1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/70/EY,
annettu 11 päivänä joulukuuta 1997,
yhdenmukaistetun turvallisuusjärjestelmän luomisesta kalastusaluksille, joiden pituus on 24 metriä
tai enemmän
(EYVL L 34, 9.2.1998, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission direktiivi 1999/19/EY, annettu 18 päivänä maaliskuuta 1999 L 83 48 27.3.1999
►M2Komission direktiivi 2002/35/EY, annettu 25 päivänä huhtikuuta 2002 L 112 21 27.4.2002
►M3Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/84/EY, annettu 5
päivänä marraskuuta 2002L 324 53 29.11.2002
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/70/EY,
annettu 11 päivänä joulukuuta 1997,
yhdenmukaistetun turvallisuusjärjestelmän luomisesta kalastusa-
luksille, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisestisen 84 artiklan toisen kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menet-
telyä(3),
sekä katsoo, että
1)meriliikenteen alalla toteutettavilla yhteisön olisi pyrittävä meri-
turvallisuuden parantamiseen,
2)kalastusalusten turvallisuutta koskevaan Torremolinoksen
kansainväliseen yleissopimukseen liittyvä vuonna 1993 tehty
pöytäkirja tehtiin 2 päivänä huhtikuuta 1993,
3)panemalla kyseinen pöytäkirja täytäntöön yhteisön tasolla niidenkalastusalusten osalta, jotka purjehtivat jäsenvaltion lipun alla taitoimivat jäsenvaltion sisäisillä aluevesillä tai aluemerellä tai
purkavat saaliinsa jäsenvaltion satamaan, tehostetaan kyseisten
kalastusalusten turvallisuutta, sillä eri kansallisissa lainsäädän-nöissä ei vielä edellytetä pöytäkirjassa vahvistettuaturvallisuustasoa; kyseisellä yhteisellä turvallisuustasolla varmis-tetaan yhdenmukaistamalla erilaiset ja vaihtelevat kansallisetturvallisuusvaatimukset se, että samalla alueella toimivat kalastu-
salukset voivat kilpailla samoin edellytyksin vaarantamatta
turvallisuusstandardeja,
4)ottaen erityisesti huomioon sisämarkkinoiden suuruuden,yhteisön tason toiminta on tehokkain tapa vahvistaa yhteinenturvallisuustaso kalastusaluksia varten koko yhteisössä,
5)neuvoston direktiivi on tätä tarkoitusta varten soveltuva oikeu-dellinen väline, sillä sen avulla voidaan luoda puitteetturvallisuusstandardien yhdenmukaiselle ja pakolliselle sovelta-miselle jäsenvaltioissa, samalla kun kullekin jäsenvaltiolleannetaan mahdollisuus valita muoto ja menetelmät, jotkaparhaiten soveltuvat sen sisäiseen järjestelmään,
6)useat Torremolinoksen pöytäkirjan tärkeät luvut koskevat yksi-nomaan kalastusaluksia, joiden pituus on 45 metriä taienemmän; rajoittamalla pöytäkirjan soveltaminen yhteisöntasolla yksinomaan tällaisiin aluksiin luotaisiin turvallisuusvajemainittujen kalastusalusten ja pienempien kalastusalusten, joiden
pituus on 24—45 metriä, välille ja vääristettäisiin täten kilpailua,
7)kyseisen pöytäkirjan 3 artiklan 4 kohdassa määrätään, että
kunkin osapuolen on päätettävä, mitä määräyksiä, jotka koskevat24 metriä pitempiä aluksia, olisi sovellettava kokonaan tai osit-tain sen lipun alla purjehtimiseen oikeutettuihin aluksiin, joidenpituus on enemmän kuin 24 metriä, muttaalle määrätyn pituus-
rajan; kyseisen pöytäkirjan 3 artiklan 5 kohdassa määrätään,
että osapuolten on pyrittävä vahvistamaan yhdenmukaiset stan-dardit kyseisiä, samalla alueella toimivia kalastusaluksia varten,1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 2
(1) EYVL C 292, 4.10.1996, s. 29.
(2) EYVL C 66, 3.3.1997, s. 31.
(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 24. huhtikuuta 1997 (EYVL C 150,
19.5.1997, s. 30), neuvoston yhteinen kanta 30. kesäkuuta 1997 (EYVL C
246, 12.8.1997, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös 6. marraskuuta 1997
(EYVL C 358, 24.11.1997).
▼B
8)turvallisuuden parantamiseksi ja kilpailun vääristymien välttämi-
seksi tämän direktiivin turvallisuussääntöjä on pyrittävä
soveltamaan kaikkiin yhteisön kalastusvyöhykkeillä toimiviinkalastusaluksiin, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän riippu-matta siitä, minkä lipun alla ne purjehtivat; niiden kolmansienmaiden lipun alla purjehtivien kalastusalusten osalta, jotkatoimivat jäsenvaltion sisäisillä aluevesillä tai aluemerellä tai
jotka purkavat saaliinsa jäsenvaltion satamaan, tämä on pantava
täytäntöön kansainvälisen oikeuden yleisten sääntöjen mukai-sesti,
9)on edelleen sovellettava yhteisön sosiaalipolitiikan nojalla annet-tujen neuvoston direktiivien soveltuvia säännöksiä,
10)jäsenvaltioiden olisi kaikista näistä syistä sovellettava uusiin jatarvittaessa olemassa oleviin kalastusaluksiin, joiden pituus on45 metriä tai enemmän, Torremolinoksen pöytäkirjan liitteenmääräyksiä ottaen huomioon tämän direktiivin liitteessä Iluetellut asiaankuuluvat määräykset; jäsenvaltioiden olisi sovel-
lettava myös Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen IV, V, VII ja
IX luvun määräyksiä sellaisena kuin ne ovat mukautettuna tämändirektiivin liitteellä II kaikkiin uusiin lippunsa alla purjehtiviinaluksiin, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän mutta alle45 metriä,
11)liitteessä III esitetyt erityisvaatimukset ovat perusteltavissaerityisiin alueellisiin olosuhteisiin kuten maantieteellisiin ja
ilmastollisiin oloihin liittyvillä syillä; vastaavat määräykset on
kehitetty käytettäviksi pohjoisella ja eteläisellä vyöhykkeellä,
12)turvallisuustason edelleen parantamiseksi jäsenvaltion lipun allapurjehtivien alusten olisi oltava liitteessä IV esitettyjen erityis-vaatimusten mukaisia,
13)ei tulisi sallia, että kolmansien maiden lipun alla purjehtivatkalastusalukset toimivat jäsenvaltion sisäisillä aluevesillä taialuemerellä tai purkavat saaliinsa jäsenvaltion satamaan ja näinollen kilpailevat jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alustenkanssa, jollei niiden lippuvaltio ole todistanut, että ne ovat
tämän direktiivin teknisten määräysten mukaisia,
14)laivavarusteista 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvostondirektiivin N:o 96/98/EY(
1) vaatimusten mukaiset varusteet olisi
kalastusaluksiin asennettuna ilman eri toimenpiteitä tunnustet-tava tämän direktiivin kyseisiä varusteita koskevienerityissäännösten mukaisiksi, koska direktiivin 96/98/EY vaati-mukset ovat ainakin samantasoiset kuin Torremolinoksen
pöytäkirjan ja tämän direktiivin vaatimukset,
15)jäsenvaltioissa voi ilmetä paikallisia olosuhteita, joiden perus-teella kaikkiin tietyillä alueilla toimiviin kalastusaluksiin on
sovellettava erityisiä turvallisuustoimenpiteitä; jäsenvaltiot voivatmyös katsoa aiheelliseksi vahvistaa poikkeuksia Torremoli-noksen pöytäkirjan liitteen määräyksiin tai kyseisiä vastaaviavaatimuksia; niillä tulisi olla oikeus toteuttaa kyseisiä toimenpi-teitä edellyttäen, että niitä valvotaan komiteamenettelyn
mukaisesti,
16)nykyisin ei ole olemassa kalastusaluksia koskevia yhdenmukaisiakansainvälisiä teknisiä standardeja niiden rungon lujuuden, pää-
ja apukoneiston sekä sähkö- ja automatiikkalaitteistojen osalta;kyseiset standardit voidaan vahvistaa tunnustettujen laitosten taikansallisten hallintojen sääntöjen mukaisesti,
17)jäsenvaltioiden olisi tämän direktiivin tehokkaan täytäntöön-panon ja soveltamisen valvomiseksi suoritettava katsastuksia jamyönnettävä vaatimustenmukaisuustodistus kalastusaluksille,jotka ovat tämän direktiivin erityisvaatimusten mukaisia,
18)kalastusalusten olisi oltava satamavaltioiden valvonnan alaisiaTorremolinoksen pöytäkirjan 4 artiklassa vahvistetun menettelyn1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 3
(1) EYVL L 46, 17.2.1997, s. 25.
▼B
mukaisesti tämän direktiivin täysimittaisen soveltamisen varmis-
tamiseksi; jäsenvaltio voi suorittaa valvontaa myös kolmansienmaiden kalastusaluksilla, jotka eivät toimi jäsenvaltion sisäisillä
aluevesillä tai aluemerellä tai pura saalistaan jäsenvaltion sata-
miin, silloin kun ne ovat kyseisen jäsenvaltion jossainsatamassa sen varmistamiseksi, että ne ovat kyseisen pöytäkirjanmukaisia sen tultua voimaan,
19)jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan komitean on tarpeenavustaa komissiota tämän direktiivin tehokkaassa täytäntöönpa-
nossa; vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia
aluksia koskevista vähimmäisvaatimuksista niiden ollessamatkalla yhteisön merisatamiin tai poistuessa sieltä 13 päivänäsyyskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/75/EY(
1)1 2
artiklassa perustettu komitea voi toimia tässä tehtävässä,
20)tiettyjä säännöksiä voidaan mukauttaa kyseisen komitean avullakansainvälisellä tasolla tapahtuvan asiaankuuluvan kehityksen
huomioonottamiseksi, jotta voitaisiin varmistaa tämän direktiivin
yhdenmukainen täytäntöönpano,
21)Kansainväliselle merenkulkujärjestölle (IMO) olisi annettavatieto tästä direktiivistä Torremolinoksen pöytäkirjan mukaisesti,ja
22)jäsenvaltioiden olisi säädettävä tämän direktiivin mukaisestiannettujen kansallisten säännösten rikkomista koskevasta seuraa-musjärjestelmästä tämän direktiivin täysimittaisentäytäntöönpanon varmistamiseksi,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tarkoitus
1. Tämän direktiivin tarkoituksena on säätää turvallisuusmääräykset
niille sekä uusille että olemassa oleville merikalastusaluksille, joidenpituus on 24 metriä tai enemmän, siltä osin kuin Torremolinoksen
pöytäkirjaa sovelletaan olemassa oleviin aluksiin, ja jotka
— purjehtivat jäsenvaltion lipun alla ja on rekisteröity yhteisössä, tai
— harjoittavat toimintaa jonkin jäsenvaltion sisäisillä aluevesillä tai
aluemerellä, tai purkavat saaliinsa jäsenvaltion satamaan.
— Muuta kuin kaupallista kalastusta harjoittavat huviveneet eivät
kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.
2. Tällä direktiivillä ei rajoiteta toimenpiteistä työntekijöiden turval-
lisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänkesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY(
2)
säännöksien, sen erityisdirektiivien eikä erityisesti turvallisuutta jaterveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista kalastusaluksilla
tehtävässä työssä 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun direktiivin 93/
103/EY (kolmastoista direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassatarkoitettu erityisdirektiivi)(
3).
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan
1) ”kalastusaluksella” tai ”aluksella” alusta, joka on varustettu tai jota
käytetään kalojen tai muiden meren elollisten luonnonvarojen pyyn-tiin kaupallisessa tarkoituksessa,1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 4
(1) EYVL L 247, 5.10.1993, s. 19. direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 96/39/EY (EYVL L 196, 7.8.1996, s. 7).
(2) EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.
(3) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 1.
▼B
2) ”uudella kalastusaluksella” kalastusalusta,
a) josta on tehty rakentamista tai huomatavaa muutosta koskeva
sopimus 1 päivänä tammikuuta 1999 tai sen jälkeen, tai
b) josta on tehty rakentamista tai huomattavaa muutosta koskeva
sopimus ennen 1 päivää tammikuuta 1999 ja joka on luovutettu
vähintään kolme vuotta kyseisen päivän jälkeen, tai
c) jonka, jos rakentamissopimusta ei ole 1 päivänä tammikuuta
1999 tai sen jälkeen tehty,
— köli on laskettu, tai
— tietyksi alukseksi tunnistettava rakentaminen alkaa, tai— kokoonpano on aloitettu, ja se käsittää vähintään 50 tonnia tai
yhden prosentin kaikkien rakennusaineiden arvioidusta koko-
naismärästä, sen mukaan, kumpi luku on pienempi,
3) ”olemassa olevalla kalastusaluksella” kalastusalusta, joka ei ole uusi
kalastusalus,
4) ”Torremolinoksen pöytäkirjalla” vuonna 1993 tehtyä Torremoli-
noksen pöytäkirjaa, joka liittyy vuonna 1977 tehtyyn
kalastusalusten turvallisuutta koskevaan Torremolinoksenkansainväliseen yleissopimukseen, ja siihen tehtyjä muutoksia,
5) ”todistuskirjalla” 6 artiklassa tarkoitettua vaatimustenmukaisuusto-
distusta,
6) ”pituudella”, tarkoitetaan, jollei toisin säädetä, 96:ta prosenttia
kokonaispituudesta vesiviivalla, joka on 85 prosentin korkeudellapienimmästä mallisivukorkeudesta, mitattuna kölin yläpinnasta, taipituutta keularangan etureunasta peräsinvarren keskiöön samallavesiviivalla, jos tämä pituus on suurempi. Aluksissa, joiden köli onsuunniteltu kaltevaksi, on vesiviivan, jolla tämä pituus mitataan,
oltava suunnitellun vesiviivan suuntainen,
7) ”toiminnan harjoittamisella” kalojen tai muiden meren elollisten
luonnonvarojen pyyntiä tai pyyntiä ja käsittelyä, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta oikeutta viattomaan kauttakulkuun aluemerellä jamerenkulun vapautta 200 meripeninkulman yksinomaisella talous-vyöhykkeellä,
8) ”hyväksytyllä laitoksella” alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen
valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liit-tyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/57/
EY(
1) 4 artiklan mukaisesti hyväksyttyä laitosta.
3 artikla
Yleiset vaatimukset
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että Torremolinoksen
pöytäkirjan liitteen määräyksiä sovelletaan niiden lipun alla purjehtiviin
sellaisiin kalastusaluksiin, joita määräykset koskevat, jollei tämändirektiivin liitteessä I toisin määrätä.
Jollei tässä direktiivissä toisin määrätä, olemassa olevien kalastusa-
lusten on oltava Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen asianomaisten
vaatimusten mukaisia viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1999.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että Torremolinoksen
pöytäkirjan liitteen IV, V, VII ja IX luvun vaatimuksia, joita sovelle-taan aluksiin, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, sovelletaanmyös niiden lipun alla purjehtiviin uusiin kalastusaluksiin, joiden
pituus on 24 metriä tai enemmän, jollei tämän direktiivin liitteessä II
toisin määrätä.
3. Jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, että tietyillä alueilla
toimintaa harjoittavat, niiden lipun alla purjehtivat alukset ovat kyseisiäalueita koskevien määräysten mukaisia, kuten liitteessä III määritellään.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 5
(1) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 20.
▼B
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden lipun alla purjehtivat
alukset ovat liitteessä IV esitettyjen erityisten turvallisuusvaatimustenmukaisia.
5. Jäsenvaltioiden on kiellettävä kolmannen maan lipun alla purjeh-
tivilta kalastusaluksilta toiminnan harjoittaminen niiden sisäisilläaluevesillä ja aluemerellä tai saaliiden purkaminen niiden satamissa,jollei niiden lippuvaltion hallinto ole varmentanut sitä, että nämäalukset ovat 1, 2, 3 ja 4 kohdassa ja 5 artiklassa tarkoitettujen vaati-musten mukaisia.
6. Neuvoston direktiivin 96/98/EY liitteen A.1 kohdassa lueteltujen
ja kyseisen direktiivin vaatimusten mukaisten laivavarusteiden, jotka
on sijoitettu kalastusaluksiin tämän direktiivin säännösten mukaisesti,katsotaan ilman eri toimenpiteitä olevan kyseisten säännösten mukaisiariippumatta siitä, edellytetäänkö näissä säännöksissä varusteiden hyväk-symistä ja testaamista lippuvaltion hallintoa tyydyttävällä tavalla.
4 artikla
Erityisvaatimukset, vapautukset ja vastaavuudet
1. Jos jäsenvaltio tai ryhmä jäsenvaltioita katsoo, että tietyt paikalli-
sista erityisolosuhteista aiheutuvat tilanteet tai aluksen ominaisuudet
edellyttävät tietyllä alueella toimintaa harjoittavilta kalastusaluksiltaerityisiä turvallisuustoimenpiteitä, joiden tarve on näytetty toteen,jäsenvaltio saa 4 kohdan menettelyä noudattaen toteuttaa tällaisiaerityisiä turvallisuustoimenpiteitä ottaakseen huomioon paikallisetolosuhteet, kuten niiden vesien luonne ja ilmasto-olosuhteet, joilla
nämä alukset harjoittavat toimintaa, alusten tekemien matkojen pituus
tai alusten ominaisuudet, esimerkiksi niiden rakennusmateriaali.
Toteutetut toimenpiteet on lisättävä liitteeseen III.2. Jäsenvaltioiden on sovellettava Torremolinoksen pöytäkirjan liit-
teessä olevan 1 luvun 3 säännön 3 kohdan määräyksiä sellaistentoimenpiteiden toteuttamiseksi, joihin sisältyy vapautuksia, tämänartiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Jäsenvaltiot saavat toteuttaa toimenpiteitä vastaavuuksien myöntä-
miseksi Torremolinoksen pöytäkirjan olevan 1 luvun 4 säännön 1
kohdan mukaisesti tämän artiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyänoudattaen.
4. Jäsenvaltion, joka käyttää hyväkseen 1, 2 tai 3 kohdan
säännöksiä, on noudatettava seuraavaa menettelyä:
a) Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, jotka se
aikoo toteuttaa, mukaan lukien ne yksityiskohtaiset tiedot, jotka
ovat tarpeen riittävän turvallisuustason säilymisen vahvistamiseksi.
b) Jos kuuden kuukauden kuluessa ilmoituksen saamisesta päätetään 9
artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, että ehdotetut toimenpi-teet eivät ole perusteltuja, kyseistä jäsenvaltioita voidaan vaatia
tarkistamaan ehdotettuja toimenpiteitä tai olemaan toteuttamatta
niitä.
c) Toteutetut toimenpiteet on määriteltävä asiaa koskevassa kansalli-
sessa lainsäädännössä ja niistä on annettava tieto komissiolle, joka
ilmoittaa muille jäsenvaltioille kaikista niihin liittyvistä yksityiskoh-
dista.
d) Tällaisia toimenpiteitä on sovellettava kaikkiin kalastusaluksiin, jos
ne harjoittavat toimintaa samoissa määritellyissä olosuhteissa, ilman
niiden lippuun tai toiminnan harjoittajan kansallisuuteen kohdis-
tuvaa syrjintää.
e) Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä sovelletaan ainoastaan
niin kauan kuin kalastusalukset harjoittavat toimintaa määritellyissäolosuhteissa.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 6
▼B
5 artikla
Suunnittelu-, rakennus- ja huoltostandardit
Kalastusalusten rungon, pää- ja apukoneiston sekä sähkö- ja automa-
tiikkalaitteistojen suunnittelun, rakentamisen ja huollon standardeina
on käytettävä hyväksytyn laitoksen luokitusta varten määrittelemiä tai
hallinnon käyttämiä, aluksen rakennuspäivänä voimassa oleviasääntöjä.
Uusien alusten osalta näiden sääntöjen on oltava direktiivin 94/57/EY
14 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn ja edellytysten mukaisia.
6 artikla
Katsastukset ja todistuskirjat
1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä niiden lipun alla purjehtiville, 3
ja 5 artiklan mukaisille kalastusaluksille todistuskirja tämän direktiivin
vaatimusten mukaisuudesta sekä varusteluettelo ja tarvittaessa vapau-tustodistukset. Vaatimustenmukaisuustodistuksen, varusteluettelon javapautustodistuksen on oltava liitteessä V esitettyjen mallien mukaiset.Todistuskirjat myöntää lippuvaltion hallinto tai sen puolesta hyväksyttylaitos ensimmäisen katsastuksen jälkeen, jonka suorittavat joko lippu-
valtion hallinnon omat tai hyväksytyn laitoksen tai lippuvaltion
katsastuksen suorittamiseen valtuuttamat jäsenvaltion yksinoikeudellatoimivat katsastajat Torremolinoksen pöytäkirjan liitteessä olevan 1luvun 6 säännön 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen todistuskirjojen voimassaoloajat
eivät saa olla pidempiä kuin Torremolinoksen pöytäkirjan liitteessä
olevan 1 luvun 11 säännössä määrätyt ajat. Vaatimustenmukaisuusto-
distus uusitaan, kun uusintakatsastukset Torremolinoksen pöytäkirjanliitteessä olevan 1 luvun 6 säännön mukaisesti on suoritettu.
7 artikla
Valvontasäännökset
1. Kalastusalukset, jotka harjoittavat toimintaa jäsenvaltion sisäisillä
aluevesillä tai aluemerellä tai purkavat saaliinsa jäsenvaltion satamaanja jotka eivät ole kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivia kalastusa-
luksia, ovat jäsenvaltion valvonnan alaisia Torremolinoksen pöytäkirjan
4 artiklan mukaisesti ja ilman lippuun tai toiminnan harjoittajan kansal-lisuuteen kohdistuvaa syrjintää, jotta voidaan varmistaa, että nämäalukset ovat tämän direktiivin mukaiset.
2. Kalastusalukset, jotka eivät harjoita toimintaa jäsenvaltion sisäi-
sillä aluevesillä tai aluemerellä eivätkä pura saalistaan jäsenvaltion
satamaan ja jotka purjehtivat toisen jäsenvaltion lipun alla ovat jäsen-
valtion valvonnan alaisia silloin, kun ne ovat sen satamissa,Torremolinoksen pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti ja ilman lippuun taitoiminnan harjoittajan kansallisuuteen kohdistuvaa syrjintää, jottavoidaan varmistaa, että nämä alukset ovat tämän direktiivin mukaiset.
3. Kolmannen valtion lipun alla purjehtivat kalastusalukset, jotka
eivät harjoita toimintaa jäsenvaltion sisäisillä aluevesillä tai aluemerellä
eivätkä pura saalistaan jäsenvaltion satamaan, ovat jäsenvaltionvalvonnan alaisia silloin, kun ne ovat sen satamissa, Torremolinoksenpöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti, jotta voidaan varmistaa, että ne ovatTorremolinoksen pöytäkirjan mukaiset, sen jälkeen kun pöytäkirja ontullut voimaan.
8 artikla
Mukautukset
Jäljempänä 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti
a) säännöksiä voidaan antaa ja yhdistää
— Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen niiden määräysten yhden-
mukaistetuksi tulkinnaksi, jotka on jätetty yksittäistensopijapuolten hallintojen harkintavaltaan siinä määrin kuin on1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 7
▼B
tarpeen niiden johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi
yhteisössä,
— tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi laajentamatta sen sovel-
tamisalaa.
b) Tämän direktiivin 2, 3, 4, 6 ja 7 artiklaa voidaan mukauttaa ja
direktiivin liitteitä tarkistaa, jotta tässädirektiivissä voidaan soveltaaTorremolinoksen pöytäkirjaan tehtyjä tarkistuksia, jotka tulevatvoimaan tämän direktiivin antamisen jälkeen.
Edellä 2 artiklan 4 kohdassa mainittuihin kansainvälisiin oikeudellisiin
asiakirjoihin tehdyt muutokset voidaan jättää tämän direktiivin sovelta-
misalan ulkopuolelle meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman
pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitea)perustamisesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annetun Euroopan parla-mentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2099/2002(
1) 5 artiklaa
noudattaen.
9 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 2099/2002 3 artiklalla
perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisenehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan menettelystä komissiolle
siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999
tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(
2) 5 ja 7 artiklaa ottaen
huomioon kyseisen päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kahdeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
10 artikla
IMO:lle tehtävä ilmoitus
Neuvoston puheenjohtajavaltio ja komissio ilmoittavat IMO:lle tämän
direktiivin antamisesta viitaten Torremolinoksen pöytäkirjan 3 artiklan5 kohtaan.
11 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on luotava seuraamusjärjestelmä niiden kansallisten
määräysten rikkomisen varalta, jotka on annettu tämän direktiivin
nojalla, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistami-seksi, että kyseisiä seuraamuksia sovelletaan. Määrättyjenseuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja vakuuttavia.
12 artikla
Täytäntöönpano
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen
1 päivää tammikuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolleviipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti
julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittauksettehdään.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 8
(1) EYVL L 324, 29.11.2002, s. 1.
(2) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.▼M3
▼B
▼B
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisia komissiolle.Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen
jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
14 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 9
▼M2
LIITE I
Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen määräysten mukauttaminen direk-
tiivin 97/70/EY 3 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi
Tässä liitteessä tarkoitetaan:
1. ”1 päivänä tammikuuta 2003 tai sen jälkeen rakennetulla uudella kalastusa-
luksella” uutta kalastusalusta,
a) josta on tehty rakentamista tai huomattavaa muutosta koskeva sopimus 1
päivänä tammikuuta 2003 tai sen jälkeen; tai
b) josta on tehty rakentamista tai huomattavaa muutosta koskeva sopimus
ennen 1 päivää tammikuuta 2003 ja joka on luovutettu vähintään kolme
vuotta kyseisen päivän jälkeen; tai
c) jonka, jos rakentamissopimusta ei ole,
— köli on laskettu, tai
— tietyksi alukseksi tunnistettava rakentaminen on alkanut, tai
— kokoonpano on aloitettu, ja se käsittää vähintään 50 tonnia tai yhden
prosentin kaikkien rakennusaineiden arvioidusta kokonaismäärästä sen
mukaan, kumpi määrä on pienempi,
1 päivänä tammikuuta 2003 tai sen jälkeen.
A OSA
Mukautukset, joita sovelletaan kaikkiin direktiivin soveltamisalaan kuulu-
viin kalastusaluksiin, lukuun ottamatta 1 päivänä tammikuuta 2003 tai sen
jälkeen rakennettuja uusia kalastusaluksia
I LUKU: YLEISET MÄÄRÄYKSET
2 sääntö: Määritelmät
Korvataan 1 kohdassa ”uuden aluksen” määritelmä tämän direktiivin 2 artiklassa
olevalla ”uuden kalastusaluksen” määritelmällä.
V LUKU: PALOSUOJELU, PALON HAVAITSEMINEN, PALONSAM-
MUTUS JA PALONTORJUNTA
2 sääntö: Määritelmät
Muutetaan normaalia polttokoetta koskevan 2 kohdan loppu normaalilämpö-
käyrän osalta seuraavasti:
”… Normaali aika-lämpökäyrä määritellään tasaisena käyränä, joka kulkee
seuraavien uunin sisälämpötilapisteiden kautta:
— uunin alkusisälämpötila 20 ºC
— ensimmäisten 5 minuutin kuluttua 576 ºC
— 10 minuutin kuluttua 679 ºC— 15 minuutin kuluttua 738 ºC— 30 minuutin kuluttua 841 ºC
— 60 minuutin kuluttua 945 ºC”
VII LUKU: HENGENPELASTUSLAITTEET JA -JÄRJESTELYT
1 sääntö: Soveltaminen
Muutetaan 2 kohta seuraavasti: ”13 ja 14 sääntöä on sovellettava myös olemassa
oleviin aluksiin, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, sillä edellytyksellä,
että hallinto voi lykätä näiden sääntöjen vaatimusten täytäntöönpanoa 1 päivään
helmikuuta 1999 saakka.”
13 sääntö: Hengenpelastukseen tarkoitetut radiolaitteet
Muutetaan 2 kohta seuraavasti: ”Hallinto voi hyväksyä 1 päivään helmikuuta
1999 saakka olemassa olevissa aluksissa olevat kaksisuuntaiset VHF-radiopuhe-
limet, jotka eivät ole järjestön antamien suoritusarvostandardien mukaisia, jos1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 10
▼M2
hallinto katsoo, että ne ovat yhteensopivia hyväksyttyjen kaksisuuntaisten VHF-
radiopuhelinten kanssa.”
IX LUKU: RADIOLIIKENNE
1 sääntö: Soveltaminen
Muutetaan 1 kohdan toinen virke seuraavasti:
”Olemassa olevien alusten osalta hallinto voi kuitenkin lykätä vaatimusten
täytäntöönpanoa 1 päivään helmikuuta 1999 saakka.”
3 sääntö: Vapautukset
Muutetaan 2 kohdan c alakohta seuraavasti:
”jos alus poistetaan pysyvästi käytöstä ennen 1 päivää helmikuuta 2001.”
B OSA
Mukautukset, joita sovelletaan 1 päivänä tammikuuta 2003 tai sen jälkeen
rakennettuihin uusiin kalastusaluksiin
Muutetaan seuraavien sääntöjen voimassa oleva teksti seuraavasti:
I LUKU: YLEISET MÄÄRÄYKSET
2 sääntö: Määritelmät
22 kohdan a alakohdan ii alakohta
Laipion sijaintietäisyyden keulapystysuorasta on oltava: alle 45 metrin pituisissa
aluksissa vähintään 0,05 L ja enintään 0,05 L plus 1,35 metriä.
6 sääntö: Katsastukset
1 kohdan c alakohta
Edellä olevassa b alakohdan i alakohdassa edellytetyn määräaikaiskatsastuksen
lisäksi on suoritettava aluksen rakenteen ja koneiston välikatsastukset kahden
vuoden (+/- kolme kuukautta) väliajoin, jos alus on rakennettu muusta aineesta
kuin puusta, ja hallinnon määräämin väliajoin, jos alus on rakennettu puusta.
Katsastuksissa on myös tarkistettava, ettei alukseen ole tehty sellaisia
muutoksia, jotka heikentäisivät aluksen tai laivaväen turvallisuutta.
II LUKU: RAKENNE, VESITIIVIYS JA VARUSTEET
1 sääntö: Rakenne
1 kohta
Rungon, ylärakenteiden, kansirakennusten, konekuilujen, portaiden ja kaikkien
muiden rakenteiden ja aluksen laitteiden on oltava lujuudeltaan ja rakenteeltaan
sellaisia, että ne kestävät kaikki tarkoitetussa käytössä ennakoitavissa olevat
olosuhteet, ja niiden on oltava hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisia.
2 sääntö: Vesitiiviit ovet
1 kohta
Edellä olevan 1 säännön 3 kohdassa edellytetyissä vesitiiviissä laipioissa olevien
aukkojen määrä on rajoitettava niin pieneksi kuin aluksen yleisten järjestelyjen
ja toiminnallisten tarpeiden kannalta on mahdollista; aukoissa on oltava vesitii-
viit sulkemislaitteet, jotka ovat hyväksytyn laitoksen määräysten mukaisia.
Vesitiiviiden ovien lujuuden on oltava samanarvoinen kuin viereisen
lävistämättömän rakenteen.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 11
▼M2
2 sääntö: Vesitiiviit ovet
3 kohdan a alakohta
Aluksissa, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, vesitiiviiden ovien on oltava
liukuovia:
tiloissa, joissa ovet on tarkoitettu avattaviksi merellä ja joissa ovien kynnys on
aluksen suurinta kulkusyväystä vastaavan vesiviivan alapuolella, jollei hallinto
katso tätä epätarkoituksenmukaiseksi tai tarpeettomaksi aluksen lajin ja käytön
kannalta.
Jäsenvaltioiden myöntäessä vapautuksia tästä säännöstä on noudatettava tämän
direktiivin 4 artiklassa säädettyä menettelyä.
5 sääntö: Luukut
3 kohta
Puisten luukunkansien säätiiviys on varmistettava vuonna 1966 tehdyn
kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen(1) liitteessä I olevan 14 ja 15 säännön
vaatimusten mukaisesti.
9 sääntö: Tuulettimet
1 kohta
Aluksissa, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, tuulettimien kehyslevyjen,
lukuun ottamatta koneistotilan tuulettimien kehyslevyjä, korkeuden kannesta
ylöspäin on oltava vähintään 900 millimetriä työskentelykannella ja vähintään
760 millimetriä ylärakennekannella. Aluksissa, joiden pituus on alle 45 metriä,
näiden kehyslevyjen korkeuden kannesta ylöspäin on oltava 760 millimetriä
työskentelykannella ja 450 millimetriä ylärakennekannella. Koneistotilan tuuleti-
naukkojen, jotka ovat tarpeen koneistotilan jatkuvaa ilmanvaihtoa ja tarvittaessa
generaattoritilan suoraa ilmanvaihtoa varten, on yleensä oltava sijaintikorkeudel-
taan kanteen nähden II luvun 9 säännön 3 kohdan mukaisia. Jos tämä ei
kuitenkaan ole aluksen koon tai järjestelyjen vuoksi käytännössä mahdollista,
voidaan hyväksyä pienemmät korkeudet, jos aluksessa on II luvun 9 säännön 2
kohdan mukaiset säätiiviit sulkemislaitteet yhdessä muiden sopivien järjestel-
mien kanssa, joilla varmistetaan tilojen jatkuva ja riittävä ilmanvaihto,
edellyttäen kuitenkin, että korkeus on kaikissa tapauksissa vähintään 900 milli-
metriä työskentelykannesta ja ylärakennekannesta ylöspäin.
12 sääntö: Valoventtiilit
6 kohta
Hallinto voi hyväksyä sokkoluukuttomat valoventtiilit ja ikkunat työskentelykan-
nella tai sen yläpuolella sijaitsevien kansirakennusten sivu- ja perälaipioissa, jos
se katsoo, että ne eivät heikennä aluksen turvallisuutta, ottaen huomioon asiaa
koskeviin ISO:n standardeihin perustuvat hyväksyttyjen laitosten säännöt.
15 sääntö: Ankkurointivarustus
Aluksissa on oltava nopean ja turvallisen käytön mahdollistava ankkurointivar-
ustus, joka käsittää ankkurilaitteet, ankkuriketjut tai vaijerit, pysäyttimet ja
vintturin tai muun järjestelmän ankkurin laskemista ja nostamista varten sekä
aluksen pitämiseksi ankkuroituna kaikissa ennakoitavissa olevissa toimintaolo-
suhteissa. Lisäksi aluksissa on oltava asianmukaiset kiinnityslaitteet, joiden
avulla alus voidaan kiinnittää turvallisesti kaikissa käyttöolosuhteissa. Ankkuri-
ja kiinnityslaitteiden on oltava hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisia.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 12
(1) Kansainvälisen lastiviivakonferenssin 5 päivänä huhtikuuta 1966 tekemä ja Kansainvä-
lisen merenkulkujärjestön 25 päivänä lokakuuta 1967 päätöslauselmallaan A.133(V)
hyväksymä vuoden 1966 kansainvälinen lastiviivayleissopimus.
▼M2
III LUKU: VAKAVUUS JA SIIHEN LIITTYVÄ MERIKELPOISUUS
1 sääntö: Yleistä
Alusten on oltava siten suunniteltuja ja rakennettuja, että tämän luvun vaati-
mukset täyttyvät 7 säännössä tarkoitetuissa käyttöolosuhteissa. Vakavuuskäyriä
koskevat laskelmat on tehtävä vahingoittumattoman aluksen vakavuutta
koskevan IMO:n säännöstön (Code on Intact Stability for All Types of Ships)(1)
mukaisesti.
2 sääntö: Vakavuusvaatimukset
1 kohta
Alusten on täytettävä seuraavat vakavuuden vähimmäisvaatimukset, jollei
hallinto katso, että niistä poikkeaminen on perusteltua käytöstä saatujen koke-
musten perusteella. Jäsenvaltion myöntäessä poikkeuksia edellytetyistä
vakavuuden vähimmäisvaatimuksista on noudatettava tämän direktiivin 4 artik-
lassa säädettyä menettelyä(2).
1 kohdan d alakohta
Alkuvaihtokeskuskorkeuden (GM) on oltava vähintään 350 millimetriä yksikan-
sialuksilla. Aluksilla, joilla on täydellinen ylärakenne, vaihtokeskuskorkeutta
voidaan hallinnon suostumuksella pienentää, mutta sen on kaikissa tapauksissa
oltava vähintään 150 millimetriä. Jäsenvaltion salliessa vaaditun vaihtokeskus-
korkeuden pienentämisen on noudatettava tämän direktiivin 4 artiklassa
säädettyä menettelyä.
3 kohta
Jos aluksessa on painolastia 1 kohdan vaatimusten noudattamiseksi, painolastin
on laadultaan ja järjestelyiltään tyydytettävä hallintoa. Aluksissa, joiden pituus
on alle 45 metriä, on oltava pysyvästi tällaista painolastia. Jos painolasti on
aluksella pysyvästi, sen on oltava kiinteää ja aluksessa lujasti paikoilleen kiinni-
tettyä. Hallinto voi kuitenkin hyväksyä myös nestemäisen painolastin, jos
tällainen painolasti säilytetään täysinäisissä säiliöissä, jotka eivät ole yhteydessä
mihinkään aluksen pumppujärjestelmään. Jos nestemäistä painolastia käytetään
pysyvänä painolastina 1 kohdan vaatimusten noudattamiseksi, tiedot tästä on
sisällytettävä vaatimustenmukaisuustodistukseen ja vakavuuskirjaan.
Pysyvää painolastia ei saa poistaa aluksesta tai sijoittaa muualle alukseen ilman
hallinnon hyväksyntää.
4 sääntö: Erityiset kalastusmenetelmät
Alusten, joita käytetään erityisissä kalastusmenetelmissä, joissa alukseen
kohdistuu kalastuksen yhteydessä ylimääräisiä ulkoisia voimia, on täytettävä 2
säännön 1 kohdan mukaiset vakavuusvaatimukset tarvittaessa tiukennettuina
hallintoa tyydyttävällä tavalla. Puomitroolikalastuksessa käytettävien alusten on
noudatettava seuraavia tiukennettuja vakavuusvaatimuksia:
a) oikaisevan momenttivarren rajoittamaa pinta-alaa ja oikaisevia momentti-
varsia koskevia 2 säännön 1 kohdan a alakohdan ja 2 säännön 1 kohdan b
alakohdan vaatimuksia tiukennetaan 20 prosenttia;
b) vaihtokeskuskorkeuden on oltava vähintään 500 millimetriä;
c) edellä olevan a alakohdan vaatimuksia sovelletaan ainoastaan aluksiin, joiden
kuljetuskoneiston teho ei ylitä seuraavien kaavojen mukaisesti saatavaa kilo-
wattimäärää:
— N = 0,6 Ls2aluksilla, joiden pituus on 35 metriä tai vähemmän, ja1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 13
(1) Kansainvälisen merenkulkujärjestön 4 päivänä marraskuuta 1993 päätöslauselmalla
A.749(18) hyväksymä vahingoittumattoman aluksen vakavuussäännöstö kaikille IMO:nasiakirjojen kattamille aluslajeille (Code on Intact Stability for All Types of ShipsCovered by IMO Instruments), sellaisena kuin se on muutettuna päätöslauselmallaMSC.75(69).
(
2) Offshore-huoltoalusten vakavuusvaatimusten, joista määrätään vahingoittumattoman
aluksen vakavuutta koskevan IMO:n säännöstön (Code on Intact Stability for All Typesof Ships) 4.5.6.2.1—4.5.6.2.4 kohdassa, voidaan katsoa vastaavan 2 säännön 1 kohdana—c alakohdan vakavuusvaatimuksia. Tätä vastaavuutta voidaan soveltaa, mikälihallinto sen hyväksyy, ainoastaan kalastusaluksiin, joiden rungon muoto on samankal-
tainen kuin offshore-huoltoaluksissa.
▼M2
— N = 0,7 Ls2aluksilla, joiden pituus on 37 metriä tai enemmän,
— jos aluksen pituus sijoittuu näiden väliin, Ls:n kerroin lasketaan interpo-
loimalla arvoista 0,6 ja 0,7,
—Lson aluksen mittakirjan mukainen kokonaispituus.
Jos kuljetuskoneiston teho ylittää edellä olevien kaavojen mukaiset normite-
hoarvot, a alakohdassa mainittuja vaatimuksia tiukennetaan suoraan suhteessa
suurempaan kuljetuskoneiston tehoon.
Hallinnon on todettava, että edellä mainitut puomitroolarien tiukennetut vaka-
vuusvaatimukset täyttyvät tämän luvun 7 säännön 1 kohdassa mainituissa
käyttöolosuhteissa.
Vakavuuslaskelmassa puomien oletetaan olevan nostettuina 45 asteen kulmaan
vaakatasoon nähden.
5 sääntö: Kova tuuli ja keinunta
Alusten on kestettävä kovan tuulen ja keinunnan vaikutukset asianomaisissa
meriolosuhteissa, kun otetaan huomioon eri vuodenaikojen sääolosuhteet, ne
meren olotilat, joissa alusta käytetään, aluslaji sekä aluksen käyttötapa. Asiaa
koskevat laskelmat on tehtävä kaikkia aluslajeja koskevan IMO:n vahingoittu-
mattoman aluksen vakavuussäännöstön (Code on Intact Stability for all Types
of Ships) mukaisesti.
8 sääntö: Jäänmuodostus
Tätä sääntöä sovelletaan muilta osin, mutta jäänmuodostusvaran muuttaminen,
joka jätetään 2 suosituksella hallinnon harkintavaltaan, ei ole sallittua(1).
9 sääntö: Kallistuskoe
2 kohta
Jos aluksessa tehdään muutoksia, jotka vaikuttavat sen tilaan lastaamattomana
ja/tai sen painopisteen sijaintiin, alukselle on suoritettava uusi kallistuskoe ja
sen vakavuustiedot on tarkistettava, jos hallinto katsoo sen tarpeelliseksi aluksen
vakavuusvarat huomioon ottaen. Jos kuitenkin aluksen kevytpaino poikkeaa yli
2 prosenttia alkuperäisestä kevytpainosta eikä voida laskelmin osoittaa, että alus
on edelleen vakavuusvaatimusten mukainen, alukselle on suoritettava uusi
kallistuskoe.
12 sääntö: Keulan korkeus
Keulan korkeuden on oltava riittävä estämään liiallinen veden pääsy alukselle.Aluksissa, joita käytetään suppeilla alueilla enintään 10 meripeninkulman päässä
rannikosta, keulan vähimmäiskorkeuden on oltava hallintoa tyydyttävä, ja se on
määritettävä siten, että otetaan huomioon eri vuodenaikojen sääolosuhteet, ne
meren olotilat, joissa alusta käytetään, aluslaji sekä aluksen käyttötapa.
Aluksissa, joita käytetään kaikilla muilla alueilla:
1. jos kalastuksen aikana saalis on varastoitava kalansäilytysruumaan sellaisten
lastiluukkujen kautta, jotka sijaitsevat säälle ja merenkäynnille alttiilla
työskentelykannella kansirakennuksesta tai ylärakenteesta keulaan päin,
keulan vähimmäiskorkeus on laskettava Torremolinoksen kokouksen päätösa-
siakirjan liitteessä 3 olevaan 4 suositukseen sisältyvän laskentamenetelmän
mukaisesti;
2. jos saalis on varastoitava kalansäilytysruumaan sellaisen lastiluukun kautta,
joka sijaitsee säälle ja merenkäynnille alttiilla työskentelykannella kansira-
kennuksen tai ylärakenteen suojaamana, keulan vähimmäiskorkeuden on
oltava vuonna 1966 tehdyn kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen liitteessä
I olevan 39 säännön mukainen, mutta kuitenkin vähintään 2000 millimetriä.
Tällöin on otettava huomioon suurin sallittu kulkusyväys määrätyn kesävara-
laidan sijasta.
14 sääntö: Osastoiminen ja vahingoittuneen aluksen vakavuus
Alusten, joiden pituus on 100 metriä tai enemmän ja joissa aluksella kuljetetta-
vien henkilöiden määrä on 100 tai enemmän, on oltava kellumiskykyisiä ja
säilytettävä positiivinen vakavuus sen jälkeen, kun mikä tahansa niiden vaurioi-
tunut osasto on täyttynyt vedellä, ottaen huomioon aluksen laji, käyttötarkoitus1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 14
(1) Niiden merialueiden osalta, joilla voi esiintyä jäänmuodostusta ja joille ehdotetaan
jäänmuodostusvaran muutoksia, ks. Torremolinoksen kokouksen päätösasiakirjan liit-
teessä 3 olevaan 2 suositukseen sisältyvät jäänmuodostukseen liittyvät ohjeet.
▼M2
ja toiminta-alue(1). Tätä koskevat laskelmat on tehtävä alaviitteessä mainittujen
ohjeiden mukaisesti.
IV LUKU: KONEISTO JA SÄHKÖLAITTEET SEKÄ AJOITTAIN
MIEHITTÄMÄTTÖMÄT KONEISTOTILAT
3 sääntö: Yleistä
1 kohta
Pääkuljetus-, hallinta-, höyryputki-, polttoöljy-, paineilma-, sähkö- ja jäähdy-
tysjärjestelmät; apukoneistot; kattilat ja muut paineastiat; putkisto- ja
pumppujärjestelmät; ohjauslaitteet sekä voimansiirron vaihteet, akselit ja
kytkimet on suunniteltava, rakennettava, testattava, asennettava ja huollettava
hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisesti. Nämä koneistot ja laitteet sekä
nostolaitteet, vinssit ja kalankäsittely- ja -jalostuslaitteet on suojattava siten,
että aluksessa oleviin henkilöihin kohdistuva vaara on mahdollisimman pieni.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä liikkuviin osiin, kuumiin pintoihin ja muihin
vaaratekijöihin.
7 kohta
Hallinnon on todettava, että 16—18 säännöt pannaan täytäntöön yhdenmukai-
sesti ja että niitä sovelletaan hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisesti(2).
9 kohta
On varmistettava hallinnon hyväksymin toimenpitein, että kaikki laitteet
toimivat luotettavasti kaikissa käyttöolosuhteissa, ohjailu mukaan luettuna, ja
että on toteutettu hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaiset järjestelyt sellaisten
säännöllisten tarkastusten ja rutiinikokeiden suorittamiseksi, joilla varmistetaan
jatkuva luotettava toiminta.
10 kohta
Aluksissa on oltava hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaiset asiakirjat, joista
ilmenee niiden toimintakyky ajoittain miehittämättömillä koneistotiloilla.
6 sääntö: Höyrykattilat, syöttöjärjestelmät ja höyryputkistot
1 kohta
Jokaisessa höyrykattilassa ja jokaisessa liekillä lämmittämättömässä höyrynke-
hittimessä on oltava vähintään kaksi riittävän tehon omaavaa turvaventtiiliä.
Ottaen huomioon höyrykattilan tai liekillä lämmittämättömän höyrynkehittimen
tuoton tai jonkin muun ominaisuuden hallinto voi kuitenkin sallia vain yhden
turvaventtiilin asentamisen, jos hallintoa tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että
näin saavutetaan riittävä ylipainesuojaus hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukai-
sesti.
8 sääntö: Kuljetuskoneiston valvonta komentosillalta
1 kohdan b alakohta
Jos kuljetuskoneistoa säädetään kaukosäädöllä ohjaushytistä, sovelletaan seur-
aavaa: a alakohdassa tarkoitettu kaukosäätö on suoritettava hyväksytyn
laitoksen sääntöjen mukaisella säätölaitteella, jossa on tarvittaessa myös kulje-
tuskoneiston ylikuormituksen esto.
10 sääntö: Polttoöljyä, voiteluöljyä ja muita palavia öljyjä koskevat järjes-
telyt
4 kohta
Polttoöljyputkiin, jotka vaurioituessaan saisivat aikaan öljyn vuotamisen
kaksoispohjan yläpuolella sijaitsevasta varasto-, selkeytys- tai päiväsäiliöstä, on
asennettava säiliön päälle hana tai venttiili, joka voidaan sulkea kyseisen tilan
ulkopuolella olevasta turvallisesta paikasta silloin, kun tällaisten säiliöiden
sijaintitilassa syttyy tulipalo. Erityistapauksessa, jossa syväsäiliöitä on sijoitettu1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 15
(1) Ks. osastointia ja vahingoittuneen aluksen vakavuuslaskelmia koskevat ohjeet Torremo-
linoksen kokouksen päätösasiakirjan liitteessä 3 olevassa 5 suosituksessa.
(2) Ks. myös Kansainvälisen sähkötekniikan toimikunnan (IEC) julkaisema suositus ja
erityisesti laivojen sähköasennuksia koskeva julkaisu 92 (Electric Installations in
Ships).
▼M2
johonkin akseli- tai putkitunneliin tai vastaavanlaiseen tilaan, on säiliöiden
päällä oltava venttiilit, mutta hallinta tulipalon sattuessa voidaan toteuttaa
putkeen tai putkiin tunnelin tai vastaavanlaisen ulkopuolelle asennetun lisävent-
tiilin avulla. Jos tällainen lisäventtiili asennetaan koneistotilaan, sitä on voitava
käyttää tällaisen tilan ulkopuolella olevasta paikasta.
7 kohdan a alakohta
Polttoöljyputkien ja niiden venttiilien ja varusteiden on oltava terästä tai muuta
samanarvoista ainetta, mutta taipuisien putkien rajoitettu käyttö voidaan sallia.
Tällaisten taipuisien putkien ja niiden liitinten on oltava riittävän lujia ja niiden
on oltava tehty hyväksytyistä palonkestävistä aineista tai niillä oltava palon-
kestävä pinnoite hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisesti. Tällaiset taipuisat
putket on asennettava IMO:n asiakirjan MSC.Circ.647. ”Guidelines to minimise
leakages from flammable liquid systems” mukaisesti.
10 kohta
Painevoitelujärjestelmissä käytetyn öljyn varastointi-, jakelu- ja käyttöjärjeste-
lyjen on oltava hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisia. Tällaisten
järjestelyjen on A-kategorian koneistotiloissa ja, milloin mahdollista, myös
muissa koneistotiloissa oltava vähintään 1, 3, 6 ja 7 kohdan määräysten
mukaisia sekä tarvittavilta osin, hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisesti, 2 ja
4 kohdan mukaisia. Tämä ei estä virtauksen tarkkailulasien käyttöä voitelujärjes-
telmissä edellyttäen, että kokeilla osoitetaan niillä olevan riittävä
palonkestävyys.
11 kohta
Sellaisten palavien öljyjen, joita käytetään paineellisina voimansiirtolaitteissa,
lukuun ottamatta 10 kohdassa tarkoitettua öljyä, säätö- ja toimilaitteissa sekä
lämmityslaitteissa, varastointi-, jakelu- ja käyttöjärjestelyjen on oltava hyväk-
sytyn laitoksen sääntöjen mukaisia. Paikoissa, joissa on syttymislähteitä,
tällaisten järjestelyjen on täytettävä vähintään 2 ja 6 kohdan vaatimukset sekä
lujuuden ja rakenteen osalta 3 ja 7 kohdan vaatimukset.
12 sääntö: Meluntorjunta
On toteutettava toimenpiteet, joilla meluvaikutukset koneistotiloissa olevaan
miehistöön vähennetään alusten melutasoja koskevassa IMO:n säännöstössä
(Code on Noise Levels on Board Ships)(1) määritetyille tasoille.
13 sääntö: Ohjauslaitteet
1 kohta
Aluksissa on oltava pääohjauslaitteet sekä peräsimen liikuttamiseen tarkoitettu
apujärjestelmä, jotka ovat hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisia. Pääohjaus-
laitteet ja peräsimen liikuttamiseen tarkoitettu apujärjestelmä on asennettava
siten, että siinä määrin kuin on kohtuullista ja mahdollista toimintahäiriö
toisessa ei tee toista toimintakyvyttömäksi.
16 sääntö: Sähköenergian päälähde
1 kohdan a alakohta
Kun sähköenergia on ainoa voimanlähde aluksen kuljettamisen ja turvallisuuden
kannalta olennaisten aputoimintojen ylläpitämistä varten, alus on varustettava
sellaisella sähköenergian päälähteellä, joka käsittää vähintään kaksi generaattor-
iyksikköä, joista toinen voi olla pääkoneen käyttämä. Hyväksytyn laitoksen
sääntöjä noudattaen voidaan hyväksyä myös muita järjestelyjä, joilla on sama-
narvoinen sähköntuotantokapasiteetti.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 16
(1) Kansainvälisen merenkulkujärjestön 19 päivänä marraskuuta 1981 päätöslauselmalla
A.468(XII) hyväksymä alusten melutasoja koskeva säännöstö (Code on Noise Levels
on Board Ships).
▼M2
V LUKU: PALOSUOJELU, PALON HAVAITSEMINEN, PALONSAM-
MUTUS JA PALONTORJUNTA
1 sääntö: Yleistä
c alakohta
Menetelmä IIIF: Alukseen asennetaan automaattinen palohälytys- ja palonha-
vaitsemisjärjestelmä kaikkiin tiloihin, joissa palon voidaan olettaa alkavan, ja
sisäisten osastoivien laipioiden tyypille ei yleensä ole rajoituksia, mutta A- tai
B-luokan rajapintojen rajoittaman asuntotilan tai asuntotilojen pinta-ala ei saa
olla yli 50 neliömetriä. Hallinto voi kuitenkin suurentaa tätä pinta-alaa kokoon-
tumistilojen osalta enintään 75 neliömetriin.
2 sääntö: Määritelmät
1 kohta
Palamaton aine tarkoittaa ainetta, joka ei pala eikä kehitä kuumennettuna noin
750 celsiusasteeseen palavia höyryjä itsesyttymiseen riittävää määrää, mikä on
määritettävä IMO:n palotestisäännöstön (Fire Test Procedures Code)(1) mukai-
sesti. Kaikki muut aineet ovat palavia aineita.
Muutetaan normaalia polttokoetta koskeva 2 kohta seuraavasti:Normaali polttokoe on koe, jossa laipioita ja kansia vastaavat koekappaleet
tutkitaan koeuunissa, jonka lämpötila noudattaa likimain normaalia lämpöti-
lakäyrää. Koemenetelmien on oltava IMO:n palotestisäännöstön (Fire Test
Procedures Code) mukaisia.
3 kohta (viimeinen virke)
Hallinnon on vaadittava prototyyppilaipion tai -kannen koestamista varmistuak-
seen siitä, että se täyttää edellä mainitut tiiviys- ja lämpötilannousuvaatimukset
IMO:n palotestisäännöstön (Fire Test Procedures Code) mukaisesti.
4 kohta (viimeinen virke)
Hallinnon on vaadittava prototyyppirajapinnan koestamista sen varmistamiseksi,
että se täyttää edellä mainitut tiiviys- ja lämpötilannousuvaatimukset IMO:n
palotestisäännöstön (Fire Test Procedures Code) mukaisesti.
6 kohta (viimeinen virke)
Hallinnon on vaadittava prototyyppirajapinnan koestamista sen varmistamiseksi,
että se täyttää edellä mainitut tiiviys- ja lämpötilannousuvaatimukset IMO:n
palotestisäännöstön (Fire Test Procedures Code) mukaisesti.
9 kohta
Huono palonlevittämiskyky tarkoittaa sitä, että pinta, jolla on tällainen ominai-
suus, rajoittaa riittävästi palon leviämistä, mikä on määritettävä IMO:n
palotestisäännöstön (Fire Test Procedures Code) mukaisesti.
4 sääntö: Asunto- ja työskentelytilojen laipiot
4 kohta
Menetelmä IIIF: Sellaisten laipioiden, joiden ei tässä säännössä tai tämän osan
muissa säännöissä vaadita olevan A- tai B-luokan rajapintoja, rakenteelle ei ole
rajoituksia. Jatkuvan A- tai B-luokan rajapinnan rajoittaman asuntotilan tai asun-
totilojen pinta-ala ei saa kuitenkaan olla yli 50 neliömetriä, lukuun ottamatta
yksittäistapauksia, joissa 7 säännössä olevan taulukon 1 mukaisesti vaaditaan
C-luokan laipioita. Hallinto voi kuitenkin suurentaa tätä pinta-alaa kokoontumis-
tilojen osalta enintään 75 neliömetriin.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 17
(1) Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean päätöslauselmalla
MSC.61(67) hyväksymä kansainvälinen palotestisäännöstö (International Code for
Application of Fire Test Procedures).
▼M2
7 sääntö: Laipioiden ja kansien palonkestävyys
Viimeinen huomautus taulukoihin
(*) Kun taulukoissa on asteriski, rajapinnan vaaditaan olevan terästä tai muuta
samanarvoista ainetta, mutta sen ei vaadita olevan A-luokkaa.
Jos sähköjohtoja, putkia ja ilmanvaihtokanavia viedään kannen läpi,
tällainen läpivienti on tilkittävä liekkien ja savun läpikulun estämiseksi.
8 sääntö: Rakenteiden yksityiskohdat
3 kohta, menetelmät IF, IIF ja IIIF
a) Muualla kuin lastitiloissa tai työskentelytilojen jäähdytysosastoissa on
eristeiden oltava palamatonta ainetta. Kylmiölaitteiden eristyksen yhteydessä
käytettyjen höyrysulkujen ja liimojen sekä kylmiölaitteiden putkiston
eristyksen ei tarvitse olla palamatonta ainetta, mutta niiden määrä on
pidettävä mahdollisimman vähäisenä ja niiden näkyviin jäävien pintojen on
oltava huonosti paloa levittäviä, mikä on määritettävä IMO:n palotes-
tisäännöstön (Fire Test Procedures Code) mukaisesti. Tiloissa, joihin voi
päästä öljytuotteita, on eristeiden pintojen oltava öljyä tai öljyhöyryjä
imemättömiä.
9 sääntö: Ilmanvaihtojärjestelmät
1 kohdan a alakohta
Ilmanvaihtokanavien on oltava palamatonta ainetta. Kuitenkaan lyhyiden kana-
vien, jotka eivät yleensä ole yli 2 metriä pitkiä eivätkä poikkileikkaukseltaan
yli 0,02 neliömetriä, ei tarvitse olla palamatonta ainetta, jos ne täyttävät seur-
aavat ehdot:
i) näiden kanavien on oltava ainetta, joka on huonosti paloa levittävää, mikä on
määritettävä IMO:n palotestisäännöstön (Fire Test Procedures Code) mukai-
sesti.
11 sääntö: Erinäisiä määräyksiä
2 kohta
Sisätilojen näkyvissä pinnoissa käytettävien maalien, lakkojen ja muiden
viimeistelyaineiden on oltava sellaisia, että ne eivät kehitä liiallisessa määrin
savua tai myrkyllisiä kaasuja taikka höyryjä, mikä on määritettävä IMO:n palo-
testisäännöstön (Fire Test Procedures Code) mukaisesti.
12 sääntö: Kaasusäiliöiden ja vaarallisten aineiden varastointi
4 kohta
Lukuun ottamatta sitä, mikä on tarpeen tilan käytön kannalta, sähköjohdot ja -
laitteet eivät ole sallittuja osastoissa, joita käytetään helposti syttyvien nesteiden
tai nesteytettyjen kaasujen varastointiin. Jos tällaisia sähkölaitteita asennetaan,
niiden on oltava turvasertifioituja ja kansainvälisen standardin Räjähdysvaaral-
listen tilojen sähkölaitteet (IEC:n julkaisu 79) asianmukaisten määräysten
mukaisia. Lämmönlähteet on pidettävä erillään tällaisista tiloista, ja tupakoinnin
ja avotulen teon kieltävät kyltit on asetettava näkyvästi esille.
13 sääntö: Poistumistiet
1 kohta
Kaikista asuntotiloista sekä koneistotiloja lukuun ottamatta tiloista, joissa
laivaväki tavallisesti työskentelee, on oltava siten järjestettyjä portaikkoja ja
tikkaita, että niitä myöten pääsee helposti avokannelle ja sieltä edelleen pelastus-
veneille ja -lautoille. Erityisesti näiden tilojen osalta on täytettävä seuraavat
vaatimukset:
e) Poistumisteiden jatkuvuuden on oltava hallinnon vaatimusten mukainen.
Poistumisteinä käytettävien portaikkojen ja käytävien vapaan leveyden on
oltava vähintään 700 millimetriä, ja niissä on oltava vähintään toisella
puolella kaide. Portaikkoon johtavien oviaukkojen vapaan leveyden on oltava
vähintään 700 millimetriä.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 18
▼M2
2 kohta
Jokaisesta A-kategorian koneistotilasta on oltava kaksi poistumistietä, jotka on
toteutettu jommallakummalla seuraavista tavoista:
a) kahdet mahdollisimman etäällä toisistaan olevat terästikkaat, jotka johtavat
tilan yläosassa sijaitseville ja vastaavasti erillään oleville oville, joiden kautta
pääsee avokannelle. Toisissa näistä tikkaista on yleensä oltava yhtäjaksoinen
suoja tulelta tilan alaosasta turvalliseen paikkaan tilan ulkopuolella. Hallinto
voi kuitenkin olla vaatimatta tällaista suojaa, jos koneistotilan erityisjärjeste-
lyistä tai koosta johtuen tämän tilan alaosasta on turvallinen poistumisreitti.
Tällaisen suojan on oltava terästä, A-60-luokan vaatimusten mukaisesti
eristetty, ja sen alapäässä on oltava A-60-luokan itsestään sulkeutuva
teräsovi; tai
14 sääntö: Automaattiset sprinkleri-, palohälytys- ja palonhavaitsemisjär-
jestelmät (menetelmä IIF)
11 kohta
Kutakin sprinklerilohkoa varten on oltava varasprinklerisuuttimia.Varasprinklerisuuttimia on oltava kaikkia alukseen asennettuja sprinkleri-
tyyppejä ja -teholuokkia varten, ja niitä on oltava saatavilla seuraavasti:
— alle 100 sprinklerisuutinta: 3 varasuutinta,
— alle 300 sprinklerisuutinta: 6 varasuutinta,
— 300—1 000 sprinklerisuutinta: 12 varasuutinta.
15 sääntö: Automaattiset palohälytys- ja palonhavaitsemisjärjestelmät
(menetelmä IIIF)
4 kohta
Järjestelmän toiminnan on perustuttava epätavalliseen ilman lämpötilaan, poik-
keavaan savupitoisuuteen tai muihin tekijöihin, jotka ilmaisevat alkamassa
olevan tulipalon missä tahansa suojattavassa tilassa. Ilman lämpötilalle herkät
järjestelmät eivät saa toimia alle 54 celsiusasteen lämpötilassa, ja niiden on alet-
tava toimia vähintään 78 celsiusasteen lämpötilassa, kun lämpötila kohoaa
näihin arvoihin enintään 1 celsiusasteen minuutissa. Mikäli hallinto katsoo
aiheelliseksi, voidaan sallittua toimintalämpötilaa nostaa 30 celsiusastetta yli
tilan yläosan korkeimman lämpötilan kuivaushuoneissa ja vastaavanlaisissatiloissa, joissa on tavallisesti korkea lämpötila. Savupitoisuudelle herkkien
järjestelmien on alettava toimia lähetetyn valonsäteen voimakkuuden heiketessä.
Savunilmaisimien on todistetusti toimittava ennen kuin savun tiheys ylittää 12,5
prosenttia täydellisestä läpinäkymättömyydestä metrin matkalla, mutta ei ennen
kuin savun tiheys ylittää 2 prosenttia täydellisestä läpinäkymättömyydestä
metrin matkalla. Hallinto voi harkintansa mukaan hyväksyä muitakin yhtä
tehokkaita toimintatapoja. Havaitsemisjärjestelmää ei saa käyttää muuhun kuin
palon havaitsemiseen.
17 sääntö: Palopumput
2 kohta
Jos tulipalo jossakin osastossa voisi saattaa kaikki palopumput toimintakyvyttö-
miksi, on oltava jokin vaihtoehtoinen menetelmä veden saamiseksi
palontorjuntaa varten. Aluksissa, joiden pituus on 75 metriä tai enemmän, tällai-
sena vaihtoehtoisena menetelmänä on oltava kiinteä itsenäisesti toimiva
hätäpalopumppu. Tämän hätäpalopumpun on kyettävä antamaan kaksi vesi-
suihkua siten, että paine on vähintään 0,25 N/mm
2.
20 sääntö: Palonsammuttimet
2 kohta
1. Kutakin sellaista aluksessa olevaa palonsammutintyyppiä varten, joka
pystytään lataamaan uudelleen aluksella, on oltava varalataukset 100 prosen-
tille kymmenestä ensimmäisestä sammuttimesta ja 50 prosentille jäljelle
jäävistä sammuttimista, mutta kuitenkin enintään 60 varalatausta.
2. Niiden palonsammuttimien osalta, joita ei pystytä lataamaan uudelleen aluk-
sella, on varalatausten sijasta varattava käyttöön vähintään 50 prosenttia lisää
samantyyppisiä ja -tehoisia sammuttimia.
3. Aluksissa olisi oltava uudelleenlatausta koskevat ohjeet. Uudelleenlatauksessa
saa käyttää ainoastaan kyseisiä palonsammuttimia varten hyväksyttyjä varala-
tauksia.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 19
▼M2
4 kohta
Hallinnon valtuuttaman pätevän henkilön on tarkastettava palonsammuttimet
vuosittain. Jokainen sammutin on varustettava merkillä, joka osoittaa, että se
on tarkastettu. Kaikille pysyvästi paineellisille palonsammuttimien säiliöille ja
paineettomien sammuttimien ponnekaasupulloille on tehtävä kerran kymmenessä
vuodessa hydraulinen painekoe.
21 sääntö: Valvonta-asemien, asuntotilojen ja työskentelytilojen käsisam-
muttimet
2 kohta
1. Sellaisia palonsammuttimia varten, jotka pystytään lataamaan uudelleen aluk-
sella, on oltava varalataukset 100 prosentille kymmenestä ensimmäisestä
sammuttimesta ja 50 prosentille jäljelle jäävistä sammuttimista, mutta
kuitenkin enintään 60 varalatausta.
2. Niiden palonsammuttimien osalta, joita ei pystytä lataamaan uudelleen aluk-
sella, on varalatausten sijasta varattava käyttöön vähintään 50 prosenttia lisää
samantyyppisiä ja -tehoisia sammuttimia.
3. Aluksissa olisi oltava uudelleenlatausta koskevat ohjeet. Uudelleenlatauksessa
saa käyttää ainoastaan kyseisiä palonsammuttimia varten hyväksyttyjä varala-
tauksia.
24 sääntö: Palomiehen varusteet
1 kohta
Aluksissa on oltava vähintään kahdet palomiehen varusteet. Palomiehen varus-
teiden on oltava IMO:n paloturvallisuusjärjestelyjen säännöstön (Fire Safety
Systems Code) III luvun 2.1 säännön 2.1.1 ja 2.1.2 kohdan mukaisia. Kutakin
vaadittavaa hengityslaitetta varten on oltava kaksi varalatausta.
25 sääntö: Palontorjuntakaavio
Aluksissa on oltava pysyvästi esillä palontorjuntakaavio. Tällaisen kaavion on
oltava sisällöltään IMO:n päätöslauselman A.654(16) ”Graphical symbols for
fire control plans” ja IMO:n päätöslauselman A.756(18) ”Guidelines on the
information to be provided with fire control plans” mukainen.
28 sääntö: Rakenteellinen palosuojelu
2 kohdan a alakohta
Aluksissa, joiden runko on rakennettu palamattomista aineista, on kannet ja
laipiot, jotka erottavat A-kategorian koneistotilat asuntotiloista, työskentelyti-
loista tai valvonta-asemista, rakennettava A-60-luokan vaatimusten mukaisesti,
jos A-kategorian koneistotilassa ei ole kiinteää palonsammutusjärjestelmää, ja
A-30-luokan vaatimusten mukaisesti, jos niissä on tällainen järjestelmä. Kannet
ja laipiot, jotka erottavat muut koneistotilat asuntotiloista, työskentelytiloista ja
valvonta-asemista, on rakennettava A-0-luokan vaatimusten mukaisesti.
Kannet ja laipiot, jotka erottavat valvonta-asemat asuntotiloista ja työskentelyti-
loista, on rakennettava A-luokan vaatimusten mukaisesti siten kuin tämän luvun
7 säännön taulukoissa 1 ja 2 on esitetty, mutta hallinto voi sallia B-15-luokan
rajapintojen asentamisen erottamaan aluksen päällikön hytin kaltaiset tilat
ohjaushytistä, silloin kun tällaiset tilat katsotaan osaksi ohjaushyttiä.
31 sääntö: Erinäisiä määräyksiä
1 kohta
Asuntotilojen, työskentelytilojen, valvonta-asemien, käytävien ja porraskuilujen
näkyvissä olevien pintojen sekä asuntotiloissa, työskentelytiloissa ja valvonta-
asemissa olevien laipioiden, välikattojen, paneelien ja vuorausten takana
näkymättömissä olevien pintojen on oltava huonosti paloa levittäviä, mikä
määritetään IMO:n palotestisäännöstön (Fire Test Procedures Code) mukaisesti.
3 kohta
Sisätilojen näkyvissä pinnoissa käytettävien maalien, lakkojen ja muiden
viimeistelyaineiden on oltava sellaisia, että ne eivät kehitä liiallisessa määrin
savua tai myrkyllisiä kaasuja taikka höyryjä, mikä on määritettävä IMO:n palo-
testisäännöstön (Fire Test Procedures Code) mukaisesti.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 20
▼M2
32 sääntö: Kaasusäiliöiden ja vaarallisten aineiden varastointi
4 kohta
Lukuun ottamatta sitä, mikä on tarpeen tilan käytön kannalta, sähköjohdot ja -
laitteet eivät ole sallittuja osastoissa, joita käytetään helposti syttyvien nesteiden
tai nesteytettyjen kaasujen varastointiin. Jos tällaisia sähkölaitteita asennetaan,
niiden on oltava turvasertifioituja ja kansainvälisen standardin ”Räjähdysvaaral-
listen tilojen sähkölaitteet” (IEC:n julkaisu 79) asianmukaisten määräysten
mukaisia. Lämmönlähteet on pidettävä erillään tällaisista tiloista, ja tupakoinnin
ja avotulen teon kieltävät kyltit on asetettava näkyvästi esille.
38 sääntö: Palonsammuttimet
2 kohta
1. Lukuun ottamatta jäljempänä 2 alakohdassa mainittuja tapauksia, kutakin
sellaista aluksessa olevaa palonsammutintyyppiä varten, joka pystytään lataa-
maan uudelleen aluksella, on oltava varalataukset 100 prosentille
kymmenestä ensimmäisestä sammuttimesta ja 50 prosentille jäljelle jäävistä
sammuttimista, mutta kuitenkin enintään 60 varalatausta.
2. Aluksissa, joiden pituus on alle 45 metriä, on niiden palonsammuttimien
osalta, joita ei pystytä lataamaan uudelleen aluksella, varalatausten sijasta
varattava käyttöön vähintään 50 prosenttia lisää samantyyppisiä ja -tehoisia
sammuttimia.
3. Aluksissa on oltava uudelleenlatausta koskevat ohjeet. Uudelleenlatauksessa
saa käyttää ainoastaan kyseisiä palonsammuttimia varten hyväksyttyjä varala-
tauksia.
4 kohta
Hallinnon valtuuttaman pätevän henkilön on tarkastettava palonsammuttimet
vuosittain. Jokainen sammutin on varustettava merkillä, joka osoittaa, että se
on tarkastettu. Kaikille pysyvästi paineellisille palonsammuttimien säiliöille ja
paineettomien sammuttimien ponnekaasupulloille on tehtävä kerran kymmenessä
vuodessa hydraulinen painekoe.
39 sääntö: Valvonta-asemien, asuntotilojen ja työskentelytilojen käsisam-
muttimet
2 kohta
1. Lukuun ottamatta jäljempänä 2 alakohdassa mainittuja tapauksia, kutakin
sellaista aluksessa olevaa palonsammutintyyppiä varten, joka pystytään lataa-
maan uudelleen aluksella, on oltava varalataukset 100 prosentille
kymmenestä ensimmäisestä sammuttimesta ja 50 prosentille jäljelle jäävistä
sammuttimista, mutta kuitenkin enintään 60 varalatausta.
2. Aluksissa, joiden pituus on alle 45 metriä, on niiden palonsammuttimien
osalta, joita ei pystytä lataamaan uudelleen aluksella, varalatausten sijasta
varattava käyttöön vähintään 50 prosenttia lisää samantyyppisiä ja -tehoisia
sammuttimia.
3. Aluksissa olisi oltava uudelleenlatausta koskevat ohjeet. Uudelleenlatauksessa
saa käyttää ainoastaan kyseisiä sammuttimia varten hyväksyttyjä varala-
tauksia.
41 sääntö: Palomiehen varusteet
Aluksissa, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, on oltava vähintään kahdet
palomiehen varusteet, ja ne on säilytettävä siten, että ne ovat helposti saatavilla
ja sijoitettuina toisistaan selvästi erillään oleviin paikkoihin, joihin pääsyä tuli-
palo ei todennäköisesti estä. Palomiehen varusteiden on oltava IMO:n
paloturvallisuusjärjestelyjen säännöstön (Fire Safety Systems Code) III luvun
2.1 säännön 2.1.1 ja 2.1.2 kohdan mukaisia.
Kutakin vaadittavaa hengityslaitetta varten on oltava kaksi varalatausta.
42 sääntö: Palontorjuntakaavio
Aluksissa on oltava pysyvästi esillä palontorjuntakaavio.
Tällaisen kaavion on oltava sisällöltään IMO:n päätöslauselman A.654(16)
”Graphical symbols for fire control plans” ja IMO:n päätöslauselman
A.756(18) ”Guidelines on the information to be provided with fire control
plans” mukainen.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 21
▼M2
Hallinto voi antaa erivapauden tästä vaatimuksesta aluksille, joiden pituus on
alle 45 metriä.
VI LUKU: LAIVAVÄEN SUOJAAMINEN
3 sääntö: Parraslaidat, kaiteet ja suojakaiteet
2 kohta
Pystysuoran vähimmäisetäisyyden suurinta kulkusyväystä vastaavasta vesivii-
vasta parraslaidan yläosan alimpaan kohtaan tai työskentelykannen reunaan, jos
on asennettu suojakaiteet, on oltava sellainen, että varmistetaan laivaväen
riittävä suojaaminen kannelle pääsevältä vedeltä ottaen huomioon ne meren
olotilat ja sääolosuhteet, joissa alusta voidaan käyttää, aluksen käyttöalueet,
aluksen laji sekä kalastusmenetelmä. Varalaidan on mitattuna keskilaivan
kohdalla sen työskentelykannen reunasta, jolta kalastus suoritetaan, oltava
vähintään 300 millimetriä tai vähintään yhtä suuri kuin suurinta sallittua
syväystä vastaava varalaita sen mukaan, kumpi on suurempi. Suojatulla työsken-
telykannella varustetuilta aluksilta, jotka on järjestetty siten, että vesi ei pääse
suojattuihin työskentelytiloihin, vaaditaan ainoastaan suurinta sallittua syväystä
vastaava vähimmäisvaralaita.
4 sääntö: Portaikot ja tikkaat
Aluksissa on oltava laivaväen turvallisuuden varmistamiseksi kooltaan ja lujuu-
deltaan riittävät sekä kaiteilla ja luistamattomilla askelmapinnoilla varustetut
portaikot ja tikkaat, jotka on rakennettu asianmukaisten ISO:n standardien
mukaisesti.
VII LUKU: HENGENPELASTUSLAITTEET JA -JÄRJESTELYT
3 sääntö: Hengenpelastuslaitteiden ja -järjestelyjen arviointi, testaus ja
hyväksyminen
2 kohta
Hallinnon on ennen hengenpelastuslaitteiden ja -järjestelyjen hyväksymistä
varmistettava, että tällaiset hengenpelastuslaitteet ja -järjestelyt testataan sen
vahvistamiseksi, että ne ovat tämän luvun vaatimusten mukaisia, noudattaen
vaatimuksia, joista on säädetty laivavarusteista annetussa neuvoston direktiivissä
96/98/EY(1), joka sisältää hengenpelastuslaitteiden testaamista koskevat IMO:n
suositukset.
6 kohta
Tässä luvussa vaadittujen hengenpelastuslaitteiden, joiden yksityiskohtaiset
eritelmät eivät sisälly C osaan, on oltava hallintoa tyydyttäviä ottaen huomioon
tällaisia laitteita koskevat yksityiskohtaiset eritelmät, jotka esitetään
ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehdyn kansainvälisen yleis-
sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, III luvussa, sekä
hengenpelastuslaitteita koskevassa IMO:n kansainvälisessä säännöstössä (Inter-
national Life-Saving Appliance Code).
6 sääntö: Pelastusveneiden ja -lauttojen saatavuus ja sijoitus
4 kohdan a alakohta
Kaikki pelastusveneet ja -lautat on sijoitettava:
— siten, etteivät pelastusveneet ja -lautat tai niiden sijoitusjärjestelyt häiritse
muiden pelastusveneiden ja -lauttojen tai valmiusveneiden käyttöä missään
muussa vesillelaskupaikassa,
— niin lähelle vedenpintaa kuin on turvallista ja käytännöllistä ja, kun on
kyseessä muu pelastusvene tai -lautta kuin laidan yli pudottamalla vesille
laskettava pelastuslautta, sellaiseen sijaintipaikkaan, että pelastusvene- tai
lautta on siirtymisasennossa vähintään 2 metriä vesiviivan yläpuolella
aluksen ollessa täydessä lastaustilassa epäsuotuisassa, enintään 10 asteen
viippaustilanteessa ja enintään 20 asteen kallistuskulmassa kummalle
puolelle tahansa taikka kallistuskulmassa, jossa aluksen sääkansi joutuu
veden alle, sen mukaan kumpi kallistuskulma on pienempi,1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 22
(1) EYVL L 46, 17.2.1997, s. 25.
▼M2
— jatkuvaan valmiustilaan niin, että kaksi laivaväkeen kuuluvaa voi suorittaa
pelastusveneeseen tai -lautalle siirtymisen ja vesillelaskun valmistelut alle
viidessä minuutissa,
— täysin varustettuina tämän luvun vaatimusten mukaisesti.
23 sääntö: Valmiusveneet
1 kohdan b alakohta
Valmiusveneet voivat olla jäykkärunkoisia, ilmatäytteisiä tai näiden yhdistelmiä,
ja niiden on:
i) oltava pituudeltaan vähintään 3,8 metriä ja enintään 8,5 metriä, lukuun otta-
matta aluksia, joiden pituus on alle 45 metriä ja joiden osalta hallinto voi
aluksen koon tai muiden syiden perusteella katsoa tällaisten valmiusveneiden
pitämisen aluksella kohtuuttomaksi tai epätarkoituksenmukaiseksi ja
hyväksyä lyhyemmän valmiusveneen, jonka pituuden on kuitenkin oltava
vähintään 3,3 metriä;
ii) kyettävä kuljettamaan vähintään viisi istuvaa henkilöä ja yhden makuuasen-
nossa olevan henkilön, tai niiden alusten osalta, joiden pituus on alle 45
metriä ja joissa valmiusveneen pituus on alle 3,8 metriä, kyettävä kuljetta-
maan vähintään neljä istuvaa henkilöä ja yhden makuuasennossa olevan
henkilön.
1 kohdan c alakohta
Hallinnon on määritettävä istumapaikkakokeen avulla, kuinka monta henkilöä
veneeseen on lupa sijoittaa. Vähimmäiskuljetuskapasiteetti määrätään asetuksen
23 säännön 1 kohdan b alakohdan ii alakohdassa. Istumapaikat voivat ruori-
miehen paikkaa lukuun ottamatta olla veneen pohjalla. Mikään osa
istumapaikasta ei saa sijaita veneen partaan, perälaidan tai veneen kyljessä
olevan ilmatäytteisen kellukkeen päällä.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 23
▼B
LIITE II
Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen IV, V, VII ja IX luvun määräysten
mukauttaminen pöytäkirjan 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti niiden sovelta-
miseksi uusiin kalastusaluksiin, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän
IV LUKU: KONEISTO JA SÄHKÖLAITTEET SEKÄ AJOITTAIN
MIEHITTÄMÄTTÖMÄT KONEISTOTILAT
1 sääntö: Soveltaminen
Muutetaan seuraavasti:
”Jollei toisin määrätä, tätä lukua on sovellettava uusiin kalastusaluksiin,
joiden pituus on 24 metriä tai enemmän.”
7 sääntö: Ohjaamon ja koneistotilojen välinen yhteydenpito
Lisätään seuraavaa:
”On oltava kaksi erillistä viestintävälinettä …, joista toinen on konehuo-
neessa sijaitseva konekäskynvälitin, lukuun ottamatta alle 45 metrin
pituisia aluksia, joissa kuljetuskoneistoa ohjataan suoraan ohjaamosta ja
joissa hallinto voi hyväksyä muun viestintävälineen kuin konekäskynvälit-
timen.”
8 sääntö: Kuljetuskoneiston valvonta komentosillalta
Lisätään 1 kohdan d alakohtaan seuraavaa:
” ... tai valvomo. Alle 45 metrin pituisissa aluksissa hallinto voi hyväksyä,
että konehuoneessa sijaitseva valvomo on ainoastaan varavalvomo, jos
ohjaamon valvonta- ja ohjausmahdollisuudet ovat riittävät.”
16 sääntö: Sähköenergian päälähde
Lisätään 1 kohdan b alakohtaan seuraavaa:
” ... koneikkoja pysäytettäessä. Jos jokin generaattorikoneikoista pysäytetään
alle 45 metrin pituisissa aluksissa, on tarpeen ainoastaan varmistaa aluksen
kulun ja turvallisuuden kannalta tärkeiden laitteiden toiminta.”
17 sääntö: Sähköenergian varalähde
Lisätään 6 kohtaan seuraavaa:
”Tämän säännön mukaisesti asennettu akkuparisto, muut kuin alle 45 metrin
pituisissa aluksissa radiolähetin-vastaanotinlaitteisiin asennetut paristot, on
asennettava…”
22 sääntö: Hälytysjärjestelmä
Lisätään 2 kohdan a alakohtaan seuraava:
”Hälytysjärjestelmä... sopivassa paikassa. Alle 45 metrin pituisissa aluksissa
hallinto voi hyväksyä järjestelmän, joka pystyy ilmoittamaan äänimerkein ja
merkkivaloin kunkin yksittäisen hälytystoiminnon ainoastaan ohjaamossa.”
Lisätään 2 kohdan b alakohtaan seuraava:
”Vähintään 45 metrin pituisissa aluksissa hälytysjärjestelmän on oltava
liitetty…”
Lisätään 2 kohdan c alakohtaan seuraava:
”Aluksissa, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän, konemestarin hälyty-
slaite…”
V LUKU: PALOSUOJELU, PALON HAVAITSEMINEN, PALONSAM-
MUTUS JA PALONTORJUNTA
2 sääntö: Määritelmät
Muutetaan 14 kohdan b alakohtaa seuraavasti:
” ... vähintään 375 kilowattia”.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 24
▼B
C OSA
Korvataan otsikko seuraavasti:”C OSA — PALOTURVALLISUUSTOIMENPITEET ALUKSISSA, JOIDEN
PITUUS ON 24 METRIÄ TAI ENEMMÄN, MUTTA ALLE 60 METRIÄ”
35 sääntö: Palopumput
Lisätään seuraava kohta:
”V luvun 35 säännön 1 kohdan määräyksen estämättä vähintään kaksi palo-
pumppua on aina oltava.”
Lisätään 8 kohtaan:
”tai 25m
3/h, sen mukaan, kumpi on suurempi.”
40 sääntö: Koneistotilojen palonsammutuslaitteet
Muutetaan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:
”… vähintään 375 kilowattia…”
VII LUKU: HENGENPELASTUSLAITTEET JA -JÄRJESTELYT
1 sääntö: Soveltaminen
Muutetaan 1 kohta seuraavasti:
”1): Jollei toisin määrätä, tätä lukua on sovellettava uusiin aluksiin, joiden
pituus on 24 metriä tai enemmän.”
5 sääntö: Pelastusveneiden tai pelastuslauttojen ja valmiusveneiden
lukumäärä ja tyypit
1. Muutetaan 3 kohdan alku seuraavasti:
”Alusten, joiden pituus on alle 75 metriä, mutta vähintään 45 metriä, on
noudatettava seuraavaa:”
2. Lisätään uusi 3 a kohta:
”3 a) Alle 45 metrin pituiset alukset on varustettava
a) pelastusveneillä tai pelastuslautoilla, joiden kokonaistilavuus riittää
vähintään 200 prosentille aluksella olevien henkilöiden koko-
naismäärästä. Sellainen määrä näitä pelastusveneitä tai pelastuslauttoja,
joka riittää aluksessa olevien henkilöiden kokonaismäärälle, on voitava
laskea veteen aluksen kummalta tahansa puolelta, ja
b) valmiusveneellä, paitsi jos hallinto pitää tätä määräystä tarpeettomana
aluksen koon ja ohjattavuuden, etsintä- ja pelastuspalvelujen sekä
säävaroitusjärjestelmien helpon saatavuuden vuoksi tai siksi, että alus
harjoittaa toimintaa alueilla, jotka ovat suojassa huonoilta sääolosuh-
teilta tai toiminnan kausiluonteisuuden vuoksi.”
3. Lisätään 4 kohtaan seuraavaa:
”2 kohdan a alakohdan, 3 kohdan a alakohdan ja 3 a kohdan a alakohdan
vaatimusten noudattamisen sijaan alukset voivat…”
10 sääntö: Pelastusrenkaat
1. Muutetaan 1 kohdan b alakohtaa seuraavasti:
”kuusi pelastusrengasta aluksiin, joiden pituus on alle 75 metriä, mutta
vähintään 45 metriä”.
2. Lisätään uusi 1 kohdan c alakohta seuraavasti:
”1) c) neljä pelastusrengasta alle 45 metrin pituisiin aluksiin.”
13 sääntö: Hengenpelastukseen tarkoitetut radiolaitteet
Lisätään uusi 1 a kohta seuraavasti:
”1 a) Alle 45 metrin pituisissa aluksissa kyseisten laitteiden määrä
voidaan kuitenkin rajoittaa kahteen, jos hallinto pitää kolmen laitteen vaati-
muksen noudattamista tarpeettomana ottaen huomioon aluksen toiminta-
alueen ja aluksella työskentelevien henkilöiden lukumäärän.”.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 25
▼B
14 sääntö: Tutkatransponderit
Lisätään loppuun seuraavaa:
”… jokaisessa pelastusveneessä ja pelastuslautassa. Kaikissa alle 45 metrin
pituisissa aluksissa on oltava vähintään yksi tutkatransponderi.”
IX LUKU: RADIOLIIKENNE
1 sääntö: Soveltaminen
Muutetaan 1 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti:
”Jollei toisin määrätä, tätä lukua on sovellettava uusiin aluksiin, joiden
pituus on 24 metriä tai enemmän ja olemassa oleviin aluksiin, joiden pituus
on 45 metriä tai enemmän.”
7sääntö: Radiolaitteet — merialue A1
Lisätään uusi 4 kohta seuraavasti:
”Poiketen siitä, mitä 4 säännön a kohdassa määrätään, hallinto voi vapauttaa
uudet vähintään 24 metriä mutta vähemmän kuin 45 metriä pitkät kalastusa-
lukset, jotka liikennöivät ainoastaan merialueella A1, 6 säännön 1 kohdan f
alakohdan sekä 7 säännön 3 kohdan noudattamisesta jos ne on varustettu 6
säännön 1 kohdan a alakohdan mukaisesti VHF-radiopuhelimella ja lisäksi 7
säännön 1 kohdan a alakohdan mukaisesti sellaisella VHF-radiopuhelimella,
joka käyttää DSC-järjestelmää hätäkutsun välittämiseen aluksesta maihin.”.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 26
▼M1
▼B
LIITE III
Alueelliset ja paikalliset määräykset (3 artiklan 3 kohta ja 4 artiklan 1
kohta)
A.”Pohjoiset” alueelliset määräykset:
1.Soveltamisalue:
Jollei toisin määrätä, tähän liitteeseen lisättyyn karttaan merkityn rajan
pohjoispuolella olevat vesialueet lukuun ottamatta Itämerta. Rajan
määrittelee pohjoinen leveyspiiri 62ºN Norjan länsirannikolta läntiselle
pituusasteelle 4ºW, siitä läntinen pituuspiiri 4ºW pohjoiselle leveysas-
teelle 60º30 ′N, siitä pohjoinen leveyspiiri 60º30 ′N läntiselle
pituusasteelle 5ºW, siitä läntinen pituuspiiri 5ºW pohjoiselle leveysas-
teelle 60ºN, siitä pohjoinen pituuspiiri 60ºN läntiselle leveysasteelle
15ºW, sitä läntinen leveyspiiri 15ºW pohjoiselle leveysasteelle 62ºN,
siitä pohjoinen leveyspiiri 62ºN läntiselle pituusasteelle 27ºW, siitä
läntinen pituusaste 27ºW pohjoiselle leveysasteelle 59ºN ja siitä länteen
pohjoinen leveyspiiri 59ºN.
2.Määritelmät
’Raskaalla ajojäällä’ tarkoitetaan ajojäätä, joka peittää vähintään
kahdeksan kymmenesosaa merenpinnasta.
3.III luvun 7 säännön 1 kohta (Toimintaolosuhteet):
III luvun 7 säännön 1 kohdassa mainittujen erityisten toimintaolosuh-
teiden lisäksi on otettava huomioon seuraavat toimintaolosuhteet:
e) toimintaolosuhde (b), (c) tai (d) sen mukaisesti, mikä niistä antaa
pienimmät arvot vakavuusmuuttujille, jotka sisältyvät 2 säännössä
lueteltuihin vakavuusperusteisiin, lasketaan ottaen huomioon
jäänmuodostusvara III LUVUN 8 säännön määräysten mukaisesti,
f) nuottakalastajien osalta: lähtö kalastuspaikalta kalastusvälineiden
kanssa ilman saalista, 30 prosentin varastoilla polttoaineella jne.,
ottaen huomioon jäänmuodostusvara III luvun 8 säännön määräysten
mukaisesti.
4.III luvun 8 sääntö (Jäänmuodostus):
III luvun 8 säännön erityisvaatimuksia ja Torremolinoksen konferenssin
suosituksessa 2 annettuja erityisohjeita on sovellettava kyseisellä
alueella, toisin sanoen myös sanotun suosituksen mukana olevassa
kartassa esitettyjen rajojen ulkopuolella.
III luvun 8 säännön 1 kohdan a ja b alakohdan määräysten estämättä
seuraava jäänmuodostusvara otetaan huomioon 63. pohjoisen leveysas-
teen pohjoispuolella, 28. läntisen pituusasteen ja 11. läntisen
pituusasteen välillä toimintaa harjoittavien alusten vakavuuslaskelmissa:
a) 40 kilogrammaa/neliömetri avoimilla sääkansilla ja maihinnoususil-
loilla,
b) 10 kilogrammaa/neliömetri vesiviivan yläpuolella olevalla aluksen
kummankin laidan ulkonevalla sivualueella.
5.VII luvun 5 säännön 2 kohdan b alakohta ja 3 kohdan b alakohta (pelas-
tusveneiden ja -lauttojen sekä valmiusveneiden lukumäärä ja tyypit):
VII luvun 5 säännön 2 kohdan b alakohdan, 3 kohdan b alakohdan ja 3 a
kohdan määräysten estämättä kalastusaluksessa, jonka runko on raken-
nettu hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukaisesti raskaan ajojään alueilla
harjoitettavaa toimintaa varten Torremolinoksen pöytäkirjan liitteen II/1/
2 säännön mukaisesti, 2 kohdan b alakohdassa, 3 kohdan b alakohdassa
ja 3 a kohdan b alakohdassa edellytetyn valmiusveneen/pelastusveneen
on oltava ainakin osittain katettu (kuten VII luvun 18 säännössä
määritellään) ja sen tilavuuden on riitettävä kaikille aluksella oleville
henkilöille.
6.VII luvun 9 sääntö (Pelastuspuvut ja lämpösuojaimet):
VII luvun 9 säännön määräysten estämättä aluksella on oltava jokaista
henkilöä varten sopivan kokoinen pelastuspuku, joka on VII luvun 251997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 27
▼B
säännön määräysten mukainen, mukaan lukien tämän liitteen 1.8
kohdassa luetellut kyseiseen sääntöön sovelletut toimenpiteet.
7.VII luvun 14 sääntö (tutkatransponderi):
VII luvun B osan määräysten lisäksi jokaisessa pelastusveneessä,
valmiusveneessä ja pelastuslautassa on oltava vakiovarusteena hyväk-
sytty tutkatransponderi, joka pystyy toimimaan 9 gigahertsin
taajuuskaistalla.
8.VII luvun 25 sääntö (Pelastuspuvut):
VII luvun 25 säännön määräysten estämättä kaikki tämän liitteen 1.6
kohdassa edellytetyt pelastuspuvut on valmistettava yhtenä kokonaisuu-
tena eristävästä materiaalista, ja niiden on oltava VII luvun 24 1 kohdan
säännön c kohdan i alakohdan kelluvuusvaatimusten mukaisia. Kaikkia
muita asiaa koskevia VII luvun 25 säännön vaatimuksia on myös nouda-
tettava.
9.X luvun 3 säännön 7 kohta (Tutkalaitteet):
X luvun 3 säännön 7 kohdan määräysten estämättä kokainen alus, jonka
pituus on 24 metriä tai enemmän, on varustettava tutkalaitteella
hallinnon edellyttämällä tavalla. Tutkalaitteen on pystyttävä toimimaan
9 gigahertsin taajuuskaistalla.
10.X luvun 5 sääntö (Merkinantolaitteet):
X luvun 5 säännön määräysten lisäksi jokainen alus, joka harjoittaa
toimintaa vesillä, joilla ajojäätä voi esiintyä, on varustettava vähintään
yhdellä valonheittimellä, jonka valaistuskapasiteetti on vähintään 1 luksi
mitattuna 750 metrin etäisyydeltä.
B.”Eteläiset” alueelliset määräykset:
1.Soveltamisalueet:
Välimeri ja enintään 20 meripeninkulman päähän Espanjan ja Portugalin
rannikosta ulottuvat rannikkoalueet Atlantin valtameren kesävyöhyk-
keellä, kuten määritellään vuoden 1966 kansainvälisen
lastiviivayleissopimuksen(1) sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä
II olevassa ”vyöhykkeiden ja kausialueiden kartassa”.
2.VII luvun 9 säännön 1 kohta: Pelastuspuvut
VII luvun 9 säännön 4 kohdan määräysten huomioon ottamiseksi lisätään
1 kohdan loppuun seuraava virke:
”Alle 45 metrin pituisissa aluksissa ei tarvitse olla enempää kuin kaksi
pelastuspukua.”
3.IX luvun 1 sääntö: Radioliikenne — soveltaminen
Lisätään uusi 1 kohta seuraavasti:
”Tätä lukua on sovellettava myös uusiin aluksiin, joiden pituus on
24 metriä tai enemmän, jos niiden toiminta-alueella on asianmukainen
IMO:n yleissuunnitelman mukaisesti toimiva rannikkoasema.”1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 28
(1) Hallitustenvälisen neuvoa-antavan merenkulkujärjestön kutsusta Lontoossa pidetyssä
kansainvälisessä lastiviivakonferenssissa 5 päivänä huhtikuuta 1966 hyväksytty
Kansainvälinen lastiviivayleissopimus.
▼B
POHJOINEN ALUE
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 29
▼B
LIITE IV
Erityiset turvallisuusvaatimukset (3 artiklan 4 kohta)
II LUKU: RAKENNE, VESITIIVIYS JA VARUSTEET
Lisätään seuraavat säännöt:
”16 sääntö: Työskentelykannet, joissa on suljettu kansirakenne
1. Tällaisilla kansilla on oltava tehokas tyhjennysjärjestelmä, jonka tyhjen-
nyskapasiteetti on riittävä pesuveden ja kalajätteiden poistamiseksi.
2. Kaikki kalastustoimintaan tarvittavat aukot on varustettava sulkulaitteilla,
jotka yksi henkilö voi nopeasti ja tehokkaasti sulkea.
3. Jos saalis tuodaan tällaisille kansille käsittelyä tai jalostusta varten, se on
asetettava sumppuun. Kyseisten sumppujen on oltava III luvun 11
säännön mukaisia. On asennettava tehokas tyhjennysjärjestelmä.
Työskentelykansi on suojattava asianmukaisesti tahatonta veden tulvi-
mista vastaan.
4. Tällaisilta kansilta on oltava vähintään kaksi poistumistietä.
5. Työskentelytilan sisäkorkeuden on oltava joka kohdassa vähintään
2 metriä.
6. On järjestettävä vähintään 6 ilmanvaihtoa tunnissa tuottava kiinteä tuule-
tusjärjestelmä.
17 sääntö: Syväysmerkit
1. Kaikissa aluksissa on oltava desimetreissä ilmoitetut syväysmerkit keulan
ja perän molemmilla puolilla.
2. Merkit on asetettava mahdollisimman lähelle pystysuoria.
18 sääntö: Jäähdytetyn (RSW) tai kylmän (CSW) meriveden kalasäiliöt
1. Jos käytetään RSW- tai CSW-säiliöitä tai vastaavaa säiliöjärjestelmää,
säiliöissä on oltava erillinen kiinteä laite meriveden täyttöä ja tyhjennystä
varten.
2. Jos tällaisia säiliöitä käytetään kuivan lastin kuljetukseen, säiliöissä on
oltava pilssivesijärjestelmä ja ne on varustettava asianmukaisin laittein,
jotka estävät veden pääsyn pilssivesijärjestelmästä säiliöön.”
III LUKU: VAKAVUUS JA SIIHEN LIITTYVÄ MERIKELPOISUUS
9 sääntö: Kallistuskoe
Lisätään uusi 4 kohta:
”4. III luvun 9 säännön 1 kohdassa edellytetyt kallistuskoe ja olosuh-
teiden määrittäminen on suoritettava vähintään kymmenen vuoden välein.”
IV LUKU: KONEISTO JA SÄHKÖLAITTEET SEKÄ AJOITTAIN
MIEHITTÄMÄTTÖMÄT KONEISTOTILAT
13 sääntö: Ohjauslaitteet
Lisätään seuraava teksti 10 kohtaan:
”Jos kyseinen voimanlähde on sähköinen, sähköenergian varalähteen on
kyettävä palvelemaan peräsimen käyttöön tarvittavia apulaitteita vähintään
10 minuutin ajan.”
16 sääntö: Sähköenergian päälähde
Lisätään seuraava 3 kohta:
”3. Jos kulkuvalot toimivat yksinomaan sähköllä, niiden syötön on tapah-
duttava omasta erillisestä kytkintaulusta ja valoja varten on oltava
asianmukaiset valvontalaitteet.”
17 sääntö: Sähköenergian varalähde
Säännön 2 kohdan estämättä aluksissa, joiden pituus on 45 metriä tai enemmän,
sähköenergian varalähteen on kyettävä palvelemaan kyseisessä säännössä luetel-
tuja laitteita vähintään 8 tunnin ajan.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 30
▼B
V LUKU: PALOSUJELU, PALON HAVAITSEMINEN, PALONSAM-
MUTUS JA PALONTORJUNTA
22 sääntö: Koneistotilojen palonsammutuslaitteet
Kyseisen säännön määräysten estämättä kaikkiin A-kategorian koneistotiloihin
on asennettava kiinteä palonsammutusjärjestelmä.
40 sääntö: Koneistotilojen palonsammutuslaitteet
Kyseisen säännön määräysten estämättä kaikkiin A-kategorian koneistotiloihin
on asennettava kiinteä palonsammutusjärjestelmä.1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 31
▼B
LIITE V
VAATIMUSTENMUKAISUUSTODISTUS-, VAPAUTUSTODISTUS- JA VARUSTELUETTE-
LOLOMAKKEET
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 32
▼B
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 33
▼B
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 34
▼B
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 35
▼B
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 36
▼B
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 37
▼B
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 38
▼B
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 39
▼B
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 40
▼B
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 41
▼B
1997L0070 — FI — 29.11.2002 — 003.001 — 42