Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2848/98,
annettu 22 päivänä joulukuuta 1998,
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2075/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
raakatupakka-alan palkkiojärjestelmän, tuotantokiintiöiden sekä tuottajaryhmittymille
myönnettävän erityistuen osalta
(EYVL L 358, 31.12.1998, s. 17)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Komission asetus (EY) N:o 731/1999 annettu 7 päivänä
huhtikuuta 1999L 93 20 8.4.1999
"M2 Komission asetus (EY) N:o 2162/1999 annettu 12 päivänä
lokakuuta 1999L 265 13 13.10.1999
"M3 Komission asetus (EY) N:o 510/1999 annettu 8 päivänä maalis-
kuuta 1999L 60 54 9.3.1999
"M4 Komission asetus (EY) N:o 1373/1999 annettu 25 päivänä
kesäkuuta 1999L 162 47 26.6.1999
"M5 Komission asetus (EY) N:o 2637/1999 annettu 14 päivänä
joulukuuta 1999L 323 8 15.12.1999
"M6 Komission asetus (EY) N:o 531/2000 annettu 10 päivänä
maaliskuuta 2000L 64 13 11.3.2000
"M7 Komission asetus (EY) N:o 909/2000 annettu 2 päivänä
toukokuuta 2000L 105 18 3.5.20001998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 1
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2848/98,
annettu 22 päivänä joulukuuta 1998,
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2075/92 soveltamista koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä raakatupakka-alan palkkiojärjestel-
män, tuotantokiintiöiden sekä tuottajaryhmittymille myönnettävän
erityistuen osalta
EUROOP AN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30
päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o
2075/92 (
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY)
N:o 1636/98 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan, 9 artiklan 5 kohdan, 11 ja 14
a artiklan, 17 artiklan 5 kohdan sekä 27 artiklan,
sekä katsoo, ettäasetuksella (EY) N:o 1636/98 saatetaan voimaan raakatupakka-alan laaja
uudistus, jonka tarkoituksena on parantaa alan taloudellista tilannetta;
tässä uudistuksessa suhteutetaan yhteisön tuki tuotteiden laatuun,
muutetaan kiintiöjärjestelmä joustavammaksi ja yksinkertaisemmaksi,
mahdollistetaan tiukempi valvonta ja noudatetaan paremmin kansanter-
veyden ja ympäristönsuojelun vaatimuksia, uudistuksen vuoksi on
annettava soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä;
maataloussäädösten yksinkertaistamiseksi olisi korvattava komission
asetukset (ETY) N:o 3478/92 (
3), sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1578/98 (4), (ETY) N:o 84/93 (5),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o
621/96 (6), ja (EY) N:o 1066/95 (7), sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 1578/98, yhdellä ainoalla asetuksella,
tuottajaryhmittymien hyväksymisedellytysten osalta on vahvistettava
vähimmäiskoko kiintiötodistusten prosenttiosuutena kunkin jäsenvaltion
takuukynnykseen nähden; tuottajaryhmittymien hyväksymiseksi olisi
myös säädettävä jäsenvaltioiden mahdollisuudesta nostaa kiintiötodis-
tusten prosenttiosuutta alueellaan ja vahvistaa tuottajien lukumäärän
vähimmäisedellytys,
olisi määriteltävä tuottajaryhmittymien hyväksymisedellytykset, jotta
nämä voisivat saada kyseistä erityistukea,
markkinoiden rakenteen noudattamiseksi olisi täsmennettävä, että
tuottaja voi kuulua ainoastaan yhteen ryhmittymään; sen vuoksi olisi
väliaikaisesti säädettävä useaan tuottajaryhmittymään kuuluvan tuottajan
mahdollisuudesta luopua jäsenyydestään viimeistään 31 päivänä tammi-
kuuta 1999,
asetuksen (ETY) N:o 2075/92 12 artiklan mukaisesti toimimiseksi ja
erityisesti kilpailun vääristymien sekä valvontaongelmien välttämiseksi
olisi täsmennettävä, että tuottajaryhmittymä ei saa harjoittaa ensimmäi-
sen asteen jalostustoimintaa,
hallinnollisen menettelyn tietyn yhdenmukaisuuden varmistamiseksi
olisi annettava tietyt hyväksynnän hakemista, myöntämistä ja peruutta-
mista sekä sen edellytysten valvontaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt,!B
(1) EYVL L 215, 30.7.1992, s. 70
(2) EYVL L 210, 20.7.1998, s. 23
(3) EYVL L 351, 2.12.1992, s. 17
(4) EYVL L 206, 23.7.1998, s. 19
(5) EYVL L 12, 20.1.1993, s. 5
(6) EYVL L 89, 10.4.1996, s. 8
(7) EYVL L 108, 13.5.1995, s. 51998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 2
olisi perustettava sellaisten jalostusyritysten hyväksymisjärjestely, jotka
voivat tehdä viljelysopimuksia, peruutettava hyväksyntä jos sääntöjä ei
noudateta ja täsmennettävä tupakanjalostusta jäsenvaltiossa koskevat
erityisedellytykset,
olisi vahvistettava jokaiselle tupakkalajikeryhmälle hyväksytyt tuotanto-
alueet palkkion myöntämiseksi perinteisten tuotantoalueiden perusteella;
Ranskassa nämä alueet on rajattava kantoneihin eikä kuntiin, koska
kunnat ovat pinta-alaltaan suhteellisen pieniä; jäsenvaltioille olisi
kuitenkin annettava valtuudet supistaa näitä alueita erityisesti tuotannon
laadun parantamiseksi,
viljelysopimuksen olennaisia tietoja olisi täsmennettävä; nämä sopimuk-
set olisi rajattava yhteen satovuoteen, jotta markkinoiden tuleva kehitys
voitaisiin ottaa huomioon; näiden sopimusten teolle ja rekisteröinnille
asetettavat määräpäivät olisi lisäksi vahvistettava kyllin aikaisiksi, jotta
jo satovuoden alussa olisi mahdollista taata tuottajille heidän tulevan
satonsa vakaa menekki sekä samanaikaisesti jalostusyrityksille säännöl-
linen raaka-aineen saanti,
moitteettoman hallinnon ja valvonnan varmistamiseksi jokaisesta
yksittäisestä tuottajasta olisi myös toimitettava olennaiset tiedot silloin,
kun viljelysopimus tehdään tuottajaryhmittymän kanssa,
jäsenvaltioille olisi otettava käyttöön vapaaehtoinen viljelysopimuksia
koskeva tarjouskilpailujärjestelmä, jotta sopimushinnat noudattaisivat
paremmin markkinaolosuhteita,
palkkioon oikeutetun raakatupakan olisi oltava laadultaan virheetöntä,
kunnollista ja myyntikelpoista eikä sillä saisi olla sellaisia tiettyjä
ominaisuuksia, jotka estäisivät sen tavanomaisen kaupan pitämisen,
tuki koostuu kiinteästä ja muuttuvasta osasta sekä erityistuesta, ja
palkkion eri osien suhde voi vaihdella lajikkeen ja tuottajajäsenvaltion
mukaan; palkkion kiinteä osa on maksettava tuottajan jalostusyritykselle
toimittamien tupakanlehtien määrästä laatueroista riippumatta, jos
vähimmäislaatuvaatimus täyttyy; yhteisön tuotannon laadun ja arvon
parantamisen edistämiseksi tuottajaryhmittymä maksaa jäsenilleen
palkkion muuttuvan osan vertaamalla ryhmittymän kunkin yksittäisen
tuottajan toimittamastaan erästä saamaa markkinahintaa; järjestelmän
tehokkuuden lisäämiseksi niille erille, joista on maksettu vähimmäis-
hinnan ja 50 prosentilla korotetun vähimmäishinnan välille jäävä hinta
kustakin lajikeryhmästä, on myönnettävä nollan suuruinen muuttuva osa,
palkkiota olisi kuitenkin mukautettava silloin, kun toimitetun tupakan
kosteuspitoisuus poikkeaa enintään neljä prosenttia kullekin lajikeryh-
mälle kohtuullisten laatuvaatimusten perusteella vahvistettavasta kos-
teuspitoisuudesta, ja valvonnan yksinkertaistamiseksi toimituksen yh-
teydessä olisi vahvistettava näytteidenoton määrä ja tiheys sekä
kosteuspitoisuuden määrittämiselle säädetyn mukautetun painon las-
kutapa,
on tärkeää rajata ajanjakso, jolloin tupakka on toimitettava jalos-
tusyrityksille, jotta estetään sen vilpillinen siirtäminen satovuodelta
toiselle ja noudatetaan eri lajikeryhmiä koskevia vaatimuksia,
palkkion ja ostohinnan maksamisen edellytyksiä olisi täsmennettävä
petosten torjumiseksi; muilta osin hallintoa ja valvontaa koskevien
yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistaminen kuuluu kuitenkin asetuksen
(ETY) N:o 2075/92 17 artiklan 1 kohdan nojalla jäsenvaltioiden
toimivaltaan,
palkkio voidaan maksaa vasta toimitusten tarkastuksen jälkeen sen
takaamiseksi, että toimenpiteet on tosiasiallisesti toteutettu ja että
kiintiöjärjestelmää on noudatettu; olisi kuitenkin säädettävä ennakoiden
maksamisesta tuottajille 50 prosenttiin asti maksettavasta palkkiosta, jos
riittävä vakuus annetaan; ennakoiden maksamisen mahdollistamiseksi
myös ryhmittymille, jotka eivät pysty maksamaan vakuuksia, olisi
sallittava erityistuen käyttö näihin vakuuskuluihin,!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 3
asetuksessa (ETY) N:o 2075/92 säädetään, että jäsenvaltiot maksavat
palkkion suoraan tuottajille ja että tuottajilla on mahdollisuus siirtää osa
ylituotannostaan seuraavaan satovuoteen enintään 10 prosentin osalta
heille myönnetystä kiintiöstä,
asetuksen (ETY) N:o 2075/92 9 artiklassa otetaan käyttöön eri
tupakkalajikeryhmiä koskeva kiintiöjärjestelmä; kiintiöiden jakamista
koskevat määräajat olisi vahvistettava riittävän aikaisiksi, jotta tuottajat
pystyisivät ottamaan huomioon kyseiset tiedot mahdollisimman hyvin
tupakantuotannossaan,
asetuksen (ETY) N:o 2075/92 9 artiklan 3 kohdassa säädetään tuottajien
tuotantokiintiöiden jakamisesta suhteessa viitekauden aikana toimitettu-
jen niiden määrien keskiarvoon, jotka on toimitettu viimeistä satovuotta
edeltävän kolmen vuoden aikana, ja jaon on oltava voimassa kolme
vuotta; määrätyn sadon osalta palkkioon oikeuttavan tietyn määrän
saaminen ei merkitse oikeuden saamista seuraavista sadoista,
kussakin jäsenvaltiossa olisi luotava kansalliset kiintiöreservit, jotta
jakojärjestelmä olisi joustavampi ja jotta edistettäisiin tuottajien
uudelleenkoulutusta ja maatalousyritysten rakenneuudistusta jäsenvalti-
oissa; tähän kansalliseen reserviin syötetään tuottajille myönnettyjen
kiintiöiden tasaleikkauksilla vapautuneita kiintiöitä, ja jäsenvaltioilla on
mahdollisuus syöttää reserviin tasaleikkauksia niistä tuotantokiintiöto-
distusten määristä, joita pysyvät luovutukset koskevat, sekä kiintiöistä,
joita ei ole käytetty viljelysopimusten tekemiseen, mukaan lukien myös
ne tuotantokiintiötodistusten määrät, joita väliaikaiset luovutukset
koskevat,
on tarpeen määrittää kiintiön laskumenetelmä niiden tuottajien osalta,
jotka ovat aloittaneet tupakan viljelyn tai jotka ovat nostaneet kiintiötään,
on tärkeätä antaa säännöksiä, jotka mahdollistavat muussa kuin
tuottajajäsenvaltiossa tapahtuvan tupakan jalostamisen huomioon otta-
misen; tässä tapauksessa kyseinen raakatupakkamäärä olisi otettava
haltuun sen tuottajajäsenvaltiossa kyseisen jäsenvaltion tuottajien
hyväksi,
olisi säädettävä tuotantokiintiötodistuksista, jotka myönnetään tuottajille
näiden viitevuosien aikaisten satojen tupakkatoimitusten perusteella;
jäsenvaltioiden on voitava nostaa huomioon otettavia määriä tiettyjen
tuottajien erityistilanteen huomioon ottamiseksi,
yhteen satovuoteen sovellettavat kynnysmäärät voivat tiettyjen lajike-
ryhmien osalta olla suuremmat ja toisten lajikeryhmien osalta pienem-
mät kuin edelliselle satovuodelle vahvistetut kynnysmäärät; lisämäärät
olisi jaettava asianomaisten tuottajien kesken noudattaen puolueettomia
perusteita ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden tilanteensa perusteella
määrittämät tietyt etuoikeudet,
olisi sallittava tuotantokiintiöiden siirto ja luovutus saman lajikeryhmän
sisällä joko vuosittain tai pysyvästi ja vahvistettava tuottajien välinen
etuoikeus kiintiöiden luovutuksen kannustamiseksi saman tuottajaryh-
mittymän tuottajien välillä; tuottajan kiintiön laskemisessa ei pidä ottaa
huomioon vuosittaisen luovutuksen puitteissa toimitettuja määriä,
olisi otettava huomioon tapaus, jossa perheenjäsenet käyttävät yhdessä
samaa tuotantoyksikköä, erityisesti tuotantokiintiötodistukseen sisältyvi-
en vähimmäismäärien ja petostentorjunnan osalta,
tuottajien välinen tuotantokiintiöiden vapaaehtoinen vaihtaminen voi
helpottaa tuotannon järkiperäistämistä,
olisi annettava säännöksiä, jotka mahdollistavat mahdollisten riitojen
ratkaisemisen vetoamalla pariteettikomiteoihin,
olisi vahvistettava kiintiöiden takaisinosto-ohjelma, johon liittyy takuu-
kynnysten määrien vastaava vähentäminen niiden tuottajien uudelleen-
koulutuksen helpottamiseksi, jotka itsenäisesti ja vapaaehtoisesti päättä-
vät poistua alalta; olisi vahvistettava ne määrät, joihin ovat oikeutettuja
ne tuottajat, joiden kiintiöt ostetaan takaisin, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta myöhempien muutosten soveltamista; olisi säädettävä!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 4
tuottajien välisestä etuoikeudesta ostaa takaisinosto-ohjelmassa tarjottuja
kiintiöitä, jotta tuotanto säilyisi mahdollisimman suuressa määrin
samassa tuotantoketjussa,
moitteettoman hallinnon sekä avoimuuden ja valvonnan vuoksi tuottajan,
joka ei ole tuottajaryhmittymän jäsen, on toimitettava tietyn lajikeryh-
män saman satovuoden tupakka yhteen jalostusyritykseen, ja maksut
tuottajaryhmittymille sekä ensimmäisen jalostusasteen yrityksen tuotta-
jalle maksama ostohinta on suoritettava ainoastaan pankki- tai pos-
tisiirtona yhdelle ja ainoalle tilille, jonka on liityttävä maksun
suorittamiseen yksittäisille tuottajille, ja kullekin tuottajalle myönnettävä
tuotantokiintiö on julkistettava,
asetuksen (ETY) N:o 2075/92 4 a artiklan 5 kohdassa säädetään
erityistuen, joka ei saa olla enemmän kuin kaksi prosenttia palkkiosta,
myöntämisestä tuottajaryhmittymälle, ja olisi käytettävä enimmäispro-
senttimäärää sen varmistamiseksi, että tuottajaryhmittymälle annetut
tehtävät, muun muassa ympäristönsuojelun parantamiseen tarkoitetut
toimet, suoritetaan asianmukaisesti,
asetuksen (ETY) N:o 2075/92 17 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenval-
tioiden on määriteltävä tarvittavat toimenpiteet yhteisön säännösten
noudattamisen varmistamiseksi raakatupakka-alalla; on kuitenkin tär-
keätä, että tarkastustoimet vastaavat määrättyjä vaatimuksia, mikä
varmistaa niiden pääsääntöisesti yhdenmukaisen soveltamisen jäsenval-
tioissa tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallin-
to- ja valvontajärjestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annetussa
neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3508/92 (1), sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 820/97 (2), ja tiettyjä yhteisön
tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän
soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä
joulukuuta 1992 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o
3887/92 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY)
N:o 1678/98 (4), säädetyn yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän
mukaisesti,
useassa jäsenvaltiossa on käytäntönä tehdä tarkastuksia tupakan jalos-
tuspaikan asemesta siinä paikassa, johon tupakka toimitetaan; näitä
tarkastuksia ei voida pitää riittävinä; olisi määriteltävä paikat, joihin
tupakka on toimitettava, ja täsmennettävä toteutettavat tarkastukset,
yhteisön tukia koskevien säännösten noudattamista on valvottava
tehokkaasti; tämän vuoksi olisi määriteltävä yksityiskohtaisesti hallintoa
koskevien ja paikalla tehtävien tarkastusten edellytykset ja yksityis-
kohtaiset tekniset säännöt; ottaen huomioon paikalla tehdyistä tarkas-
tuksista saadut kokemukset on aiheellista liittää valvonnan vähimmäi-
sedellytyksiin riskinarviointi ja tarkentaa huomioon otettavat tekijät,
asetuksen (ETY) N:o 2075/92 5 artiklan a ja c alakohdan mukaisesti
palkkion myöntämisen ehtona on, että tupakanlehdet ovat peräisin
määrätyltä tuotantoalueelta ja että ne toimitetaan viljelysopimuksen
perusteella; näitä ehtoja voidaan helposti kiertää, jollei valvota sitä, että
sopimuksessa ilmoitetuilla alueilla tosiasiallisesti viljellään ilmoitettua
lajiketta; olisi siis määriteltävä jäsenvaltioiden suorittaman viljeltyjen
alueiden tarkastuksen vähimmäistaso samoin kuin seuraamukset tois-
tuvien sääntöjenvastaisuuksien toteamisesta; näiden seuraamusten on
oltava riittäviä ehkäisemään vääriä ilmoituksia, kuitenkin noudattaen
suhteellisuuden periaatetta,
petosten ehkäisemiseksi tupakanlehdet on tarkastettava siinä vaiheessa,
kun tuottaja toimittaa ne ensimmäisen jalostusasteen suorittavalle
yritykselle; tupakan on oltava valvonnanalaisena, kunnes sille on
suoritettu jalostus- ja kauppakunnostustoimenpiteet; on tärkeätä tarkas-
taa myös kolmansista maista tuodut tupakanlehdet, joille suoritetaan
ensimmäisen asteen jalostus ja jotka kauppakunnostetaan samassa
jalostusyrityksessä kuin yhteisömaista peräisin olevia tupakanlehtiä,!B
(1) EYVL L 355, 5.12.1992, s. 1
(2) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 1
(3) EYVL L 391, 31.12.1992, s. 36
(4) EYVL L 212, 30.7.1998, s. 231998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 5
olisi säädettävä, että jalostusyrityksiin ja tuottajiin liittyviin tietoihin ja
asiakirjoihin saa tutustua ja että niitä voidaan käyttää suoritettavissa
tarkastuksissa,
olisi määriteltävä seuraamukset toistuvista epäjohdonmukaisuuksista;
näiden seuraamusten on oltava riittäviä ehkäisemään yhteisön tukien
väärinkäytökset, kuitenkin kunnioittaen suhteellisuuden periaatetta, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tupakan hallintokomitean
lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
Määritelmät
1 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan ilmaisulla:
— ”toimitus” toimintaa, joka tapahtuu yhden päivän aikana ja jossa
tuottaja siirtää raakatupakan jalostusyritykseen viljelysopimuksen
mukaisesti,
— ”tuottajaryhmittymä” tuottajaryhmittymää, jonka jäsenvaltio on
hyväksynyt 4 artiklan mukaisesti,
— ”väliaikainen luovutus” tuotantokiintiötodistuksissa ilmoitettujen
määrien luovutusta enintään yhdeksi vuodeksi, jota ei voida uusia,
kiintiöiden jakamista koskevan kolmivuotiskauden aikana,
— ”pysyvä luovutus” tuotantokiintiötodistuksissa ilmoitettujen määrien
luovutusta yli yhdeksi vuodeksi kiintiöiden jakamista koskevan
kolmivuotiskauden aikana,
— ”ensimmäinen ostaja” ensimmäisen jalostusasteen yritystä, joka on
viljelysopimuksen ensimmäinen allekirjoittaja,
— ”erä” kunkin tuottajan toimittamaa koko tuotantoa tai sen osaa
jaoteltuna siten, että muodostuu yksi tai useampia erillisiä osia
määritellyn laatuluokan mukaan eriteltynä tai ilman erittelyä, sekä
vainon ja kosteuspitoisuuden mukaan, ja numeroituna siten, että
ostohinta ja yksittäinen tuottaja voidaan tunnistaa,
— ”tarkastustodistus” toimivaltaisen tarkastuselimen toimittamaa asia-
kirjaa, jossa todistetaan, että ensimmäisen jalostusasteen yritys on
haltuunottanut kyseisen tupakan, että tämä määrä on toimitettu
tuottajille myönnettyjen kiintiötodistusten mukaisesti ja että toimissa
noudatetaan voimassa olevia säännöksiä.
II OSASTO
Tuottajaryhmittymät
I LUKU
Hyväksyntä
2 artikla
1. Jäsenvaltiot hyväksyvät tuottajaryhmittymät niiden hakemuksesta.
2. Tuottajaryhmittymä ei saa harjoittaa tupakan ensimmäisen jalos-
tusasteen toimintaa.
3. Tuottaja ei voi kuulua useampaan ryhmittymään.!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 6
3 artikla
1. Tuottajaryhmittymän on täytettävä seuraavat edellytykset:
a) sen on oltava perustettu jäsentensä aloitteesta;b) sen perustamisen tarkoituksena on yhdessä mukauttaa jäseninä
olevien tuottajien tuotantoa markkinoiden vaatimusten mukaan;
c) sen on vahvistettava yhteiset tuotantoa ja markkinoille saattamista
koskevat säännöt ja varmistettava, että sen jäsenet soveltavat niitä
erityisesti tuotteiden laadun ja viljelymenetelmien käytön osalta,
sekä tarvittaessa ostettava siemeniä, lannoitteita ja muita tuotanto-
välineitä;
d) sillä on oltava ryhmittymän toimintaa koskevat perussäännöt, joissa
toiminta rajataan koskemaan ainoastaan raakatupakka-alaa; perus-
sääntöjen on velvoitettava jäseninä olevia tuottajia vähintään:
— saattamaan koko kaupan pidettäväksi tarkoitetun tuotantonsa
markkinoille ryhmittymän välityksellä,
— noudattamaan tuotantoa koskevia yhteisiä sääntöjä;
e) sillä on oltava vähintään kiintiötodistuksia määrälle, joka on ilmaistu
tonneina ja joka vastaa vähintään liitteessä I vahvistettua prosent-
tiosuutta sen jäsenvaltion takuukynnyksestä, johon ryhmittymä on
sijoittautunut.
Jäsenvaltiot voivat vahvistaa korkeamman prosenttimäärän ja säätää
tuottajien lukumäärää koskevista vähimmäisedellytyksistä;
f) sen perussäännöissä on oltava määräyksiä, joilla varmistetaan, että
jäsenet, jotka haluavat luopua jäsenyydestään, voivat sen tehdä:
— oltuaan mukana ryhmittymässä vähintään vuoden sen hyväksy-
misen jälkeen
ja
— ilmoitettuaan asiasta kirjallisesti ryhmittymälle viimeistään 31
päivänä lokakuuta, jolloin ero tulee voimaan seuraavasta
satovuodesta lähtien. Näitä säännöksiä on sovellettava rajoitta-
matta sellaisten kansallisissa laeissa tai asetuksissa olevien
säännösten soveltamista, joiden tarkoituksena on suojella
ryhmittymää tai sen velkojia taloudellisilta seuraamuksilta
tietyissä tapauksissa, joissa jäsen eroaa, tai estää jäsenen
eroaminen kesken varainhoitovuoden;
g) sen on sekä säännöissään että kaikessa toiminnassaan pyrittävä
estämään kaikenlaista syrjintää, joka on vastoin yhteismarkkinoiden
toiminnan ja perustamissopimuksen yleisiä tavoitteita, sekä erityi-
sesti kaikenlaista kansallisuuteen tai sijoittautumispaikkaan perus-
tuvaa syrjintää, joka kohdistuu:
— tuottajiin tai ryhmittymiin, joista voisi tulla sen jäseniä
tai
— sen taloudellisiin yhteistyökumppaneihin.
Tuottajaryhmittymä voi kuitenkin rajoittaa toimintansa tiettyihin
tuotantoalueisiin. Tällaisessa tapauksessa yksittäinen tupakantuotta-
ja, joka viljelee sekä kyseisellä tuotantoalueilla että niiden
ulkopuolella, voi liittyä jäseneksi tuottajaryhmittymään koko
tuotantonsa osalta, jos hänen tuotantonsa pääosa on peräisin tämän
tuottajaryhmittymän toiminnan piiriin kuuluvilta alueilta;
h) sillä on oltava oikeushenkilöllisyys tai riittävä oikeustoimikelpoisuus
voidakseen kansallisen lainsäädännön mukaan käyttää oikeuksiaan
ja vastata velvoitteistaan;!B
!M2
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 7
i) sillä on oltava kirjanpito, jonka perusteella toimivaltaisen viran-
omaisen on mahdollista täydellisesti tarkastaa, mihin tarkoitukseen
ryhmittymä on käyttänyt erityistuen;
j) sillä ei saa olla hallitsevaa asemaa yhteisössä, ellei tämä ole tarpeen
perustamissopimuksen 39 artiklassa tarkoitettuihin tavoitteisiin
pyrkimiseksi;
k) sen on sisällytettävä perussääntöihinsä jäseniään koskeva velvoite
noudattaa c ja d alakohdassa säädettyjä edellytyksiä viimeistään siitä
päivästä alkaen:
— kun hyväksyntä tulee voimaan
tai
— kun nämä liittyvät jäseniksi, jos se tapahtuu hyväksynnän
jälkeen.
2. Edellä 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu ryhmittymän tuotannon
markkinoille saattaminen käsittää vähintään seuraavat toimenpiteet:
— ryhmittymän on tehtävä omissa nimissään ja omaan lukuunsa
viljelysopimukset ryhmittymän jäsenten koko tuotannon osalta,
— jäsenten on toimitettava ryhmittymälle koko tuotantonsa yhteisten
normien mukaisesti valmisteltuna sen jalostajille toimittamista
varten.
4 artikla
1. Tuottajaryhmittymien hyväksyminen kuuluu sen jäsenvaltion toimi-
valtaan, jonka alueella tuottajaryhmittymällä on sääntömääräinen toimi-
paikkansa.
2. Kyseinen jäsenvaltio päättää hyväksymisestä hakemuksen perus-
teella 60 päivän kuluessa hakemuksen jättöpäivästä noudattaen 3
artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä.
3. Jäsenvaltion on vahvistettava hyväksynnän voimaantulopäivä. Se ei
saa olla ryhmittymän tosiasiallisen toiminnan alkamispäivää aiempi.
5 artikla
1. Jokaisen tuottajaryhmittymän on päivitettävä vuosittain ennen 15
päivää marraskuuta hyväksyntää koskevat tiedot ja toimitettava jäsen-
valtiolle tieto edelliseen kauteen verraten mahdollisesti tapahtuneista
muutoksista.
2. Hyväksymisedellytykset 15 päivänä marraskuuta täyttävä tuottaja-
ryhmittymä voi pitää hyväksynnän seuraavan vuoden satoa varten.
3. Tuottajaryhmittymä, joka ei enää täytä hyväksymisedellytyksiä 15
päivänä marraskuuta, voi esittää ennen viljelysopimusten tekemiselle 10
artiklan 1 kohdassa asetettua määräpäivää 4 artiklassa säädetyn
hyväksymistä koskevan hakemuksen, jotta se voi pitää hyväksynnän
saman vuoden satoa varten.
II LUKU
Hyväksynnän peruuttaminen
6 artikla
1. Jäsenvaltion on peruutettava tuottajaryhmittymälle annettu hyväk-
syntä, jos:
a) erityistukea käytetään muihin kuin 40 artiklan 2 kohdassa sää-
dettyihin tarkoituksiin;
b) hyväksymisen edellytykset eivät enää täyty;
c) hyväksyminen on perustunut virheellisiin tietoihin;!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 8
d) ryhmittymä on saanut hyväksyntänsä vilpillisesti;
e) komissio toteaa, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa
voidaan soveltaa sopimuksiin, päätöksiin ja neuvoteltuihin käytän-
töihin;
f) sovelletaan 51 artiklassa säädettyjä tapauksia.2. Jäsenvaltion toteuttama hyväksynnän peruuttaminen tulee voimaan
päivästä, jona hyväksymisen edellytykset eivät enää täyty, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 2 ja 3 kohdan säännösten soveltamis-
ta.
Kyseisen päivän jälkeen maksetut tuet on perittävä takaisin korotettuina
tukien maksupäivästä niiden takaisin saamiseen asti juoksevalla korolla.
Sovellettava korkoprosentti on kansallisen lainsäädännön mukaan
vastaavanlaisten takaisinperimisten osalta voimassa oleva korkoprosentti.
3. Jos hyväksyntä on peruutettu vakavien väärinkäytösten vuoksi,
takaisin perittävää tukien määrää korotetaan 30 prosentilla.
Tässä tapauksessa sekä 51 artiklassa säädetyissä tapauksissa hyväksyntä
voidaan uusia vasta 12 kuukauden kuluttua hyväksynnän peruutus-
päivästä.
4. Jos hyväksyntä peruutetaan, tuottajaryhmittymän on esitettävä uusi
hyväksymishakemus.
III OSASTO
Ensimmäisen jalostusasteen yritys
7 artikla
1. Jäsenvaltiolla, jonka alueella ensimmäisen jalostusasteen yrityksen
toimipaikka sijaitsee, on valtuudet hyväksyä ensimmäisen jalostusasteen
yritykset, jotka ovat saaneet luvan viljelysopimusten allekirjoittamiseen.
2. Kyseinen jäsenvaltio päättää hyväksymishakemuksesta asetuksen
(ETY) N:o 2075/92 6 artiklan 2 kohtaa ja muita itse määrittelemiään
edellytyksiä noudattaen 60 päivän kuluessa hakemuksen jättöpäivästä ja
vahvistaa päivän, josta alkaen hyväksyntä on voimassa, jos hakemus
hyväksytään. Ensimmäisen jalostusasteen yrityksen hyväksyntä ei voi
tapahtua ennen hakemuksen jättöpäivää.
3. Jäsenvaltio peruuttaa ensimmäisen jalostusasteen yrityksen hyväk-
synnän, ja peruuttaminen tulee voimaan seuraavasta satovuodesta alkaen
sen päivän jälkeen, jolloin yksi tai useampi hyväksymisedellytys ei enää
täyty, tai 53 artiklassa säädetyissä tapauksissa.
IV OSASTO
Palkkiojärjestelmä
I LUKU
Tuotantoalueet
8 artikla
Asetuksen (ETY) N:o 2075/92 5 artiklan a alakohdassa tarkoitetut
tuotantoalueet vahvistetaan kullekin lajikeryhmälle tämän asetuksen
liitteessä II.
Jäsenvaltiot vahvistavat suppeampia tuotantoalueita erityisesti laadullis-
ten perusteiden vuoksi. Rajatun tuotantoalueen pinta-ala ei saa ylittää
hallinnollisen kunnan, tai Ranskan osalta, kantonin pinta-alaa.!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 9
II LUKU
Viljelysopimus
9 artikla
1. Asetuksen (ETY) N:o 2075/92 5 artiklan c alakohdassa tarkoitettu
viljelysopimus on tehtävä tupakan ensimmäisen jalostusasteen yrityksen
sekä tuottajaryhmittymän tai sellaisen yksittäisen tuottajan kesken, joka
ei ole ryhmittymän jäsen.
2. Viljelysopimus on tehtävä lajikeryhmittäin. Se velvoittaa ensimmäi-
sen jalostusasteen yrityksen ottamaan tupakanlehtitoimituksia vastaan
sopimuksessa säädetyn määrän, ja yksittäisen tuottajan, joka ei ole
ryhmittymän jäsen, tai tuottajaryhmittymän toimittamaan jalostusyrityk-
selle tämän määrän tosiasiallisen tuotantonsa rajoissa.
3. Viljelysopimuksessa on oltava vähintään seuraavat tiedot:a) sopimuspuolet;
b) tuottajan kiintiötodistusta koskeva viite;
c) lajikeryhmä, jota sopimus koskee, ja tarvittaessa tupakkalajike;d) toimitettava enimmäismäärä;e) tupakan tarkka tuotantopaikka (8 artiklassa tarkoitettu tuotantoalue,
provinssi, kunta ja lohkon tunnistetiedot 43 artiklassa tarkoitetun
valvontajärjestelmän perusteella);
f) kyseisen lohkon pinta-ala kulkuteitä ja aitauksia lukuunottamatta;
g) ostohinta laatuluokittain lukuun ottamatta palkkiota, mahdollisia
palveluja ja veroja;
h) sovitut vähimmäislaatua koskevat vaatimukset vähintään kolmeen
laatuluokkaan luokiteltuna sekä tuottajan sitoumus toimittaa jalos-
tusyritykselle vähintään näitä laatuvaatimuksia vastaavaa raakat-
upakkaa;
i) ensimmäisen jalostusasteen yrityksen sitoutuminen maksamaan
tuottajalle laatuluokan mukainen ostohinta;
j) ostohinnan maksuaika, joka ei saa olla enempää kuin 30 päivää
kunkin toimituksen päättymisestä;
k) lauseke, jossa määrätään sopimusten tarjouskilpailujärjestelmästä,
jos jäsenvaltio päättää soveltaa 12 artiklaa;
l) tuottajan sitoumus siirtoistuttaa tupakantaimet kyseiselle lohkolle
viimeistään satovuoden 15 päivänä kesäkuuta. Tuottajaryhmittymä
tai yksittäinen tuottaja, joka ei ole tuottajaryhmittymän jäsen, voi
kuitenkin ennen tätä päivämäärää ilmoittaa jalostajalle ja jäsenval-
tion toimivaltaiselle viranomaiselle kirjatulla kirjeellä istutuksen
mahdollisesta viivästymisestä ja viivästyksen syistä ja tarvittaessa
lohkon muuttumisesta.
Kun jäsenvaltio on päättänyt asetuksen (ETY) N:o 2075/92 6 artiklan 4
kohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti maksaa palkkioita tuottajille
ensimmäisen jalostusasteen yritysten kautta, viljelysopimuksen on
sisällettävä jalostusyrityksen sitoumus maksaa tuottajalle hinnan lisäksi
sopimuksen kohteena olevaa ja tosiasiallisesti toimitettua määrää
vastaavan palkkion suuruinen summa.
4. Sopimus ei saa ylittää kestoltaan yhtä satovuotta.
5. Sovellettaessa asetuksen (ETY) N:o 2075/92 10 artiklan 2 kohdan
säännöksiä viljelysopimuksen osapuolet voivat lisätä, kirjallisella
sopimusehtojen muutoksella, sopimuksessa alunperin tarkennettuja
määriä, silloin kun seuraavat edellytykset täyttyvät:
a) sopimusehtojen muutoksella täsmennetään kunkin lajikeryhmän
osalta sopimuksen kattamalla alueella ja kyseisenä satovuotena!B
!M2
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 10
kertynyt ylituotanto, joka saa olla enintään 10 prosenttia tuottajalle
kyseisen satovuoden aikana myönnetystä kiintiöstä;
b) sopimusehtojen muutos toimitetaan toimivaltaisen viranomaisen
rekisteröitäväksi viimeistään l0:ntenä päivänä tämän asetuksen 16
artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päivämäärän jälkeen.
Toimivaltaisen viranomaisen on rekisteröitävä ensimmäisessä kohdassa
tarkoitettu sopimusehtojen muutos tarkistettuaan, että tuottaja ei ole
hyötynyt ylituotannon siirtämisestä edellisen satovuoden aikana.
10 artikla
1. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta viljelysopimukset on tehtävä
viimeistään satovuoden 30 päivänä toukokuuta.
2. Tehdyt viljelysopimukset on jätettävä toimivaltaisen elimen rekis-
teröitäväksi viimeistään 10 päivää niiden tekemiselle annetun määräajan
päättymisen jälkeen, lukuun ottamatta ylivoimaista estettä.
3. Jos 1 kohdassa sopimuksen allekirjoittamiselle tai 2 kohdassa
viljelysopimuksen jättämiselle säädetty määräaika ylittyy enintään l5:llä
päivällä, korvattavaa palkkiota on alennettava 20 prosentilla.
4. Toimivaltainen toimielin toimii siinä jäsenvaltiossa, jossa jalostus
tapahtuu. Kun jalostus tapahtuu muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jonka
alueella tupakka on viljelty, jalostajajäsenvaltion toimivaltaisen elimen
on välittömästi lähetettävä jäljennös rekisteröidystä sopimuksesta
tuottajajäsenvaltion toimivaltaiselle elimelle.
Jos kyseinen elin ei itse valvo palkkiojärjestelmää, se toimittaa
rekisteröidyn sopimuksen jäljennöksen valvonnasta vastaavalle yksikölle.
11 artikla
Kun viljelysopimus tehdään jalostusyrityksen ja tuottajaryhmittymän
kesken, sopimukseen on liitettävä luettelo tuottajien nimistä ja pinta-
aloista 9 artiklan 3 kohdan e ja f alakohdan mukaisesti, samoin kuin
yhteenveto heidän kiintiöistään.
12 artikla
1. Jäsenvaltiot päättävät ennen satovuoden 31 päivää tammikuuta,
aikovatko ne soveltaa viljelysopimuksiin tarjouskilpailujärjestelmää, joka
kattaa kaikki jäsenvaltioiden alueella allekirjoitetut sopimukset.
2. Viljelysopimusten tarjouskilpailujärjestelmässä 9 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettuun sopimukseen lisätään lauseke, jossa määrätään tuottajan
mahdollisuudesta korvata ensimmäinen ostaja muulla ensimmäisen
jalostusasteen yrityksellä ennen 20 päivää, jotka edeltävät tupakantoi-
mitusten aloittamispäivää.
Korvaaminen voi tapahtua silloin, kun saadaan yksi tai useampia
virallisia tarjouksia ensimmäisen jalostusasteen yritykseltä, joka ilmoit-
taa voivansa ottaa haltuunsa koko sopimuksen. Uusien hintojen, lukuun
ottamatta palkkiota, mahdollisia palveluja ja veroja, on oltava vähintään
10 prosenttia korkeammat kuin sopimuksessa ilmoitetut hinnat.
3. Tuottaja, joka on saanut virallisia tarjouksia, ilmoittaa kirjatulla
kirjeellä ensimmäiselle ostajalle uudet hinnat lukuun ottamatta palkkiota,
mahdollisia palveluja ja veroja.
4. Ensimmäistä ostajaa ei korvata sopimuksessa, jos tämä ilmoittaa
tuottajalle 7 päivän kuluessa 3 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen
vastaanottamisesta hyväksyvänsä tarjouskilpailusta johtuvat uudet hin-
nat. Jos uusia hintoja ei hyväksytä tai vastausta ei saada säädetyn ajan
kuluessa, ensimmäinen ostaja korvataan sopimuksessa sillä ensimmäisen
jalostusasteen yrityksellä, joka on tehnyt tuottajalle korkeimman
virallisen tarjouksen.!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 11
5. Tuottaja ilmoittaa korvaamisesta ensimmäiselle ostajalle ja jäsen-
valtiolle ennen tupakantoimituksen aloituspäivää lähettämällä viimeksi
mainitulle päivitetyn jäljennöksen alkuperäisestä sopimuksesta, jonka
asianomaiset osapuolet ovat varmentaneet.
6. Jos tupakka jalostetaan eri jäsenvaltiossa kuin jossa se on tuotettu,
viljelysopimusten tarjouskilpailujärjestelmää sovelletaan sen jäsenvaltion
hyväksymien säännösten perusteella, jossa tuotanto tapahtuu.
III LUKU
Vähimmäislaatuvaatimukset
13 artikla
Jalostusyritykselle toimitettavan tupakan on oltava laadultaan virhee-
töntä, kunnollista ja myyntikelpoista, eikä sillä saa olla liitteessä III
esitettyjä ominaisuuksia. Sopimuspuolet voivat sopia tiukemmista
laatuvaatimuksista.
14 artikla
Jäsenvaltiot voivat säätää, että ensimmäisen jalostusasteen yritykselle
toimitetun tupakan laatua koskevat riita-asiat on annettava välittäjänä
toimivan elimen ratkaistavaksi. Jäsenvaltiot vahvistavat näiden elinten
kokoonpanoa ja käsittelemiä asioita koskevat säännöt; niissä on oltava
tasapuolisesti yksi tai useampi sekä tuottajien että jalostajien edustaja.
IV LUKU
Palkkioiden ja ennakoiden maksaminen
15 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 2075/92 4 a artiklan ensimmäisessä kohdassa
tarkoitetut palkkion jakautumista koskevat yksityiskohtaiset säännöt,
muuttuvan osan ja palkkion välinen vähimmäissuhde sekä muuttuvan
osan laskemista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan tämän
asetuksen liitteessä V . Jäsenvaltiot voivat korottaa muuttuvan osan ja
palkkion välistä suhdetta 45 prosenttiin asti.
2. Palkkion kiinteät osat, jotka maksetaan joko tuottajaryhmittymälle,
joka jakaa kiinteän osan kokonaisuudessaan kullekin ryhmittymän
jäsenelle, tai kullekin ryhmittymään kuulumattomalle yksittäiselle
tuottajalle, sekä asianomaisen tuotantokiintiötodistukseen kirjattava
määrä lasketaan ensimmäisen jalostusasteen yrityksen haltuunottamien
kyseistä lajikeryhmää olevien ja vaadittua vähimmäislaatua vastaavien
tupakanlehtien painon perusteella.
Jos kosteuspitoisuus on korkeampi tai alhaisempi kuin liitteessä IV
kyseiselle lajikkeelle vahvistettu pitoisuus, painoa on mukautettava
jokaiselta prosenttiyksikön suuruiselta poikkeamatta enintään neljän
prosentin kosteuspitoisuuden rajoissa.
3. Kosteuspitoisuuden määritysmenetelmät, näytteidenoton määrä ja
tiheys, sekä mukautetun painon laskutapa vahvistetaan liitteessä VI.
4. Palkkion muuttuva osa, joka maksetaan tuottajaryhmittymälle, joka
jakaa sen kokonaisuudessaan kullekin ryhmittymän jäsenelle, lasketaan
kullekin toimitetulle erälle ensimmäisen jalostusasteen yrityksen erän
hankkimiseksi maksaman ostohinnan perusteella.!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 12
16 artikla
1. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta tuottajan on toimitettava koko
tuotantonsa ensimmäisen jalostusasteen yritykselle viimeistään satovu-
otta seuraavan vuoden 30 päivänä huhtikuuta lajikeryhmien VI, VII ja
VIII osalta ja satovuotta seuraavan vuoden 15 päivänä huhtikuuta muiden
lajikeryhmien osalta palkkio-oikeutensa menettämisen uhalla.
Toimituksen on tapahduttava joko suoraan samaan paikkaan, jossa
jalostus tapahtuu, tai jos jäsenvaltio antaa luvan, hyväksyttyyn ostokes-
kukseen. Näiden ostokeskusten on oltava toimivaltaisen tarkastuselimen
hyväksymiä, ja niillä on oltava käytössään asianmukaiset laitteistot ja
välineet punnitsemista varten sekä asianmukaiset tilat.
2. Kunkin tuottajan on ilmoitettava kirjallisesti toimivaltaiselle tarkas-
tuselimelle viimeistään 10 päivänä toukokuuta lajikeryhmien VI, VII ja
VIII osalta ja viimeistään 25 päivänä huhtikuuta muiden lajikeryhmien
osalta kaikki ne tupakanlehtien määrät, joita ei ole toimitettu
ensimmäisen jalostusasteen yritykseen 1 kohdassa vahvistettuihin
päivämääriin mennessä, sekä paikka, jonne kyseinen tupakka on
varastoitu. Toimivaltaisen elimen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet
sen estämiseksi, että 1 kohdassa vahvistettuihin päivämääriin mennessä
ensimmäisen jalostusasteen yritykselle toimittamatta jääneen tupakan
ilmoitettaisiin olevan lähtöisin seuraavasta sadosta.
17 artikla
Kukin tuottaja, joka ei ole ryhmittymän jäsen, saa toimittaa saman sadon
tiettyyn lajikeryhmään kuuluvaa tupakkaa ainoastaan yhdelle jalos-
tusyritykselle.
18 artikla
1. Tupakan toimittamisen todistavan toimivaltaisen tarkastuselimen
antaman tarkastustodistuksen ja tämän asetuksen 9 artiklan 3 kohdan i
alakohdassa tarkoitetun ostohinnan maksutodistuksen perusteella jäsen-
valtion toimivaltainen elin maksaa:
— palkkion kiinteän osan tuottajaryhmittymälle tai yksittäisille tuotta-
jille, jotka eivät ole ryhmittymän jäseniä,
— palkkion muuttuvan osan ja erityistuen tuottajaryhmittymälle.
2. Jäsenvaltion on maksettava tuottajalle palkkion kiinteä osa ja
erityistuki 30 päivän kuluessa 1 kohdassa säädettyjen asiakirjojen
esittämispäivästä.
Palkkion muuttuva osa on maksettava tuottajaryhmittymälle 30 päivän
kuluessa 1 kohdassa säädettyjen asiakirjojen ja kyseessä olevan
ryhmittymän toimittaman ilmoituksen, jossa todistetaan kunkin lajike-
ryhmän toimitusten päättyminen, esittämispäivästä.
3. Tuottajaryhmittymä maksaa palkkion kiinteän ja muuttuvan osan
pankki- tai postisiirtona ryhmittymän tuottajajäsenelle 30 päivän
kuluessa mainitun summan vastaanottamispäivästä.
4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tuottajaryhmittymille maksettavat
määrät sekä ensimmäisen jalostusasteen yrityksen tuottajalle maksama
ostohinta voidaan maksaa ainoastaan pankki- tai postisiirtona tätä
tarkoitusta varten käytettäville tileille, joiden numerot on ilmoitettava
tarkastuksesta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle ja joiden on
liityttävä tuottajaryhmittymän kyseessä ollessa maksun suorittamiseen
ryhmittymän jäseninä oleville yksittäisille tuottajille.
5. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään 9 artiklan 3 kohdan i
alakohdassa tarkoitetun ostohinnan maksamisen osalta, mainitun maksun
todistamista ei edellytetä, jos osoitetaan, että sopimuksen allekirjoittanut
ensimmäisen jalostusasteen yritys on konkurssimenettelyssä tai tuomittu
konkurssiin, tai se on muussa vastaavassa menettelyssä.!B
!M6
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 13
!M2
6. Palkkion muuttuvan osan laskennassa huomioon otettavana ostohin-
tana on toimituksen yhteydessä vahvistettu ostohinta.
19 artikla
1. Jäsenvaltiot soveltavat tuottajiin palkkion ennakkomaksujärjestelmää
2—8 kohdan säännösten mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu ennakko maksetaan tuottajan tai,
satovuoden 2000 osalta, ensimmäisen jalostusasteen yrityksen pyynnöstä
toimivaltaisen tarkastuselimen laatiman ennakkokelpoisuustodistuksen
perusteella.
3. Hakemukseen palkkion ennakkomaksusta on liitettävä seuraavat
asiakirjat, paitsi jos jäsenvaltio on antanut muita säännöksiä siitä syystä,
että sillä on jo asiakirjat käytettävissään:
a) jäljennös tuottajan nimissään tekemästä viljelysopimuksesta;
b) jäljennös tuottajalle myönnetystä ja kyseisen viljelysopimuksen
kattamasta kiintiötodistuksesta;
c) asianomaisen tuottajan kirjallinen ilmoitus tupakkamääristä, jotka
hän pystyy toimittamaan kuluvan satovuoden aikana.
4. Tarkastuselinten on myönnettävä 2 kohdassa tarkoitettu todistus
tarkistettuaan 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tuottajan toimittaman
kirjallisen ilmoituksen todenperäisyyden.
Ensimmäisen jalostusasteen yrityksen osalta tämä todistus annetaan
yrityksen tekemien viljelytodistusten sekä toteutettujen ja ennakoitavien
toimitusten perusteella.
5. Ennakkomaksu, jonka enimmäismäärä on sama kuin maksettavan
palkkion kiinteä osa, edellyttää tämän ennakkomaksun suuruisen
vakuuden antamista 15 prosentilla korotettuna.
Ennakko maksetaan satovuoden 16 päivästä lokakuuta alkaen, ja se on
maksettava viimeistään 30 päivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitetun
hakemuksen ja vakuuden antamista koskevan todisteen esittämisestä,
paitsi jos mainittu hakemus esitetään ennen 16 päivää syyskuuta, jolloin
määräaika on 77 päivää.
6. Kun ennakkoa on maksettu tuottajaryhmittymälle tai ensimmäisen
jalostusasteen yritykselle ja kun ennakon määrää ei ole 30 päivän
kuluessa sen vastaanottamisesta maksettu jäsenille tai ennakkokelpoisille
tuottajille tai sitä ei ole palautettu jäsenvaltiolle, jäljelle jääneestä
määrästä on maksettava korkoa jäsenvaltion vahvistaman korkoprosentin
mukaan. Nämä korot lasketaan ennakon saantipäivämäärästä alkaen, ja
ne lasketaan Euroopan maatalouden tuki- ja ohjausrahaston (EMOTR)
hyväksi.
7. Maksettu ennakko vähennetään maksettavasta palkkiosta 18 artiklan
1 kohdan ja 20 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti ensimmäisestä
toimituksesta alkaen.
Vakuus vapautetaan esitettäessä kyseistä tupakkamäärää koskeva tarkas-
tustodistus ja todistus palkkiota vastaavan summan maksamisesta
palkkiokelpoisille tuottajille. Jäsenvaltioiden on määriteltävä lisäehdot
ja erityisesti tupakan toimittamisen ajankohdat tai vähimmäismäärät,
jotka voivat antaa aiheen tarkastustodistuksen laatimiseen.
Annetun vakuuden määrästä vapautetaan 50:tä prosenttia vastaava osuus,
kun palkkiosta on maksettu 50 prosenttia.
Vakuus vapautetaan, kun myönnetty ennakko on vähennetty kokonaisuu-
dessaan maksettavista palkkioista.
8. Jos tuottaja ei ole toteuttanut 16 artiklan 1 kohdassa säädetyssä
määräajassa toimituksia, jotka mahdollistaisivat koko myönnetyn
ennakon vähentämisen maksettavista palkkioista, kyseisen tuottajan
antamasta vakuudesta pidätetään takaisin maksamatonta ennakkoa
vastaava osuus, ylivoimaista estettä lukuun ottamatta.!M61998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 14
9. Jäsenvaltioiden on määriteltävä ennakkojen myöntämistä koskevat
lisäehdot ja erityisesti määräaika hakemusten jättämiselle. Tuottaja ei voi
jättää ennakkohakemusta sen jälkeen, kun toimitukset on aloitettu.
20 artikla
1. Vuosien 1999 ja 2000 satojen osalta jäsenvaltiot voivat maksaa
palkkiot tuottajille ensimmäisen jalostusasteen yritysten kautta. Tässä
tapauksessa jäsenvaltio maksaa jalostajalle tarkastustodistuksen ja 9
artiklan 3 kohdan i alakohdassa tarkoitetun ostohinnan maksutodistuksen
perusteella:
— palkkion kiinteän osan tuottajaryhmittymille tai yksittäisille tuotta-
jille, jotka eivät ole ryhmittymän jäseniä,
— palkkion muuttuvan osan ja erityistuen tuottajaryhmittymille.2. Jäsenvaltio maksaa palkkion ensimmäisen jalostusasteen yritykselle
seuraavien määräaikojen kuluessa:
a) palkkion kiinteän osan ja erityistuen 30 päivän kuluessa 1 kohdassa
säädettyjen asiakirjojen esittämisestä;
b) palkkion muuttuvan osan 30 päivän kuluessa kyseisen tuottajaryh-
mittymän antaman ilmoituksen ja 1 kohdassa säädettyjen asiakirjo-
jen esittämisestä.
3. Ensimmäisen jalostusasteen yritys maksaa palkkion kiinteän osan ja
tarvittaessa muuttuvan osan sekä erityistuen, kyseiselle tuottajalle 10
päivän kuluessa mainittujen summien vastaanottamisesta.
4. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetut määrät voidaan maksaa
ainoastaan pankki- tai postisiirtona tätä tarkoitusta varten käytettäville
tileille, joiden numerot on toimitettava tarkastuksesta vastaavalle
toimivaltaiselle viranomaiselle ja joiden on liityttävä tuottajaryhmitty-
män kyseessä ollessa maksun suorittamiseen ryhmittymän jäseninä
oleville yksittäisille tuottajille.
21 artikla
1. Palkkiot maksaa tai niistä maksettavan ennakon suorittaa se
jäsenvaltio, jonka alueella tupakka on tuotettu. Tuottajan palkkiot
maksetaan sen jäsenvaltion valuuttana, jonka alueella tupakka on
tuotettu.
2. Kun tupakka jalostetaan muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jonka
alueella se on tuotettu, jalostajajäsenvaltion on tarkastuksen jälkeen
ilmoitettava tuottajajäsenvaltiolle kaikki palkkion maksamiseen tai
vakuuden vapauttamiseen tarvittavat tiedot.
V OSASTO
Tuotantokiintiöjärjestelmä
I LUKU
Kiintiöiden jakaminen
22 artikla
1. Jäsenvaltiot jakavat asetuksen (ETY) N:o 2075/92 9 artiklan 2
kohdan mukaisesti vahvistettujen takuukynnysten rajoissa kunkin
lajikeryhmän kolmen peräkkäisen satovuoden tuotantokiintiöt yksittäi-
sille tuottajille, jotka eivät ole tuottajaryhmittymän jäseniä, ja tuottaja-
ryhmittymille suhteessa niiden määrien keskiarvoon, jotka kukin
yksittäinen tuottaja tai tuottajaryhmittymä on toimittanut jalostettavaksi
viimeistä satoa edeltävän kolmen vuoden aikana.!M6
!B
!M6
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 15
2. Jäsenvaltiot voivat joko jakaa tuotantokiintiöt suoraan yksittäisten
tuottajien, jotka eivät ole tuottajaryhmittymän jäseniä, ja tuottajaryhmit-
tymien kesken tai vaatia, että yksittäiset tuottajat, jotka eivät ole
tuottajaryhmittymän jäseniä, ja tuottajaryhmittymät toimittavat jäsenval-
tiolle hakemukset tuotantokiintiön saamiseksi.
3. Jäsenvaltiot toimittavat yksittäisille tuottajille, jotka eivät ole
tuottajaryhmittymän jäseniä, ja tuottajaryhmittymille kiintiötodistukset
viimeistään satovuoden "M5helmikuun lopussa 3.
4. Jäsenvaltioiden toimivaltainen elin jakaa toiseen lajikeryhmään
asetuksen (ETY) N:o 2075/92 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti siirrettyjen
takuukynnysten määrien vuoksi tuotantokiintiötodistuksiin merkityt
määrät tasapuolisesti ryhmittymään kuulumattomien yksittäisten tuotta-
jien ja tuotantokiintiötodistusten haltijoina olevien tuottajaryhmittymien
kesken 15 päivän kuluessa siitä, kun tällaista siirtoa koskeva asetus on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jako on tehtävä
jäsenvaltioiden vahvistamien ja julkaisemien puolueettomien arviointi-
perusteiden mukaisesti ottamalla huomioon asetuksen (ETY) N:o
2077/92 säännösten mukaisesti hyväksyttyjen toimialakohtaisten järjes-
töjen lausunto. Jäsenvaltioiden toimivaltainen elin korjaa tuotantokiin-
tiötodistuksiin merkityt määrät, jos kyseessä oleville ryhmittymään
kuulumattomille yksittäisille tuottajille ja tuottajaryhmittymille on
annettu tuotantokiintiötodistus 3 kohdassa tarkoitetun määräajan kulues-
sa.
23 artikla
Tuotantokiintiön myöntäminen ei rajoita tuotantokiintiöiden myöntämis-
tä seuraavina vuosina.
24 artikla
1. Jokaisen tuottajan kiintiö vastaa prosenttiosuutta, joka edustaa tämän
tuottamaa keskimäärää suhteessa asetuksen (ETY) N:o 2075/92 9
artiklan sekä tämän asetuksen 22 ja 25 artiklan mukaisesti laskettujen
keskimäärien summaan, ja prosenttiosuutta sovelletaan kunkin jäsenval-
tion takuukynnykseen kyseisen lajikeryhmän osalta.
2. Tuottajaryhmittymien tapauksessa kukin ryhmittymään kuuluva
tuottaja säilyttää ryhmittymästä poistuttuaan oikeuden omaan kiintiöön-
sä, joka on laskettu 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
3. Tuottajien osalta, jotka ovat aloittaneet tupakan viljelyn tai jotka ovat
nostaneet kiintiötään 29 artiklan 3 kohdan mukaisesti, tuotantokiintiöt on
laskettava seuraavalla tavalla:
— mainitun 29 artiklan 3 kohdan mukaisesti tehdyn jakamisen
jälkeisten satojen ja seuraavien kolmivuotisten tuotantokiintiöiden
jakamiseen asti mukautetut kiintiöt säilyvät ennallaan,
— kiintiöitä jaettaessa tuottaja saa tuotantokiintiön 1 kohdan säännös-
ten mukaisesti.
4. Tuottajat, jotka ovat nostaneet kiintiötään väliaikaisen luovutuksen
vuoksi, saavat kiintiöitä jaettaessa tuotantokiintiön, joka on suhteessa
toimitettuihin keskimääriin lukuun ottamatta luovutuksen kohteena
olevia tuotantokiintiöitä.
5. Tuottajat, jotka ovat nostaneet kiintiötään pysyvän luovutuksen
vuoksi, saavat kiintiöitä jaettaessa tuotantokiintiön, joka on suhteessa
toimitettuihin keskimääriin mukaan lukien luovutuksen kohteena olevat
tuotantokiintiöt.
6. Tuottajan prosenttiosuus ilmoitetaan vähintään neljän desimaalin
tarkkuudella. Kiintiöt vahvistetaan kilogrammoina.!B
!M1
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 16
25 artikla
1. Jalostettaviksi toimitettuja keskimääriä laskettaessa yhden sadon
tupakkaa pidetään kyseistä satoa koskevan kalenterivuoden aikana
toimitettuna. Edellä 9 artiklan 5 kohdan säännösten perusteella jalos-
tettaviksi toimitettuja määriä pidetään kuitenkin toimitettuina sen
satovuoden aikana, jona ne ovat olleet oikeutettuja palkkioon. Huomioon
otetaan ainoastaan tosiasiallisesti toimitettu tukeen oikeutettu tupakka.
2. Asetuksen (ETY) N:o 2075/92 5 artiklan a alakohdan mukaisesti
määriteltyjen tuotantoalueiden ulkopuolelle sijoittautuneiden tuottajien
toimittamia tupakkamääriä ei oteta huomioon ensimmäisessä kohdassa
tarkoitetussa laskelmassa.
26 artikla
1. Jos yhdessä jäsenvaltiossa tuotettu tupakka on jalostettu toisessa
jäsenvaltioissa, kiintiöt jaetaan 2, 3 ja 4 kohdan säännösten mukaisesti.
2. Jalostajajäsenvaltion on ilmoitettava kyseiselle tuottajajäsenvaltiolle
tuottajakohtaisesti ja lajikeryhmittäin eriteltynä tuottajajäsenvaltiosta
peräisin olevat raakatupakkamäärät, jotka on toimitettu jalostettavaksi
tuotantokiintiöiden laskemisessa käytettävien viitevuosien aikana ase-
tuksen (ETY) N:o 2075/92 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Ilmoitus on tehtävä viimeistään kyseistä satoa edeltävän vuoden 15
päivänä marraskuuta.
4. Tuottajajäsenvaltion on jaettava sen erityistakuukynnysmäärää vas-
taava määrä tuottajille, jotka ovat toimittaneet tupakkaa toiseen
jäsenvaltioon sijoittautuneille jalostajille 2 kohdassa tarkoitettujen
viitevuosien aikana.
Tuotantokiintiöitä jaettaessa viitevuosien aikana toiseen jäsenvaltioon
sijoittautuneille jalostajille tupakkaa toimittaneet tuottajat rinnastetaan
tuottajiin, jotka ovat toimittaneet tuotantonsa niiden omaan jäsenvaltioon
sijoittautuneelle yritykselle.
II LUKU
Tuotantokiintiötodistus
27 artikla
1. Jäsenvaltion on annettava asetuksen (ETY) N:o 2075/92 5 artiklan a
alakohdassa määritellylle tuotantoalueelle sijoittautuneille tuottajille
kutakin lajikeryhmää koskeva ja takuukynnysmäärien rajojen mukainen
todistus tuotantokiintiöstä.
Näissä tuotantokiintiötodistuksissa on mainittava erityisesti todistuksen-
haltija, lajikeryhmä sekä määrät, joita ne koskevat.
2. Jäsenvaltioiden on määritettävä tuotantokiintiötodistusten myöntä-
miseen sovellettava menettely sekä petostentorjuntaa koskevat toimen-
piteet asetuksen (ETY) N:o 2075/92 17 artiklan mukaisesti.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää tuotantokiintiötodistusten myöntämistä
koskevista vähimmäismääristä. Vähimmäismäärät saavat olla enintään
500 kilogrammaa.
4. Tuottajan esittäessä todisteen siitä, että tämän tuotanto on ollut
poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi epätavallisen alhainen sadon
osalta, joka kuuluu tämän viitejaksoon, jäsenvaltion on määritettävä
asianomaisen tuottajan pyynnöstä kyseisen sadon osalta tuottajan
kiintiötodistuksen laatimisessa huomioon otettava määrä; tämä määrä
ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin tuottajalle kyseisen sadon osalta
annettuihin kiintiötodistuksiin merkityt määrät.!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 17
III LUKU
Takuukynnyksen muuttaminen
28 artikla
1. Kun lajikeryhmälle vahvistettu yhtä satoa ja yhtä jäsenvaltioita
koskeva takuukynnys on suurempi kuin edelliseen satoon sovellettu
takuukynnys, viimeksi mainitun takuukynnyksen ylittävä määrä jaetaan
jäsenvaltion määräämiä ja julkaisemia puolueettomia ja yhdenmukaisia
perusteita noudattaen.
Jäsenvaltiot voivat erityisesti säätää, että lisämäärät jaetaan ensisijaisesti
tuottajille,
a) joiden kiintiötodistuksiin kuuluva määrä on laskenut suhteessa
edelliseen satovuoteen toisen lajikeryhmän osalta;
b) jotka pystyvät lisämäärän avulla järkiperäistämään kyseisten lajike-
ryhmien tupakkatuotantoa merkittävästi.
2. Kun lajikeryhmälle vahvistettu yhtä satoa ja yhtä jäsenvaltiota
koskeva takuukynnys on pienempi kuin edeltävään satovuoteen sovel-
lettava takuukynnys, vähennys jaetaan tuottajien kesken suhteutettuna
kunkin yksittäisen tuottajan viimeistä satovuotta edeltävän kolmen
vuoden aikana jalostettavaksi toimittamiin keskimääriin, sanotun kui-
tenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY) N:o 2075/92 14 artiklassa
säädetyn kiintiöiden takaisinosto-ohjelman soveltamista.
IV LUKU
Kansallinen kiintiöreservi
29 artikla
1. Jotta edistettäisiin tuottajien uudelleenkoulutusta ja maatalousyri-
tysten rakenneuudistusta, jäsenvaltiot perustavat kullekin satovuodelle
lajikeryhmäkohtaisen kansallisen kiintiöreservin.
2. Reserviin syötetään yksittäisille tuottajille ja tuottajaryhmittymille
myönnettyjen kiintiöiden tasaleikkauksilla vapautuneita kiintiöitä, jotka
jäsenvaltio vahvistaa 0,5 ja 2 prosentin välille kunakin vuonna samalle
lajikeryhmälle vahvistetusta takuukiintiöstä.
Jäsenvaltiot voivat lisäksi syöttää reserviin seuraavia:
— kunkin jäsenvaltion vahvistamia tasaleikkauksia, jotka ovat enintään
2 prosenttia niiden tuotantokiintiötodistusten määristä, joita pysyvä
luovutus koskee,
ja/tai
— tuotantokiintiöitä, joita ei ole käytetty viljelysopimusten tekemiseen
siihen vahvistettuun päivään mennessä.
3. Kansallinen reservi jaetaan tämän osaston I luvussa annettuja
säännöksiä ja asetuksen (ETY) N:o 2075/92 5 artiklan a alakohdan
mukaisesti hyväksyttyjä tuotantoalueita noudattaen tuottajien tai tuotta-
jiksi haluavien kesken kunkin jäsenvaltion määrittelemien puolueetto-
mien perusteiden mukaan.!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 18
!M6
Edellä olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan
soveltamisesta johtuvat tuotantokiintiöt voidaan jakaa viljelytodistusten
tekopäivälle vahvistettuun määräaikaan saakka.
4. Kun jonkin lajikeryhmän osalta säädetään takuukynnyksen alenta-
misesta seuraavana satovuonna, komissio voi asetuksen (ETY) N:o
2075/92 23 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen sallia, että
asianomainen jäsenvaltio myöntää enintään 10 prosentin määrän takuu-
kynnyksestä kansallisessa reservissä käytettävissä olevia saman lajike-
ryhmän määriä kyseiselle lajikeryhmälle etukäteen 2 kohdan toisen
alakohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti.
Määrät jaetaan jäsenvaltioittain kansallisesta reservistä myöntämistä
koskevien perusteiden mukaisesti ylimääräisinä tuotantokiintiöinä sille
satovuodelle, jonka aikana kyseiset kiintiöt jäivät käyttämättä.
V LUKU
Tuotantokiintiöiden siirto ja luovutus
30 artikla
Kiintiöitä voidaan siirtää tai luovuttaa väliaikaisesti tai pysyvästi.
31 artikla
1. Kun tupakantuotantotila siirtyy kolmannelle osapuolelle millä
tahansa perusteella, uusi viljelijä on oikeutettu koko viitekauden
aikaiseen tuotantokiintiötodistukseen siitä päivästä alkaen, jona toimi-
valtainen viranomainen rekisteröi sen.
Jäsenvaltioiden on asetettava määräaika ja/tai määräpäivä siirron
esittämiseksi toimivaltaiselle viranomaiselle rekisteröintiä varten. Jos
siirto on esitetty toimivaltaiselle viranomaiselle rekisteröitäväksi jäsen-
valtion vahvistaman määräajan jälkeen, oikeus tuotantokiintiötodis-
tukseen tulee voimaan seuraavasta satovuodesta alkaen, kuolem-
antapauksia lukuun ottamatta.
2. Jos ainoastaan osa tupakantuotantotilasta siirtyy kolmannelle
osapuolelle, uusi viljelijä on oikeutettu tuotantokiintiötodistukseen
suhteessa saamaansa viljelyalaan. Kyseiset osapuolet voivat kuitenkin
sopia, että tämä oikeus säilyy kokonaisuudessaan entisellä oikeuden-
omistajalla tai siirtyy kokonaisuudessaan uudelle oikeudenomistajalle.
3. Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista viljelyalat vuokranneen tuotta-
jan kiintiöoikeudet säilyvät tällä tuottajalla, kun maavuokrasopimus
päättyy.
4. Kun useat perheenjäsenet viljelevät tai ovat viljelleet yhdessä
tupakkatilaa, heidän on haettava ainoastaan yhtä tuotantokiintiötodistusta
sen yhteismäärän perusteella, johon heillä on oikeus.
32 artikla
1. Kyseisen jäsenvaltion antaessa tähän luvan tuottajat voivat vaihtaa
keskenään jonkun lajikeryhmän tuotantokiintiötodistukseen kuuluvat
oikeutensa toisen lajikeryhmän tuotantokiintiötodistukseen kuuluviin
oikeuksiin.
2. Edellä 1 kohdan säännösten mukainen tuotantokiintiötodistukseen
liittyvän oikeuden vaihto vastaa tuotantokiintiötodistusten laatimisessa
käytettyjen viitemäärien pysyvää luovutusta kyseisten tuottajien välillä.
33 artikla
1. Yksittäinen tuottaja voi luovuttaa jäsenvaltiossa toiselle yksittäiselle
tuottajalle joko väliaikaisesti tai pysyvästi tälle myönnetyissä tuotanto-!M7
!B
!M2
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 19
kiintiötodistuksissa olevat määrät osittain tai kokonaan, jos seuraavat
edellytykset täyttyvät:
a) kyseinen tuotantotodistus ei vielä sisälly viljelysopimukseen;
b) luovutuksen edunsaajalla on jo tuotantokiintiö kyseiselle lajikeryh-
mälle. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa tämän
edellytyksen koskemaan tapausta, jossa luovutetaan ainoastaan osa
kiintiötodistukseen merkityistä määristä;
c) luovutuksesta on tehty kirjallinen sopimus asianomaisten osapuolten
välillä, ja sopimuksessa on viittaus tuotantokiintiötodistukseen,
johon otetut määrät luovutetaan osittain tai kokonaan;
d) edellä c alakohdassa tarkoitettu sopimus toimitetaan toimivaltaisen
viranomaisen rekisteröitäväksi 30 päivän kuluessa tämän asetuksen
22 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun päivämäärän jälkeen;
e) alkuperäiskappale tuotantokiintiötodistuksesta, joka luovutetaan
osittain tai kokonaan, toimitetaan toimivaltaiselle viranomaiselle
luovutussopimuksen antamisen yhteydessä;
f) jos kiintiötodistuksensa luovuttava on tuottajaryhmittymän jäsen,
luovutuksen on oltava ryhmittymän hyväksymä, jos luovutuksen
edunsaaja ei ole saman tuottajaryhmittymän jäsen. Tuottajaryhmit-
tymän on annettava lupa, jos kukaan ryhmittymän jäsenistä ei ole
ilmaissut kiinnostustaan luovutusta koskeviin määriin tarjotuin
edellytyksin. Jos luovutus tapahtuu saman tuottajaryhmittymän
tuottajien välillä, ryhmittymälle on ilmoitettava luovutuksesta;
g) lopullinen luovutus koskee ainoastaan tuottajia, jotka voivat osoittaa,
että viljelysopimuksia on tehty viimeksi kuluneiden kolmen vuoden
aikana niiden kiintiöiden osalta, joita luovutus koskee.
2. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen rekisteröi ensimmäisen
kohdan c alakohdassa tarkoitetun sopimuksen "M5303 päivän
kuluessa sen jättämisestä varmistettuaan, että ensimmäisen kohdan a, b,
d, e, f ja g alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. Samana päivänä
jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen antaa:
— luovutuksen edunsaajalle täydentävän tuotantokiintiötodistuksen,
joka vastaa tuotantokiintiön luovutettuja määriä,
— tuottajalle, joka luovuttaa ainoastaan osan kiintiötodistuksessaan
olevasta määrästä, korvaavan tuotantokiintiötodistuksen; joka vastaa
luovuttamatta jääneitä määriä.
3. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetut tuotantokiintiön luovutukset
eivät voi koskea alle 100 kilogramman suuruisia määriä, paitsi kun on
kyse alle 100 kilogramman suuruisista tuotantokiintiöistä, jotka voidaan
luovuttaa kokonaisuudessaan. Alle 100 kilogramman luovutuksista on
kuitenkin annettava ilmoitus komissiolle.
VI LUKU
Kiintiöiden takaisinostaminen
34 artikla
1. Sovellettaessa asetuksen (ETY) N:o 2075/92 14 artiklan 1 kohdan
säännöksiä ja lukuun ottamatta 2 kohdan mukaisesti määriteltyjä herkkiä
tuotantoalueita ja/tai korkealaatuisia lajikeryhmiä, otetaan käyttöön
kiintiöiden takaisinosto-ohjelma, johon liittyy asetuksen (ETY) N:o
2075/92 8 artiklassa tarkoitettujen takuukynnysten määrien vastaava
vähentäminen, jotta helpotetaan niiden tuottajien uudelleenkoulutusta,
jotka itsenäisesti ja vapaaehtoisesti päättävät poistua alalta.!B
!M7
!B
!M6
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 20
2. Komissio määrittää jäsenvaltioiden ennen kunkin satovuoden 30
päivää toukokuuta esittämien ehdotusten perusteella herkät tuotanto-
alueet ja/tai korkealaatuiset lajikeryhmät, joihin ei sovelleta edeltävää
kohtaa, 25 prosentin rajoissa kunkin jäsenvaltion takuukynnyksestä.
3. Edellä 1 kohtaa sovelletaan ainoastaan tuottajiin, jotka voivat
osoittaa tehneensä viljelysopimuksia viimeksi kuluneiden kolmen
vuoden aikana niiden kiintiöiden osalta, joita takaisinosto-ohjelma
koskee.
35 artikla
1. Tuottajan, joka päättää poistua alalta 34 artiklan mukaisesti, on
ilmoitettava siitä kirjallisesti jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle
sekä yksittäisten tuottajien, jotka ovat ryhmittymän jäseniä, ollessa
kyseessä kyseiselle tuottajaryhmittymälle ennen kunkin satovuoden 1
päivää syyskuuta.
2. Jäsenvaltio julkistaa myyntiaikomuksen 1 päivän syyskuuta ja 31
päivän joulukuuta välisenä aikana, jotta muut tuottajat voivat ostaa
kiintiön ennen sen takaisinostamista.
Yksittäisillä tuottajilla, jotka kuuluvat samaan ryhmittymään kuin
tuottaja, joka on päättänyt poistua alalta ja samasta ryhmittymästä, on
tässä järjestyksessä etuoikeus muihin tuottajiin nähden ostaa takaisinos-
to-ohjelman puitteissa tarjotut kiintiöt.
3. Jos tuottajat eivät ole ostaneet kiintiöitä neljän kuukauden kuluessa,
ne ostetaan pysyvästi takaisin.
4. Sitä vuotta seuraavasta satovuodesta alkaen, jolloin alalta poistuva
tuottaja ilmoitti aikeestaan, kyseisen lajikeryhmän takuukynnystä
vähennetään takaisinostetulla määrällä.
36 artikla
Tuottajilla, joiden satovuoden 1999 kiintiöt ostetaan takaisin; on oikeus
satovuosia 2000, 2001 ja 2002 koskevia palkkioita maksettaessa saada
joka vuosi seuraavat summat:
— ryhmän I kiintiöt 0,67741 EUR/kg,— ryhmän II kiintiöt 0,54187 EUR/kg,— ryhmän III kiintiöt 0,54187 EUR/kg,— ryhmän IV kiintiöt 0,59591 EUR/kg,— ryhmän V kiintiöt 0,54187 EUR/kg,— ryhmän VI kiintiöt 0,93854 EUR/kg,— ryhmän VII kiintiöt 0,79635 EUR/kg,— ryhmän VIII kiintiöt 0,56904 EUR/kg.
Tuottajilla, joiden satovuoden 2000 kiintiöt ostetaan takaisin, on oikeus
satovuosia 2001, 2002 ja 2003 koskevia palkkioita maksettaessa saada
joka vuosi samat summat kuin ensimmäisessä kohdassa satovuoden 1999
osalta esitetään.!B
!M5
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 21
VII LUKU
Muut säännökset
37 artikla
Jäsenvaltiot voivat säätää, että tuotantokiintiöiden jakamista tai siirtoa
koskevat riidat on alistettava välittäjänä toimivan elimen ratkaistavaksi.
Jäsenvaltiot vahvistavat näiden elinten kokoonpanoa ja niiden käsittele-
miä asioita koskevat säännöt.
38 artikla
1. Jäsenvaltioiden on perustettava tietokanta, johon rekisteröidään
kutakin jalostusyritystä, tuottajaa ja tuottajaryhmittymää koskevat tiedot,
jotka mahdollistavat näiden laitoksen tai tilan tunnistamisen, näille
myönnettyihin tuotantokiintiötodistuksiin liittyvät kiintiöt tai määrät
sekä kaikki muut kiintiöjärjestelmän valvonnan kannalta hyödylliset
tiedot.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että
— tietokannoissa olevat tiedot säilyvät,— tietokantaa käytetään ainoastaan 1 kohtaa sovellettaessa,
— toteutetaan tietosuojan takaavia toimenpiteitä, erityisesti varkauksien
ja manipuloinnin varalta,
— tietokantaan rekisteröidyillä on tilaisuus tutustua itseään koskeviin
asiakirjoihin ilman kohtuuttomia viivästyksiä tai kustannuksia,
— tietokantaan rekisteröidyillä on oikeus vaatia itseään koskevien
tietojen perusteltujen muutosten huomioon ottamista ja erityisesti
oikeus vaatia vanhentuneiden tietojen poistamista säännöllisin
väliajoin.
3. Jalostusyritykset ja tuottajat:— eivät saa millään tavoin haitata tätä varten valittujen henkilöiden
hoitamaa tietokannan perustamista,
— toimittavat näille henkilöille kaikki tämän asetuksen soveltamiseksi
tarvittavat tiedot.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kunkin yksittäisen tuottajan tai
tarvittaessa kunkin tuottajan, joka on jonkin tuottajaryhmittymän jäsen,
viljelysopimuksen tekemistä varten käytetty kiintiö julkistetaan siten,
että kaikki asianomaiset tuottajat rajatulta tuotantoalueelta, sellaisena
kuin se on määriteltynä tämän asetuksen 9 artiklassa, saavat siitä tiedon,
jollei jäsenvaltioiden yksityisluonteisten tietojen suojaa koskevasta
lainsäädännöstä muuta johdu.
39 artikla
Kun tuotantokiintiöt vahvistetaan tuottajaryhmittymälle, joka on myös
itse tuottaja, jäsenvaltion on huolehdittava, että kyseinen määrä jaetaan
tasapuolisesti ryhmittymän kaikkien jäsenten kesken. Jäsenvaltioiden
käytössä on myös oltava jokaisen yksittäisen tuottajan tuotantoon
liittyviä tarkkoja tietoja, jotta tuotantokiintiöt voitaisiin tarvittaessa
jakaa yksittäisille tuottajille.
Tässä tapauksessa I luvun säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin jakoon
ryhmittymän jäsenten kesken; ryhmittymän kaikkien jäsenten antaessa
suostumuksensa ryhmittymä voi kuitenkin toteuttaa erilaisen jaon, jotta
tuotanto saataisiin järjestettyä paremmin.!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 22
VI OSASTO
Erityistuki
40 artikla
1. Asetuksen (ETY) N:o 2075/92 4 a artiklan 5 kohdassa tarkoitettu
erityistuki vastaa kahta prosenttia palkkiosta.
2. Ryhmittymät voivat käyttää erityistukea ainoastaan seuraaviin
tarkoituksiin ja viimeistään satovuotta seuraavan vuoden 30 päivään
kesäkuuta mennessä lajikeryhmien VI, VII ja VIII osalta ja satovuotta
seuraavan vuoden 15 päivään kesäkuuta mennessä muiden lajikeryhmien
osalta:
— teknisen henkilöstön palkkaamiseen tuottajien avuksi näiden tuotan-
non laadun parantamiseksi ja ympäristön huomioonottamisen edis-
tämiseksi,
— varmennettujen siementen tai lisäysaineiston sekä muiden tuotteen
laadun parantamista edistävien tuotantokeinojen antamiseen ryhmit-
tymän jäsenten käyttöön,
— ympäristönsuojelua koskeviin toimenpiteisiin,— jäsentuottajien toimittamien, tuotteiden arvostuksen lisäämisen
mahdollistavien, infrastruktuuriin liittyvien toimenpiteiden toteutta-
miseen ja erityisesti tupakan lajittelulaitteistojen käyttöönottoon,
— hallinnollisen henkilöstön palkkaamiseen palkkion hallinnoimiseksi
ja yhteisön säännösten noudattamisen varmistamiseksi ryhmittymäs-
sä,
— jäljempänä 42 artiklan mukaisesti muodostetuista vakuuksista
aiheutuneiden kulujen korvaamiseen.
3. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelma-
kohdassa tarkoitettujen kustannusten on vastattava vähintään 30:tä
prosenttia satovuoden 1999, 40:tä prosenttia satovuoden 2000 ja 50:tä
prosenttia sitä seuraavien satovuosien erityistuen kokonaismäärästä.
41 artikla
Jos erityistuen maksaa muu kuin se jäsenvaltio, jossa jalostus on
tapahtunut, sen on toimitettava tuen maksamisesta vastaavalle jäsenval-
tiolle tämän pyynnöstä kaikki 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut todisteet,
asiakirjat ja tositteet.
42 artikla
1. Jäsenvaltioiden on maksettava tuottajaryhmittymälle tämän hake-
muksesta erityistuen ennakkoa. Ennakon suuruus vahvistetaan sen
tupakkamäärän perusteella, jonka ryhmittymä on toimittanut jalos-
tusyritykseen hakemuksen tekohetkellä. Jäsenvaltioiden on vahvistettava
ennakon maksamisen täydentävät edellytykset.
2. Erityistuen ennakon maksamisen edellytyksenä on, että annetaan
vakuus, joka on suuruudeltaan vähintään kyseisen ennakon määrä 15
prosentilla korotettuna.
3. Vakuus vapautetaan esitettäessä tämän asetuksen 18 artiklan 1
kohdassa tarkoitetut todisteet erityistuen maksuperusteiden olemas-
saolosta.!B
!M2
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 23
VII OSASTO
Tarkastukset ja seuraamukset
I LUKU
Tarkastukset
43 artikla
Tarkastettaessa sitä, että tämän asetuksen säännöksiä on noudatettu,
sovelletaan komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 seuraavia artikloja:
— tukien myöntämisedellytysten noudattamisen tehokkaan tarkastuk-
sen osalta 6 artiklan 1 kohta,
— kansallisten lisäseuraamusten ja ylivoimaisten esteiden osalta 11
artikla,
— tarkastuskertomusten osalta 7 a artikla,
— paikalla tehtävien tarkastusten osalta 7 b artikla,
— perusteettomien maksujen osalta 14 artikla.
44 artikla
1. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön tarkastusjärjestelmä, jotta
varmistetaan tehokkaasti tässä asetuksessa ja asetuksessa (ETY) N:o
2075/92 annettujen säännösten noudattaminen, ja niiden on toteutettava
kaikki näiden asetusten soveltamiseksi tarvittavat lisätoimenpiteet.
Tarkastukset koostuvat seuraavista tekijöistä:
a) hallinnolliset tarkastukset;
b) paikalla tehtävät tarkastukset;
c) tupakanlehtien toimitusten tarkastukset;
d) tupakan ensimmäisen asteen jalostusvaiheen ja kauppakunnostus-
toimenpiteiden tarkastus.
2. Jäsenvaltioiden on autettava tarpeen mukaan toinen toisiaan tässä
asetuksessa säädettyjen tarkastusten toteuttamiseksi ja jos ne käyvät
keskenään tupakanlehtiä koskevaa kauppaa.
45 artikla
Hallinnolliset tarkastukset koostuvat seuraavista ristiintarkastuksista:
a) niihin lohkoihin liittyvät tarkastukset, joilla ilmoitetaan viljeltävän
tupakkaa, ja myös neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 2
artiklassa säädettyyn tietokantaan liittyvät tarkastukset, jotta estetään
samasta sadosta saatavan tuen perusteeton päällekkäisyys. Kaikki
lohkot, joilla ilmoitetaan viljeltävän tupakkaa, on tarkastettava;
b) sen varmistaminen, että tämän asetuksen 2 artiklan 3 kohtaa
noudatetaan.
Vuotta 1999 koskevat ristiintarkastukset voidaan tehdä näyte-erän
perusteella.!B
!M7
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 24
46 artikla
1. Paikalla tehtävät tarkastukset tehdään riskinarvioinnin jälkeen.
Jäsenvaltioiden on tehtävä puolueettomia tarkastuksia paikalla seuraa-
vien seikkojen varmistamiseksi:
a) viljelysopimuksessa olevat tiedot, erityisesti pinta-ala, viljeltyjen
lajikkeiden ryhmä sekä 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut varastoidut
tupakkamäärät.
Pinta-ala määritetään käyttämällä toimivaltaisen viranomaisen mää-
rittelemiä soveltuvia keinoja ja varmistamalla vähintään vastaava
mittaustarkkuus kuin virallisissa kansallisissa säännöksissä mittauk-
silta edellytetty tarkkuus. Tämä viranomainen vahvistaa sallitut
vaihteluvälit ottaen huomioon erityisesti käytetyn mittaustekniikan,
käytettävissä olevien virallisten asiakirjojen tarkkuuden, paikalliset
olosuhteet (esimerkiksi lohkojen kaltevuuden tai muodon).
Tarkastuksen on koskettava jokaisen jalostusyrityksen osalta vähin-
tään viittä prosenttia lajikeryhmittäin rekisteröityjen viljelysopimus-
ten koskemista yksittäisistä tuottajista; toimivaltaisen viranomaisen
on määritettävä näytteet, joita tarkastukset koskevat, erityisesti
riskinarvioinnin ja sopimusten eri määrien edustavuuden perusteella.
Jäsenvaltio voi päättää, että se tarkastaa koko näytteen tai osan siitä
kaukokartoitustekniikalla;
b) tämän asetuksen 40 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 18 artiklan 3 ja 4
kohdan noudattaminen.
Tarkastus on tehtävä kussakin jäsenvaltiossa vuosittain vähintään 30
prosentille tuottajaryhmittymistä. Toimivaltaisen viranomaisen on
määritettävä tarkastettavan näytteen suuruus erityisesti tuottajaryh-
mittymän koon edustavuuden perusteella.
2. Riskinarvioinnissa on otettava huomioon:
— raakatupakkamäärät suhteessa pinta-aloihin, joilla ilmoitetaan vil-
jeltävän tupakkaa,
— edeltävien vuosien tarkastusten tulokset,
— muut jäsenvaltioiden erikseen määrittelemät tekijät.
3. Jos paikalla tehtävissä tarkastuksissa ilmenee merkittäviä sääntöjen-
vastaisuuksia jollakin tuotantoalueella tai sen osassa, toimivaltaisten
viranomaisten on toteutettava lisätarkastuksia kuluvan vuoden aikana, ja
lisättävä tarkastusten prosenttimäärää seuraavana vuonna kyseisellä
tuotantoalueella tai sen osassa.
47 artikla
1. Toimivaltaisen tarkastuselimen on tarkastettava jokainen toimitus.
Jokaiseen toimitukseen on oltava toimivaltaisen tarkastuselimen lupa, ja
asiasta on ilmoitettava ennakolta, jotta viranomainen voi tarkistaa
toimituspäivämäärän. Kyseisessä tarkastuksessa on varmistettava, että
toimivaltainen tarkastuselin on ennakolta antanut luvan toimitukseen.
2. Kun toimitus tapahtuu 16 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa
tarkoitettuun hyväksyttyyn ostokeskukseen, jalostamatonta tupakkaa ei
saa tarkastuksen jälkeen siirtää ostokeskuksesta muualle kuin jalos-
tuslaitokseen. Tarkastuksen jälkeen tupakka on kerättävä eriin. Erien
siirtämiselle jalostuslaitokseen on oltava toimivaltaisen tarkastuselimen
kirjallinen lupa, ja kyseisen elimen on saatava siitä ennakolta tieto, jotta
voidaan täsmällisesti tunnistaa siirtoon käytettävä kuljetusväline, sen
reitti, lähtö- ja saapumisajankohta sekä kuljetettavat erilliset tupakkaerät.
3. Kyseistä tupakkaa jalostuslaitokseen vastaanotettaessa toimivaltaisen
tarkastuselimen on todennettava toimitetut erät erityisesti punnitsemalla,
että kyseiset erät ovat tosiasiallisesti samat kuin ostokeskuksissa
tarkastetut erilliset erät.
Toimivaltainen tarkastuselin vahvistaa toimenpiteiden valvonnan kan-
nalta tarpeellisina pitämänsä erityisedellytykset.!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 25
48 artikla
1. Tupakan ensimmäisen asteen jalostusvaiheen ja kauppakunnostus-
toimenpiteiden tarkastus tehdään riskinarvioinnin jälkeen. Jäsenvaltioi-
den on tehtävä puolueettomia tarkastuksia sen varmistamiseksi, että
noudatetaan tämän asetuksen 7 artiklan säännöksiä, 9 artiklan 3 kohdan j
alakohdassa säädettyä ostohinnan maksamisen määräaikaa sekä 20
artiklan 3 kohdassa säädetyn summan maksamisen määräaikaa.
2. Ensimmäisen asteen jalostusvaiheessa ja kauppakunnostustoimenpi-
teiden yhteydessä tehdyillä tarkastuksilla on lisäksi voitava varmistaa
jokaisen tarkastettavan yrityksen osalta yhteisössä tuotettujen tai
kolmansista maista peräisin tai lähtöisin olevien tarkastusten alaisten
tupakanlehtien määrä, ja niillä on taattava, että kyseisen tarkastuksen
alaista tupakkaa ei siirretä pois ennen kuin ensimmäisen asteen
jalostusvaihe ja kauppakunnostustoimenpiteet on suoritettu ja ettei
mitään tupakkaerää voida esittää tarkastettavaksi useita kertoja. Näihin
tarkastuksiin on sisällyttävä:
a) jalostusyrityksen varastojen puolueeton tarkastus;b) tarkastus siinä vaiheessa, kun tupakka siirretään pois tarkastus-
paikalta ensimmäisen jalostusasteen ja kauppakunnostustoimenpi-
teiden jälkeen;
c) kaikki jäsenvaltion tarpeellisiksi katsomat lisätoimenpiteet, erityi-
sesti sen välttämiseksi, että palkkiota ei makseta kolmansista maista
peräisin tai lähtöisin olevalle raakatupakalle.
3. Tupakan ensimmäisen asteen jalostusvaiheen ja kauppakunnostus-
toimenpiteiden tarkastusten on koskettava vähintään viittä prosenttia
ensimmäisen jalostusasteen yrityksistä; toimivaltaisen viranomaisen on
määritettävä näytteet, joita tarkastukset koskevat, erityisesti riskinarvi-
oinnin ja yritysten eri kokojen edustavuuden perusteella.
4. Riskinarvioinnissa on otettava huomioon:— edeltävien vuosien tarkastusten tulokset,— kehitys edeltävään vuoteen verrattuna,— muut jäsenvaltioiden erikseen määrittelemät tekijät.Edellä 2 kohdassa tarkoitetut tarkastukset on tehtävä samassa paikassa,
jossa tupakanlehdet jalostetaan. Asianomaisten yritysten on ilmoitettava
kirjallisesti valtion määrittelemässä määräajassa toimivaltaisille elimille
paikat, joissa jalostus tapahtuu. Tätä varten jäsenvaltiot voivat määrätä
ensimmäisen jalostusasteen yrityksiä toimittamaan tietoja toimivaltaisille
elimille.
II LUKU
Seuraamukset
49 artikla
Tämän luvun säännöksiä ei sovelleta ylivoimaisen esteen sattuessa.
50 artikla
1. Jos tarkastuksessa todetaan, että tupakantaimia ei ole siirtoistutettu
viljelysopimuksessa ilmoitettuun lohkoon satovuoden 15 päivään
kesäkuuta mennessä, yksittäinen tuottaja menettää:
a) 50 prosenttia palkkiosta kuluvan satovuoden ajalta, jos siirtoistutus
tapahtuu viimeistään 30 päivänä kesäkuuta,
b) kaikki oikeudet saada palkkiota kuluvan satovuoden osalta, jos
siirtoistutus tapahtuu 30 päivän kesäkuuta jälkeen mutta viimeistään
30 päivänä heinäkuuta.!B
!M21998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 26
Jos yksittäinen viljelijä ei viljele tupakkaa tai jos siirtoistutus tapahtuu
kuluvan satovuoden 30 päivän heinäkuuta jälkeen, hän menettää kaikki
oikeudet saada palkkiota kuluvan satovuoden ajalta sekä mahdollisuuden
saada tuotantokiintiö seuraavaksi satovuodeksi.
2. Jos tosiasiallisesti viljelty pinta-ala on enemmän kuin 10 prosenttia
pienempi kuin ilmoitettu viljelyala, asianomaiselle tuottajalle kuluvan
satovuoden aikana maksettavaa palkkiota sekä seuraavana satovuonna
myönnettävää kiintiötä pienennetään kaksinkertaisesti todettuun eroon
nähden.
2a. Edellä 2 kohdan soveltamistapauksia lukuun ottamatta jos lohko,
jolla tupakkaa tuotetaan, poikkeaa rekisteröidyssä viljelysopimuksessa
ilmoitetusta lohkosta, asianomaiselle tuottajalle kuluvalta satovuodelta
maksettavaa palkkiota alennetaan viisi prosenttia.
2b. Jos 1, 2 ja 2 a kohdassa tarkoitettuja seuraamuksia on sovellettava, ja
yksittäinen tuottaja on tuottajaryhmittymän jäsen, tämän ryhmittymän
erityistukea alennetaan määrällä, joka on puolet tuottajan osalta
sovelletusta vähennyksestä. Jos mainittuja seuraamuksia sovelletaan
kahtena perättäisenä vuotena, niiden määrä on kaksinkertaistettava
kolmannesta vuodesta alkaen.
3. Jos 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja seuraamuksia sovelletaan ja
yksittäinen tuottaja on tuottajaryhmittymän jäsen, kiintiötodistuksessa
ilmoitettuja tuotantokiintiöitä vähennetään sen tuottajan, jota seuraamus
koskee kyseessä olevana satovuonna, tuotantokiintiöön liittyvien seur-
aamuksella tarkoitettujen tarkkojen määrien mukaan, eikä määrää ole
mahdollista jakaa eri tavalla tuottajaryhmittymän jäsenten kesken.
4. Jos tarkastusta ei voida toteuttaa tuottajasta johtuvista syistä,
pinta-alaa ei katsota viljellyksi.
Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja seuraamuksia ei sovelleta silloin kun
tuottaja tai jalostaja on ilmoittanut toimivaltaiselle elimelle kirjallisesti
erot ennen tarkastuksia, ja jos viljelijä osoittaa pinta-alan määrittämistä
varten, että hän on käyttänyt oikein toimivaltaisen viranomaisen kyseisen
lohkon pinta-alan määrittämiseksi hyväksymiä tietoja, lukuun ottamatta
kulkuteitä ja aitauksia.
5. Jos toimivaltainen tarkastuselin löytää tarkastuksessa sellaista
tupakkaa, josta ei ole tehty 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ilmoitusta,
ilmoittamatta jätetty määrä on vähennettävä kaksinkertaisena tuottajalle
seuraavana satovuonna kuuluvaan kiintiötodistukseen merkittävästä
määrästä.
51 artikla
1. Jos tuottajaryhmittymä ei noudata tämän asetuksen liitteessä V
tarkoitettuja palkkion myöntämissääntöjä, se menettää oikeutensa
erityistukeen kuluvana satovuotena. Hyväksyntä peruutetaan sellaiselta
tuottajaryhmittymältä, joka rikkoo sääntöjä toistamiseen toisen tarkas-
tuksen yhteydessä.
Laskuvirheet aiheuttavat erityistuen vähentämisen kuluvalta satovuodel-
ta. Mainittu vähennys, jonka jäsenvaltio vahvistaa, on 1-20 prosenttia
virheen vakavuuden mukaan. Tuottajaryhmittymän on korjattava todet-
tujen virheiden seuraukset.
2. Jos tuottajaryhmittymä ei noudata 40 artiklan 2 ja 3 kohdassa
tarkoitettuja sääntöjä, erityistukea vähennetään 20-50 prosenttia virheen
vakavuuden mukaan. Hyväksyntä peruutetaan sellaiselta tuottajaryhmit-
tymältä, joka rikkoo sääntöjä toistamiseen.
Jos tämän asetuksen 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun palkkion kiinteän
osan ja palkkion muuttuvan osan kokonaismäärän maksamista tuottajal-
le, joka on tuottajaryhmittymän jäsen, koskeva määräaika ylitetään 30
päivällä, erityistukea vähennetään 20 prosenttia. Kukin 30 päivän
lisäjakso enintään 150 päivään asti johtaa erityistuen vähentämiseen 20
prosentin lisämäärällä.!M2
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 27
3. Tuottajaryhmittymän, jonka hyväksyntä on peruutettu 1 ja 2 kohdan
mukaisesti, hallinnosta vastaavat henkilöt eivät voi vastata muiden
tuottajaryhmittymien hallinnosta eivätkä jättää hyväksymishakemusta
seuraamuksen soveltamisvuoden aikana, jos hyväksynnän peruuttaminen
johtuu hallinnosta vastaavan henkilön tahallisesta tai törkeästä laimin-
lyönnistä.
4. Hyväksynnän peruuttamiseen sovelletaan 6 artiklassa annettuja
säännöksiä.
52 artikla
Jos jalostamatonta tupakkaa ei ole toimitettu 16 artiklan 1 kohdan
toisessa alakohdassa tarkoitettuihin paikkoihin tai siirrettäessä 47
artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tupakkaeriä ostokeskuksesta jalos-
tuslaitokseen niiden kuljettajalla ei ole toisessa alakohdassa tarkoitettua
kuljetuslupaa, säännösten vastaisen tupakan haltuunsa ottaneen jalos-
tusyrityksen on maksettava jäsenvaltiolle kyseisestä tupakkamäärästä
maksettavia palkkioita vastaava rahasumma. Tämä summa kirjataan
Euroopan maatalouden tuki- ja ohjausrahaston (EMOTR) hyväksi.
53 artikla
1. Jos 9 artiklan 3 kohdan j alakohdassa säädetty ostohinnan
maksamisen määräaika sekä 20 artiklan 3 kohdassa säädetyn summan
maksamisen määräaika ylitetään 30 päivällä, ensimmäisen jalostusasteen
yrityksen hyväksyntä peruutetaan yhdeksi vuodeksi. Kukin 30 päivän
lisäjakso johtaa hyväksynnän peruuttamiseen yhdeksi lisävuodeksi ja
enintään kolmeksi vuodeksi.
2. Peruuttamisjakson päätyttyä ensimmäisen jalostusasteen yrityksen
on jätettävä uusi hyväksymishakemus.
3. Ensimmäisen jalostusasteen yrityksen, jonka hyväksyntä on peruu-
tettu, hallinnosta vastaavat henkilöt eivät voi vastata muiden hyväksyt-
tyjen ensimmäisen jalostusasteen yritysten hallinnosta eivätkä jättää
hyväksymishakemusta seuraamuksen ensimmäisen soveltamisvuoden
aikana, jos hyväksynnän peruuttaminen johtuu hallinnosta vastaavan
henkilön tahallisesta tai törkeästä laiminlyönnistä.
VIII OSASTO
Tiedonannot komissiolle
54 artikla
Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viipymättä:
a) 3 artiklan 1 kohdan f alakohdan toisen alakohdan säännösten
soveltaminen;
b) tuottajaryhmittymän hyväksynnän hylkääminen tai peruuttaminen
sekä hylkäämisen tai peruuttamisen syyt;
c) toimivaltaisten elinten nimet ja osoitteet viljelysopimusten rekis-
teröimiseksi sekä kunkin jäsenvaltion hyväksymien ensimmäisen
jalostusasteen yritysten nimet ja osoitteet. Komissio julkaisee
luetteloa näistä elimistä ja hyväksytyistä ensimmäisen jalostusasteen
yrityksistä Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa;
d) 12 artiklan ensimmäisen kohdan soveltaminen;
e) 20 artiklan ensimmäisen kohdan soveltaminen;
f) päätökset, jotka se aikoo tehdä 27 artiklan 4 kohdan soveltamiseksi;
g) 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti toteutetut toimenpiteet;!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 28
h) 29 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaiset kansalliseen reserviin
syöttämisen yksityiskohtaiset säännöt ja kansallisen reservin jaka-
misen puolueettomat arviointiperusteet;
i) 33 artiklan mukaiset pysyvästi luovutetut määrät lajikeryhmittäin;j) 35 artiklan mukaiset määrät, joita kiintiöiden takaisinostohakemuk-
set koskevat, sekä takaisinostetut määrät lajikeryhmittäin;
k) tämän asetuksen mukaisesti toteutetut kansalliset toimenpiteet;l) muut komission edellyttämät tiedot järjestelmän moitteetonta
hallintoa varten;
m) jäsenvaltion vahvistamat puolueettomat arviointiperusteet, jotka
koskevat 22 artiklan 4 kohdan mukaista toiseen lajikeryhmään
siirrettyjen takuukiintiöiden määrien jakoa.
Yhdennetyn järjestelmän mukaisesti perustetulla tietokannalla täyden-
netään tässä artiklassa määriteltyjen tietojen toimittamista.
IX OSASTO
Siirtymä- ja loppusäännökset
55 artikla
1. Poiketen siitä, mitä 3 artiklan 1 kohdan f alakohdan toisessa
luetelmakohdassa tarkoitetaan, useaan tuottajaryhmittymään kuuluva
tuottaja voi satovuoden 1999 osalta ilmoittaa luopuvansa jäsenyydestä
ilmoittamalla siitä kirjallisesti ryhmittymälle viimeistään 31 päivänä
tammikuuta 1999.
2. Poiketen siitä, mitä 22 artiklan 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot
toimittavat yksittäisille tuottajille, jotka eivät ole tuottajaryhmittymän
jäseniä, ja tuottajaryhmittymille kiintiötodistukset satovuoden 1999
osalta viimeistään 15 päivänä huhtikuuta.
3. Poiketen siitä, mitä 10 artiklan 1 kohdassa säädetään, ylivoimaista
estettä lukuun ottamatta viljelysopimukset on tehtävä satovuoden 1999
osalta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta.
56 artikla
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 3478/92, (ETY) N:o 84/93 ja (EY) N:o
1066/95 tämän asetuksen soveltamispäivästä alkaen.
57 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan satovuodesta 1999 alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.!B
!M1
!B
!M3
!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 29
LIITE I
TUOTTAJARYHMITTYMIEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEV AT TAKUUKYNNYSTEN PROSENTTIMÄÄRÄT
JÄSENV ALTION TAI ERITYISALUEEN MUKAAN
Tuottajaryhmittymän sijoittautumisjäsenvaltio tai erityisalue Prosenttimäärä
Saksa, Espanja (Kastilia-Léonia, Navarraa ja Campezon aluetta Baskimaassa lukuunottamatta), Ranska (Nord-Pas-de-Calais’ta ja Picardieta lukuun ottamatta), Italia,Portugali (Azorien itsehallintoaluetta lukuun ottamatta), Belgia ja Itävalta2%
Kreikka (Epirusta lukuun ottamatta), Azorien itsehallintoalue (Portugali), Nord-Pas-
de-Calais ja Picardie (Ranska)1%
Kastilia-Léon (Espanja), Navarra (Espanja), Campezon alue Baskimaassa (Espanja) ja
Epirus (Kreikka). 0,4 %!
B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 30
LIITE II
HYVÄKSYTYT TUOTANTOALUEET
Lajikeryhmä asetuksen (ETY) N:o
2075/92 mukaisestiJäsenvaltio Tuotantoalueet
I. Flue cured Saksa Schleswig-Holstein, Niedersachsen, Baijeri, Rheinland-Pfalz, Baden-
Württemberg, Hessen, Saarland, Brandenburg, Mecklenburg-Pom-
meri, Sachsen, Sachsen-Anhalt, Thüringen
Kreikka Traakia, Itä-Makedonia, Keski-Makedonia, Länsi-Makedonia, Thes-
salia, Epirus, itäinen Keski-Kreikka, läntinen Keski-Kreikka, Pelo-ponnesos
Ranska Akvitania, Midi-Pyrénées, Auvergne-Limousin, Champagne-Ardenne,
Alsace-Lorraine, Rhône-Alpes, Franche-Comté, Provence-Alpes-Côte
d’Azur, Pays-de-Loire, Centre, Poitou-Charente, Bretagne, Langue-doc-Roussillon, Normandia, Bourgogne, Nord-Pas-de-Calais, Picardieja Île-de-France
Italia Friuli, Veneto, Lombardia, Piemonte, Toscana, Marche, Umbria,
Lazio, Abruzzi, Molise, Campania, Basilicata, Apulia ja Calabria
Espanja Extremadura, Andalusia, Kastilia-León, Kastilia-La ManchaPortugali Beira Interior, Ribatejo Oeste, Alentejo, Azorien itsehallintoalueItävalta Burgenland, Niederösterreich, Oberösterreich, Steiermark
II. Light air cured Belgia Flanderi, Hainaut, Namur, Luxemburg
Saksa Rheinland-Pfalz, Baden-Württemberg, Hessen, Saarland, Baijeri,
Brandenburg, Mecklenburg-Pommeri, Sachsen, Sachsen-Anhalt, Thü-
ringen
Kreikka Itä-Makedonia, Keski-Makedonia, Länsi-Makedonia, ThessaliaRanska Akvitania, Midi-Pyrénées, Auvergne, Limousin, Alsace, Lorraine,
Rhône-Alpes, Provence-Alpes-Côte d’Azur, Franche-Comté, Pays-de-Loire, Centre, Poitou-Charente, Bretagne, Bourgogne ja Languedoc-Roussillon, Champagne-Ardenne, Picardie, Nord-Pas-de-Calais, Nor-
mandia, Réunion ja Île-de-France
Italia Veneto, Lombardia, Piemonte, Umbria, Emilia-Romagna, Lazio,
Abruzzi, Molise, Campania, Basilicata, Apulia, Sisilia, Friuli,Toscana, Marche
Espanja Extremadura, Andalusia, Kastilia-León, Kastilia-La ManchaPortugali Beiras, Ribatejo Oeste, Entre Duero e Minho, Trás-os-Montes,
Azorien itsehallintoalue
Itävalta Burgenland, Niederösterreich, Oberösterreich, Steiermark
III. Dark air cured Belgia Flanderi, Hainaut, Namur, Luxemburg
Saksa Rheinland-Pfalz, Baden-Württemberg, Hessen, Saarland, Baijeri,
Brandenburg, Mecklenburg-Pommeri, Sachsen, Sachsen-Anhalt, Thü-
ringen
Ranska Akvitania, Midi-Pyrénées, Languedoc-Roussillon, Auvergne, Limou-
sin, Poitou-Charentes, Bretagne, Pays-de-Loire, Centre, Rhône-Alpes,Provence-Alpes-Côte d’Azur, Franche-Comté, Alsace, Lorraine,Champagne-Ardenne, Picardie, Nord-Pas-de-Calais, Normandia ja
Bourgogne, Réunionin saari
Italia Friuli, Trentino, Veneto, Toscana, Lazio, Molise, Campania, Apulia,
Sisilia
Espanja Extremadura, Andalucia, Kastilia-León, Kastilia-La Mancha, Valen-
cia, Navarre, Rioja, Katalonia, Madrid, Galicia, Asturias, Cantabria,Campezon alue Baskimaassa, La Palma (Kanariansaaret)
Itävalta Burgenland, Niederösterreich, Oberösterreich, Steiermark
IV . Fire cured Italia Veneto, Toscana, Umbria, Lazio, Campania, Marche
Espanja Extremadura, Andalusia!
M31998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 31
Lajikeryhmä asetuksen (ETY) N:o
2075/92 mukaisestiJäsenvaltio Tuotantoalueet
V. Sun cured Kreikka Länsi-Makedonia, Thessalia, Epirus, itäinen Keski-Kreikka, läntinen
Keski-Kreikka, Peloponnesos, Traakia ja saaret
Italia Lazio, Abruzzi, Molise, Campania, Basilicata, Apulia ja Sisilia
VI. Basmas Kreikka Traakia, Itä-Makedonia, Keski-Makedonia, Länsi-Makedonia, Thes-
salia läntinen Keski-Kreikka,
VII. Katerini ja sen kaltaiset
lajikkeetKreikka Itä-Makedonia, Keski-Makedonia, Länsi-Makedonia, Thessalia, Epi-
rus, itäinen Keski-Kreikka, läntinen Keski-Kreikka
VIII. Perinteinen Kaba Koulak,
Elassona, Myrodata d’Ag-rinion, ZichnomyrodataKreikka Itä-Makedonia, Keski-Makedonia, Länsi-Makedonia, Thessalia, Epi-
rus, itäinen Keski-Kreikka, läntinen Keski-Kreikka, Peloponnesos jasaaret, Traakia!
M31998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 32
LIITE III
VÄHIMMÄISLAATUV AATIMUKSET
Tupakan, josta voidaan myöntää asetuksen (ETY) N:o 2075/92 3 artiklassa
säädettyä palkkiota, on oltava kyseiselle lajikkeelle tyypilliset ominaisuudethuomioon ottaen laadultaan virheetöntä, kunnollista ja myyntikelpoista, eikä siinä
saa olla:
a) lehtien palasia;
b) lehdissä pahoja raesateiden aiheuttamia vaurioita;c) lehtiä, joissa vakavia virheellisyyksiä ja joiden pinta-alasta yli kolmasosa on
vahingoittunut;
d) lehtiä, joiden pinta-alasta taudit tai hyönteiset ovat vaurioittaneet yli 25
prosenttia;
e) lehtiä, joissa on torjunta-aineiden jäämiä;f) lehtiä, jotka eivät ole kypsiä tai jotka ovat selvästi vihreitä;
g) jäätyneitä lehtiä;
h) homehtuneita tai mädäntyneitä lehtiä;i) lehtiä, joiden suonet eivät ole kuivuneet, ovat kosteat tai mädäntyneet tai
joiden lehtiruodit ovat liian paksut tai voimakkaat;
j) versoista lähtöisin olevia lehtiä;k) lehdissä lajikkeelle epätavallista hajua;
l) lehdissä maata;
m) lehtiä, joiden kosteuspitoisuus ylittää yli 4 pisteellä liitteessä IV vahvistetun
kosteuspitoisuuden.!
B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 33
LIITE IV
ASETUKSEN 15 ARTIKLASSA TARKOITETUT KOSTEUSPITOISUU-
DET
Lajikeryhmä Kosteuspitoisuus(%)
I. Flue cured 16
II. Light air cured
Saksa, Ranska, Belgia, Itävalta, Portugal —
Azorien itsehallintoalue 22
Muut jäsenvaltiot ja muut Portugalin hyväksytyt
tuotantoalueet 20
III. Dark air cured
Belgia, Saksa, Ranska, Itävalta 26
muut jäsenvaltiot 22
IV . Fire cured 22
V. Sun cured 16
VI. Basmas 16
VII. Katerini 16
VIII. Perinteinen Kaba Koulak, Elassona, Myrodata
d’Agrinion, Zichnomyrodata 16!B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 34
LIITE V
A. Palkkion jakamista koskeva yksityiskohtainen sääntö
1. Palkkio koostuu seuraavista osista:
— erityistuki = 2 prosenttia palkkiosta,
— tuen muuttuva osa = tuen prosenttiosuus, jota mukautetaan
lajikeryhmittäin ja jäsenvaltioittain, siten kuin se on vahvistettu
seuraavassa B kohdassa ja noudattaen tämän asetuksen 15 artiklan 1
kohdan säännöksiä,
— palkkion kiinteä osa = erotus, joka jää jäljelle, kun palkkiosta on
vähennetty rahaston osuus ja palkkion muuttuvaan osaan on lisättyerityistuki.
2. Asetuksen (ETY) N:o 2075/92 3 artiklan 2 kohdassa vahvistettu lisätuki
lisätään palkkion kiinteään osaan.
B. Muuttuvan osan ja palkkion välinen suhde
1999
I
Flue-curedII
Light
air-curedIII
Dark
air-curedIV
Fire-curedV
Sun-curedMuut
VI
BasmasVII
KateriniVIII
K. Koulak
Italia 20 % 20 % 20 % 20 % 25 % 15 %
Kreikka 20 % 20 % 25 % 15 % 15 % 15 %Espanja 20 % 20 % 20 % 20 %Portugali 20 % 20 %Ranska 20 % 20 % 20 %Saksa 20 % 20 % 20 %
Belgia 20 % 20 %
Itävalta 20 % 20 % 20 %
2000
I
Flue-curedII
Light
air-curedIII
Dark
air-curedIV
Fire-curedV
Sun-curedMuut
VI
BasmasVII
KateriniVIII
K. Koulak
Italia 25 % 25 % 25 % 25 % 35 % 20 %
Kreikka 25 % 25 % 35 % 20 % 20 % 20 %Espanja 25 % 25 % 25 % 25 %Portugali 25 % 25 %Ranska 25 % 25 % 25 %Saksa 25 % 25 % 25 %
Belgia 25 % 25 %
Itävalta 25 % 25 % 25 %!
B
!M21998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 35
Satovuosi 2001 ja sitä seuraavat satovuodet
I
Flue-curedII
Light
air-curedIII
Dark
air-curedIV
Fire-curedV
Sun-curedMuut
VI
BasmasVII
KateriniVIII
K. Koulak
Italia 35 % 35 % 40 % 32 % 45 % 30 %
Kreikka 35 % 35 % 45 % 30 % 30 % 30 %Espanja 35 % 35 % 40 % 32 %Portugali 35 % 35 %Ranska 35 % 35 % 40 %Saksa 35 % 35 % 40 %
Belgia 35 % 40 %
Itävalta 35 % 35 % 40 %
C. Palkkion muuttuva osa
Palkkion muuttuva osa muodostuu seuraavasti:
A=summa QL /C2PP ðÞ ½/C138 /C2 QL /C2PP ðÞ .
A on tuottajaryhmittymän käytettävissä oleva palkkion muuttuvan osan
kokonaismäärä lajikeryhmää kohti, QL erää kohti toimitettu määrä ja PPtuottajaryhmittymän kunkin jäsenen ostohinta erää kohti kyseisen ryhmänosalta.
Tuottajaryhmittymän on jaettava kullekin lajikeryhmälle käytettävissä oleva
palkkion muuttuvan osan kokonaismäärä erää kohti toimitettujen määriensummalla kerrottuna kunkin erän ostohinnalla. Tämän jaon osamääräkerrotaan tulolla, joka saadaan kertomalla kunkin erän määrä sen
ostohinnalla. Niiden erien, joista on maksettu vähimmäishinnan ja kultakin
tuottajaryhmittymän viljelemältä lajikeryhmältä 40 prosentilla korotetunvähimmäishinnan välille jäävä hinta, palkkion muuttuva osa on nollansuuruinen.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin ennen 30 päivää heinäkuuta vahvistaa yli 40
prosentin suuruisen vähimmäishinnan korotuksen "
M7 3.!M2
!B
!M41998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 36
LIITE VI
YHTEISÖN MENETELMÄT RAAKATUP AKAN KOSTEUSPITOISUU-
DEN MÄÄRITTÄMISEKSI
I. KÄYTETTÄVÄT MENETELMÄT
A.Beaudesson-menetelmä
1. Laitteisto
Beaudesson EM 10 -uuni
Sähköinen kuivain kuumailmalla, jossa ilma läpäisee kuivattavan
näytteen pakotetulla konvektiolla erityisen jäähdytintuulettimenavulla. Kosteuspitoisuus määritetään punnitsemalla ennen ja jälkeen
kuivauksen, vaaka kalibroituna siten, että käytetty 10 gramman
massa antaa lukeman, joka vastaa suoraan kosteuspitoisuuden arvoaprosentteina (%).
2. Menettely
Punnitaan 10 gramman annos astiassa, jonka pohjassa on reikiä,
laitetaan sitten kuivauskolonniin, jossa sitä kannattelee spiraa-limainen rengas. Uuni kytketään päälle viideksi minuutiksi, minkäaikana kuuma ilma kuivattaa näytteen noin 100 °C:n lämpötilassa.
Viiden minuutin jälkeen automaattiajastin pysäyttää prosessin.
Kuivausprosessin lopussa sisäänrakennetun lämpömittarin antamailman lämpötila kirjataan ylös. Näyte punnitaan: sen kosteuspitoi-suus luetaan suoraan ja korjataan tarvittaessa lisäämällä tai
vähentämällä prosentin kymmenesosia lämpötilalukeman mukaises-
ti käyttäen laitteen kiinteää asteikkoa.
B.Brabender-menetelmä
1. Laitteisto
Brabender-uuni
Sähköinen kuivain, joka koostuu termostoidusta sylinterinmuotoi-
sesta kammiosta, jota tuuletetaan pakotetulla konvektiolla, ja johonlaitetaan samanaikaisesti 10 metalliastiaa, joista kukin sisältää 10
grammaa tupakkaa. Nämä astiat asetetaan levylle, jota voidaan
pyörittää keskeltä käsipyörällä kymmeneen eri asentoon siten, ettäkukin astia voidaan kuivaamisen jälkeen siirtää peräjälkeen laitteensisällä sijaitsevalle punnituspaikalle: vipujärjestelmän avulla astiat
voidaan asettaa peräkkäin sisäänrakennettuun vaakavarteen ilman,
että näytteitä tarvitsee poistaa kammiosta. Vaaka on varustettuoptisella mittarilla, ja se antaa suoran lukeman kosteuspitoisuudelle.Laitteeseen kiinnitettyä toista vaakaa käytetään ainoastaan alkuan-
nosten valmistukseen.
2. Menettely
Termostaatti säädetään 110 °C:een.
Kammioon säädetään vähintään 15 minuutin esilämmitys.Punnitaan 10 annosta 10 gramman määrinä.Täytetään uuni.Näytteitä kuivataan 50 minuuttia.Luetaan punnitustulokset karkeiden kosteusarvojen määrittämiseksi.
C.Muut menetelmät
Jäsenvaltiot voivat käyttää muita mittausmenetelmiä, jotka perustuvat
erityisesti kyseisen erän sähkövastuksen tai dielektristen ominaisuuksien
määritykseen, sillä edellytyksellä että tulokset kalibroidaan edustavan
näytteen tutkimukseen perustuen A ja B kohdassa tarkoitettujamenetelmiä käyttäen.!
B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 37
II. NÄYTTEEN OTTO
Tupakanlehtien näytteenotossa noudatetaan seuraavaa menettelyä niiden
kosteusarvojen määrittämiseksi käyttäen yhtä I.A ja B kohdassa tarkoitetuistamenetelmistä.
1. Näytteiden valinta
Jokaisesta paalista valitaan suhteessa sen painoon oleva määrä lehtiä.
Lehtien määrän on oltava riittävä edustaakseen asianmukaisesti kokopaalia.
Näytteen on sisällettävä yhtä suuret määrät lehtiä paalin ulko-osasta,
keskeltä ja näiden välistä.
2. Sekoittaminen
Kaikki valitut lehdet sekoitetaan keskenään muovisäkissä, ja muutama
kilogramma niitä silputaan (leikeleveys 0,4-2 mm).
3. Näytteenoton esikäsittely
Silppuamisen jälkeen tupakka sekoitetaan huolellisesti ja otetaan
edustava näyte.
4. Mittaukset
Mittaukset on suoritettava kokonaisuudessaan näin esikäsitellystä
näytteestä ja varotoimenpiteitä on noudatettava, jotta:
— kosteuspitoisuus ei muutu (ilma- ja vesitiivis säkki tai astia),— tasakoosteisuus ei häviä säkistä tai silppuamisen poiston aikana.
III. NÄYTTEENOTON MÄÄRÄ JA TIHEYS SEKÄ MUKAUTETUN PAINON
LASKUTAPA
— Raakatupakan kosteuspitoisuuden määrittämiseksi otettavien näytteiden
määrän on oltava kustakin erästä vähintään 3 näytettä tuottajaa ja
lajikeryhmää kohti. Tuottaja ja ensimmäisen jalostusasteen yritys voivatpyytää tupakan toimituksen yhteydessä, että näytteitä otetaan enemmän.
— Saman päivän aikana lajikeryhmää kohti toimitetun tupakan painoa
mukautetaan mitatun kosteuspitoisuuden keskiarvon perusteella. Palk-kioon oikeutetun tupakan painoa ei mukauteta, jos mitattu kosteuspitoi-
suuden keskiarvo on yli yksi pistettä vähemmän tai enemmän viitekos-
teuspitoisuuteen nähden.
— Mukautettu paino on: Lajikeryhmää kohti yhden päivän aikana
toimitetun tupakan kokonaisnettopaino × (100 - kosteuspitoisuudenkeskiarvo) / (100 - kyseisen lajikkeen viitekosteuspitoisuus). Kosteuspi-toisuuden keskiarvon on oltava kokonaisluku, jota on pyöristetty
alaspäin seuraavaan kokonaislukuun silloin kun desimaalin arvo on
0,01-0,49 tai ylöspäin seuraavan kokonaislukuun silloin kun desimaalinarvo on 0,50-0,99.!
B1998R2848 — FI — 06.05.2000 — 004.001 — 38