2010L0030 — FI — 05.06.2014 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2010/30/EU, annettu 19 päivänä toukokuuta 2010, energiaan liittyvien tuotteiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin (uudelleenlaadittu) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EYV L 153, 18.6.2010, p.1)

Muutettu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2010/30/EU,

annettu 19 päivänä toukokuuta 2010,

energiaan liittyvien tuotteiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin

(uudelleenlaadittu)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 194 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 1 ), ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä ( 2 ), sekä katsovat seuraavaa: (1) Kodinkoneiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin 22 päivänä syyskuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/75/ETY ( 3 ) on muutettu huomattavilta osin ( 4 ). Koska siihen on tehtävä uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. (2) Direktiivin 92/75/ETY soveltamisala rajoittuu kodinkoneisiin. Komission 16 päivänä heinäkuuta 2008 antamassa tiedonannossa kestävää kulutusta ja tuotantoa sekä kestävää teollisuuspolitiikkaa koskevasta toimintaohjelmasta on osoitettu, että direktiivin 92/75/ETY soveltamisalan laajentaminen energiaan liittyviin tuotteisiin, joilla on merkittävää välitöntä tai välillistä vaikutusta käytönaikaiseen energiankulutukseen, voisi tehostaa olemassa olevan lainsäädännön yhteisvaikutusta, erityisesti energiaan liittyvien tuotteiden ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista 21 päivänä lokakuuta 2009 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/125/EY ( 5 ) kanssa. Tällä direktiivillä ei saisi rajoittaa direktiivin 2009/125/EY soveltamista. Tämä direktiivi on yhdessä mainitun direktiivin ja muiden unionin välineiden kanssa osa laajempaa lainsäädäntökehystä ja tarjoaa kokonaisvaltaisen lähestymistavan puitteissa uusia mahdollisuuksia säästää energiaa ja ympäristöä. (3) Maaliskuun 8 ja 9 päivänä 2007 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmissä korostettiin tarvetta lisätä unionin energiatehokkuutta siten, että unionin energiankulutuksessa saavutetaan 20 prosentin säästötavoite vuoteen 2020 mennessä, asetettiin tavoitteet uusiutuvan energian EU:n laajuiselle kehittämiselle ja kasvihuonekaasujen vähentämiselle sekä kehotettiin perusteelliseen ja nopeaan täytäntöönpanoon avainalueilla, jotka yksilöidään komission 19 päivänä lokakuuta 2006 esittämässä tiedonannossa ”Energiatehokkuuden toimintasuunnitelma: Mahdollisuuksien toteuttaminen”. Toimintasuunnitelmassa korostettiin tuotesektorin valtavia energiansäästömahdollisuuksia. (4) Energiaan liittyvien tuotteiden energiatehokkuuden parantaminen kuluttajien perusteltujen valintojen avulla hyödyttää EU:n taloutta yleisesti. (5) Tarkan, olennaisen ja vertailukelpoisen tiedon tarjoamisen energiaan liittyvien tuotteiden ominaisenergiankulutuksesta pitäisi vaikuttaa loppukäyttäjien valintoihin sellaisten tuotteiden eduksi, jotka kuluttavat tai joiden ansiosta kuluu vähemmän energiaa ja muita olennaisia voimavaroja käytön aikana, ja kannustaa siten valmistajia toimenpiteisiin valmistamiensa tuotteiden energian ja muiden olennaisten voimavarojen kulutuksen vähentämiseksi. Tämän pitäisi kannustaa välillisesti myös tuotteiden tehokkaaseen käyttöön, jotta voidaan tukea Euroopan unionin tavoitetta lisätä energiatehokkuutta 20 prosentilla. Jos nämä tiedot puuttuvat, pelkkä markkinavoimien toiminta ei riitä edistämään energian ja muiden olennaisten voimavarojen järkevää käyttöä näiden tuotteiden osalta. (6) Muistutettakoon, että on olemassa unionin ja kansallista lainsäädäntöä, joka antaa kuluttajille tiettyjä oikeuksia jo ostettujen tuotteiden osalta, mukaan lukien korvaus tai tuotteen vaihto. (7) Komission olisi laadittava luettelo ensisijaisista energiaan liittyvistä tuotteista, jotka voisivat kuulua tämän direktiiviin perustuvan delegoidun säädöksen piiriin. Tällainen luettelo voitaisiin sisällyttää direktiivissä 2009/125/EY tarkoitettuun työsuunnitelmaan. (8) Tieto on markkinavoimien toiminnassa avainasemassa, ja siksi on välttämätöntä ottaa käyttöön yhdenmukainen merkintä kaikkien samantyyppisten tuotteiden osalta, antaa mahdollisille ostajille yhdenmukaista lisätietoa näiden tuotteiden kustannuksista energian ja muiden olennaisten voimavarojen kulutuksen osalta sekä toteuttaa toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että tämän tiedon saa myös mahdollinen loppukäyttäjä, joka ei näe tuotetta esillä ja jolla ei siten ole tilaisuutta nähdä merkintää. Jotta merkintä olisi tehokas ja saavuttaisi tarkoituksensa, sen olisi oltava loppukäyttäjien helposti tunnistettavissa, yksinkertainen ja ytimekäs. Tätä tarkoitusta varten merkin nykyinen ulkoasu olisi säilytettävä perustana, jota käytetään tiedotettaessa tuotteiden energiatehokkuudesta loppukäyttäjille. Tuotteiden energiankulutus ja muut tiedot olisi mitattava yhdenmukaistettujen standardien ja menetelmien mukaisesti. (9) Kuten tätä direktiiviä koskevaan ehdotukseen liitetyssä komission vaikutustenarvioinnissa todetaan, energiamerkintäjärjestelmää on käytetty mallina monissa maissa eri puolilla maailmaa. (10) Jäsenvaltioiden olisi säännöllisesti valvottava tämän direktiivin noudattamista ja sisällytettävä asiaankuuluvat tiedot kertomukseen, joka niiden on toimitettava tämän direktiivin mukaisesti komissiolle neljän vuoden välein, kiinnittämällä erityistä huomiota tavaran toimittajille ja jälleenmyyjille asetettuihin velvollisuuksiin. (11) Tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista 9 päivänä heinäkuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 765/2008 ( 6 ) sisältää tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää markkinavalvontaa koskevia yleisiä säännöksiä. Tässä direktiivissä annetaan sen tavoitteen saavuttamiseksi tältä osin yksityiskohtaisempia säännöksiä. Säännökset ovat johdonmukaisia asetuksen (EY) N:o 765/2008 kanssa. (12) Täysin vapaaehtoinen järjestelmä johtaisi vain joidenkin tuotteiden merkintään tai varustamiseen yhdenmukaisilla tuotetiedoilla, mikä saattaa aiheuttaa sekaannusta tiettyjen loppukäyttäjien keskuudessa tai johtaa jopa siihen, että nämä saavat virheellistä tietoa. Tällä nykyisellä järjestelmällä olisi siksi varmistettava, että kaikkien kyseisten tuotteiden energian ja muiden olennaisten voimavarojen kulutus osoitetaan merkinnöin ja yhdenmukaisin tuoteselostein. (13) Energiaan liittyvät tuotteet vaikuttavat välittömästi tai välillisesti käytönaikaiseen kulutukseen monissa eri energiamuodoissa, joista tärkeimmät ovat sähkö ja kaasu. Siksi tämän direktiivin olisi katettava kaikkien energiamuotojen käytönaikaiseen kulutukseen välittömästi tai välillisesti vaikuttavat energiaan liittyvät tuotteet. (14) Energiaan liittyvien tuotteiden, joilla on merkittävä välitön tai välillinen vaikutus energian tai mahdollisesti muiden olennaisten voimavarojen käytönaikaiseen kulutukseen ja jotka tarjoavat riittävät mahdollisuudet energiatehokkuuden parantamiseen, olisi oltava delegoidun säädöksen piirissä, kun tietojen antaminen merkinnöin saattaa kannustaa loppukäyttäjiä hankkimaan tehokkaampia tuotteita. (15) Yhteisön ilmastonmuutos- ja energiavarmuustavoitteiden saavuttamiseksi ja koska tuotteiden kokonaisenergiankulutuksen odotetaan kasvavan entisestään pitkällä aikavälillä, tähän direktiiviin perustuvissa delegoiduissa säädöksissä voitaisiin tarvittaessa myös korostaa, että merkinnässä on mainittava tuotteen korkea kokonaisenergiankulutus. (16) Joissakin jäsenvaltioissa noudatetaan hankintapolitiikkaa, jonka mukaan julkisia hankintoja tekevien viranomaisten on hankittava energiatehokkaita tuotteita. Eräissä jäsenvaltioissa on otettu käyttöön myös erilaisia kannustimia energiatehokkaille tuotteille. Jäsenvaltioissa sovelletaan hyvin erilaisia perusteita sen osalta, mitkä tuotteet voidaan ottaa huomioon julkisissa hankinnoissa tai kannustinjärjestelmissä. Viittaaminen tehokkuusluokkiin tasoina, jotka yksittäisille tuotteille on asetettu tähän direktiiviin perustuvissa delegoiduissa säädöksissä, voi vähentää julkisten hankintojen ja kannustinjärjestelmien hajanaisuutta ja helpottaa myös tehokkaiden tuotteiden käytön yleistymistä. (17) Kannustimet, joita jäsenvaltiot myöntävät energiatehokkaiden tuotteiden edistämiseksi, saattavat olla valtiontukea. Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta niiden johdosta mahdollisesti tulevaisuudessa aloitettavien Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisten valtiontukimenettelyjen tulokseen eikä verotuksen ja verotuskysymysten olisi kuuluttava sen piiriin. Jäsenvaltiot voivat vapaasti päättää tällaisten kannustinten luonteesta. (18) Energiatehokkaiden tuotteiden edistäminen merkinnöin, julkisin hankinnoin ja kannustimin ei saisi heikentää tällaisten tuotteiden yleistä ympäristötehokkuutta eikä toimivuutta. (19) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan nojalla säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä energiaan liittyvien tuotteiden energian ja muiden voimavarojen käytönaikaisen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. (20) Komission olisi toimitettava säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan unionin ja erikseen kunkin jäsenvaltion kattava yhteenveto jäsenvaltioiden tämän direktiivin mukaisesti toimittamista kertomuksista, jotka koskevat sen noudattamisen valvomiseksi toteutettuja toimia ja vaatimustenmukaisuuden noudattamisen tasoa. (21) Komission olisi vastattava merkintäluokitusten mukauttamisesta tarkoituksena varmistaa ennakoitavuus toimialojen kannalta ja asian ymmärtäminen kuluttajien keskuudessa. (22) Teknologian kehitys ja mahdollisuudet energian merkittäviin lisäsäästöihin voivat asianomaisesta tuotteesta riippuen edellyttää vaihtelevassa määrin perusteellisempaa tuotteiden erottelua ja olla perusteena luokituksen uudelleentarkastelulle. Tällaiseen uudelleentarkasteluun olisi sisällytettävä erityisesti mahdollisuus uudelleenluokitteluun (rescaling). Uudelleentarkastelu olisi suoritettava mahdollisimman nopeasti sellaisten tuotteiden osalta, jotka hyvin innovatiivisten ominaisuuksiensa ansiosta voivat myötävaikuttaa merkittävästi energiatehokkuuteen. (23) Tarkastellessaan vuonna 2012 kestävän kulutuksen ja tuotannon ja kestävän teollisuuspolitiikan toimintaohjelman täytäntöönpanossa saavutettua edistymistä ja laatiessaan kertomusta sen toteuttamisesta komissio analysoi erityisesti, tarvitaanko tuotteiden energia- ja ympäristötehokkuuden parantamiseksi lisätoimia, mukaan lukien muun muassa mahdollisuus antaa kuluttajille tietoa tuotteiden hiilijalanjäljistä tai tuotteiden elinkaaren aikaisista ympäristövaikutuksista. (24) Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan direktiivin 92/75/ETY sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu direktiiviin 92/75/ETY. (25) Jäsenvaltioiden olisi pannessaan täytäntöön tämän direktiivin säännöksiä pyrittävä pidättäytymään toimenpiteistä, joista saattaa aiheutua tarpeettomia byrokraattisia ja raskaita velvoitteita asianomaisille markkinatoimijoille, erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille. (26) Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa niiden on saatettava direktiivi 92/75/ETY osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä. (27) Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen ( 7 ) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista koskevien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne, sekä katsovat seuraavaa: OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:







1 artikla

Soveltamisala

1. Tällä direktiivillä vahvistetaan puitteet energiaan liittyvien tuotteiden energian ja mahdollisesti muiden olennaisten voimavarojen käytönaikaista kulutusta koskevia loppukäyttäjille suunnattuja tietoja, erityisesti merkintöjä ja yhdenmukaistettuja tuotetietoja, sekä lisätietoja koskevien kansallisten toimenpiteiden yhdenmukaistamiselle niin, että loppukäyttäjät saavat mahdollisuuden valita tehokkuudeltaan parempia tuotteita.

2. Tätä direktiiviä sovelletaan sellaisiin energiaan liittyviin tuotteisiin, joilla on merkittävä välitön tai välillinen vaikutus energian ja mahdollisesti muiden olennaisten voimavarojen käytönaikaiseen kulutukseen.

3. Tätä direktiiviä ei sovelleta:

a) käytettyihin tuotteisiin;

b) liikennevälineisiin, jotka on tarkoitettu henkilöiden tai tavaroiden kuljetukseen;

c) tuotteisiin turvallisuussyistä kiinnitettyyn arvokilpeen tai vastaavaan.

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) ”energiaan liittyvällä tuotteella” tai ”tuotteella”, hyödykettä, jolla on käyttönsä aikana vaikutusta energiankulutukseen ja joka saatetaan markkinoille ja/tai otetaan käyttöön unionin alueella, mukaan luettuina tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin energiaan liittyviin tuotteisiin liitettäväksi tarkoitetut osat, jotka saatetaan markkinoille ja/tai otetaan käyttöön erillisinä osina loppukäyttäjiä varten ja joiden ympäristötehokkuus voidaan arvioida itsenäisesti;

b) ”selosteella” tuotteeseen liittyvää vakiomuotoista tietotaulukkoa;

c) ”muilla olennaisilla voimavaroilla” vettä, kemikaaleja tai muita aineita, joita tuote kuluttaa tavanomaisessa käytössä;

d) ”lisätiedoilla” muita tuotteen suorituskykyä ja ominaisuuksia koskevia tietoja, jotka liittyvät sen energian tai muiden olennaisten voimavarojen käytön arviointiin tai helpottavat tätä arviointia ja jotka perustuvat mitattavissa oleviin tietoihin;

e) ”välittömällä vaikutuksella” niiden tuotteiden vaikutusta, jotka tosiasiallisesti kuluttavat energiaa käytön aikana;

f) ”välillisellä vaikutuksella” niiden tuotteiden vaikutusta, jotka eivät kuluta energiaa mutta myötävaikuttavat energiansäästöön käytön aikana;

g) ”jälleenmyyjällä” vähittäiskauppiasta tai muuta henkilöä, joka myy, vuokraa, myy osamaksulla tai esittelee tuotteita käyttäjille;

h) ”tavaran toimittajalla” valmistajaa tai tämän valtuutettua edustajaa unionissa tai maahantuojaa, joka saattaa tuotteen unionin markkinoille tai ottaa tuotteen käyttöön unionin markkinoilla. Näiden puuttuessa tavaran toimittajana pidetään luonnollista tai oikeushenkilöä, joka saattaa markkinoille tai ottaa käyttöön tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia tuotteita;

i) ”markkinoille saattamisella” tuotteen saattamista unionin markkinoille ensimmäistä kertaa jakeluun tai käyttöön unionissa joko korvausta vastaan tai maksutta ja riippumatta käytetystä myyntitavasta;

j) ”käyttöönotolla” tuotteen ensimmäistä käyttöä käyttötarkoitukseensa unionissa;

k) ”merkinnän luvattomalla käytöllä” muiden kuin jäsenvaltioiden viranomaisten tai Euroopan unionin toimielinten toimesta tapahtuvaa merkinnän käyttöä, joka tapahtuu muulla kuin tässä direktiivissä tai delegoiduissa säädöksissä säädetyin tavoin.

3 artikla

Jäsenvaltioiden velvollisuudet

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että:

a) kaikki niiden alueelle sijoittautuneet tavaran toimittajat ja jälleenmyyjät täyttävät 5 ja 6 artiklassa säädetyt velvollisuutensa;

b) sellaisten muiden merkintöjen, merkkien, tunnusten tai tekstien esittäminen tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden yhteydessä, jotka eivät ole tämän direktiivin ja asianomaisten delegoitujen säädösten vaatimusten mukaisia, on kiellettyä, jos tällainen esittäminen todennäköisesti johtaa loppukäyttäjiä harhaan tai aiheuttaa sekaannusta energian tai mahdollisten muiden olennaisten voimavarojen käytönaikaisen kulutuksen suhteen;

c) energiankulutusta tai energiansäästöä koskevan merkintä- ja selostejärjestelmän käyttöönottoon liitetään valistavia ja käyttöä edistäviä tiedotuskampanjoita, joilla pyritään edistämään energiatehokkuutta ja ohjaamaan loppukäyttäjiä energian vastuullisempaan käyttöön;

d) toteutetaan asianmukaisia toimenpiteitä, joilla kannustetaan tämän direktiivin täytäntöönpanosta vastaavia asianomaisia kansallisia tai alueellisia viranomaisia yhteistyöhön sekä tietojen antamiseen toisilleen ja komissiolle tämän direktiivin soveltamisen tukemiseksi. Hallinnollisessa yhteistyössä ja tiedonvaihdossa on hyödynnettävä mahdollisimman tehokkaasti sähköisiä viestintävälineitä, toimittava kustannustehokkaasti, ja näitä toimia voidaan tukea asiaan liittyvillä unionin ohjelmilla. Tässä yhteistyössä on tarvittaessa taattava menettelyn aikana annettujen arkaluontoisten tietojen turvallinen ja luottamuksellinen käsittely ja suojaaminen. Komissio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet rohkaistakseen jäsenvaltioita tässä alakohdassa tarkoitettuun yhteistyöhön ja edistääkseen sitä.

2. Jos jäsenvaltio toteaa, ettei tuote ole kaikkien tässä direktiivissä ja delegoiduissa säädöksissä asetettujen merkintöjä ja selostetta koskevien vaatimusten mukainen, tavaran toimittaja on velvoitettava saattamaan tuote näiden vaatimusten mukaiseksi jäsenvaltion asettamin tehokkain ja oikeasuhteisin ehdoin.

Mikäli on riittävästi näyttöä siitä, että tuote saattaa olla vaatimusten vastainen, asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat ehkäisevät toimenpiteet ja toimenpiteet, joiden tarkoituksena on varmistaa vaatimustenmukaisuus tarkoin määritellyssä aikataulussa aiheutunut vahinko huomioon ottaen.

Mikäli vaatimustenvastaisuutta ei korjata, asianomaisen jäsenvaltion on tehtävä päätös kyseisen tuotteen markkinoille saattamisen ja/tai käyttöönoton rajoittamisesta tai kieltämisestä tai varmistettava, että tuote vedetään pois markkinoilta. Komissiolle ja muille jäsenvaltioille on ilmoitettava välittömästi, mikäli tuote vedetään pois markkinoilta tai sen markkinoille saattaminen kielletään.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka neljäs vuosi kertomus, johon sisältyvät tiedot niiden noudattamisen valvomiseksi toteuttamista toimista ja vaatimustenmukaisuuden noudattamisen tasosta niiden alueella.

Komissio voi suuntaviivoja asettamalla määritellä, mitkä yhteiset tiedot näissä kertomuksissa on oltava.

4. Komissio toimittaa säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedoksi yhteenvedon näistä kertomuksista.

4 artikla

Tietojen antamista koskevat vaatimukset

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että

a) sähköenergian, muiden energiamuotojen ja mahdollisesti muiden olennaisten voimavarojen käytönaikaiseen kulutukseen liittyvät tiedot ja lisätiedot ilmoitetaan tähän direktiiviin perustuvien delegoitujen säädösten mukaisesti loppukäyttäjille sellaisiin tuotteisiin liittyvällä selosteella ja merkinnällä, joita tarjotaan myyntiin, vuokralle tai osamaksukauppaan tai esitellään loppukäyttäjille suoraan tai välillisesti mitä tahansa etämyyntitapaa, myös internetiä, käyttäen;

b) edellä a alakohdassa tarkoitetut tiedot annetaan sisäänrakennetuista tai valmiiksi asennetuista tuotteista ainoastaan, mikäli asiaan sovellettavassa delegoidussa säädöksessä niin vaaditaan;

c) sellaisten energiaan liittyvien tuotteiden, jotka kuuluvat tähän direktiiviin perustuvan delegoidun säädöksen piiriin, yksittäisten mallien kaikessa mainonnassa on energia- tai hintatietojen yhteydessä mainittava tuotteen energiatehokkuusluokka;

d) kaikessa energiaan liittyvien tuotteiden teknisessä myynninedistämisaineistossa, jossa kuvataan tuotteen teknisiä ominaisuuksia, eli teknisissä käsikirjoissa ja valmistajan esitteissä riippumatta siitä, ovatko ne painettuja tai verkossa, annetaan loppukäyttäjille tarvittavat tiedot energiankulutuksesta tai niissä on mainittava tuotteen energiatehokkuusluokka.

5 artikla

Tavaran toimittajien velvollisuudet

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että

a) tavaran toimittajat, jotka saattavat markkinoille tai ottavat käyttöön delegoidun säädöksen piiriin kuuluvia tuotteita, toimittavat tämän direktiivin ja delegoidun säädöksen mukaisen merkinnän ja selosteen;

b) tavaran toimittajat laativat tekniset tiedot, joiden avulla voidaan arvioida merkintään ja selosteeseen sisältyvien tietojen paikkansapitävyys. Teknisissä tiedoissa on oltava: i) yleiskuvaus tuotteesta, ii) suoritettujen suunnittelulaskelmien tulokset, jos niillä on merkitystä, iii) käytettävissä olevat testausselosteet, mukaan luettuna unionin muun lainsäädännön nojalla määriteltyjen, toimivaltaisten ilmoitettujen tarkastuslaitosten laatimat selosteet, iv) silloin, kun arvoja käytetään samanlaisissa malleissa, viitetiedot, joiden perusteella nämä mallit voidaan tunnistaa. Tähän tarkoitukseen tavaran toimittaja voi käyttää merkityksellisen unionin lainsäädännön vaatimusten mukaisesti jo laadittuja tietoja;

c) tavaran toimittajat pitävät tekniset tiedot saatavilla tarkastusta varten viiden vuoden ajan viimeisen asianomaisen tuotteen valmistamisesta. Tavaran toimittajien on pyynnöstä esitettävä tekniset tiedot sähköisessä muodossa jäsenvaltioiden markkinavalvontaviranomaisille ja komissiolle 10 työpäivän kuluessa jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai komission esittämän pyynnön vastaanottamisesta;

d) tavaran toimittajat toimittavat tarvittavat merkinnät ja tuotetiedot maksutta jälleenmyyjille. Tavaran toimittajat voivat vapaasti valita merkintöjen toimitusjärjestelmän, mutta jälleenmyyjien pyytämät merkinnät on toimitettava viipymättä;

e) merkintöjen lisäksi tavaran toimittajat toimittavat selosteen;

f) tavaran toimittajat sisällyttävät tuoteselosteen kaikkiin tuote-esitteisiin. Silloin, kun tavaran toimittaja ei toimita tuote-esitteitä, selosteiden on sisällyttävä tuotteen mukana toimitettavaan muuhun materiaaliin;

g) tavaran toimittajat vastaavat toimittamiensa merkintöjen ja selosteiden paikkansapitävyydestä;

h) tavaran toimittajien katsotaan antaneen suostumuksensa merkinnässä tai selosteessa esitetyn tiedon julkaisemiseen.

6 artikla

Jälleenmyyjien velvollisuudet

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että

a) jälleenmyyjät asettavat merkinnät esille näkyvästi ja luettavasti ja sisällyttävät selosteen tuote-esitteeseen tai muihin asiakirjoihin, jotka annetaan tuotteen mukana loppukäyttäjille;

b) aina, kun delegoidun säädöksen soveltamisalaan kuuluva tuote on esillä, jälleenmyyjät kiinnittävät asianomaisella kielellä laaditun merkinnän sovellettavassa delegoidussa säädöksessä määriteltyyn selvästi näkyvään paikkaan.

7 artikla

Etämyynti ja muut kaupankäyntimuodot

Kun tuotteita tarjotaan myytäväksi, vuokrattavaksi tai osamaksukauppaan postitse, luettelossa, internetissä, puhelinmyynnillä tai muulla sellaisella tavalla, jotka merkitsevät, ettei mahdollisen loppukäyttäjän voi olettaa näkevän esiteltävää tuotetta, delegoidussa säädöksessä on oltava säännös, jolla varmistetaan, että mahdolliset loppukäyttäjät saavat tuotteen merkinnässä ja selosteessa esitetyt tiedot ennen tuotteen ostoa. Delegoiduissa säädöksissä on tarpeen mukaan täsmennettävä tapa, jolla merkintä tai seloste tai niissä erikseen mainitut tiedot on esitettävä tai annettava mahdolliselle loppukäyttäjälle.

8 artikla

Vapaa liikkuvuus

1. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa eivätkä estää tämän direktiivin ja sovellettavan delegoidun säädöksen piiriin kuuluvien ja niiden mukaisten tuotteiden saattamista markkinoille tai ottamista käyttöön alueellaan.

2. Jäsenvaltioiden on pidettävä merkintöjä ja selosteita tämän direktiivin ja delegoitujen säädösten mukaisina, jollei niillä ole näyttöä päinvastaisesta. Jäsenvaltioiden on vaadittava tavaran toimittajilta 5 artiklassa tarkoitettua näyttöä merkinnöissä tai selosteissa annettujen tietojen paikkansapitävyydestä, kun niillä on syytä epäillä, että nämä tiedot ovat virheellisiä.

9 artikla

Julkiset hankinnat ja kannustimet

▼M1 —————

▼B

3. Kun jäsenvaltiot tarjoavat mitä tahansa kannustinta tuotteelle, joka kuuluu delegoidun säädöksen piiriin, niiden on asetettava tavoitteeksi sovellettavassa delegoidussa säädöksessä määritetyt korkeimmat suoritustasot, mukaan lukien paras energiatehokkuusluokka. Verotus ja verotukselliset toimenpiteet eivät ole tässä direktiivissä tarkoitettuja kannustimia.

4. Kun jäsenvaltiot tarjoavat tuotteita koskevia kannustimia sekä erittäin tehokkaita tuotteita käyttäviä loppukäyttäjiä että tällaisia tuotteita markkinoivia ja tuottavia toimialoja varten, niiden on ilmoitettava suoritustasot sovellettavassa delegoidussa säädöksessä määriteltyinä energialuokkina, paitsi kun ne asettavat delegoidussa säädöksessä parhaimmalle energiatehokkuusluokalle asetettua kynnystä korkeampia suoritustasoja. Jäsenvaltiot saavat asettaa korkeampia suoritustasoja kuin delegoidussa säädöksessä parhaimmalle energiatehokkuusluokalle asetettu kynnys.

10 artikla

Säädösvallan siirron nojalla annetut säädökset

1. Komissio antaa kunkin tuotetyypin osalta tarkempia säännöksiä merkinnästä ja selosteesta delegoiduin säädöksin 11, 12 ja 13 artiklan mukaisesti.

Jos tuote täyttää 2 kohdassa luetellut perusteet, se kuuluu delegoidun säädöksen piiriin 4 kohdan mukaisesti.

Delegoidussa säädöksessä määritetyissä merkinnässä ja selosteessa annettavien energian ja muiden olennaisten voimavarojen käytönaikaista kulutusta koskevien tietojen on annettava loppukäyttäjille mahdollisuus tehdä perustellumpia ostopäätöksiä ja markkinavalvontaviranomaisille mahdollisuus tarkistaa, ovatko tuotteet annettujen tietojen mukaiset.

Jos delegoidussa säädöksessä annetaan säännöksiä sekä tuotteen energiatehokkuudesta että sen olennaisten voimavarojen kulutuksesta, merkinnän mallissa ja sisällössä on korostettava tuotteen energiatehokkuutta.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut perusteet ovat seuraavat:

a) tuotteiden avulla voidaan uusimpien saatavilla olevien tietojen mukaan ja unionin markkinoille saatetut määrät huomioon ottaen säästää merkittäviä määriä energiaa ja mahdollisesti muita olennaisia voimavaroja;

b) markkinoilla saatavissa olevien, toiminnoiltaan samankaltaisten tuotteiden suoritustasossa on suuria eroavaisuuksia;

c) komissio ottaa huomioon asiaa koskevan unionin lainsäädännön ja itsesääntelyn, kuten vapaaehtoiset sopimukset, joilla toiminnan tavoitteet voidaan odottaa saavutettavan nopeammin tai pienemmin kustannuksin kuin pakottavilla vaatimuksilla.

3. Laatiessaan luonnosta delegoiduksi säädökseksi komissio:

a) ottaa huomioon ne direktiivin 2009/125/EY liitteessä I olevassa 1 osassa vahvistetut ympäristöparametrit, jotka on katsottu merkittäviksi direktiivin 2009/125/EY nojalla hyväksytyssä täytäntöönpanotoimenpiteessä ja joilla on merkitystä loppukäyttäjälle tuotteen käytön aikana;

b) arvioi säädöksen vaikutukset ympäristöön, loppukäyttäjiin ja valmistajiin, myös pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yritykset), kilpailukyvyn – myös unionin ulkopuolisilla markkinoilla –, innovoinnin, markkinoille pääsyn sekä kustannus-hyötysuhteen näkökulmasta;

c) kuulee sidosryhmiä riittävän laajasti;

d) vahvistaa täytäntöönpanopäivän (-päivät) sekä mahdolliset vaiheittaiset tai siirtymätoimenpiteet tai -kaudet ottaen huomioon erityisesti mahdolliset vaikutukset pk-yrityksiin tai tiettyihin etupäässä pk-yritysten valmistamiin tuoteryhmiin.

4. Delegoiduissa säädöksissä on esitettävä erityisesti:

a) niiden soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden tyypin tarkka määritelmä;

b) edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tiedon saamiseen sovellettavat mittausstandardit ja -menetelmät;

c) edellä 5 artiklan nojalla vaadittavien teknisten tietojen yksityiskohdat;

d) edellä 4 artiklassa tarkoitetun merkinnän malli ja sisältö; merkintöjen on oltava malliltaan mahdollisimman yhdenmukaisia kaikissa tuoteryhmissä ja joka tapauksessa selvästi nähtävissä ja luettavissa. Merkinnän muodossa on käytettävä lähtökohtana kirjainluokitusta A–G; luokitusasteiden on vastattava loppukäyttäjän näkökulmasta syntyviä merkittäviä energia- ja kustannussäästöjä. Luokitukseen voidaan lisätä kolme ylimääräistä luokkaa, mikäli teknologinen kehitys tätä edellyttää. Ylimääräiset luokat ovat kasvavassa tehokkuusjärjestyksessä A+, A++ ja A+++. Periaatteessa luokkien kokonaismääräksi rajataan seitsemän, jollei ole tarvetta käyttää useampia luokkia. Värivalikoimassa saa käyttää enintään seitsemää eri väriä tummanvihreästä punaiseen. Ainoastaan parhaan luokan värikoodina on aina käytettävä tummanvihreää. Mikäli luokkia on enemmän kuin seitsemän, vain punaista väriä saa käyttää toistuvasti. Luokittelua on tarkistettava erityisesti silloin, kun merkittävä osuus sisämarkkinoilla olevista tuotteista sijoittuu kahteen parhaaseen energiatehokkuusluokkaan ja kun lisäsäästöjä voidaan aikaansaada erottelemalla tuotteita entisestään. Tuotteiden mahdollista uudelleenluokittelua koskevat yksityiskohtaiset perusteet on tarvittaessa määritettävä tapauskohtaisesti asiaankuuluvassa delegoidussa säädöksessä;

e) paikka, johon merkintä kiinnitetään esillä olevassa tuotteessa, ja tapa, jolla merkintä ja/tai tiedot annetaan, mikäli kyseessä on 7 artiklassa tarkoitettu myyntiin tarjoamisen tapa. Delegoidussa säädöksessä voidaan tarvittaessa säätää merkinnän kiinnittämisestä tuotteeseen tai painamisesta pakkaukseen taikka yksityiskohtaisista merkintävaatimuksista kuvastoihin painamista, etämyyntiä ja internetmyyntiä varten;

f) edellä 4 artiklassa ja 5 artiklan c alakohdassa tarkoitetun selosteen tai lisätietojen sisältö ja tarvittaessa muoto ja tarkemmat yksityiskohdat. Merkinnässä olevat tiedot on sisällytettävä myös selosteeseen;

g) myynti-ilmoituksissa käytettävän merkinnän erityissisältö, kuten tarvittaessa tuotteen energialuokka ja muut asiaankuuluvat suoritustasot selvästi luettavassa ja nähtävässä muodossa;

h) merkinnän mukaisen luokituksen tai luokitusten ajallinen kesto tarvittaessa d alakohdan mukaisesti;

i) merkinnän ja selosteen tietojen paikkansapitävyys;

j) delegoidun säädöksen arvioinnin ja mahdollisen tarkistamisen ajankohta, kun otetaan huomioon teknologian kehitysvauhti.

11 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Siirretään komissiolle valta antaa 10 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä viiden vuoden ajaksi 11 päivästä kesäkuuta 2010 lukien. Komissio esittää siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään kuusi kuukautta ennen viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto peruuta siirtoa 12 artiklan mukaisesti.

2. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 12 ja 13 artiklassa säädettyjä ehtoja.

12 artikla

Säädösvallan siirron peruuttaminen

1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi peruuttaa 10 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron.

2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, pyrkii ilmoittamaan asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisen ajan kuluessa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee ja mainitsee peruuttamisen mahdolliset syyt.

3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainitun säädösvallan siirron. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Se ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

13 artikla

Delegoitujen säädösten vastustaminen

1. Euroopan parlamentti ja/tai neuvosto voivat vastustaa delegoitua säädöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi.

Euroopan parlamentin ja neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella.

2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan säädöksessä mainittuna päivänä.

Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se voi tulla voimaan ennen mainitun määräajan päättymistä, jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ilmoittaneet komissiolle aikomuksestaan olla vastustamatta säädöstä.

3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.

14 artikla

Arviointi

Komissio tarkastelee tämän direktiivin ja siihen perustuvien delegoitujen säädösten tehokkuutta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014 ja toimittaa asiasta kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

Tässä yhteydessä komissio arvioi lisäksi:

a) edellä olevan 4 artiklan c alakohdan vaikutusta tämän direktiivin tavoitteen saavuttamiseen;

b) edellä olevan 9 artiklan 1 kohdan tehokkuutta;

c) tarvetta 10 artiklan 4 kohdan d alakohdan muuttamiseen, ottaen huomioon teknologian kehityksen ja merkinnän ulkonäön ymmärrettävyyden kuluttajien keskuudessa.

15 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän direktiivin ja siihen perustuvien delegoitujen säädösten perusteella annettujen kansallisten määräysten rikkomiseen, mukaan lukien merkinnän luvaton käyttö, ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava nämä säännökset komissiolle tiedoksi viimeistään 20 päivänä kesäkuuta 2011 ja ilmoitettava sille niihin vaikuttavista myöhemmistä muutoksista viipymättä.

16 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 20 päivänä kesäkuuta 2011. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.

Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 20 päivästä heinäkuuta 2011.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Niissä on myös mainittava, että voimassa oleviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin sisältyviä viittauksia direktiiviin 92/75/ETY pidetään viittauksina tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset ja maininta tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

17 artikla

Kumoaminen

Kumotaan direktiivi 92/75/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä I olevassa A kohdassa mainitulla asetuksella, 21 päivästä heinäkuuta 2011, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia, liitteessä I olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainittu direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava sitä.

Viittauksia direktiiviin 92/75/ETY pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

18 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sen 5 artiklan d, g ja h alakohtaa sovelletaan 31 päivästä heinäkuuta 2011.

19 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.









LIITE I

A OSA







Kumottu direktiivi ja sen muutokset (17 artiklassa tarkoitettu) Neuvoston direktiivi 92/75/ETY (EYVL L 297, 13.10.1992, s. 16). Asetus (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1). Vain liitteessä III oleva 32 kohta

B OSA







Osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista koskevat määräajat (16 artiklassa tarkoitettu) Direktiivi Määräpäivä joka koskee saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä 92/75/ETY 1 päivä tammikuuta 1994









LIITE II







Vastaavuustaulukko Direktiivi 92/75/ETY Tämä direktiivi 1 artiklan 1 kohdan johdantokappaleen ensimmäinen virke 1 artiklan 1 kohta 1 artiklan 1 kohdan johdantokappaleen toinen virke 1 artiklan 2 kohta 1 artiklan 1 kohdan ensimmäinen – seitsemäs luetelmakohta — 1 artiklan 2 kohta — — 1 artiklan 3 kohdan a ja b alakohta 1 artiklan 3 kohta 1 artiklan 3 kohdan c alakohta — 2 artiklan a ja b alakohta 1 artiklan 4 kohdan ensimmäinen ja toinen luetelmakohta 2 artiklan g ja h alakohta 1 artiklan 4 kohdan kolmas luetelmakohta — 1 artiklan 4 kohdan neljäs luetelmakohta 2 artiklan c alakohta 1 artiklan 4 kohdan viides luetelmakohta 2 artiklan d alakohta — 2 artiklan e, f, i, j ja k alakohta 1 artiklan 5 kohta — 2 artiklan 1 kohta 4 artiklan a alakohta — 4 artiklan b, c ja d alakohta 2 artiklan 2 kohta — 2 artiklan 3 kohta 5 artiklan b alakohta 2 artiklan 4 kohta 5 artiklan b ja c alakohta 3 artiklan 1 kohta 5 artiklan a alakohta 3 artiklan 2 kohta 5 artiklan e ja f alakohta 3 artiklan 3 kohta 5 artiklan g alakohta 3 artiklan 4 kohta 5 artiklan h alakohta — 6 artiklan a alakohta 4 artiklan a alakohta 6 artiklan b alakohta 4 artiklan b alakohta 5 artiklan d alakohta 5 artikla 7 artikla 6 artikla — 7 artiklan a alakohta 3 artiklan 1 kohdan a alakohta 7 artiklan b alakohta 3 artiklan 1 kohdan b alakohta 7 artiklan c alakohta 3 artiklan 1 kohdan c alakohta — 3 artiklan 1 kohdan d alakohta — 3 artiklan 2, 3 ja 4 kohta 8 artiklan 1 kohta 8 artiklan 1 kohta 8 artiklan 2 kohta 8 artiklan 2 kohta 9 artikla — — 9 artikla 10 artikla — — 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohta 11 artikla — 12 artiklan a alakohta 10 artiklan 4 kohdan a alakohta 12 artiklan b alakohta 10 artiklan 4 kohdan b alakohta 12 artiklan c alakohta 10 artiklan 4 kohdan c alakohta 12 artiklan d alakohta 10 artiklan 4 kohdan d alakohta 12 artiklan e alakohta 10 artiklan 4 kohdan e alakohta 12 artiklan f alakohta 10 artiklan 4 kohdan f alakohta 12 artiklan g alakohta — — 10 artiklan 4 kohdan g, h, i ja j alakohta — 11, 12, 13, 14 ja 15 artikla 13 artikla 17 artikla 14 artikla 16 artikla — 18 artikla 15 artikla 19 artikla — Liite I — Liite II