02014R0809 — FI — 10.06.2019 — 006.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:





Oikaistu:









▼B

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 809/2014,

annettu 17 päivänä heinäkuuta 2014,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamissäännöistä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän, maaseudun kehittämistoimenpiteiden ja täydentävien ehtojen osalta







I

OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Soveltamisala

Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 1306/2013 soveltamista koskevat säännöt seuraavien osalta:

a) ilmoitukset, jotka jäsenvaltioiden on annettava komissiolle unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevien velvoitteidensa mukaisesti;

b) hallinnolliset ja paikalla tehtävät tarkastukset, jotka jäsenvaltioiden on tehtävä tukikelpoisuusperusteiden, sitoumusten ja muiden velvoitteiden noudattamisen osalta;

c) paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäistaso sekä velvollisuus nostaa kyseistä tasoa ja mahdollisuus alentaa sitä;

d) raportointi tehdyistä tarkastuksista ja todentamisista ja niiden tuloksista;

e) viranomaiset, joiden vastuulla on vaatimusten noudattamista koskevien tarkastusten suorittaminen ja kyseisten tarkastusten sisältö;

f) erityiset tarkastustoimenpiteet ja -menetelmät hampun tetrahydrokannabinolitasojen määrittämiseksi;

g) järjestelmän perustaminen ja toiminta hyväksyttyjen toimialakohtaisten organisaatioiden tarkastamiseksi puuvillan lajikohtaista tukea varten;

h) tapaukset, joissa tukihakemuksia ja maksupyyntöjä tai mitä tahansa muita tiedonantoja, hakemuksia tai pyyntöjä voidaan korjata ja oikaista niiden toimittamisen jälkeen;

i) tukien osittaisen tai täysimääräisen peruutuksen soveltaminen ja laskeminen;

j) aiheettomasti suoritettujen maksujen ja aiheettomasti myönnettyjen tukioikeuksien takaisinperintä, seuraamukset ja korkojen soveltaminen;

k) hallinnollisten seuraamusten soveltaminen ja laskeminen;

l) noudattamatta jättämisen määrittely vähäiseksi;

m) tukihakemukset, maksupyynnöt sekä tukioikeuksia koskevat hakemukset mukaan luettuna hakemusten viimeinen jättöpäivä, hakemuksiin sisällytettävien tietojen vähimmäismäärää koskevat vaatimukset, tukihakemusten muuttamista ja peruuttamista koskevat säännökset, vapautus tukihakemusten toimittamista koskevasta vaatimuksesta sekä säännökset, joilla jäsenvaltioille sallitaan yksinkertaistettujen menettelyjen soveltaminen;

n) tarkastusten tekeminen sen todentamiseksi, että velvoitteita noudatetaan ja tukihakemuksessa tai maksupyynnössä ilmoitetut tiedot ovat oikeita ja täydellisiä mukaan luettuina paikalla tehtävien tarkastusten osalta sallittuja mittapoikkeamia koskevat säännöt;

o) tekniset eritelmät, jotka ovat tarpeen asetuksen (EU) N:o 1306/2013 V osaston II luvun yhtenäistä täytäntöönpanoa varten;

p) tilojen siirto;

q) ennakkomaksut;

r) täydentäviin ehtoihin liittyviä velvoitteita koskevien tarkastusten tekeminen, myös ottaen huomioon viljelijän osallistuminen maatilojen neuvontajärjestelmään ja sertifiointijärjestelmään;

s) hallinnollisten seuraamusten soveltaminen ja laskeminen täydentäviin ehtoihin liittyvien velvoitteiden yhteydessä, myös siltä osin kuin tuensaajana on henkilöryhmä.

2 artikla

Tietojen vaihto suoran tuen hakemuksista, maaseudun kehittämistukea koskevista hakemuksista, maksupyynnöistä ja muista ilmoituksista

1. Tukijärjestelmien ja tukitoimenpiteiden hallinnoimiseksi asianmukaisesti olisi sellaisen jäsenvaltion, jossa useampi kuin yksi maksajavirasto vastaa suorien tukien ja maaseudun kehittämistoimenpiteiden hallinnoimisesta saman tuensaajan osalta, toteutettava tarvittaessa asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että suoran tuen hakemuksissa, maaseudun kehittämistukea koskevissa hakemuksissa, maksupyynnöissä ja muissa ilmoituksissa vaaditut tiedot saatetaan kaikkien asianomaisten maksajavirastojen käytettäväksi.

2. Jos tarkastuksia ei tee vastuussa oleva maksajavirasto, asianomaisen jäsenvaltion on varmistettava, että maksajavirasto saa riittävät tiedot tehdyistä tarkastuksista ja niiden tuloksista. Maksajaviraston on itse määriteltävä tarvitsemansa tiedot.

3 artikla

Suoran tuen hakemusten, maaseudun kehittämistukea koskevien hakemusten, maksupyyntöjen ja muiden ilmoitusten peruuttaminen

1. Suoran tuen hakemus, maaseudun kehittämistukea koskeva hakemus, maksupyyntö tai muu ilmoitus voidaan peruuttaa kirjallisesti osittain tai kokonaan milloin tahansa. Toimivaltaisen viranomaisen on säilytettävä tiedot tällaisesta peruutuksesta.

Jos jäsenvaltio käyttää 21 artiklan 3 kohdassa säädettyjä mahdollisuuksia, se voi säätää, että kirjallinen peruutus voidaan korvata eläimiä koskevaan sähköiseen tietokantaan tehdyllä tilalta poistettua eläintä koskevalla ilmoituksella.

2. ►C1 Jos toimivaltainen viranomainen on jo ilmoittanut tuensaajalle 1 kohdassa tarkoitetuissa asiakirjoissa olevista noudattamatta jättämisistä tai jos toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut tuensaajalle aikomuksestaan tehdä tarkastus paikalla tai jos paikalla tehtävässä tarkastuksessa paljastuu noudattamatta jättäminen, peruutuksia ei sallita asiakirjojen niiden osien suhteen, joita noudattamatta jättäminen koskee. ◄

3. Edellä olevan 1 kohdan mukaiset peruutukset asettavat tuensaajan asemaan, jossa hän oli ennen kyseessä olevien asiakirjojen tai niiden osan toimittamista.

4 artikla

Ilmeisten virheiden korjaaminen ja oikaiseminen

Tuensaajan toimittamia suoran tuen hakemuksia, maaseudun kehittämistukea koskevia hakemuksia, maksupyyntöjä tai mitä tahansa niitä tukevia asiakirjoja voidaan korjata tai oikaista milloin tahansa niiden jättämisen jälkeen, jos toimivaltainen viranomainen tunnistaa tapauksen kokonaisarvioinnin perusteella ilmeisiä virheitä, ja edellyttäen, että tuensaaja on toiminut vilpittömässä mielessä.

Toimivaltainen viranomainen voi tunnistaa ilmeiset virheet vain, jos ne ovat suoraan tunnistettavissa ensimmäisessä kohdassa tarkoitetuissa asiakirjoissa ilmoitettuja tietoja koskevassa aineistotarkastuksessa.

5 artikla

Vähennysten, epäämisten, peruutusten ja seuraamusten soveltaminen

Jos noudattamattajättämistapaukseen, johon sovelletaan seuraamuksia komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 ( 1 ) IV osaston II luvun mukaisesti, liittyy myös peruutuksia tai seuraamuksia kyseisen asetuksen II osaston III ja IV luvun tai III osaston mukaisesti,

a) delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 II osaston III ja IV luvussa tai III osastossa säädettyjä vähennyksiä, epäämisiä, peruutuksia tai seuraamuksia sovelletaan suoria tukia koskeviin järjestelmiin tai maaseudun kehittämistoimenpiteisiin yhdennetyn järjestelmän puitteissa;

b) delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 IV osaston II luvussa säädettyjä seuraamuksia sovelletaan niiden kyseiselle tuensaajalle asetuksen (EU) N:o 1306/2013 92 artiklan mukaisesti myönnettävien tukien kokonaismäärään, joita a alakohdassa tarkoitetut vähennykset, epäämiset, peruutukset tai seuraamukset eivät koske.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja vähennyksiä, epäämisiä, peruutuksia ja seuraamuksia sovelletaan tämän asetuksen 6 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muista unionin säännöksistä tai kansallisesta lainsäädännöstä johtuvien lisäseuraamusten soveltamista.

6 artikla

Kutakin suorien tukien järjestelmää tai maaseudun kehittämistoimenpidettä koskevien vähennysten, epäämisten, peruutusten ja seuraamusten järjestys

1. Tuensaajalle jonkin asetuksen (EU) N:o 1307/2013 liitteessä I luetellun järjestelmän mukaisesti myönnettävän tuen määrän päättävät jäsenvaltiot kyseisellä asetuksella sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 228/2013 ( 2 ) unionin syrjäisimpiä alueita koskeville ohjelmille ja Euroopan parlamentin ja neuvoston ja asetuksella (EU) N:o 229/2013 ( 3 ) Egeanmeren pieniä saaria koskeville ohjelmille vahvistettujen edellytysten mukaisesti.

2. Kutakin asetuksen (EU) N:o 1307/2013 liitteessä I lueteltua järjestelmää sekä kutakin maaseudun kehittämistoimenpidettä koskevat vähennykset, peruutukset ja seuraamukset lasketaan delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 2 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan 6 alakohdassa määritellyn yhdennetyn järjestelmän puitteissa seuraavassa järjestyksessä:

a) delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 II osaston IV luvussa säädettyjä vähennyksiä ja seuraamuksia, kyseisen asetuksen 16 artiklassa tarkoitettuja seuraamuksia lukuun ottamatta, sovelletaan kaikkiin noudattamattajättämistapauksiin;

b) a alakohdan soveltamisen tuloksena saatua määrää käytetään perustana laskettaessa delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 III osastossa säädettyjä epäämisiä;

c) ►C1 b alakohdan soveltamisen tuloksena saatua määrää käytetään perustana laskettaessa vähennyksiä, joita sovelletaan delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 13 ja 14 artiklan mukaisesti, jos hakemus on jätetty myöhässä; ◄

d) ►C1 c alakohdan soveltamisen tuloksena saatua määrää käytetään perustana laskettaessa vähennyksiä, joita sovelletaan delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 16 artiklan mukaisesti, jos viljelylohkoja on jätetty ilmoittamatta; ◄

e) d alakohdan soveltamisen tuloksena saatua määrää käytetään perustana laskettaessa delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 III osastossa säädettyjä peruutuksia;

f) e alakohdan soveltamisen tuloksena saatua määrää käytetään perustana sovellettaessa

i) asetuksen (EU) N:o 1307/2013 51 artiklan 2 kohdassa säädettyä lineaarista vähennystä;

ii) asetuksen (EU) N:o 1307/2013 51 artiklan 3 kohdassa säädettyä lineaarista vähennystä;

iii) asetuksen (EU) N:o 1307/2013 65 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädettyä lineaarista vähennystä;

iv) asetuksen (EU) N:o 1307/2013 65 artiklan 4 kohdassa säädettyä lineaarista vähennystä;

v) lineaarista vähennystä, jota on sovellettava, jos asetuksen (EU) N:o 1307/2013 41 artiklan mukaisesti maksettavat tuet ylittävät saman asetuksen 42 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistetun kansallisen enimmäismäärän.

3. Edellä olevan 2 kohdan f alakohdan soveltamisen tuloksena saatua määrää käytetään perustana sovellettaessa

a) asetuksen (EU) N:o 1307/2013 11 artiklassa säädettyä tukien vähennystä;

b) lineaarisen vähennyksen prosenttia, joka on vahvistettu asetuksen (EU) N:o 1307/2013 7 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti;

c) asetuksen (EU) N:o 1307/2013 8 artiklassa tarkoitettua mukautusastetta.

4. Edellä olevan 3 kohdan soveltamisen tuloksena saatua tukimäärää käytetään perustana laskettaessa delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 IV osaston II luvun mukaisesti täydentävien ehtojen noudattamatta jättämiseen sovellettavia vähennyksiä.

7 artikla

Aiheettomasti suoritettujen maksujen takaisinperintä

1. Tuensaajan on maksettava takaisin aiheettomasti maksetut määrät sekä 2 kohdan mukaisesti laskettu korko, jos sitä sovelletaan.

2. Korko lasketaan tuensaajalle perintämääräyksessä ilmoitetun maksumääräajan, joka voi olla enintään 60 päivän kuluttua, ja palautus- tai vähennyspäivän väliselle ajalle.

Sovellettava korko lasketaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, mutta se ei saa olla alempi kuin kansallisten säännösten mukaisesti määrien takaisinperinnässä sovellettava korko.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua takaisinmaksuvelvollisuutta ei sovelleta, jos maksu on suoritettu toimivaltaisen viranomaisen tai muun viranomaisen tekemän virheen johdosta eikä tuensaaja ole voinut kohtuudella havaita virhettä.

Kuitenkin siinä tapauksessa, että virhe liittyy kyseisen maksun laskemisen kannalta merkityksellisiin tosiseikkoihin, ensimmäistä alakohtaa sovelletaan vain, jos takaisinperintäpäätöksestä ei ollut ilmoitettu 12 kuukauden kuluessa maksusta.

8 artikla

Tilojen siirto

1. Tässä artiklassa tarkoitetaan

a) ’tilan siirrolla’ asianomaisten tuotantoyksiköiden myyntiä, vuokrausta tai muulla samankaltaisella liiketoimella tapahtuvaa siirtoa;

b) ’luopujalla’ tuensaajaa, jonka tila siirretään toiselle tuensaajalle;

c) ’tilan jatkajalla’ tuensaajaa, jolle tila siirretään.

2. Jos tila siirretään kokonaisuudessaan yhdeltä tuensaajalta toiselle tuensaajalle suoran tuen hakemuksen, maaseudun kehittämistukea koskevan hakemuksen tai maksupyynnön jättämisen jälkeen ja ennen kuin kaikki suoran tuen tai maaseudun kehittämistuen myöntämisedellytykset ovat täyttyneet, luopujalle ei myönnetä siirretyn tilan osalta suoraa tukea tai maaseudun kehittämistukea.

3. Luopujalle haettu suora tuki tai hänen pyytämänsä maksu myönnetään tilan jatkajalle, jos

a) tilan jatkaja ilmoittaa siirrosta toimivaltaiselle viranomaiselle jäsenvaltion asettaman määräajan kuluessa ja hakee suoran tuen ja/tai maaseudun kehittämistuen maksamista;

b) tilan jatkaja esittää kaikki toimivaltaisen viranomaisen vaatimat todisteet;

c) kaikki suoran tuen ja/tai maaseudun kehittämistuen myöntämisedellytykset täyttyvät siirretyn tilan osalta.

4. Kun tilan jatkaja ilmoittaa tilan siirrosta toimivaltaiselle viranomaiselle ja hakee suoran tuen ja/tai maaseudun kehittämistuen maksamista 3 kohdan a alakohdan mukaisesti

a) kaikki suoran tuen hakemukseen, maaseudun kehittämistukea koskevaan hakemukseen tai maksupyyntöön perustuvat luopujan ja toimivaltaisen viranomaisen oikeudellisesta suhteesta johtuvat luopujan oikeudet ja velvollisuudet on siirrettävä tilan jatkajalle;

b) kaikki luopujan ennen tilan siirtoa tekemät suoran tuen ja/tai maaseudun kehittämistuen myöntämiseksi tarvittavat toimet ja kaikki hänen tekemänsä ilmoitukset on luettava asiaankuuluvia unionin sääntöjä sovellettaessa tilan jatkajaa koskeviksi;

c) siirrettyä tilaa on tarvittaessa pidettävä erillisenä tilana kyseisen hakuvuoden osalta.

5. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa päättää myöntää suoran tuen ja/tai maaseudun kehittämistuen luopujalle. Tällaisessa tapauksessa

a) tilan jatkajalle ei myönnetä suoraa tukea eikä maaseudun kehittämistukea;

b) jäsenvaltiot soveltavat 2, 3 ja 4 kohdassa esitettyjä vaatimuksia soveltuvin osin.

9 artikla

Ilmoitukset

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä heinäkuuta edeltävältä vuodelta valvontatiedot ja -tilastot kaikkien yhdennetyn järjestelmän soveltamisalaan kuuluvien suoran tuen järjestelmien, maaseudun kehittämistoimenpiteiden sekä asetuksen (EU) N:o 1308/2013 46 ja 47 artiklassa tarkoitettujen viinialan teknisen avun ja tukijärjestelmien osalta, erityisesti

a) yksittäisten tuensaajien osalta tiedot tukihakemuksista ja maksupyynnöistä, ilmoitetut pinta-alat ja eläinmäärät ja/tai pinta-alat ja eläinmäärät, joille tukea on haettu, sekä tiedot paikalla tehdyistä tarkastuksista ja jälkitarkastuksista;

b) tapauksen mukaan täydentävien ehtojen noudattamista koskevien tarkastusten tulokset mukaan luettuina asiaankuuluvat vähennykset ja poissulkemiset.

Kyseinen ilmoitus on tehtävä sähköisesti käyttäen komission jäsenvaltioiden käytettäväksi valvontatietojen ja -tilastojen siirtoa varten asettamia teknisiä eritelmiä.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 15 päivänä heinäkuuta 2015 kertomus, jossa esitetään täydentäviin ehtoihin liittyvien vaatimusten noudattamisen valvomiseksi valitut vaihtoehdot sekä täydentäviin ehtoihin liittyviä vaatimuksia ja standardeja koskevista tarkastuksista vastaavat toimivaltaiset valvontaelimet. Kyseisessä kertomuksessa annettuihin tietoihin myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava viipymättä.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä heinäkuuta kertomus, jossa esitetään vapaaehtoisen tuotantosidonnaisen tuen hallinnoimiseksi ja valvomiseksi edellisen kalenterivuoden osalta toteutetut toimenpiteet.

4. Yhdennetyn järjestelmän osaksi perustettua sähköistä tietokantaa käytetään tukena toimitettaessa komissiolle alakohtaisten sääntöjen edellyttämiä tietoja.







II

OSASTO

YHDENNETTY HALLINTO- JA VALVONTAJÄRJESTELMÄ







I

LUKU

Yleiset säännöt

▼M1

10 artikla

Suoria tukia koskevat ennakkomaksut

Jos jäsenvaltio maksaa suoria tukia ennakkomaksuina asetuksen (EU) N:o 1306/2013 75 artiklan mukaisesti, asetuksen (EU) N:o 1307/2013 8 artiklassa tarkoitettua rahoituskurin mukautusastetta ei oteta huomioon kyseisiä ennakoita laskettaessa.

Tuensaajille 1 päivästä joulukuuta alkaen myönnettävässä loppumaksussa otetaan huomioon asianomaiseen hakuvuoteen sovellettava rahoituskurin mukautusaste kyseiseen vuoteen liittyvien suorien tukien koko määrän osalta.

▼B







II

LUKU

Tukihakemukset ja maksupyynnöt







1

jakso

Yhteiset säännökset

11 artikla

Menettelyjen yksinkertaistaminen

1. Jollei asetuksissa (EU) N:o 1305/2013, (EU) N:o 1306/2013 ja (EU) N:o 1307/2013, delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 640/2014 tai tässä asetuksessa toisin säädetä, jäsenvaltiot voivat sallia tai edellyttää, että kaikenlaiset tämän asetuksen nojalla sekä tuensaajalta viranomaisille että päinvastaiseen suuntaan annettavat tiedonannot toimitetaan sähköisessä muodossa edellyttäen, ettei tästä aiheudu syrjintää tuensaajien välillä ja että toteutetaan asianmukaiset toimenpiteet erityisesti sen varmistamiseksi, että

a) tuensaaja tunnistetaan yksiselitteisesti;

b) tuensaaja täyttää kaikki asianomaista suorien tukien järjestelmää tai maaseudun kehittämistoimenpidettä koskevat vaatimukset;

c) toimitetut tiedot ovat luotettavia asianomaisen suorien tukien järjestelmän tai maaseudun kehittämistoimenpiteen moitteettoman hallinnoinnin varmistamiseksi; jos käytetään delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 2 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan 9 alakohdassa määriteltyyn eläimiä koskevaan sähköiseen tietokantaan sisältyviä tietoja, tietokannan varmuuden ja käytön on oltava riittäviä asianomaisen suorien tukien järjestelmän tai maaseudun kehittämistoimenpiteen hallinnoimiseksi moitteettomasti;

d) jos liiteasiakirjoja ei voida toimittaa sähköisesti, toimivaltaiset viranomaiset saavat kyseiset asiakirjat määräajassa, joka muulla tavoin kuin sähköisesti tapahtuvalle toimitukselle on vahvistettu.

2. Jäsenvaltiot voivat 1 kohdassa säädetyin edellytyksin säätää asetuksen (EU) N:o 1306/2013 72 artiklan 3 kohdan mukaisesti tukihakemusten tai maksupyyntöjen jättämistä koskevista yksinkertaistetuista menettelyistä, jos tiedot ovat jo viranomaisten käytettävissä, erityisesti jos tilanne viimeksi jätetyn asianomaista suorien tukien järjestelmää koskevan tukihakemuksen tai maaseudun kehittämistoimenpidettä koskevan maksupyynnön osalta ei ole muuttunut. Jäsenvaltiot voivat päättää käyttää tukihakemusten ja maksupyyntöjen yhteydessä kansallisten viranomaisten käytettävissä olevista tietolähteistä saatuja tietoja. Tällöin jäsenvaltion on varmistettava, että kyseisten tietolähteiden varmuustaso on riittävä tietojen hallinnoimiseksi moitteettomasti, jotta voidaan taata kyseisten tietojen luotettavuus, eheys ja suoja.

3. Toimivaltainen viranomainen voi pyytää tukihakemuksen tai maksupyynnön kanssa toimitettavissa ja sitä tukevissa asiakirjoissa ilmoitettavia tietoja suoraan tietolähteestä, jos tämä on mahdollista.

▼M1

4. Jos yhdennetyssä järjestelmässä käytetään asetuksen (EU) N:o 1306/2013 72 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja esitäytettyjä lomakkeita ja vastaavaa graafista aineistoa, jotka toimitetaan paikkatietojärjestelmään perustuvan käyttöliittymän kautta, mikä mahdollistaa ilmoitettuja pinta-aloja koskevien paikkatietojen ja aakkosnumeeristen tietojen käsittelyn, jäljempänä ’paikkatietoanalyysiin perustuva tukihakemuslomake’, jäsenvaltio voi päättää ottaa käyttöön ristiintarkastuksia koskevan esitarkastusten järjestelmän, jäljempänä ’esitarkastusjärjestelmä’, johon on kuuluttava vähintään tämän asetuksen 29 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetut ristiintarkastukset. Tulokset on annettava tuensaajalle tiedoksi 26 kalenteripäivän kuluessa tämän asetuksen 13 artiklassa tarkoitetusta yhtenäishakemusten, tukihakemusten ja maksupyyntöjen viimeisestä jättöpäivästä. Jos kyseinen 26 kalenteripäivän määräaika päättyy ennen tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdan mukaista muutosten viimeistä ilmoituspäivää, tulokset on annettava tuensaajalle tiedoksi viimeistään asianomaisen vuoden muutosten viimeistä ilmoittamispäivää seuraavana kalenteripäivänä.

Jäsenvaltio voi päättää tehdä tällaiset esitarkastukset alueellisella tasolla, jos alueellisella tasolla otetaan käyttöön paikkatietoanalyysiin perustuvaa tukihakemuslomaketta käyttävä järjestelmä.

5. Jos tuensaajana on henkilöryhmä, joka hakee asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklassa tarkoitettua maatalouden ympäristö- ja ilmastotukea, jäljempänä ’kollektiivi’, jäsenvaltio voi päättää poiketa tämän asetuksen 14 artiklan vaatimuksesta, jonka mukaan tukihakemuksessa on oltava kaikki tukikelpoisuuden vahvistamiseksi tarvittavat tiedot, ja tämän artiklan 13 artiklan rajoituksesta, jonka mukaan kaikki tuen moitteettomaan hallinnointiin ja varainhoitoon tarvittavat tiedot on toimitettava tukihakemuksen viimeiseen jättöpäivään mennessä, ja ottaa käyttöön yksinkertaistetun vuotuisen tukihakemuksen, jäljempänä ’kollektiivinen hakemus’, joka kollektiivin on jätettävä.

Kollektiivisen hakemuksen osalta vahvistettuihin erityisvaatimuksiin sovelletaan tämän asetuksen 2, 3, 4, 9, 11, 13, 15 ja 16 artiklaa, 17 artiklan 1 ja 3–9 kohtaa sekä 21, 24, 25, 27, 28, 29, 35, 38, 39, 40, 42, 43 ja 45 artiklaa sekä asetuksen (EU) N:o 640/2014 4, 12 ja 13 artiklaa soveltuvin osin.

Jäsenvaltion on sisällytettävä maaseudun kehittämisohjelmaan kollektiiveja koskeva hallinnollisten järjestelmien kuvaus.

▼B

12 artikla

Yhtenäishakemusta ja maaseudun kehittämistoimenpiteiden mukaista tukea koskevien hakemusten jättämistä koskevat yleiset säännökset

1. Jos jäsenvaltiot päättävät asetuksen (EU) N:o 1306/2013 72 artiklan 4 kohdan mukaisesti, että suorien tukien hakemukset ja maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevat maksupyynnöt katetaan yhdellä hakemuksella, kyseisiä järjestelmiä tai toimenpiteitä koskevien tukihakemusten tai maksupyyntöjen osalta vahvistettuihin erityisvaatimuksiin sovelletaan soveltuvin osin tämän asetuksen 20, 21 ja 22 artiklaa.

2. Mitä tahansa pinta-alaan liittyvää suoraa tukea ja/tai pinta-alaan liittyvää maaseudun kehittämistukea hakeva tuensaaja voi jättää ainoastaan yhden hakemuksen vuodessa.

3. Jäsenvaltioiden on säädettävä asianmukaisista menettelyistä maaseudun kehittämistoimenpiteiden mukaista tukea koskevien hakemusten jättämistä varten.

13 artikla

Yhtenäishakemuksen, tukihakemusten ja maksupyyntöjen viimeinen jättöpäivä

1. ►C1 Jäsenvaltioiden on vahvistettava viimeiset päivät yhtenäishakemuksen, tukihakemusten ja maksupyyntöjen jättämiselle. ◄ Viimeinen jättöpäivä ei saa olla myöhäisempi kuin 15 päivä toukokuuta. Viro, Latvia, Liettua, Suomi ja Ruotsi voivat kuitenkin vahvistaa myöhemmän päivämäärän, joka ei saa olla myöhäisempi kuin 15 päivä kesäkuuta.

▼C1

Hakemusten viimeisiä jättöpäiviä vahvistaessaan jäsenvaltioiden on otettava huomioon aika, joka tarvitaan kaikkien suoran tuen ja/tai maaseudun kehittämistuen moitteettomaan hallinnointiin ja varainhoitoon tarvittavien tietojen saamiseksi käyttöön, ja varmistettava, että voidaan laatia aikataulu tehokkaita tarkastuksia varten.

▼B

2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut päivämäärät voidaan asetuksen (EU) N:o 1306/2013 78 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistaa myöhäisemmiksi tietyillä ilmasto-oloiltaan poikkeuksellisilla alueilla.

14 artikla

Tukihakemuksia tai maksupyyntöjä koskevan yhtenäishakemuksen sisältö

1. Tukihakemuksia tai maksupyyntöjä koskevassa yhtenäishakemuksessa on oltava kaikki tukikelpoisuuden vahvistamiseksi tarvittavat tiedot, erityisesti

a) tuensaajan tunnistetiedot;

b) asianomaisia suorien tukien järjestelmiä ja/tai maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevat yksityiskohtaiset tiedot;

c) delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 7 artiklassa säädetyn tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän mukaiset tukioikeuksien tunnistetiedot perustukijärjestelmän soveltamiseksi;

d) tiedot, joiden perusteella voidaan tunnistaa yksiselitteisesti tilan kaikki viljelylohkot, viljelylohkojen pinta-ala hehtaareina kahden desimaalin tarkkuudella, viljelylohkojen sijainti ja tarvittaessa lisätarkennuksia lohkon käytöstä;

e) tapauksen mukaan tiedot sellaisen muun kuin maatalousmaan tunnistamiseksi yksiselitteisesti, jolle haetaan maaseudun kehittämistoimenpiteiden mukaista tukea;

f) tarvittaessa hakemusta tukevat asiakirjat, joiden avulla voidaan vahvistaa tukikelpoisuus kyseisen järjestelmän ja/tai toimenpiteen osalta;

g) tuensaajan ilmoitus siitä, että hän tuntee kyseisiä suorien tukien järjestelmiä ja/tai maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevat edellytykset;

h) tapauksen mukaan tuensaajan ilmoitus, että hän harjoittaa toimintaa, joka sisältyy asetuksen (EU) N:o 1307/2013 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettuun muuta kuin maataloutta koskevia liiketoimintoja käsittävään luetteloon.

2. Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen tukioikeuksien yksilöimiseksi on tuensaajalle asetuksen (EU) N:o 1306/2013 72 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimitetuissa esitäytetyissä lomakkeissa mainittava delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 7 artiklassa säädetyn tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän mukaiset tukioikeuksien tunnistetiedot.

3. Perustukijärjestelmän ensimmäisenä soveltamisvuonna jäsenvaltiot voivat poiketa tämän artiklan sekä tämän asetuksen 17 artiklan soveltamisesta tukioikeuksien osalta.

▼M1

4. Asetuksen (EU) N:o 1307/2013 III osaston 3 luvun mukaisen ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisille maatalouskäytännöille myönnettävän tuen soveltamiseksi jäsenvaltio voi sallia, että tuensaaja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa muuttaa yhtenäishakemuksen sisältöä viljelylohkojen käytön osalta, edellyttäen että muutos ei aseta tuensaajaa suotuisampaan asemaan alkuperäiseen hakemukseen perustuvien viherryttämisvelvoitteiden täyttämisen osalta. Jäsenvaltio voi päättää vahvistaa määräpäivän, johon mennessä kyseiset muutokset on annettava tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselle.

Jos toimivaltainen viranomainen on jo ilmoittanut tuensaajalle yhtenäishakemukseen tai maksupyyntöön sisältyvästä noudattamatta jättämisestä tai jos se on ilmoittanut tuensaajalle aikomuksestaan tehdä tarkastus paikalla tai jos paikalla tehtävässä tarkastuksessa paljastuu noudattamatta jättäminen, ensimmäisen alakohdan mukaisia muutoksia ei sallita niiden viljelylohkojen osalta, joita noudattamatta jättäminen koskee.

14 a artikla

Kollektiiviset hakemukset

1. Jos jäsenvaltio ottaa käyttöön kollektiiviset hakemukset, niihin ei sovelleta 14 artiklaa.

2. Kollektiivin on jätettävä yksi kollektiivinen hakemus vuodessa.

3. Kollektiivisessa hakemuksessa on oltava kaikki tukikelpoisuuden vahvistamiseksi tarvittavat tiedot lukuun ottamatta tietoja, jotka koskevat asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklassa tarkoitettuun maatalouden ympäristö- ja ilmastotoimiin liittyviä sitoumuksia. Kollektiivisessa hakemuksessa on oltava erityisesti

a) kollektiivin tunnistetiedot;

b) jokaisen kollektiiviin osallistuvan jäsenen ainutkertainen tunnistetieto;

c) viittaus kollektiivin jättämään tukihakemukseen;

d) tiedot asianomaisesta maatalouden ympäristö- ja ilmastotoimesta;

e) tiedot, joiden perusteella voidaan tunnistaa yksiselitteisesti tilan kaikki viljelylohkot, viljelylohkojen pinta-ala hehtaareina kahden desimaalin tarkkuudella, viljelylohkojen sijainti ja tarvittaessa lisätarkennuksia lohkon käytöstä;

f) tapauksen mukaan tiedot sellaisen muun kuin maatalousmaan tunnistamiseksi yksiselitteisesti, jolle haetaan maaseudun kehittämistoimenpiteiden mukaista tukea;

g) tarvittaessa todistusasiakirjat sen vahvistamiseksi, että viljelijä on kyseisen toimenpiteen osalta tukikelpoinen;

h) kollektiivin ilmoitus siitä, että osallistuvat jäsenet tuntevat kyseisiä maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevat edellytykset ja sääntöjen noudattamatta jättämisen taloudelliset seuraukset.

Jos kollektiivin jättämä tukihakemus sisältää ensimmäisen alakohdan b, d ja h alakohdassa tarkoitetut tiedot, ne voidaan korvata viittauksella kyseiseen tukihakemukseen.

4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi päättää, että kollektiivisessa hakemuksessa on oltava kaikki tiedot maatalouden ympäristö- ja ilmastotoimiin liittyvistä sitoumuksista.

5. Kollektiivin on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle jokaisesta maatalouden ympäristö- ja ilmastotoimiin liittyvästä sitoumuksesta viimeistään 14 kalenteripäivää ennen sitoumuksen tekemistä. Jäsenvaltion on säädettävä asianmukaisista ilmoitusmenettelyistä.

Jos kollektiivisessa hakemuksessa on tiedot maatalouden ympäristö- ja ilmastotoimiin liittyvistä sitoumuksista 4 kohdan mukaisesti, sitoumuksista ei tarvitse ilmoittaa tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, jollei sitoumuksen tyyppi, aikataulu tai sijainti muutu.

▼M1

15 artikla

Yhtenäisen tukihakemuksen tai maksupyynnön muutokset ja esitarkastuksen jälkeen tehtävät muutokset

▼B

1. Tukihakemuksia tai maksupyyntöjä koskevan yhtenäishakemuksen viimeisen jättöpäivän jälkeen yhtenäishakemukseen tai yhtenäiseen maksupyyntöön voidaan lisätä yksittäisiä viljelylohkoja tai yksittäisiä tukioikeuksia tai siinä jo olevia voidaan muuttaa edellyttäen, että suorien tukien järjestelmiä tai maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevia vaatimuksia noudatetaan.

Samoin edellytyksin voidaan muuttaa yhtenäishakemuksessa yksittäisten viljelylohkojen tai tukioikeuksien osalta jo ilmoitettua käyttöä, suorien tukien järjestelmää tai maaseudun kehittämistoimenpidettä.

Jos ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetut muutokset vaikuttavat toimitettaviin hakemusta tukeviin asiakirjoihin tai sopimuksiin, myös kyseisiä asiakirjoja tai sopimuksia voidaan muuttaa vastaavasti.

▼M1

1 a. Kun tuensaajalle on annettu tiedoksi 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut esitarkastuksen tulokset, tämä voi muuttaa yhtenäishakemusta tai maksupyyntöä tehdäkseen kaikki tarvittavat yksittäisiä lohkoja koskevat korjaukset kyseisten ristiintarkastusten, joissa on osoitettu mahdollinen noudattamatta jättäminen, tulosten perusteella.

▼M6

1 b. Kun tehdään monitorointitarkastukset 40 a artiklan mukaisesti, tuensaajat voivat muuttaa yhtenäishakemusta tai maksupyyntöä yksittäisen viljelylohkon käytön osalta edellyttäen, että asianomaisten suorien tukien järjestelmien tai maaseudun kehittämistoimenpiteiden mukaisia vaatimuksia on noudatettu.

▼M1

2. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti tehdyistä muutoksista on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle viimeistään kyseessä olevan vuoden 31 päivänä toukokuuta lukuun ottamatta Viroa, Latviaa, Liettuaa, Suomea ja Ruotsia, joissa niistä on ilmoitettava viimeistään kyseessä olevan vuoden 15 päivänä kesäkuuta.

Tällaiset ilmoitukset on tehtävä kirjallisesti tai paikkatietoanalyysiin perustuvan tukihakemuslomakkeen kautta.

Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat vahvistaa tällaisista muutoksista ilmoittamiselle aikaisemman määräpäivän. Kyseinen päivämäärä ei kuitenkaan saa olla aikaisemmin kuin 15 kalenteripäivän kuluttua yhtenäishakemuksen tai maksupyynnön jättämiselle 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti vahvistetusta määräpäivästä.

▼M6

2 a. Muutoksista, jotka tehdään esitarkastuksen jälkeen 1 a kohdan mukaisesti, on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle yhdeksän kalenteripäivän kuluessa siitä päivästä, jona 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen esitarkastusten tulokset on viimeistään annettava tuensaajalle tiedoksi.

Ilmoitukset on tehtävä kirjallisesti tai paikkatietoanalyysiin perustuvan tukihakemuslomakkeen kautta.

▼M6

2 b. Edellä 1 b kohdan mukaisesti tehdyistä muutoksista on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kyseisen toimivaltaisen viranomaisen vahvistamaan päivämäärään mennessä. Päivämäärän on oltava vähintään 15 kalenteripäivää ennen sitä päivämäärää, jona ensimmäinen maksuerä tai ennakkomaksu suoritetaan tuensaajille asetuksen (EU) N:o 1306/2013 75 artiklan mukaisesti.

Ilmoitukset on tehtävä kirjallisesti tai paikkatietoanalyysiin perustuvan tukihakemuslomakkeen kautta.

▼B

3. Jos toimivaltainen viranomainen on jo ilmoittanut tuensaajalle yhtenäishakemukseen tai yhtenäiseen maksupyyntöön sisältyvästä noudattamatta jättämisestä tai jos se on ilmoittanut tuensaajalle aikomuksestaan tehdä tarkastus paikalla tai jos paikalla tehtävässä tarkastuksessa paljastuu noudattamatta jättäminen, 1 kohdan mukaisia muutoksia ei sallita niiden viljelylohkojen osalta, joita noudattamatta jättäminen koskee.

▼M6

Ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi 40 a artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyä velvoitetta ei pidetä tuensaajalle annettavana ilmoituksena toimivaltaisen viranomaisen aikomuksesta tehdä tarkastus paikalla.

▼B

16 artikla

Esitäytettyjen lomakkeiden korjaaminen

Toimittaessaan yhtenäishakemuksen, suoran tuen hakemuksen ja/tai maksupyynnön lomaketta tuensaajan on korjattava asetuksen (EU) N:o 1306/2013 72 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu esitäytetty lomake, jos muutoksia on tapahtunut, erityisesti jos on siirretty tukioikeuksia asetuksen (EU) N:o 1307/2013 34 artiklan mukaisesti tai jos esitäytetyssä lomakkeessa on virheellisiä tietoja.







2

jakso

Pinta-alaan liittyvien tukijärjestelmien tukihakemukset ja pinta-alaan liittyvien tukitoimenpiteiden maksupyynnöt

17 artikla

Pinta-alaan liittyvien tukijärjestelmien tukihakemuksia ja pinta-alaan liittyvien tukitoimenpiteiden maksupyyntöjä koskevat erityisvaatimukset

▼M1

1. Tilan kaikkien 14 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen viljelylohkojen ja/tai e alakohdassa tarkoitetun muun kuin maatalousmaan tunnistamiseksi toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava tuensaajalle paikkatietoanalyysiin perustuva tukihakemuslomake.

▼B

2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan

a) hakuvuodesta 2016 tuensaajien määrään, joka vastaa vähintään 25:tä prosenttia edellisenä vuonna perustukijärjestelmää tai yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää varten määritetystä kokonaispinta-alasta;

b) hakuvuodesta 2017 tuensaajien määrään, joka vastaa vähintään 75:tä prosenttia edellisenä vuonna perustukijärjestelmää tai yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää varten määritetystä kokonaispinta-alasta;

c) hakuvuodesta 2018 kaikkiin tuensaajiin.

3. Jos tuensaaja ei kykene toimittamaan tukihakemusta ja/tai maksupyyntöä paikkatietoanalyysiin perustuvalla tukihakemuslomakkeella, toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava tuensaajalle joko

a) tarvittava tekninen apu, tai

b) esitäytetyt lomakkeet ja vastaava graafinen aineisto paperimuodossa. Tässä tapauksessa toimivaltaisen viranomaisen on siirrettävä tuensaajalta saadut tiedot paikkatietoanalyysiin perustuvalle tukihakemuslomakkeelle.

4. Tuensaajalle toimitettavissa esitäytetyissä lomakkeissa on täsmennettävä tukikelpoinen enimmäisala viitelohkoa kohden delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 5 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti sekä edellisenä vuonna perustukijärjestelmää, yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää ja/tai pinta-alaan liittyvää maaseudun kehittämistoimenpidettä varten viljelylohkoittain määritetty pinta-ala.

Tuensaajalle asetuksen (EU) N:o 1306/2013 72 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimitetussa graafisessa aineistossa on ilmoitettava viitelohkojen rajat ja ainutkertaiset tunnistetiedot delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla sekä edellisenä vuonna määritetyt viljelylohkojen rajat, jotta tuensaaja pystyy ilmoittamaan kunkin viljelylohkon koon ja sijainnin oikein. Hakuvuodesta 2016 alkaen siinä on myös ilmoitettava edellisenä vuonna määritetty ekologisten alojen tyyppi, koko ja sijainti.

5. Tuensaajan on määritettävä ja ilmoitettava yksiselitteisesti kunkin viljelylohkon pinta-ala sekä tapauksen mukaan ekologisten alojen tyyppi, koko ja sijainti. Viherryttämistuen yhteydessä tuensaajan on täsmennettävä myös ilmoitettujen viljelylohkojen käyttö.

Tätä tarkoitusta varten tuensaaja voi vahvistaa esitäytetyssä lomakkeessa jo olevat tiedot. Jos kuitenkin viljelylohkon pinta-alaa, sijaintia tai rajoja tai tapauksen mukaan ekologisten alojen kokoa ja sijaintia koskevat tiedot eivät ole oikein tai ne ovat epätäydellisiä, tuensaajan on korjattava tai muutettava esitäytettyä lomaketta.

Toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava tuensaajan esittämien esitäytettyä lomaketta koskevien korjausten tai täydennysten perusteella ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 5 artiklan 3 kohta huomioon ottaen, tarvitaanko vastaavan viitelohkon osalta päivitystä.

6. Jos tuensaaja harjoittaa asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti vastaavia käytäntöjä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 ( 4 ) 39 artiklan 2 kohdan tai asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehtyjen sitoumusten kautta, sitoumukset ja viittaus vastaavaan maksupyyntöön on esitettävä tukihakemuksessa.

Jos tuensaaja harjoittaa vastaavia käytäntöjä kansallisten tai alueellisten ympäristösertifiointijärjestelmien kautta asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti, tämän artiklan 4 ja 5 kohtaa sovelletaan esitäytettyyn lomakkeeseen ja tuensaajan ilmoitukseen soveltuvin osin.

Asetuksen (EU) N:o 1307/2013 46 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisen alueellisen tai kollektiivisen täytäntöönpanon osalta sekä niiden ekologista alaa koskevien velvoitteiden osalta, jotka tuensaajien on täytettävä yksilökohtaisesti, alueelliseen tai kollektiiviseen täytäntöönpanoon osallistuvien tuensaajien on määriteltävä ja ilmoitettava yksiselitteisesti kustakin viljelylohkosta ekologisen alan tyyppi, koko ja sijainti tämän artiklan 5 kohdan mukaisesti. Tuensaajien on viitattava tukihakemuksessaan tai maksupyynnössään tämän asetuksen 18 artiklassa tarkoitettuun alueellista tai kollektiivista täytäntöönpanoa koskevaan ilmoitukseen.

7. Hampun tuotantoon asetuksen (EU) N:o 1307/2013 32 artiklan 6 kohdan mukaisesti käytettäviä aloja koskevaan yhtenäishakemukseen on sisällyttävä

a) kaikki hampulle kylvettyjen lohkojen tunnistamiseksi tarvittavat tiedot, myös siemeneksi käytetyt lajikkeet;

b) käytetyt siemenmäärät (kilogrammaa/hehtaari);

▼M5

c) neuvoston direktiivin 2002/57/EY ( 5 ) ja erityisesti sen 12 artiklan tai jäsenvaltion vastaavaksi asiakirjaksi hyväksymän muun asiakirjan mukaisesti siemenpakkauksissa käytetyt viralliset etiketit; tai, kun on kyse komission direktiivin 2008/62/EY ( 6 ) mukaisesti varmennetuista suojeltavista lajikkeista, kyseisen direktiivin 18 artiklassa tarkoitettu suojeltavien lajikkeiden siementen pakkauksissa käytetty toimittajan etiketti tai painettu tai leimattu ilmoitus.

▼M3

Poiketen siitä, mitä ensimmäisen kohdan c alakohdassa säädetään, kyseiset etiketit on siinä tapauksessa, että kylvö suoritetaan yhtenäishakemuksen viimeisen jättöpäivän jälkeen, toimitettava viimeistään 30 päivänä kesäkuuta. Kerääjäkasvina viljellyn hampun osalta etiketit on kuitenkin toimitettava jäsenvaltioiden vahvistamaan päivään mennessä mutta viimeistään 1 päivänä syyskuuta. Jos etiketit on toimitettava myös muille kansallisille viranomaisille, jäsenvaltiot voivat säätää, että etiketit on palautettava tuensaajalle sen jälkeen, kun ne on toimitettu kyseisen kohdan mukaisesti. Palautettaviin etiketteihin on merkittävä, että niitä on käytetty hakemuksessa.

▼B

8. Kun kyseessä on asetuksen (EU) N:o 1307/2013 IV osaston 2 luvussa säädetty puuvillan lajikohtainen tuki, yhtenäishakemukseen on sisällyttävä

a) käytetyn puuvillasiemenen lajikkeen nimi;

b) tarvittaessa sen hyväksytyn toimialakohtaisen organisaation nimi ja osoite, jonka jäsen tuensaaja on.

9. Pinta-alat, joita ei käytetä asetuksen (EU) N:o 1307/2013 III, IV ja V osastossa säädettyjen tukijärjestelmien tarkoituksiin eikä asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 tarkoitettuihin viinialan tukiohjelmiin, on ilmoitettava yhden tai useamman ”muu käyttö” -otsikon alla.

18 artikla

Alueellista tai kollektiivista täytäntöönpanoa koskeva ilmoitus

Jokaisen asetuksen (EU) N:o 1307/2013 46 artiklan 5 tai 6 kohdan mukaisen alueellisen tai kollektiivisen täytäntöönpanon osalta on toimitettava alueellista tai kollektiivista täytäntöönpanoa koskeva ilmoitus, joka täydentää kunkin osallistuvan tuensaajan tukihakemusta tai maksupyyntöä.

Ilmoituksessa on oltava kaikki täydentävät tiedot, jotka ovat tarpeen kyseisen asetuksen 46 artiklan 5 tai 6 kohdan mukaiseen alueelliseen tai kollektiiviseen täytäntöönpanoon liittyvien velvoitteiden noudattamisen tarkastamiseksi, erityisesti

a) kunkin osallistuvan tuensaajan ainutkertainen tunnistetieto;

b) kyseisen asetuksen 46 artiklan 6 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu prosenttilukua koskeva vähimmäisvaatimus, joka kunkin osallistuvan tuensaajan on täytettävä;

c) kyseisen asetuksen 46 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen vierekkäisistä ekologisista aloista muodostuvien yhtenäisten alueiden tai saman asetuksen 46 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun yhteisen ekologisen alan kokonaispinta-ala, jonka osalta velvoitteet täytetään kollektiivisesti;

d) ennalta laadittu graafinen aineisto, josta ilmenevät vierekkäisistä ekologisista aloista muodostuvien yhtenäisten alueiden tai yhtenäisen ekologisen alan yksiselitteiseen tunnistamiseen ja niiden rajojen ilmoittamiseen käytettävien viitelohkojen rajat ja ainutkertaiset tunnistetiedot.

Jos alueellisen täytäntöönpanon tapauksessa delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 46 artiklan 6 kohdassa säädetty yksityiskohtainen suunnitelma sisältää kaikki tämän artiklan toisessa kohdassa luetellut tiedot, ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu ilmoitus voidaan korvata viittauksella kyseiseen suunnitelmaan.

Kollektiivisen täytäntöönpanon tapauksessa ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua ilmoitusta on täydennettävä delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 47 artiklan 4 kohdassa säädetyllä kirjallisella sopimuksella.

19 artikla

Hakemukset pienviljelijäjärjestelmään osallistumista tai siitä poistumista varten

1. Vuonna 2015 toimitetuissa hakemuksissa, jotka koskevat osallistumista asetuksen (EU) N:o 1307/2013 62 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun pienviljelijäjärjestelmään, on oltava viittaus saman tuensaajan hakuvuodelta 2015 jättämään yhtenäishakemukseen sekä tapauksen mukaan tuensaajan ilmoitus siitä, että hän tuntee kyseisen asetuksen 64 artiklassa säädetyt pienviljelijäjärjestelmää koskevat erityisedellytykset.

Jäsenvaltiot voivat päättää, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu hakemus on toimitettava yhdessä yhtenäishakemuksen kanssa tai sen osana.

2. Hakuvuodesta 2016 alkaen jäsenvaltioiden on säädettävä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 72 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta yksinkertaistetusta menettelystä.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetussa hakumenettelyssä käytettävät esitäytetyt lomakkeet on laadittava hakuvuodelta 2015 jätetyn yhtenäishakemuksen mukana toimitettujen tietojen pohjalta, ja niihin on erityisesti sisällyttävä

a) kaikki lisätiedot, jotka ovat tarpeen asetuksen (EU) N:o 1307/2013 64 artiklan noudattamisen toteamiseksi, sekä tapauksen mukaan kaikki tarvittavat lisätiedot sen vahvistamiseksi, että tuensaaja täyttää edelleen kyseisen asetuksen 9 artiklassa asetetut vaatimukset;

b) tuensaajan ilmoitus siitä, että hän tuntee asetuksen (EU) N:o 1307/2013 64 artiklassa säädetyt pienviljelijäjärjestelmää koskevat erityisedellytykset.

Jos jäsenvaltio valitsee asetuksen (EU) N:o 1307/2013 63 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetyn maksutavan kyseisen kohdan kolmatta alakohtaa soveltamatta, esitäytetyt lomakkeet on tämän kohdan ensimmäisestä alakohdasta poiketen toimitettava tämän luvun 1 jakson mukaisesti.

4. Tuensaajien, jotka päättävät poistua pienviljelijäjärjestelmästä jonkin vuotta 2015 seuraavan vuoden osalta asetuksen (EU) N:o 1307/2013 62 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan tai saman asetuksen 62 artiklan 2 kohdan mukaisesti, on ilmoitettava poistumisestaan jäsenvaltioiden antamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.







3

jakso

Muut hakemukset

20 artikla

Tukihakemuksia koskevat erityissäännökset

Jos tuensaajalla, joka ei hae minkään pinta-alaan liittyvän tukijärjestelmän mukaista tukea mutta hakee jonkin muun asetuksen (EU) N:o 1307/2013 liitteessä I luetellun tukijärjestelmän tai asetuksen (EU) N:o 1308/2013 46 ja 47 artiklan nojalla viinialan tukijärjestelmän mukaista tukea, on käytössään maatalousmaata, hänen on ilmoitettava kyseiset pinta-alat tukihakemuslomakkeessaan tämän asetuksen 17 artiklan mukaisesti.

Tuensaajan, jota koskevat ainoastaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 46 ja 47 artiklan mukaiset täydentäviin ehtoihin liittyvät velvoitteet, on ilmoitettava tukihakemuslomakkeessaan käytössään olevat pinta-alat kunkin sellaisen kalenterivuoden osalta, jona kyseisiä velvoitteita sovelletaan.

Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vapauttaa tuensaajat ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädetyistä velvoitteista, jos asianomaiset tiedot saatetaan toimivaltaisten viranomaisten saataville muiden sellaisten hallinto- ja valvontajärjestelmien puitteissa, jotka takaavat asetuksen (EU) N:o 1306/2013 61 artiklan mukaisesti yhteensopivuuden yhdennetyn järjestelmän kanssa.

21 artikla

Eläintukihakemuksia ja eläimiin liittyvien tukitoimenpiteiden yhteydessä esitettäviä maksupyyntöjä koskevat vaatimukset

1. Delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 2 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan 15 alakohdassa määritellyssä eläintukihakemuksessa ja kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan 14 alakohdassa määritellyn eläimiin liittyvän tukitoimenpiteen yhteydessä esitettävässä maksupyynnössä on oltava kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen tukikelpoisuuden vahvistamiseksi suoran tuen ja/tai maaseudun kehittämistuen osalta, ja erityisesti

a) tuensaajan tunnistetiedot;

b) viittaus yhtenäishakemukseen, jos sellainen on jo jätetty;

c) eläintukihakemuksen tai maksupyynnön aiheena olevien eläinten lukumäärä lajeittain sekä naudoista eläinten tunnistuskoodi;

d) tapauksen mukaan tuensaajan sitoumus pitää c alakohdassa tarkoitetut eläimet tilallaan jäsenvaltion määrittelemä aika sekä tiedot paikasta tai paikoista, joissa eläimiä on tarkoitus pitää, kyseinen aika mukaan luettuna;

e) tarvittaessa hakemusta tukevat asiakirjat, jotka ovat tarpeen tukikelpoisuuden vahvistamiseksi kyseisen järjestelmän tai toimenpiteen osalta;

f) tuensaajan ilmoitus siitä, että hän tuntee kyseessä olevaa suoraa tukea ja/tai maaseudun kehittämistukea koskevat edellytykset.

2. Jokaisella eläintenpitäjällä on oltava oikeus saada toimivaltaiselta viranomaiselta rajoituksetta, kohtuullisin väliajoin ja ilman aiheetonta viivytystä itseään ja eläimiään koskevia tietoja, joita säilytetään eläimiä koskevassa sähköisessä tietokannassa. Tuensaajan on eläintukihakemusta tai maksupyyntöä jättäessään ilmoitettava, että tiedot ovat oikeita ja täydellisiä, tai oikaistava virheelliset tai lisättävä puuttuvat tiedot.

3. Jäsenvaltio voi päättää, että joitakin 1 kohdassa tarkoitetuista tiedoista ei tarvitse ilmoittaa eläintukihakemuksessa tai maksupyynnössä, jos kyseiset tiedot on jo toimitettu toimivaltaiselle viranomaiselle.

4. Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön menettelyjä, joiden avulla eläimiä koskevassa sähköisessä tietokannassa olevia tietoja voidaan käyttää eläintukihakemuksessa tai maksupyynnössä, edellyttäen, että eläimiä koskevan sähköisen tietokannan varmuus ja käyttö on riittävää asianomaisten tukijärjestelmien tai tukitoimenpiteiden hallinnoimiseksi asianmukaisesti yksittäisten eläinten tasolla.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut menettelyt voivat muodostua järjestelmästä, jonka mukaan tuensaaja voi hakea suoraa tukea ja/tai maaseudun kehittämistukea kaikista eläimistä, jotka jäsenvaltion määrittelemänä päivänä tai ajanjaksona täyttävät eläimiä koskevassa sähköisessä tietokannassa olevien tietojen perusteella suoran tuen ja/tai maaseudun kehittämistuen saamisen edellytykset.

Tällöin jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että

a) toisessa alakohdassa tarkoitettu päivä tai ajanjakso on selvästi määritelty ja tuensaajan tiedossa kyseessä olevaan tukijärjestelmään ja/tai tukitoimenpiteeseen sovellettavien säännösten mukaisesti;

b) tuensaaja tietää, että mahdollisesti tukikelpoisia eläimiä, joista havaitaan, ettei niitä ole asianmukaisesti tunnistettu tai rekisteröity eläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmässä, pidetään eläiminä, joiden kohdalla on havaittu delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 31 artiklassa tarkoitettuja noudattamatta jättämisiä.

▼M4

4a. Jäsenvaltiot voivat sähköisen tietokannan puuttuessa ottaa käyttöön asetuksen (EU) N:o 1305/2013 33 artiklan nojalla tukea saavien lyhyen tuotantoketjun lajien osalta menettelyt, joiden mukaan teurastustodistuksissa tai muussa todistusasiakirjoissa olevia tietoja voidaan käyttää eläintukihakemuksia varten. Mainittujen tietojen on annettava riittävät varmuutta ja käyttöä koskevat takeet tukitoimenpiteen hallinnoimiseksi asianmukaisesti yksittäisten eläinten tasolla.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut menettelyt voivat muodostua järjestelmästä, jonka mukaan tuensaaja hakee tukea kaikista eläimistä, jotka jäsenvaltion määrittelemänä päivänä tai ajanjaksona täyttävät eläimiä koskevassa teurastustodistuksissa tai muussa todistusasiakirjoissa olevien tietojen perusteella tuen saamisen edellytykset.

Siinä tapauksessa jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseessä olevaan tukitoimenpiteeseen sovellettavien säännösten mukaisesti toisessa alakohdassa tarkoitettu päivä tai ajanjakso on selvästi määritelty ja tuensaajan tiedossa.

▼B

5. Jäsenvaltiot voivat säätää, että jotkin 1 kohdassa tarkoitetuista tiedoista voidaan toimittaa tai että ne on toimitettava niiden hyväksymän yhden tai useamman elimen kautta. Toimitetuista tiedoista on kuitenkin vastuussa tuensaaja.







4

jakso

Tukioikeuksia koskevat erityissäännökset

22 artikla

Tukioikeuksien myöntäminen tai arvon korottaminen

1. Hakemukset, jotka koskevat perustukijärjestelmään liittyvien tukioikeuksien myöntämistä tai tukioikeuksien arvon korottamista asetuksen (EU) N:o 1307/2013 20 artiklan, 24 artiklan, 30 artiklan sen 7 kohdan e alakohtaa lukuun ottamatta ja 39 artiklan mukaisesti, on toimitettava viimeistään jäsenvaltioiden vahvistamana päivänä. Vahvistettu päivämäärä ei saa olla myöhäisempi kuin kyseisen kalenterivuoden 15 päivä toukokuuta.

Viro, Latvia, Liettua, Suomi ja Ruotsi voivat kuitenkin vahvistaa myöhemmän päivämäärän, joka ei saa olla myöhäisempi kuin kyseisen kalenterivuoden 15 päivä kesäkuuta.

2. Jäsenvaltiot voivat päättää, että tukioikeuksien myöntämistä koskeva hakemus on jätettävä samaan aikaan kuin perustukijärjestelmään liittyvä tukihakemus.

23 artikla

Aiheettomasti myönnettyjen tukioikeuksien takaisinperintä

1. Jos todetaan, että tuensaajille on myönnetty liian suuri määrä asetuksen (EU) N:o 1307/2013 mukaisia tukioikeuksia, liikaa myönnetyt tukioikeudet on palautettava asetuksen (EU) N:o 1307/2013 30 artiklassa tarkoitettuun kansalliseen varantoon tai siinä tarkoitettuihin alueellisiin varantoihin.

Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun virheen on tehnyt toimivaltainen viranomainen tai muu viranomainen eikä tuensaaja ole voinut kohtuudella havaita virhettä, jäljellä olevien kyseiselle tuensaajalle myönnettyjen tukioikeuksien arvoa on mukautettava vastaavasti.

Jos tuensaaja, jolle on myönnetty liikaa tukioikeuksia, on jo siirtänyt tukioikeuksia toisille tuensaajille, myös niitä tuensaajia, joille tukioikeudet on siirretty, sitoo ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu velvoite suhteessa heille siirrettyjen tukioikeuksien määrään, jollei tuensaajalla, jolle tukioikeudet alun perin myönnettiin, ole käytössään niin paljon tukioikeuksia, että ne vastaisivat aiheettomasti myönnettyjen tukioikeuksien määrää.

2. Jos sen jälkeen, kun tuensaajille on myönnetty tukioikeuksia asetuksen (EU) N:o 1307/2013 mukaisesti, todetaan, että tuensaajan vuodelta 2014 saamat kyseisen asetuksen 26 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tuet, kyseisen asetuksen 26 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu tuensaajalla vuotta 2014 koskevan hakemuksensa toimittamispäivänä olevien tukioikeuksien arvo, kyseisen asetuksen 26 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu tukioikeuksien yksikköarvo, kyseisen asetuksen 30 artiklan 10 kohdassa säädetty tukioikeuksien yksikköarvon korotus tai kyseisen asetuksen 40 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu tuensaajan perustukijärjestelmän täytäntöönpanoa edeltävältä kalenterivuodelta saamien tukien kokonaisarvo oli liian korkea, on kyseisiä, tuensaajan osalta virheelliseen viitearvoon perustuvia tukioikeuksia mukautettava vastaavasti.

Kyseinen mukautus on tehtävä myös niiden tukioikeuksien osalta, jotka on jo siirretty muille tuensaajille.

Vähennyksen arvo on palautettava asetuksen (EU) N:o 1307/2013 30 artiklassa tarkoitettuun kansalliseen varantoon tai siinä tarkoitettuihin alueellisiin varantoihin.

3. Jos sen jälkeen, kun tuensaajille on myönnetty tukioikeuksia asetuksen (EU) N:o 1307/2013 mukaisesti, saman tuensaajan osalta todetaan sekä 1 että 2 kohdassa tarkoitettu tilanne, 2 kohdassa tarkoitettu kaikkien tukioikeuksien arvon mukautus on tehtävä ennen kuin aiheettomasti myönnetyt tukioikeudet palautetaan kansalliseen varantoon tai alueellisiin varantoihin 1 kohdan mukaisesti.

4. Tässä artiklassa säädetyt tukioikeuksien määrän ja/tai arvon mukautukset eivät saa johtaa siihen, että jäljelle jäävät tukioikeudet laskettaisiin järjestelmällisesti uudelleen.

5. Jäsenvaltio voi päättää olla perimättä takaisin aiheettomasti myönnettyjä tukioikeuksia, jos kyseisten tukioikeuksien kokonaisarvoksi on tukioikeuksien tunnistamista ja rekisteröintiä koskevassa sähköisessä rekisterissä kirjattu tässä artiklassa säädetyn mukautustarvetta selvittävän tarkastuksen ajankohtana enintään 50 euroa joltakin niistä vuosista, joiden aikana sovelletaan perustukijärjestelmää asetuksen (EU) N:o 1307/2013 mukaisesti.

Mukautuksia edeltävän hakuvuoden osalta aiheettomasti maksetut määrät on perittävä takaisin tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti. Aiheettomasti maksettuja määriä määritettäessä on otettava huomioon, kuinka tässä artiklassa säädetyt mukautukset vaikuttavat tukioikeuksien määrään ja tapauksen mukaan niiden arvoon kaikkien kyseessä olevien vuosien osalta.







III

OSASTO

TARKASTUKSET







I

LUKU

Yhteiset säännökset

24 artikla

Yleiset periaatteet

1. Tässä asetuksessa säädetyt hallinnolliset ja paikalla tehtävät tarkastukset on tehtävä siten, että voidaan tarkastaa tehokkaasti

a) suoran tuen hakemuksessa, maaseudun kehittämistukea koskevassa hakemuksessa, maksupyynnössä tai muussa ilmoituksessa annettujen tietojen oikeellisuus ja täydellisyys;

b) kaikkien niiden kyseistä tukijärjestelmää ja/tai tukitoimenpidettä koskevien tukikelpoisuusperusteiden, sitoumusten ja muiden velvoitteiden noudattaminen, joiden perusteella suora tuki ja/tai maaseudun kehittämistuki tai vapautus velvoitteista myönnetään;

c) täydentäviä ehtoja koskevien vaatimusten ja standardien noudattaminen.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikkien sovellettavien, unionin lainsäädännössä tai asiaa koskevissa kansallisissa laeissa ja täytäntöönpanojärjestelyt sisältävissä asiakirjoissa taikka maaseudun kehittämisohjelmissa vahvistettujen edellytysten täyttyminen voidaan tarkastaa todennettavissa olevilla indikaattoreilla, jotka jäsenvaltioiden on vahvistettava.

3. Hallinnollisten ja paikalla tehtävien tarkastusten tulokset on arvioitava sen selvittämiseksi, voisiko todettuihin ongelmiin liittyä yleisesti muihin vastaaviin toimiin, tuensaajiin tai elimiin kohdistuva riski. Arvioinnissa on määriteltävä myös tällaisten tilanteiden syyt ja mahdollisesti tarvittavat lisäselvitykset sekä tarvittavat korjaavat ja ennaltaehkäisevät toimet.

▼M6

4. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä fyysisiä tarkastuksia kentällä, jos satelliitin kuvatulkinta, orto-kuvat tai muu näyttö, mukaan lukien tuensaajan toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä toimittamat todisteet, eivät anna tuloksia, joiden perusteella voitaisiin toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla tehdä lopullisia päätelmiä tukikelpoisuudesta tai tapauksen mukaan hallinnollisten tai paikalla tehtävien tarkastusten kohteena olevan alan oikeasta koosta.

▼B

5. Tätä lukua sovelletaan kaikkiin tämän asetuksen nojalla tehtäviin tarkastuksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta IV ja V osastossa säädettyjen erityissääntöjen soveltamista. Edellä olevaa 3 kohtaa ei kuitenkaan sovelleta V osastoon.

25 artikla

Paikalla tehtävistä tarkastuksista ilmoittaminen

Paikalla tehtävistä tarkastuksista voidaan ilmoittaa etukäteen, jollei se vaikuta tarkastuksen tarkoitukseen tai tehokkuuteen. Ilmoitus on annettava mahdollisimman lyhyellä varoitusajalla, joka saa olla enintään 14 päivää.

▼M1

Eläintukihakemusten ja eläimiin liittyviä toimenpiteitä koskevien maksupyyntöjen ja 14 a artiklan 5 kohdan mukaisesti ilmoitettujen sitoumusten osalta paikalla tehtävistä tarkastuksista saa kuitenkin – asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta – ilmoittaa enintään 48 tuntia ennen tarkastusta. Jos täydentäviä ehtoja koskeviin säädöksiin ja standardeihin sovellettavassa lainsäädännössä edellytetään, ettei paikalla tehtävistä tarkastuksista ilmoiteta etukäteen, kyseisiä sääntöjä on sovellettava myös täydentäviä ehtoja koskeviin paikalla tehtäviin tarkastuksiin.

▼B

26 artikla

Paikalla tehtävien tarkastusten ajoitus

1. Tässä asetuksessa säädetyt paikalla tehtävät tarkastukset on suoritettava samaan aikaan kuin muut unionin lainsäädännössä säädetyt tarkastukset, jos tämä on tarkoituksenmukaista.

2. Maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevat yhdennetyn järjestelmän puitteissa paikalla tehtävät tarkastukset on jaettava koko vuodelle kuhunkin toimenpiteeseen liittyviä eri sitoumuksia koskevan riskianalyysin perusteella.

▼M1

Paikalla tehtävät tarkastukset, jotka koskevat 14 a artiklan 5 kohdan mukaisesti ilmoitettuja sitoumuksia, on suoritettava sellaisessa määräajassa, että voidaan varmistaa ilmoitetun sitoumuksen tehokas tarkastus.

▼B

3. Paikalla tehtävissä tarkastuksissa on tarkastettava kaikkien niitä tukiohjelmia tai tukitoimenpiteitä koskevien tukikelpoisuusperusteiden, sitoumusten ja muiden velvoitteiden noudattaminen, joiden osalta tuensaaja on valittu 34 artiklan mukaisesti.

Paikalla tehtävien tarkastusten kesto on rajattava tiukasti lyhimpään tarpeen mukaiseen aikaan.

4. Jos tiettyjen tukikelpoisuusperusteiden, sitoumusten ja muiden velvoitteiden osalta tarkastuksia voidaan tehdä vain tiettynä aikana, paikalla tehtävät tarkastukset saattavat edellyttää myöhemmin tehtäviä lisäkäyntejä. Tällaisessa tapauksessa paikalla tehtävät tarkastukset on koordinoitava siten, että kyseisten käyntien määrä ja kesto voidaan rajoittaa tuensaajan osalta tarpeen mukaiseen minimiin. Kyseiset tarkastukset voidaan myös tehdä käyttämällä 40 artiklan mukaisesti kaukokartoitusta, jos tämä on tarkoituksenmukaista.

Jos tarvitaan ekologiseksi alaksi ilmoitettuja kesantomaita, pellonpientareita, suojakaistoja, metsän reunassa sijaitsevia tukikelpoisten hehtaarien kaistaleita, kerääjäkasveja ja/tai kasvipeitettä koskevia lisäkäyntejä, kyseisten lisäkäyntien määrän on 50 prosentissa tapauksista liityttävä samaan, riskianalyysin perusteella valittuun tuensaajaan ja 50 prosentissa tapauksista tämän lisäksi valittuihin muihin tuensaajiin. Muut tuensaajat on valittava satunnaisesti kaikista niistä tuensaajista, joilla on ekologiseksi alaksi ilmoitettuja kesantomaita, pellonpientareita, suojakaistoja, metsän reunassa sijaitsevia tukikelpoisten hehtaarien kaistaleita, kerääjäkasveja ja/tai kasvipeitettä, ja kyseiset käynnit voidaan rajoittaa koskemaan kesantomaaksi, pellonpientareiksi, suojakaistoiksi, metsän reunassa sijaitseviksi tukikelpoisten hehtaarien kaistaleiksi, kerääjäkasveiksi ja/tai kasvipeitteeksi ilmoitettuja aloja.

Jos lisäkäyntejä tarvitaan, 25 artiklaa sovelletaan kuhunkin lisäkäyntiin.

27 artikla

Tarkastustulosten ristiinilmoittaminen

Hallinnollisissa ja paikalla tehtävissä tarkastuksissa on tapauksen mukaan otettava huomioon muiden yksiköiden, elinten ja organisaatioiden ilmoittamat epäillyt noudattamattajättämistapaukset.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikista asetuksen (EU) N:o 1307/2013 liitteessä I lueteltuja järjestelmiä ja/tai maaseudun kehittämistoimenpiteiden mukaista tukea koskevien tukikelpoisuusperusteiden, sitoumusten ja muiden velvoitteiden noudattamista koskevien, yhdennetyn järjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tarkastusten yhteydessä tehdyistä havainnoista ilmoitetaan asianomaisen tuen myöntämisestä vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 38 artiklassa tarkoitetut julkiset tai yksityiset sertifiointielimet ilmoittavat toimivaltaiselle viranomaiselle, joka vastaa tuen myöntämisestä ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisiin maatalouskäytäntöihin, mahdollisista havainnoista, joilla on merkitystä sen kannalta, että kyseinen tuki myönnetään oikein niille tuensaajille, jotka haluavat täyttää velvoitteensa vastaavuuteen perustuvalla sertifioinnilla.

Jos maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevien, yhdennetyn järjestelmän soveltamisalaan kuuluvien hallinnollisten tai paikalla tehtävien tarkastusten kohteena ovat asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut vastaavat käytännöt, kyseisten tarkastusten tulokset on ilmoitettava ristiin ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisiin maatalouskäytäntöihin myönnettävän tuen osalta toteutettavia jatkotoimia varten.







II

LUKU

▼C1

Yhdennettyyn järjestelmään liittyvät hallinnolliset tarkastukset

▼B

28 artikla

Hallinnolliset tarkastukset

1. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 74 artiklassa tarkoitetuissa hallinnollisissa tarkastuksissa, ristiintarkastukset mukaan luettuina, on voitava havaita noudattamatta jättämiset ja havainnot on erityisesti voitava tehdä automaattisesti tietokoneen avulla. Tarkastusten on kohdistuttava kaikkiin seikkoihin, joita on mahdollista ja tarkoituksenmukaista valvoa hallinnollisin tarkastuksin. Niillä on varmistettava, että

a) kyseistä tukijärjestelmää tai tukitoimenpidettä koskevat tukikelpoisuusperusteet, sitoumukset ja muut velvoitteet täytetään;

b) muiden unionin järjestelmien kautta ei tapahdu päällekkäistä rahoitusta;

c) tukihakemus tai maksupyyntö on täydellinen ja toimitettu määräajassa ja tapauksen mukaan on toimitettu hakemusta tukevat asiakirjat, jotka osoittavat tukikelpoisuuden;

d) mahdollisia pitkän aikavälin sitoumuksia noudatetaan.

2. Eläintukijärjestelmien ja eläimiin liittyvien tukitoimenpiteiden osalta jäsenvaltiot voivat tarvittaessa käyttää tukikelpoisuusperusteiden, sitoumusten ja muiden velvoitteiden noudattamisen tarkastamiseksi muilta yksiköiltä, elimiltä tai organisaatioilta saatuja todisteita edellyttäen, että asianomaisen yksikön, elimen tai organisaation toiminta on riittävän laadukasta tällaisen noudattamisen valvomiseksi.

29 artikla

Ristiintarkastukset

1. Hallinnollisiin tarkastuksiin on tarvittaessa sisällyttävä ristiintarkastuksia

a) ilmoitettujen tukioikeuksien ja viljelylohkojen osalta, jotta samaa suoraa tukea tai maaseudun kehittämistukea ei myönnettäisi useaan kertaan samalta kalenteri- tai hakuvuodelta ja jotta estettäisiin asetuksen (EU) N:o 1307/2013 liitteessä I ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 ( 7 ) liitteessä VI lueteltujen pinta-alaan liittyvien tukijärjestelmien ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 2 artiklan toisen alakohdan 21 alakohdassa määriteltyjen pinta-alaan liittyvien tukitoimenpiteiden nojalla myönnettyjen tukien kumuloituminen;

b) tukioikeuksien osalta niiden olemassaolon ja tukikelpoisuuden tarkistamiseksi;

c) yhtenäishakemuksessa ja/tai maksupyynnössä ilmoitettujen viljelylohkojen sekä delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti viljelylohkojen tunnistusjärjestelmään viitelohkoittain sisältyvien tietojen välillä sen tarkistamiseksi, ovatko kyseiset alat suorien tukien järjestelmän ja/tai maaseudun kehittämistoimenpiteen osalta tukikelpoisia;

d) tukioikeuksien ja määritetyn alan välillä sen varmistamiseksi, että tukioikeuksiin liittyy vähintään vastaava määrä asetuksen (EU) N:o 1307/2013 32 artiklan 2–6 kohdassa määriteltyjä tukikelpoisia hehtaareita;

e) eläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän avulla tukikelpoisuuden tarkistamiseksi suoran tuen ja/tai maaseudun kehittämistuen osalta ja sen välttämiseksi, että samaa suoraa tukea tai maaseudun kehittämistukea myönnettäisiin useaan kertaan samalta kalenteri- tai hakuvuodelta;

f) tuensaajan yhtenäishakemuksessa antaman ilmoituksen siitä, että hän on hyväksytyn toimialakohtaisen organisaation jäsen, tämän asetuksen 17 artiklan 8 kohdan mukaisten tietojen sekä asianomaisten hyväksyttyjen toimialakohtaisten organisaatioiden toimittamien tietojen välillä tukikelpoisuuden tarkistamiseksi asetuksen (EU) N:o 1307/2013 60 artiklan 2 kohdassa säädetyn tuenkorotuksen osalta;

g) toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksymisperusteiden täyttymisen ja niiden jäsenluettelon tarkistamiseksi vähintään viiden vuoden välein.

►C1 Silloin kun yhdennetyssä järjestelmässä on käytettävä paikkatietoanalyysiin perustuvia tukihakemuslomakkeita, on ensimmäisen alakohdan c alakohdan soveltamiseksi ristiintarkastettava ilmoitetun digitoidun pinta-alan graafiset leikkauspisteet viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän kanssa. ◄ Lisäksi ristiintarkastuksia on tehtävä sen vuoksi, ettei samalle alalle haettaisi tukea useaan kertaan.

▼M6

Tietoja 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista hakemuksista tai hakijoista, joista on todettu, ettei niitä voida hyväksyä tai etteivät ne ole tukikelpoisia, on käytettävä tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a, c ja e alakohdan soveltamiseksi.

▼B

2. Jos ristiintarkastuksissa havaitaan noudattamatta jättämiseen viittaavaa, on sovellettava muita tarkoituksenmukaisia hallinnollisia menettelyjä ja tarvittaessa tehtävä tarkastus paikalla.

3. Jos kaksi tai useampia tuensaajia jättää tukihakemuksen ja/tai maksupyynnön viitelohkosta saman tukijärjestelmän tai saman tukitoimenpiteen osalta ja ilmoitettujen viljelylohkojen alat ovat osittain päällekkäiset tai jos koko ilmoitettu pinta-ala on suurempi kuin delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 5 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti määritetty tukikelpoinen enimmäisala ja jos ero on kyseiselle viitelohkolle tämän asetuksen 38 artiklan mukaisesti määritellyn sallitun mittapoikkeaman rajoissa, jäsenvaltio voi edellyttää kyseisten pinta-alojen suhteellista pienentämistä, jollei tuensaaja osoita, että joku muista asianomaisista tuensaajista on ilmoittanut omat alansa liian suureksi hänen vahingokseen.







III

LUKU

Yhdennettyyn järjestelmään liittyvät paikalla tehtävät tarkastukset







1

jakso

Yhteiset säännökset

30 artikla

Pinta-alaan liittyviä tukijärjestelmiä koskevien tarkastusten määrä – ei koske tukea ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisille maatalouskäytännöille

Muita pinta-alaan liittyviä tukijärjestelmiä kuin asetuksen (EU) N:o 1307/2013 III osaston 3 luvun mukaista ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisille maatalouskäytännöille myönnettävää tukea, jäljempänä ’viherryttämistuki’, koskevien, vuosittain paikalla tehtävien tarkastusten tarkastusotokseen on sisällyttävä vähintään

a) 5 prosenttia tuensaajista, jotka hakevat asetuksen (EU) N:o 1307/2013 III osaston 1 luvun mukaisen perustukijärjestelmän tai yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän tukea; jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkastusotokseen sisältyy vähintään 5 prosenttia kaikista niistä tuensaajista, jotka ilmoittavat pääasiassa sellaista maatalousmaata, joka pysyy luontaisesti laitumeksi soveltuvassa kunnossa delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti;

b) 5 prosenttia tuensaajista, jotka hakevat asetuksen (EU) N:o 1307/2013 III osaston 2 luvun mukaista uudelleenjakotukea;

c) 5 prosenttia tuensaajista, jotka hakevat asetuksen (EU) N:o 1307/2013 III osaston 4 luvun mukaista luonnonhaitta-alueille myönnettävää tukea;

d) 5 prosenttia tuensaajista, jotka hakevat asetuksen (EU) N:o 1307/2013 III osaston 5 luvun mukaista nuorten viljelijöiden tukea;

e) 5 prosenttia tuensaajista, jotka hakevat pinta-alaan liittyviä tukia asetuksen (EU) N:o 1307/2013 IV osaston 1 luvun mukaisen vapaaehtoisen tuotantosidonnaisen tuen puitteissa;

f) 5 prosenttia tuensaajista, jotka hakevat asetuksen (EU) N:o 1307/2013 V osaston mukaista pienviljelijäjärjestelmän tukea;

g) 30 prosenttia asetuksen (EU) N:o 1307/2013 32 artiklan 6 kohdan mukaisista hampun tuotantoon käytettäväksi ilmoitetuista aloista;

h) 5 prosenttia tuensaajista, jotka hakevat asetuksen (EU) N:o 1307/2013 IV osaston 2 luvun mukaista puuvillan lajikohtaista tukea.

31 artikla

Viherryttämistukea koskevien tarkastusten määrä

1. Viherryttämistuen osalta vuosittain paikalla tehtävien tarkastusten tarkastusotokseen on sisällyttävä vähintään

a) 5 prosenttia tuensaajista, joiden edellytetään noudattavan ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisia maatalouskäytäntöjä, jäljempänä ’viherryttämiskäytännöt’, ja jotka eivät ole osa b ja c alakohdassa tarkoitettuja tarkastuksen perusjoukkoja, jäljempänä ’viherryttämistä koskevan tarkastuksen perusjoukko’; otokseen on sisällyttävä samaan aikaan vähintään 5 prosenttia tuensaajista, joilla on neuvoston direktiivin 92/43/ETY ( 8 ) tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY ( 9 ) soveltamisalaan kuuluvilla alueilla sijaitsevia ympäristön kannalta herkkiä pysyviä nurmia tai asetuksen (EU) N:o 1307/2013 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja muita herkkiä alueita;

b) 3 prosenttia

i) joko kaikista niistä viherryttämistuen saamisen edellytykset täyttävistä tuensaajista, jotka on vapautettu viljelyn monipuolistamista ja ekologista alaa koskevista velvoitteista, koska he eivät täytä asetuksen (EU) N:o 1307/2013 44 ja 46 artiklassa tarkoitettuja kynnysarvoja, ja joita kyseisen asetuksen 45 artiklassa tarkoitetut velvoitteet eivät koske;

ii) tai vuosina, joina delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 44 artiklaa ei sovelleta jäsenvaltiossa, niistä viherryttämistuen saamisen edellytykset täyttävistä tuensaajista, jotka on vapautettu viljelyn monipuolistamista ja ekologista alaa koskevista velvoitteista, koska he eivät täytä asetuksen (EU) N:o 1307/2013 44 ja 46 artiklassa tarkoitettuja kynnysarvoja, ja joita kyseisen asetuksen 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut velvoitteet eivät koske;

c) 5 prosenttia tuensaajista, joiden edellytetään noudattavan viherryttämiskäytäntöjä ja käyttävän asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja kansallisia tai alueellisia ympäristösertifiointijärjestelmiä;

d) 5 prosenttia asetuksen (EU) N:o 1307/2013 46 artiklan 5 kohdan mukaiseen alueelliseen täytäntöönpanoon osallistuvista tuensaajista;

e) 5 prosenttia asetuksen (EU) N:o 1307/2013 46 artiklan 6 kohdan mukaisesta kollektiivisesta täytäntöönpanosta;

f) 100 prosenttia delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 46 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista vierekkäisten ekologisten alueiden muodostamista yhtenäisistä alueista;

▼M6

g) 100 prosenttia viljelylohkoista, joita koskee delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 42 artiklan mukainen velvoite muuttaa maa takaisin pysyväksi nurmeksi;

▼B

h) 20 prosenttia tuensaajista, joilla on delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 44 artiklan 2 ja 3 kohdan mukainen velvoite muuttaa maa takaisin pysyväksi nurmeksi.

2. Tuensaajat, jotka noudattavat viherryttämiskäytäntöjä soveltamalla vastaavia käytäntöjä asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti, jotka osallistuvat kyseisen asetuksen 61 artiklan mukaiseen pienviljelijäjärjestelmään tai jotka täyttävät koko tilan osalta neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 ( 10 ) 29 artiklan 1 kohdassa säädetyt luonnonmukaista maataloutta koskevat vaatimukset, eivät voi sisältyä tarkastusotokseen eikä heitä saa ottaa huomioon laskettaessa tässä artiklassa säädettyjä tarkastusten määriä.

▼M1

3. Jos ekologisia aloja ei yksilöidä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 70 artiklassa tarkoitetussa viljelylohkojen tunnistusjärjestelmässä, 1 kohdan a ja c–e alakohdassa vahvistettua tarkastusten määrää on lisättävä 5 prosentilla niistä asianomaiseen tarkastuksen perusjoukkoon kuuluvista tuensaajista, joilla edellytetään olevan maatalousmaalla ekologinen ala asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 ja 46 artiklan mukaisesti.

▼B

Ensimmäistä alakohtaa ei kuitenkaan sovelleta, jos hallinto- ja valvontajärjestelmä takaa sen, että kaikki ilmoitetut ekologiset ala tunnistetaan ja tapauksen mukaan merkitään viljelylohkojen tunnistusjärjestelmään delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti.

32 artikla

Maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevien tarkastusten määrä

1. Vuosittain paikalla tehtävien tarkastusten tarkastusotokseen on sisällyttävä vähintään 5 prosenttia tuensaajista, jotka jättävät maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevan hakemuksen. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 ja 29 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden osalta 5 prosentin tarkastusten määrä on saavutettava kunkin yksittäisen toimenpiteen kohdalla.

Tarkastusotoksessa on myös oltava edustettuna myös vähintään 5 prosenttia niistä asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklan mukaisista tuensaajista, jotka noudattavat asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja vastaavia käytäntöjä.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 ja 29 artiklassa tarkoitettujen henkilöryhmien tapauksessa ryhmän kutakin jäsentä voidaan pitää tuensaajana 1 kohdassa säädettyä tarkastusten määrää laskettaessa.

▼M1

2 a. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, silloin kun jäsenvaltio on ottanut käyttöön kollektiiviset hakemukset, vuosittain paikalla tehtävien tarkastusten tarkastusotokseen on sisällyttävä vähintään:

a) 5 prosenttia kaikista kollektiivisen hakemuksen jättävistä kollektiiveista; otokseen on sisällyttävä samaan aikaan vähintään 5 prosenttia kokonaisalasta, joka on ilmoitettu kollektiivisessa hakemuksessa 14 a artiklan 3 kohdan mukaisesti; ja

b) 5 prosenttia 14 a artiklan 5 kohdan mukaisesti ilmoitetuista sitoumuksista.

▼B

3. Tuensaajista, jotka saavat sellaista asetuksen (EU) N:o 1305/2013 21 artiklan 1 kohdan a alakohdan tai 28, 29 tai 34 artiklan taikka asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan a alakohdan iv tai v alakohdan tai b alakohdan i, iii tai v alakohdan mukaisesti myönnettyä monivuotista tukea, jota koskevien tukien maksu jakautuu viittä vuotta pidemmälle ajalle, jäsenvaltiot voivat päättää tarkastaa viidennen maksatusvuoden jälkeen vähintään 2,5 prosenttia.

Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan tukeen, joka on myönnetty asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, asianomaista maksusitoumusta koskevan viidennen maksatusvuoden jälkeen.

▼M1

Jos jäsenvaltio ottaa käyttöön kollektiiviset hakemukset, kollektiiveihin ei sovelleta tätä kohtaa.

▼B

4. Edellä olevan 3 kohdan mukaisesti tarkastettuja tuensaajia ei saa ottaa huomioon 1 kohtaa sovellettaessa.

33 artikla

Eläintukijärjestelmiä koskevien tarkastusten määrä

1. Eläintukijärjestelmien osalta vuosittain paikalla tehtävien tarkastusten tarkastusotokseen on sisällyttävä vähintään 5 prosenttia tuensaajista, jotka jättävät kyseistä tukijärjestelmää koskevan hakemuksen.

Jos kuitenkin eläimiä koskevan sähköisen tietokannan varmuus ja käyttö ei ole riittävä asianomaisen tukijärjestelmän hallinnoimiseksi moitteettomasti, kyseiseen järjestelmään sovellettava prosenttimäärä on 10 prosenttia.

Valittuun tarkastusotokseen on sisällyttävä tukijärjestelmää kohden vähintään 5 prosenttia eläimistä, joita varten tukea on haettu.

2. Vuosittain paikalla tehtävien tarkastusten tarkastusotokseen on tapauksen mukaan sisällyttävä 10 prosenttia niistä muista yksiköistä, elimistä tai organisaatioista, jotka toimittavat 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti todisteet tukikelpoisuusperusteiden, sitoumusten ja muiden velvoitteiden täyttymistä koskevaa tarkastusta varten.

▼M2

33 a artikla

Ylimääräiset paikalla tehtävät tarkastukset komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 19 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuensaajien seurantaa varten

1. Tuensaajille, joihin on sovellettu komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 19 a artiklan 2 kohdan mukaisesti alennettua hallinnollista seuraamusta tietyssä pinta-alaperusteisessa tukijärjestelmässä tai tukitoimenpiteessä paikalla tehdyssä tarkastuksessa havaitun liian suureksi ilmoitetun alan vuoksi, tehdään seuraavana hakuvuonna kyseisen pinta-alaperusteisen tukijärjestelmän tai tukitoimenpiteen osalta paikalla seurantatarkastus.

▼M6

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua paikalla tehtävää seurantatarkastusta ei vaadita, jos kyseiset viitelohkot on todetun liian suureksi ilmoittamisen perusteella toteamisvuonna päivitetty delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 5 artiklassa tarkoitetussa viljelylohkojen tunnistusjärjestelmässä tai jos asianomaisen tukijärjestelmän tai tukitoimenpiteen osalta tehdään seuraavana hakuvuonna tämän asetuksen 40 a artiklassa tarkoitettuja monitorointitarkastuksia ja toimivaltainen viranomainen voi niiden avulla päätellä, onko delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 19 a artiklan 3 kohdassa vahvistettua hallinnollista seuraamusta sovellettava.

▼B

34 artikla

Tarkastusotoksen valinta

▼M6

1. Jos hakemuksista tai hakijoista todetaan hakemuksen jättämisen yhteydessä tai hallinnollisten taikka paikalla tehtävien tarkastusten jälkeen, ettei niitä voida hyväksyä tai etteivät ne ole tukikelpoisia, ne eivät voi olla osa tarkastuksen perusjoukkoa.

2. Tarkastusotosta valittaessa on 30 ja 31 artiklan soveltamiseksi varmistettava, että

a) 1–1,25 prosenttia 30 artiklan a–f ja h alakohdassa sekä 31 artiklan a, c, d ja e alakohdassa tarkoitetusta tarkastuksen perusjoukosta valitaan satunnaisesti;

b) 0,6–0,75 prosenttia 31 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta tarkastuksen perusjoukosta valitaan satunnaisesti;

c) 4–5 prosenttia 31 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitetusta tarkastuksen perusjoukosta valitaan satunnaisesti;

d) 31 artiklan 1 kohdan a–e ja h alakohdassa tarkoitetusta tarkastusotoksesta vielä puuttuva tuensaajamäärä valitaan riskianalyysin perusteella.

Edellä olevan 31 artiklan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava tarkastusotoksen edustavuus eri käytäntöjen osalta.

Otokseen lisäksi valittavat tuensaajat, joille tehdään paikalla tehtävä tarkastus 31 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi, valitaan riskianalyysin perusteella.

3. Edellä olevan 32 ja 33 artiklan soveltamiseksi paikalla tehtäviin tarkastuksiin valitaan satunnaisesti 20–25 prosenttia tuensaajien vähimmäismäärästä ja 32 artiklan 2 a kohtaa sovellettaessa 100 prosenttia kollektiiveista ja 20–25 prosenttia sitoumuksista. Loput paikalla tehtävissä tarkastuksissa tarkastettavista tuensaajista ja sitoumuksista valitaan riskianalyysin perusteella.

Edellä olevan 32 ja 33 artiklan soveltamiseksi tarkastusotoksen satunnaisesti valittavaan osuuteen voivat sisältyä myös joko tuensaajat, jotka on jo valittu satunnaisesti 2 kohdan a, b ja c kohdan mukaisesti, tai ne tuensaajat, jotka valitaan näiden lisäksi satunnaisesti 26 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, tai molemmat. Tällaisten tuensaajien lukumäärä tarkastusotoksessa ei saa ylittää niiden osuutta tarkastuksen perusjoukossa.

Edellä olevan 32 artiklan soveltamiseksi jäsenvaltiot voivat valita riskianalyysin perusteella yksittäisiä maaseudun kehittämistoimenpiteitä, joissa kyseiset tuensaajat ovat mukana.

▼B

4. Jos paikalla tehtävissä tarkastuksissa tarkastettavien tuensaajien lukumäärä on 30–33 artiklassa tarkoitettua tuensaajien vähimmäismäärää suurempi, lisäotokseen satunnaisesti valittavien tuensaajien prosenttiosuus ei saa olla yli 25 prosenttia.

▼M6

4 a. Edellä olevan 30–33 alakohdan ja 40 a artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamiseksi samaa tuensaajaa voidaan käyttää useampien tarkastusten vähimmäismäärien täyttämiseen edellyttäen, ettei niissä vaadittavan riskiperusteisten otosten valinnan tehokkuus vaarannu.

Valittuihin tuensaajiin kohdistettavat paikalla tehtävät tarkastukset voidaan rajoittaa tukijärjestelmään tai maaseudun kehittämistoimenpiteeseen, johon tuensaajat on valittu, jos muiden tukijärjestelmien tai tukitoimenpiteiden, joihin tuensaajat on valittu, tarkastusten vähimmäismäärät ovat jo täyttyneet.

▼B

5. Riskianalyysin tehokkuutta on arvioitava ja analyysiä on ajantasaistettava vuosittain

a) määrittelemällä kunkin riskitekijän merkitys;

▼M6

b) vertaamalla tuloksia tarkastellen eroa ilmoitetun pinta-alan ja riskianalyysiin perustuvasta ja satunnaisesti valitusta otoksesta määritetyn pinta-alan välillä; tai vertaamalla tuloksia tarkastellen eroa ilmoitettujen eläinten ja riskianalyysiin perustuvasta ja satunnaisesti valitusta otoksesta määritettyjen eläinten välillä;

▼B

c) ottamalla huomioon tilanteen erityisluonne sekä tarvittaessa riskitekijöiden merkityksen muuttuminen jäsenvaltiossa;

d) ottamalla huomioon noudattamatta jättämisen luonne, joka aiheutti tarkastusten määrän lisäyksen 35 artiklan mukaisesti.

6. Toimivaltaisen viranomaisen on säilytettävä tiedot syistä, joiden perusteella kukin tuensaaja on valittu paikalla tehtävään tarkastukseen. Tiedot on annettava ennen tarkastusta tarkastajalle, joka tekee tarkastuksen paikalla.

7. Osa tarkastusotoksesta voidaan tarvittaessa valita käytettävissä olevien tietojen perusteella ennen 13 artiklassa tarkoitettua hakemusten viimeistä jättöpäivää. Alustava otos on täydennettävä, kun kaikki asianomaiset tukihakemukset ja maksupyynnöt ovat käytettävissä.

35 artikla

Tarkastusten määrän lisäys

▼C1

Jos paikalla tehtävässä tarkastuksessa paljastuu jonkin tietyn tukijärjestelmän tai tukitoimenpiteen tai alueen tai alueen osan yhteydessä merkitsevää noudattamatta jättämistä, toimivaltaisen viranomaisen on asianmukaisella tavalla korotettava paikalla tehtävissä tarkastuksissa seuraavana vuonna tarkastettavien tuensaajien prosenttimäärää.

▼B

36 artikla

Tarkastusten määrän vähentäminen

1. Tässä luvussa säädettyjä tarkastusten määriä voidaan vähentää vain tässä artiklassa esitettyjen tukiohjelmien tai tukitoimenpiteiden osalta.

2. Poiketen siitä, mitä 30 artiklan a, b ja f alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat perustukijärjestelmän, yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän, uudelleenjakotuen ja pienviljelijäjärjestelmän osalta päättää vähentää kutakin järjestelmää koskevien vuosittain paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärän 3 prosentiksi.

▼M1

Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan vain, jos kaikkien tuensaajien osalta on käytössä 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikki tukihakemukset kattava paikkatiedon leikkausjärjestelmä ja viljelylohkojen tunnistusjärjestelmä.

Hakuvuoden 2015 osalta paikalla tarkastetun satunnaisotoksen virhetaso saa olla kahtena edeltävänä varainhoitovuonna enintään 2 prosenttia. Jäsenvaltio vahvistaa virhetason käyttäen unionin tasolla laadittua vakiintunutta menetelmää.

▼M1

Hakuvuoden 2016 osalta paikalla tarkastetun satunnaisotoksen virhetaso saa olla edeltävänä varainhoitovuonna enintään 2 prosenttia. Jäsenvaltio vahvistaa virhetason käyttäen unionin tasolla laadittua uutta menetelmää ottaen huomioon komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 908/2014 ( 11 ) 7 artiklan 4 kohdan.

▼B

3. Poiketen siitä, mitä 30 artiklan a, b ja f alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat perustukijärjestelmän, yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän, uudelleenjakotuen ja pienviljelijäjärjestelmän osalta päättää pienentää tarkastusotosta 34 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti valituksi otokseksi, jos tehdään asetuksen (EU) N:o 1306/2013 70 artiklassa tarkoitetun viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän päivittämisessä käytettyihin ortokuviin perustuvia tarkastuksia.

Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan vain, jos jäsenvaltiot päivittävät viljelylohkojen tunnistusjärjestelmää järjestelmällisesti ja tarkastavat kaikki tuensaajat koko sen kattamalla alueella kolmen vuoden kuluessa siten, että tarkastukset kattavat vuosittain vähintään 25 prosenttia viljelylohkojen tunnistusjärjestelmään kirjatuista tukikelpoisista hehtaareista. Vuotuista vähimmäiskattavuutta ei kuitenkaan sovelleta jäsenvaltioihin, joilla viljelylohkojen tunnistusjärjestelmään on kirjattu alle 150 000 tukikelpoista hehtaaria.

Ennen ensimmäisen alakohdan soveltamista jäsenvaltioiden on pitänyt päivittää kolmen edeltävän vuoden kuluessa koko viljelylohkojen tunnistusjärjestelmänsä.

Päivityksessä käytettävät ortokuvat eivät saa olla yli 15 kuukautta vanhoja sinä päivänä, jona niitä käytetään viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän päivittämiseen.

Viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän laadun, sellaisena kuin se on arvioituna delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 6 artiklan mukaisesti ensimmäisen alakohdan soveltamista edeltävien kahden vuoden kuluessa, on oltava riittävä, jotta tuen myöntämisedellytysten täyttyminen voidaan tarkastaa tehokkaasti.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu päätös voidaan tehdä kansallisella tai alueellisella tasolla. Tämän alakohdan soveltamiseksi alueella tarkoitetaan yhden tai useamman itsenäisen viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän kattamaa pinta-alaa kokonaisuudessaan.

▼M1

Edellä olevaa 2 kohdan kolmatta ja neljättä alakohtaa sovelletaan soveltuvin osin.

▼B

4. Poiketen siitä, mitä 32 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää alentaa paikalla kalenterivuosittain tehtävien tarkastusten vähimmäismäärän kolmeen prosenttiin tuensaajista, jotka hakevat maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevaa tukea yhdennetyn järjestelmän puitteissa.

▼M1

Ensimmäistä alakohtaa ei kuitenkaan sovelleta tuensaajiin, jotka noudattavat asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja vastaavia käytäntöjä, eikä tämän asetuksen 32 artiklan 2 a kohdan mukaisesti valittuihin kollektiiveihin ja sitoumuksiin.

▼B

5. ►M1 Edellä olevaa 2, 3 ja 4 kohtaa sovelletaan ainoastaan, jos komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 908/2014 41 artiklan mukaisesti vahvistetut paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärän vähentämistä koskevat yleiset edellytykset täyttyvät. ◄ Jos jokin kyseisistä edellytyksistä tai tämän artiklan 2 tai 3 kohdassa vahvistetuista edellytyksistä ei enää täyty, jäsenvaltioiden on viipymättä kumottava paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärän vähentämistä koskeva päätös ja sovellettava kyseisiin tukiohjelmiin tai tukitoimenpiteisiin seuraavasta hakuvuodesta alkaen 30 artiklan a, b ja f alakohdassa ja/tai 32 artiklassa säädettyä paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärää.

6. Poiketen siitä, mitä 30 artiklan g alakohdassa säädetään, kun jäsenvaltio ottaa käyttöön hampun viljelyä koskevan ennakkohyväksyntäjärjestelmän, voidaan paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärää alentaa 20 prosenttiin asetuksen (EU) N:o 1307/2013 32 artiklan 6 kohdan mukaisista hampun tuotantoalaksi ilmoitetuista aloista.

Tällöin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ennakkohyväksyntäjärjestelmäänsä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä vähennetyn tarkastusten määrän soveltamista edeltävänä vuonna. Kyseisiä yksityiskohtaisia sääntöjä tai edellytyksiä koskevista muutoksista on ilmoitettava komissiolle viipymättä.







2

jakso

Pinta-alaan liittyvien järjestelmien tukihakemuksia ja pinta-alaan liittyvien tukitoimenpiteiden maksupyyntöjä koskevat paikalla tehtävät tarkastukset

37 artikla

Paikalla tehtävien tarkastusten osa-alueet

1. Paikalla tehtävien tarkastusten on katettava kaikki viljelylohkot, joille haetaan tukea asetuksen (EU) N:o 1307/2013 liitteessä I lueteltujen järjestelmien nojalla ja/tai maaseudun kehittämistoimenpiteiden nojalla yhdennetyn järjestelmän puitteissa.

Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 21 artiklan 1 kohdan a alakohdassa sekä 30 ja 34 artiklassa säädettyjä maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevan valvonnan osalta paikalla tehtävien tarkastusten on katettava myös muu kuin maatalousmaa, jolle haetaan tukea.

Toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava tarkastustulosten perusteella ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 5 artiklan 3 kohta huomioon ottaen, tarvitaanko vastaavien viitelohkojen osalta päivitystä.

2. Paikalla tehtävien tarkastusten on katettava tuensaajan 1 kohdassa tarkoitettujen tukijärjestelmien ja/tai tukitoimenpiteiden osalta ilmoittaman alan pinta-alan mittaus sekä asianomaisia tukikelpoisuusperusteita, sitoumuksia ja muita velvoitteita koskevat tarkastukset.

Jos kyse on sellaisista asetuksen (EU) N:o 1307/2013 liitteessä I lueteltujen järjestelmien nojalla suoria tukia hakevista tuensaajista, joiden maatalousmaasta suurin osa on laitumeksi tai viljelyyn soveltuvassa kunnossa luontaisesti pysyvää maata, paikalla tehtävän tarkastuksen on katettava myös asetuksen (EU) N:o 1307/2013 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja, kyseisillä pinta-aloilla harjoitettavia vähimmäistoimia koskevat tarkastukset.

3. Viherryttämiskäytäntöihin liittyvien paikalla tehtävien tarkastusten on katettava kaikki velvoitteet, joita tuensaajan on noudatettava. Osana paikalla tehtäviä tarkastuksia on tarvittaessa tarkastettava asetuksen (EU) N:o 1307/2013 44 ja 46 artiklassa tarkoitettujen, kyseisistä käytännöistä vapauttamiseen liittyvien kynnysarvojen noudattaminen. Tätä alakohtaa sovelletaan myös paikalla tehtäviin tarkastuksiin, jotka koskevat asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja kansallisia tai alueellisia ympäristösertifiointijärjestelmiä.

Jos paikalla tehtävä tarkastus koskee asetuksen (EU) N:o 1307/2013 46 artiklan 5 kohdan mukaista alueellista täytäntöönpanoa, sen on katettava myös pinta-alan mittaus sekä jäsenvaltion tuensaajille tai tuensaajaryhmille määräämien velvoitteiden noudattamista koskevat tarkastukset.

Jos paikalla tehtävä tarkastus koskee asetuksen (EU) N:o 1307/2013 46 artiklan 6 kohdan mukaista kollektiivista täytäntöönpanoa, sen on katettava

a) delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 47 artiklan 1 kohdassa vahvistetun läheissyysperusteen tarkastaminen;

b) pinta-alan mittaus sekä yhtenäisiä ekologisia aloja koskevan perusteen tarkastaminen;

c) tarvittaessa jäsenvaltion tuensaajille tai tuensaajaryhmille määräämät lisävelvoitteet;

d) yksilölliset viherryttämisvelvoitteet, joita kollektiiviseen täytäntöönpanoon osallistuvan tuensaajan on noudatettava.

▼M1

4. Paikalla tehtävien tarkastusten on katettava 32 artiklan 2 a kohdan a alakohdan mukaisesti valittujen kollektiivien osalta pinta-alamittaukset, tukikelpoisuusperusteiden tarkistukset ja muut kollektiivisessa hakemuksessa ilmoitettuun alaan liittyvät velvollisuudet.

Paikalla tehtävien tarkastusten on katettava 32 artiklan 2 a kohdan b alakohdan mukaisesti valittujen kollektiivien osalta ilmoitettujen sitoumusten tarkistus.

▼B

38 artikla

Pinta-alan mittaus

▼M6

1. Tukikelpoisuutta koskevat tarkastukset ja varsinainen viljelylohkon pinta-alan mittaus osana paikalla tehtävää tarkastusta voidaan rajoittaa satunnaisesti valittuun vähintään 50 prosentin otokseen viljelylohkoista, joista on jätetty pinta-alaan liittyvien tukijärjestelmien tai maaseudun kehittämistoimenpiteiden mukainen tukihakemus tai maksupyyntö. Jos otosta tarkastettaessa paljastuu vaatimusten noudattamatta jättäminen, kaikki viljelylohkot on mitattava ja niille on tehtävä tukikelpoisuustarkastukset, tai päätelmät on ekstrapoloitava otoksesta.

▼B

2. Viljelylohkojen pinta-ala on mitattava millä tahansa keinoilla, joiden on osoitettu takaavan, että mittausten laatu on vähintään yhtä hyvä kuin sovellettavissa unionin tasolla vahvistetuissa teknisissä standardeissa vaadittu laatu.

3. Toimivaltainen viranomainen voi käyttää 40 artiklan mukaisesti kaukokartoitusta tai maailmanlaajuisen satelliittipaikannusjärjestelmän tekniikkaa, jos se on mahdollista.

4. On määriteltävä yksi yhtenäinen sallitun etäisyyspoikkeaman arvo kaikkia satelliittipaikannuksen ja/tai ortokuvien avulla tehtäviä pinta-alan mittauksia varten. Tätä tarkoitusta varten käytettävät mittausvälineet on validoitava vähintään yhden sallittua poikkeamaa koskevan validointiluokan verran yhtenäisen arvon alapuolelle. Yhtenäinen sallitun poikkeaman arvo saa kuitenkin olla enintään 1,25 metriä.

Kunkin viljelylohkon osalta suurin sallittu poikkeama voi olla absoluuttisesti enintään 1,0 hehtaaria.

Kuitenkin silloin, kun on kyse metsäaloista, jäsenvaltiot voivat määritellä asetuksen (EU) N:o 1305/2013 21 artiklan 1 kohdan a alakohdassa sekä 30 ja 34 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä varten soveltuvat sallitut poikkeamat, jotka saavat olla enintään kaksi kertaa niin suuret kuin tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittu sallittu poikkeama.

5. Viljelylohkon kokonaispinta-ala voidaan ottaa mittauksessa huomioon edellyttäen, että se on kokonaisuudessaan tukikelpoinen. Muussa tapauksessa otetaan huomioon tukikelpoinen nettoala. Tätä tarkoitusta varten voidaan tarvittaessa soveltaa delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 10 artiklassa tarkoitettua määräsuhteeseen perustuvaa järjestelmää.

6. Eri viljelykasvien osuuksien laskemiseksi asetuksen (EU) N:o 1307/2013 44 artiklassa tarkoitettua viljelyn monipuolistamista varten on mittauksessa otettava huomioon viljelykasvin tosiasiassa kattama ala delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 40 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Sekaviljelyaloilla otetaan huomioon kokonaispinta-ala, jolla harjoitetaan sekaviljelyä kyseisen asetuksen 40 artiklan 3 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan mukaisesti tai jonka peittää seoskasvusto kyseisen asetuksen 40 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

7. Jos on mahdollista, että delegoidun ►M6 delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 17 artiklasta ◄ seuraa vierekkäisten viljelylohkojen, joilla on yhtenäinen maanpeitetyyppi, keinotekoinen jako erillisiksi viljelylohkoiksi, vierekkäisistä viljelylohkoista muodostuvan alan mittaus on suoritettava yhdellä, kyseiset viljelylohkot kattavalla mittauksella.

8. Tarvittaessa viljelylohkolle on tehtävä ►M6 erilliset mittaukset ◄ , toinen asetuksen (EU) N:o 1307/2013 III osaston 1 luvun mukaista perustukijärjestelmää tai yhtenäistä pinta-alatuen järjestelmää varten ja toinen osittain päällekkäisen toisen viljelylohkon mittaamiseksi muita pinta-alaan liittyviä tukijärjestelmiä ja/tai maaseudun kehittämistoimenpiteitä varten.

39 artikla

Tukikelpoisuusedellytysten tarkastaminen

▼M6

1. Viljelylohkojen tukikelpoisuus on tarkistettava asianmukaisin keinoin, joihin kuuluvat myös tuensaajan toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä toimittamat todisteet. Tarvittaessa on myös todennettava viljelykasvi. Tätä varten on tarvittaessa pyydettävä lisätodisteita.

▼B

2. Pysyvällä nurmella, jota voidaan käyttää laitumena ja joka on osa vakiintunutta paikallista käytäntöä, jonka mukaan heinäkasvit ja muut nurmirehukasvit eivät perinteisesti ole vallitsevia laidunalueilla, voidaan tämän asetuksen 38 artiklan mukaisesti mitattuun tukikelpoiseen alaan soveltaa tarvittaessa vähennyskerrointa asetuksen (EU) N:o 1307/2013 32 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Jos alue on yhteiskäytössä, toimivaltaisten viranomaisten on jaettava sen pinta-ala yksittäisten tuensaajien kesken suhteessa alaan, joka on heidän käytössään tai johon heillä on käyttöoikeus.

3. Tuensaajien ekologiseksi alaksi ilmoittamat maisemapiirteet, jotka eivät delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 9 ja 10 artiklan mukaisesti sisälly tukikelpoiseen alaan, on tarkastettava samojen periaatteiden mukaisesti kuin tukikelpoinen ala.

4. Maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevan valvonnan yhteydessä ja jos jäsenvaltiot säätävät, että tietyt paikalla tehtävän tarkastuksen osat voidaan tehdä otoksen perusteella, otoksen on taattava valvonnan luotettavuus ja edustavuus. Jäsenvaltioiden on vahvistettava otoksen valintaperusteet. Jos otokseen perustuvassa tarkastuksessa ilmenee noudattamatta jättäminen, otoksen laajuutta ja kohdetta on lisättävä asianmukaisesti.

40 artikla

Kaukokartoitusta käyttäen tehtävät tarkastukset

Jos jäsenvaltio tekee paikalla tarkastuksia kaukokartoitusta käyttäen, toimivaltaisen viranomaisen on

a) tehtävä kunkin tukihakemuksen ja/tai maksupyynnön osalta tarkastettavia viljelylohkoja koskevien ortokuvien (satelliitti- tai ilmakuvia) kuvatulkinta maanpeitetyyppien ja tarvittaessa viljelykasvityypin tunnistamiseksi ja pinta-alan mittaamiseksi;

▼M6

b) tehtävä fyysinen tarkastus kentällä kaikille viljelylohkoille, joita koskeva toimivaltaisen viranomaisen pyytämä kuvatulkinta tai muu merkityksellinen todiste ei mahdollista pinta-alojen tarkkuuden tarkistamista toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla;

▼B

c) tehtävä kaikki tarkastukset, jotka ovat tarpeen viljelylohkoja koskevien tukikelpoisuusperusteiden, sitoumusten ja muiden velvoitteiden noudattamisen tarkastamiseksi;

d) toteutettava vaihtoehtoiset toimet 38 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtävän pinta-alan mittauksen suorittamiseksi sellaisten viljelylohkojen osalta, joista ei ole kuva-aineistoa.

▼M6

40 a artikla

Monitorointitarkastukset

1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat tehdä monitorointitarkastuksia. Jos ne päättävät toimia näin, niiden on

a) otettava käyttöön menettely kaikkien sellaisten tukikelpoisuusperusteiden, sitoumusten ja muiden velvoitteiden säännöllistä ja järjestelmällistä havainnointia, jäljitystä ja arviointia varten, joita voidaan seurata Copernicus Sentinel -satelliittien tietojen tai muiden arvoltaan vähintään vastaavien tietojen avulla sellaisen ajanjakson ajan, joka mahdollistaa päätelmän tekemisen haetun tuen tukikelpoisuudesta;

b) toteutettava asianmukaiset jatkotoimet tarpeen mukaan ja haetun tuen tukikelpoisuutta koskevan päätelmän tekemiseksi;

c) tarkastettava viisi prosenttia tuensaajista, joita koskevia tukikelpoisuusperusteita, sitoumuksia ja muita velvoitteita ei voida seurata sellaisten Copernicus Sentinel -satelliittien tietojen tai muiden arvoltaan vähintään vastaavien tietojen avulla, jotka ovat merkityksellisiä päätelmän tekemiseksi tuen tukikelpoisuudesta. Tuensaajista 1–1,25 prosenttia on valittava satunnaisesti. Loput tuensaajat valitaan riskianalyysin perusteella;

d) annettava tuensaajille tiedoksi päätös tehdä monitorointitarkastuksia ja otettava käyttöön asianmukaiset välineet, joilla tuensaajille annetaan tieto ainakin ennakkovaroituksista sekä b ja c alakohdan soveltamiseksi pyydettävistä todisteista.

Edellä b ja c alakohdan soveltamiseksi fyysiset tarkastukset kentällä on tehtävä, jos merkitykselliset todisteet, mukaan lukien tuensaajan toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä toimittamat todisteet, eivät mahdollista päätelmän tekemistä haetun tuen tukikelpoisuudesta. Fyysiset tarkastukset kentällä voidaan rajata sellaisten tukikelpoisuusperusteiden, sitoumusten ja muiden velvoitteiden tarkastuksiin, jotka ovat merkityksellisiä päätelmän tekemiseksi haetun tuen tukikelpoisuudesta.

2. Kun toimivaltainen viranomainen tekee monitorointitarkastukset 1 kohdan mukaisesti, voi osoittaa käyttävänsä tehokkaita operatiivisia menettelyjä, jotka täyttävät tämän asetuksen 7, 17 ja 29 artiklassa vahvistetut vaatimukset, ja on näyttänyt toteen viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän laadun delegoidun asetuksen (EU) N:o 640/2014 6 artiklan mukaisella arvioinnilla

a) 25, 26, 30, 31, 32, 34, 35 ja 36 artiklaa, 37 artiklan 2, 3, ja 4 kohtaa sekä tämän asetuksen 38 ja 40 artiklaa ei sovelleta;

b) delegoidun asetuksen (EU) N:o 639/2014 9 artiklan mukaisesti tehtävä hamppuviljelmien tetrahydrokannabinolipitoisuuden tarkistus on kohdistettava 30 prosenttiin alasta tai 20 prosenttiin, jos jäsenvaltiossa on käytössä ennakkohyväksyntäjärjestelmä.

3. Toimivaltainen viranomainen voi päättää soveltaa monitorointitarkastuksia yksittäisen pinta-alaperusteisen tukijärjestelmän tai tukitoimenpiteen tai toimintatyypin tasolla taikka määritettyyn tuensaajien ryhmään, jolle tehdään 31 artiklan 1 kohdan a–h alakohdassa tarkoitetut paikalla tehtävät tark