1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION ASETUS (EY)N:o 2771/1999,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1999,
neuvoston asetuksen (EY)N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä voin
ja kerman markkinoiden interventiotoimenpiteiden osalta
(EYVL L 333, 24.12.1999, s. 11)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission asetus (EY) N:o 1560/2000, annettu 17 päivänä heinäkuuta
2000 L 179 10 18.7.2000
►M2Komission asetus (EY) N:o 2099/2000, annettu 3 päivänä lokakuuta 2000 L 249 20 4.10.2000
Oikaistu:
►C1Oikaisu, EYVL L 75, 24.3.2000, s. 62 (2771/1999)
►C2Oikaisu, EYVL L 43, 14.2.2001, s. 40 (2771/1999)
▼B
KOMISSION ASETUS (EY)N:o 2771/1999,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1999,
neuvoston asetuksen (EY)N:o 1255/1999 soveltamista koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä voin ja kerman markkinoiden inter-
ventiotoimenpiteiden osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjeste-
lystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY)N:o 1255/99(
1) ja erityisesti sen 10 ja 40 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
1)Asetuksella (EY) N:o 1255/1999 on korvattu asetus (ETY) N:o
804/68(2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
(EY) N:o 1587/96(3), ja muun ohessa neuvoston asetus (ETY)
N:o 777/87(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1634/91(5), voin ja rasvattoman maito-
jauheen interventio-ostojärjestelmän muuttamisesta. Tämän
uuden järjestelmän vuoksi ja huomioon ottaen saatu kokemus
soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä olisi muutettavaja tarvittaessa selkeytettävä voin ja kerman markkinoideninterventiotoimenpiteitä. Selkeyden vuoksi erityiset asetukset,jotka käsittelevät intervention eri näkökulmia eli komission asetus
(ETY) N:o 2315/76(
6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1824/97(7), asetus (ETY) N:o 1547/87(8),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o1802/95(
9), asetus (ETY) N:o 1589/87(10), sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 124/1999(11), ja asetus
(EY) N:o 454/95(12), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
asetuksella (EY) N:o 390/1999(13), olisi laadittava uudelleen ja
koottava niiden säännökset yhdeksi säädökseksi.
2)Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 1 kohdassa vahviste-taan perusteet, joilla interventioelimet toteuttavat voiostonsainterventiossa tarjouskilpailuna ja joilla nämä interventio-ostot
voidaan keskeyttää. Toisaalta olisi täsmennettävä missä tapauk-
sissa kyseisessä jäsenvaltiossa voidaan aloittaa tai keskeyttääinterventio-ostot ja toisaalta olisi vahvistettava edustava ajan-jakso, jona voin markkinahintojen taso todetaan suhteessainterventiohintaan. Tässä tarkoituksessa on tarpeen määritellä
voin markkinahinnan käsite ja laatia näiden hintojen toteamisjär-
jestelmä kansallisella tasolla. Käytännön syistä Belgian jaLuxemburgin talousliittoa olisi pidettävä yhtenä jäsenvaltiona.
3)Interventioelimet eivät voi ostaa kuin asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaista voita erikseen
määriteltävin laatu- ja pakkausedellytyksin. Lisäksi on aiheellista
täsmentää analyysimenetelmiä ja laadunvalvontaa koskeviayksityiskohtaisia sääntöjä ja tilanteen niin vaatiessa säätää voissaesiintyvän radioaktiivisuuden, jonka enimmäistasot on tarvittaessavahvistettava yhteisön lainsäädännössä, tarkastuksista. Olisi
kuitenkin säädettävä jäsenvaltioiden mahdollisuudesta sallia1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 2
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 48.
(2) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 13.
(3) EYVL L 206, 16.8.1996, s. 21.
(4) EYVL L 78, 20.3.1987, s. 10.
(5) EYVL L 150, 15.6.1991, s. 26.
(6) EYVL L 261, 25.9.1976, s. 12.
(7) EYVL L 260, 23.9.1997, s. 8.
(8) EYVL L 144, 4.6.1987, s. 12.
(9) EYVL L 174, 26.7.1995, s. 27.
(10) EYVL L 146, 6.6.1987, s. 27.
(11) EYVL L 16, 21.1.1999, s. 19.
(12) EYVL L 46, 1.3.1995, s. 1.
(13) EYVL L 48, 24.2.1999, s. 3.
▼B
eräin edellytyksin omavalvontajärjestelmä. Ajanjaksoa, jona
interventioon tarjottu voi tuotetaan, voidaan käytännön syistäpidentää silloin, kun kahden tarjouskilpailun välinen aika on yli
21 päivää.
4)Interventiojärjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi
olisi täsmennettävä valmistusyritysten hyväksymistä koskevatedellytykset ja niiden noudattamisen valvonta. Järjestelmäntehokkuuden varmistamiseksi on aiheellista säätää toimenpiteistänäiden edellytysten noudattamatta jättämisen varalta. Koska voin
interventio-ostoja voi tehdä myös sellainen interventioelin, joka
kuuluu muun kuin sen jäsenvaltion alaisuuteen, jonka alueella voion valmistettu, tässä tilanteessa olisi säädettävä keinoista, joillaostava interventioelin voi varmistua laatua ja tarjontamuotoakoskevien edellytysten täyttymisestä.
5)Asetuksessa (EY) N:o 1255/1999 säädetään interventio-ostojentekemisestä tarjouskilpailuna. Kaikkien asianomaisten tasapuo-
lisen kohtelun varmistamiseksi yhteisössä tarjouskilpailu on
julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä . Tarjouksen
osatekijät, erityisesti vähimmäismäärä, tarjousten esittämisenmääräajat ja enimmäisostohinta on määriteltävä. Voin laatuvaa-timusten ja tarjontamuotoa koskevien edellytysten noudattamisen
varmistamiseksi tarjouksen tekohetkellä ja varastoimisen jälkeen
on aiheellista vaatia, että tarjouksen mukana on tätä koskevatarjouksentekijän kirjallinen sitoumus. Tarjouksen mukana onoltava myös tarjouskilpailuvakuus sen varmistamiseksi, että sepysyy voimassa tarjousten esittämisen määräajan päätyttyä ja ettävoi toimitetaan vahvistettavissa määräajoissa.
6)Voin laatu ja sen ostoedellytykset olisi voitava varmistaa
valvontatoimenpiteillä kaikissa varastoinnin vaiheissa. Näiden
vaatimusten noudattamatta jättäminen ei saa vaikuttaa yhteisöntalousarvioon. Tämän vuoksi olisi säädettävä vaatimustenvas-taisen voin palauttamisesta toimijalle ja tämän vastattavaksisyntyneet varastointikustannukset.
7)On aiheellista täsmentää jäsenvaltioiden velvoitteet varastoitujen
määrien asianmukaisen hallinnon varmistamiseksi täsmentämällä
varastointipaikan etäisyys ja tätä suuremmasta etäisyydestäjohtuvat kulut ja säätää erityisesti erien käsiteltävyydestä jatunnistamisesta sekä vakuuttamisesta varastoitua voita koskevienvaarojen varalta. Yhdenmukaisen valvontatiheyden ja -tasonvarmistamiseksi on myös aiheellista täsmentää kansallisten
viranomaisten varastoijien luona tekemien tarkastusten luonne ja
lukumäärä.
8)Interventiomäärien hyvä hallinto edellyttää, että voi myydäänuudestaan heti kun myyntimahdollisuuksia esiintyy. Tuotteidentasapuolisen saannin varmistamiseksi on aiheellista antaa kaikilleasiasta kiinnostuneille ostomahdollisuus. Jotta markkinoiden
tasapaino ei häiriintyisi, on aiheellista vahvistaa ostohinta
markkinatilanne huomioon ottaen. On määriteltävä edellytykset,jotka koskevat myyntiä täydennettynä täytäntöönpanovakuudenmuodostamisella ja erityisesti voin haltuunottoa ja maksujenmääräaikoja. Varastotilanteen seuraamiseksi säännöllisesti jäsen-valtioiden on annettava komissiolle tieto myydyistä voimääristä.
9)Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 3 kohdassa säädetään
tukien myöntämisestä kerman ja voin yksityiselle varastoinnille.
Järjestelmän tehokkaan valvonnan varmistamiseksi on säädettävävarastointiedellytykset täsmentävästä sopimuksesta ja tarjouser-itelmästä. Saman tavoitteen saavuttamiseksi olisi myös säädettäväasiakirjoja, kirjanpitoja sekä valvonnan tiheyttä ja yksityiskoh-
taisia sääntöjä koskevista vaatimuksista erityisesti asetuksen (EY)
N:o 1255/1999 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen vaatimustenosalta. Yksityistä varastointia koskevien sopimusten mukaisestivarastoitujen tuotteiden varastossa oloa koskevien tarkastustenhelpottamiseksi olisi säädettävä erittäin tapahtuvasta varastostapoistamisesta, jollei jäsenvaltio hyväksy pienempää määrää.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 3
▼B
10)Yksityisen varastoinnin järjestelmän hyvän hallinnon vuoksi on
aiheellista vuosiperusteisesti säätää tuen määrästä suhteessa
varastoinnin kestoon ja vahvistaa varastoon saapumisenpäivämäärät sekä päivät, jolloin varastoija voi poistaa varastostakaiken tai osan sopimuksen alaisista määristä. Näitä päivämääriä,samoin kuin varastoinnin kestoa ja tuen määrää, voidaan muuttaamarkkinatilanteen huomioon ottamiseksi.
11)Kerman tuen osalta tuotteen arvon huomioon ottamiseksi ja
käytännön syistä on aiheellista vahvistaa tämän tuen määrä
voiekvivalenttina ja suhteessa tuotteen rasvapitoisuuteen. Onmyös perusteltua säätää rasvapitoisuuden järjestelmällisestävalvonnasta. Tässä tarkoituksessa on aiheellista säätää, ettävarastoija sitoutuu noudattamaan varastointiajan ennalta vahvis-tettua rasvan vähimmäispitoisuutta. Kokemus on osoittanut, että
eräissä tapauksissa hallinnollista vastuuta on suotavaa keventää
säätämällä pistokokeista. Koska kerman rasvapitoisuutta onkuitenkin mahdotonta valvoa tarkasti jäädyttämisen jälkeen, onaiheellista säätää tällaisen sitoumuksen noudattamatta jättämisenvaralta, että tukea ei makseta eristä, jotka on otettu varastoon
viimeisimmän tyydyttävän tarkastuksen jälkeen.
12)Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 3 kohdan kolmannessaalakohdassa säädetään, että tuen määrää voidaan korottaa
markkinatilanteen kehityksen mukaisesti. Tämän vuoksi onaiheellista täsmentää mukautuksen ja sen merkityksen määritte-levät edellytykset.
13)Ottaen huomioon, että asetuksessa (EY) N:o 1255/1999 vahvis-tetaan interventiohinta 1 päivästä heinäkuuta 2000, olisiselkeyden vuoksi täsmennettävä tämän asetuksen voimaantulo-
päivän ja 30 päivän kesäkuuta 2000 välisenä aikana sovellettava
interventiohinta.
14)Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maidon ja maito-tuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
Tavoite
1 artikla
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan ►C1asetuksen (EY) N:o 1255/
1999 6 artiklassa ◄säädetyt maito- ja maitotuotealan interventiotoi-
menpiteiden soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
2. Tätä asetusta sovellettaessa Belgian ja Luxemburgin talousliittoa
pidetään yhtenä ainoana jäsenvaltiona.
II LUKU
Julkinen varastointi
1 JAKSO
Voin oston edellytykset
2 artikla
1. Kun jäsenvaltiossa todetaan, että kahden peräkkäisen viikon
markkinahinta on alle 92 prosenttia interventiohinnasta, komissioaloittaa asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 1 kohdassa säädetytostot tarjouskilpailuna kyseisessä jäsenvaltiossa mainitun asetuksen 42
artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
2. Kun jäsenvaltiossa todetaan, että kahden peräkkäisen viikon
markkinahinta on vähintään 92 prosenttia interventiohinnasta, komissiokeskeyttää asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 1 kohdassa säädetyt1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 4
▼B
ostot tarjouskilpailuna kyseisessä jäsenvaltiossa mainitun asetuksen 42
artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
3 artikla
Interventioelimet saavat ostaa ainoastaan sellaista voita, joka vastaa
asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 2 kohdan ensimmäisen
alakohdan ja tämän asetuksen 4 artiklan säännöksiä.
4 artikla
1. Toimivaltaisten viranomaisten on tarkastettava voin laatu liitteissä
I, II ja III tarkoitettujen määritysmenetelmien mukaisesti ja liitteessä IVolevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti otettujen näytteidenperusteella. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin tiettyjen laatuvaatimusten ja
tiettyjen hyväksyttyjen yritysten osalta laatia komission suostumuksella
►
C1jäsenvaltioiden valvonnassa ◄toimivan omavalvontajärjes-
telmän.
2. Voin radioaktiivisuustasot eivät saa ylittää yhteisön
lainsäädännössä tarvittaessa säädettyjä enimmäistasoja.
Tuotteen radioaktiivisen saastunnan määrä tarkastetaan ainoastaan, jos
tilanne niin vaatii, ja tarpeellisen ajan. Tarvittaessa valvontatoimenpi-
teiden kesto ja laajuus määritellään asetuksen (EY) N:o 1255/1999 42
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Voin on oltava valmistettu 10 artiklassa tarkoitetun tarjousten
esittämisen määräajan päättymistä edeltävän 23 päivän ajanjakson
aikana. Jos kahden peräkkäisen tarjouskilpailun välinen aika on yli 21päivää, voi voidaan valmistaa tämän jälkimmäisen ajanjakson aikana.
4. Voin vähimmäismäärä on 10 tonnia. Jäsenvaltiot voivat määrätä,
että voita on tarjottava vain täysinä tonneina.
5. Voi pakataan ja toimitetaan nettopainoltaan vähintään 25 kilo-
gramman lohkoissa.
6. Voin pakkausten on oltava uusia, ne on valmistettava kestävistä
materiaaleista ja niiden on oltava siten suunniteltuja, että ne suojaavat
voita kuljetukseen, varastointiin ja varastosta poistamiseen liittyvien
toimien ajan. Niissä on oltava ainakin seuraavat merkinnät tarvittaessakoodina:
a) hyväksymisnumero, joka yksilöi tehdaslaitoksen ja tuotantojäsenval-
tion;
b) tuotantopäivä;
c)►
C1varastoon saapumisen päivä; ◄
d) valmistuserän numero ja kollin numero; kollin numero voidaan
korvata►C1kuormalavaan ◄merkityllä kuormalavan numerolla;
e) maininta ”imelästä kermasta valmistettua voita”, jos voin vesifaasin
pH vastaa tätä mainintaa;
f) liitteessä V tarkoitettu kansallinen laatuluokka, jos tuotantojäsen-
valtio vaatii sen.
Jäsenvaltiot voivat säätää, että varastoinnin päivämäärää ei ole pakko
merkitä pakkauksiin, jos varastosta vastaava sitoutuu pitämään rekis-teriä, johon toisessa alakohdassa tarkoitetut tiedot kirjataan varastoinninpäivänä.
5 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu
yritys hyväksytään ainoastaan, jos:
a) se on hyväksytty neuvoston direktiivin 92/46/ETY(
1) 10 artiklan
mukaisesti ja sen käytettävissä on asianmukainen tekninen laitteisto;1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 5
(1) EYVL L 268, 14.9.1992, s. 1.
▼B
b) se sitoutuu pitämään ►C1kunkin◄jäsenvaltion toimivaltaisen
viranomaisen määräämiä rekistereitä, joissa säilytetään tiedot raaka-aineiden alkuperästä, tuotetun voin määristä ja pakkaamisesta sekä
jokaisen julkiseen interventioon tarkoitetun valmistuserän tunniste ja
poistamispäivämäärä;
c) se suostuu siihen, että voin valmistus joutuu erityiseen viralliseen
valvontaan, ja tarvittaessa sitoutuu täyttämään liitteessä V tarkoitetunkansallisen laatuluokan vaatimukset;
d) se sitoutuu ilmoittamaan vähintään kaksi työpäivää etukäteen
valvonnasta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle aikomukses-taan valmistaa voita julkista interventiota varten. Jäsenvaltio voi
kuitenkin asettaa lyhyemmän määräajan.
2. Tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi toimivaltaisten
viranomaisten on järjestettävä tarkastuksia paikalla ilman ennakkoil-
moitusta kyseisten tuotantoyritysten interventiovoin valmistusohjelman
mukaan.
Niiden on tehtävä vähintään:
a) yksi tarkastus 28 valmistuspäivää kohden, kun on kyse interventioon
tarkoitetusta tuotannosta, ja vähintään yksi tarkastus puolivuosittain 1kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tietojen tarkastamiseksi;
b) yksi tarkastus puolivuosittain 1 kohdassa tarkoitettujen muiden
hyväksymisedellytysten täyttymisen tarkistamiseksi.
3. Hyväksyminen peruutetaan, jos 1 kohdan a alakohdassa säädetyt
perusedellytykset eivät enää täyty. Asianomaisen yrityksen pyynnöstähyväksyminen voidaan palauttaa aikaisintaan kuuden kuukaudenkuluttua ja perusteellisen tarkastuksen jälkeen.
Jos todetaan, että yritys on muusta syystä kuin ylivoimaisen esteen takia
laiminlyönyt 1 kohdan b, c tai d alakohdassa tarkoitettujen sitoumus-tensa noudattamisen, hyväksyminen peruutetaan väliaikaisesti 1—12
kuukaudeksi sen mukaan, miten vakavasta sääntöjenvastaisuudesta on
kyse.
Mainittua hyväksymisen tilapäistä peruuttamista ei sovelleta silloin, kun
jäsenvaltio toteaa, että sääntöjenvastaisuus ei ole tahallinen eikä johdu
vakavasta laiminlyönnistä ja että sen merkitys 2 kohdassa tarkoitettujen
tarkastusten tehokkuuden kannalta on vähäinen.
4. Edellä 2 ja 3 kohdan perusteella tehdyistä tarkastuksista on
laadittava kertomus, jossa on mainittava:
a) tarkastuspäivä,
b) tarkastuksen kesto,
c) toteutetut toimet.
Vastuullisen virkailijan on allekirjoitettava tarkastuskertomus.
5. Jäsenvaltioiden on annettava 2 ja 3 kohdassa säädettyjä tarkas-
tuksia koskevat toteutetut toimenpiteet tiedoksi komissiolle yhden
kuukauden kuluessa toimenpiteiden vahvistamisesta.
6 artikla
1. Jos voi tarjotaan interventioon muussa kuin voin tuotantojäsenval-
tiossa, ostoa varten on esitettävä tuotantojäsenvaltion toimivaltaisen
viranomaisen viimeistään 45 päivää tarjousten esittämisen määräajanpäättymisen jälkeen antama todistus.
Todistuksessa on oltava 4 artiklan 6 kohdan a, b, d ja tarvittaessa f
alakohdassa säädetyt merkinnät ja vahvistus siitä, että kyseessä onyhteisön hyväksytyssä laitoksessa suoraan ja yksinomaan asetuksen(EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 6 kohdan ►
C1toisessa luetelmakoh-
dassa tarkoitetusta ◄pastöroidusta kermasta tuotettu voi.
2. Josjäsenvaltio on tehnyt 4 artiklan 1 kohdan mukaiset tarkastukset,
todistuksessa on oltava myös näiden tarkastusten tulokset ja vahvistussiitä, että voi on asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 2 kohdanensimmäisen alakohdan mukaista. Tällöin 4 artiklan 61999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 6
▼B
►C1kohdassa ◄tarkoitettu pakkaus on suljettava tuotantojäsenval-
tion toimivaltaisen viranomaisen numeroimalla etiketillä. Tämännumeron on oltava 1 kohdassa tarkoitetussa todistuksessa.
2 JAKSO
Hintojen toteaminen
7 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut
►C1voin markkinahinnat ovat 21 päivän kuluessa maksettavia
vapaasti tehtaalla -hintoja, kansallisia veroja lukuun ottamatta, tuoreellevoille, joka täyttää asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 2 kohdanensimmäisen alakohdan vaatimukset ja joka ◄on pakattu nettopainol-
taan vähintään 25 kilogramman lohkoihin.
Näihin vapaasti tehtaalta -hintoihin lisätään kiinteä määrä 2,5 euroa 100
kilogrammaa kohti voin toimittamisesta kylmävarastoon koituvienvälttämättömien kuljetuskustannusten huomioon ottamiseksi.
8 artikla
1. Markkinahinnat kansallisella tasolla todetaan viikoittain joko
arviointikomitean toimesta tai edustavilla markkinoilla.
Hintojen viikoittainen toteaminen koskee edellisellä viikolla todettuja
hintoja siten kuin niistä säädetään 7 artiklassa.
Hinnat ilmoitetaan euroina kahteen desimaaliin pyöristettyinä 100
kilogrammaa kohti.
2. Jäsenvaltiot määräävät:
a) arviointikomiteoiden koostumuksen siten, että niissä on yhtä paljon
edustajia merkittäviä voimääriä koskevia liiketoimia toteuttavienostajien ja myyjien puolelta, tai tarvittaessa hintojentoteamisjärjes-telmän edustavilla markkinoilla;
b) tarvittavat säännökset niiden tietojen valvomiseksi, joihin todetut
hinnat perustuvat;
c) jos 7 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun laatuiseen voihin
liittyvät liiketoimet eivät koske edustavaksi katsottua määrää,perusteet, joita sovelletaan määritettäessä sellaisen voin hintojen,johon kohdistuu tarpeeksi liiketoimia, ja 7 artiklassa tarkoitetun voin
hintojen välistä suhdetta.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ensimmäisen alakohdan
mukaisesti laaditun järjestelmän kuvaus.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään jokaisen
viikon keskiviikkona ennen kello 12 (Brysselin aikaa) 1 kohdan
mukaisesti todetut hinnat.
4. Jokaisen viikon torstaina komissio toteaa markkinahintojen tason
jokaisessa jäsenvaltiossa suhteessa interventiohintaan.
3 JAKSO
Tarjouskilpailumenettely
9 artikla
Kun komissio on todennut, että 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu
edellytys täyttyy jossakin jäsenvaltiossa, kyseinen interventioelin
aloittaa voin ostot tämän jakson säännösten mukaisesti.
Tarjouskilpailuilmoitus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa
lehdessä.
10 artikla
Jokaisen erityisen tarjouskilpailun tarjousten jättöaika päättyy kunkin
kuukauden toisena ja neljäntenä tiistaina kello 12 (Brysselin aikaa),1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 7
▼B
lukuun ottamatta elokuun toista tiistaita ja joulukuun neljättä tiistaita.
Jos tiistai on yleinen vapaapäivä, määräaika päättyy sitä edeltävänätyöpäivänä kello 12 (Brysselin aikaa).
11 artikla
1. Tarjouksen tekijät osallistuvat tarjouskilpailuun joko jättämällä
jäsenvaltion interventioelimelle kirjallisen tarjouksen vastaanottoilmoi-
tusta vastaan tai käyttämällä jotakin kirjallista televiestintämuotoa
vastaanottoilmoitusta vastaan.
2. Tarjouksessa on mainittava:
a) tarjouksen tekijän nimi ja osoite;
b) tarjottu määrä, rasvan vähimmäispitoisuus;
c) ehdotettu hinta 100 kilogrammalta voita, lukuun ottamatta sisäisiä
veroja, toimitettuna kylmävaraston ►
C1lastauslaiturille ◄ja
ilmaistuna euroina enintään kahden desimaalin tarkkuudella.
d) paikka, johon tarjottu voi on varastoitu.
3. Tarjous on pätevä ainoastaan, jos:
a) se koskee 4 artiklan 4 kohdan vaatimusten mukaista voimäärää;
b) sen mukana on tarjouksentekijän kirjallinen sitoumus noudattaa 4
artiklan 3 kohdan ja 17 artiklan 2 kohdan säännöksiä;
c) esitetään todiste, jonka mukaan tarjouksen tekijä on antanut siinä
jäsenvaltioissa, jossa tarjous on esitetty, ennen tarjousten jättämisenmääräajan päättymistä kyseisen tarjouskilpailun osalta tarjouskilpai-luvakuuden, joka on 5 euroa 100 kilogrammaa kohti.
4. Interventioelimelle alun perin toimitettu 3 kohdan b alakohdassa
tarkoitettu sitoumus on voimassa myöhemmin tehdyille tarjouksille,kunnes tarjouksen tekijä tai interventioelin nimenomaisesti toisinilmoittaa, jos
a) ensimmäisessä tarjouksessa ilmoitetaan, että tarjouksen tekijä aikoo
vedota tähän säännökseen;
b) myöhemmin tehdyissä tarjouksissa viitataan tähän säännökseen (11
artiklan 4 kohta) ja ensimmäisen tarjouksen päivämäärään.
5. Interventioelimen on kirjattava päivämäärä, jona se vastaanottaa
tarjouksen, vastaavat määrät ja valmistuspäivät sekä paikka, johon
tarjottu voi on varastoitu.
6. Tarjousta ei voi peruuttaa 10 artiklassa tarkoitetun, kyseisen
tarjouskilpailun tarjousten esittämiselle asetetun määräajan jälkeen.
12 artikla
Tarjousten voimassapysyminen tarjousten esittämiselle asetetun
määräajan jälkeen ja voin toimitus interventioelimen osoittamaanvarastoon 15 artiklan 3 kohdassa vahvistetussa määräajassa ovat
komission ►
C1asetuksen (ETY) N:o 2220/85(1) 20 artiklassa ◄
tarkoitetut pääasialliset vaatimukset.
13 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kello 9
(Brysselin aikaa) 10 artiklassa tarkoitetun määräajan päättymistäseuraavana päivänä tarjouksen tekijöiden tarjoamat määrät ja hinnat.
2. Jokaisessa tarjouskilpailussa tehdyt tarjoukset huomioon ottaen
komissio vahvistaa enimmäisostohinnan sovellettavien interventiohin-
tojen perusteella asetuksen (ETY) N:o 1255/1999 42 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
3. Voidaan päättää, että tarjouskilpailu ei johda jatkotoimiin.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 8
(1) EYVL L 205, 3.8.1985, s. 5.
▼B
14 artikla
1. Tarjous hylätään, jos ehdotettu hinta on korkeampi kuin 13 artiklan
2 kohdassa tarkoitettu kyseiseen tarjouskilpailuun sovellettava enim-mäishinta.
2. Tarjouskilpailusta johtuvia oikeuksia ja velvollisuuksia ei voi
luovuttaa muille.
15 artikla
1. Interventioelimen on ilmoitettava viipymättä jokaiselle tarjouksen
tekijälle, mihin tulokseen tämän osallistuminen tarjouskilpailuun onjohtanut.
Edellä 11 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu vakuus
vapautetaan viipymättä niiden tarjousten osalta, ►
C1joita ei ole
hyväksytty. ◄
2. Interventioelimen on toimitettava viipymättä tarjouskilpailun
voittajalle päivätty ja numeroitu toimitusvahvistus, jossa on:
a) toimitettava määrä;
b) voin viimeinen toimituspäivä;
c) kylmävarasto, johon voi on toimitettava.
3. Tarjouksen tekijä toimittaa voin kylmävaraston lastauslaiturille 21
päivän kuluessa tarjousten jättämisen määräajan päättymisestä. Toimitus
voidaan jakaa osiin.
Tarjouskilpailun voittaja vastaa lastin mahdollisista purkukustannuksista
kylmävaraston lastauslaiturille.
4. Tarjouskilpailuvakuus vapautetaan heti, kun tarjouksen tekijä on
toimittanut toimitusvahvistuksessa mainitun määrän toimituksellevahvistetussa määräajassa.
5. Jos tarjouskilpailun voittaja ei ole toimittanut tavaraa säädetyssä
määräajassa, 11 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu tarjouskil-pailuvakuus menetetään suhteessa toimittamatta jääneisiin määriin jaostosopimus purkautuu jäljellä olevan määrän osalta, jollei kyseessä ole
ylivoimainen este.
16 artikla
1. Interventioelin maksaa tarjouksen tekijälle voin haltuunottoa
seuraavan 45—65 päivän määräajan kuluessa jokaisesta haltuunotetustamäärästä tarjouksessa mainitun hinnan edellyttäen, että 3 ja 4 artiklansäännösten noudattaminen tarkistetaan.
2. Haltuunottopäivä on päivä, jona voi ►
C1toimitetaan ◄inter-
ventioelimen osoittamaan kylmävarastoon, kuitenkin aikaisintaan 15artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimitusvahvistuksen antamista►
C1seuraava päivä. ◄
17 artikla
1. Voita koskee varastoinnin koeaika. Tämän koeajan pituudeksi
vahvistetaan 30 päivää haltuunottopäivästä.
2. Tarjouksellaan myyjä sitoutuu, jos interventioelimen määräämään
varastoon saapumisen yhteydessä tehtävä tarkastus osoittaa, ettei voi ole3 ja 4 artiklan säännösten mukaista, tai jos voin aistinvarainenvähimmäislaatu varastoinnin koeajan lopussa osoittautuu liitteessä Ivahvistettua vähimmäislaatua huonommaksi:
a) ottamaan kyseisen voin takaisin ja
b) maksamaan kyseisen voin varastointikustannukset haltuunotto-
päivästä poistamispäivään.
Maksettavat varastointikustannukset määritetään neuvoston asetuksen
(ETY) N:o 1883/78 6 artiklan mukaisesti vahvistettujen kiinteämää-1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 9
▼M1
▼M1
räisten varastoonsaapumis-, varastostapoistamis- ja varastossaolokustan-
nusten perusteella(1).
4 JAKSO
Varastointi ja varastosta poistaminen
18 artikla
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava tekniset vaatimukset säätämällä
erityisesti enintään –15 ºC:een varastointilämpötilasta, siltä osin kuin on
kyse asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 2 kohdan kolmannessa
alakohdassa tarkoitetuista kylmävarastoista, sekä toteutettava muuttarvittavat toimenpiteet voin säilymisen takaamiseksi. Tähän liittyvätvaarat katetaan vakuutuksella, joka voi olla muodoltaan sopimukseenperustuva varastoijan velvoite tai interventioelimen yleinen vakuutus;
jäsenvaltio voi myös toimia omana vakuutuksenantajanaan.
2. Interventioelinten on vaadittava, että ►
C1voi toimitetaan
lastauslaiturille, viedään varastoon ja varastoidaan kuormalavoilla ◄
siten, että voierät on helppo tunnistaa ja niitä on helppo käsitellä.
3. Tarkastuksista vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on myös
toteutettava komission asetuksen ►C1(EY) N:o 2148/96(2)◄4
artiklassa säädetty ennalta ilmoittamaton tarkastus sen varmistamiseksi,
että voi on varastossa.
19 artikla
1. Interventioelimen on valittava käytettävissä olevista kylmävaras-
toista se, joka sijaitsee lähinnä voin varastointipaikkaa.
Jos muun varaston valinta ei aiheuta varastoinnin lisäkustannuksia,
interventioelin voi kuitenkin valita muun, 2 kohdassa mainitun
etäisyyden rajoissa sijaitsevan varaston:
Se voi valita muun, edellä mainittua etäisyyttä kauempana sijaitsevan
varaston, jos sen valinta vähentää kustannuksia, kun otetaan huomioonvarastoinnista ja kyseisestä kuljetuksesta aiheutuvat kustannukset. Tässä
tapauksessa interventioelimen on viipymättä ilmoitettava valintansa
komissiolle.
2. Asetuksen ►
C1(EY) N:o 1255/1999 ◄6 artiklan 2 kohdan
kolmannessa alakohdassa tarkoitetuksi enimmäisetäisyydeksi vahviste-
taan 350 kilometriä. Tämän etäisyyden ylittävältä osalta vahvistetaaninterventioelimen kannettavaksi kuljetuksen lisäkustannuksiksi 0,065euroa tonnia ja kilometriä kohden.
Jos ostava interventioelin kuuluu muun kuin sen jäsenvaltion alaisuu-
teen, johon tarjottu voi on varastoitu, ensimmäisessä alakohdassatarkoitettua enimmäisetäisyyttä laskettaessa ei kuitenkaan otetahuomioon myyjän varaston ja sen jäsenvaltion rajan välistä etäisyyttä,jonka alaisuuteen interventioelin kuuluu.
3. Interventioelin vastaa 2 kohdassa tarkoitetuista lisäkustannuksista
ainoastaan, jos voin lämpötila sen saapuessa varastoon on enintään 6 ºC.
20 artikla
Kun voi toimitetaan vapaasti varastosta, interventioelimen on voita pois
vietäessä luovutettava voi noudettavaksi kylmävaraston lastauslaituriltakuormalavoilla ja tarvittaessa lastattuna kuljetusvälineeseen jos tämä on
kuorma-auto tai rautatievaunu. Interventioelin vastaa tästä aiheutuneista
kustannuksista, ja voin ostaja vastaa mahdollisen ahtauksen taikuormalavoilta nostamisen kustannuksista.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 10
(1) EYVL L 216, 5.8.1978, s. 1.
(2) EYVL L 288, 9.11.1996, s. 6.▼B
▼B
5 JAKSO
Voin myynti
21 artikla
Jäsenvaltioiden interventioelimet voivat myydä kaikille asianomaisille
hallussaan pitämää voita, joka on varastoitu ennen ►M21 päivää
syyskuuta 1999 ◄.
22 artikla
1. Voi myydään vapaasti varastosta asetuksen (EY) N:o 1255/1999 4
artiklan 1 kohdan a alakohdassa vahvistettuun interventiohintaan, jotasovelletaan sopimuksen tekopäivänä, lisättynä 1 eurolla 100 kilo-
grammaa kohti.
Se myydään vähintään 5 tonnin suuruisina määrinä. Jos varastoon jäävä
määrä on kuitenkin vähemmän kuin 5 tonnia, myynti koskee tätäpienempää määrää.
2. Interventioelin myy voin vain, jos viimeistään ostosopimuksen
tekemisen yhteydessä on asetettu 10 euroa 100 kilogrammaa kohti olevavakuus, jonka tarkoituksena on varmistaa tämän asetuksen 23 artiklan 1
kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa määräajassa tapah-
tuvan voin haltuunottoa koskevien ja asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20artiklassa tarkoitettujen pääasiallisten vaatimusten toteuttaminen.
3. Interventioelimen on myytävä voi varastoon tuodussa järjestyk-
sessä ja aloitettava myynti saatavilla olevien kokonaismäärien tai
tarvittaessa toimijan osoittamassa yhdessä tai useammassa varastossasaatavilla olevien kokonaismäärien vanhimmasta tuotteesta.
23 artikla
1. Ostajan on otettava voi haltuunsa yhden kuukauden määräajassa
laskettuna myyntisopimuksen tekopäivästä.
Ostetun määrän haltuunotto voidaan jakaa osiin, joiden määrä ei voi olla
pienempi kuin 5 tonnia. Jos varastoon jäävä määrä on kuitenkinvähemmän kuin tämä kynnys, haltuunotto voi koskea tätä pienempäämäärää.
2. Ennen kunkin määrän haltuunottoa ostaja maksaa interventioeli-
melle haltuunotettavaa määrää vastaavan hinnan.
3. Lukuun ottamatta ylivoimaista estettä, myyntisopimus raukeaa
jäljellä olevien määrien osalta, jos ostaja ei ole ottanut voita haltuunsa 1kohdassa säädetyssä määräajassa.
4. Edellä 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu vakuus pidätetään niiden
määrien osalta, joiden myyntisopimus on rauennut 3 kohdan nojalla. Se
vapautetaan viipymättä säädetyssä ajassa haltuunotettujen määrienosalta.
5. Ylivoimaisen esteen tapauksessa interventioelin määrittää toimen-
piteet, jotka se arvioi välttämättömiksi ilmenneiden olosuhteiden vuoksi.
24 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kunkin viikon tiistaihin
mennessä edellisen viikon voimäärät:
a) joista on tehty myyntisopimus,
b) jotka on otettu haltuun.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 11
▼B
III LUKU
Voin tai kerman yksityinen varastointi
1 JAKSO
Varastointisopimus ja -edellytykset
25 artikla
Tässä luvussa tarkoitetaan:
— ”varastointierällä” vähintään yhden tonnin suuruista koostumuksel-
taan ja laadultaan yhdenmukaista samasta tehtaasta tulevaa määrää,joka on tuotu samana päivänä samaan varastoon;
— ”sopimusvarastoinnin alkamispäivällä” ►
C1varastoon saapumisen
päivää◄seuraavaa päivää;
— ”sopimusvarastoinnin viimeisellä päivällä” varastosta poistamisen
päivää edeltävää päivää.
26 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 3 kohdan neljännessä
alakohdassa tarkoitettujen kerman ja voin yksityistä varastointiakoskevien sopimusten osapuolina ovat sen jäsenvaltion interventioe-limet, jonka alueella kerma ja voi on varastoitu, ja luonnolliset henkilöttai oikeushenkilöt, jäljempänä ’sopimuspuolet’.
27 artikla
1. Yksityisen varastoinnin kohteena voi olla vain asetuksen (EY) N:o
1255/1999 6 ►
C1artiklan ◄3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa
tarkoitettu kerma ja voi.
Voin on oltava tuotettu tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdan a, b ja c
alakohdan säännösten mukaisesti sopimusvarastoinnin alkua edeltä-neiden 28 päivän aikana. Voin on vastattava liitteessä V tarkoitettua
tuotantojäsenvaltion kansallista laatuluokkaa ►
C1eikä voin radio-
aktiivisuus saa ylittää 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja ◄
enimmäistasoja.
2. Varastointisopimusta ei voida tehdä voista tai kermasta:
a) joista on haettu muissa yhteisön säännöksissä säädettyä suoran
kulutuksen tukea;
b) jotka on asetettu neuvoston asetuksen (ETY) N:o 565/80(1) 5 artiklan
1 kohdassa tarkoitettuun menettelyyn; myöhempää menettelyyn
asettamista pidetään sopimusvarastoinnin päättymisenä.
28 artikla
1. Varastointisopimus laaditaan kirjallisena, se koskee yhtä tai
useampaa varastointierää, ja siinä on oltava seuraavia seikkoja koskevat
säännökset:
a) voin tai kerman määrä, johon sopimusta sovelletaan;
b) tuen määrä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 38 artiklan sovelta-
mista;
c) sopimuksen täytäntöönpanoon liittyvät päivämäärät sanotun kuiten-
kaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 3 kohdan
viidennen alakohdan säännösten soveltamista;
d) kylmävarastojen tunnistetiedot.
2. Valvontatoimenpiteet, erityisesti 33 artiklassa tarkoitetut, sekä
tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot on sisällytettävä►
C1toimitusehtoihin, jotka ◄varastointijäsenvaltion interventioelin
laatii. Varastointisopimuksessa on viitattava ►C1näihin
toimitusehtoihin. ◄1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 12
(1) EYVL L 62, 7.3.1980, s. 5.
▼B
3. Toimitusehdoissa on määrättävä, että voipakkauksessa on oltava
ainakin seuraavat merkinnät, tarvittaessa koodina:
a) tehdaslaitoksen ja tuotantojäsenvaltion tunnistenumero;
b) tuotantopäivä;
c) varastoon saapumisen päivä;
d) valmistuserän numero;
e) maininta ”suolattu”, jos on kyse asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6
artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kolmannessa luetelma-
kohdassa tarkoitetusta voista;
f) liitteessä V tarkoitettu kansallinen laatuluokka;
g) nettopaino.
Jäsenvaltiot voivat määrätä, että varastoon saapumisen päivämäärää ei
ole pakko merkitä pakkauksiin, jos varastosta vastaava sitoutuupitämään rekisteriä, johon ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedotkirjataan varastoon saapumisen päivänä.
29 artikla
1. Varastoon vienti voidaan toteuttaa ainoastaan ►
C1saman◄
vuoden 15 päivän maaliskuuta ja 15 päivän elokuuta välisenä aikana.
Varastosta poistaminen voidaan toteuttaa ainoastaan varastointivuoden
16 päivästä elokuuta alkaen.
2. Varastosta poistamisen on tapahduttava kokonaisina varastoin-
tierinä tai toimivaltaisen viranomaisen luvalla tätä pienempinä määrinä.
Jäljempänä 33 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa
varastosta poistaminen voi koskea ainoastaan sinetöityä määrää.
30 artikla
1. Hakemus sopimuksesta interventioelimen kanssa voi koskea
ainoastaan voi- tai kermaeriä, joiden osalta varastointi on saatettupäätökseen.
Hakemuksen on saavuttava interventioelimelle 30 päivän kuluessa
varastoon saapumisen päivästä. Interventioelimen on kirjattava hake-
muksen vastaanottopäivä.
Jos hakemus kuitenkin saapuu interventioelimelle kymmenen työpäivän
kuluessa edellä tarkoitetun määräajan päättymisestä, varastointisopimus
voidaan tehdä, mutta tuen määrää alennetaan 30 prosentilla.
2. Varastointisopimus on tehtävä 30 päivän kuluessa hakemuksen
kirjaamispäivästä.
31 artikla
Jos voi varastoidaan muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa se on
tuotettu, 30 artiklassa tarkoitetun sopimuksen tekeminen edellyttää, ettäesitetään tuottajajäsenvaltion toimivaltaisen elimen viimeistään 50
päivää varastoinnin jälkeen antama todistus.
Todistuksessa on oltava 28 artiklan 3 kohdan a, b ja d alakohdissa
tarkoitetut tiedot sekä vahvistus siitä, että voi vastaa asetuksen (EY) N:o
1255/1999 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa olevaa
määritelmää.
Ensimmäisessä alakohdassa säädetyssä tapauksessa varastointisopimus
on tehtävä 60 päivän kuluessa hakemuksen kirjaamispäivästä.
2 JAKSO
Tarkastukset
32 artikla
1. Jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että tuen saamista koskevat
kaikki edellytykset täytetään.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 13
▼B
2. Sopimuspuolen, tai jäsenvaltion pyynnöstä tai sen luvalla,
varastosta vastuussa olevan henkilön on annettava valvonnastavastaavan toimivaltaisen viranomaisen käyttöön kaikki asiakirjat, joiden
avulla voidaan erityisesti varmistaa seuraavat seikat, siltä osin kuin on
kyse yksityisesti varastoiduista tuotteista:
a) tehdaslaitoksen ja tuotantojäsenvaltion hyväksymisnumero;
b) tuotantopäivä;
c) varastoon saapumisen päivä;
d) varastointierän numero;
e) sijainti varastossa ja varaston osoite;
f) varastosta poistamisen päivä.
3. Sopimuspuolen tai tarvittaessa tämän asemasta varastosta
vastuussa olevan henkilön on pidettävä jokaisen sopimuksen osaltatavarakirjanpitoa, joka on varaston käytettävissä ja johon sisältyvätseuraavat tiedot:
a) yksityisesti varastoitujen tuotteiden varastointierän numero;
b) varastoinnin ja varastosta poistamisen päivät;
c) voin tai kerman määrä varastointierittäin ilmoitettuna;
d) tuotteiden sijainti varastossa.
4. Varastoitujen tuotteiden on oltava helposti tunnistettavissa ja
käsiteltävissä sekä sopimuskohtaisesti yksilöityjä.
33 artikla
1. Varastoitaessa toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä tarkastuksia
ajanjaksona, joka alkaa varastoon viemisen päivänä ja päättyy 28 päivää
30 artiklassa tarkoitetun sopimushakemuksen kirjaamispäivän jälkeen.
Sen varmistamiseksi, että varastoidut tuotteet ovat tukikelpoisia,
vähintään viidelle prosentille varastoihin tuoduista määristä tehdäänriittävän edustavat tarkastukset, jotta varmistetaan, että erät ovatkokonaisuudessaan erityisesti tuotteiden painon, tunnistetietojen jaluonteen osalta fyysisesti sopimushakemuksen mukaisia.
2. Toimivaltaisen viranomaisen on
a) joko sinetöitävä kaikki tiettyyn sopimukseen, varastointierään tai
pienempään määrään liittyvät tuotteet 1 kohdassa tarkoitetun
tarkastuksen yhteydessä;
b) tai tehtävä ennalta ilmoittamatta pistokoetarkastus sen varmistami-
seksi, että tuotteet ovat varastossa. Otetun näytteen on oltavaedustava, ja sen on vastattava vähintään 10:tä prosenttia sopimuksen
kattamasta kokonaismäärästä, jota yksityisen varastoinnin tukitoi-
menpide koskee.
3. Sopimusvarastoinnin päättyessä toimivaltaisen viranomaisen on
tehtävä pistokoetarkastus, joka koskee tuotteiden tunnistamista japainoa. Jos voi kuitenkin jää varastoon sopimusvarastoinnin enimmäis-keston jälkeen, tämä tarkastus voidaan tehdä varastosta poistamisen
yhteydessä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tarkastusta varten tavarantoi-
mittajan on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kyseisetvarastointierät vähintään viisi työpäivää ennen
i) 210 työpäivää kestävän sopimusvarastoinnin päättymistä; tai
ii) varastostapoistamisen alkamista, jos nämä toimet toteutetaan 210
päivää kestävän jakson aikana tai sen jälkeen.
Jäsenvaltio voi hyväksyä viittä työpäivää lyhyemmän määräajan.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdan perusteella tehdyistä tarkastuksista on
laadittava kertomus, jossa on mainittava:
a) tarkastuspäivä;1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 14
▼M1
▼B
▼B
b) tarkastuksen kesto;
c) toteutetut toimet.
Vastuullisen virkailijan on allekirjoitettava tarkastuskertomus, joka
sopimuspuolen tai tarvittaessa varastosta vastuussa olevan henkilön on►
C1varmennettava ◄allekirjoituksellaan ja jonka on oltava maksua-
siakirjojen mukana.
5. Jos todetaan sääntöjenvastaisuuksia, jotka koskevat yli viittä
prosenttia tarkastetusta määrästä, tarkastusta laajennetaan ottamallatoimivaltaisen viranomaisen määräämä suurempi näyte.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näistä tapauksista neljän
viikon kuluessa.
3 JAKSO
Varastointituet
34 artikla
1. Asetuksen (ETY) N:o 1255/1999 6 artikla n 3 kohdan ensimmäi-
sessä alakohdassa tarkoitettua yksityisen varastoinnin tukea voidaanmyöntää ainoastaan sopimusvarastoinnille, jonka kesto on vähintään 90
päivää ja enintään 210 päivää.
Jos sopimuspuoli ei noudata 33 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
määräaikaa, tukea alennetaan 15 prosentilla ja sitä maksetaan ainoastaanjaksolta, jolta sopimuspuoli toimittaa toimivaltaisen viranomaisenhyväksymän todisteen siitä, että voi, tai tapauksen mukaan kerma, on
ollut sopimusvarastoinnissa.
2. Rajoittamatta 38 artiklan soveltamista komissio määrittää vuosit-
tain asetuksen (EY) N:o 1255/1999 42 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen mainitun asetuksen 6 artiklan 3 kohdan kolmannessaalakohdassa tarkoitetun tuen määrän kyseisen vuoden aikana alkavien
yksityisen varastoinnin sopimusten osalta.
3. Tuki maksetaan sopimuspuolen pyynnöstä
►
C1sopimusvarastoinninpäättymisen jälkeen, 120päivän kuluessa ◄
hakemuksen vastaanottamispäivästä edellyttäen, että 33 artiklan 3kohdassa tarkoitetut tarkastukset on tehty ja että maksuun oikeuttavia
edellytyksiä on noudatettu.
Jos meneillään on kuitenkin hallinnollinen tutkinta, joka koskee
tukioikeutta, maksu suoritetaan vasta, kun tukioikeus on vahvistettu.
4. Kun sopimusvarastointi on jatkunut 60 päivää, tuesta voidaan
sopimuspuolen pyynnöstä maksaa kerran ennakko, jos sopimuspuoli
antaa vakuuden, jonka määrä on ennakon määrä 10 prosentillakorotettuna. Tämän ennakon laskentaperusteena käytetään 90 päivänvarastointia. Vakuus vapautetaan viipymättä 3 kohdassa tarkoitetun tuenmäärän maksun jälkeen.
35 artikla
1. Jos voin tai kerman laatu on ensimmäisen 60 sopimusvarastointi-
päivän jälkeen huonontunut enemmän kuin tavanomaisestisäilytettäessä, sopimuspuolille voidaan yhden kerran varastointierääkohden antaa mahdollisuus omalla kustannuksellaan korvata viallisetmäärät samalla määrällä asetuksen (EY) N:o 1255/1999 6 artiklan 3
kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua voita tai kermaa.
Jos varastoinnin aikana tai varastosta poistamisen yhteydessä tehdyissä
tarkastuksissa todetaan viallisia määriä, näistä viallisista määristä eivoida maksaa tukea. Lisäksi jäljelle jäävän tukikelpoisen varastointieränmäärän on oltava vähintään yksi tonni. Samaa sääntöä sovelletaan erän
osaan, joka poistetaan varastosta ennen 16 päivää elokuuta tai ennen
varastoinnin vähimmäisajan päättymistä.
2. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauk-
sissa tuki lasketaan siten, että sopimusvarastoinnin ensimmäinen päiväon sopimusvarastoinnin alkamispäivä.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 15
▼B
36 artikla
1. Kerman varastointitukea voidaan myöntää ainoastaan pastöroi-
dusta kermasta, jonka rasvapitoisuus on vähintään 35 prosenttia ja
enintään 80 prosenttia.
2. Tuen laskentaa varten kermamäärät muunnetaan voiekvivalen-
teiksi suhteessa rasvapitoisuudeltaan 82-prosenttiseen voihin siten, että
kerman rasvamäärä kerrotaan kertoimella 1,20.
3. Toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä laboratorio tarkastaa 1
kohdassa tarkoitetun rasvapitoisuuden ennen kerman jäädyttämistä.
37 artikla
1. Jäsenvaltiot voivat sallia sopimuspuolten sitoutuvan noudattamaan
vapaaehtoisesti kaikkia kyseisen vuoden aikana tehtyihin sopimuksiinliittyviä varastointieriä koskevaa yhtenäistä vähimmäisrasvapitoisuutta,joka vahvistetaan ennakolta ja joka on 36 artiklan 1 kohdassatarkoitetuissa rajoissa.
2. Jos 1 kohtaa sovelletaan, tuki myönnetään ennakolta vahvistetun
vähimmäisrasvapitoisuuden perusteella.
Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden on tarkastettava paikalla usein ja
pistokokein rasvapitoisuus 36 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Jos tällaisessa tarkastuksessa todetaan, että rasvapitoisuus on pienempi
kuin ennalta vahvistettu vähimmäispitoisuus, varastointieristä, jotka onvarastoitu viimeisen sellaisen tarkastuksen jälkeen, joka ei antanutaihetta huomautuksiin, ei makseta tukea eikä 1 kohtaa enää sovelleta
kyseiseen sopimuspuoleen jäljelle jäävänä sopimusvarastointijaksona.
Jos todettu rasvapitoisuus kuitenkin ►
C1alittaa◄ennakolta vahvis-
tetun vähimmäispitoisuuden alle kahdella prosentilla, tukea maksetaantodetun rasvapitoisuuden perusteella kuitenkin siten, että tuen määräävähennetään 10 prosentilla.
38 artikla
1. Tuen määrää, varastoinnin ja varastosta poistamisen ajanjaksoja
sekä varastoinnin enimmäiskestoa voidaan muuttaa tehtävien sopi-musten osalta kyseisen vuoden aikana, jos markkinatilanne tätä
edellyttää.
2. Jos tarjouskilpailulla 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti euroina
vahvistettu tai yhteiseen rahaan osallistumattomien maiden osaltakansallisena valuuttana ilmaistu, sopimusvarastoinnin alkamisenpäivänä voimassa oleva enimmäisostohinta on suurempi kuin sopimus-
varastoinnin viimeisenä päivänä voimassa oleva enimmäisostohinta, 34
artiklan 2 kohdan mukaisesti määriteltyä tukea korotetaan silläenimmäisostohinnan vähennyksen osalla, joka ylittää kaksi prosenttiasopimusvarastoinnin alkamispäivänä voimassa olleesta hinnasta.
Jos tämä hinta on pienempi kuin sopimusvarastoinnin viimeisenä
päivänä voimassa oleva enimmäisostohinta, 34 artiklan 2 kohdanmukaisesti määriteltyä tukea alennetaan sillä enimmäisostohinnanlisäyksen osalla, joka ylittää kaksi prosenttia sopimusvarastoinninalkamispäivänä voimassa olleesta hinnasta. Tuen alennus ei voikuitenkaan olla suurempi kuin tarkoitetun tuen kokonaismäärä.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua tuen mukautusta sovelletaan vain,
jos sopimusvarastoinnin aikana on vahvistettu enimmäisostohinta 13artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti ja jos sopimusvarastoinninviimeisenä päivänä interventio-ostot on aloitettu useammassa kuin
kahdeksassa jäsenvaltiossa.
Jos enimmäisostohintaa ei ole vahvistettu sopimusvarastoinnin alka-
mispäivää edeltävän 21 päivän aikana, sopimusvarastoinninalkamispäivänä sovellettava enimmäisostohinta on 90 prosenttiavoimassaolevasta interventiohinnasta.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 16
▼B
IV LUKU
Siirtymä- ja loppusäännökset
39 artikla
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 2315/76, (ETY) N:o 1547/87, (ETY)
N:o 1589/87 ja (EY) N:o 454/95.
Asetusta (EY) N:o 454/95 sovelletaan kuitenkin ennen 1 päivää
tammikuuta 2000 tehtyihin yksityisen varastoinnin sopimuksiin.
Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetuk-
seen.
40 artikla
Tammikuun 1 päivän 2000 ja kesäkuun 30 päivän 2000 välisenä aikana
sovellettava voin interventiohinta vahvistetaan neuvoston asetuksessa
(EY) N:o 1400/1999(1).
41 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2000.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 17
(1) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 10.
▼B
LIITE I
KOOSTUMUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET, LAATUOMINAISUUDET JA MÄÄRITYS-
MENETELMÄT
Voi on pääasiallisesti kiinteää emulsiotyyppiä vesi rasvassa, ja sen koostumus ja laatuominaisuudet ovat
seuraavat:
Parametri Pitoisuus, laatuominaisuudet Vertailumenetelmä
Rasva Vähintään 82 % (2)
Vesi Enintään 16 % (2)
Rasvaton kuiva-aine Enintään 2 % (2)
Vapaat rasvahapot (1) Enintään 1,2 mmol/100 g
rasvaa(2)
Peroksidiluku Enintään 0,3 mekv. happea/
1 000 g rasvaa(2)
Koliformit Ei havaittavissa 1 g:ssa (2)
Muu kuin maitorasva Ei havaittavissa triglyseri-
dimäärityksellä(2)
Merkkiaineet (1)
— sterolit (2)
— vanilliini (2)
— karoteenihapon etyyliesterit (2)
— enenteenihapon triglyseridit (2)Ei havaittavissa (2)
Muut merkkiaineet (1) Ei havaittavissa Toimivaltaisen viranomaisen
hyväksymät menetelmät
Aistinvaraiset ominaisuudet Vähintään neljä pistettä
viidestä ulkonäön, maun ja
kiinteyden osalta(2)
Irrallinen vesi Vähintään neljä pistettä (2)
(1) Komission asetuksissa (ETY) N:o 3143/85 (EYVL L 298, 12.11.1985, s. 9), (ETY) N:o 429/90 (EYVL L 45,
21.2.1990 s. 8) ja (EY) N:o 2571/97 (EYVL L 350, 20.12.1997, s. 3) hyväksytyt merkkiaineet.
(2) Ks. luettelon laatimisesta maidon ja maitotuotteiden analysoimiseksi ja laadun arvioimiseksi sovelletuista
vertailumenetelmistä yhteisessä markkinajärjestelyssä annettu komission asetus (EY) N:o 1854/96, sellaisena kuinse on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 881/1999 (EYVL L 111, 29.4.1999, s. 24).1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 18
▼B
LIITE II
MÄÄRITYSMENETELMÄ VIERAIDEN RASVOJEN TOTEAMISEKSI
MAITORASVASTA TRIGLYSERIDIEN KROMATOGRAFISEN
MÄÄRITYKSEN AVULLA — VERSIO 1
1. Laajuus ja soveltamisala
Tässä standardissa vahvistetaan triglyseridien kaasukromatografinen
määritysmenetelmä, jonka avulla voidaan todeta maidon ja maitotuot-
teiden maitorasvassa olevat vieraat kasvi- ja eläinrasvat kuten naudantali
ja ihra.
Kasvi- ja eläinrasvat voidaan erottaa puhtaasta maitorasvasta kvalitatii-
visesti ja kvantitatiivisesti huolimatta ruokinta- ja lypsyolosuhteista.
Huomautus 1: Vaikka voihapon (C4), jota esiintyy yksinomaan maitor-
asvassa, avulla voidaan tehdä kvantitatiivisia arvioita pienistä ja
keskisuurista maitorasvapitoisuuksista kasvirasvoissa, kvalitatiivista ja
kvantitatiivista tietoa tuskin saadaan tapauksessa, jossa puhtaaseen
maitorasvaan on lisätty enintään 20 % (painoprosenttia) vierasta rasvaa;
tämä johtuu siitä, että maitorasvan C4-pitoisuus vaihtelee suuresti, n.
3,5 %:sta 4,5 %:iin (painoprosenttia).
Huomautus 2: Kvantitatiivisia tuloksia voidaan käytännössä saada
ainoastaan triglyseridimäärityksillä, koska kasvirasvojen sterolipitoisuus
vaihtelee tuotanto- ja käsittelyolosuhteiden mukaan.
2. Määritelmä
Maitorasvan sisältämät vieraat rasvat. Tässä standardissa vierailla
rasvoilla tarkoitetaan kaikkia muita kasvi- ja eläinrasvoja kuin maitor-asvaa.
3. Menetelmän periaate
Maitorasvan uuttamisen jälkeen valmistetaan perusliuos. Tästä liuoksesta
määritetään triglyseridit (kokonaishiililuvut) pakattuja kolonneja käyttäen
kaasukromatografisesti. Kun erikokoisten rasvamolekyylien (C24 — C54
— vain parilliset luvut) painoprosenttiarvot sijoitetaan triglyseridikaa-
vaan, vieraat rasvat voidaan joko todeta kvalitatiivisesti tai määrittää
kvantitatiivisesti.
Huomautus: Tässä selostettua määritystä noudattaen voidaan käyttää
kapillaarikaasukromatografiaa, jos saadaan takeet siitä, että tulokset ovat
vertailukelpoiset(
1).
4. Reagenssit
Käytettävien kemikaalien on oltava analyysilaatua.
4.1 Kantajakaasu: typpi, puhtausaste ≥99,996 %
4.2 Triglyseridistandardeja(2), tyydyttyneitä ja kolesteroleja, vakiomaitor-
asvan 6.5.4 kohdan mukaiseen vakiointiin
4.3 Vedetön metanoli4.4 n-heksaani4.5 n-heptaani4.6 Tolueeni4.7 Dimetyylikloorisilaaniliuos: liuotetaan 50 ml dimetyylikloorisilaania
283 ml:aan tolueenia.
4.8 Liekkikaasu: vetyä ja synteettistä ilmaa4.9 Stationaarifaasi: 125/150 µm (100/120 mesh) GasChromQ:n(
3) päällä
3 %:n OV-1
4.10 10-prosenttinen kaakaovoiliuos1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 19
(1) Sopivia menetelmiä on jo kuvattu, ks. D. Precht ja J.Molkentin: Quantitative triglyceride
analysis using short capillary columns, Chrompack News 4 16—17 (1993).
(2) Sopivia kaupallisia tuotteita on saatavissa.
(3) Esimerkkejä sopivien alan erikoiskaupasta saatavien tuotteiden kauppanimistä ovat
Extrelut, GasChromQ, Chrompack. Annetun tiedon tarkoituksena on helpottaastandardin soveltamista, ei kehottaa käyttämään tiettyä tuotetta. Raekoon ilmaisemisessaon siirrytty SI-mittajärjestelmän mukaiseen mikrometriin standardin BS 410: 1988
”BritishStandard Specification for test sieves” mukaisesti.
▼B
5. Laitteisto
Tavanomainen laboratoriovälineistö ja erityisesti seuraavat:
5.1 Korkean lämpötilan kaasukromatografi, joka soveltuu vähintään
400—450 ºC:n lämpötiloihin ja joka on varustettu liekki-ionisaatiode-
tektorilla (FID) ja kantajakaasun vakiomassavirtaussäätimellä.
Liekkikaasu: 30 ml/min (H2), 270 ml/min (synteettinen ilma).
Koska kantajakaasun virtausnopeus on suuri, liekkisuihkun on oltava
erityisen leveä.
Huomautus: Koska triglyseridimäärityksen aikana esiintyy korkeita
lämpötiloja, FID:n ja injektorijärjestelmän lasinen sisäputki on puhdis-
tettava usein.
Kaasukromatografissa on oltava septumit, jotka kestävät korkeita
lämpötiloja, vuotavat erittäin vähän ja joita voidaan käyttää toistuvasti.
Huomautus: Chromblue (tm) -septumit (Chrompack) ovat sopivia.
Septumit on vaihdettava säännöllisin väliajoin, esimerkiksi noin sadan
injektion jälkeen tai erotuskyvyn heikentyessä (ks. kuva 4).
5.2 Kromatografiakolonni
U-kirjaimen muotoinen lasikolonni (sisäläpimitta 2 mm, pituus 500 mm),
joka silanoidaan aluksi 6.1 kohdan mukaisesti dimetyylikloorisilaanilla
lasipinnan aktiivisuuden poistamiseksi.
Huomautus: Myös jonkin verran pidemmät (800—2000 mm) pakatut
kolonnit soveltuvat. Niiden avulla voidaan saavuttaa hieman parempi
tulosten uusittavuus. Toisaalta stationaarifaasissa esiintyy toisinaan
murtumia käytön jälkeen, mikä saattaa puolestaan heikentää kvantitatii-
visia tuloksia. Lisäksi FID-liekki sammuu helposti, koska kantajakaasun
virtausnopeuden on oltava erittäin suuri, 75—85 ml/min.
5.3 Kolonnin täyttämisen järjestelyt (ks. kuva 1)
5.3.1 Muovikolonni, jonka päissä on kierretulpat ja jossa on stationaarifaasin
täyttökorkeutta osoittava merkki
5.3.2 Tiheä seula (reikien koko noin 100 mikrometriä), jossa on kierretulppa,
joka kiinnittyy lasikolonniin kuvassa 1 esitetyllä tavalla
5.3.3 Deaktivoitua, silanoitua lasivillaa1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 20
▼B
5.3.4 Tärytin, jolla varmistetaan stationaarifaasin tasainen jakautuminen täytön
aikana
5.4 1—3 mm:n Extrelut-kolonni(1), jossa on silikageeliä. Tätä kolonnia
voidaan vaihtoehtoisesti käyttää maitorasvan uuttamiseen.
5.5 6,4 mm:n (1/4 ″) grafiittitiiviste, jossa on 6 mm:n reikä
5.6 Laitteisto, jolla lasikolonnin pinta silanoidaan 6.1 kohdan mukaisesti
5.6.1 Wulfin pullo
5.6.2 Vesi-imupumppu5.7 Vesihaude, jonka lämpötilaksi voidaan asettaa (50 ± 2) ºC
5.8 Kuivauskaappi, jonka lämpötilaksi voidaan asettaa (50 ± 2) ºC ja
(100 ± 2) ºC.
5.9 Mikrolitrapipetti5.10 Asteikolla varustettu 5 ml:n pipetti, jolla voidaan annostella 1,5 ml
metanolia
5.11 50 ml:n pyöreäpohjainen pullo5.12 Erlenmeyerpullo, jonka nimellistilavuus on 50 ml5.13 Suppilo5.14 Suodatin, jossa on pieni huokoskoko5.15 Pyöröhaihdutin5.16 Ampulleja, joiden nimellistilavuus on 1 ml ja jotka voidaan sulkea
alumiinitulpalla, jossa on sisäpuolinen kalvo
5.17 Injektioruisku, jonka mäntä ei ulotu neulan kärkeen.
Huomautus: Tällaisen ruiskun avulla saavutetaan parempi tulosten
uusittavuus.
Jotta vältetään septumin vioittuminen, neulan kärki olisi tarkastettava
säännöllisin väliajoin (esim. stereomikroskoopilla).
6. Menettely
6.1 Kolonnin valmistaminen (silanointi)
Kun Wulffin pullo on liitetty kuvan 2 osoittamalla tavalla vesi-
imupumppuun, putki 2 upotetaan 4.7 kohdassa tarkoitettuun liuokseen.
Kolonni täytetään sulkemalla sulkuhana; tämän jälkeen poistetaan letku
2.
Kolonni kiinnitetään telineeseen ja täytetään kokonaan dimetyylidikloor-
isilaanin liuoksella käyttäen pipettiä.
Wulffin pullon tilalle vaihdetaan 20—30 minuutin kuluttua suodatin-
pullo, ja kolonni tyhjennetään liittämällä se vesi-imupumppuun (ks. kuva
3).1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 21
(1) Ks. sivun 23 alaviite 3.
▼B
6.2 Kolonnin täyttäminen
Seuraavaksi huuhdellaan 75 ml:lla tolueenia ja 50 ml:lla metanolia;
tämän jälkeen tyhjennettyä kolonnia kuivataan kuivauskaapissa 100 ºC:n
lämpötilassa noin 30 minuuttia.
Kolonnin täyttämiseen käytetään kuvassa 1 esitettyä järjestelyä. Muovi-kolonni täytetään 4.9 kohdan mukaisella stationaarifaasilla merkkiin asti.
Täytettävän lasikolonnin alapäähän työnnetään terässauvalla noin 1 cm:n
pituinen lasivillatulppa, joka on etukäteen silanoitu. Tämän jälkeen
kolonnin pää suljetaan 5.3.2 kohdan mukaisella seulalla. Kolonni
täytetään stationaarifaasilla paineen alaisena (3 bar, N
2). Tärytintä
siirrellään edestakaisin lasikolonnia pitkin, jotta tämä täyttyisi yhtenäi-
sesti, kauttaaltaan ja tiiviisti.
Täytön jälkeen kolonnin toiseen päähän painetaan tiivis silanoitu
lasivillatulppa, putkesta ulos pistävät kuidut leikataan ja tulppaa
työnnetään sisään päin muutama millimetri käyttäen spaattelia.
6.3 Näytteiden valmistaminen
Näytteet valmistetaan käyttäen jotakin seuraavista kolmesta mene-
telmästä:
6.3.1 Maitorasvan erottaminen voista
Sulatetaan 5—10 g voita sopivassa astiassa 5.7 kohdan mukaisessa
vesihauteessa 50 ºC:n lämpötilassa.
Erlenmeyerpullo (50 ml) ja 5.14 kohdan mukaisella suodattimella
varustettu suppilo lämmitetään kuivauskaapissa 50 ºC:n lämpötilaan.
Sulatetun voinäytteen rasvakerros suodatetaan kyseisellä esilämmitetyllä
laitteistolla.
Saatu maitorasva ei sisällä juuri lainkaan fosfolipidejä.
6.3.2 Rasvajakeen uuttaminen Röse-Gottlieb-menetelmällä
Uuttaminen tehdään joko IDF-standardin IC: 1987, 16C: 1987 116A:
1987 tai 22 B: 1987 mukaisesti.
Näin saadun maitorasvan fosfolipidit antavat n. 0,1 % kolesterolipiikin.
Menetelmä ei siten vaikuta mainittavasti triglyseridispektriin, joka
vakioidaan 100:aan kolesterolin avulla.
6.3.3 Uuttaminen maidosta silikageelikolonnan avulla
Mikrolitrapipetillä annostellaan 0,7 millilitraa 20 ºC:n lämpötilaan
lämmitettyä maitoa 5.4 kohdan mukaiseen 1—3 ml:n Extrelut-kolonniin,
ja maidon annetaan levitä tasaisesti silikageeliin noin 5 minuutin ajan.
Valkuais-lipidikompleksit denaturoidaan lisäämällä pipetillä 1,5 ml
metanolia. Tämän jälkeen näyte uutetaan 20 ml:lla n-heksaania. n-
heksaani lisätään hitaasti pieninä erinä, ja ulos tippuva liuotin kerätään
50 ml:n pyöreäpohjaiseen pulloon, joka on etukäteen kuivattu tunnettuun
vakiopainoon.
Uuttamisen jälkeen kolonnin annetaan valua tyhjäksi.Liuottimet haihdutetaan eluaatista pyöröhaihduttimen avulla vesihau-
teessa 40—50 ºC:n lämpötilassa.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 22
▼B
Pullo kuivataan ja rasvamäärä määritetään punnitsemalla.
Huomautus: Rasvan uuttaminen Gerber-, Weibull-Berntrop- tai Schmid-
Bondzynski-Ratzlaff-menetelmällä taikka maitorasvan erottaminen deter-
genteillä (BDI-menetelmä) ei sovellu triglyseridi-määritykseen, koska
näissä menetelmissä rasvafaasiin joutuu suurehkoja määriä osittaisia
glyseridejä tai fosfolipidejä.
6.4 Näyteliuoksen valmistus
Kaasukromatografiaa varten käytetään 6.3 kohdassa saadun rasvan 5-
prosenttista n-heptaaniliuosta. Tämä näyteliuos valmistetaan punnitse-
malla vastaavat määrät 6.3.1 ja 6.3.2 kohdassa saatua näyteainesta ja
liuottamalla ne vastaaviin määriin n-heptaania.
Jos näyte on valmistettu 6.3.3 kohdan mukaisesti, pullossa olevaan
näyteainekseen lisättävän n-heptaanin määrä lasketaan punnituksen
perusteella ja jäännös liuotetaan siihen.
Noin 1 ml näyteliuosta pannaan 5.16 kohdan mukaiseen ampulliin.
6.5 Triglyseridien kromatografinen määritys
Kun käytetään korkeaa lämpötilaa ( ≤350 ºC) pitkäketjuisten triglyser-
idien C52—C56 eluointiin, perusviiva alkaa herkästi kohota etenkin, jos
kolonneja ei ole riittävästi valmisteltu ennen määritystä. Perusviivan
kohoaminen korkeassa lämpötilassa voidaan kokonaan ehkäistä joko
yhdistämällä kaksi kolonnia tai käyttämällä perusviivan vähennystä.
Kun käytetään kompensointikolonnia tai yhtä kolonnia, on käytettävä 5.5
kohdan mukaisia grafiittitiivisteitä; niitä on käytettävä myös injektorin ja
detektorin lasiosissa.
6.5.1 Perusviivan korjaus
Perusviivan kohoaminen estetään käyttäen jotakin seuraavista neljästä
menetelmästä:
6.5.1.1 Kolonnien yhdistäminen
Käytetään kahta pakattua kolonnia kompensointiin.
6.5.1.2 Perusviivan korjaus kaasukromatografilla
Perusviivan kohoaminen voidaan ehkäistä siten, että käytetään kaasukro-
matografia ensin ilman rasvaliuoksen injektointia, tallennetaan saatu
perusviiva ja vähennetään se määrityksen perusviivasta.
6.5.1.3 Perusviivan korjaus integrointiohjelmiston avulla
Perusviivan kohoaminen voidaan ehkäistä siten, että käytetään integroin-
tijärjestelmää ensin ilman rasvaliuoksen injektointia, tallennetaan saatu
perusviiva ja vähennetään se määrityksen perusviivasta.
6.5.1.4 Perusviivan korjaus kolonnin riittävän esikäsittelyn avulla
Kun kolonni esikäsitellään alussa riittävästi ja maitorasvaliuosta injek-
toidaan noin 20 kertaa, perusviivan kohoaminen korkeassa lämpötilassa
on usein niin vähäistä, ettei perusviivan korjausta tarvita.
6.5.2 Injektiomenettely
Diskriminaatiovaikutuksen välttämiseksi sovelletaan kuumainjektiome-
nettelyä, jolla myös saadaan parempia kvantitatiivisia tuloksia, kun on
kyse korkeassa lämpötilassa kiehuvista triglyseridikomponenteista. Tässä
menettelyssä rasvaliuos imetään ruiskuun ja kylmää neulaa lämmitetään
injektiopesässä noin 3 sekunnin ajan ennen infektiota. Tämän jälkeen
ruiskun sisältö injektoidaan nopeasti.
Huomautus: Tämä menettely vähentää ruiskussa tai injektiopesässä
tapahtuvan fraktioitumisen vaaraa. Suoraa injektointia kolonnin kuumen-
nettuun alkupäähän ei käytetä, koska kyseiseen paikkaan kertyvät
septumin hiukkaset ja vieraat aineet voidaan helposti eliminoida käytetyn
menettelyn avulla, kun injektoriosa vaihdetaan säännöllisesti irrottamatta
kolonnia.
Septumin vaurioitumisen välttämiseksi on ehdottomasti varottava taivut-
tamasta neulan kärkeä koskettamalla sillä näyteastian pohjaa (kärjen
taipumista ei aina havaitse paljaalla silmällä).1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 23
▼B
6.5.3 Pakatun kolonnin esikäsittely
Vaiheiden a)—c) aikana kolonnin alkupäätä ei ole saastumisen
välttämiseksi kiinnitetty detektoriin.
Edellä olevan 6.2 kohdan mukaisesti täytetyt kolonnit valmistellaan
seuraavasti:
a) 15 min 40 ml/min N2-virtaus 50 ºC:n lämpötilassa
b) kuumennetaan 1 K/min 355 ºC lämpötilaan, 10 ml N2/min
c) pidetään 355 ºC lämpötilassa 12—15 h
d) injektoidaan kahdesti 1 µl kaakaovoiliuosta (4.1 kohta) ja vastaava
lämpötilaohjelma
e) injektoidaan 20 kertaa 0,5 µl maitorasvaliuosta (6.4 kohta) 2—3
päivän ajan
Huomautus: Kaakaovoi koostuu lähes yksinomaan korkeassa lämpöti-
lassa kiehuvista C50—C56 -triglyserireistä. Kaakaovoin injektointi
soveltuu erityisesti tätä pitkäketjuista aluetta varten. Kun on kyse
korkeassa lämpötilassa kiehuvista triglyserideistä C50—C54, voi esiintyä
jopa vastekertoimia, jotka ovat noin 1,20. Kun maitorasvaliuosta
injektioidaan toistuvasti, alunperin korkea C50—C54 -triglyseridien
vastekerroin pienenee. Kun on kyse triglyserideistä, joiden asyyli-c-
luku on alhainen, kertoimet ovat lähellä 1:tä.
Vastaavasti esikäsitellään kolme paria 6.2 kohdan mukaisesti täytettyjä
kolonneja. Esikäsitellyt parit tarkistetaan maitorasvamäärityksellä tava-
nomaista testausta varten. Jatkossa käytetään kolonniparia, jolla
saavutetaan parhaat kvantitatiiviset tulokset (vastekertoimet lähes 1).
Jos vastekertoimet ovat suurempia kuin 1,20, kolonnia ei käytetä.
6.5.4 Kalibrointi
Kalibrointia varten määritetään vastaavien triglyseridien ja maitorasvan
(vakioitu rasva) kolestrolin vastekertoimet käyttäen triglyseridistandar-
deja (ainakin tyydyttyneet triglyseridit C24, C30, C36, C42, C48 ja C54
sekä kolesteroli; myös C50 ja C52 olisi edullista ottaa mukaan). Väliin
jäävät vastekertoimet voidaan määrittää interpoloimalla.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 24
▼B
Päivittäin on tehtävä 2—3 kalibrointia käyttäen vakioitua rasvaa. Jos
saadaan lähes yhtenevät tulokset, näytteiden triglyseridimäärityksessä
saadaan hyvin uusittavissa olevat kvantitatiiviset tulokset.
Vakioitu maitorasva säilyy useita kuukausia enintään –18 ºC:n varas-
tointilämpötilassa, joten sitä voidaan käyttää vertailuvakiona.
6.5.5 Lämpötilaohjelma, kantajakaasu ja muut triglyseridimäärityksen olosuh-
teet
Lämpötilaohjelma: kolonnin alkulämpötila 210 ºC, pidetään tässä
lämpötilassa 1 minuutin ajan, minkä jälkeen ohjelmoidaan nousemaan
6 ºC minuutissa 350 ºC:seen, jota pidetään yllä 5 minuutin ajan.
Detektorin ja injektorin lämpötila: 370 ºC.Huomautus: Detektorin, injektorin ja uunin lämpötilat (alkulämpötilat)
olisi pidettävä vakioina (myös öisin sekä viikonloppujen ja pyhien ajan).
Kantajakaasu: typpi, virtausnopeus 40 ml/min.Huomautus: Jos käytetään 80 cm:n kolonneja, virtausnopeuden on oltava
vähintään 75 ml/min N
2. Kantajakaasun virtaus on pidettävä samana
(myös öisin sekä viikonloppujen ja pyhien ajan). Täsmällinen kantaja-
kaasuvirtaus on säädettävä siten, että kolonnin pituudesta riippumatta
C54 eluoituu 341 ºC:n lämpötilassa.
Määrityksen kesto: 29,3 min.Injektoitava määrä: 0,5 µl.
Huomautus: Ruisku on jokaisen infektion jälkeen huuhdeltava puhtaalla
heptaanilla moneen kertaan.
FID-olosuhteet: 5.1 kohdan mukaiset.Huomautus: Liekki-ionisaatiodetektori sytytetään jokaisen työpäivän
alussa.
7. Integrointi, tulosten arviointi ja mittausolosuhteiden valvonta
Triglyseridit, joiden asyyli-c-luku on pariton (2n + 1), yhdistetään
edeltävään parilliseen triglyseridiin (2n). Huonommin uusittavia alhaisia
C56-pitoisuuksia ei oteta huomioon. Muut kromatogrammin triglyseridit
(huipun pinta-ala), mukaan lukien kolesteroli (huippu C24:n lähellä)
kerrotaan vastaavilla vakiorasvan vastekertoimilla (viimeinen kalibrointi)
ja normeerataan 100:aan. Vapaan kolesterolin lisäksi määritetään siten
triglyseridit C24, C26, C28, C30, C32, C34, C36, C38, C40, C42, C44,
CV46, C48, C50, C52 ja C54. Tulokset ilmaistaan painoprosentteina (g/
100 g).
Kromatogrammin huiput olisi arvioitava integraattorilla, jolla perusviiva
voidaan tulostaa. Optimoiduilla integrointiparametreillä tehtävän uudel-
leenintegroinnin tulisi olla mahdollista.
Kuvissa 5 ja 6 esitetään kaksi esimerkkiä triglyseridien kromatogram-
meista. Kuvassa 5 on kromatogrammi, jonka arviointi on helppoa, mutta
kuvassa 6 esiintyy satunnainen virhe alueella C50—C54: perusviiva
kulkee väärin verrattuna kuvaan 5. Tällaiset tyypilliset virheet voidaan
havaita suurella varmuudella ja välttää ainoastaan käyttämällä integraat-
toria, jossa perusviiva tulostuu.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 25
▼B
Mittausolosuhteiden valvontaa varten taulukossa 1 on tyypillisen
talvimaidon maitorasvan triglyseridipitoisuuksien keskiarvot ja keskiha-
jonnat, jotka on saatu saman rasvan 19 määrityksestä:1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 26
▼B
Taulukko 1: maitorasvan triglyseridikoostumus,19 määrityksen
keskiarvot ja -hajonnat
(g/100 g)
Triglyseridi Keskiarvo Keskihajonta
C24 0,04 0,004
C26 0,26 0,007
C28 0,66 0,020C30 1,31 0,023
C32 2,92 0,030
C34 6,73 0,053
C36 12,12 0,030
C38 12,92 0,054
C40 9,70 0,019
C42 7,62 0,020
C44 7,35 0,025
C46 7,91 0,029
C48 9,09 0,048
C50 9,97 0,038
C52 7,76 0,042
C54 3,32 0,020
Jos keskihajonta on huomattavasti taulukossa 1 esitettyä suurempi,
kromatogrammi ei ole luotettava ja septum tai kaasuvirtaus on
tarkistettava. Syynä voi olla myös se, että septumista irronneita pieniä
hiukkasia on kertynyt kolonnin alkupään lasivillatulppaan tai kolonni on
muuttunut tarkoitukseen soveltumattomaksi vanhentumisen, lämpötila-
vaikutusten tms. vuoksi (ks. kuva 3).
8. Vieraiden rasvojen kvalitatiivinen toteaminen
Vieraiden rasvojen toteamista varten on kehitetty triglyseridikaavoja
(taulukko 2), joihin liittyy S-arvojen rajat (taulukko 3), joiden sisällä
puhtaan maitorasvan S-arvot voivat vaihdella. Jos nämä rajat ylittyvät,
näytteen voidaan olettaa sisältävän vierasta rasvaa.
Esimerkiksi ihralisäyksen toteamista varten herkin kaava on seuraava:
6,5125 · C26 + 1,2052 · C32 + 1,7336 · C34 + 1,7557 · C36 + 2,2325 ·
C42 + 2,8006 · C46 + 2,5432 · (1) C52 + 0,9892 · C54 = S
Huomautus: puhtaalle maitorasvalle saatiin 99 prosentin luottamusväli
S = 97,96—102,04 ja kaikkien S-arvojen keskihajonta 0,39897, kun
käytettiin 755:tä erilaista maitorasvanäytettä.
Tällaisen kaavan avulla voidaan ilman tietokonetta selvittää, poikkeaako
tuntemattoman rasvanäytteen triglyseridisisällön tässä mainituilla kertoi-
milla painotettu summa alueesta 97,96—102,04, jolloin on
todennäköisimmin kyse vieraan rasvan lisäyksestä.
Taulukossa 2 on erilaisia triglyseridikaavoja erilaisten vieraiden rasvojen
toteamista varten. Seuraavien vierasrasvaryhmien toteamiseen voidaan
käyttää yhteistä kaavaa: soijapapuöljy, auringonkukkaöljy, oliiviöljy,
rapsinsiemenöljy, pellavansiemenöljy, vehnänalkioöljy, maissinalkioöljy,
puuvillansiemenöljy ja hydrattu kalaöljy; kookosrasva ja palmunydin-
rasva; palmuöljy ja naudantali.
Koska myös vieraitten rasvojen triglyseridikoostumus vaihtelee, käytet-
tiin jopa neljää erilaista saman vierasrasvatyypin kokeellisesti mitattua
triglyseridiarvojoukkoa. (Samaa vierasrasvatyyppiä koskevista raja-
arvoista epäsuotuisin otettiin huomioon (ks. taulukko 4).)
Seuraavalla ”yleiskaavalla” saadaan yhtäläisen hyviä tuloksia kaikkien
vieraitten rasvojen osalta:
- 2,7575 · C26 + 6,4077 · C28 + 5,5437 · C30 - 15,3247 · C32 + 6,2600 ·
C34 + 8,0108 · C40 - 5,0336 · C42 + 0,6356 · C44 + 6,0171 · C46 = S1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 27
▼B
Mielivaltaisen vierasrasvayhdistelmän toteamista maitorasvassa koskevat
laskelmat ovat osoittaneet, että vaikka esim. ihraa varten taulukossa 2
esitetyssä kaavassa kyseisen vieraan rasvan toteamisraja on alhainen
(2,7 %), toteamisrajaltaan korkeammat rasvat kuten kookosöljy (totea-
misraja 26,8 %), palmuöljy (12,5 %) tai palmunydinrasva (19,3 %)
voidaan todeta ainoastaan, josniitä onlisätty erittäin paljon maitorasvaan.
Sama huomautus koskee muita taulukon 2 kaavoja.
Taulukko 2: Triglyseridikaavat erilaisten vieraitten rasvojen totea-
miseksi maitorasvasta sekä S-arvojen keskihajonta (SD)
Kaava soijapapu-, auringonkukka-, oliivi-, rapsinsiemen-, pellavansiemen-, vehnä-
nalkio-, maissinalkio-, puuvillansiemen- ja kalaöljyä varten
2,0983 · C30 + 0,7288 · C34 + 0,6927 · C36 + 0,6353 · C38 + 3,7452 ·
C40 - 1,2929 · C42 + 1,3544 · C44 + 1,7013 · C46 + 2,5283 · C50 = S;
SD = 0,38157
Kaava kookos- ja palmunydinrasvaa varten
3,7453 · C32 + 1,1134 · C36 + 1,3648 · C38 + 2,1544 · C42 + 0,4273 ·
C44 + 0,5809 · C46 + 1,2926 · C48 + 1,0306 · C50 + 0,9953 · C52 +
1,2396 · C54 = S; SD = 0,11323
Kaava palmuöljyä ja naudantalia varten
3,6644 · C28 + 5,2297 · C30 - 12,5073 · C32 + 4,4285 · C34 - 0,2010 ·C36 + 1,2791 · C38 + 6,7433 · C40 - 4,2714 · C42 + 6,3739 · C46 = S;
SD = 0,81094
Kaava ihraa varten
6,5125 · C26 + 1,2052 · C32 + 1,7336 · C34 + 1,7557 · C36 + 2,2325 ·
C42 + 2,8006 · C46 + 2,5432 · C52 + 0,9892 · C54 = S; SD = 0,39897
Tuntemattoman rasvanäytteen määritystä varten on siten käytettävä
kaikkia taulukon 2 kaavoja ja yleiskaavaa (2), jos on todennäköistä,
että näyte on seos, jossa on maitorasvaa ja jotakin 14 vierasrasvasta tai
jotakin kyseisten vierasrasvojen yhdistelmää. Jos määritettävän rasva-
näytteen triglyseridiarvoja kaavoihin sijoitettaessa ainoastaan yhdessä
viidestä kaavasta saadaan taulukon 3 rajojen ulkopuolella oleva S-arvo,
kyse on todennäköisimmin muunnetusta maitorasvasta. Jos ainoastaan
yksi taulukon 2 neljästä kaavasta osoittaa vierasrasvaa, lisätyn vieraan
rasvan lajista ei voida tehdä päätelmiä.
Taulukko 3: maitorasvojen S-arvojen rajat
Kaava S-arvon vaihteluväli
Soijapapu-, auringonkukka-, oliivi-,
rapsinsiemen-, pallavansiemen-, vehnä-
nalkio-, maissinalkio-, puuvillansiemen-
ja kalaöljy 98,05 — 101,95
Kookos- ja palmunydinrasva 99,42 — 100,58
Palmuöljy ja naudantali 95,90 — 104,10
Ihra 97,96 — 102,04
Yleiskaava 95,68 — 104,32
Taulukossa 4 esitetään eri vierasrasvojen toteamisrajojen arvot 99
prosentin luottamustasolla. Ensimmäisessä sarakkeessa on vähimmäisto-
teamisraja taulukon 2 parhaita maitorasvakaavoja varten. Toisessa
sarakkeessa ovat yleiskaavan toteamisrajat. Vaikka yleiskaavan totea-
misrajat ovat jonkin verran korkeammat, hieman suurempien
vierasrasvapitoisuuksien toteamiseen tarvitaan vain tätä kaavaa. Kaikilla
kaavoilla voidaan todeta myös erilaiset vieraitten rasvojen yhdistelmät.
Tietynlaisten vieraitten rasvojen triglyseridipitoisuuksien vaihteluväli ei
vaikuta merkittävästi toteamisrajoihin.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 28
▼B
Taulukko 4: vieraitten rasvojen lisäystä maitorasvaan koskevat
toteamisrajat prosentteina 99 prosentin luettamustasolla
Erilliset kaavat Yleiskaava
Soijapapuöljy 2,1 4,4
Auringonkukkaöljy 2,3 4,8
Oliiviöljy 2,4 4,7
Kookosrasva 3,5 4,3
Palmuöljy 4,4 4,7
Palmunydinrasva 4,6 5,9
Rapsinsiemenöljy 2,0 4,4
Pellavansiemenöljy 2,0 4,0
Vehnänalkioöljy 2,7 6,4Maissinalkioöljy 2,2 4,5
Puuvillansiemenöljy 3,3 4,4
Ihra 2,7 4,7
Naudantali 5,2 5,4
Hydrattu kalaöljy 5,4 6,1
Huomautus: S-vaihteluvälit on laskettu siten, että vieraan rasvan lisäysoletus
tehdään ainoastaan, jos yksittäisten kaavojen rajat ylittyvät (ks. taulukko 4).
9. Vieraan rasvan kvantitatiivinen määritys
Seuraavan kaavan avulla saadaan kvantitatiivista tietoa vieraan rasvan
pitoisuudesta maitorasvanäytteessä:
Xð%Þ¼100/C1j ð100 /C0SÞð3Þ=ð100 /C0SFÞj;
jossa X on tuntemattoman vieraan rasvan tai rasvaseoksen määrä
maitorasvassa. Vieraan rasvan lisäämisen muuttama S-arvo saadaan
sijoittamalla vierasrasva-maitorasvaseoksen triglyseridiarvot yleistrigly-
seridikaavaan. Jos maitorasvaan lisätään tuntematonta vierasta rasvaa,
SF:n arvoksi valitaan yleiskaavan eri vierasrasvoille tuottamien S-arvojen
keskiarvo (SF= 7,46). Hyviä kvantitatiivisia tuloksia kaikkia vierasras-
valisäyksiä varten saadaan myös käyttämällä palmuöljy-naudantalikaavaa
(taulukko 2) ja keskiarvoa SF= 10,57.
Jos vierasrasvan laji tunnetaan, edellä olevaan kaavaan on sijoitettava
seuraavat SF-arvot ja on käytettävä vieraan rasvan lajia vastaavaa
taulukon 2 kaavaa.
Taulukko 5: eri vierasrasvojen SF-arvot
Vieras rasva SF
Soijapapuöljy 8,18
Auringonkukkaöljy 9,43
Oliiviöljy 12,75
Kookosrasva 118,13
Palmuöljy 7,55
Palmunydinöljy 112,32
Rapsinsiemenöljy 3,30
Pellavansiemenöljy 4,44
Vehnänalkioöljy 27,45
Maissinalkioöljy 9,29
Puuvillansiemenöljy 41,18
Ihra 177,55Naudantali 17,56
Hydrattu kalaöljy 64,121999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 29
▼B
10. Toteamismenetelmän soveltamisala
Edellä esitetty menetelmä soveltuu irtomaidon tutkimiseen ja perustuu
maitorasvanäytteiden edustavuuteen.
Erittäin valikoiva toteaminen olisi mahdollista, jos edellä esitettyjä
vastaavat kaavat edustavan maitorasvojen joukon osalta määritettäisiin
kutakin maata varten erikseen.
Toteamismahdollisuudet olisivat erityisen suotuisat, jos edellä esitettyjä
vastaavat kaavat edustavan maitorasvojen joukon osalta määritettäisiin
kussakin maassa erikseen. Tällöin ei tarvita monimutkaisia tietokoneoh-
jelmia, jos sovelletaan taulukossa 2 käytettyjä triglyseridiyhdistelmiä ja
kertoimet määritetään uudelleen pienimmän neliösumman menetelmällä.
Kun käytetään taulukossa 3 olevia S-arvon vaihteluvälejä, kaavoja
voidaan yleisesti soveltaa erityisissä ruokintaolosuhteissa, kun esimer-
kiksi on kyse aliruokinnasta tai lehmien ruokinnasta rehuhiivalla tai Ca-
saippuoilla. Kaavat voivat osittain tuottaa muunnettuun maitorasvaan
viittaavia tuloksia ainoastaan äärimmäisissä ruokintaolosuhteissa (esimer-
kiksi rehuöljyjen runsas antaminen, Ca-saippuoiden runsas antaminen
rehurasvojen yhteydessä jne.).
Huomautus: Fraktioituneet maitorasvat tulkitaan yleensä muuntamatto-
maksi maitorasvaksi, jos muuntamista epäillään ainoastaan, kun raja-
arvot ylittyvät. Kaavat osoittavat muuntamisen tapahtuneen ainoastaan,
jos fraktioituneen maitorasvan rasvahappokoostumus on poikkeuksellinen
(esimerkiksi kova fraktio, joka saadaan aikaan fraktioitaessa fysikaalisen
menetelmin korkeassa n. 30 ºC:n lämpötilassa ja saannon ollessa alhainen
[muutama prosentti] tai fraktioitaessa ylikriittisen CO2:n avulla).
Maitorasvan fraktioituminen voidaan kuitenkin tunnistaa muilla menette-
lyillä kuten erottavalla pyyhkäisykalorimetrialla.
11. Menetelmän tarkkuus
Määritetään maitorasvaa käyttäen taulukon 2 kaavojen ja taulukon 3 S-
arvoalueiden perusteella.
11.1 Toistettavuus
Ilmaistaan niiden S-arvojen erona, jotka on saatu kahdessa mahdolli-
simman lähekkäin tehdyssä määrityksessä, jotka tekee sama henkilö
samaa menettelyä noudattaen samanlaisesta näyteaineistosta samoissa
olosuhteissa (sama henkilö, samat välineet/laitteet, sama laboratorio):
Taulukko 6: eri kaavojen toistettavuusrajat (r)
Kaava r
Soijapapu-, auringonkukka-, oliivi-, rapsin-
siemen-, pallavansiemen-, vehnänalkio-,
maissinalkio-, puuvillansiemen- ja kalaöljy 0,67
Kookos- ja palmunydinrasva 0,12
Palmuöljy ja naudantali 1,20
Ihra 0,58
Yleiskaava 1,49
11.2 Uusittavuus
Ilmaistaan niiden S-arvojen erona, jotka on saatu kahdessa eri aikaan
tehdyssä määrityksessä, jotka tehdään eri laboratorioissa samaa menet-
telyä noudattaen samanlaisesta näyteaineistosta erilaisissa olosuhteissa
(eri henkilö, eri välineet/laitteet).
Taulukko 7: eri kaavojen uusittavuusrajat (R)
Kaava R
Soijapapu-, auringonkukka-, oliivi-, rapsin-
siemen-, pellavansiemen-, vehnänalkio-,
maissinalkio-, puuvillansiemen- ja kalaöljy 1,08
Kookos- ja palmuydinrasva 0,40
Palmuöljy ja naudantali 1,811999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 30
▼B
Kaava R
Ihra 0,60
Yleiskaava 2,07
11.3 Kriittinen ero
Toistettavuus- (r) ja uusittavuusrajojen (R) avulla voidaan laskea kriittiset
erot kaikkia taulukossa 3 olevia S-arvojen vaihteluvälejä varten
(kaksoismääritys). Vastaavat arvot ovat taulukossa 8.
Taulukko 8: kriittiset erot kaikkia triglyseridikaavoja varten
Kaava vaihteluväli
Soijapapu-, auringonkukka-, oliivi-, rapsin-
siemen-, pallavansiemen-, vehnänalkio-,
maissinalkio-, puuvillansiemen - ja kalaöljy 97,43 — 102,57
Kookos- ja palmunydinrasva 99,14 — 100,86
Palmuöljy ja naudantali 94,91 — 105,09
Ihra 97,65 — 102,35
Yleiskaava 94,58 — 105,42
11.4 Tulosten hyväksyttävyys
Kaikki kahden desimaalin tarkkuuteen pyöristetyt triglyseridien C24,
C26, C28—C54 sekä kolesterolin pitoisuudet on normeerattava tarkasti
100:aan.
Kaksoismäärityksen tulosten avulla tarkistetaan tulosten toistettavuus.
Toistettavuusvaatimus täyttyy, jos kaikista viidestä triglyseridikaavasta
yhdenkään antamien kahden S-arvon erotus ei ylitä taulukossa 6 esitettyjä
r-arvoja.
Ihanteellisten kaasukromatografiaolosuhteiden ja erityisesti kolonnin
laadun tarkistamista varten on varmistettava, että 10 määrityskerran
tuottamien pienimmän ja suurimman S-arvon erotus ei minkään viiden
triglyseridikaavan osalta ylitä arvoa x · r, jossa x = 1,58 [10 toistokertaa,
ks. kirjallisuusviite (16)], eikä toistettavuuden raja-arvo r ylity minkään
taulukossa 6 olevan kaavan osalta.
12. Standardiviitteet
DIN 10336: 1994 Nachweis und Bestimmung von Fremdfetten in
Milchfett anhand einer gaschromatogra-
phischen Triglyceridanalyse
IDF Standard 1C:
1987Milk, Determination of Fat Content — Röse
Gottlieb Gravimetric Method
IDF Standard 16C:
1987Cream. Determination of Fat Content — Röse
Gottlieb Gravimetric Method
IDF Standard 116A:
1987Milk-Based Edible Ices and Ice Mixes. Deter-
mination of Fat Content — Röse Gottlieb
Gravimetric Method
IDF Standard 22B:
1987Skimmed milk, Whey & Buttermilk. Determi-
nation of Fat Content — Röse Gottlieb
Gravimetric Method
13. Viitteet
1. Commission of the European Communities: Detection of foreign fats
in milk fat by means of gas chromatographic triglyceride analysis ;
Doc N:o VI/5202/90-EN, VI/2645/91.
2. Commission of the European Communities: Control of butter fat
purity of 100 different samples of different feeding periods From 11
EEC countries ; Doc N:o VI/4577/93.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 31
▼B
3. Commission of the European Communities: Consideration of results
from the first, second, third, fourth, fifth and sixth EEC collaborative
trial: Determination of triglycerides in milk fat ; Doc N:o VI/2644/91,
VI/8.11.91, VI/1919/92, VI/3842/92, VI/5317/92, VI/4604/93.
4. Timms, R. E.: Detection and quantification of non-milk fat in
mixtures of milk and non-milk fats . Dairy Research47 295—303
(1980).
5. Precht, D., Heine, K.: Nachweis von modifiziertem Milchfett mit der
Triglyceridanalyse. 2. Fremdfettnachweis im Milchfett mit Hilfe von
Triglyceridkombinationen 41 406—410 (1986).
6. Luf, W., Stock, A., Brandl, E.: Zum Nachweis von Fremdfett in
Milchfett über die Trigylceridanalyse. Österr . Milchwirtsch.
Wissensch. Beilage 5, 42 29—35 (1987).
7. Precht, D.: Bestimmung von pflanzlichen Fetten oder tierischen
Depotfetten in Milchfett. Kieler Milchwirtsch. Forschungsber .4 2
143—157 (1989).
8. Precht D.: Schnelle Extraktion von Milchfett, Kieler Milchwirtsch .
Forschungsber. 42 119—128 (1990).
9. Precht, D.: Schnelle gaschromatographische Triglyceridanalyse von
Milchfett. Kieler Milchwirtsch. Forschungsber. 42 139—154 (1900).
10. Precht, D.: Control of milk fat purity by gas chromatographic
triglyceride analysis . Kieler Milchtwirtsch. Forschungsber. 43 (3)
219—242 (1991).
11. Precht, D.: Detection of adulterated milk fat by fatty acid and
triglyceride analysis . Fat Sci. Technol. 93 538—544 (1991).
12. Precht, D.: Detection for foreign fat in milk fat. I. Qualitative
detection by triacylglycerol formulae. II. Quantitative evaluation of
foreign fat mixtures . Z. Lebensm. Unters. Forsch. 194 1—8,
107—114 (1992).
13. Precht, D.: ”Gas chromatography of triacylglycerols and other lipids
on packed columns” , GRC Handbook of Chromatography: Analysis
of lipids, blz. 123—138, Ed. K.D. Mukherjee, N. Weber, J. Sherma,
CRC Press, Boca Raton (1993).
14. Precht, D., Molkentin, J.: Quantitative triglyceride analysis using
short capillary columns , Chrompack News 4 16—17 (1993).
15. Molkentin, J., Precht, D.: Comparison of packed and capillary
columns for quantitative gas chromatography of triglycerides in milk
fat. Chromatographia 39 (5/6) 265—270 (1994).
16. Stange, K.: Angewandte Statistik, Erster Teil, Eindimensionale
Probleme , Springer-Verlag, Berlijn, blz. 378 (1970).1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 32
▼B
LIITE III
VOIN AISTINVARAINEN ARVIOINTI
1.Soveltamisala
Tässä esitetyn voin aistinvaraisen arviointimenettelyn tarkoituksena on
tarjota käyttöön yhtenäinen menetelmä, jota voidaan soveltaa kaikissa
jäsenvaltioissa.
2.Määritelmät
Aistinvaraisella arvoinnilla tarkoitetaan tuotteen ominaisuuksien tutkimista
aistielinten avulla.
Raadilla tarkoitetaan valittujen arvioijien ryhmää, jonka jäsenet tekevät
työtään arvioinnin aikana itsenäisesti ja vaikuttamatta toinen toisiinsa.
Pisteytyksellä tarkoitetaan aistinvaraista arviota, jonka raati ilmaisee
numeroasteikolla. Arvioinnissa on käytettävä virhenimikkeistöä.
Luokituksella tarkoitetaan pisteytyksen perusteella tehtävää laatuluokitusta.
Valvonta-asiakirjoilla tarkoitetaan asiakirjoja, joihin kirjataan kunkin
ominaisuuden pistemäärä ja tuotteen lopullinen luokitus. (Valvonta-asiakir-
jaan voidaan merkitä myös tuotteen kemiallinen koostumus).
3.Arviointihuone
3.1 Järjestelyjen avulla on varmistettava, että ulkoiset tekijät eivät vaikuta
arviointihuoneessa oleviin arvioijiin.
3.2 Arviointihuoneessa ei saa olla vieraita hajuja, ja huoneen on oltava helposti
siivottavissa. Seinien on oltava vaaleat.
3.3 Arviointihuoneen ja sen valaistuksen on oltava sellaiset, että ne eivät vaikuta
pisteytettävien tuotteiden ominaisuuksiin. Huoneessa on oltava asianmu-
kainen lämpötilan säätö.
4.Arvioijien valinta
Arvioijan on tunnettava erityyppiset voit, ja hänen on oltava pätevä tekemään
aistinvaraista luokitusta. Toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava arvioijan
pätevyys säännöllisesti (vähintään kerran vuodessa).
5.Raatia koskevat vaatimukset
Raadissa on oltava pariton määrä arvioijia, kuitenkin vähintään kolme.
Raadin jäsenten enemmistön on oltava toimivaltaisen viranomaisen työnte-
kijöitä tai hyväksyttyjä henkilöitä, jotka eivät ole meijeriteollisuuden
palveluksessa.
6.Kunkin ominaisuuden arviointi
6.1 Aistinvarainen arviointi koskee seuraavaa kolmea ominaisuutta: ulkonäkö,
kiinteys ja maitto.
Ulkonäöllä tarkoitetaan seuraavia piirteitä: väri, silmin havaittava puhtaus,
mahdollinen homekasvu ja irrallinen vesi. Irralisen veden esiintyminen
tutkitaan IDF-standardin 112A/1989 mukaisesti.
Kiinteydellä tarkoitetaan seuraavia piirteitä: kovuus ja levittyvyys
Voin kiinteyttä voidaan arvioida fysikaalisin menetelmin. Komission on
tarkoitus yhtenäistää nämä menetelmät tulevaisuudessa.
Maittoon kuuluvat seuraavat piirteet: haju ja maku.
Huomattava poikkeama suositellusta lämpötilasta estää kiinteyden ja maiton
luotettavan arvioinnin. Lämpötilan merkitys on keskeinen.
6.2 Kukin ominaisuus on arvioitava erikseen aistinvaraisesti. Pisteytyksen on
oltava taulukon 1 mukainen.
6.3 Arvioijen voi olla aiheellista ennen varsinaisen arvioinnin alkua pisteyttää
yhteisesti yhden tai useamman vertailunäytteen ulkonäkö, kiinteys ja maitto,
jotta saavutetaan yhteinäinen arviointikäytäntö.
6.4 Hyväksymisen edellyttämät pistemäärät ovat seuraavat:1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 33
▼B
Enintään Vaadittu
Ulkonäkö 5 4
Kiinteys 5 4
Maitto 5 4
Jos vaadittua pistemäärää ei saavuteta, virhe on kuvattava. Kunkin arvioijan
antama pistemäärä on kirjattava valvonta-asiakirjaan erikseen jokaisen
ominaisuuden osalta. Tuote hyväksytään tai hylätään enemmistön päätöksen
perusteella. Tuloksia, joissa kunkin ominaisuuden pistemäärät poikkeavat
toisistaan enemmän kuin yhden pisteen verran, ei saisi esiintyä usein
(enintään yhdessä näytteessä 20:stä). Muussa tapauksessa raadin johtajan on
tarkistettava raadin pätevyys.
7.Valvonta
Raadin johtaja, jonka on oltava toimivaltaisen viranomaisen virkamies,
vastaa yleisesti koko menettelystä; hän voi olla raadin jäsen. Hänen on
allekirjoitettava kunkin ominaisuuden yksittäiset pistemäärät valvonta-
asiakirjaan ja todistettava tuotteen hyväksyminen tai hylkääminen.
8.Näytteenotto ja näytteen valmistelu
8.1 — Puolueellisuuden välttämiseksi on suotavaa säilyttää näytteiden nimettö-
myys arvioinnin ajan.
— Raadin johtajan on tehtävä tämän edellyttämät järjestelyt ennen arvointia
ja raadin jäsenten poissaollessa.
8.2 Kun aistinvarainen arviointi tehdään kylmävarastolla, näyte otetaan voikair-
alla. Jos arviointi tehdään muualla kuin kylmävarastolla, näytettä on otettava
vähintään 500 g.
8.3 Arvioinnin ajan voin lämpötilan tulisi olla 10—12 ºC. Suuria poikkeamia on
vältettävä kaikin keinoin.
9.Nimistö
Katso taulukkoa 2.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 34
▼B
Taulukko 1. Voin pisteytys
Ulkonäkö
Pisteet N:o (1) Huomautukset
5 Erittäin hyvä
ihanteellinen paras laatu (yhtenäinen, kuiva)
4 Hyvä(2)
ei ilmeisiä virheitä
3 Tyydyttävä (lieviä virheitä)
1 irrallista vettä
2 epätasainen väri, kaksivärinen
3 juovikas
4 kirjava, marmoroitu
5 väriläiskiä
6 öljyn erottumista
7 liikaa värjätty
8 huokoinen
2 Huono (selviä virheitä)
1 irrallista vettä
3 juovikas
4 kirjava, marmoroitu
5 väriläiskiä
6 öljyn erottumista
10 vieraita aineksia
11 hometta
12 liukenematonta suolaa
1 Erittäin huono (voimakkaita virheitä)
1 irrallista vettä
3 juovikas
4 kirjava, marmoroitu
5 väriläiskiä
6 öljyn erottumista
7 liikaa värjätty
9 rakeinen
10 vieraita aineita
11 hometta
12 liukenematonta suolaa1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 35
▼B
Kiinteys
Pisteet (laatu-
luokka)N:o (1) Huomautukset
5 Erittäin hyvä
ihanteellinen paras laatu (hyvin levittyvä)
4 Hyvä(2)
17 kova
18 pehmeä
3 Tyydyttävä (lieviä virheitä)
14 lyhyt, hauras, mureneva
15 paksu, salvamainen
16 tahmea
17 kova
18 pehmeä
2 Huono (selviä virheitä)
14 lyhyt, hauras, mureneva
15 paksu, salvamainen
16 tahmea
17 kova
18 pehmeä
1 Erittäin huono (voimakkaita virheitä)
14 lyhyt, hauras, mureneva
15 paksu, salvamainen
16 tahmea17 kova
18 pehmeä
Maitto (haju ja maku)
Pisteet (laatu-
luokka)N:o (1) Huomautukset
5 Erittäin hyvä
ihanteellinen paras laatu (ehdottoman
puhdas, hienoin aromi)
4 Hyvä(2)
(ei ilmeisiä virheitä)
3 Tyydyttävä (lieviä virheitä)
21 epäpuhdas
22 vieras maku, sivumaku, jälkimaku
25 hapan
27 keitetyn maku, palaneen maku
33 rehun maku
34 kitkerä, karvas
35 liian suolainen1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 36
▼B
Maitto (haju ja maku)
Pisteet (laatu-
luokka)N:o (1) Huomautukset
2 Huono (selviä virheitä)
21 epäpuhdas
22 vieras maku, sivumaku, jälkimaku
23 vanhan maku, hapan
25 hapettuneen maku,
32 metallin maku, rehun maku
33 kitkerä, karvas
34 liian suolainen35 ummehtunut, mädäntynyt
36 kemikaalin maku
38
1 Erittäin huono (voimakkaita virheitä)
22 vieras maku, sivumaku, jäkimaku
24 juustomainen maku
25 hapan
26 hiivan maku
28 homeen maku29 eltaantunut
30 öljyinen, kalanmaku
31 talinmaku
32 hapettunut maku, metallin maku
34 kitkerä, karvas
36 ummehtunut, mädäntynyt
37 maltaan maku
38 kemikaalin maku
(1) Taulukko 2.
(2) Virheet, jotka mainitaan kohdassa ”hyvä”, ovat hyvin pieniä poikkeamia
tavoitellusta laadusta.
Taulukko 2: Voin virhenimikkeistö
I Ulkonäkö
1. irrallista vettä
2. epätasainen väri, kaksivärinen3. juovikas4. kirjava, marmoroitu5. väriläiskiä
6. öljyn erottumista
7. liikaa värjätty8. huokoinen9. rakeinen
10. vieraita aineita11. hometta
12. liukenematonta suolaa1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 37
▼B
II Kiinteys
14. lyhyt, hauras, mureneva
15. paksu, salvamainen16. tahmea
17. kova
18. pehmeä
III Maitto (haju ja maku)
20. aromiton, mieto
21. epäpuhdas(
1)
22. vieras maku, sivumaku, jälkimaku23. vanhan maku
24. juustomainen
25. hapan26. hiivan maku
27. a) keitetyn maku
b) palaneen maku
28. homeen maku29. eltaantunut
30. öljyinen, kalan maku
31. talin maku32. a) hapettuneen maku
b) metallin maku
33. rehun maku
34. kitkerä, karvas
35. liian suolainen36. ummehtunut, mädäntynyt
37. maltaan maku
38. kemikaalin maku1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 38
(1) Tätä virhenimitystä on käytettävä mahdollisimman harvoin ja ainoastaan, jos virhettä ei
voida kuvata tarkemmin.
▼B
LIITE IV
NÄYTTEENOTTO KEMIALLISTA JA MIKROBIOLOGISTA
MÄÄRITYSTÄ SEKÄ AISTINVARAISTA ARVIOINTIA VARTEN
1. Kemiallinen tai mikrobiologinen määritys
Voin määrä
(kg)Näytteiden vähimmäismäärät (> 100 g)
≤1 000 2
> 1 000 ≤5 000 3
> 5 000 ≤10000 4
> 10000 ≤15000 5
> 15000 ≤20000 6
> 20000 ≤25000 7
> 25000 7 + 1 näyte jokaista 25000 kg:aa tai sen osaa
kohden
Mikrobiologinen näyte on otettava antiseptisesti.
Enintään viisi 100 g:n näytettä voidaan yhdistää yhdeksi näytteeksi, joka
määritetään perusteellisen sekoittamisen jälkeen.
Näytteet on otettava satunnaisesti erän eri kohdista ja testattava, ennen kuin
voi saapuu interventioelimen määräämään kylmävarastoon, tai saapumishet-
kellä.
Yhdistetyn voinäytteen valmistus (kemiallinen määritys):
a) Otetaan puhtaalla ja kuivalla voikairalla tai vastaavalla sopivalla välineellä
vähintään 30 g:n voikairaus, joka pannaan näyteastiaan. Yhdistetty näyte
voidaan tämän jälkeen sinetöidä ja toimittaa laboratorioon määritettäväksi.
b) Laboratoriossa näyte lämmitetään avaamattomassa alkuperäispakkauksessa
30 Cº:n lämpötilaan, kunnes toistuvasti ravistamalla saadaan aikaan
homogeeninen, nestemäinen emulsio, jossa ei ole pehmenemättömiä
kappaleita. Astian tulee olla vähintään puolillaan ja enintään kahteen
kolmasosaan täytetty.
Kunkin voita interventioon tarjoavan valmistajan osalta on määritettävä
vuosittain kaksi näytettä muun kuin maitorasvan toteamiseksi ja yksi näyte
merkkiaineiden toteamiseksi.
2. Aistinvarainen arviointi
Voin määrä
(kg)Näytteiden vähimmäismäärä
1000≤5000 2
> 5 000 ≤25000 3
> 25000 3 + 1 näyte jokaista 25000 kg:aa tai sen osaa
kohden
Näytteet on otettava satunnaisesti tarjotun määrän eri kohdista 30—45 päivän
kuluttua voin haltuunotosta, ja ne on luokiteltava.
Jokainen näyte on arvioitava erikseen liitteen III mukaisesti. Näytteenoton tai
arvioinnin uusiminen ei ole sallittua.
3. Ohjeet, joita noudatetaan näytteen ollessa puutteellinen:
a) Kemiallinen tai mikrobiologinen määritys
— Jos määritys tehdään erillisnäytteistä, sallitaan 5—10:tä näytettä
kohden yksi näyte, jossa on yksi virhe, tai 11—15:tä näytettä kohden
kaksi näytettä, joissa on yksi virhe. Jos näytteessä todetaan virhe, on
otettava virheellisen näytteen molemmilta puolilta kaksi uutta näytettä,1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 39
▼B
jotka tarkastetaan virheellisen ominaisuuden osalta. Jos kumpikaan
näytteistä ei täytä vaatimuksia, virheellisen näytteen kummallakin
puolella olevien kahden alkuperäisen näytteen väliin jäävä tarjotun
voimäärän osa on hylättävä.
Hylättävä määrä, jos myös uudessa näytteessä ilmenee virhe
— Jos määritys tehdään yhdistetystä näytteestä ja yhdistetty näyte on
virheellinen yhden parametrin osalta, kyseisen yhdistetyn näytteen
edustama osuus tarjotusta määrästä on hylättävä. Yhdistetyn näytteen
osuus voidaan määrittää jakamalla tarjottu määrä osiin ennen näytteen
ottamista satunnaisesti kustakin eri osasta.
b) Aistinvarainen arviointi
Jos näytettä ei hyväksytä aistinvaraisessa arvioinnissa, tarjotusta määrästä
on hylättävä se osa, joka vastaa virheellisen näytteen kummallakin puolella
olevien kahden näytteen väliin jäävää määrää.
c) Jos puutteita todetaan sekä aistinvaraisessa arvioinnissa että kemiallisessa
tai mikrobiologisessa määrityksessä, koko määrä hylätään.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 40
▼B
LIITE V
KANSALLINEN LAATULUOKKA
— ”beurre de laiterie; qualité extra; melkerijboter, extra kwaliteit”, kun on kyse
belgialaisesta voista,
— ”smør af første kvalitet”, kun on kyse tanskalaisesta voista,— ”Markenbutter”, kun on kyse saksalaisesta voista,— ”pasteurisé A”, kun on kyse ranskalaisesta voista,— ”Irishcreamery butter”, kun on kyse irlantilaisesta voista,
— tuotettu yksinomaan maidosta saadusta sentrifugoidusta ja pastöroidusta
kermasta, kun on kyse italialaisesta voista,
— ”Marque Rose” tai ”Beurre de première qualité”, kun on kyse luxemburgi-
laisesta voista,
— ”Extra kwaliteit”, kun on kyse alankomaalaisesta voista,— ”Extra selected”, kun on kyse isobritannialaisesta voista, ja ”premium”, kun
kyse pohjoisirlantilaisesta voista,
— tuotettu yksinomaan maidosta saadusta sentrifugoidusta ja pastöroidusta
kermasta, kun on kyse kreikkalaisesta voista,
— tuotettu yksinomaan pastöroidusta lehmänmaidosta tai pastöroidusta lehmän-
maidosta saadusta kermasta, kun on kyse espanjalaisesta voista,
— tuotettu yksinomaan pastöroidusta lehmänmaidosta tai pastöroidusta lehmän-
maidosta saadusta kermasta, kun on kyse portugalilaisesta voista,
— ”Teebutter” -luokitus, kun on kyse itävaltalaisesta laatuvoista,— ”perinteinen meijerivoi/traditionellt mejerismör” -luokitus, kun on kyse
suomalaisesta voista,
—”►
C2svenskt smör ◄” -luokitus, kun on kyse ruotsalaisesta voista.1999R2771 — FI — 07.10.2000 — 002.001 — 41