1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1626/94,
annettu 27 päivänä kesäkuuta 1994,
tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä
(EYVL L 171, 6.7.1994, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston asetus (EY) N:o 1075/96, annettu 10 päivänä kesäkuuta 1996 L 142 1 15.6.1996
►M2Neuvoston asetus (EY) N:o 782/98, annettu 7 päivänä huhtikuuta 1998 L 113 6 15.4.1998
►M3Neuvoston asetus (EY) N:o 1448/1999, annettu 24 päivänä kesäkuuta
1999 L 167 7 2.7.1999
►M4Neuvoston asetus (EY) N:o 812/2000, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2000 L 100 3 20.4.2000
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1626/94,
annettu 27 päivänä kesäkuuta 1994,
tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioonEuroopanyhteisönperustamissopimuksenja erityisesti
sen43 artiklan ,
ottaa huomioonkomissionehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, että
Välimeren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa ei ole säännelty yhteisön
tasolla yhteisen kalastuspolitiikan kymmenen ensimmäisen soveltamis-vuoden aikana, koska tällä merellä on sen ominaisuuksien vuoksivaikeampaa soveltaa Atlantilla ja Pohjanmerellä vuodesta 1983sovellettujen sääntöjen kaltaisia sääntöjä,
onkuiten kinaika tullut ratkaista Välimerenkalavaroihinliittyviä
ongelmia ottamalla käyttöön yhdenmukaistettu, Välimerelle soveltuvahoitojärjestelmä ottaenhuomioonalueella voimassa olevankan sallisensääntelyn ja tehden siihen tasapainoisella tavalla ja tarvittaessa asteittain
kalakantojen suojelun tarpeellisiksi tekemiä mukautuksia,
yhteisön on myös pyrittävä kaikkien rannikkovaltioiden kanssa toteutta-
maanyhtein enVälimerenkalavarojenhoito- ja hyväksikäyttöpolitiikka;tässä asetuksessa tarkoitettu hoitojärjestelmä käsittää Välimerenkala-
varojen kalastukseen liittyvät, jonkin kolmannen maan yhteisön
satamasta käsinharjoittamat toimet,
olisi kiellettävä pyydykset, joidenkäyttö Välimerellä vahin goittaa
voimakkaasti meriympäristöä tai kalakantojen tilaa; rannikkoalueesta
olisi varattava osa valikoivimmille pyydyksille, joita käyttävät lähive-
sikalastajat; poiketentietyistä kalavarojentekn isistäsäilyttämistoimenpiteistä 7 päivänä lokakuuta 1986 annetun neuvostonasetuksen(ETY) N:o 3094/86(
4) maantieteellisistä alueista, kyseisen
asetuksen ajoverkkoja ja kierrenuottia koskevia säännöksiä sovelletaanjo Välimerellä,
olisi määritettävä tärkeimpienVälimerellä käytettyjenpyydysten
ominaisuudet, erityisesti niiden vähimmäissilmäkoot, sekä tiettyjenkala-, äyriäis- ja nilviäislajien ja muiden Välimeren erityiskalatuotteidenvähimmäiskoot niiden liikakäytön välttämiseksi,
samoinonalamittaistenyksilöidenlaajaa pyytämistä aiheuttavien
tilanteiden välttämiseksi suojeltava tiettyjä alueita, joille poikaset ovatkeskittyneet, ottaen huomioon alueella vallitsevat elolliset erityisolo-suhteet; lisäksi niin yhteisön kuin kansallisen lainsäätäjän olisi
Välimerellä harjoitettavankalastuksensään töjä vahvistaessaanotettava
huomioon herkiksi tai uhanalaisiksi tunnustettujen lajien ja ympäristöjenerityistarpeet,
tätä asetusta ei pitäisi soveltaa tieteellisessä tutkimuksessa tarvittavaan
toimintaan, jotta tutkimustyön tekemistä ei haitattaisi,
olisi voitava soveltaa kansallisia toimenpiteitä, jotka täydentävät tässä
asetuksessa käyttöönotetunjärjestelmänvähimmäisvaatimuksia taiylittävät ne, tai kalastustoimintaa harjoittavien eri toimijoiden välisiäsuhteita säänteleviä toimenpiteitä; tällaisia toimenpiteitä voidaan pitää1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 2
(1) EYVL N:o C 5, 9.1.1993, s. 6 ja
EYVL N:o C 306, 12.11.1993, s. 10
(2) EYVL N:o C 255, 20.9.1993, s. 237
(3) EYVL N:o C 201, 26.7.1993, s. 27
(4) EYVL N:o L 288, 11.10.1986, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3919/92 (EYVL N:o L 397, 31.12.1992, s.
1).
▼B
voimassa tai ottaa käyttöön, jollei komission suorittamasta niiden
yhteensopivuutta yhteisön oikeuden kanssa ja niiden yhdenmukaisuuttayhteisenkalastuspolitiikankan ssa koskevasta tutkimuksesta muuta
johdu,
tämän asetuksen säännösten sallimat kansalliset toimenpiteet olisi
hyväksyttävä rajoitetuksi ajaksi ja noudattaen menettelyä, jolla taataan
mahdollisimmanvähänkalavaroihinja yhteisönkalastajiinkohdistuviakielteisiä vaikutuksia,
yhteisönkalastus- ja vesiviljelyjärjestelmänperustamisesta 20 päivän ä
joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92(
1)2
artiklan2 kohdassa velvoitetaanjäsen valtiot huolehtimaansiitä, ettämuu kuin ammattimaisesti harjoitettava kalastustoiminta ei vaarannayhteiseenkalastuspolitiikkaankuuluvienkalavarojensäilyttämistä ja
hoitoa; tällä velvoitteella onerityistä merkitystä Välimerellä siellä
harjoitetun toiminnan laajuuden vuoksi, ja kalavarojen tilalle toimin-nasta mahdollisesti aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia on rajoitettava, ja
yhteisö on allekirjoittanut Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleis-
sopimuksen, joka sisältää meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistäja hoitoa koskevat periaatteet ja säännöt,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tätä asetusta sovelletaankaikkeenkalastustoimin taantai kaikkeen
siihenliittyvääntoimin taan5º 36 ′läntisen pituuspiirin itäpuolella
olevilla Välimerenmerivesillä, jotka kuuluvat jäsen valtioidensuver-
eniteettiin ja lainkäyttövaltaan, laguuneja ja lampia lukuun ottamatta.
Sitä sovelletaan myös tällaiseen toimintaan, jota yhteisön aluksetharjoittavat Välimerellä kyseistenvesialueidenulkopuolella.
2. Jäsenvaltiot, joilla on rantaa Välimerellä, voivat säätää lakeja 1
kohtaankuuluvilla aloilla, muu kuinammattimaisesti harjoitettu kalastusmukaan lukien, toteuttaen lisätoimenpiteitä tai tässä asetuksessakäyttöönotetunjärjestelmänvähimmäisvaatimukset ylittäviä toimen pi-teitä, jotka ovat yhteisön lainsäädännön kanssa yhteensopivia ja yhteisen
kalastuspolitiikanmukaisia.
Näitä toimenpiteitä toteuttaessaan jäsenvaltioiden on valvottava erityi-
sesti liitteessä I olevienherkkientai uhan alaistenlajienja ympäristöjen
suojelua.
3. Komissiolle onajoissa ilmoitettava kaikista han kkeista, joilla
aiotaanottaa käyttööntai muuttaa kan sallisia kalavarojensäilyttämis- ja
hoitotoimenpiteitä, jotta se voisi esittää huomautuksensa asetuksen(ETY) N:o 3094/86 14 artiklassa säädettyjä menettelyjä noudattaen.
2 artikla
1. Myrkyllisten, huumavien tai syövyttävien aineiden, sähköiskuja
tuottavienlaitteidenja räjähteidenkäyttö kalastukseenja aluksella
säilyttäminen on kielletty.
2. Hinattavien pyydysten (erityisesti Saint Andrew's cross) käyttö
korallienkeräämiseensekä pain eilmavasaroidentai muidenlyömäväli-
neiden käyttö litofaagisimpukoiden keräämiseen on kielletty.
3. Pesäverkkojen ja hinattavien verkkojen, jotka asetetaan veteen
veneestä ja koetaan rannalta (rannalta vedettävät nuotat), käyttö onkielletty 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen, ellei neuvosto päätä toisinmääräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja sellaisten tieteellistentietojenperusteella, jotka osoittavat, että kyseistenpyydystenkäyttö eivaikuta kalavaroihinkielteisesti.1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 3
(1) EYVL N:o L 389, 31.12.1992, s. 1
▼B
3 artikla
1. Troolien, nuottien tai vastaavien hinattavien verkkojen käyttö on
kielletty 3 merimailin päähän rannikosta ulottuvalla alueella tai 50
metrinisobaatinalueella, jos kysein ensyvyys saavutetaanjolyhyemmällä etäisyydellä, vedettiinpä pyydyksiä millä tavalla tahansa,lukuun ottamatta kansallisessa lainsäädännössä olevaa poikkeustasilloin, kun 3 merimailin rannikkoalue ulottuu jäsenvaltioiden alueve-sienulkopuolelle.
Kuitenkin kaikkia pyydyksiä, joita käytetään 1 kohdassa säädettyä
etäisyyttä lähempänä rannikkoa 1 päivänä tammikuuta 1994 voimassaolevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, voidaan käyttää ►
M331
päivääntoukokuuta 2000 ◄asti, lukuunottamatta paritroolia, jota
voidaankäyttää 31 päiväänjoulukuuta 2002 asti, ellei n euvosto päätä
toisinmääräen emmistöllä komissionehdotuksesta ja sellaistentieteel-
listentietojenperusteella, jotka osoittavat että kyseistenpyydystenkäyttö ei vaikuta kalavaroihinkielteisesti.
2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketenharojenkäyttö simpukoiden
pyynnissä on sallittu riippumatta etäisyydestä rannikkoon ja syvyydestä,jos muiden lajien kuin simpukoiden saalis on enintään 10 prosenttia
koko saaliin kokonaispainosta.
3. Pohjatrooleilla, -nuotilla ja -verkoilla kalastaminen Poseidonia
Oceanica -lajin esiintymien tai muiden meressä kasvavien siemenkas-
vienyläpuolella onkielletty.
4. Kaikkiensaartopyydystenasettamin en300 metrinetäisyydelle
rannikosta tai 30 metrin isobaatin alueelle, jos kyseinen syvyys
saavutetaanjo lyhyemmällä etäisyydellä, onkiellettyä.
3 a artikla
1. Tonnikalan kalastaminen saartopyydyksellä on kielletty
— niiden alusten osalta, joiden yksinomainen tai merkittävin toiminta-
alue onAdrian meri, 1 päivästä toukokuuta 31 päivääntoukokuuta
koko Välimerellä ja 16 päivästä heinäkuuta 15 päivään elokuutamuussa osassa Välimerta kuinAdrian merellä.
— niiden alusten osalta, joiden yksinomainen tai merkittävin toiminta-
alue onVälimeri, Adrian merta lukuunottamatta, 16 päivästäheinäkuuta 15 päivään elokuuta koko Välimerellä ja 1 päivästä
toukokuuta 31 päivääntoukokuuta Adrian merellä.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden lipun alla purjehtivat tai
niissä rekisteröidyt alukset noudattavat tätä kohtaa.
Tämän asetuksen soveltamiseksi Adrianmeren etelärajana pidetään
Albanian ja Kreikan rajalta Capo Santa Maria di Leucaan ulottuvaalinjaa.
2. Lentoalusten ja helikoptereiden käyttö kielletään tonnikalan
kalastuksentuken a 1 päivästä kesäkuuta 30 päiväänkesäkuuta.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo suojelluista alueista, joilla
kalastustoiminnalle asetetaan rajoituksia näille alueille ominaisistabiologisista syistä.
2. Kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat
luettelonpyydyksistä, joita suojelluilla alueilla voidaankäyttää, sekä
asianmukaiset tekniset säännökset olennaisten säilyttämistavoitteiden jatämän asetuksen säännösten mukaisesti.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet on ilmoitettava
komissiolle, joka antaa ne muille jäsenvaltioille tiedoksi.1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 4
▼M2
▼M4
▼M2
▼B
▼B
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava tärkeimpien pyydystyyppien
teknisiä ominaisuuksia koskevat rajoitukset liitteessä II olevien vähim-mäisvaatimustenmukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista rajoituksista ontehtävä ilmoitus
komissiolle 1 artiklan3 kohdanmukaisesti.
Toimivaltaansa asetuksen (ETY) N:o 3094/86 14 artiklan mukaisesti
käyttäessäänkomissio ottaa huomioonkyseistenvesialueidenkalastus-toiminnan ominaisuudet.
5 a artikla
1. Aluksilta, joidensuurinkokon aispituus onyli 24 metriä, kielletään
tonnikalan kalastus pintasiimalla kunkin vuoden 1 päivästä kesäkuuta 31
päiväänhein äkuuta.
2. Tässä artiklassa tarkoitetaansovellettavalla pituudella ICCATin
määrittelemää pituutta, joka onliitteessä V.
6 artikla
1. Troolien tai vastaavien hinattavien verkkojen, pintaverkkojen tai
pesäverkkojen käyttö ja säilyttäminen aluksella on kielletty, ellei niidensilmäkoko siinä verkon osassa, jossa silmäkoko on pienin, ole sama taisuurempi kuinjokinliitteessä III lueteltu silmäkoko.
Kuitenkin kaikkia pyydyksiä, joiden vähimmäissilmäkoko on pienempi
kuinjokinliitteessä III vahvistettu silmäkoko ja joita käytetään1päivänä tammikuuta 1994 voimassa olevan kansallisen lainsäädännönmukaisesti, voidaankäyttää ►
M331 päivääntoukokuuta 2000 ◄asti,
ellei neuvosto päätä toisin määräenemmistöllä komission ehdotuksestaja sellaistentieteellistentietojenperusteella, jotka osoittavat että
kyseistenpyydystenkäyttö ei vaikuta kalavaroihinkielteisesti.
2. Silmäkokojenmitat määritelläänkomissionasetuksessa (ETY) N:o
2108/84(
1) säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Verkkojenpituus määritetäänyläköydenpituudenmukaan .
Verkkojenkorkeus määritetäänyläköyteenn ähdensuorassa kulmassaja märkinä venytettyjen silmien (solmut mukaan luettuna) korkeuksiensummana.
7 artikla
Jäsenvaltiot voivat kieltää aluksesta purkamisen muualla kuin sellaisilla
alueilla, jotka onvarattu sitä vartentai joilla se onsallittu. Kunjäsenvaltiot toteuttavat tällaisia toimenpiteitä, niiden on ilmoitettavaniistä välittömästi komissiolle, joka antaa ne tiedoksi muille jäsenval-
tioille.
8 artikla
1. Kalaa, äyriäistä, nilviäistä tai muuta kalastustuotetta pidetään
alamittaisena, jos sen mitat ovat pienemmät kuin liitteessä IV
asianomaisten lajien osalta säädetyt vähimmäismitat.
Kalojen, äyriäisten ja nilviäisten koko on mitattava asetuksen (ETY) N:o
3094/86 5 artiklan2 kohdanmukaisesti, ellei liitteessä IV toisinmain ita.Jos vaaditunkoonmittaamiseenonsallittu useita tapoja, kala, äyriäin entai nilviäinen on vaaditun kokoinen, jos sen mitoista vähintään yksi on
vastaavaa määritettyä vähimmäismittaa suurempi.
2. Korallien, merisiilien, merituppien ja sienieläinten vähimmäis-
koosta säädetäänperustamissopimuksen43 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 5
(1) EYVL N:o L 194, 24.7.1984, s. 22▼M1
▼B
▼B
3. Alamittaisia kaloja, äyriäisiä, nilviäisiä ja muita kalastustuotteita ei
voida pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, kuljettaa,varastoida, myydä, asettaa näytteille tai saattaa myyntiin.
9 artikla
Tätä asetusta ei sovelleta kalastustoimintaan, jota harjoitetaan yksino-
maan tieteellisissä tutkimustarkoituksissa asianomaisen jäsenvaltion tai
asianomaisten jäsenvaltioiden luvalla ja alaisuudessa, ja kyseisestätoiminnasta on ennalta ilmoitettu komissiolle.
10 artikla
Komissio pyytää lausunnon ammattikalastajia edustavilta ammatillisilta
järjestöiltä käyttäessääntoimivaltaan sa tämänasetuksenmukaisesti jaerityisesti silloin, kun se valmistelee ehdotuksia, jotka koskevatammattikalastajienvälillä tehtyjensopimustenkäsittämillä aloillatoteutettavia toimenpiteitä.
11 artikla
Tämä asetus tulee voimaan1 päivän ä tammikuuta 1995.
Tämä asetus onkaikilta osiltaanvelvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 6
▼B
LIITE I
HERKÄT TAI UHANALAISET LAJIT JA YMPÄRISTÖT
LAJIT
Kaikki Välimeressä elävät:
— merenn isäkäslajit (valaat, eväjalkaiset),
— merenlin tulajit,
— merikilpikonnalajit (Cheloniidae)— merenkalalajit,
jotka onmain ittu päätöksellä 82/461/ETY(
1) hyväksytyn muuttavien luonnonvar-
aisteneläin tensuojelemista koskevanyleissopimuksenliitteissä I ja II tai
päätöksellä 82/72/ETY(2) hyväksytyn Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja
eläimistön sekä niiden elinympäristön suojelua koskevan yleissopimuksen
liitteessä II.
YMPÄRISTÖT
— kosteat rannikkoalueet,
— meressä kasvavien siemenkasvien yhdyskunnat.1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 7
(1) EYVL N:o L 210, 19.7.1982, s. 10
(2) EYVL N:o L 38, 10.2.1982, s. 1
▼B
LIITE II
TÄRKEIMPIÄ PYYDYKSIÄ KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
Troolit (pelagiset ja pohjatroolit)
— Kaikkientroolinperää sisä- tai ulkopuolelta peittävienvälin eidenkäyttö
rajoitetaankomissionasetuksessa (ETY) N:o 3440/84(1) sallittuihinvälin ei-
siin.
Harat
— Harojen enimmäisleveys on 4 metriä, paitsi sienieläinten pyyntiin tarkoitet-
tujenharojen(gagava).
Saartopyydykset (nuotat ja lamparaverkot)
— Verkonosanpituus rajoitetaan800 metriinja verkonkorkeus 120 metriin ,
paitsi tonnikalanuottien osalta.
Pohjaverkot ja riimuverkot
— Pohjaverkkojenkorkeus rajoitetaan4 metriin .
— Yhdenaluksenosalta onkiellettyä säilyttää aluksella ja laskea veteenyli
5 000 metriä verkkoa.
Pohjasiimat
— Yhdenaluksenosalta onkiellettyä säilyttää aluksella ja laskea veteenyli
7 000 metriä pitkääsiimaa.
Pintasiimat (ajosiimat)
— Yhdenaluksenosalta onkiellettyä säilyttää aluksella ja laskea veteenyli 60
kilometriä pitkääsiimaa.1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 8
(1) EYVL N:o L 318, 7.12.1984, s. 23
▼B
LIITE III
VÄHIMMÄISSILMÄKOOT
Hinattavat verkot (pohjatroolit, pintatroolit , ankkuroidut
kierrenuotat jne.) 40 mm
Saartopyydykset 14 mm
(1) Kalastettaessa sardiineja ja sardelleja pintatroolilla tämä silmäkoko on 20 millimetriä,
jos näitä lajeja on 70 prosenttia saaliista lajittelun jälkeen.1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 9
▼B
LIITE IV
VÄHIMMÄISKOKO
Lajit Vähimmäiskoko
KALAT
Dicentrarchus labrax 23 cm
Diplodocus-lajit 15 cm
Engraulis encrasicholus (*) 9 cm
Epinephelus-lajit 45 cm
Lophius-lajit 30 cm
Merluccius merluccius 20 cm
Mugil-lajit 16 cm
Mullus-lajit 11 cm
Pagellus-lajit 12 cm
Pagrus pagrus 18 cm
Polyprion americanus 45 cm
Scomber scombrus 18 cm
Solea vulgaris 20 cm
Sparus aurata 20 cm
Tonnikala (Thunnus thynnus) 70 cm tai 6,4 kg(**)
Trachurus-lajit 12 cm
Xiphias gladius ►M2(***)◄ 120 cm
ÄYRIÄISET
Homarus gammarus selkäkilvenpituus85mm
kokonaispituus 240 mm
Nephrops novegicus selkäkilvenpituus20mm
kokonaispituus 70 mm
Palinuridae kokonaispituus 240 mm
NILVIÄISET
Pecten-lajit 100 mm
Venerupis-lajit 25 mm
Venus-lajit 25 mm
(*) Jäsenvaltiot voivat muuntaa vähimmäiskoon kappalelukumääräksi kilogrammaa
kohden.
►M4(**) Asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa vahvistettuja sääntöjä ei kuitenkaan sovelleta
15 prosenttiin asti sellaisten yksittäisten kalojen lukumäärästä, jotka painavat 3,2—6,4kilogrammaa, ja jotka onpyydetty vahin gossa. ◄
►
M2(***)◄Längden skall mätas längs en rät linje från underkäkens spets till den bakre
änden av den kortaste fenstrålen i stjärtfenan (SIC!).1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 10
▼M4
▼B
▼M1
LIITE V
Alusten pituuden määritelmä ICCATin mukaan:
— Kaikkien 18 päivän heinäkuuta 1982 jälkeen rakennettujen kalastusalusten
osalta 96 prosenttia kokonaispituudesta vesiviivalla, joka on 85 prosentin
korkeudella pienemmästä mallisivukorkeudesta, mitattuna kölin yläosasta, tai
pituutta aluksen keularangan etureunasta peräsinvarren keskiöön mitattuna
samalla vesiviivalla, jos tämä pituus onsuurempi. Aluksissa, joidenköli on
suunniteltu kaltevaksi, tulee vesiviivan, jolla tämä pituus mitataan, ollasuunnitellun vesiviivan suuntainen.
— Kaikkien ennen 18 päivää heinäkuuta 1982 rakennettujen kalastusalusten
osalta rekisteröintipituutta sellaisena kuin se on merkitty kansallisiin
rekistereihintai aluksenmuihintodistusvoimaisiinasiakirjoihin .1994R1626 — FI — 21.04.2000 — 003.001 — 11