viranomaisen on kerättävä tiedot zoonoosien aiheutta-
jista, joiden esiintyminen on vahvistettu suoritetuissa kokeissa jatutkimuksissa, sekä tiedot liitteessä I olevassa I kohdassa tarkoitet-tuihin zoonooseihin liittyvistä kliinisistä tapauksista, jotka ontodettu ihmisissä tai eläimissä;
e) muille jäsenvaltioille on ilmoitettava säännöllisesti d alakohdan
mukaisesti todetuista kliinisistä tapauksista päätöksellä 68/361/ETY (
4) perustetussa pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa.
2 Jäljempänä 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tämän
artiklan säännökset voidaan laajentaa koskemaan myös liitteessä Iolevassa II ja III kohdassa tarkoitettuja zoonooseja ja zoonoosien
aiheuttajia.
5 artikla
1 Toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava 4 artiklan 1 kohdan d
alakohdan mukaisesti kerätyt tiedot. Kyseisen viranomaisen on toimi-
tettava komissiolle kunkin vuoden ►
M131 päivään toukokuuta ◄
mennessä edellisen vuoden kuluessa todettujen zoonoositartuntojenkehitys ja lähde.
2 Edellä oleva 1 kohta ei sulje pois olosuhteiden tätä edellyttäessä,
että jäsenvaltiot antavat komissiolle useammin toistuvia tiedonantoja taiettä komissio pyytää lisätietoja. Komissio arvioi jäsenvaltioiden toimit-
tamat tiedot ja antaa pysyvälle eläinlääkintäkomitealle kertomuksen
kunkin vuoden ►
M11 päivään marraskuuta ◄mennessä.
6 artikla
Komissio seuraa zoonoositilanteen kehitystä yhteisössä erityisesti 5 ja 8
artiklan mukaisesti kerättyjen tietojen perusteella, ja:
a) toteuttaa erityistutkimuksia erityisesti zoonoosien aiheuttajien,
taudinmääritysmenetelmien ja valvontatoimenpiteiden aiheuttamienvaarojen arvioimiseksi, yhteistyössä toimivaltaisten kansallisten1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 4
(1) EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64. Direktiivi sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna direktiivillä 91/497/ETY (EYVL N:o L 268,
24.9.1991, s. 69)
(2) EYVL N:o L 55, 8.3.1971, s. 23. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna ja saatettuna ajan tasalle direktiivillä 92/116/ETY (EYVL N:o
L 62, 15.3.1993, s. 1)
(3) EYVL N:o L 26, 31.1.1977, s. 85. Direktiivi sellaisena kuin se on saatettuna
ajan tasalle direktiivillä 92/5/ETY (EYVL N:o L 57, 2.3.1992, s. 1) ja
viimeksi muutettuna direktiivillä 92/45/ETY (EYVL N:o L 268, 14.9.1992,
s. 35)
(4) EYVL N:o L 255, 18.10.1968, s. 23▼M1
▼B
▼B
laboratorioiden, 13 artiklassa tarkoitettujen yhteisön vertailulaborator-
ioiden ja päätöksellä 81/651/ETY (1) perustetun eläinlääkintäalan
tiedekomitean kanssa;
b) määrittää 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen näytteiden-
keräys- ja tutkimusmenetelmät 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa
tarkoitetuissa hyväksytyissä kansallisissa laboratorioissa
►M1 ◄;
c) määrittelee zoonoosien torjuntaa koskevien toimenpiteiden suunta-
viivat.
7 artikla
Komission päätöksessä 89/153/ETY (2) määrättyjä järjestelmiä eläinten
siirtojen selvittämiseksi sovelletaan tässä direktiivissä säädettyihin
zoonooseja ja zoonoosien aiheuttajia koskeviin toimenpiteisiin.
8 artikla
1 Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle ►M11 päivään maalis-
kuuta 1998 ◄mennessä kansalliset toimenpiteet, jotka ne toteuttavat
tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi liitteessä I olevassa I ja
II kohdassa tarkoitettujen zoonoosien suhteen, lukuun ottamattatoimenpiteitä, jotka on jo toteutettu luomistaudin ja tuberkuloosinosalta yhteisön lainsäädännössä jo hyväksyttyjen suunnitelmien osana.
Niihin voidaan sisällyttää toimenpiteet liitteessä I olevassa III kohdassa
tarkoitettujen zoonoosien ja zoonoosien aiheuttajien havaitsemiseksi.
Jäsenvaltiot, joilla on olemassa kansalliset suunnitelmat liitteessä I
olevassa II kohdassa tarkoitettujen zoonoosien havaitsemiseksi, voivatesittää ne komissiolle osana ensimmäisen alakohdan mukaisesti toimi-tettavia tietoja.
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle vuosittain kertomus triki-
noosin epidemiologisesta tilanteesta.
Komissio tutkii jäsenvaltioiden esittämät toimenpiteet sen toteamiseksi,
että ne ovat sopusoinnussa tämän direktiivin tavoitteiden kanssa. Se
ilmoittaa jäsenvaltioille päätelmänsä pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa.
2 Siipikarjan salmonellan osalta jäsenvaltioiden on toimitettava
komissiolle 1 päivään tammikuuta 1994 mennessä liitteissä II ja IIImäärättyjen perusteiden mukaisesti laaditut suunnitelmat. Kyseisissä
suunnitelmissa on:
a) täsmennettävä salmonellan osalta toteutetut toimenpiteet liitteessä
III annettujen vähimmäisvaatimusten noudattamiseksi;
b) otettava huomioon kullekin jäsenvaltiolle ominainen tilanne;
c) ilmoitettava niiden hyväksyttyjen kansallisten laboratorioiden
lukumäärä, joissa salmonellan tutkiminen ja tunnistaminen tapah-tuvat, sekä kyseisten laboratorioiden hyväksymismenettelyt.
Kunnes 15 a artiklassa säädetty tarkistaminen on suoritettu, velvolli-
suus toimittaa suunnitelmat kuitenkin peruutetaan väliaikaisestisellaisten jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät vielä ole toimittaneetkomissiolle kyseisiä suunnitelmia siipikarjan salmonellasta.
3 Jäljempänä 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen:
— hyväksytään viimeistään kuusi kuukautta niiden esittämisen jälkeen
2 kohdassa tarkoitetut suunnitelmat tarvittaessa niihin tehtyinemuutoksineen,1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 5
(1) EYVL N:o L 233, 19.8.1981, s. 32. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna
päätöksellä 86/105/ETY (EYVL N:o L 93, 8.4.1986, s. 14)
(2) EYVL N:o L 59, 2.3.1989, s. 33▼M1
▼B
▼B
— voidaan tehdä muutoksia tai lisäyksiä aikaisemmin hyväksyttyyn
suunnitelmaan tilanteen kehityksen huomioon ottamiseksi asiano-maisessa jäsenvaltiossa tai sen jollakin alueella.
9 artikla
1 Yksityiskohtaiset säännöt yhteisön taloudellisesta osallistumisesta
teurastus- ja hävittämistoimenpiteisiin ja virallisten näytteiden ottami-seen liitteessä III olevan I jakson V kohdan mukaisesti sekä liitteessä
IV tarkoitettujen laboratorioiden toimintaan annetaan päätöksen 90/
424/ETY mukaisesti.
Liitteessä III määrättyjen toimenpiteiden osalta päätöksessä 90/424/
ETY määrätty taloudellinen osallistuminen ei saa koskea niitä kasvat-tajia, jotka ovat laiminlyöneet tämän direktiivin vaatimuksia.
Edellä mainittu yhteisön tuki kattaa 50 prosenttia ensimmäisessä
alakohdassa tarkoitettujen teurastus- ja hävittämistoimenpiteidentäytäntöönpanosta aiheutuvista kustannuksista.
2 Lisätään päätöksen 90/424/ETY 4 artiklaan 3 kohta seuraavasti:
”3 Edellä olevan 3 artiklan määräyksiä, lukuun ottamatta 2
kohdan neljännen luetelmakohdan ja 5 kohdan toisen luetelma-
kohdan määräyksiä, noudatetaan, jos direktiivissä 92/117/ETY
tarkoitettu zoonoosi puhkeaa, sillä edellytyksellä, että taudinpuhkeaminen muodostaa välittömän vaaran kansanterveydelle.Kyseisen edellytyksen täyttyminen todetaan, tehtäessä 3 artiklan 3kohdassa tarkoitettu päätös.”
10artikla
1 Jäsenvaltioiden on toteutettava ►
M11 päivästä tammikuuta
1998◄alkaen liitteessä III olevassa I jaksossa salmonellan osalta
määrätyt vähimmäistoimenpiteet.
Jäsenvaltioiden on ►M11 päivään tammikuuta 1998 ◄mennessä
vahvistettava säännökset, joilla täsmennetään toteutettavat toimenpiteetsalmonellan kasvatustiloille pääsyn estämiseksi ottaen huomioon direk-
tiivin 90/539/ETY liitteeseen II sisältyvät periaatteet.
11 artikla
1 Siltä osin kuin on tarpeen tämän direktiivin yhdenmukaisen sovel-
tamisen varmistamiseksi komission asiantuntijat voivat suorittaa
yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa
tarkastuksia paikalla. Tätä varten he voivat tarkastamalla edustavanprosenttiosuuden tiloja todeta, noudattavatko jäsenvaltiot tämän direk-tiivin säännöksiä. Komissio ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaisellesuoritettujen tarkastusten tulokset.
Kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tarvittaessa välttämättömiksi
osoittautuvat toimenpiteet kyseisten tarkastusten tulosten huomioonottamiseksi. Jos jäsenvaltio ei toteuta kyseisiä toimenpiteitä, asianmu-
kaisista toimenpiteistä voidaan päättää sen jälkeen, kun tilannetta on
tarkasteltu pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa, 16 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
2 Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, erityisesti
1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten suorit-tamistavasta ja -tiheydestä, annetaan 16 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen.1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 6
▼M1
▼B
▼B
12 artikla
Tätä direktiiviä sovellettaessa noudatetaan direktiivissä 90/425/ETY (1)
säädettyjä suojatoimenpiteitä, jotka koskevat kaupassa suoritettavia
eläinlääkärintarkastuksia sisämarkkinoiden toteuttamiseksi.
13 artikla
Yhteisön vertailulaboratoriot, jotka luetellaan liitteessä IV, vastaavat
mainitussa liitteessä kuvattujen tehtävien ja velvollisuuksien mukaisesti3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kansallisten vertailulaboratorioiden
välisistä yhteyksistä ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta.
14 artikla
1 Hyväksytyksi tuleminen yhteisön luetteloon kolmansista maista tai
kolmansien maiden osista, joista peräisin oleva tuonti sallitaanterveyden kannalta, ja luettelossa pysyminen edellyttävät, että kyseinenkolmas maa esittää suunnitelman, jossa täsmennetään maan tarjoamatzoonoosien ja zoonoosien aiheuttajien tarkastuksia koskevat takeet.
Kyseisten takeiden on oltava vaikutukseltaan vähintään vastaavia kuin
tässä direktiivissä säädetyt takeet.
Komissio hyväksyy kyseisen suunnitelman 16 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen. Samaa menettelyä noudattaen voidaanhyväksyä tässä direktiivissä säädetyt takeet korvaavat takeet, jos ne
eivät ole suotuisampia kuin kaupassa noudatetut takeet.
2 Jollei tietyn kolmannen maan suhteen ole tehty 1 kohdan mukaista
päätöstä►
M2yhden vuoden kuluessa 15 a artiklan 2 kohdassa tarkoi-
tettujen ehdotusten mukaisesti annettujen säädösten voimaantulosta ◄,
kyseisen maan merkitsemistä 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon on
lykättävä 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3 Yhteisön asiantuntijat suorittavat yhteisön lainsäädännön mukaisia
tarkastuksia sen toteamiseksi, että kolmansien maiden toimivaltaisetviranomaiset panevat suunnitelmat asianmukaisesti täytäntöön.
15 artikla
Neuvosto voi muuttaa tai täydentää liitteitä määräenemmistöllä komis-
sion ehdotuksesta.
15 a artikla
1. Komissio antaa ►M231 päivään maaliskuuta 2000 ◄
mennessä neuvostolle kertomuksen zoonoosien tarkkailemiseksi jaehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä. Tämä kertomus koskeeerityisesti
— zoonooseja koskevan tiedonantojärjestelmän uusia sääntöjä,
— näytteenotto- ja tutkimusmenetelmiä hyväksytyissä kansallisissa
laboratorioissa,
— salmonellatarkastuksia munivassa kanaparvissa,— salmonellatarkastuksia jalostussiipikarjaparvissa sekä siipikarjalle
tarkoitetuissa rehuseoksissa,
— mahdollisia toimenpiteitä muiden zoonoosien kuin salmonelloosin
torjumiseksi.
2. Edellä 1 kohdassa mainittuun kertomukseen liitetään aiheelliset
zoonooseihin liittyvät ehdotukset erityisesti tämän direktiivin tarkista-
misen osalta. Neuvosto tekee näitä ehdotuksia koskevan ratkaisunsamääräenemmistöllä ►
M231 päivään joulukuuta 2000 ◄mennessä.1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 7
(1) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 91/496/ETY (EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s. 56)▼M1
▼B
16 artikla
1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloit-
teestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä viipymättä.
2 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausuntoannetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niidenpäätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee
komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edusta-
jien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla.Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
►
A13◄a) Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan
välittömästi, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.
b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon
mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättäneuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvostopäättää toimenpiteistä määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä kolmen kuukauden
määräajassa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio
tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja soveltaa niitä
välittömästi, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännytmainittuja toimenpiteitä.
17 artikla
1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen1 päivää tammikuuta 1994.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän
direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset
tehdään.
2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset kirjallisinakomissiolle.
18 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 8
▼A1
▼B
▼B
LIITE I
LUETTELO 4 ARTIKLASSA TARKOITETUISTA ZOONOOSEISTA
I—Mycobacterium bovisin aiheuttama tuberkuloosi
— Luomistauti ja sen aiheuttajat
— Salmonelloosi ja sen aiheuttajat
— Trikinoosi
II — Kampylobakterioosi
— Ekinokokkoosi— Listerioosi— Vesikauhu— Toksoplasmoosi— Yersinoosi
— Muut zoonoosit ja niiden aiheuttajat
III — Kaikki muut yhteisössä esiintymättömät zoonoosit ja niiden aiheuttajat.1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 9
▼B
LIITE II
PERUSTEET SIIPIKARJAPARVIEN SALMONELLAN TARKKAILU-
SUUNNITELMIEN LAATIMISEKSI
I Suunnitelmissa on mainittava:
— otettavien näytteiden lukumäärä ja tyyppi,
— otettavien virallisten näytteiden lukumäärä ja tyyppi,— näytteenottomenetelmät,— menetelmät näytteiden tutkimiseksi ja zoonoosien aiheuttajien tunnistami-
seksi.
II Suunnitelmissa on otettava huomioon seuraavat näytteenottomenettelyjen
vahvistamisperusteet:
a) tekijät, jotka saattavat edistää yhden tai useamman zoonoosin leviämistä;
b) kyseisen zoonoosin aikaisempi esiintyminen maassa tai alueella kotieläi-
missä tai luonnonvaraisissa eläimissä;
c) tiedot kyseessä olevasta eläinkannasta, erityisesti:
— kannan kokonaismäärä,
— kantaryhmän homogeenisyys,
— eläinten ikä,
— eläintuotanto;
d) tilojen ympäristötiedot, erityisesti:
— alueelliset erot,
— karjatiheys,— yhteydet kaupunkialueisiin,— yhteydet alueisiin, joilla elää luonnonvaraisia eläimiä;
e) tuotantojärjestelmät, mukaan luettuna:
— voimaperäiset tilayksiköt,
— laajaperäiset tilayksiköt,— kasvatusjärjestelmät, erityisesti rehutalous ja eläinten terveyden hoito;
f) aikaisempien tunnettujen tapausten ja muiden tietojen perusteella mahdol-
lisesti ilmenevät ongelmat;
g) kyseessä olevan zoonoosin luonteen ja vakavuuden edellyttämä suojaus-
taso.1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 10
▼B
LIITE III
SALMONELLATARKASTUKSET
Ija k s o
TARKKAILU JA TARKASTUKSET - SALMONELLAN ESIINTYMINEN
JALOSTUSPARVISSA
I Jalostussiipikarjaparvet
Jalostussiipikarjaparvi käsittää vähintään 250 lintua (Gallus gallus) , joita
pidetään tai kasvatetaan yhdellä tilalla siitosmunien tuotantoa varten.
II Salmonellatarkkailu jalostussiipikarjaparvissa
Hautomoiden tai jalostussiipikarjaparven omistajan tai niistä vastaavan
henkilön on omalla kustannuksellaan otatettava näytteet, jotka tutkitaan
salmonellan havaitsemiseksi joko hyväksytyssä kansallisessa laborator-
iossa tai toimivaltaisen viranomaisen tunnustamassa laboratoriossa
noudattaen jäljempänä määrättyjä näytteenoton vähimmäismääriä.
AKasvatusparvi
1 Jalostusta varten kasvatettujen lintujen osalta näytteet on otettava
vähintään yhden vuorokauden ikäisistä untuvikoista, neljän viikon
ikäisistä linnuista ja nuorista kanoista kaksi viikkoa ennen muninta-
vaiheeseen tulemista.
2 Otettaviin näytteisiin on sisällyttävä:
a) yhden vuorokauden ikäisten untuvikkojen osalta näytteet niiden
laatikoiden sisävuorauksesta, joissa ne on toimitettu tilalle, sekä
näytteet saapumishetkellä kuolleiksi todetuista untuvikoista
ja
b) kun kyseessä ovat neljän viikon ikäiset linnut tai nuorista kanoista
kaksi viikkoa ennen munintavaiheeseen tulemista otettavat
näytteet, yhdistetyt ulostenäytteet, joista jokainen muodostuu eril-
lisistä vähintään yhden gramman painoisista tuoreista
ulostenäytteistä, jotka on otettu sattumanvaraisesti useammasta
kohdasta rakennusta, jossa lintuja pidetään, tai jos linnut pääsevät
vapaasti useampaan tilalla olevaan rakennukseen, kustakin tilalla
olevasta rakennusryhmästä, joissa lintuja pidetään;
c) erillisten ulostusnäytteiden lukumäärän yhdistettyä ulostusnäytettä
varten on oltava:
Rakennuksessa pidettyjen lintujen
lukumääräRakennuksesta tai rakennus-
ryhmästä otettavien
ulostusnäytteiden lukumäärä
1-24 (sama kuin lintujen lukumäärä,
kuitenkin enintään 20)
25-29 20
30-39 25
40-49 30
50-59 35
60-89 40
90-199 50
200-499 55500 tai enemmän 60
BAikuiset jalostussiipikarjaparvet
1 Kaikista jalostussiipikarjaparvista on otettava näytteet vähintään joka
toinen viikko munintavaiheen aikana.
2 Kaikista jalostusparvista, joiden munat toimitetaan haudontakapasi-
teetiltaan alle tuhannen munan hautomoon, on otettava näytteet
tilalla, ja näytteiden on muodostuttava erillisistä tuoreista ulostenäyt-
teistä, joista jokainen painaa vähintään yhden gramman ja jotka on
otettu A kohdan 2 alakohdan b alakohdan mukaisesti.1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 11
▼B
3 Jalostusparvista, joiden munat toimitetaan haudontakapasiteetiltaan
yli tuhannen munan hautomoon, on otettava näytteet hautomossa.
Näytteiden on muodostuttava:
a) yhdistetystä mekoniumnäytteestä, joka otetaan 250 hautomoon
toimitetuista munista haudotusta untuvikosta kunkin jalostus-
parven osalta,
tai
b) näytteet 50 kuoren sisälle kuolleesta tai hautomoon toimitetuista
munista haudotusta untuvikosta kunkin jalostusparven osalta.
4 Nämä näytteet voidaan ottaa myös jalostusparvista, joissa on alle 250
lintua, joiden munat on toimitettu kokonaishaudontakapasiteetiltaan
vähintään tuhannen munan hautomoon.
5 Joka kahdeksas viikko B kohdassa määrätyt näytteet on korvattava
virallisilla näytteillä, jotka otetaan 4 alakohdan mukaisesti.
CSalmonellanäytteiden tutkiminen
Kaikista rakennuksista otetut näytteet voidaan ryhmitellä määritystä
varten.
Määritykset ja kokeet on suoritettava tämän direktiivin 16 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen tunnustettujen menetelmien mukaisesti
eläinlääkintäalan tiedekomitean lausunnon jälkeen tai ennen tunnusta-
mista käytännössä hyviksi osoittautuneita niitä kansallisia menetelmiä
noudattaen, jotka tarjoavat päätöksessä 89/610/ETY (1) määrätyt takeet.
III Tulosten ilmoittaminen
Jos jalostusparvessa todetaan II kohdan mukaisesti suoritetun tarkkailun
perusteella esiintyvän Salmonella enteritidis taiSalmonella typhimurium -
tartuntoja, tutkimuksen suorittaneen laboratorion toiminnasta tai tutki-
muksen suorittamisesta vastaavan henkilön tai parven omistajan on
ilmoitettava tuloksista toimivaltaiselle viranomaiselle.
IV Tarkkailun perusteella positiivisiksi todettujen parvien tutkiminen
KunSalmonella enteritidiksen taiSalmonella typhimuriumin esiintymi-
sestä on ilmoitettu III kohdan mukaisesti, parvesta otetaan viralliset
näytteet ensimmäisten tulosten vahvistamiseksi. Kustakin rakennuksesta,
jossa lintuja pidetään, otetaan pistokokeena näyte-erä, jonka lintujen
lukumäärä on valittava II kohdan A alakohdan 2 alakohdan c alakohdassa
olevan taulukon mukaisesti. Tarkastuksia varten linnut on ryhmiteltävä
viiden eläimen eriin, ja erän kaikista linnuista on otettava näytteet
maksasta, munasarjasta ja suolesta; kyseisille näytteille on suoritettava
salmonellatutkimus määrityksin ja kokein, jotka on tehtävä tämän direk-tiivin 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettujen ja
tunnustettujen menetelmien mukaisesti tai ennen tunnustamista
käytännössä hyviksi osoittautuneita kansallisia menetelmiä noudattaen.
V Parvia koskevat toimenpiteet, kun tartunta on vahvistettu
Toimenpiteiden on täytettävä seuraavat vähimmäisvaatimukset:
1 KunSalmonella enteritidiksen taiSalmonella typhimuriumin esiinty-
minen rakennuksessa on vahvistettu IV kohdan mukaisesti suoritetun
tutkimuksen perusteella, on toteutettava seuraavat toimenpiteet:
a) yhtään lintua ei saa viedä pois kyseisestä rakennuksesta, ellei toimi-
valtainen viranomainen ole antanut lupaa valvottuun teurastukseen ja
hävittämiseen tai teurastukseen toimivaltaisen viranomaisen c
alakohdan mukaisesti nimeämässä teurastamossa;
b) kyseisestä rakennuksesta peräisin olevat hautomattomat munat on
joko hävitettävä paikalla tai siirrettävä valvotuissa oloissa asianmu-
kaisesti merkittyinä munavalmisteiden käsittelyyn hyväksyttyyn
laitokseen, jossa niille suoritetaan direktiivin 89/437/ETY (
2) vaati-
musten mukainen lämpökäsittely;
c) kaikki jalostusrakennuksessa oleva siipikarja on teurastettava direk-
tiivin 71/118/ETY liitteessä I olevan VI luvun 31 kohdan c
alakohdan mukaisesti, ja teurastuspäätöksestä on ilmoitettava teuras-
tamon virkaeläinlääkärille mainitun direktiivin liitteessä I olevan VI1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 12
(1) EYVL N:o L 351, 2.12.1989, s. 34
(2) EYVL N:o L 212, 22.7.1989, s. 87. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna direktiivillä 91/684/ETY (EYVL N:o L 376, 31.12.1991, s. 38)
▼B
luvun 25 kohdan a alakohdan mukaisesti, tai eläimet on teurastettava
ja hävitettävä siten, että salmonellan leviämisvaara voidaan rajoittaa
mahdollisimman vähäiseksi.
2 Kun kaikki linnut on poistettu tiloista, joissa on pidetty Salmonella
enteritidis taiSalmonella typhimurium -tartunnan saaneita parvia, on
suoritettava tehokas puhdistus ja desinfiointi, mukaan luettuna lannan
ja pehkun hygieeninen hävittäminen paikallisen eläinlääkintävirano-
maisen vahvistamia menettelyjä noudattaen, ja uudelleenistutukseen on
käytettävä untuvikkoja, jotka täyttävät II kohdan A alakohdan 1
alakohdan vaatimukset.
3 JosSalmonella enteritidis taiSalmonella typhimurium -tartunnan
saaneiksi vahvistetuista parvista peräisin olevia siitosmunia on edelleen
hautomossa, ne on hävitettävä tai ne on käsiteltävä samalla tavoin kuin
suuririskinen aine direktiivin 90/667/ETY (1) mukaisesti.
V a. Kunnes 15 a artiklassa säädetty tarkistaminen on suoritettu, jäsenvaltiot
voivat poiketa V kohdan 1 kohdan b alakohdassa määrätystä hävittämispa-
kosta ja V kohdan 1 alakohdan c alakohdassa määrätystä teurastuspakosta,
jos ne pystyvät takaamaan:
i) että edellä V kohdan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta rakennuk-
sesta peräisin olevia hautomattomia munia saatetaan markkinoille
ainoastaan direktiivin 89/437/ETY (2) mukaista käsittelyä varten,
ii) ettei kyseisestä rakennuksesta lähde yhtään elävää lintua — mukaan
lukien untuvikot — paitsi edellä mainitun c alakohdan mukaista
välitöntä teurastusta varten,
ja sikäli kuin toimivaltainen viranomainen ei ole voinut todeta, että
Salmonella enteritidis- ja Salmonella typhimurium -tartunta on hävinnyt.
Edellä ensimmäisessä kohdassa säädettyä mahdollisuutta hyväkseen
käyttävät jäsenvaltiot eivät voi saada päätöksen 90/424/ETY (3) 29 artik-
lassa tarkoitettua yhteisön rahoitusta.
VI Edellä 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja 1 päivään loka-
kuuta 1993 mennessä annettavan eläinlääkintäalan tiedekomitean
lausunnon pohjalta:
a) voidaan tunnustaa tilalla suoritettavalle serologiselle tarkastukselle
perustuvat tarkkailujärjestelmät, jos ne tarjoavat vastaavat takeet kuin
II kohdan A alakohdan 1 alakohdassa, B alakohdan 3 ja 4 alakohdassa
ja C alakohdassa tarkoitettu tarkastusjärjestelmä hautomossa;
b) voidaan hyväksyä vaihtoehtoja, kuten antibioottihoito, V kohdan c
alakohdassa määrätylle pakkoteurastukselle jalostusparvien osalta;
c) voidaan vahvistaa erityissäännöt geneettisesti arvokkaan aineksen
suojaamiseksi.
Tässä luvussa määrättyjä tarkastuksia voidaan tarkistaa 16 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen tieteen tietämyksen kehityksen mukaan.
II jakso
SALMONELLATARKASTUS SIIPIKARJANREHUSEOSTEN LOPPUTUO-
TANTOVAIHEESSA
Kun tilalla otetaan virallisia näytteitä tai kun epäilyt ovat perusteltuja, voidaan
ottaa näytteitä siipikarjan ruokintaan käytetyistä rehuseoksista.
Jos näyte osoittautuu salmonellan suhteen positiiviseksi, toimivaltainen virano-
mainen suorittaa tutkimuksen:
a) saastuntalähteen tunnistamiseksi erityisesti eri tuotantovaiheissa otettavien
virallisten näytteiden avulla;
b) eläinjätteen hävittämistä ja käsittelyä koskevien, erityisesti direktiivissä 90/
667/ETY vahvistettujen sääntöjen ja tarkastusten noudattamisen tarkastami-
seksi;1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 13
(1) Neuvoston direktiivi 90/667/ETY, annettu 27 päivänä marraskuuta 1990, eläinlääk-
intäsäännöistä eläinjätteen hävittämisessä, käsittelyssä ja markkinoille saattamisessa
sekä taudinaiheuttajien ehkäisemisestä eläin- ja kalaperäisissä rehuissa sekä direktiivin
90/425/ETY muuttamisesta (EYVL N:o L 363, 27.12.1990, s. 51)
(2) EYVL N:o L 212, 22.7.1989, s. 87, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 96/23/EY (EYVL N:o L 125, 23.5.1996, s. 10).
(3) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 19, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
päätöksellä 94/370/EY (EYVL N:o L 168, 2.7.1994, s. 31).▼M1
▼B
▼B
c) hyviä valmistustapoja koskevien menettelyjen määrittelemiseksi ja tunnustet-
tujen menettelytapojen noudattamisen varmistamiseksi.1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 14
▼B
LIITE IV
I LUKU
LUETTELO YHTEISÖN ZOONOOSIEN VERTAILULABORATOR-
IOISTA (a)
I Zoonoosien epidemiologia
Institut für Veterinärmedizin
(Robert von Ostertag-Institut)
Postfach 33 00 13
Thielallee 88/92
D-1000 Berlin (Saksan liittotasavalta)
II. Salmonellat
Rijksinstituut voor de Volksgezondheid
Postbus 1
NL-3720 BA Bilthoven (Alankomaat)
II LUKU
YHTEISÖN VERTAILULABORATORION TEHTÄVÄT JA TOIMIVAL-
TUUDET
1 Edellä I luvussa tarkoitettujen yhteisön vertailulaboratorioiden tehtävänä on:
— tietojen toimittaminen määritysmenetelmistä ja vertailukokeista kansalli-
sille vertailulaboratorioille,
— kansallisten vertailulaboratorioiden soveltamien ensimmäisessä luetelma-
kohdassa tarkoitettujen menetelmien yhteensovittaminen järjestämällä
erityisesti vertailukokeita,
— uusia määritysmenetelmiä koskevan tutkimuksen yhteensovittaminen ja
tiedottaminen alan kehityksestä kansallisille vertailulaboratorioille,
— koulutus- ja täydennyskoulutuskurssien järjestäminen kansallisten vertailu-
laboratorioiden henkilökunnalle,
— teknisen ja tieteellisen avun toimittaminen komission yksiköille, erityisesti
jos jäsenvaltioiden välillä on kiistaa määritysten tuloksista.
2 Yhteisön vertailulaboratorioiden on varmistettava seuraavien toimintaedelly-
tysten ylläpitäminen:
— niillä on oltava koulutettu henkilökunta, jolla on riittävä tietämys zoonoo-
situtkimuksissa käytettävistä teknisistä menetelmistä,
— niillä on oltava tarvittavat välineet, laitteet ja aineet 1 kohdassa tarkoitet-
tujen tehtävien suorittamiseksi,
— niillä on oltava asianmukainen hallintorakenne,— niiden on varmistettava, että henkilökunta noudattaa luottamuksellisuutta
tiettyjen aiheiden, tulosten tai tiedonantojen suhteen,
— niillä on oltava riittävä tietämys kansainvälisistä standardeista ja käytän-
nöistä.1992L0117 — FI — 10.08.1999 — 003.001 — 15
(a) Sanotun kuitenkaan rajoittamatta sitä, mitä on säädetty luomistaudin, tuberkuloosin ja
vesikauhun vertailulaboratorioista.