Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"B"M1 NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 15 päivänä maaliskuuta 1976,
keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään
kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä
arvonlisäverosta 3
(76/308/ETY)
(EYVL L 73, 19.3.1976, s. 18)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Neuvoston direktiivi 79/1071/ETY, annettu 6 päivänä joulukuuta
1979L 331 10 27.12.1979
Muutettu:
"A1 Kreikan liittymisasiakirja (*) L 291 17 19.11.1979
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.1976L0308 — FI — 01.01.1981 — 002.001 — 1
"M1 NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 15 päivänä maaliskuuta 1976,
keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tuki-
rahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien
saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä
arvonlisäverosta 3
(76/308/ETY)
EUROOP AN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 artiklan,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä
huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (1),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o
2788/72 (2), ja erityisesti sen 8 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (
3),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (4),
sekä katsoo, ettänykyisessä vaiheessa jonkin jäsenvaltion viranomaisten laatimassa
asiakirjassa tarkoitettua saatavaa ei voida periä toisessa jäsenvaltiossa,
perintää koskevat kansalliset säännökset muodostavat jo siksi, että niiden
soveltamisala rajoittuu kansalliselle alueelle, esteen yhteismarkkinoiden
perustamiselle tai toiminnalle; tämä tilanne ei mahdollista yhteisön
säännösten yhtenäistä ja tasapuolista soveltamista varsinkaan yhteisen
maatalouspolitiikan alalla, ja se helpottaa vilpillisiä toimia,
tämän vuoksi on tarpeen antaa yhteisiä sääntöjä keskinäisestä avun-
annosta perinnässä,
näitä sääntöjä on sovellettava sekä Euroopan maatalouden ohjaus- ja
tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista eri toimenpiteistä aiheutu-
vien saatavien että maatalousmaksujen ja tullien perintään jäsenvaltioi-
den rahoitusosuuksien korvaamisesta yhteisön omilla varoilla 21 päivänä
huhtikuuta 1970 tehdyn päätöksen 70/243/EHTY, ETY, Euratom (
5)2
artiklassa ja liittymisasiakirjan 128 artiklassa tarkoitetulla tavalla;
sääntöjä on sovellettava myös näihin saataviin liittyvien korkojen ja
kulujen perintään,
keskinäisen avunannon on tapahduttava siten, että viranomainen, jolta
avunantoa pyydetään, toisaalta toimittaa avunantoa pyytävälle viran-
omaiselle tämän tarvitsemat tiedot ensin mainitun viranomaisen koti-
paikkajäsenvaltiossa syntyneiden saatavien perintää varten ja ilmoittaa
velalliselle kaikista tästä jäsenvaltiosta peräisin olevista ja näihin
saataviin liittyvistä asiakirjoista sekä toisaalta perii avunantoa pyytävän
viranomaisen pyynnöstä saatavat, jotka ovat syntyneet avunantoa
pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa,
viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on käytettävä näitä eri avun-
antomuotoja noudattaen kotipaikkajäsenvaltion lakeja, asetuksia ja
hallinnollisia määräyksiä,
on aiheellista määritellä edellytykset, joilla avunantoa pyytävän viran-
omaisen on laadittava avunantopyynnöt, sekä rajata erityisolosuhteet,
joissa viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, voi tietyissä tapauksissa
jättää pyynnön täyttämättä,!B
(1) EYVL N:o L 94, 28.4.1970, s. 13
(2) EYVL N:o L 295, 30.12.1972, s. 1
(3) EYVL N:o C 19, 12.4.1973, s. 38
(4) EYVL N:o C 69, 28.8.1973, s. 3
(5) EYVL N:o L 94, 28.4.1970, s. 191976L0308 — FI — 01.01.1981 — 002.001 — 2
viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, joutuessa toimimaan avunantoa
pyytävän viranomaisen puolesta saatavan perimiseksi sen on voitava, jos
sen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevat säännökset sen mahdollis-
tavat, ja avunantoa pyytävän viranomaisen suostumuksella, myöntää
velalliselle maksuaikaa tai mahdollisuus maksaa vähittäin; näiden
maksutapojen myöntämisestä mahdollisesti saatavat korot on siirrettävä
avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltioon,
avunantoa pyytävän viranomaisen perustellusta pyynnöstä viranomaisen,
jolle pyyntö osoitetaan, on myös voitava, jos sen kotipaikkajäsenvaltiossa
voimassa olevat säännökset sen mahdollistavat, toteuttaa varotoimenpi-
teitä avunantoa pyytävässä jäsenvaltiossa syntyneiden saatavien perinnän
varmistamiseksi; näille saataville ei kuitenkaan saa antaa mitään
etuoikeuksia sen viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, jolle pyyntö
osoitetaan,
perintämenettelyn aikana sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan,
kotipaikkajäsenvaltiossa voi tapahtua, että se, jota asia koskee, kiistää
saatavan tai avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa
annetun asiakirjan, joka mahdollistaa sen perimisen; tällöin on aiheellista
säätää, että sen, jota asia koskee, on annettava kiistetty toimi avunantoa
pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen
käsiteltäväksi ja että viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on lykättävä
aloittamaansa täytäntöönpanomenettelyä, kunnes kyseinen toimivaltai-
nen laitos on tehnyt päätöksen asiassa,
on aiheellista säätää, että perintään liittyvän keskinäisen avunannon
yhteydessä toimitettuja asiakirjoja ja tietoja ei saa käyttää muihin
tarkoituksiin,
tämän direktiivin säännökset eivät saa johtaa sellaisen tiettyjen
jäsenvaltioiden keskinäisen avunannon rajoittamiseen, joka perustuu
kahdenvälisiin tai monenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin, ja
on tärkeää varmistaa keskinäisen avunannon sopusointuinen toiminta ja
säätää sitä varten yhteisön menettelystä, jolla voidaan vahvistaa sen
soveltamista koskevat käytännön yksityiskohtaiset säännöt sopivassa
määräajassa; on perustettava komitea tiiviin ja tehokkaan yhteistyön
järjestämiseksi jäsenvaltioiden ja komission välillä tällä alalla,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä vahvistetaan säännöt, jotka jäsenvaltioiden lakien,
asetusten ja hallinnollisten määräysten on sisällettävä sen varmis-
tamiseksi, että jokaisessa jäsenvaltiossa voidaan periä toisessa jäsenval-
tiossa syntyneitä 2 artiklassa tarkoitettuja saatavia.
2 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin saataviin, jotka liittyvät:
a) tukiin, interventioihin ja muihin toimenpiteisiin, jotka kuuluvat
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston kokonaisvaltaiseen
tai osittaiseen rahoitusjärjestelmään, mukaan luettuina näiden
toimien yhteydessä perittävät summat;
b) päätöksen 70/243/EHTY, ETY, Euratom 2 artiklan a kohdassa ja
liittymisasiakirjan 128 artiklan a kohdassa tarkoitettuihin maatalous-
maksuihin;
c) mainitun päätöksen 2 artiklan b kohdassa ja liittymisasiakirjan 128
artiklan b kohdassa tarkoitettuihin tulleihin;
d) arvonlisäveroon;
"M1e)3edellä tarkoitettujen saatavien perintään liittyviin kuluihin
ja korkoihin.!B
!M1
!B1976L0308 — FI — 01.01.1981 — 002.001 — 3
3 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
— ”avunantoa pyytävällä viranomaisella” jonkin jäsenvaltion toimival-
taista viranomaista, joka laatii 2 artiklassa tarkoitettuun saatavaan
liittyvän avunantopyynnön,
— ”viranomaisella, jolle pyyntö osoitetaan” jonkin jäsenvaltion toimi-
valtaista viranomaista, jolle avunantopyyntö osoitetaan.
4 artikla
1. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on toimitettava avunantoa
pyytävälle viranomaiselle tämän pyynnöstä saatavan perintään tarvittavat
tiedot.
Näiden tietojen saamiseksi viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on
käytettävä kotipaikkajäsenvaltiossa syntyneiden samanlaisten saatavien
perintään sovellettavissa laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa mää-
räyksissä annettuja valtuuksia.
2. Tietojen pyynnössä on ilmoitettava sen henkilön nimi ja osoite, jota
toimitettavat tiedot koskevat, sekä sen saatavan luonne ja määrä, jonka
perusteella pyyntö esitetään.
3. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, ei tarvitse toimittaa tietoja:
a) joita se ei voisi hankkia kotipaikkajäsenvaltiossa syntyneiden
vastaavien saatavien perimiseksi;
b) jotka paljastaisivat kaupallisen, teollisen tai ammattisalaisuuden;
c) tai joiden toimittaminen olisi luonteeltaan sellaista, että se vaa-
rantaisi kyseisen valtion turvallisuuden tai yleisen järjestyksen.
4. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava avunantoa
pyytävälle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi tietojen pyyntöä ei voida
täyttää.
5 artikla
1. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava vastaan-
ottajalle avunantoa pyytävän viranomaisen pyynnöstä ja kotipaikkajä-
senvaltiossa voimassa olevien vastaavien asiakirjojen ilmoittamista
koskevien sääntöjen mukaisesti kaikista saatavaan ja sen perintään
liittyvistä, myös oikeudellisista asiakirjoista ja päätöksistä, jotka ovat
peräisin avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiosta.
2. Ilmoituspyynnössä on oltava vastaanottajan nimi ja osoite, ilmoitet-
tavan asiakirjan tai päätöksen luonne ja kohde sekä tarvittaessa velallisen
nimi ja osoite, asiakirjassa tai päätöksessä tarkoitettu saatava sekä kaikki
muut tarvittavat tiedot.
3. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava viipymättä
avunantoa pyytävälle viranomaiselle ilmoituspyynnön tulos ja erityisesti
päivämäärä, jona asiakirja tai päätös on toimitettu vastaanottajalle.
6 artikla
1. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on toimitettava avunantoa
pyytävän viranomaisen pyynnöstä perinnän mahdollistavassa asiakirjassa
tarkoitettujen saatavien perintä kotipaikkajäsenvaltiossa syntyneiden
vastaavien saatavien perintään sovellettavien lakien, asetusten ja
hallinnollisten määräysten mukaisesti.
2. Tätä varten kaikkia perintäpyynnön kohteena olevia saatavia on
käsiteltävä viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltion
saatavina, lukuun ottamatta tapauksia, joissa sovelletaan 12 artiklaa.!B1976L0308 — FI — 01.01.1981 — 002.001 — 4
7 artikla
1. Saatavan perintäpyyntöön, jonka avunantoa pyytävä viranomainen
osoittaa toiselle viranomaiselle, on liitettävä virallinen tai oikeaksi
todistettu jäljennös saatavan perinnän mahdollistavasta asiakirjasta, joka
on peräisin avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiosta,
sekä tarvittaessa muut perintään tarvittavat asiakirjat alkuperäiskappa-
leina tai oikeaksi todistettuina jäljennöksinä.
2. Avunantoa pyytävä viranomainen saa laatia perintäpyynnön ainoas-
taan, jos:
a) saatavaa tai sen perinnän mahdollistavaa asiakirjaa ei kiistetä
avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa;
b) avunantoa pyytävä viranomainen on käynnistänyt kotipaikkajäsen-
valtiossa perintämenettelyn, jollaista voidaan käyttää 1 kohdassa
tarkoitetun asiakirjan perusteella, ja jos toteutetut toimenpiteet eivät
ole johtaneet saatavan maksuun kokonaan.
3. Perintäpyynnössä on mainittava sen henkilön nimi ja osoite, jota asia
koskee, saatavan luonne, pääoman sekä korkojen ja kulujen summat ja
kaikki muut tarvittavat tiedot.
4. Lisäksi perintäpyynnössä on oltava avunantoa pyytävän viran-
omaisen ilmoitus, jossa täsmennetään, mistä päivästä perintä on
mahdollinen avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa
voimassa olevien säännösten mukaisesti, ja vahvistetaan, että 2 kohdassa
tarkoitetut edellytykset ovat täyttyneet.
5. Avunantoa pyytävän viranomaisen on toimitettava viranomaiselle,
jolle pyyntö osoitetaan, kaikki perintäpyyntöön johtaneeseen asiaan
liittyvät tiedot heti ne saatuaan.
8 artikla
Saatavan perinnän mahdollistavan asiakirjan on oltava tarvittaessa sen
viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa
olevien säännösten mukaisesti vahvistettu, hyväksytty, täydennetty tai
korvattu asiakirjalla, joka mahdollistaa sen täytäntöönpanon kyseisen
jäsenvaltion alueella.
Asiakirjan vahvistamisen, hyväksymisen, täydentämisen tai korvaamisen
on tapahduttava mahdollisimman pian perintäpyynnön saapumisen
jälkeen. Niistä ei voida kieltäytyä, jos asiakirja, joka mahdollistaa
perinnän avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, on
muodoltaan sääntöjen mukainen.
Jos jonkin edellä tarkoitetun muodollisuuden täyttäminen antaa aiheen
tarkistukseen tai kiistämiseen, joka koskee saatavaa tai sen perinnän
mahdollistavaa, avunantoa pyytävän viranomaisen toimittamaa asiakir-
jaa, sovelletaan 12 artiklaa.
9 artikla
1. Perintä on suoritettava sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan,
jäsenvaltion valuuttana.
2. Viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, voi kotipaikkajäsenvaltiossa
voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten salliessa
ja avunantoa pyytävää viranomaista kuultuaan myöntää velalliselle
maksuaikaa tai antaa tälle mahdollisuuden maksaa vähittäin. Viran-
omaisen, jolle pyyntö osoitetaan, tältä maksuajalta perimät korot on
siirrettävä avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltioon.
Avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltioon on siirrettävä
myös kaikki muut korot, joita viivästyneestä maksusta peritään sen
viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa
olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti.!B1976L0308 — FI — 01.01.1981 — 002.001 — 5
10 artikla
Perittävillä saatavilla ei saa olla etuoikeuksia sen viranomaisen koti-
paikkajäsenvaltiossa, jolle pyyntö osoitetaan.
11 artikla
Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava viipymättä
avunantoa pyytävälle viranomaiselle toimista, joita se on toteuttanut
perintäpyynnön johdosta.
12 artikla
1. Jos henkilö, jota asia koskee, kiistää perintämenettelyn aikana
saatavan tai avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiosta
peräisin olevan asiakirjan, joka mahdollistaa saatavan perinnän, kyseisen
henkilön on annettava asia avunantoa pyytävän viranomaisen koti-
paikkajäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen ratkaistavaksi kyseisessä
jäsenvaltiossa voimassa olevien säännösten mukaisesti. Avunantoa
pyytävän viranomaisen on ilmoitettava tästä toimesta viranomaiselle,
jolle pyyntö osoitetaan. Myös henkilö, jota asia koskee, voi ilmoittaa
tästä toimesta viranomaiselle, jolle pyyntö osoitetaan.
2. Kun viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, on vastaanottanut 1
kohdassa tarkoitetun ilmoituksen joko avunantoa pyytävältä viran-
omaiselta tai henkilöltä, jota asia koskee, sen on keskeytettävä
perintämenettely, kunnes toimivaltainen laitos tekee päätöksen asiassa.
Viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, voi toteuttaa varotoimenpiteitä
perinnän varmistamiseksi, jos se pitää niitä tarpeellisina, siltä osin kuin
sen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevat lait ja asetukset mahdollis-
tavat sen vastaavien saatavien osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13
artiklan soveltamista.
3. Kun kiistäminen koskee perintätoimenpiteitä, jotka on toteutettu sen
viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, jolle pyyntö osoitetaan, asia on
annettava tämän jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen ratkaistavaksi sen
lakien ja asetusten mukaisesti.
4. Kun toimivaltainen laitos, jonka ratkaistavaksi asia on 1 kohdan
mukaisesti annettu, on oikeudellinen tai hallinnollinen tuomioistuin,
tämän tuomioistuimen päätös, jos se on avunantoa pyytävälle viran-
omaiselle myönteinen ja mahdollistaa saatavan perinnän avunantoa
pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, on 6, 7 ja 8 artiklassa
tarkoitettu ”perinnän mahdollistava asiakirja”, ja saatavan perintä on
toteutettava tämän päätöksen perusteella.
13 artikla
Avunantoa pyytävän viranomaisen perustellusta pyynnöstä viranomaisen,
jolle pyyntö osoitetaan, on toteutettava varotoimenpiteitä saatavan
perinnän varmistamiseksi siltä osin kuin sen kotipaikkajäsenvaltiossa
voimassa olevat lait ja asetukset sen mahdollistavat.
Ensimmäisen kohdan täytäntöön panemiseksi sovelletaan soveltuvin osin
6 artiklaa, 7 artiklan 1, 3 ja 5 kohtaa sekä 8, 11, 12 ja 14 artiklaa.
14 artikla
Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, ei tarvitse:
a) toteuttaa 6-13 artiklassa tarkoitettua avunantoa, jos saatavan perintä
on velallisen tilanteen vuoksi omiaan aiheuttamaan vakavia talou-
dellisia tai sosiaalisia vaikeuksia sen kotipaikkajäsenvaltiossa;
b) aloittaa saatavan perintää, jos avunantoa pyytävä viranomainen ei ole
käyttänyt kotipaikkajäsenvaltion alueella kaikkia keinoja kyseisen
saatavan perimiseksi.!B1976L0308 — FI — 01.01.1981 — 002.001 — 6
Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on ilmoitettava avunantoa
pyytävälle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi avunantopyyntöä ei voida
täyttää. Tämä perusteltu kieltäytyminen on annettava tiedoksi myös
komissiolle.
15 artikla
1. Vanhentumista koskevia kysymyksiä sääntelevät yksinomaan avun-
antoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevat
säännökset.
2. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, toteuttamia avunantopyynnön
mukaisia perintätoimia, jotka, jos avunantoa pyytävä viranomainen olisi
toteuttanut ne, olisivat aiheuttaneet vanhentumisen lykkäytymisen tai
keskeytymisen avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvalti-
ossa voimassa olevien säännösten mukaisesti, on pidettävä tältä osin
toteutettuina viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa.
16 artikla
Viranomainen, jolle pyyntö osoitetaan, saa toimittaa sille tämän
direktiivin soveltamiseksi toimitetut asiakirjat ja tiedot ainoastaan:
a) avunantopyynnössä tarkoitetulle henkilölle;b) saatavien perinnästä vastaaville henkilöille ja viranomaisille sekä
ainoastaan perintää varten;
c) oikeusviranomaisille, jotka käsittelevät saatavien perintää koskevista
asioita.
17 artikla
Avunantopyyntöihin ja niiden liitteisiin on liitettävä käännös sen
viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenvaltion virallisella
kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta kyseisen viranomaisen oikeutta kieltäytyä käännöksen
toimittamisesta.
18 artikla
Jäsenvaltioiden on luovuttava vastavuoroi isesti tämän direktiivin
mukaisesti toisilleen antamastaan keskinäisestä avunannosta aiheutuvien
kustannusten korvaamisesta.
Avunantoa pyytävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltio on kuitenkin
vastuussa sen viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, kotipaikkajäsenval-
tiolle saatavan olemassaolon ja avunantoa pyytävän viranomaisen
lähettämän asiakirjan pätevyyden osalta perusteettomiksi todettujen
toimien rahallisista seurauksista.
19 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava toisilleen luettelo viranomaisista, joilla
on valtuudet laatia tai vastaanottaa avunantopyyntöjä.
20 artikla
1. Perustetaan perintäkomitea, jäljempänä ”komitea”, joka muodostuu
jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission
edustaja.
2. Komitea laatii työjärjestyksensä.
21 artikla
Komitea voi käsitellä kaikkia tämän direktiivin soveltamiseen liittyviä
kysymyksiä, jotka sen puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäviksi joko
omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.!B1976L0308 — FI — 01.01.1981 — 002.001 — 7
22 artikla
1. Tämän direktiivin 4 artiklan 2 ja 4 kohdan, 5 artiklan 2 ja 3 kohdan,
7 artiklan 1, 3 ja 5 kohdan, 9 ja 11 artiklan sekä 12 artiklan 1 kohdan
soveltamista sekä valuuttojen muuntamista, perittyjen summien siirtoa ja
avunantopyynnön aiheuttavien saatavien vähimmäissumman määrittä-
mistä koskevat käytännön yksityiskohtaiset säännöt annetaan 2 ja 3
kohdassa määriteltyä menettelyä noudattaen.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen annettavista
säännöksistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,
jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto
annetaan "A1forty-five 3äänen enemmistöllä, ja jäsenvaltioiden
äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa
määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. a) Komissio antaa ehdotetut säännökset, jos ne ovat komitean
lausunnon mukaiset.
b) Jos ehdotetut säännökset eivät ole komitean lausunnon mukaiset
tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvos-
tolle ehdotuksen tarvittavista säännöksistä. Neuvosto ratkaisee
asian määräenemmistöllä.
c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa
siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee
päätöksen ehdotetuista säännöksistä.
23 artikla
Tämän direktiivin säännökset eivät estä soveltamasta laajempaa kes-
kinäistä avunantoa, jota tietyt jäsenvaltiot myöntävät tai myöntäisivät
toisilleen sopimusten tai järjestelyjen perusteella, mukaan luettuna
avunanto oikeudellisten tai muiden asiakirjojen ilmoittamisen alalla.
24 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttä-
mät toimenpiteet voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1978.
25 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän direktiivin soveltami-
seksi antamistaan säännöksislä. Komissio toimittaa nämä tiedot muille
jäsenvaltioille.
26 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.!B1976L0308 — FI — 01.01.1981 — 002.001 — 8