Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BKOMISSION ASETUS (EY) N:o 1091/94,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 1994,
yhteisön metsien suojelusta ilmansaasteilta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3528/86
soveltamista koskevista tietyistä yksityiskohtaisista säännöistä
(EYVL L 125, 18.5.1994, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Komission asetus (EY) N:o 690/95 annettu 30 päivänä maa-
liskuuta 1995L 71 25 31.3.1995
"M2 Komission asetus (EY) N:o 1390/97 annettu 18 päivänä
heinäkuuta 1997L 190 3 19.7.1997
"M3 Komission asetus (EY) N:o 1545/1999 annettu 14 päivänä
heinäkuuta 1999L 180 9 15.7.19991994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 1
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1091/94,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 1994,
yhteisön metsien suojelusta ilmansaasteilta annetun neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 3528/86 soveltamista koskevista tietyistä
yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOP AN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yhteisön metsien suojelusta ilmansaasteilta 17 päivänä
marraskuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3528/86 (
1),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o
2157/92 (2), ja erityisesti sen 3 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan metsien suojelun ensimmäisen ministeriko-
kouksen päätöslauselman n:o 1 (3) ja sen seurannan,
sekä katsoo, ettäasetuksen (ETY) N:o 3528/86 2 artiklan 1 kohdan kolmannen ja
neljännen luetelmakohdan mukaisesti yhteisön toiminnan tavoitteena on
auttaa jäsenvaltioita:
— toteuttamaan metsäekosysteemien jatkuvaa intensiiviseurantaa,— perustamaan tai täydentämään yhteensovitetulla ja yhdenmukaisella
tavalla tämän jatkuvan intensiiviseurannan edellyttämä pysyvien
koealojen verkko,
asetuksen (ETY) N:o 3528/86 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti
jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle koealaverkosta sekä jatkuvan
intensiiviseurannan koealaverkosta kerätyt tiedot,
koealaverkko perustetaan yksityiskohtaisten tietojen keräämiseksi yhtei-
sön metsäekosysteemien kehityksestä; tämä lähestymistapa mahdollistaa
vastaavuussuhteiden luomisen ympäristötekijöiden vaihtelun, erityisesti
ilman pilaantumisen, ja metsäekosysteemien reaktioiden välille; näin
saadut tiedot mahdollistavat komission asetuksessa (ETY) N:o
1696/87 (
4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY)
N:o 836/94 (5), tarkoitetussa systemaattisessa koealaverkossa tehtyjen
havaintojen paremman tulkinnan,
asetuksen (ETY) N:o 3528/86 nojalla esitetyissä tukihakemuksissa
mainitun asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jatkuvan intensii-
viseurannan toteuttamiseksi on oltava kaikki tarvittavat tiedot kyseisten
toimenpiteiden tarkastelemiseksi mainitussa asetuksessa määriteltyjen
tavoitteiden ja vaatimusten perusteella; nämä tiedot on esitettävä
standardoidussa muodossa hakemusten käsittelyn ja vertailun helpotta-
miseksi, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän metsäkomitean
lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1 Jäsenvaltioiden on perustettava pysyvien koealojen verkko. Koealo-
jen valinta on vietävä päätökseen 30 päivään kesäkuuta 1994 mennessä ja
enemmän kuin 50 prosenttia koealoista on perustettava noudattaen
yhteisiä menetelmiä pysyvien koealojen verkon perustamiseksi jatkuvaa
intensiiviseurantaa varten (tämän asetuksen liite I). Jäsenvaltioiden on 15
päivään joulukuuta 1994 mennessä toimitettava komissiolle kaikkien!B
(1) EYVL N:o L 326, 21.11.1986, s. 2
(2) EYVL N:o L 217, 31.7.1992, s. 1
(3) Joulukuu 1990, Strasbourg
(4) EYVL N:o L 161, 10.6.1987, s. 1
(5) EYVL N:o L 97, 15.4.1994, s. 41994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 2
koealojen osalta selonteko valintaperusteista ja täydellinen luettelo
valituista koealoista, joka sisältää perustiedot, kuten sijainnin (pituusaste,
leveysaste, korkeus merenpinnasta) ja puulajit, sekä yleiset tiedot
kustakin liitteessä VII a eritellyn standardoidun kaavan mukaan
perustetusta koealasta.
2"M3Pysyvillä koealoilla suoritetaan metsäekosysteemin jatkuvaa
intensiiviseurantaa. Siihen kuuluu latvusten kunnon jatkuva inventointi,
maaperän tilan kartoitus, lehtien ja neulasten kunnon inventointi sekä
kasvumuutosten, laskeuman ja säätietojen mittaaminen, maanestenäyt-
teiden otto ja analysoiminen sekä pintakasvillisuuden arviointi ja
analysointi objektiivisten näytteenottomenettelyiden ja vahvistettujen
määrittämismenetelmien mukaisesti. 3
3"M2Jäsenvaltioiden on ennen kunkin vuoden loppua toimitettava
komissiolle standardoidussa muodossa vähintään kaikki edeltävän
vuoden aikana pysyviltä koealoilta kerätyt tiedot liitteen VII a mukaisesti
sekä kertomukseen liitetyt tiedot liitteen VII b mukaisesti. Lisäksi
komissiolle on liitteen VII b mukaan toimitettava kunkin vuoden 31
päivään joulukuuta mennessä vuosikertomus tulosten arvioinnin ja
tulkinnan edistymisestä kansallisella tasolla. 3
4"M3Tämä asetuksen säännöksiä koskevat tekniset yksityiskohdat
määritellään liitteissä III-XI. 3
2 artikla
1 Yhteisön rahoitustukea koskevissa hakemuksissa:
— pysyvien koealojen verkon perustamiseksi tai laajentamiseksi
jatkuvaa intensiiviseurantaa varten,
— latvusten kunnon inventoinnin toteuttamiseksi,— maaperän tilan kartoituksen toteuttamiseksi,— lehtien ja neulasten kunnon inventoinnin toteuttamiseksi,— kasvun mittaamisen toteuttamiseksi,— laskeumien mittaamisen toteuttamiseksi,— ilmatieteellisten mittausten toteuttamiseksi,
— maanestenäytteiden keräämiseksi ja analysoimiseksi,
— pintakasvillisuuden arvioinnin suorittamiseksi,
asetuksen (ETY) N:o 3528/86 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti, on oltava
tämän asetuksen liitteessä II mainitut tiedot ja asiakirjat.
Hakemukset on esitettävä kolmena kappaleena liitteen II määräysten
mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on jätettävä hakemukset komissiolle kunkin vuoden 1
päivään marraskuuta mennessä seuraavaa vuotta varten.
2 Hakemuksia, jotka eivät täytä 1 kohdan vaatimuksia, ei oteta
huomioon.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu EUROOP AN YHTEISÖJEN VIRALLISESSA LEHDESSÄ.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.!B
!M2
!M3
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 3
LIITE I
YHTEISET MENETELMÄT PYSYVIEN KOEALOJEN VERKOSTON
MUODOSTAMISEKSI JATKUV AA INTENSIIVISEURANT AA V ARTEN
(Asetuksen (ETY) N:o 3528/86 2 artiklan 1 kohta ja siihen tehdyt muutokset)
I Yleistä
Asetuksen (ETY) N:o 3528/86, sellaisena kuin se on muutettuna, 2 artiklan
1 kohdassa tarkoitetun toiminnan tavoitteena on perustaa pysyvien
koealojen verkko yhteisön jäsenvaltioissa ja kerätä tietoja jatkuvanintensiiviseurannan avulla.
Toiminnan tavoitteet ovat seuraavat:
— suorittaa metsäekosysteemien jatkuvaa intensiiviseurantaa ilman
pilaantumisen ja muiden metsän kuntoon vaikuttavien tekijöiden
aiheuttamiin vahinkoihin liittyen,
— parantaa metsäekosysteemin muutosten ja siihen vaikuttavien tekijöi-
den, erityisesti ilman pilaantumisen, välisen syy-yhteyden ymmärtä-mistä keskittämällä yhteen paikkaan eri mittauksia sekä metsäeko-systeemien ja niiden osien seurantaa,
— kerätä asiaa koskevia tietoja kehityksestä joukossa yhteisön metsäe-
kosysteemejä.
II Pysyvien koealojen verkoston perustaminen
II.1 Koealojen valinta
Jäsenvaltiot valitsivat 30 päivään kesäkuuta 1994 mennessä alueellaan
riittävän suuren määrän pysyviä koealoja. Kyseisen ajankohdan jälkeentietyt jäsenvaltiot ovat täydentäneet kansallisia jatkuvan intensiiviseuran-nan ohjelmiaan uusilla koealoilla. Näiden koealojen enimmäismääräksi on
periaatteessa rajoitettu 15 koealaa kutakin jäsenvaltiota kohden, mutta
jäsenvaltiot voivat valita enemmän koealoja edellyttäen, että niiden määräei ylitä 20 prosenttia kansallisten koealojen määrästä yhteisön ruutuver-kossa, jonka koko on 16 * 16 km (asetus (ETY) N:o 1696/87).
Koealojen valinta kuuluu jäsenvaltioiden päätäntävaltaan, joskin seuraavia
valintaperusteita on noudatettava:
— koealat on sijoitettava siten, että tärkeimmät metsäpuulajit ja asian-
omaisen maan tyypillisimmät kasvupaikat ovat niissä edustettuina,
— koealan vähimmäiskoko on 0,25 hehtaaria vaakatasossa mitattuna,
— lähiympäristössä tapahtuvan toiminnan vaikutusten minimoimiseksi
koeala on ympäröitävä puskurivyöhykkeellä. Vyöhykkeen tosiasialli-
nen leveys riippuu metsän tyypistä ja iästä. Jos koeala ja sitäympäröivä vyöhyke ovat yhtenevät koon ja puuston ikärakenteenosalta, puskurivyöhykkeen leveys voidaan rajoittaa 5 tai 10 metriin.
Jos metsäala, jossa koeala sijaitsee, koostuu sekapuustosta, eri
puulajeista tai ikärakenteista, puskurivyöhykettä laajennetaan enin-tään viisikertaiseksi koealan puuston mahdolliseen enimmäiskorkeu-teen nähden,
— koska koealoilla on voitava suorittaa pitkäaikaista seurantaa, niiden
kulmat ja/tai rajat on tarpeen merkitä selvästi ja jokainen koealan
koepuista on numeroitava pysyvästi,
— koealojen on oltava helppopääsyisiä kaikkina aikoina niin, ettei
mikään rajoita niille pääsyä ja näytteenottoa,
— koealan metsänhoito ei saa poiketa puskurivyöhykkeen ja ympäröivän
metsän käsittelystä (metsänhoitotoimenpiteiden on oltava vertailukel-
poisia) ja seurannasta aiheutuvat häiriöt on rajoitettava mahdollisim-
man vähäisiksi,
— tunnettujen paikallisten lähteiden aiheuttamaa suoraa pilaantumista on
vältettävä. Koealat eivät saa sijaita maatilojen, pääteiden taisaastuttavien teollisuuslaitosten välittömässä läheisyydessä,!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 4
— koealalla tai sen läheisyydessä on oltava riittävä määrä puita
näytteenottoa varten,
— koealan ja puskurivyöhykkeen on oltava mahdollisimman yhdenmu-
kaiset erityisesti puulajien tai puulajisekoitusten, iän, koon, maan-
nostyypin ja kaltevuuden osalta,
— koealojen on oltava riittävän kaukana metsänreunoista.
On suositeltavaa valita koealoja, jotka ovat viime vuosina olleet seurannan
kohteena asetuksen (ETY) N:o 3528/86 tai muiden ohjelmien yhteydessä.Jos joudutaan lisäksi valitsemaan uusia koealoja, on suotavaa käyttääyhteisön 16 * 16 km ruutuverkon koealojen kanssa samanlaisia tai niiden
lähellä sijaitsevia koealoja. Koealojen olisi sijaittava niin, että muista
lähteistä (esimerkiksi sääasemilta) tulevien tietojen käyttö on mahdollista.
II.2 Koealojen perustaminen ja ominaisuudet
Jäsenvaltiot toimittivat komissiolle vuonna 1994 yleiset tiedot ja
yksityiskohtaisen kuvauksen kustakin koealasta.
Koealan yksityiskohtainen kuvaus koostuu koealan tarkasta sijainnista,
karttaluonnoksesta, josta näkyy koealan kulmien ja/tai rajojen pysyvät
merkinnät, koealan puiden lukumäärästä sekä kaikista muista merkittävistä
pysyvistä tekijöistä, jotka ovat koealalla tai sen läheisyydessä (esimerkiksisinne johtava tie tai joet). Tulevaisuudessa näytteenottopaikkojen (esimer-kiksi näytteenottokuoppien) tarkka sijainti on myös merkittävä mainittuun
karttaan.
II.3 Koeruutujen määrittely
Periaatteessa kaikki koealan puut ovat arvioinnissa käytettäviä koepuita
(esimerkiksi latvusten inventointi, kasvun arviointi). Jos koealaan kuuluu
paljon puita (kuten tiheissä metsiköissä), voidaan siitä rajata koeruutunäitä mittauksia varten. Koeruudun on koealan perustamishetkellä oltavariittävän suuri tuottaakseen luotettavia arvioita selvityksiä varten vähintään
20 vuoden ajan, tai mieluiten puuston koko eliniän ajan. Koeruudulla on
seurannan ajan oltava käytettävissä vähintään 20 puuta.
II.4 Kutakin koealaa koskevat yleiset tiedot
Kunkin jatkuvaan intensiiviseurantaan kuuluvan pysyvän koealan osalta on
sen perustamisen ja ensimmäisten selvitysten aikana koottava seuraavatyleiset tiedot.
Perustaminen Ensimmäiset selvitykset
— kuvaava tunnus
maa
koealan numerotosiasiallinen leveys- ja pituusaste
— kasvupaikkaa koskevat tiedot
korkeus
ilmansuunta
koealan koko yhteensäkoealan puiden lukumääräkoeruutu (jos sellaista käytetään)
pääpuulajin vedensaanti
humustyyppimaannostyyppi (arvio)
— puustotiedot
hallitsevan jakson keski-ikä (vuosia)
pääpuulaji
tuotos (arvio)!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 5
Perustaminen Ensimmäiset selvitykset
— muut havainnot
koealan historian kuvaus
muut lähistöllä sijaitsevat seuranta-asemat
Jos uusia koealoja on perustettu kansallisen intensiiviseurantaohjelman
täydentämiseksi, jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle perustamisenaikana kerätyt tiedot kustakin perustetusta koealasta tiedostona (katso liiteVII a, lomake 1 a) ja kertomukset (katso liite VII a, lomake 1 b) sen
vuoden loppuun mennessä, jolloin (uudelleen-) perustaminen suoritettiin.
Seurantavuosien aikana kerätyt tärkeät tiedot toimitetaan vuosittainkäyttäen lomakkeita 1 a ja 1 b (liite VII). Muut tiedot annetaan tiedoksiviipymättä ensimmäisen asiaa koskevan selvityksen päätyttyä ja ne
saatetaan tarvittaessa ajantasalle.
III Tuhoutuneiden koealojen korvaaminen
III.1 Yleistä
Jäsenvaltioiden on valittava intensiiviseurantaan kuuluvat koealat. Tässä
liitteessä vahvistetaan joukko tätä valintaa koskevia valintaperusteita.
Useimmat jäsenvaltiot ovat kehittäneet oman strategiansa kansallistenmetsäekosysteemiensä seurantaa varten, jonka tarkoituksena on tehdähavaintoja tärkeimmistä puulajeista ja kasvuolosuhteista.
Vaikka koealat valittiin niin, että niitä voidaan käyttää seurantaan pitkällä
aikavälillä, koealan ennenaikainen tuhoutuminen on aina mahdollista,esimerkiksi metsäpalon vuoksi. Joissakin tapauksissa joukko viimeisiänäytteitä voidaan kuitenkin ottaa ennen kuin kaikki koealan puut ovat
hävinneet. Seuraavana vaiheena olisi valintaperusteita koskevan strategian
uudelleentarkastelu ja päättäminen siitä, mitä valintaperusteita sovelletaanuuden koealueen valinnassa.
III.2 Koealan sulkeminen
Koealaa suljettaessa olisi vielä käytettävä hyväksi tilaisuus suorittaa
joitakin viimeisiä mittauksia/arviointeja. Jos ennen koealan (lopullista)tuhoamista on vielä mahdollista, voidaan koota (tuhoavia) näytteitä niistä
koealan puista, jotka ovat kuuluneet seurannan piiriin. Kun puu on
kaadettu, voidaan sen tarkka pituus mitata, rungosta voidaan leikatakiekkoja ja tarkkoja lehti- ja neulasnäytteitä voidaan ottaa.
III.3 Strategia
Useimmissa jäsenvaltioissa seurantastrategiaan kuuluu metsäalueeseen,
metsäekosysteemiin, puulajeihin ja usein myös maaperään, sääoloihin jalaskeuman tasoon liittyviä näkökohtia. Kun koeala on korvattava, olisi
käytettävä hyväksi tilaisuus todentaa, onko alkuperäinen strategia vielä
asianmukainen ja miten siinä havaitut puutteet voitaisiin parhaiten korjata.Tässä yhteydessä olisi harkittava, että alkuperäisten arviointien (latvustenkunnon, maaperän, lehtien ja neulasten sekä kasvun arviointi) lisäksi
ohjelmaan lisättäisiin sen viimeisten vuosien ajaksi uusia arviointeja
(laskeuma, sääolot, maaneste, pintakasvillisuus, kaukokartoitus (
1)). Näin
ollen on suositeltavaa ottaa huomioon intensiiviseurantaa koskevanohjelman kehittyminen suunniteltaessa koealojen korvaamista.
Yleisesti ottaen on kuitenkin suositeltavaa, että uudet koealat sijaitsevat
samalla alueella ja että maannostyyppi, laskeumataso ja puulajit ovatsamoja kuin tuhoutuneilla koealoilla.
III.4 Koealan perustaminen uudelleen
Uusien koealojen valintaan käytetään samoja valintaperusteita kuin
tuhoutuneiden koealojen valintaan. Uusien koealojen perustamisen jälkeensuoritetaan mahdollisimman pian joitakin sellaisia arviointeja, joita ei ole
tarkoitus suorittaa uudelleen piakkoin (esim. maaperäkartoitus ja kauko-
kartoitus). Koska latvuston ja lehtien sekä neulasten kunto arvioidaanvuosittain tai joka toinen vuosi, tällaiset lisätutkimukset eivät ole tarpeen!
M3
(1) Tekniset yksityiskohdat ilmavalokuvauksen vapaaehtoisesta soveltamisesta intensii-
viseurantaan kuuluvilla koealoilla vahvistetaan Euroopan komission toimittamassa
kaukokartoituksen käsikirjassa.1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 6
heti koealan perustamisen jälkeen. Jos seuraava säännöllinen kasvua
koskeva arviointi on tarkoitus suorittaa yli kolmen vuoden kuluttua
koealan perustamisesta, olisi kasvua koskevat arvioinnit suoritettava
välittömästi koealan perustamisen jälkeen.
III.5 Erityishuomiota vaativat kohdat
Uudelleen perustetuille koealoille annetaan uusi numero. Jäsenvaltiot
toimittavat komissiolle seuraavan säännöllisen tiedostolähetyksen yhtey-dessä tietoja siitä, miksi koeala on korvattu, viimeisten havaintojen taimittausten tulokset sekä uusien koealojen valintaperusteet.!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 7
!M3
LIITE II
YHTEISÖN RAHOITUSTUKEA KOSKEV A HAKEMUS TOIMENPITEI-
DEN TOTEUTTAMISEKSI ASETUKSEN (ETY) N:o 3528/86 JA SEN
MUUTOSSÄÄDÖSTEN 2 ARTIKLAN MUKAISESTI
Rahoitustukihakemukset on esitettävä komission asetuksen (ETY) N:o 526/87 (1)
liitteessä A määritellyssä muodossa, ja niihin on liitettävä yhteenveto jäljempänä
luetelluista tiedoista sekä tähän liitteeseen lomakkeena 2 a liitetty taulukko
asianmukaisesti täytettynä.
Kaikkien 2 artiklan mukaisesti toteutettavien toimenpiteiden osalta on toimitettava
tiedot seuraavista seikoista:
1. Lyhyt kuvaus toimenpiteistä
2. Hakija
Hakijan ja toimenpiteiden väliset yhteydet
3. Toimenpiteiden toteuttamisesta vastaava toimielin
Toimielimen pääasiallisen toiminnan kohde ja laajuus
4. Yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä
jos:a) toimenpiteet koskevat pysyvien koealojen verkon perustamista tai
laajentamista jatkuvaa intensiiviseurantaa varten:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Asianomaisen alueen tai asianomaisten alueiden sijainti ja pinta-ala
(sekä kartta).
3. Pysyvien koealojen lukumäärä.
b) toimenpiteet liittyvät latvusten kunnon inventoinnin järjestämiseen ja
toteuttamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.2. Latvusten kunnon inventoinnissa käytettävien koealojen lukumäärä
(lomake 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävästä näytteenottome-
nettelystä (puiden lukumäärä, merkinnät jne.)
4. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
c) toimenpiteet liittyvät maaperän tilan kartoituksen järjestämiseen ja
toteuttamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Maaperän tilan kartoituksessa käytettävien koealojen lukumäärä
(lomake 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä näytteenottome-
nettelyistä (yksittäisten näytteiden lukumäärä, maaprofiilin kuvaus
jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävis-
tä määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroin-nista, korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovattarpeen, jotta tulokset olisivat yhteensopivia hyväksyttyjen mene-
telmien mukaisesti saatujen tulosten kanssa.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
d) toimenpiteet liittyvät lehtien ja neulasten kunnon inventoinnin järjestä-
miseen ja toteuttamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.2. Lehtien ja neulasten kunnon inventoinnissa käytettävien koealojen
lukumäärä (lomake 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä näytteenottome-
nettelyistä (yksittäisten näytteiden lukumäärä, kuvaus jne.)
(1) EYVL L 53, 21.2.1987, s. 14.1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 8
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävis-
tä määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroin-
nista, korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat
tarpeen, jotta tulokset olisivat yhteensopivia.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b)
e) toimenpiteet liittyvät kasvumuutosten mittaamisen järjestämiseen ja
toteuttamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.2. Kasvumuutosten mittaamisessa käytettävien koealojen lukumäärä
(lomake 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä mittausmenette-
lyistä (mittausten lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävis-
tä määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroin-
nista, korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat
tarpeen, jotta tulokset olisivat yhteensopivia hyväksyttyjen mene-telmien mukaisesti määritettyjen tulosten kanssa.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
f) toimenpiteet liittyvät laskeuman mittaamisen järjestämiseen ja toteutta-
miseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.2. Laskeuman mittaamisessa käytettävien koealojen lukumäärä (lo-
make 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä mittausmenette-
lyistä (mittausten lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävis-
tä määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroin-
nista, korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovattarpeen, jotta tulokset olisivat yhteensopivia hyväksyttyjen mene-telmien mukaisesti määritettyjen tulosten kanssa.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
g) toimenpiteet liittyvät sääolojen mittausten järjestämiseen ja toteuttami-
seen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Sääolojen mittauksissa käytettävien koealojen lukumäärä (lomake 2
a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä mittausmenette-
lyistä (mittausten lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävis-
tä määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroin-nista, korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovattarpeen, jotta tulokset olisivat yhteensopivia hyväksyttyjen mene-
telmien mukaisesti määritettyjen tulosten kanssa.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
h) toimenpiteet liittyvät maanesteen mittaamisen järjestämiseen ja toteut-
tamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Maanesteen mittauksissa käytettävien koealojen lukumäärä (lomake
2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä mittausmenette-
lyistä (mittausten lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävis-
tä määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroin-nista, korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat
tarpeen, jotta tulokset olisivat yhteensopivia hyväksyttyjen mene-
telmien mukaisesti määritettyjen tulosten kanssa.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 9
i) toimenpiteet liittyvät pintakasvillisuuden arvioinnin järjestämiseen ja
toteuttamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.2. Pintakasvillisuuden arvioinnissa käytettävien koealojen lukumäärä
(lomake 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä näytteenottome-
nettelyistä (yksittäisten näytteiden lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävis-
tä määriysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroin-nista, korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat
tarpeen, jotta tulokset olisivat yhteensopivia.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b)
5. Edellä 4 a—4 i kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden kustannukset (lomake
2a )
1. Verkon perustamis- tai laajentamiskustannukset (4 a).
1.1 Kustannukset koealaa kohti.1.2 Hankkeen kokonaiskustannukset.
1.3 Yhteisöltä haetun tuen määrä.
2. Perustamis-, havainnointi- ja näytteenottokustannukset selvitystä kohti
(4 b—4 i).
2.1 Kustannukset koealaa kohti.2.2 Hankkeen kokonaiskustannukset.2.3 Yhteisöltä haetun tuen määrä.
3. Analysointi- ja arviointikustannukset selvitystä kohti (4 b—4 i).
3.1 Kustannukset koealaa kohti.3.2 Hankkeen kokonaiskustannukset.3.3 Yhteisöltä haetun tuen määrä.
4. Hankkeen kokonaiskustannukset (perustamis- (1.2), havainnointi- ja/tai
näytteenottokustannusten (2.2) sekä analysointi- ja näytteenottokustan-
nusten (3.2) summa).
5. Yhteisöltä haetun tuen kokonaismäärä (perustamis- (1.3), havainnointi-
ja/tai näytteenottokustannusten (2.3) sekä analysointi- ja arviointi-kustannusten (3.3) summa).
6. Täytetään lomakkeet 2 a ja 2 b.
…Päivämäärä ja allekirjoitus!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 10
!M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 11
!M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 12
LIITE III
YHTEISET MENETELMÄT LATVUSTEN KUNNON INVENTOINNIN
TOTEUTTAMISEKSI PYSYVILLÄ KOEALOILLA
I Yleistä
Inventointi toteutetaan kaikilla pysyvillä koealoilla vuonna 1994 ja
toistetaan vuosittain.
II Inventointimenetelmä
II.1 Koepuiden valinta
Periaatteessa koko koealan kaikkia päävaltapuita, valtapuita ja lisävalta-
puita (Kraftin puuluokat 1 — 3) on seurattava. Jos koealaan kuuluu suurimäärä puita (esimerkiksi tiheissä metsiköissä) latvuksen arvioimiseen
käytettävien koepuiden määrää voidaan pienentää käyttämällä koeruutuja
(ks. liitteessä I oleva II.3 kohta). Tällöin koeruudun kaikkia päävaltapuita,valtapuita ja lisävaltapuita (Kraftin puuluokat 1 — 3) on seurattava.Tietyissä tapauksissa voidaan sallia erilaisen järjestelmän käyttö koepui-
den määrän pienentämiseksi tai valitsemiseksi, kunhan se on objektiivinen
ja harhaton. Samaa menetelmää on sovellettava joka vuosi, ja kussakinselvityksessä on arvioitava vähintään 20 puuta.
II.2 Arviointiajankohta
Inventointi toteutetaan uuden lehvästön kasvun päätyttyä ja ennen niiden
syksyisen värinmuutoksen alkamista.
II.3 Yleiset perustiedot
Seuraavat yleiset perustiedot on koottava:
— koealan numero— alttius tuulelle— puun numero— tiedot poistumista ja kuolleisuudesta
— puulaji
— puutyyppi— latvuksen varjostuneisuus— näkyvyysja arviointipäivä.
II.4 Koepuiden arviointi
1 Lehti-/neulaskadon silmämääräinen arviointi
Lehti-/neulaskato arvioidaan 5 prosenttiyksikön luokissa käyttäen
vertailukohteena kyseisen kasvupaikan olosuhteissa täystuuheaa
puuta. Puut luokitellaan lehti-/neulaskatoasteen perusteella havain-noinnin aikana ja kirjataan 5 prosenttiyksikön luokkiin.
Jos elävän puun lehti/neulaskato on 95 — 100 prosenttia, se
luokitellaan prosenttiluvulla 99. Luku 100 on varattu kuolleille puille.
2 Värinmuutoksen silmämääräinen arviointi
Puiden luokittelu värinmuutosasteen perusteella suoritetaan havain-
noinnin jälkeen.!
B
!M2
!B
!M2
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 13
Värinmuutosasteet määritellään seuraavasti:
Luokka VärinmuutosLehtien/neulasten värinmuutos
prosentteina
0 Ei lainkaan tai vähäinen 0-10
1 Lievä 11-252 Keskinkertainen 26-603 V oimakas 460
4 Kuollut puu
3 Lisätunnukset
Lisätunnukset on lueteltu seuraavassa:— helposti tunnistettavista syistä (hyönteiset, sienet, abioottiset
tekijät) johtuvat vauriot,
— vauriotyypin tunnistaminen,— koealan puita koskevat havainnot.
II.5 Menetelmät
Puun kunnon silmämääräistä arviointia intensiiviseurantaan (ICP-Forests
— yhteistyöohjelma) kuuluvilla koealoilla koskevassa oppaassa annetaanyksityiskohtaisia lisätietoja puiden valinnasta ja arviointien suorittamises-
ta. Lisäksi oppaaseen kuuluu teknistä tietoa muista arvioitavista tunnuk-
sista ja niiden antamisesta. On suotavaa noudattaa tässä oppaassa annettujateknisiä yksityiskohtia ja mahdollisesti toimittaa komissiolle vapaa-ehtoisten tunnuksien arvioinnin tulokset soveltamalla oppaan asianmukai-
sia yksityiskohtaisia tietoja.
"
M2II.63"M1Tietojen siirtäminen
Jäsenvaltioiden tulee toimittaa komissiolle kutakin alaa koskeva mainittu
tieto yhdenmukaisessa muodossa (katso liite VII, lomakkeet 3a ja 3b). 3!B
!M2
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 14
LIITE IV
YHTEISET MENETELMÄT MAAPERÄN TILAN KARTOITTAMISEKSI
PYSYVILLÄ KOEALOILLA
I Yleistä
Inventointi toteutetaan kaikilla pysyvillä koealoilla vuosien 1994 ja 1996
välisenä aikana. Myös ennen vuotta 1994, mutta 1 päivän tammikuuta1991 jälkeen kerättyjä ja analysoituja maaperän tilaa koskevia tietoja
voidaan käyttää, jos on sovellettu jäljempänä kuvattuja menetelmiä.
Inventointi toistetaan jokaisella yksittäisellä näytteenottoalalla kymmenenvuoden välein. Tämä liite perustuu Yhdistyneiden kansakuntien (YK)Euroopan talouskomission ilmansaasteiden metsiin kohdistuvien vaiku-
tusten arviointia ja seurantaa koskevan ohjelman (kansainvälinen ICP-
Forests -yhteistyöohjelma) yhteydessä toimivan maaperäasiantuntijaryh-män työn tuloksiin. Viitataan mainitun asiantuntijaryhmän vuonna 1992laatimaan oppaaseen. Kahden näytteenottokauden jälkeen maanäytteistä
määritettävät tunnukset harkitaan uudelleen.
II Inventointimenetelmä
II.1 Näytteenottopisteiden valinta
Maanäytteiden on oltava koealan oloja edustavia; ne on otettava
maannosprofiilista ja/tai maakairalla näytteenottokuopista. On varottavavahingoittamasta koepuiden juuria.
II.2 Yleiset perustiedot
Seuraavat yleiset perustiedot on koottava:
— koealan numero,— näytteenotto- ja analysointipäivä.
II.3 Näytteenotossa käytettävien koealojen maaperään liittyvät ja fysikaaliset
ominaisuudet
Kunkin näytealan maaperän ominaisuudet määritellään. Profiilin kuvaus
on suotavaa tehdä Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalous-
järjestön (FAO) suuntaviivoja noudattaen ( F AO Guidelines for Soil
Description , 3. uusittu painos, Rooma 1990) puskurivyöhykkeellä. On
huolehdittava siitä, että profiilin kuvaus tai kuvaukset toteutetaantosiasiallista näytteenottoaluetta edustavassa paikassa. On suotavaa mää-
rittää ”tilavuuspaino kuivana” häiriintymättömästä maasta ravinteiden
kokonaispitoisuuden laskemiseksi. Jos tiheyttä ei määritetä on suotavaalaatia kohtuullinen arvio kyseisestä tunnuksesta. Raekoon määrittäminenon pakollista. Raekokoluokat ovat seuraavat: 52 µm, 2-63 µm,
63-2000 µm (FAO). Jos 50 µm:ä käytetään siltti- ja hiekkaluokan rajana,
on mainittu raja-arvo muutettava 63 µm:ksi.!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 15
II.4 Näytteenottomenetelmä
Maanäytteet otetaan ennakolta määrätyn paksuisina kerroksina tai
maannoshorisonteitta. Kutakin kerrosta tai horisonttia kohti otetaanvähintään yksi edustava, useista osanäytteistä koostuva kokoomanäyte tai
useita näytteitä; kokoomanäytettä varten kerättyjen osanäytteiden määrä
sekä näytteenottopäivä on ilmoitettava. Orgaanisista kerroksista (O-kerrosja H-kerros) (*) otetaan näytteet erikseen. Jos näytteet otetaan ennakoltamäärätyn paksuisina kerroksina, on käytettävä seuraavia kerroksia:
— 0-10 cm (0-5 ja 5-10 suositellaan otettavaksi erikseen)— 10-20 cm,— 20-40 cm,
— 40-80 cm.
II.5 Kuljetus, varastointi ja esikäsittely
Näytteet on kuljetettava ja varastoitava siten, että kemialliset muutokset
ovat mahdollisimman vähäiset. Kuljetus-ja varastointitapa on ilmoitettava
(odotusajat mukaan lukien). Ongelmat ja poikkeamat menetelmistä on
tarvittaessa ilmoitettava yksityiskohtaisesti. On suotavaa varastoida osanäytteistä maanäytepankkiin niiden vertailemiseksi myöhemmin otettaviinnäytteisiin (esimerkiksi 10 vuoden kuluttua).Ennen analysointia näytteet
on esikäsiteltävä. Suurikokoiset osat (yli 2 mm) on otettava pois ja näytteet
on kuivattava (enintään 40 °C:n lämpötilassa) sekä jauhettava taiseulottava.
II.6 Määritysmenetelmät
Metsämaan näytteenotto-ja määritysmenetelmiä koskevassa oppaassa,
jonka on laatinut kansainvälisen ICP — Forests -yhteistyöohjelmanmaaperäasiantuntijaryhmä, kuvataan maaperän eri tunnusten määritykseen
sovellettavia menetelmiä. On suotavaa käyttää hyväksyttyjä menetelmiä.
Muita (kansallisia) menetelmiä sovellettaessa määrityksen tulokset janiiden vertailukelpoisuus on selostettava yksityiskohtaisesti. Metsämaantilan kartoituksessa on erotettava pakolliset tunnukset ja vapaaehtoiset
tunnukset (ks. jäljempänä esitetty luettelo).
Pakolliset tunnukset ja vapaaehtoiset tunnukset sekä niitä vastaavat
hyväksytyt määritysmenetelmät ovat seuraavat:
Tunnus Yksiköt H/O Min Hyväksytyt menetelmät Huomautukset
pH (CaCl 2) Pakollinen Pakollinen Labex 8703-01-1-1 ja
ISO/TC190/SC3/GT8
Orgaaninen hiili (C-org) (g:kg) Pakollinen Pakollinen Kuivapoltto
Typpi (N) (g:kg) Pakollinen Pakollinen Kuivapoltto
Fosfori (P) (mg:kg) Pakollinen Vapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Kalium (K) (mg:kg) Pakollinen Vapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto!B
(*) YK-ECE:n kansainvälisen yhteistyöohjelman maaperäasiantuntijaryhmässä on sovittu
FAO:n maaperän kuvausta koskeviin suuntaviivoihin (1990) sisältyvien määritelmien
käyttämisestä, ja orgaanisten kerrosten määritelmät ovat seuraavat:
— H-kerrokset tai -horisontit: kerrokset, joissa orgaaninen aines on vallitsevana ja
jotka muodostuvat hajoamattoman tai osittain hajonneen orgaanisen aineksen
kasautuessa maan pinnalle, joka voi olla veden alla. Kaikki H-horisontit ovat pitkiä
jaksoja veden kyllästämiä tai ne ovat ainakin olleet ennen keinotekoisen ojituksenaiheuttamaa kuivumista. H-horisontti voi olla kivennäismaan pintakerros taihautautuneena miten syvällä tahansa.
— O-kerrokset tai -horisontit: kerrokset, joissa orgaaninen aines on vallitsevana ja
jotka muodostuvat hajoamattoman tai osittain hajonneen karikkeen, kuten lehtien,neulasten, risujen, sammaleen ja jäkälän kasautuessa maan pinnalle; ne voivat ollakivennäis- tai orgaanisen maan päällä. O-kerrokset eivät ole pitkiä jaksoja veden
kyllästämiä. Kivennäisten tilavuusprosenttiosuus kerrosten ainesten määrästä on
pieni ja paino yleensä paljon alle puolet kokonaispainosta. O-horisontti voi ollakivennäismaan pintakerros tai hautautuneena miten syvällä tahansa. Orgaanisistaaineksista syvempiin kivennäismaakerroksiin sedimentoitumalla syntynyt horisontti
ei ole O-tyyppiä, vaikka tietyissä näin muodostuneissa horisonteissa on paljon
orgaanista ainesta.1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 16
Tunnus Yksiköt H/O Min Hyväksytyt menetelmät Huomautukset
Kalsium (Ca) (mg:kg) Pakollinen Vapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Magnesium (Mg) (mg:kg) Pakollinen Vapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Orgaaninen kerros (kg:m2) Pakollinen Tiheys(sylint.)
Kalsiumkarbonaatti (Ca-
CO 3)(g:kg) Vapaaehtoi-
nenPakollinen AFNOR X 31-105 jos pH (CaCl 2)46
Vaihtuva happamuus
(Ac-Exc)(cmol+:kg) Vapaaehtoi-
nenPakollinen Titraus
Vaihtuvat emäskationit
(BCE)(cmol+:kg) Vapaaehtoi-
nenPakollinen BaCl 2-uutto
Vaihtuvat happamat ka-
tionit (ACE)(cmol+:kg) Vapaaehtoi-
nenPakollinen BaCl 2-uutto
Ioninvaihtokapasiteetti
(CEC)(cmol+:kg) Vapaaehtoi-
nenPakollinen Bascomb
Emäskyllästysaste (Base-
Sat)(%) Vapaaehtoi-
nenPakollinen Labex L8703-26-1-1
Natrium (Na) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Alumiini (Al) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Rauta (Fe) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Kromi (Cr) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Nikkeli (Ni) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Mangaani (Mn) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Sinkki (Zn) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Kupari (Cu) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Lyijy (Pb) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Kadmium (Cd) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Elohopea (Hg) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
Rikki (S) (mg:kg) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenKuningasvesiuutto
pH(H 2O) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenpH-elektrodi
Sähkönjohtokyky (EC) (mS/m) Vapaaehtoi-
nenVapaaehtoi-
nenJohtokykymittari
Jäsenvaltioilla on oikeus määrittää useampia vapaaehtoisia tunnuksia,
määrittää ne kaikki tai vain osa niistä.
II.7 Tietojen siirtäminen
Jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava komissiolle nämä tiedot jokaisen
koealan osalta standardoidussa muodossa (ks. liite VII a, lomakkeet 4 a, 4
b ja 4 c).!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 17
LIITE V
YHTEISET MENETELMÄT LEHTIEN JA NEULASTEN KUNNON
INVENTOINNIN TOTEUTTAMISEKSI PYSYVILLÄ KOEALOILLA
I Yleistä
Inventointi toteutetaan kaikilla pysyvillä koealoilla. Ensimmäinen yhtei-
nen inventointi saatetaan päätökseen ennen vuoden 1996 kesää. Vaikkainventointi on suotavaa toteuttaa ilmoitettuina ajanjaksoina eli vuoden1995 kesällä ja talvella 1995/1996, sen jakaminen kahden vuoden ajalle
voidaan sallia. Inventointi toistetaan jokaisella yksittäisellä koealalla
kahden vuoden välein. Seuraavassa esitetyt tekniset yksityiskohdatperustuvat kansainvälisen ICP-Forests -yhteistyöohjelman lehti- ja neula-sanalyysia käsittelevän asiantuntijaryhmän työn tuloksiin. Viitataan
mainitun asiantuntijaryhmän laatimaan oppaaseen (1993).
II Inventointimenetelmä
II.1 Näytteenottoajankohta
Lehtipuut (lehtikuuset mukaan lukien): näytteet on otettava, kun uudet
lehdet ovat täysin kehittyneet ja ennen ensimmäisiä syksyisiä kellastumi-sen ja vanhenemisen merkkejä. Ainavihannat puut: näytteenotto onsuoritettava lepokauden aikana. Jäsenvaltioita kehotetaan määrittelemään
kunkin alueen osalta, ja alueiden sisällä tasanko- ja vuoristoalueiden
osalta, eri lajien näytteiden ottamiseen ja analyysiin parhaiten soveltuvaaika, ja noudattamaan sitä.
II.2 Puiden valinta
Joka toinen vuosi otetaan näytteitä vähintään viidestä puusta jokaisen
koealalla esiintyvän pääpuulajin osalta.
Näytteenottoon tarvittavien puiden lukumäärä valitaan siten, että:
— puut eivät ole samoja kuin latvusten kunnon arvioimiseen käytetyt
puut, jotta peräkkäiset näytteenotot eivät aiheuttaisi lehti- tai
neulaskatoa,
— jos elinvoiman arviointi rajoitetaan koeruudun puihin, lehti- tai
neulasnäytteiden ottamiseen käytettävien puiden on sijaittava koealanmuussa osassa. Jos koeruutua ei käytetä, näytteenottopuut valitaanpuskurivyöhykkeen puista. Tällöin puskurivyöhykkeeltä valituille
puille annetaan erityinen numero (ks. liite VII),
— puut kuuluvat päävaltapuu- ja valtapuuluokkiin (latvustoltaan sulkeu-
tuneet metsät) tai sellaisten puiden ryhmään, joiden keskimääräinen
pituus on ± 20 % (latvustoltaan avoimet metsät),
— puut sijaitsevat lähellä paikkoja, joista on otettu maanäytteet analyysia
varten; on kuitenkin varottava vahingoittamasta koepuiden pääjuuria
maanäytteitä otettaessa,
— puut ovat koealan keskimääräistä lehti-/neulaskatoastetta edustavia
(noin 5 % keskimääräisestä lehti-/neulaskadosta)
— puut ovat koealan kuntoa edustavia.
Vuosien kuluessa on käytettävä samoja koepuita, ja ne on numeroitava.
Sellaisten puulajien osalta, joilla on heikosti kehittyneet latvukset ja liianvähän neulaskertoja (tai lehtiä), on sallittua (joskaan ei suotavaa) käyttäävuorotellen kahta viiden puun sarjaa koepuiden vahingoittamisen välttä-
miseksi. Kummankin sarjan on täytettävä edellä määritellyt vaatimukset.
Ainoastaan yhteisön pääpuulajeihin kuuluvista puista otetaan näytteitä tai
suoritetaan inventointi (ks. liitteessä VII oleva 15 kohta).
Lehti- tai neulasnäytteiden ottamista varten valittujen puiden latvuksen
kunto on arvioitava (ks. liite III) olemassa olevia tai erikseen annettuja
numeroita käyttäen.
II.3 Yleiset perustiedot
Seuraavat yleiset perustiedot on koottava:
— koealan numero,
— näytteenotto- ja analysointipäivä,!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 18
— puulaji.
II.4 Lehtien ja neulasten valinta ja määrä
Koealan puiden kaataminen on kielletty, koska se voi vaikuttaa lehtien tai
neulasten näytteenottomenetelmään. On tärkeää, että näytteeksi otetutlehdet tai neulaset ovat kehittyneet täydessä valossa. Yleisesti ottaen
ainavihantien puiden meneillään olevan vuoden lehdet tai neulaset
soveltuvat parhaiten puiden ravinnetilan arvioimiseen, mutta tiettyjenalkuaineiden osalta voi osoittautua kiinnostavaksi verrata vanhempienlehtien tai neulasten ja meneillään olevan vuoden lehtien tai neulasten
pitoisuuksia.
Näytteeksi otetut lehdet tai neulaset on otettava latvuksen ylimmästä
kolmanneksesta, ei kuitenkaan havupuiden aivan ylimmistä oksakiehku-roista; puustoissa, joissa vuosikasvaimet ovat selvästi tunnistettavissa, on
suotavaa ottaa näytteet seitsemännen ja viidennentoista vuosikasvaimen
väliltä. Lehtipuiden osalta näytteet otetaan meneillään olevan vuodenlehdistä tai neulasista.
Ainavihantien puiden osalta on suotavaa ottaa sekä meneillään olevan
vuoden neulasia tai lehtiä että kaksivuotiaita (edellisvuoden) neulasia tai
lehtiä.
Kaikissa tapauksissa on huolehdittava siitä, että näytelehdet tai -neulaset
ovat täysin kehittyneitä erityisesti sellaisten puulajien osalta, jotka versovat
useamman kerran vuodessa (esimerkiksi Pinus halepensis ,Pseudotsuga
menziesii ,Eucalyptus sp.,Quercus sp.). Larix sp.- ja Cedrus sp. -lajien
osalta näytteet otetaan edellisen vuoden lyhyistä oksista.
Yleensä näytteenotto on toteutettava siten, että kaikki ilmansuunnat ovat
edustettuina koepuusarjassa. Tarvittaessa on sallittua ottaa useiden
ilmansuuntien näytteitä sarjan jokaisesta koepuusta. Erityisissä paikoissa,joissa yhden ilmansuunnan vaikutus on ilmeinen (esimerkiksi jyrkät rinteettai voimakas vallitseva tuuli), näytteet otetaan ainoastaan yhdestä
ilmansuunnasta, jonka on oltava aina sama. Kyseisissä tapauksissa on
tarpeen ilmoittaa ilmansuunnan perustelut.
Pääasialliset alkuaineet sekä Fe, Mn, Zn ja Cu on suotavaa määrittää 30
grammasta tuoreita lehtiä tai neulasia jokaista näytteenottoon kuuluvaa
ikäluokkaa kohti.
Jäsenvaltiot voivat päättää ottaa näytteeksi suuremman määrän lehti- tai
neulasainesta omien määritysmenetelmiensä tarpeiden mukaan tai näyt-teiden säilyttämiseksi myöhempiä tarkoituksia varten.
II.5 Näytteenottotavat
Koska puita ei voida kaataa, kaikki tarkoituksenmukaiset puustojen tyypin,
koon jne. huomioon ottavat näytteenottotavat on hyväksyttävä, jos ne eivät
aiheuta näytteiden kontaminoitumista, vakavia vaurioita puille tai vaaraa
näytteenotosta vastaavalle henkilökunnalle.
II.6 Näytteiden esikäsittely ennen lähettämistä laboratorioon analysoitavaksi
Näytteitä otetaan vähintään viidestä puusta koealan jokaisen pääpuulajin
osalta, ja näitä viittä näytettä säilytetään kutakin omassa pussissaan.Analyysia varten valmistetaan useista osanäytteistä koostuva kokoo-manäyte sekoittamalla yhtä suuret määrät kutakin viittä näytettä (jos
mainitut viisi puuta analysoidaan yksittäin, keskiarvo lasketaan jokaisen
alkuaineen osalta).
Lehtipuiden osalta voi olla suotavaa irrottaa lehdet oksista (tai tiettyjen
puulajien osalta jopa erotella lehdykät keskiruodista), mikä on tarpeetonta
havupuiden osalta. Saman vuoden versot ja toisen vuoden versot erotellaan
ja niitä säilytetään erillisissä pusseissa. On suotavaa käyttää rei’itettyjäsuurtiheyspolyeteenipusseja. Näytteiden on mahdollisuuksien mukaanannettava kuivaa puhtaassa tilassa ja ne on varastoitava viileään paikkaan
rei’itetyissä suurtiheyspolyeteenipusseissa. On huolellisesti varmistettava,
että jokaiseen näytteeseen tehdään selvät merkinnät (metsä, koealannumero, puulaji, neulasten ikä jne.) ennen sen lähettämistä laboratorioonanalysoitavaksi. Mainitut tiedot on merkittävä pussin päälle (suoraan
pussin pintaan lähtemättömällä musteella tai kiinnittämällä siihen etiketti).
On suotavaa merkitä tiedot toistamiseen pussin sisäpuolelle paperietike-tille lähtemättömällä musteella. Etiketti on taitettava, jotta vältetäänlehtien tai neulasten kontaminoituminen musteesta.!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 19
II.7 Analyysia edeltävä käsittely
Pysyvillä koealoilla tapahtuvaa jatkuvaa intensiiviseurantaa sekä saman
vuoden versojen seurantaa varten on suotavaa määrittää sadan lehden tai
tuhannen neulasen massa sekä versojen massa.
Lehtiruoteja ei ole tarpeen leikata lehdistä, mutta jos on kyse
lehtisekoituksesta, voidaan erotella lehdykät keskiruodista, jos sitä ei ole
tehty metsässä. Kontaminaatiovaaran välttämiseksi ei pidä käyttää
talkittuja muovikäsineitä.
Näytteitä ei ole tarpeen pestä järjestelmällisesti, mutta peseminen voi olla
suotavaa alueilla, joissa ilman pilaantumisaste on korkea tai jotka
sijaitsevat lähellä merta. Näytteet pestään vedellä, johon ei ole lisätty
mitään.
Näytteet kuivatetaan kuivausuunissa enintään 80 °C:n lämpötilassa
vähintään 24 tunnin ajan. Neulaset irrotetaan oksista yhtä varovaisesti
kuin lehdykät keskiruodista.
Kuivat näytteet jauhetaan mahdollisimman homogeeniseksi hienojakoi-
seksi jauheeksi. Jäljelle jää aina joitakin kuituja puulajista riippuen, mistäei aiheudu suurta haittaa, jos kuidut ovat pienikokoisia ja jos jauhe
sekoitetaan huolellisesti ennen näytteiden ottamista analyysia varten.
Määritettäessä Mn, Fe, Cu, Cd, Al ja Pb on varmistettava, ettäjauhatusmyllystä ei joudu epäpuhtauksia näytteisiin. Mylly voidaan testatajauhamalla kuivattuja selluloosakuituja ja määrittämällä niiden alkuaineet
ennen ja jälkeen jauhamisen.
II.8 Kemiallinen analyysi
Ainoastaan alkuaineiden kokonaispitoisuus määritetään.
Lehti- ja neulasnäytteiden otto- ja määritysmenetelmiä koskevassa
oppaassa, jonka on laatinut kansainvälisen ICP-Forests -yhteistyöohjelmanlehti- ja neulasasiantuntijaryhmä, kuvataan eri lehti- ja neulastunnustenmääritykseen sovellettavia menetelmiä.
Kukin maa saa käyttää kansallisia menetelmiään. On kuitenkin tarpeen
vertailla kansallisin menetelmin saatuja kokonaispitoisuuksia standardoi-duista vertailunäytteistä saatuihin varmistettuihin pitoisuuksiin. Lehti- taineulasinventoinnissa erotetaan pakolliset tunnukset ja vapaaehtoiset
tunnukset (ks. jäljempänä esitetty luettelo).
Tunnukset:
Pakolliset tunnukset Vapaaehtoiset tunnukset
Typpi (N)
Rikki (S)
Fosfori (P)
Kalsium (Ca)
Magnesium (Mg)
Kalium (K)Natrium (Na)
Sinkki (Zn)
Mangaani (Mn)
Rauta (Fe)
Kupari (Cu)
Alumiini (Al)
Boori (B)
Lyijy (Pb)
Jäsenvaltioilla on oikeus määrittää useampia vapaaehtoisia tunnuksia,
määrittää ne kaikki tai vain osa niistä.
II.9 Tietojen siirtäminen
Jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava komissiolle nämä tiedot jokaisen
koealan osalta standardoidussa muodossa (ks. liite VII a, lomakkeet 5 a, 5b ja 5 c).!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 20
LIITE VI
YHTEISET MENETELMÄT KASVUMUUTOSTEN MÄÄRITTÄMISEKSI
PYSYVILLÄ KOEALOILLA
I Yleistä
Ensimmäiset mittaukset toteutetaan kaikilla pysyvillä koealoilla vuosien
1994 ja 1996 välisenä aikana. Kasvutunnusten mittaaminen jaetaan
kahteen osaan:
— puun tunnusten määräajoin suoritettavat mittaukset,
— lustojen analysointi kairanlastujen ja sahauskiekkojen avulla (vapaa-
ehtoinen).
Määräajoin suoritettavat mittaukset toistetaan kullakin yksittäisellä koe-
alalla lepokauden 1999 — 2000 aikana ja sen jälkeen viiden vuodenvälein. Kairanlastu- ja sahauskiekkonäytteiden ottaminen ja analysointi
voitaisiin suorittaa mieluiten koealan perustamisen aikana tai pian sen
jälkeen.
Seuraavassa esitetyt tekniset yksityiskohdat perustuvat kansainvälisen
ICP—Forests -yhteistyöohjelman kasvuasiantuntijaryhmän työn tuloksiin.Viitataan mainitun asiantuntijaryhmän laatimaan oppaaseen.
Tässä kuvatut menetelmät eivät sovellu macciapensaikolle tai samantyyp-
piselle kasvillisuudelle.
II Inventointimenetelmä
II.1 Mittausajankohta
Mittaukset on suoritettava lepokauden aikana.
II.2 Koepuiden valinta
Periaatteessa koko koealan kaikkia puita on seurattava. Jos koealaan
kuuluu paljon puita (kuten tiheissä metsiköissä), siitä on voitu rajata
koeruutu puiden arviointia varten (esimerkiksi latvuksen ja kasvunarvioimiseksi). Tällöin on suoritettava koeruudun puiden seurantaa.Koeruudun on inventointihetkellä oltava riittävän suuri, jotta voidaan
laatia luotettavia arvioita puuston kasvusta koko mittausajalta. Koeruudun
tarkka koko on määritettävä ja ilmoitettava.
II.3 Menetelmät
Määräajoin suoritettavat mittaukset.
Joka viides vuosi mitataan kaikki koealan ja koeruudun puut.Lustoanalyysi (kairanlastut ja runkokiekot). Koska kairanlastujen ottami-
nen saattaa vaikuttaa muihin mittaustuloksiin, kyseiset näytteet otetaankoealan ulkopuolisista puista. Koska sahauskiekkonäytteiden ottamiseen
tarkoitetut puut on kaadettava, valittujen puiden on sijaittava sellaisella
etäisyydellä koealasta, ettei kyseinen hakkuu mitenkään vaikuta seurannankohteena oleviin koealan puihin. Kaatokoepuiden on samalla oltavakoealan puita edustavia. Mahdollisuuksien mukaan on käytettävä mah-
dollisimman paljon tavanomaisen metsänkäsittelyn yhteydessä kaadettuja
puita.
II.4 Yleiset perustiedot
Seuraavat yleiset perustiedot on koottava:
— koealan numero,
— näytteenotto- ja analysointipäivä,
— puun numero.!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 21
II.5 Mitattavat tunnukset
Pakolliset tunnukset Vapaaehtoiset tunnukset
Määräajoin suoritetta-
vat mittauksetPuulaji
Rinnankorkeusläpi-
mitta
Metsänhoitotoimenpi-
teitä koskevat tiedotKuori
Puun pituus
Latvuksen pituus
Latvuksen leveys
Tilavuusarviot
Lustoanalyysi Luston paksuus
Kuorettoman läpimitan
kehitys 5 vuoden jak-
soina
Pohjapinta-ala ja tila-
vuusarviot
Jäsenvaltioilla on oikeus määrittää useampia vapaaehtoisia tunnuksia,
määrittää ne kaikki tai vain osa niistä.
Jäsenvaltioilla on lupa käyttää omia järjestelmiään ja menetelmiään.
Menetelmäehdotuksia ja mittausmenettelyiden yksityiskohtia esitetäänkansainvälisen ICP—Forests -yhteistyöohjelman kasvuasiantuntijaryhmänlaatimassa kasvua koskevassa oppaan osassa.
II.6 Tietojen siirtäminen
Jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava komissiolle nämä tiedot jokaisen
koealan osalta standardoidussa muodossa (ks. liite VII a, lomakkeet 6 a, 6
b, 6 c ja 6 d).!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 22
LIITE VII
YHTEISET SUUNTA VIIV AT PYSYVILLÄ KOEALOILLA SUORITETUN
SEURANNAN TULOSTEN TIEDOKSI ANTAMISESTA JA NIIDEN
TULKITSEMISESTA
I Yleistä
Pysyvien koealojen verkon tarkoituksena on saada yksityiskohtaisia tietoja
yhteisön metsäekosysteemien kehityksestä ja pyrkiä luomaan vastaa-
vuussuhde ympäristötekijöiden vaihtelun, erityisesti ilman pilaantumisen,ja metsäekosysteemien reaktioiden välille.
Tämä tavoite voidaan toteuttaa vain arvioimalla koealoilta kerättyjä
tuloksia. Pysyvien koealojen tulosten alueellisessa tai yhteisön tasolla
tehtävässä vertailussa on oltava hyvin varovainen.
On suotavaa antaa kunkin selvityksen (tai sen loppuun suoritetun osan)
vahvistetut tulokset komission tarkasteltavaksi heti, kun mainitut tulokset
ovat saatavilla tämän liitteen standardoituja lomakkeita käyttäen. Jäsen-
valtioiden on toimitettava komissiolle vuosien 1991 ja 1996 välisenäaikana kullakin pysyvällä koealalla suoritettujen inventointien yhteydessäkerätyt tiedot sekä koealakohtainen tulosten tulkinta.
Joulukuun 31 päivään 1996 mennessä kaikkien tulosten ja niiden
kansallisten tulkintojen on oltava komission hallussa standardoidussamuodossa lisäarviointia varten.
Vuoden 1996 jälkeen suoritetuista inventoinneista saadut vahvistetut
tulokset toimitetaan komissiolle selvitysten päätteeksi viiden vuoden
välein (esimerkiksi 31 päivänä joulukuuta 2001, 2006 jne.).
Tässä liitteessä ilmoitetaan yksityiskohtaiset säännöt inventointitulosten
esittämisestä ja niiden tulkinnasta.
II Tietojen esittämistä koskevat yleiset tekniset tiedot
II.1 Tarvittava tietojenkäsittelylaitteisto
Tietojen siirtämiseen käytettävä väline on 3,5-tuumainen levyke (DSDD
tai HD). Siitä on tullut kansainvälinen standardi, sillä se on halpa jakestävä. On käytettävä hyvälaatuisia levykkeitä.
II.2 Tarvittavat ohjelmistot
Levykkeet pohjustetaan sopivalle tiheydelle (DSDD = matala tiheys ja HD
= korkea tiheys) DOS 2.1-käyttöjärjestelmää tai uudempaa versiotakäyttäen; levykkeiden on oltava täysin IBM-yhteensopivia. Kaikki
levykkeellä olevat tiedot on esitettävä ASCII-merkistöä käyttäen.
II.3 Tiedostot
Jokaisella disketillä (tai diskettisarjalla) on koealatiedosto ja erityis-
tiedostot: tiedosto, joka sisältää koealan tietojen yhteenvedon ja tiedosto
tai tiedostot, jotka sisältävät selvityskohtaiset inventointitulokset. Liittees-sä IX a esitetään yksityiskohtaiset tiedot mainittujen tiedostojen nimistä jasisällöstä.
II.4 Esimerkki levykkeellä
Levyke, jossa on esimerkki tiedostojen rakenteesta ja sisällöstä, lähetetään
pyynnöstä.!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 23
LIITE VIIa
KUTAKIN PYSYVÄÄ KOEALAA KOSKEVIEN TIETOJEN
ESITTÄMINEN DIGITAALISESSA MUODOSSA
Tiedostojen selvityskohtaiset nimitykset
Edellä olevat liitteet sisältävät inventoinneissa käytettävien menetelmien yksi-
tyiskohtaisen kuvauksen. Havainnoimisen, näytteenoton/analysoinnin, vahvista-
misen ja arvioimisen jälkeen tulokset on esitettävä komissiolle standardoidussa
muodossa. Tässä liitteessä määritellään kussakin arvioinnissa käytettävä standar-doitu muoto.
Kunkin arvioinnin osalta vahvistetut tulokset esitetään yhdessä tai useammassa
tiedostossa standardoidussa muodossa.
Arviointi Liite Mittaustiheys Tiedoston nimi
Perustaminen I Kerran XXGENER. PLT
Latvuksenkunnoninven-
tointiIII Vuosittain XX1995. PLT,XX1995. TRE
Maaperän tilan kartoitus IV 5 tai 10 vuo-
den väleinXX1995. PLS,XX1995. SOM,XX1995. SOO
Lehtien ja neulasten kun-
non inventointiV 2 vuoden vä-
leinXX1995. PLF ,XX1995. FOM,XX1995. FOO
Kasvu VI 5 vuoden vä-
leinXX1995. PLI,XX1995. IPM,XX1995. IRA,XX1995. IEV
Laskeuma VIII jatkuva XX1995.PLD, XX1995.DEM, XX1995.DEO, XX1995.DEA
Säätiedot IX jatkuva XX1 995.PLM, XX1995.MEM, XX1995.MEC, Kaavake 8d,
XX1995.MEO et XX1995.MED
Maaneste X jatkuva XX1996PSS, XX1996.SSM, XX1996.SSO
Pintakasvillisuus XI j o k a v i i d e s
vuosiXX1996.PL V , XX1996.VEM
Kukin tiedostonimi koostuu kaksikirjaimisesta maatunnuksesta (jota nimiluette-
lossa vastaa XX), sitä seuraavasta arviointivuodesta (esimerkissä 1996) tai
merkkijonosta GENER, kun tieto annetaan vain kerran; pisteestä (.) sekä sitäseuraavasta kolmikirjaimisesta tunnuksesta. Koealatiedoston kolmikirjaiminentunnus koostuu kirjaamista PL sekä arvioinnin kohteen ensimmäisestä kirjaimes-
ta/ensimmäisistä kirjaimista: Soil (maaperä), Foliage (lehdet/neulaset), Increment
(kasvu), Deposition (laskeuma), Meteorology (sääolot), Soil Solution (maaneste)tai Ground Vegetation (pintakasvillisuus). Tiedostojen kolmikirjaiminen tunnuskoostuu kahdesta (tai yhdestä) kirjaimesta, jotka viittaavat sanoihin Soil
(maaperä), Foliage (lehdet/neulaset), Increment (kasvu), Deposition (laskeuma),
Meteorology (sääolot), Soil Solution (maaneste) tai Ground Vegetation (pinta-kasvillisuus) ja yhdestä (tai kahdesta) kirjaimesta, joka/jotka viittaavat sanoihinMandatory (pakollinen) tai Optional (vapaaehtoinen) tai kasvun arvioinnin eri
osiin (Evaluation — arviointi) taikka laskeumien arviointiin (Air — ilma).!
B
!M1
!M2
!M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 24
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 25
Lomake 1 b
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 26
!M2
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 27
!M2
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 28
Lomake 4a
XX1993.PL.S
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 29
Lomake 4b
XX1993.SO.M
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 30
!B
Lomake 4 c
XX1993.SOO
Maaperäanalyysia koskevien (vapaaehtoisten) tietojen keruuseen liittyvän tiedoston sisältö
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 31
!B
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 32
Lomake 5a
XX1993.PL.F
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 33
!M3
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 34
Lomake 5c
XX1993.FOO
Lehti- ja neulasanalyysin (vapaaehtoisia) tietoja koskevan tiedoston sisältö
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 35
Lomake 6 a
XX1993.PLI
Koealaa koskevan, kasvua varten käytettävän suppean tiedoston sisältö (ks. liite VI)
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 36
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 37
!B
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 38
!B
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 39
!M1
Kaavake 7a
XX1995.PLD
Suppean näytealatiedoston sisältö — käytetään yhdessä laskeutumamittausten kanssa
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 40
!M1
Kaavake 7b
XX1995.DEM
Laskeumamittaustiedostojen sisältö (pakolliset muuttujat)
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 41
!M1
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 42
!M1
Kaavake 7c
XX1995.DEO
Laskeumamittaustiedoston sisältö (vapaaehtoinen)
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 43
!M1
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 44
!M1
Kaavake 7d
XX1995.DEA
Laskeuman määrää ilmassa koskevan mittaustiedoston sisältö (vapaaehtoinen)
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 45
!M3
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 46
!M3
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 47
!M3
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 48
!M3
!M21994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 49
!M2
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 50
!M2
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 51
!M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 52
!M3
1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 53
LUETTELOT KOMISSIOLLE TOIMITETTA VIEN PYSYVILLÄ KOEA-
LOILLA SUORITETTUJEN SEL VITYSTEN TULOSTEN KOODEISTA
Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä seuraavat määräykset ja koodit yhteisten
havaintojen täydentämiseksi:
Koealaa koskevat tiedot
1. Maa
01 : Ranska
02 : Belgia03 : Alankomaat
04 : Saksan liittotasavalta
05 : Italia06 : Yhdistynyt kuningaskunta07 : Irlanti
08 : Tanska
09 : Helleenien10 : Portugali11 : Espanja
12 : Luxemburg
13 : Sverige
14 : Österreich15 : Suomi-Finland
2. Koealan numero
Koealan numero on yhtä kuin kullekin pysyvälle koealalle valinnan tai
perustamisen yhteydessä annettava numero.
3. Havainnointipäivä, arviointipäivä, analysointipäivä
Päivämäärät ilmoitetaan seuraavasti: päivä, kuukausi ja vuosi.Esimerkki:
Päivä Kuukausi Vuosi
08 09 94
4. Leveys- ja pituuskoordinaatit
Ilmoitetaan koealan keskipisteen leveys- ja pituuskoordinaattien kuusi
numeroa.
Esimerkki:
+/− Asteet Minuutit Sekunnit
— leveysaste +501027
— pituusaste −011532
ensimmäisessä ruudussa ilmoitetaan + tai-koordinaatti.
5. Pääpuulajin vedensaanti (arvio)
1 : riittämätön
2 : riittävä!B
!M2
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 54
3 : liiallinen
6. Humustyyppi
1 : mull
2 : moder3 : mor
4 : anmor
5 : turve6 : muu7 : raaka (Roh)
7. Korkeus merenpinnasta
1: 450 m
2 : 51-100 m
3 : 101-150 m4 : 151-200 m5 : 201-250 m
6 : 251-300 m
7 : 301-350 m8 : 351-400 m9 : 401-450 m
10 : 451-500 m
11 : 501-550 m12 : 551-600 m13 : 601-650 m
14 : 651-700 m
15 : 701-750 m16 : 751-800 m17 : 801-850 m
18 : 851- 900 m
19 : 901- 950 m20 : 951-1 000m21 : 1 001-1 050 m
22 : 1 051-1 100 m
23 : 1 101-1 150 m24 : 1 151-1 200 m25 : 1 201-1 250 m
26 : 1 251-1 300 m
27 : 1 301-1 350 m28 : 1 351-1 400 m29 : 1 401-1 450 m
30 : 1 451-1 500 m
31 : 1 501-1 550 m32 : 1 551-1 600 m33 : 1 601-1 650 m
34 : 1 651-1 700 m
35 : 1 701-1 750 m36 : 1 751-1 800 m37 : 1 801-1 850 m
38 : 1 851-1 900 m
39 : 1 901-1 950 m40 : 1 951-2 000 m!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 55
41 : 2 001-2 050 m
42 : 2 051-2 100 m
43 : 2 101-2 150 m
44 : 2 151-2 200 m45 : 2 201-2 250 m46 : 2 251-2 300 m
47 : 2 301-2 350 m
48 : 2 351-2 400 m49 : 2 401-2 450 m50 : 2 451-2 500 m
51 : 42 500 m
8. Ilmansuunta
1: N
2: N E3: E
4: S E
5: S6: S W7: W
8: N W
9 : Tasainen
9. V allitsevan jakson keski-ikä (vuosia)
1: 420
2 : 21-40
3 : 41-60
4 : 61-805 : 81-1006 : 101-120
7: 420
8 : ikäjakaumaltaan epäsäännölliset puustot
10. Maannostyypit
Fluvisols
101 Eutric Fluvisols
102 Calcaric Fluvisols
103 Dystric Fluvisols104 Mollic Fluvisols105 Umbric Fluvisols
106 Thionic Fluvisols
107 Salic Fluvisols
Gleysols
108 Eutric Gleysols
109 Calcic Gleysols110 Dystric Gleysols111 Andic Gleysols
112 Mollic Gleysols
113 Umbric Gleysols114 Thionic Gleysols!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 56
115 Gelic Gleysols
Regosols
116 Eutric Regosols
117 Calcaric Regosols118 Gypsic Regosols
119 Dystric Regosols
120 Umbric Regosols121 Gelic Regosols
Leptosols
122 Eutric Leptosols
123 Dystric Leptosols124 Rendzic Leptosols
125 Mollic Leptosols
126 Umbric Leptosols127 Lithic Leptosols128 Gelic Leptosols
Arenosols
129 Haplic Arenosols
130 Cambic Arenosols
131 Luvic Arenosols
132 Ferralic Arenosols133 Albic Arenosols134 Calcaric Arenosols
135 Gleyic Arenosols
Andosols
136 Haplic Andosols
137 Mollic Andosols
138 Umbric Andosols139 Vitric Andosols140 Gleyic Andosols
141 Gelic Andosols
Vertisols
142 Eutric Vertisols
143 Dystric Vertisols
144 Calcic Vertisols145 Gypsic Vertisols
Cambisols
146 Eutric Cambisols
147 Dystric Cambisols148 Humic Cambisols
149 Calcaric Cambisols
150 Chromic Cambisols151 Vertic Cambisols152 Ferralic Cambisols
153 Gleyic Cambisols
154 Gelic Cambisols!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 57
Calcisols
155 Haplic Calcisols
156 Luvic Calcisols157 Petric Calcisols
Gypsisols
158 Haplic Gypsisols
159 Calcic Gypsisols160 Luvic Gypsisols
161 Petric Gypsisols
Solonetz
162 Haplic Solonetz
163 Mollic Solonetz
164 Calcic Solonetz165 Gypsic Solonetz166 Stagnic Solonetz
167 Gleyic Solonetz
Solonchaks
168 Haplic Solonchaks
169 Mollic Solonchaks
170 Calcic Solonchaks171 Gypsic Solonchaks172 Sodic Solonchaks
173 Gleyic Solonchaks
174 Gelic Solonchaks
Kastanozems
175 Haplic Kastanozems
176 Luvic Kastanozems177 Calcic Kastanozems178 Gypsic Kastanozems
Chernozems
179 Haplic Chernozems
180 Calcic Chernozems
181 Luvic Chernozems
182 Glossic Chernozems183 Gleyic Chernozems
Phaeozems
184 Haplic Phaeozems
185 Calcaric Phaeozems186 Luvic Phaeozems
187 Stagnic Phaeozems
188 Gleyic Phaeozems
Greyzems
189 Haplic Greyzems
190 Gleyic Greyzems!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 58
Luvisols
191 Haplic Luvisols
192 Ferric Luvisols193 Chromic Luvisols194 Calcic Luvisols
195 Vertic Luvisols
196 Albic Luvisols197 Stagnic Luvisols198 Gleyic Luvisols
Lixisols
199 Haplic Lixisols
200 Ferric Lixisols
201 Plinthic Lixisols
202 Albic Lixisols203 Stagnic Lixisols204 Gleyic Lixisols
Planosols
205 Eutric Planosols
206 Dystric Planosols
207 Mollic Planosols
208 Umbric Planosols209 Gelic Planosols
Podzoluvisols
210 Eutric Podzoluvisols
211 Dystric Podzoluvisols212 Stagnic Podzoluvisols
213 Gleyic Podzoluvisols
214 Gelic Podzoluvisols
Podzols
215 Haplic Podzols
216 Cambic Podzols217 Ferric Podzols218 Carbic Podzols
219 Gleyic Podzols
220 Gelic Podzols
Acrisols
221 Haplic Acrisols
222 Ferric Acrisols223 Humic Acrisols224 Plinthic Acrisols
225 Gleyic Acrisols
Alisols
226 Haplic Alisols
227 Ferric Alisols
228 Humic Alisols229 Plinthic Alisols!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 59
230 Stagnic Alisols
231 Gleyic Alisols
Nitisols
232 Haplic Nitisols
233 Rhodic Nitisols234 Humic Nitisols
Ferralsols
235 Haplic Ferralsols
236 Xanthic Ferralsols
237 Rhodic Ferralsols238 Humic Ferralsols239 Geric Ferralsols
240 Plinthic Ferralsols
Plinthosols
241 Eutric Plinthosols
242 Dystric Plinthosols243 Humic Plinthosols
244 Albic Plinthosols
Histosols
245 Folic Histosols
246 Terric Histosols
247 Fibric Histosols
248 Thionic Histosols249 Gelic Histosols
Anthrosols
250 Aric Anthrosols
251 Fimic Anthrosols
252 Cumulic Anthrosols253 Urbic Anthrosols
11. Koko koealan pinta-ala, koeruudun pinta-ala
Koko koealan tai koeruudun pinta-ala ilmoitetaan 0,0001 hehtaareina.
12. Koko koealan puiden runkoluku
Lasketaan kaikki rinnankorkeusläpimitaltaan (RKL) 5 cm kokoiset ja sitä
suuremmat puut.
13. Tuotosarviot
Tuotosarviot koskevat absoluuttista ja suhteellista tuotosta. Absoluuttinen
tuotos on yhtä kuin arvioitu keskimääräinen tuotos puuston koko
elinajalta. Suhteellinen tuotos ilmoittaa, onko absoluuttisen tuotoksen taso
alhainen, tavanomainen vai korkea kyseiselle puustolle. Käytetäänseuraavia koodeja:!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 60
absoluuttisen tuotoksen koodi suhteellisen tuotoksen koodi
0 = 0,0- 2,5 m3hehtaaria kohti vuodessa
1 = 2,5- 7,5 m3hehtaaria kohti vuodessa
2 = 7,5-12,5 m3hehtaaria kohti vuodessa
3 = 12,5-17,5 m3hehtaaria kohti vuodessa
4 = 17,5-22,5 m3hehtaaria kohti vuodessa
5=422,5 m3hehtaaria kohti vuodessa1 = heikko
2 = tavanomainen
3 = korkea
99. Muut havainnot
Tähän kohtaan merkitään kaikki asiaankuuluvat koealaa koskevat tiedot.
Puita koskevat tiedot
Käytetään latvuksen kunnon inventointiin.
14. Koepuun numero
Koepuun numero on numero, joka sille on annettu koealan perustamisen
yhteydessä.
15. Puulajit (ks. Flora europaea )
Lehtipuut (* = lehtien inventoinnissa käytettävät puulajit)
001 : Acer campestre *
002 : Acer monspessulanum *
003 : Acer opalus
004 : Acer platanoides
005 : Acer pseudoplatanus *
006 : Alnus cordata
007 : Alnus glutinosa *
008 : Alnus incana
009 : Alnus viridis
010 : Betula pendula *
011 : Betula pubescens *
012 : Buxus sempervirens
013 : Carpinus betulus *
014 : Carpinus orientalis
015 : Castanea sativa (C. vesca) *
016 : Corylus avellana *
017 : Eucalyptus sp. *
018 : Fagus moesiaca *
019 : Fagus orientalis
020 : Fagus sylvatica *
021 : Fraxinus angustifolia spp
spp.oxycarpa (F . oxyphylla) *
022 : Fraxinus excelsior *
023 : Fraxius ornus *
024 : Ilex aquifolium
025 : Juglans nigra
026 : Juglans regia
027 : Malus domestica
028 : Olea europaea *
029 : Ostrya carpinifolia *
030 : Platanus orientalis!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 61
031 : Populus alba
032 : Populus canescens
033 : Populus hybrides *
034 : Populus nigra *
035 : Populus tremula *
036 : Prunus avium *
037 : Prunus dulcis (Amygdalus communis)
038 : Prunus padus
039 : Prunus serotina
040 : Pyrus communis
041 : Quercus cerris *
042 : Quercus coccifera (Q. calliprinos) *
043 : Quercus faginea *
044 : Quercus frainetto (Q. conferta) *
045 : Quercus fruticosa (Q. lusitanica)
046 : Quercus ilex *
047 : Quercus macrolepis (Q. aegilops)
048 : Quercus petraea *
049 : Quercus pubescens *
050 : Quercus pyrenaica (Q. toza) *
051 : Quercus robur (Q. peduculata) *
052 : Quercus rotundifolia *
053 : Quercus rubra *
054 : Quercus suber *
055 : Quercus trojana
056 : Robinia pseudoacacia *
057 : Salix alba
058 : Salix caprea
059 : Salix cinerea
060 : Salix eleagnos
061 : Salix fragilis
062 : Salix sp.
063 : Sorbus aria
064 : Sorbus aucuparia
065 : Sorbus domestica
066 : Sorbus torminalis
067 : Tamarix africana
068 : Tilia cordata
069 : Tilia platyphyllos
070 : Ulmus glabra (U. scabra, U. montana)
071 : Ulmus laevis (U. effusa)
072 : Ulmus minor (U. campestris, U. carpinifolia)
073 : Arbutus unedo
074 : Arbutus andrachne
075 : Ceratonia siliqua
076 : Cercis siliquastrum
077 : Erica arborea
078 : Erica scoparia
079 : Erica manipuliflora
080 : Laurus nobilis
081 : Myrtus communis
082 : Phillyrea latifolia
083 : Phillyrea angustifolia!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 62
084 : Pistacia lentiscus
085 : Pistacia terebinthus
086 : Rhamnus oleoides
087 : Rhamnus alaternus
099 : Muut lehtipuut
Havupuut (* = neulasten inventoinnissa käytettävät puulajit)
100 : Abies alba *
101 : Abies borisii-regis *
102 : Abies cephalonica *
103 : Abies grandis
104 : Abies nordmanniana
105 : Abies pinsapo
106 : Abies procera
107 : Cedrus atlantica
108 : Cedrus deodara
109 : Cupressus lusitanica
110 : Cupressus sempervirens
111 : Juniperus communis
112 : Juniperus oxycedrus *
113 : Juniperus phoenicea
114 : Juniperus sabina
115 : Juniperus thurifera *
116 : Larix decidua *
117 : Larix kaempferi (L. leptolepis)
118 : Picea abies (P excelsa) *
119 : Picea omorika
120 : Picea sitchensis *
121 : Pinus brutia *
122 : Pinus canariensis
123 : Pinus cembra
124 : Pinus contorta *
125 : Pinus halepensis *
126 : Pinus heldreichii
127 : Pinus leucodermis
128 : Pinus mugo (P . montana)
129 : Pinus nigra *
130 : Pinus pinaster *
131 : Pinus pinea *
132 : Pinus radiata (P . insignis) *
133 : Pinus strobus
134 : Pinus sylvestris *
135 : Pinus uncinata *
136 : Pseudotsuga menziesii *
137 : Taxus baccata
138 : Thuya sp.
139 : Tsuga sp.
199 : Muut havupuut
16. Lehti-/neulaskato
Kunkin koepuun lehti-/neulaskatoaste ilmoitetaan prosentteina (5 %:n
luokissa) verrattuna puuhun, jonka lehvästö/neulasto on täydellinen.
Käytetään tosiasiallista prosenttimäärää.!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 63
0= 0 %
5 = 1-5 %
10 = 6-10 %
15 = 11-15 %
osv.
17. Värinmuutoskoodit
0 : ei lainkaan värinmuutosta (0-10 %)
1 : lievä värinmuutos (11-25 %)
2 : keskinkertainen värinmuutos (26-60 %)
3 : voimakas värinmuutos ( 460 %)
4 : kuollut puu
18. Helposti tunnistettavat vaurioiden syyt
Lisätään yksi merkki (1) vastaavaan (vastaaviin) sarakkeeseen (sarakkei-
siin).
T1 = riista ja sen laiduntaminen
T2 = liiallinen määrä hyönteisiä tai jälkiä liiallisesta määrästä
hyönteisiä
T3 = sienet
T4 = abioottiset tekijät (tuuli, lumi, halla, kuivuus jne.)
T5 = ihmisten suora toimintaT6 = metsäpaloT7 = tunnettu paikallinen tai alueellinen saastuttaja
T8 = muut
19. V auriotyypin tunnistaminen
Jos mahdollista, annetaan lisämäärite vauriotyypistä; esimerkiksi hyöntei-
sistä ilmoitetaan laji tai ryhmä (esimerkki: ”kaarnakuoriaiset”).
20. Muut puita koskevat havainnot
Lomakkeeseen merkitään selvästi kaikki mahdollisesti merkitykselliset
lisähavainnot [esimerkiksi: mahdollisesti vaikuttavat tekijät (äskettäinen
kuivuus, äärilämpötilat); muut vauriot tai stressioireet].
Käytetään maaperän tilan kartoituksessa
21. Syvyyskoodi
O = orgaaninen kerros (ks. määritelmä II.4 alakohdan alaviitteessä)
H = orgaaninen kerros (ks. määritelmä II.4 alakohdan alaviitteessä)
M05 = kivennäismaa (0-5 cm) (vapaaehtoinen)M51 = kivennäismaa (5-10 cm) (vapaaehtoinen)
M01 = kivennäismaa (0-10 cm) (pakollinen)
M12 = kivennäismaa (10-20 cm) (pakollinen)M24 = kivennäismaa (20-40 cm) (pakollinen)M48 = kivennäismaa (40-80 cm) (pakollinen)
22. Näytteen määritysmenetelmän koodi (SAM)
Jokaisen yhdestä tai useammasta maanäytteestä määritetyn tunnuksen
osalta merkitään jokin seuraavista koodeista ensimmäiselle tietoriville ja
käytetään sitä näytetyypin merkitsemiseen näytteenottokoodin alapuolelle:
0 = ei eroa hyväksyttyyn menetelmään nähden!
B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 64
1 = tunnukset on määritetty vaihtoehtoista menetelmää käyttäen
(yksityiskohdat esitetään maaperän tilaa koskevan kertomuksen
liitteessä), tai ensimmäinen (osa)näyte
2-8 = mahdollisista osanäytteistä käytettävät koodit
9 = tunnukset on määritetty muunnoslaskutoimituksilla laskemalla
saadut tulokset uudelleen eri menetelmää käyttäen (yksityis-
kohdat esitetään maaperän tilaa koskevan kertomuksen liittees-
sä)
Käytetään lehtien ja neulasten kunnon inventoinnissa
23. Näytekoodi
Lehtien ja neulasten kunnon inventointiin liittyvä näytekoodi koostuu
puulajikoodista (huomautus n:o 15) sekä meneillään olevan vuoden
lehtien/neulasten koodista (= 0) tai edellisvuotisten lehtien/neulastenkoodista (1). Esimerkki: viime vuoden neulasten näyte (1) Picea abies
-lajista on siis 118.1.
24. Näytteen puiden numero
Koska joihinkin näytteenottoihin (lehdet/neulaset, kasvu) on käytettävä
tavanomaisen koealan (tai koeruudun) ulkopuolella sijaitsevia puita, on
suotavaa käyttää erityisiä numeroita. Mainittujen puiden numerot alkavatkirjaimella (F = lehdet/neulaset, R = lustoanalyysi kairanlastuja käyttäen,D = sahauskiekkoanalyysi), jota seuraa järjestysnumero (esimerkiksi
F001). Numeroista on pidettävä kirjaa.
25. 100 lehden tai 1000 neulasen massa
Määritetään 100 lehden tai 1000 neulasen (uunikuivan) massa grammoina.
27. Rinnankorkeusläpimitta (RKL)
Rinnankorkeudelta (1,30 m) mitattu läpimitta kuorineen ilmoitetaan
0,1 cm:n tarkkuudella. Mittanauhaa käytettäessä tarvitaan ainoastaan yksi
arvo. Kaulainta käytettäessä lasketaan ja kirjataan suurin ja pieninläpimitta (kuorineen) (läpimitta 1 ja läpimitta 2).
28. Kuori
Ilmoitetaan kuoren paksuus 1,30 m:n korkeudella cm:nä yhden kymme-
nesosan tarkkuudella.
29. Puun pituus
Pyöristetään metreinä ilmoitettu puun pituus lähimpään puoleen metriin.
30. Puun tilavuus
Mitattujen läpimitan (läpimittojen) ja pituuden perusteella puun tilavuus
voidaan arvioida paikallisia muotolukuja käyttäen tai hyväksyttyjen
tilavuustaulukkojen avulla. Puun tilavuus ilmoitetaan kuutiometreinä (m
3)
kolmen kymmenesosan tarkkuudella.
31. Latvuksen pituus
Latvuksen pituus, pyöristettynä lähimpään puoleen metriin, mitataan
latvan kärjestä alimpaan elävään oksaan, vesiversoja lukuun ottamatta.!B
!M3
!B1994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 65
32. Latvuksen leveys
Latvuksen keskimääräinen leveys lasketaan latvuksen vähintään neljän
säteen keskiarvon perusteella, kerrottuna kahdella ja pyöristettynä lähim-pään puoleen metriin.
33. Läpimitta kuoretta
Tosiasiallinen läpimitta kuoretta on yhtä kuin läpimitta kuorineen
vähennettynä kuoren paksuudella puun molemmin puolin. Viiden vuodentakainen läpimitta kuoretta on yhtä kuin tosiasiallinen läpimitta kuorineenvähennettynä puun viiden viimeisen vuoden kasvulla molemmin puolin.
Läpimitta kuoretta ilmoitetaan 0,1 cm:nä.
34. Pohjapinta-ala koealaa kohti
Tosiasiallinen pohjapinta-ala on yhtä kuin koealan kaikkien puiden
pohja-alojen summa. Viiden vuoden takainen pohjapinta-ala koealaa kohtilasketaan koealan kaikkien puiden viiden vuoden takaisen arvioidunkuoretta mitatun läpimitan perusteella. Pohjapinta-ala koealaa kohti
ilmoitetaan 0,1 cm
2:nä.
35. Puuston runkotilavuus koealaa kohti
Tosiasiallinen tilavuus koealaa kohti on yhtä kuin koealan kaikkien puiden
kokonaistilavuus. Viiden vuoden takainen tilavuus koealaa kohti lasketaankoealan kaikkien puiden viiden vuoden takaisen arvioidun kuoretta
mitatun läpimitan perusteella. Tilavuus koealaa kohti ilmoitetaan 0,1 cm
3
nä.
36. Harvennukset
Jos läpimitan, koealakohtaisen pohjapinta-alan ja koealakohtaisen tila-
vuuden kahden määritysvuoden välisenä viisivuotiskautena suoritetaan
harvennus, siitä tehdään merkintä (1 = kyllä, 0 = ei). Täydennysosassa
esitetään tätä harvennusta koskevat mahdollisimman yksityiskohtaisettiedot (erityisesti: harvennusmenetelmä, tarkka harvennusvuosi, harven-nuksen intensiivisyys puiden lukumääränä, pohjapinta-alana hehtaaria
kohti, tilavuutena hehtaaria kohti).
99. Muut havainnot
Tähän kohtaan merkitään kaikki asiaankuuluvat tiedot, ja ne selitetään
vastaavassa arviointikertomuksessa (liite VII b).
Laskeumien tarkkailua koskevat tiedot
37. Keräyspisteen tunnus
Laskeumien keräyspisteiden yhteydessä on käytettävä seuraavia tunnuksia.
1 : Metsikkösadanta
2 : Kokonaislaskeuma3 : Märkälaskeuma
4 : Runkovalunta
5 : Sumu6 : Jäinen sumu (kuura)7 : Laskeuman määrä ilmassa
9 : Muut
Käytetyn laitteiston yksityiskohdat ja taustatiedot tulee selvittää asiakirjan
liitteessä.
37a. Näytteiden määrät
Näytteen tai näytteiden kokonaismäärät tulee jakaa kerääjän tai kerääjien
keruualtaiden määrällä ja ilmoittaa millimetreinä.!
B
!M11994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 66
38. Tarkkailujakson aloitus- ja lopetuspäivämäärät
Kunkin tarkkailujakson aloitus- ja lopetuspäivämäärät on ilmoitettava
kaavakkeissa samassa muodossa kuin havainto-, arviointi- ja analysointi-
päivämäärät (katso kohta 3).
Valvontajakson on koostuttava yhdestä tai useammasta mittausjaksosta.
Yhden valvontajakson mittausjaksojen on oltava saman pituiset. Mittaus-
jakson vähimmäispituus on viikko, enimmäispituus kuukausi.
Jos on tarpeen käyttää vuoden aikana eri pituisia mittausjaksoja
(esimerkiksi viikon mittaisia kesäisin ja kuukauden mittaisia talvisin),
kyseiset jaksot on yksilöitävä ja niistä saadut tulokset on merkittävä
kaavakkeisiin erikseen.
39. Mittausjaksojen määrä
Kunkin tarkkailujakson sisältämien mittausjaksojen määrä on merkittävä
kaavakkeisiin.
40. Jakso
Sen mittausjakson numero, jona näyte on kerätty, on merkittävä
kaavakkeeseen. Uusi mittausjaksosarja aloitetaan jokaisen vuoden alussa
(noin 1. päivänä tammikuuta). Jos usean mittausjakson näytteitäsekoitetaan ennen analysointia, sekoitusta koskevat yksityiskohdat onlisättävä taustatiedot sisältävän asiakirjan liitteeksi. Ensimmäisen mitta-
usjakson numeroa käytetään ilmaisemaan analysointijaksoa (esimerkiksi
jos näytteet jaksoilta 9, 10, 11 ja 12 yhdistetään yhdeksi näytteeksianalysointia varten, näytteelle annetaan jaksonumero 9.)
Sääolojen tarkkailua koskevat tiedot
41) Koealan/välineen tunnus
Kaikille välineille, jotka on asennettu koealalle tai koealan lähettyville
annetaan koeala-/välinetunnus. Tämä tunnus koostuu koealan numerosta
(enintään neljä numeroa) ja kaikkia välineitä koskevasta järjestysnume-
rosta (enintään 99). Kun välineitä korvataan tai uusia välineitä otetaankäyttöön, sovelletaan uusia tunnuksia (esim. viides väline koealalla 1234saa tunnuksen 1234.05).
42) Siainti
Välineen sijainti ilmoitetaan seuraavasti:
S : väline on sijoitettu kohteeseen, esimerkiksi koealalle (puskuriv-
yöhykkeelle). Väline voidaan sijoittaa latvuskatoksen alapuolelle,latvuskatoksen yläpuolelle tai metsämaahan.
F : väline on sijoitettu metsäalueella olevalle (läheiselle) aukiolle.
W : väline on sijoitettu sääasemalle (yleensä metsäalueen ulkopuolel-
la).
O : väline on sijoitettu muualle.
43) Muuttujat
Välineellä mitattava muuttuja:
AT = Ilman lämpötila
PR = Sadanta
RH = Suhteellinen kosteus
WS = Tuulen nopeus
WD = Tuulen suunta
SR = Auringon säteily
UR = UVB-säteily
TF = Metsikkösadanta
SF = Runkovalunta
ST = Maan lämpötila!
M1
!M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 67
MP = Maan matriisipotentiaali
WC = Maan vesipitoisuus
XX = Muille muuttujille voidaan antaa muita tunnuksia, mutta ne on
määriteltävä liitetiedoissa (DAR).
44) Välinetiedot
Pystysuora asento
Välineiden pystysuora asento (korkeus tai syvyys) ilmoitetaan metreinä
niin, että lukuun lisätään plusmerkki (= korkeus maanpinnan yläpuolella)
tai miinusmerkki (syvyys maanpinnan alapuolella); luku koostuu kaksi-numeroisesta luvusta ja kahdesta desimaalista.
Välineen tunnus
Seuraavia tunnuksia annetaan näytteenottimille ja tietojen tallennusmene-
telmille:
10 : manuaalisesti tarkastettavat lukemat ja tallennus käsin paperille
20 : koneellinen tallennus (manuaalisesti tarkastettavat lukemat ja
tallennus käsin paperille)
30 : suora tallennus paperille40 : digitaalitallennus (väline erillään)
50 : digitaalitallennus (yhtenäistetty tietojenkeruulaite).
Laitteiden yksityiskohdat ilmoitetaan tietojen mukana toimitettavassa
kertomuksessa
Pyyhkäisymittausten väli (ainoastaan automaattiset vä-
lineet)
Kahden peräkkäisen arvioinnin väli ilmoitetaan sekunteina.
Tallennusten väli (ainoastaan automaattiset välineet)
Kahden peräkkäisen tallennuksen väli ilmoitetaan minuutteina.
45) Sääolojen seurannan yhteydessä arvioitavat muuttujat
Sadanta ja metsikkösadanta
Sadanta ilmoitetaan vuorokauden summana enintään nelinumeroisena
lukuna ja yhtenä desimaalina.
Lämpötila (ilman ja maan)
Lämpötilat ilmoitetaan Celsiusasteina käyttäen + ja - merkkejä, kaksinu-
meroista lukua ja yhtä desimaalia (esim. P12,5). Lämpötilan osaltailmoitetaan vuorokauden keskiarvo, vuorokauden korkein lämpötila javuorokauden alhaisin lämpötila.
Suhteellinen kosteus:
Suhteellinen kosteus ilmoitetaan vuorokauden keskiarvona, vuorokauden
korkeimpana arvona ja vuorokauden alhaisimpana arvona käyttäen
kaksinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
Tuulen nopeus
Tuulen nopeus ilmoitetaan vuorokauden keskiarvona ja vuorokauden
korkeimpana arvona käyttäen kaksinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
Tuulen suunta
Tuulen suunta ilmoitetaan vuorokauden vallitsevan tuulen mukaan.
Tuuliruusu jaetaan kahdeksaan 45 asteen osaan alkaen 22,5 asteesta
(koillinen (=45°), itä (=90°), kaakko (=135°)… pohjoinen (=0°). Yleisintuulensuunta ilmoitetaan keskiarvona.
Auringonsäteily ja UVB-säteily
Auringon säteily ja UVB-säteily ilmoitetaan vuorokauden keskiarvona
käyttäen kaksinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 68
Runkovalunta
Runkovalunta lasketaan sadantamillimetreinä ja ilmastaan vuorokauden
summana käyttäen enintään nelinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
Maan matriisipotentiaali
Maan matriisipotentiaali ilmaistaan hPa:na, vuorokauden keskiarvona,
vuorokauden suurimpana arvona ja vuorokauden pienimpänä arvona
käyttäen enintään nelinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
Maan vesipitoisuus
Maan vesipitoisuus ilmaistaan vol %:na, vuorokauden keskiarvona,
vuorokauden suurimpana arvona ja vuorokauden pienimpänä arvona
käyttäen enintään nelinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
46) Täydellisyys
Täydellisyys ilmaisee pyyhkäisymittausten peittoa ja tallennustoimenpi-
teitä ja se ilmaistaan prosentteina käyttäen enintään kolminumeroisenalukuna (100 % = täydellinen).
Maanesteen seurantaa koskevat tiedot
(51) Näytteenottimen numero
Koealalla käytettävät näytteenottimet on numeroitava pysyvästi (1 — 99)
(52) Näytteenottimen koodi
Maanestenäytteenottimista on käytettävä seuraavia koodeja:
1 : imulysimetri2 : vajovesilysimetri3 : sentrifugointi
4 : kyllästysekstraktio
(53) Näytteenottosyvyys
Näytteenottosyvyys metreinä maan pinnasta (esim. −0,40)
Puiden kunnon arviointia koskevat tiedot
(54) Alttius tuulelle
1 Ei erityistä alttiutta (koeala sijaitsee laajemmassa metsässä, jossa ei ole
korkeuseroja tai ne ovat vähäiset)
2 Jonkin verran alttiutta (lähellä metsänreunaa tai rinteessä sijaitsevat
koealat)
3 Erittäin alttiit koealat (vuorenlaella jne.)
(55) Poistuma ja kuolleisuus
Puu on kaadettu ja poistettu; jäljellä on ainoastaan kanto
11 suunniteltu toimi, esim. harvennus12 toimi toteutettu bioottisista syistä, esim. tuholaisvaurio13 toimi toteutettu abiottisista syistä, esim. tuulen aiheuttamat vauriot
18 häviämisen syy ei tiedossa!
M3
!M21994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 69
Puu on yhä pystyssä ja elossa, mutta kuntotunnuksia ei enää arvioida
21 puoliksi tuhoutunut latvus tai huomattavasti kallistunut puu
22 vakava latvuksen katkeaminen (yli puolet latvasta) tai katkennut
runko
23 puu ei kuulu enää Kraft-luokkaan 1, 2 tai 3 (ei sovelleta koealan
ensimmäiseen inventointiin)
29 muu syy (eriteltävä)
Pystyynkuollut puu
31 bioottinen syy, esim. kaarnakuoriaiset32 abioottinen syy, esim. kuivuus, salama
38 kuolinsyy ei tiedossa
Kaatuneet puut (elävät tai kuolleet)
41 abioottinen syy, esim. myrsky42 biottinen syy, esim. majavat
48 syy ei tiedossa
Huomautukset:
— luokkaa 22 sovelletaan ainoastaan maissa, joissa yli 50 prosentin
latvavaurioita ei rekisteröidä
— luokkaa 23 sovelletaan ainoastaan maissa, joissa näytteitä otetaan vain
Kraft-luokissa 1, 2 ja 3
(56) Puutyyppi
1 valtapuut (yksinäiset puut mukaan lukien) — puut, joiden latvus on
muun latvuston yläpuolella
2 hallitsevat puut — puut, joiden latvukset kuuluvat muuhun latvustoon
3 lisävaltapuut — puut, jotka yltävät latvukseen ja saavat hieman valoa
ylhäältä, mutta jotka ovat lyhyempiä kuin 1 tai 2 kohdassa tarkoitetutpuut
4 aluspuut — puut, joiden latvus on muun latvuston alapuolella ja jotka
eivät saa lainkaan suoraa valoa ylhäältä
(57) Latvuksen varjostuneisuus
1 latvus huomattavan varjostunut (varjostus tai fyysinen kontakti)
yhdeltä puolelta
2 latvus huomattavan varjostunut (varjostus tai fyysinen kontakti)
kahdelta puolelta
3 latvus huomattavan varjostunut (varjostus tai fyysinen kontakti)
kolmelta puolelta
4 latvus huomattavan varjostunut (varjostus tai fyysinen kontakti)
neljältä puolelta
5 vapaasti kasvava puu tai puu, jossa ei ole mitään merkkejä
varjostuneisuudesta
6 aluspuut
(58) Näkyvyys
1 koko latvus näkyvissä
2 latvus osittain näkyvissä3 latvus näkyvissä ainoastaan taustavalotettuna (eli ääriviivat)4 latvus ei näkyvissä!
M21994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 70
Pintakasvillisuuden arviointia koskevat tiedot
61) Koealan/selvityksen numerot
Aina (päivittäin) tai joka tilanteessa (aidan ulko- tai sisäpuolella), kun
tietyn koealan pintakasvillisuutta arvioidaan, annetaan selvitysnumero.
Yhdistämällä koealanumero ja selvitysnumero saadaan yksilöllinen
koeala-/selvitysnumero.
62) Aitaaminen
Koska kasvillisuus voi olla hyvin erilaista aidan sisä- ja ulkopuolella, on
päätetty, että periaatteessa pintakasvillisuutta arvioidaan aina aidanulkopuolelta. Jos selvitys tehdään myös aidan sisäpuolelta, tämä olisi
tehtävä erillisenä selvityksenä ja ilmoitettava aitatunnus:
1 = Kyllä, selvitys aidan sisäpuolelta2 = Ei, selvitys tehtiin aidatun alueen ulkopuolelta.
63) Näytteenottoalueen koko
Näytteenottoalueen koko ilmastaan m
2:nä käyttäen enintään neljää
numeroa. Tietoihin liitettävässä kertomuksessa (DAR tai DAR-Q)
ilmoitetaan tarkat yksityiskohdat toistojen määrästä, pintakasvillisuus-
alojen sijainnista/ilmansuunnasta sekä näiden alojen koosta.
64) Kerrosten korkeus ja peitto
Koko pintakasvillisuuskerroksen, pensaskerroksen, ruohokasvikerroksen
ja sammalkerroksen keskimääräinen korkeus ja arvioitu peitto ilmoitetaanseuraavasti:
Korkeus
(metreinä)Peitto
(prosentteina)
Pintakasvillisuuskerros yhteensä *
Pensaskerros * *Ruohokasvikerros * *Sammalkerros *
* = ilmoitettava
Kerrosten keskimääräinen korkeus ilmoitetaan metreinä käyttäen yhtä
lukua ja kahta desimaalia. Arvioitu peitto ilmoitetaan prosentteina sen
alueen kokonaiskoosta, josta näytteet on otettu.
65) Kerrokset
Määritellään seuraavat kerrokset:
1 = puukerros
2 = pensaskerros
3 = ruohokasvikerros
4 = pensaskerros9
>>=
>>;määritellään DAR-Q:ssa
66) Lajitunnus
Käytetään lajitunnusta, joka muodostuu kolmesta pisteellä (.) erotetusta
numerosarjasta, jotka viittaavat heimoon, sukuun ja lajiin. Useimmattunnukset ovat kolminumeroisia. Yhden lajin kolminumeroisen tunnuksen
perässä on kuitenkin lisäksi kirjaintunnus ”bis”. Lajitunnusta voidaan
pidentää yhdellä kirjaimella viittaukseksi lajikkeeseen. Luettelossa on yli11 000 lajia. Komissio antaa tämän luettelon kansallisten keskusten (NFC)käyttöön sähköisessä muodossa.
Mikäli Flora Europaea ei ole riittävän täydellinen, kansalliset keskukset
voivat laatia luettelon kansallisesti arvokkaista lajeista. Näiden kansallis-ten lajien tunnukset koostuvat uudesta tunnusnumerosta (heimo, suku ja!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 71
laji) sekä maatunnuksesta (kaksi kirjainta), jotka erotetaan toisistaan
pisteellä (.). Kansallinen keskus ylläpitää täydellistä luetteloa kaikista
tunnuksista, mukaan lukien lajeja koskevat asiaankuuluvat yksityiskohdat
(koko nimi, muut nimet, jne.) ja liittää tämän luettelon liitetietoihin.
67) Kasvilajien peitto
Maat voivat vapaasti arvioida kasvilajien runsautta/peittoa. Peittoa
koskevat tiedot toimitetaan prosentteina käyttäen enintään viittä numeroaja kahta desimaalinumeroa (999,99). Arviointimenetelmät ja muuntaminen
prosenteiksi kuvataan tyhjentävästi liitetiedoissa.!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 72
LIITE VIIb
YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT KANSALLISELLA TASOLLA
SOVELLETTA VIEN SEURANTAMENETELMIEN TAUSTATIETOJEN JA
ARVIOINTIEN/TULKINTOJEN TULOSTEN TOIMITTAMISESTA
I Yleistä
Jäsenvaltioiden on metsäekosysteemin jatkuvaa seurantajärjestelmää
koskevien tietojen lisäksi laadittava ja toimitettava komissiolle asiakirja,johon sisältyy taustatiedot sovellettavasta seurantamenetelmästä (kerto-
muksen liitetiedot) ja vuosikertomus tulosten tulkinnan/arvioinnin edisty-
misestä kansallisella tasolla (edistymistä koskeva vuosikertomus).
Kertomuksen liitetiedot on kaksiosainen: liitetietojen osa, jossa esitetään
näytteiden järjestämiseen tosiasiallisesti sovellettavat menetelmät, käytetyt
välineet, arviointi, määritys jne (yksityiskohdat II.1 kohdassa) ja
liitetietojen osa, jossa esitetään kohdatut poikkeukset ja häiriöt (yksityis-kohdat II.2 kohdassa).
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain kertomus tulosten
tulkinnan/arvioinnin edistymisestä kansallisella tasolla vuodesta 1997alkaen. Tähän kertomukseen kuuluu:
— tiedot kansallisen keskuksen (NFC) saavutuksista— (päivitetty) määritelmä kansallisesta arviointistrategiasta— tiivistelmä kansallisella tasolla saavutetusta edistymisestä ja
— tiedot kansallisen keskuksen (NFC) tai muun asianomaisen elimen
tällä alalla tuottamista kansainvälisistä tai kansallisista julkaisuista.
Tulosten tulkintaa ja arviointia kansallisella tasolla koskevat suositukset
esitetään jäljempänä III kohdassa.
II Kertomuksen liitetiedot
II.1. Liitetietojen osa, jossa esitetään esimerkiksi sovellettavat menetelmät.
Tässä liitetietojen osassa esitetään näytteiden järjestämiseen tosiasiallisesti
sovellettavat menetelmät, käytetyt välineet, arviointi, määritys jne. Seura-
avat yksityiskohtaiset tiedot on annettava:
Inventointi-/näytteenottomenetelmät
Monissa metsäekosysteemin jatkuvissa seurantaselvityksissä voidaan
valita käytettävät välineet, näytteenoton syvyys, ajoitus, selvityksensuorittamisnopeus jne. Yksityiskohtaiset tiedot tosiasiallisesti sovelletta-vista välineistä, tosiasiallisesta näytteenoton syvyydestä, ajoituksesta ja
selvityksen/näytteenoton tiheydestä on ilmoitettava. Näytteenotosta on
ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot, mukaan lukien tiedot varastoinnista jakuljetuksesta.
Kaikki suoritetut tarkastusmittaukset, kuten lustokokeisiin osallistuminen,
on kuvattava lyhyesti.
Tulosten määrittämis- ja laskentamenetelmät
Näytteenoton määrityksen yhteydessä on annettava näytteiden valmistusta
ja määritysmenetelmiä koskevat yksityiskohtaiset tiedot. Useimmissa
selvityksissä on suotavaa käyttää tiettyjä valmistus- ja analysointimene-telmiä. Jos sovelletaan muita kuin suositeltuja menetelmiä, niistä onannettava yksityiskohtaiset tiedot, mukaan lukien saatujen tietojen
(muunnos) laskemismahdollisuudet. Kaikki suoritetut tarkastusmittaukset
on kuvattava lyhyesti.
Tietojen arvioinnin yleisessä esittämisessä voidaan käyttää Euroopan
komission metsän intensiivikartoituksen koordinointi-instituutin ja Yhdis-
tyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission ohjelman (kansainväli-
nen ICP-Forests-yhteistyöohjelma) yhteydessä toimivien asiantuntijaryh-mien puheenjohtajien tiiviissä yhteistyössä laatimia kertomuksia liitetie-tolomakkeita. Kertomuksen liitetietolomakkeilla toimitetut tiedot ovat
päteviä kunnes sovellettavia mentelmiä muutetaan.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä inventoinnissa, kuljetuksessa ja
määrityksessä sovellettavien menetelmien muutoksien havainnoimiseen!
M21994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 73
ja kirjaamiseen. Alueelliset erot on ilmoitettava ja ne on selitettävä
yksityiskohtaisesti (esim. määrityksessä käytetyt eri laboratoriot).
II.2. Kertomuksen liitetietojen osa, joka koskee poikkeuksia ja häiriöitä
(vuosikertomuksen liitetiedot)
Kertomuksen liitetietolomakkeissa esitettyjä menetelmiä koskevien yleis-
ten tietojen lisäksi on ilmoitettava vuosittain toimitettuihin tietoihin
liittyvät erityisongelmat, poikkeukset, häiriöt ja validointiongelmat.
Poikkeukset ja häiriöt
Kaikki tavanomaisesta poikkeavat tilanteet ja huomattavat häiriöt on
ilmoitettava. Kertomuksen liitetietolomakkeissa esitettävien, mm. näyt-
teenottoon ja analysointiin sovellettavien menetelmien esittämisen lisäksi
on toimitettava perusteelliset asiakirjat poikkeuksista, poikkeustapauksistaja häiriöistä. Ne liitetään vuosikertomuksen liitetietoihin ja toimitetaankomissiolle yhdessä sille annettujen tietojen kanssa.
Tietojen validointi ja käsitteleminen
Tietojen laadunvalvontaan sovellettavat menettelyt on ilmoitettava,
mukaan lukien tietojen hylkäämisen rajat (luotettavuuden arviointi) sekämenettelyt, joita on sovellettu kansallisten tietojen johdonmukaisuudentarkistamiseksi.
Kun tiedoissa on aukkoja, voidaan tietyissä tapauksissa tehdä muihin
lähteisiin perustuvia arvioita. Nämä arvioidut tiedot on ilmoitettava jakäytetyistä oletuksista on tehtävä perusteellinen selvitys.
III Vuosikertomus tulosten tulkinnan/arvioinnin edistymisestä kansallis-
ella tasolla
Tähän kertomukseen sisältyy tietoja tulosten tulkinnan/arvioinnin edisty-
misestä kansallisella tasolla. Tulosten tulkintaa/arviointia varten onannettava seuraavat yksityiskohtaiset tiedot:
Yleistä
Jäsenvaltioiden on suoritettava seurantatietojen arviointi ja tulkinta
kansallisella tasolla.
Jäsenvaltiot voivat itse päättää, mitkä arvioinnit ja tulkinnat suoritetaan
kansallisella tasolla sekä ilmoitetaan komissiolle. Arviointia varten
annetaan kuitenkin seuraavat ehdotukset:
Yksittäisen selvityksen arviointi ja tulkinta
Jos saatavilla on aiemmin suoritettujen selvitysten tuloksia, olisi pyrittävä
määrittämään suuntauksia. Yksittäisen selvityksen tulokset olisi tarkastet-
tava ja verrattava niitä (samalla) alueella tai (samassa) maassa suoritettujen
(samanlaisten) selvitysten tuloksiin. Erot ja samankaltaisuudet onilmoitettava ja, jos mahdollista, arvioitava. Arviointiin olisi tässä vaiheessasisällytettävä muista lähteistä peräisin olevat tiedot, joiden avulla tietyt
tunnusten väliset suhteet selittyvät.
Yhteisarviointi ja -tulkinta
Kun eri selvitykset on suoritettu, on mahdollista suorittaa yhteisarviointi.
Kaikki selvitysten tulokset ja kertomusten arviot kootaan kansallisiin
keskuksiin (NFC). Kansallinen keskus yhteensovittaa kansallisella tasolla
suoritettujen eri selvitysten tulosten yhteisarvioinnin ja -tulkinnan.
Arviointi ja tulkinta ulkopuoliset tiedot huomioon ottaen
Yhteistulkinnasta saadut tulokset käsitellään uudelleen ja niitä verrataan
muista lähteistä peräisin oleviin tuloksiin. Erot ja samankaltaisuudet on
ilmoitettava ja selitettävä aina kun se on mahdollista.
IV Kertomuksen liitetietojen sekä arvioinnin ja tulkinnan edistymistä
kansallisella tasolla koskevan kertomuksen toimittamisen ajoittami-
nen
IV .1. Kertomuksen liitetietojen ajankohta
Kertomuksen liitetietolomake on täytettävä ja toimitettava komissiolle
ensimmäisen tietojen toimittamisen yhteydessä. Jos menetelmiä onmuutettava, niistä on ilmoitettava. Kertomuksen liitetiedot, jotka koskevat!
M21994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 74
havaittuja häiriöitä ja poikkeuksia, on toimitettava komissiolle yhdessä
vuosittain toimitettavien tietojen kanssa.
IV .2. Arvioinnin ja tulkinnan edistymistä kansallisella tasolla koskevan
kertomuksen toimittamisen ajankohta
Arvioinnin ja tulkinnan edistymistä kansallisella tasolla koskeva kertomus
on toimitettava komissiolle ennen kunkin vuoden 31 päivää joulukuuta.!M21994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 75
LIITE VIII
PYSYVILLÄ HA V AINTOALOILLA TEHDYN KERTYMIEN
MITTAUKSEN YLEISET MENETELMÄT
I Yleisiä huomioita
Mittausten on tapahduttava pysyvillä havaintoaloilla ja niiden on oltava
luonteeltaan jatkuvia. Jäsenvaltioiden on valittava vähintään 10 %havaintoaloista kertymien valvontaa varten. Metsikkösadannan (metsänsisällä), runkovalunnan (metsän sisällä, pyökkien osalta) sekä märkä- ja
kokonaislaskeuman (avoimella metsäalueella) mittaukset ovat pakollisia.
Pakollisissa mittauksissa käytettävien laitteiden on oltava asennettuvuoden 1995 joulukuuhun mennessä. Muut mittaukset, kuten runkovalunta(muiden lajien kuin pyökin osalta) ovat vapaaehtoisia.
Kertymiä valvotaan tasaisin väliajoin (esimerkiksi viikoittain tai kuu-
kausittain). Tutkimuskustannuksia voidaan vähentää yhdistämällä usean
perättäisen jakson näytteet.
Seuraavat tekniset yksityiskohdat perustuvat ICP-metsien kertymiä
koskevan asiantuntijapaneelin aikaansaamiin tuloksiin. Niissä viitataanpaneelin laatimaan käsikirjaan erityisesti keräysvälineistöä, keräysmene-telmiä, laadun varmistamista ja tietojen käsittelyä koskevien yksityiskoh-
tien osalta.
II Tarkkailumenetelmät
II.1 Metsän sisällä tapahtuva valvonta
Jos mahdollista, metsikkösadannan mittauslaitteisto tulisi sijoittaa itse
alalle. Jotta juuristolle ei aiheutuisi vahinkoa, ne laitteet, jotka onsijoitettava kuoppaan (kokoojat, rekisteröintilaitteet jne.), voidaan sijoittaa
alan ulkopuoliselle puskurivyöhykkeelle. Pyökkimetsissä alalle on sijoi-
tettava laitteisto myös runkovalunnan keräämistä varten. Koska nämäkokoojat voidaan myös sijoittaa samaan tai eri kuoppaan, on suositeltavaavalita puut varsinaisen alan ulkopuolelta, esimerkiksi puskurivyöhykkeel-
tä.
Metsikkösadannan ja runkovalunnan mittaukset on suoritettava niin, että
tulokset edustavat koko havaintoalaa. Tämän johdosta tulisi käyttääriittävää määrää keräyspisteitä.
II.2 Avoimella metsäalueella tapahtuva valvonta
Varsinaisen alan lähelle (enintään 2 kilometrin päähän) sijoitetaan märkä-
ja kokonaislaskeuman keräyslaitteet. Tähän tarkoitukseen tulee valitapaikka, jossa olevat esineet ovat vähintään kaksi kertaa oman mittansapäässä laitteista.
II.3 Mittausjakso
Mittaukset suoritetaan kuukausittain, viikoittain tai viikon ja kuukauden
välisinä ajanjaksoina, esim. kahden tai kolmen viikon välein, riippuen alan
yleisistä sääolosuhteista (haihtumista tai levän kasvua näyteastioissa tulee
välttää).
Jos on tarpeen käyttää eri mittausjaksoja vuoden aikana (esimerkiksi
viikoittaisia mittauksia kesällä ja kuukausittaisia talvella), kyseiset kaksieri jaksoa on yksilöitävä ja niiden tulokset on ilmoitettava kaavakkeissaerikseen. Yhden tarkkailujakson aikana mittausjaksojen on oltava yhtä
pitkät. Samaa mittausjaksoa on käytettävä sekä metsän sisällä että
avoimella metsäalueella tapahtuvassa valvonnassa.
II.4 Näytteiden keräys ja niiden käsittely
Näytteiden keräyksessä on käytettävä puhtaita mitta- ja näyteastioita.
Välineistön huuhtelussa on käytettävä deionisoitua vettä. Näyteastiat ontärkeätä pitää viileinä ja valolta suojattuina näytteiden keräyksen ja niidenkuljetuksen aikana. Lämpimissä ja aurinkoisissa olosuhteissa voidaan
levien kasvu ehkäistä lisäämällä säilöntäaineita. Tällöin tulee käyttää
ainoastaan sellaisia säilöntäaineita, jotka eivät vaikuta minkään oleellisenionin analysointiin.!
M11994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 76
II.5 Näytteiden ennakkokäsittely, kuljetus ja varastointi
Kunkin metsikkösadanta-, runkovalunta- tai avoimen paikan keräyspisteen
kullekin näytteelle on määriteltävä oma tunnus. Näytteet voidaan
analysoida erikseen, tai ne voidaan sekoittaa vastaavilla laitteilla
kerättyihin saman tyyppisiin näytteisiin. Metsikkösadanta-, runkovalunta-ja avoimen paikan näytteet on analysoitava erikseen. Runkovaluntanäytteetvoidaan sekoittaa ainoastaan näytteisiin, jotka on kerätty samaan puulajiin
kuuluvista ja vastaavan kokoisista puista.
Lyhyen aikavälin näytteet voidaan analysoida erikseen tai ne voidaan
sekoittaa kuukausittaisiin näytteisiin ennen analysointia. Jos näytteitäsekoitetaan, ne tulisi sekoittaa oikeassa suhteessa näytteiden koko määrään
nähden.
Näytteet on kuljetettava laboratorioon niin nopeasti kuin mahdollista
(mieluiten kylmälaukuissa) sekä säilytettävä kylmässä (4 °C) ja pimeässäkunnes ne analysoidaan.
II.6 Yleiset taustatiedot
Seuraavat tiedot on tallennettava:
— alan numero
— keräyspisteen tunnus— tarkkailujakson aloituspäivämäärä— tarkkailujakson lopetuspäivämäärä
— tarkkailujakson (yhtä pitkien) keräysjaksojen lukumäärä
Lisäksi voidaan taltioida muita tietoja, jotka helpottavat tulosten
tulkitsemista, esimerkiksi latvuston karkeus, lehvistön pinta-alaluku jne.
II.7 Kemiallinen analyysi
Kunkin näytteen osalta on määriteltävä pakollisiksi tai vapaaehtoisiksi
seuraavat muuttujat:
Muuttuja Metsikkösadanta Kokonais-/märkä-Runkovalunta
Sumu Ilma
pyökki muu laji,
pH pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Johtokyky pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
K pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Ca pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Mg pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Na pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
N-NH 4 pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Cl pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
N-NH 3 pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
S-SO 4 pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Alkalisuus pakollinen pakollinen pakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Ntotal pakollinen vapaaehtoi-
nenpakollinen vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen!M11994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 77
Muuttuja Metsikkösadanta Kokonais-/märkä-Runkovalunta
Sumu Ilma
pyökki muu laji,
Al3+vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Mn2+vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Fe3+ vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
PO43−vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Cu vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Zn vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Hg vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Pb vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Co vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Mo vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Cd vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Stotal vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Norg vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
CCOT vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
CCOD vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
Ptotal vapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nenvapaaehtoi-
nen
O3 vapaaehtoi-
nen
SO2 vapaaehtoi-
nen
SO4 vapaaehtoi-
nen
NO 2 vapaaehtoi-
nen
NO vapaaehtoi-
nen
HNO 2 vapaaehtoi-
nen
HNO 3NO 3 vapaaehtoi-
nen
NH 4NO 3 vapaaehtoi-
nen
NH 3 vapaaehtoi-
nen
COV vapaaehtoi-
nen!M11994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 78
II.8 Tiedonsiirto
Jäsenvaltioiden on toimitettava nämä tiedot komissiolle yhdenmukaisessa
muodossa kunkin laskeuman tarkkailualan osalta (katso liite VII,
kaavakkeet 7 a, 7 b, 7 c ja 7 d).!M11994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 79
LIITE IX
YHTEISET MENETELMÄT SÄÄOLOJEN MITTAAMISEKSI PYSYVIL-
LÄ KOEALOILLA
I. Yleistä
Sääolojen seuranta on suoritettava vähintään 10 prosentilla pysyviä
koealoja. Sääolojen seuranta on suotavaa koealoilla, joilla seurataan myös
laskeumia. Sääolojen mittauksissa käytettävien laitteiden on oltavaasennettu 30. kesäkuuta 1999 mennessä.
Tämä liite perustuu sääoloja käsittelevän tilapäisen asiantuntijaryhmän
(EU/ICP/Forests) teknisiin suosituksiin. Lisätietoja saa mainitun asiantun-tijaryhmän vuonna 1996/1997 laatimasta oppaasta.
II. Inventointimenetelmä
II.1 Näytteidenkeruulaitteiden sijainti
Jotta mittaukset edustaisivat metsämaiden erityisiä ilmasto-oloja, olisi ne
suoritettava kyseisen metsäalueen sisäpuolella. Yleisesti ottaen mittauksia
(poikkeuksena maan lämpötila, maan kosteus ja metsikkösadanta) voidaan
suorittaa joko metsäpuuston latvuskatoksen yläpuolella ja metsäalueellaolevalla aukiolla koealan puuston lähettyvillä (yleensä enintään kahdenkilometrin päässä) sijaitsevalla mittausasemalla. Avoimella paikalla
sijaitsevien mittausasemien mittauspaikan etäisyys ympäröivään puustoon
tai muihin esteisiin saa olla enintään kaksi kertaa täysikasvuisenpuun/esteen korkeus. Maan lämpötila, maan kosteus ja metsikkösadantamitataan pysyvän koealan puuston sisäpuolella.
Jos mahdollista, laitteet tulisi yhdistää laskeuman mittauslaitteistoon.
Maaperän ja juuriston säästämiseksi laitteiston tulisi sijaita paikassa, jossasitä voidaan käsitellä ja huoltaa menemättä itse koealan läpi.
II.2 Alan ja sen ympäristön todellisten sääolojen mittausmenetelmät
Sijoittamalla avoimelle paikalle koealan lähettyville tai sijoittamalla torni
metsikköön koealan lähettyville voidaan sääoloja seurata jatkuvasti.
Teknisten laitteiden, sensoreiden ja niiden sijoituspaikkojen on oltavaMaailman ilmatieteen järjestön standardien mukaisia ja niiden olisi oltavamyös yhteensopivia kansallisten sääpalveluverkostojen kanssa. Seuraavia
muuttujia on seurattava:
Pakollinen Valinnainen
Sadanta UVB-säteily
Ilman lämpötila Maan lämpötila
Ilman kosteus Maan kosteus
Tuulen nopeus (*) (matriisipotentiaali, vesipitoisuus)
Tuulen suunta (*) Metsikkösadanta
Auringon säteily (*) (metsikkösadannan ja runkovalunnan mää-
rä)
(*) Mikäli pysyvällä koealalla esiintyy paikallisia teknisiä ongelmia, ei tuulen
nopeutta, tuulen suuntaa ja auringon säteilyä tarvitse mitata näillä koealoilla.
Suositetaan automaattisia mittausasemia, joissa mittaukset on säädetty
puolijatkuviksi ( &1 s) ja joissa yhden tunnin tai sen osien yhteen kootut
arvot tallentuvat sähköisesti.
II.3 Tietojen tallentaminen, säilytys ja toimittaminen
Tiedot on koottava vuorokautisiksi arvoiksi (summa tai keskiarvo, pienin
arvo ja suurin arvo) ennen niiden toimittamista.
Seuraavat yleiset koealaa koskevat perustiedot on koottava:— koealan numero,— käytetyn laitteiston tarkat yksityiskohdat,!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 80
— koealojen sijainti (pituusasteet, leveysasteet, korkeus merenpinnasta)
ja laitteiston sijainti koealaan nähden),
— mittausten aloitus- ja lopetuspäivämäärät,— mittausten tiheys (mittausjaksojen määrä).
Muuttujia koskevat tiedot toimitetaan päivittäin.
MUUTTUJAT
Muuttuja Yksikkö Keskiarvo Summa Pienin Suurin Huomioita
Sadanta (mm) * Kokonaissadanta, mu-
kaanlukien esimerkiksilumi
Ilman lämpötila (°C) * * *
Suhteellinen kosteus (%) * * *
Tuulen nopeus (m/s) * *
Tuulen suunta (°) * Vallitseva tuulen suun-
ta
Auringon säteily (W/m
2)*
UVB-säteily (W/m2)*
Maan lämpötila (°C) * * *
Maan kosteus (matrii-
sipotentiaali, vesipitoi-suus)(hPa) * * *
Metsikkösadanta (mm) *
Muut Yksilöidään liitetie-
doissa
* = toimitettava.
Kunkin koealan osalta, jolla suoritetaan mittauksia, on koottava tiivistelmätehdyistä mittauksista ja toimitettava se vuosittain komissiolle käyttäenlomakkeita XX1996.PLM, XX1996.MEM ja XX1996.MEO (lomakkeet 8a, 8 b, 8 c).!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 81
LIITE X
PYSYVILLÄ KOEALOILLA SUORITETTA V AN
MAANESTESEURANNAN YLEISET MENETELMÄT
I Yleistä
Maanesteseuranta on suoritettava vähintään 10 prosentilla pysyviä
koealoja. Maanesteen seuranta on suotavaa koealoilla, joilla seurataan
myös laskeumia. Maanesteen seurantalaitteiden on oltava valmiiksiasennettuina 30 päivään kesäkuuta 1998.
Tämä liite perustuu Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomis-
sion ilmansaasteiden metsiin kohdistuvien vaikutusten arviointia ja
seurantaa koskevan kansainvälisen yhteistyöohjelman (ICP-Forests-yhteis-työohjelma) yhteydessä toimivan maaperäasiantuntijaryhmän esittämiinteknisiin suosituksiin. Viitataan mainitun asiantuntijaryhmän vuonna 1996
laatimaan oppaaseen.
II Inventointimenetelmä
II.1. Näytteenottopaikkojen valinta
Maanesteen näytteenotin on sijoitettava lähelle sitä paikkaa, missä
latvuksen kuntoarviointi suoritetaan. On suotavaa asettaa lysimetrit
sattumanvaraisesti ja järjestelmällisesti koko koealalle, vaikka tätä voivat
rajoittaa kivet tai rungot (etäisyyttä puusta ei ole määritelty). Maaperänhäiriöiden vuoksi vajovesilysimetrejä ei saa asentaa koealan keskelle,missä puutunnuksia seurataan. Käytännön syistä voidaan käyttää edustavaa
koeruutua. Jo asennetut lysimetrit voidaan jättää paikoilleen, mutta uudet
on asennettava edellä esitetyn suosituksen mukaisesti.
II.2. Näytteenottosyvyys
On suotavaa asentaa lysimetrit määriteltyyn syvyyteen, mutta ne voidaan
asentaa myös horisontaalisesti.
— Maanesteen kerääjät
On hyvin suotavaa asentaa lysimetrit vähintään kahteen syvyyteen eli
yksi juuristoon (ehdotettu syvyys on 10 — 20 cm), jotta saadaan
tietoa ravinteiden ja myrkyllisten aineiden konsentraatiosta ohuidenjuurien lähellä (tavoite 1) ja yksi juuriston alle (ehdotettu syvyys on40 — 80 cm) aineiden määrän arvioimiseksi (tavoite 2). Lisäksi on
suotavaa asentaa kolmas lysimetri välittömästi humuskerroksen alle.
— Maanäytteet
Jos menetelmänä käytetään sentrifugointia tai kyllästysekstraktiota,
maakerrokset, joista näyte otetaan, ovat maaperäoppaassa ilmoitetut
kerrokset: humuskerros, 0 — 10, 10 — 20, 20 — 40 ja 40 — 80 cm.
Näistä voidaan valita tietyt kerrokset tai yhdistää niitä.
II.3. Näytteenottotiheys
Koealoilla, joilla toteutetaan jatkuvia intensiiviseurantaohjelmia eli
laskeuman ja säätietojen mittausta, maanestenäyte otetaan kerran tai kaksikertaa kuussa. Jos maanäytteen yhteydessä otetaan maanestenäyte, neljäkertaa vuodessa on riittävä määrä, sillä näytteenottomenetelmästä aiheutuu
haittaa. Näyte olisi otettava kunkin vuoden samana kuukautena.
II.4. Kuljetus, varastointi ja esikäsittely
Näytteet on kuljetettava ja varastoitava siten, että kemialliset muutokset
ovat mahdollisimman vähäiset.
Biologinen toiminta vähenee lysimetrijärjestelmällä kerätyssä maaneste-
näytteessä viileän (4° C) ja pimeän varastoinnin ansiosta. Usein jaerityisesti kylmempänä ajanjaksona pullon pitäminen pimeässä riittää.
Orgaanisia tai keinotekoisia säilöntäaineita voidaan käyttää, mutta ne
voivat vaikuttaa määritykseen. Näytteiden muutosten vähentämiseksimaaneste olisi kerättävä mahdollisimman pian imun jälkeen.
Kuljetus- ja varastointitapa on ilmoitettava (odotusajat mukaan lukien).
Ongelmat ja poikkeamat menetelmistä on tarvittaessa ilmoitettava
yksityiskohtaisesti.
Metallijäämien määrittämiseksi ylimääräiset näytteet on kuljetettava
happokäsitellyissä pulloissa.!
M21994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 82
Maanäytteet on pidettävä kylmässä muovi- tai polyetyleenipusseissa ja
varastoitava 4° C lämpötilassa kunnes sentrifugointi tai kyllästysekstratio
suoritetaan. Sentrifugointi tai kyllästysekstraktio on suoritettava yhden
päivän (18 — 30 tuntia) kuluessa maanäytteiden ottamisesta.
II.5. Yleistä taustatietoa
Seuraavat tiedot on tallennettava:
— alan numero— näytteenotinta koskevat tiedot (tyyppi, syvyys)
— tarkkailujakson aloituspäivämäärä
— tarkkailujakson lopetuspäivämäärä— tarkkailujakson (yhtä pitkien) keräysjaksojen lukumäärä.
II.6. Määritysmenetelmät
Maanesteen näytteenotto- ja määritysmenetelmiä koskevassa oppaassa,
jonka on laatinut kansainvälisen ICP-Forests-yhteistyöohjelman maaperä-asiantuntijaryhmä, kuvataan maaperän eri tunnusten määritykseen sovel-lettavia menetelmiä.
On suotavaa käyttää hyväksyttyjä menetelmiä. Muita (kansallisia)
menetelmiä sovellettaessa määrityksen tulokset ja niiden vertailukelpoi-suus on selostettava yksityiskohtaisesti analyysin tulosten esittämisenyhteydessä. Metsämaanesteen inventoinnissa on erotettava pakolliset ja
vapaaehtoiset tunnukset (ks. jäljempänä esitetty luettelo).
Tunnusluettelo
Tunnus Yksikkö Pakollinen/vapaaehtoinen
Johtokyky µS/cm vapaaehtoinen
pH pakollinen
Emäksisyys µmol/l vapaaehtoinen (jos pH 45)
DOC mg/l pakollinen
Natrium (Na) mg/l vapaaehtoinen (1)
Kalium (K) mg/l pakollinen
Kalsium (Ca) mg/l pakollinen
Magnesium (Mg) mg/l pakollinen
Alumiini (yhteensä) mg/l pakollinen (jos pH 55)
Alumiini (labiili) mg/l vapaaehtoinen
Rauta (Fe) mg/l vapaaehtoinen
Manganeesi (Mn) mg/l vapaaehtoinen
Fosfori yhteensä (P) mg/l vapaaehtoinen
NO 3-N mg/l pakollinen
SO4-S mg/l pakollinen
NH 4-N mg/l vapaaehtoinen (2)
Kloori (C1) mg/l vapaaehtoinen (1)
Kromi (Cr) µg/l vapaaehtoinen
Nikkeli (Ni) µg/l vapaaehtoinen
Sinkki (Zn) µg/l vapaaehtoinen (3)
Kupari (Cu) µg/l vapaaehtoinen (3)
Lyijy (Pb) µg/l vapaaehtoinen
Kadmium (Cd) µg/l vapaaehtoinen
Pii (Si) mg/l vapaaehtoinen
(1)Suositeltava toimenpide mitattaessa happo-emästasapainoa.
(2)On suotavaa mitata NH 4alueilla, joilla on korkea Nh x-pitoisuus (enemmän kuin 20 kg/ha/vuosi).
(3)Suositeltava toimenpide, sillä nämä ovat merkitykseltään vähäisempiä ravinteita.
Jäsenvaltiot voivat määrittää useampia vapaaehtoisia tunnuksia, ne kaikki tai vain osan niistä.!M21994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 83
II.7. Tiedon siirto
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kustakin koealasta nämä tiedot
standardoidussa muodossa (katso liitteessä VII a olevat lomakkeet 9a, 9bja 9c).!
M21994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 84
LIITE XI
YHTEISET PINTAKASVILLISUUDEN ARVIOINTIMENETELMÄT
PYSYVILLÄ KOEALOILLA
I. Yleistä
Pintakasvillisuutta on arvioitava vähintään 10 prosentilla pysyviä koealoja.
Ensimmäinen yleinen arviointi on suoritettava ennen vuotta 1999 syksyä.
Pintakasvillisuuden arvioinnilla on kaksi tavoitetta:
— metsäekosysteemien nykytilan luonnehdinta niiden koostumuksen
perusteella,
— luonnollisista ja ihmisten aiheuttamista ympäristötekijöistä johtuvien
kasvillisuusmuutosten seuranta.
Myös ennen vuotta 1997 kerättyjä ja analysoituja pintakasvillisuutta
koskevia tietoja voidaan käyttää, jos on sovellettu jäljempänä kuvattuja
menetelmiä.
Tämä liite perustuu pintakasvillisuuden arviointia koskevan tilapäisen
asiantuntijaryhmän (EU/ICP Forests) teknisiin suosituksiin. Lisätietoja saamainitun asiantuntijaryhmän vuonna 1997 laatimasta oppaasta.
II. Inventointimenetelmä
II.1 Näytealojen valinta
Pintakasvillisuuden arviointi suoritetaan pysyvillä koealoilla. Pintakasvil-
lisuuden arviointia varten valikoidun alueen on oltava koealaa edustava.
Tilastollisen toiston saavuttamiseksi voidaan käyttää useita näytealoja.
Jäsenvaltiot voivat vapaasti valita näytealojen määrän ja muodon. Joskoeala on aidattu, näytealat on sijoitettava aidan ulkopuolelle. Lisäksivoidaan arvioida aidan sisäpuolelle sijoitettuja näytealoja. Häiriintyneitä
alueita on vältettävä (kuten maakuoppia, maanesteen arviointialueita,
teitä). Näytealojen sijoituspaikka on merkittävä pysyvästi. Jäsenvaltiotvoivat valita, mitä merkintätapaa ne käyttävät, mutta käytettävä materiaaliei saisi aiheuttaa pilaantumista.
II.2 Yleiset perustiedot
Seuraavat yleiset perustiedot on koottava:
— koealan numero
— näytteenotto- ja analysointipäivä
— aitaaminen
— näytealan koko
— tiedot pintakasvillisuuskerroksesta (peitto), pensas- ja ruohokasviker-
roksesta (peitto ja keskimääräinen korkeus) sekä sammalkerroksesta
peitto.
II.3 Lajirunsauden tai -peiton mittaaminen
Jäsenvaltiot voivat vapaasti soveltaa omaa mittausmenetelmäänsä edellyt-
täen, että tulos voidaan konvertoida suoraan peittoprosentiksi, jokavaihtelee 0,1 %:sta (erittäin harvinainen) 100 %:n (täydellinen peitto).
II.4 Lajit
Kaikki siemenkasvit, itiökasvit ja tärkeimmät maassa kasvavat sammallajit
on sisällytettävä arviointiin. Myös maassa kasvavien jäkälien sisällyttä-mistä arviointiin suositellaan. Muut kuin maassa kasvavat lajit ja sienetvoidaan mainita. Nimistössä on noudatettava Flora Europaean nimistöä.
Sellaisissa tilanteissa Flora Europaean nimistöä ei voida noudattaa ja jos
tarkempia taksonomisia tunnistetietoja on käytettävissä, voivat asian-omaiset kansalliset keskukset laajentaa tätä peruslajiluetteloa. Komissiolleon ilmoitettava nä;istä laajennetuista lajiluetteloista.
II.5 Tiheys ja arviointiaika
Kaikilla koealoilla on suoritettava kasvillisuustutkimuksia joka viides
vuosi. On suositeltavaa, että pintakasvillisuuden arviointi suoritetaanvuosittain tietyllä määrällä koealoja (esim. 10 %). Jos kasvillisuuden!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 85
lajikoostumus on moninaista tiettynä vuodenaikana, voi olla tarpeen
suorittaa vuoden aikana myös toinen arviointi, jotta kasvillisuuspeitto
voidaan arvioida kokonaisuudessaan. Seuraavat pintakasvillisuuden arvi-
oinnit on suoritettava suurinpiirtein samana ajankohtana vuodesta.
II.6 Tietojen analysointi ja toimittaminen
Näytealoilta arvioidut tiedot kootaan yhteen koealoittain. Jos näytealat on
arvioitu aitauksen sisä- ja ulkopuolella, tehdään kaksi koontia. Pintakas-villisuuden arvioinnin tulokset on toimitettava komissiolle vuosittainyhdenmukaisessa muodossa, kuten on mainittu lomakkeissa 10 a ja 10 b
(Lomaketunnisteet XX1996.PL V ja XX1996.VEM).
Pintakasvillisuuden arvioinnin tuloksiin liitetään koealaa koskevat tiedot:
koealan/selvityksen numero, koealan koordinaatit, aitaus ja tärkeimpiäkerroksia koskevat tiedot. Arviointitietoihin on sisällytettävä koealan/
selvityksen numero, lajien standarditunnuksen liitteenä oleva luettelon
kahdeksankirjaimisten lyhenteiden mukaisesti, tai laajennettuna lajiluette-lona, sekä peittoa kuvaava luku prosentteina koealasta.
III. Liitetiedot
III.1 Sovellettuja menetelmiä koskevat liitetiedot (DAR-Q)
Seuraavat yksityiskohtaiset tiedot on toimitettava erillisessä asiakirjassa:
— näytealojen näytteidenottosuunnitelma (osa-alojen määrä ja koko)
— sovellettu kerrosten märitelmä (sammal, ruohokasvit, pensaat, puut)— käytetyt asteikot ja näiden asteikkojen muuntaminen prosenteiksi— tiedot standardilajien luetteloon kuulumattomista lajeista ja niiden
tunnukset
— yhteenvetomenetelmät, joiden avulla koealaa koskeviin tietoihin on
päästy.
On suositeltavaa toimittaa nämä tiedot komissiolle käyttäen liitteessä C
tarkoitettuja kyselykaavakkeita (DAR-Q)
III.2 Liitekertomus standardimenetelmiin tehdyistä poikkeuksista (DAR)
Kaikki standardimenetelmistä merkittävästi poikkeavat menetelmät, jotka
ovat voineet vaikuttaa arviointiin, ja mekittävimmät häiriöt on kirjattava ja
niistä on ilmoitettava erikseen.
III.3 Tietojen arviointia ja tulkintaa koskevat liitetiedot (vuosikertomus)
Tiedot pintakasvillisuustietojen arvioinnista ja tulkinnasta (joko yhdessä
muiden tietojen kanssa tai erikseen) toimitetaan komissiolle vuosikerto-
muksen yhteydessä.!
M31994R1091 — FI — 18.07.1999 — 003.001 — 86