1999D0391 — FI — 05.04.2003 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 31 päivänä toukokuuta 1999,
ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettuun neuvoston
direktiiviin 96/61/EY (IPPC-direktiivi) liittyvästä kyselystä
(tiedoksiannettu numerolla K(1999) 1395)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(1999/391/EY)
(EYVL L 148, 15.6.1999, s. 39)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission päätös 2003/241/EY, tehty 26 päivänä maaliskuuta 2003 L 89 17 5.4.2003
▼B
KOMISSION PÄÄTÖS,
tehty 31 päivänä toukokuuta 1999,
ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhte-
näistämiseksi annettuun neuvoston direktiiviin 96/61/EY (IPPC-
direktiivi) liittyvästä kyselystä
(tiedoksiannettu numerolla K(1999) 1395)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(1999/391/EY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentä-
misen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetunneuvoston direktiivin 96/61/EY (
1) ja erityisesti sen 16 artiklan 3
kohdan,
ottaa huomioon eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöön-
panoon liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistämisestä 23
päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/692/ETY (2),
sekä katsoo, että
(1)direktiivin 96/61/EY 16 artiklan 3 kohdassa säädetään, että
mainitun direktiivin täytäntöönpanoon ja sen tehokkuuteensuhteessa yhteisön muihin ympäristönsuojelukeinoihin liittyvät
kertomukset laaditaan direktiivin 91/692/ETY 5 ja 6 artiklan
mukaisesti,
(2)direktiivin 91/692/ETY 5 artiklassa säädetään, että mainittu
kertomus on laadittava komission mainitun direktiivin 6 artik-
lalla perustetun komitean avustuksella valmistelemankyselylomakkeen tai kaavan pohjalta,
(3)ensimmäinen kertomus kattaa ajanjakson 2000-2002, ja
(4)tässä päätöksessä suunnitellut toimenpiteet ovat direktiivin 91/692/ETY 6 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään tämän päätöksen liitteenä oleva kyselylomake, joka liittyy
ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämi-seksi annettuun direktiiviin 96/61/EY.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on käytettävä mainittua kyselylomaketta perustana
kertomukselle, joka annetaan komissiolle direktiivin 91/692/ETY 5
artiklan ja direktiivin 96/61/EY 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1999D0391 — FI — 05.04.2003 — 001.001 — 2
(1) EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26.
(2) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48.
▼M1
LIITE
KYSELY YMPÄRISTÖN PILAANTUMISEN EHKÄISEMISEN JA
VÄHENTÄMISEN YHTENÄISTÄMISEKSI ANNETUN DIREKTIIVIN
96/61/EY (IPPC-DIREKTIIVI) TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA
1. YLEISKUVAUS
1.1Mitkä ovat merkittävimmät muutokset, jotka kansalliseen
lainsäädäntöön ja lupajärjestelmään oli tehtävä direktiivin liitteessä
I luetellusta toiminnasta aiheutuvan ympäristön pilaantumisen
ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä koskevan kokonais-
tavoitteen saavuttamiseksi?
2. DIREKTIIVIN SOVELTAMISALAAN KUULUVAT TOIMINNAN OSA-
ALUEET JA LAITOKSET
2.1Kuinka monta liitteen I kuhunkin toimintaluokkaan (1.1, 2.3 a, 6.4
b jne.) luokiteltavaa laitosta kuuluu seuraaviin ryhmiin?
— kaikki 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut olemassa olevat laitokset,
jotka olivat toiminnassa raportointijakson lopussa,
— olemassa olevat laitokset, joiden toimintaa koskevasta olennaisesta
muutoksesta tehtiin ilmoitus toimivaltaiselle viranomaiselle ja joille
myönnettiin lupa raportointijakson aikana,
— uudet laitokset (myös laitokset, jotka eivät ole vielä toiminnassa),
joille myönnettiin lupa raportointijakson aikana.
Tähän kysymykseen vastattaessa olisi otettava huomioon, että laitos voi
suorittaa eri toimintaluokkiin kuuluvaa toimintaa. Kaikki asian kannalta
merkitykselliset toiminnan osa-alueet olisi mainittava (vaikka tämä
tarkoittaisi, että kyseinen laitos lasketaan mukaan useammin kuin
kerran). Koska monien kemian laitosten toiminta jakautuu useille
toiminnan osa-alueille, kuten on määritelty 4 kohdan toimintaluokissa,
mainitaan ainoastaan 4 kohtaa koskevat yhteenlasketut luvut (toisin
sanoen yksittäisiä toimintaluokkia koskevia lukuja ei mainita).
Taulukko 1
Toimintaluokat, joiden osalta on ilmoitettava laitosten yhteismäärä
Liite I — Toiminnan osa-alueet
1.1 Polttolaitokset, joiden lämmöntuotto on enemmän kuin
50 MW
1.2 Kaasun- ja öljynjalostamot1.3 Koksaamot1.4 Kivihiiltä kaasuttavat ja nesteyttävät laitokset
2.1 Malmien, mukaan lukien sulfidimalmit, pasutus- ja
sintrauslaitokset
2.2 Raakarautaa tai terästä tuottavat laitokset (primääri- tai
sekundaarisulatus), mukaan lukien jatkuva valu, joiden
kapasiteetti ylittää 2,5 tonnia tunnissa
2.3 a Laitokset, joissa rautametalleja jalostetaan kuumavals-
sausmenetelmällä kapasiteetin ylittäessä 20 tonnia raaka-
terästä tunnissa
2.3 b Laitokset, joissa rautametalleja jalostetaan takomalla
vasaroiden iskutyön ylittäessä 50 kilojoulea vasaraa kohti
ja käytetyn lämmöntuoton ylittäessä 20 MW
2.3 c Laitokset, joissa rautametalleja jalostetaan suojakäsitte-
lemällä sulalla metallilla käsittelykapasiteetin ylittäessä 2
tonnia raakaterästä tunnissa1999D0391 — FI — 05.04.2003 — 001.001 — 3
▼M1
Liite I — Toiminnan osa-alueet
2.4 Rautametallivalimot, joiden tuotantokapasiteetti ylittää 20
tonnia päivässä
2.5 a Laitokset, joissa tuotetaan ei-rautametalleja malmista,
rikasteista tai sekundaarisista raaka-aineista metallurgi-
silla, kemiallisilla tai elektrolyysimenetelmillä
2.5 b Laitokset, joissa sulatetaan ei-rautametalleja, sisältäen
metalliseokset, mukaan luettuna kierrätettävät tuotteet,
(puhdistuksesta, sulattovalusta jne.) ja joiden sulatuskapa-
siteetti ylittää 4 tonnia päivässä lyijyn ja kadmiumin
osalta tai 20 tonnia päivässä kaikkien muiden metallien
osalta
2.6 Metallien ja muovien pintakäsittelylaitokset, joissa
käytetään elektrolyyttistä tai kemiallista menetelmää
käytettävien käsittelyaltaiden vetoisuuden ollessa
enemmän kuin 30 m3
3.1 Laitokset, jotka tuottavat klinkkeriä (sementti) kiertouu-
neissa, joiden tuotantokapasiteetti ylittää 500 tonnia
päivässä, tai kalkkia kiertouuneissa, joiden tuotantokapa-
siteetti ylittää 50 tonnia päivässä, tai muun tyyppisissä
uuneissa, joiden tuotantokapasiteetti ylittää 50 tonnia
päivässä
3.2 Asbestia ja asbestipohjaisia tuotteita valmistavat laitokset
3.3 Lasia valmistavat laitokset, mukaan luettuina lasikuituja
valmistavat laitokset, joiden sulatuskapasiteetti ylittää 20
tonnia päivässä
3.4 Mineraaleja sulattavat laitokset, mukaan lukien mineraali-
kuituja valmistavat laitokset, joiden sulatuskapasiteetti
ylittää 20 tonnia päivässä
3.5 Laitokset, joissa valmistetaan keraamisia tuotteita poltta-
malla, erityisesti kattotiiliä, tiiliä, tulenkestäviä rakennus-
kiviä, laattoja, hiekkakiveä tai posliinia, ja joiden
tuotantokapasiteetti ylittää 75 tonnia päivässä ja/tai uunin
tilavuusylittää 4 m3ja lastauskapasiteetti ylittää 300 kg/
m3uunia kohden
4 Kemialliset laitokset, jotka valmistavat orgaanisia perus-
kemikaaleja, epäorgaanisia peruskemikaaleja, fosforiin,
typpeen tai kaliumiin perustuvia lannoitteita (lannoitteet
sisältävät joko yhtä ainetta tai niiden seosta), kasvinsuoje-
luaineiden lähtöaineita ja torjunta-aineita tai räjähteitä
taikka farmaseuttisten valmisteiden lähtöaineita kemialli-
sella tai biologisella menetelmällä
5.1 Neuvoston direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdassa
tarkoitettuja vaarallisia jätteitä hävittävät ja uudelleenkäy-
tettävät laitokset, sellaisina kuin ne määritellään direk-
tiivin 75/442/ETY liitteissä II A ja II B (toiminnan osa-
alueet R1, R5, R6, R8 ja R9) ja jäteöljyhuollosta 16
päivänä kesäkuuta 1975 annetussa direktiivissä 75/439/
ETY, joiden kapasiteetti ylittää 10 tonnia päivässä
5.2 Yhdyskuntajätteiden uusien polttolaitosten aiheuttaman
ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 8. kesäkuuta 1989
annetussa neuvoston direktiivissä 89/369/ETY ja yhdys-
kuntajätteiden olemassa olevien polttolaitosten aiheut-
taman ilman pilaantumisen ehkäisemisestä 21. kesäkuuta
1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/429/ETY
määritellyn kaltaiset yhdyskuntajätteiden polttolaitokset,
joiden kapasiteetti ylittää 3 tonnia tunnissa1999D0391 — FI — 05.04.2003 — 001.001 — 4
▼M1
Liite I — Toiminnan osa-alueet
5.3 Direktiivin 75/442/ETY liitteen II A otsakkeiden D8 ja
D9 alla määritellyn kaltaiset vaarattomien jätteiden
hävityslaitokset, joiden kapasiteetti ylittää 50 tonnia
päivässä
5.4 Kaatopaikat, joihin tuodaan enemmän kuin 10 tonnia
jätettä päivässä tai joiden kokonaiskapasiteetti on
enemmän kuin 25 000 tonnia, lukuun ottamatta pysyvän
jätteen kaatopaikkoja
6.1 a Teollisuuslaitokset, joissa valmistetaan massaa puusta tai
muista kuitumateriaaleista
6.1 b Teollisuuslaitokset, joissa valmistetaan paperia tai
kartonkia kapasiteetin ylittäessä 20 tonnia päivässä
6.2 Kuitujen tai tekstiilien esikäsittely- (pesu, valkaisu,
merserointi) tai värjäyslaitokset, joiden käsittelykapasi-
teetti ylittää 10 tonnia päivässä
6.3 Nahanparkituslaitokset, joiden käsittelykapasiteetti on
enemmän kuin 12 tonnia valmiita tuotteita päivässä
6.4 a Teurastamot, jotka tuottavat enemmän kuin 50 tonnia
ruhoja päivässä
6.4 b Sellaisten elintarvikkeiden käsittely ja jalostus, jotka
valmistetaan:
— eläinperäisistä raaka-aineista (paitsi maidosta) ja jossa
valmiiden tuotteiden tuotanto ylittää 75 tonnia/päivä
— kasviperäisistä raaka-aineista ja jossa valmiiden tuot-
teiden tuotanto on enemmän kuin 300 tonnia/päivä
(neljännesvuosittain laskettavan keskiarvon perus-
teella)
6.4 c Maidon käsittely ja jalostus vastaanotetun maidon määrän
ylittäessä 200 tonnia/päivä (vuosittain laskettavan
keskiarvon perusteella)
6.5 Ruhoja ja eläinperäistä jätettä hävittävät ja jälleen-
käyttävät laitokset, joiden käsittelykapasiteetti ylittää
10 tonnia/päivä
6.6 a Siipikarjan tehokasvatuslaitokset, joissa on enemmän kuin
40 000 siipikarjapaikkaa
6.6 b Sikojen tehokasvatuslaitokset, joissa on enemmän kuin
2 000 paikkaa tuotantosioille (yli 30 kg:n painoisille)
6.6 c Sikojen tehokasvatuslaitokset, joissa on enemmän kuin
750 emakkopaikkaa
6.7 Aineiden, esineiden ja tuotteiden pintakäsittelylaitokset,
erityisesti kiillotusta, painatusta, pinnoittamista, rasvan-
poistoa, vedenpitäväksi käsittelyä, liimausta, maalausta,
puhdistamista tai kyllästystä suorittavat laitokset, joissa
käytetään orgaanisia liuottimia liuottimen kulutuskapasi-
teetin ylittäessä 150 kg tunnissa tai 200 tonnia vuodessa
6.8 Hiiliä (kivihiiltä) tai elektrografiittia polttamalla tai
hiilettämällä valmistavat laitokset
2.2Mikä on IPPC-laitosten kokonaismäärä raportointijakson
päättyessä?
Tähän kysymykseen vastattaessa olisi varmistettava, että laitosta ei
lasketa mukaan kuin kerran, vaikka se suorittaisi useita liitteessä I
mainittuja toiminnan osa-alueita.1999D0391 — FI — 05.04.2003 — 001.001 — 5
▼M1
3. TOIMINNANHARJOITTAJAN PERUSVELVOLLISUUDET
3.1Mitä toimenpiteitä on toteutettu, jotta toimivaltaiset viranomaiset
voivat varmistaa, että laitokset toimivat 3 artiklassa vahvistettujen
yleisten periaatteiden mukaisesti?
4. OLEMASSA OLEVAT LAITOKSET
4.1Mitä oikeudellisesti sitovia toimenpiteitä tai hallinnollisia suunni-
telmia on otettu käyttöön sen varmistamiseksi, että 5 artiklan 1
kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia noudatetaan ennen samassa
kohdassa mainitun siirtymäkauden päättymistä?
5. LUPAHAKEMUKSET
5.1Miten kansallisessa lainsäädännössä on varmistettu, että lupahake-
muksissa on kaikki 6 artiklassa vaaditut tiedot?
6. LUVANMYÖNTÄMISMENETTELYN JA LUPAEHTOJEN YHTEENSO-
VITTAMINEN
6.1Mikä toimivaltainen viranomainen osallistuu tai mitkä toimival-
taiset viranomaiset osallistuvat IPPC-direktiivin soveltamisalaan
kuuluvia laitoksia koskevien lupien myöntämiseen?
6.2Miten kansallisessa lainsäädännössä on varmistettu, että luvan-
myöntämismenettely ja lupaehdot ovat täysin yhteensovitettuja
silloin, kun menettelyyn osallistuu useampi kuin yksi toimivaltainen
viranomainen? Miten yhteensovittaminen tapahtuu käytännössä?
7. LUPAEHDOT
7.1Lupaehtojen kattavuus
7.1.1 Miten kansallisessa lainsäädännössä on varmistettu, että lupa
sisältää kaikki 9 artiklassa eritellyt vaatimukset? Kuvailkaa yksi-
tyiskohtaisesti, mitä kustakin seuraavista kohdista on määrätty:
— raja-arvot päästöille ilmaan ja veteen,
— epäpuhtauksien kaukokulkeutumisen tai valtioiden rajat
ylittävän pilaantumisen minimointi,
— maaperän ja pohjavesien suojelu,— jätehuolto,— energian tehokaskäyttö,
— päästöjen seurantaan sovellettavat vaatimukset,
— onnettomuuksien ehkäiseminen ja niiden vaikutusten rajoitta-
minen,
— poikkeavia toimintaolosuhteita koskevat toimenpiteet,
— alueen kunnostus toiminnan päätyttyä lopullisesti (vaatimus
”hyväksyttävään tilaan” saattamisesta),
— liitteessä I olevaan 6.6 kohtaan kuuluvia laitoksia koskevat
erityismääräykset.
7.2Lupaehtojen asianmukaisuus ja riittävyys
7.2.1 Mitkä ovat lait, menettelyt ja perusteet sellaisten päästöjen raja-
arvojen ja muiden lupaehtojen asettamiseksi, joilla varmistetaan
koko ympäristön suojelun korkea taso? Onko toimivaltaisille vira-
nomaisille annettu erityisohjeita? Jos on, ilmoittakaa millaisia
ohjeita on annettu.
7.2.2 Minkälaisia (sitovia tai ei-sitovia) ohjeita jäsenvaltioissa on
annettu parhaan käytettävissä olevan tekniikan määrittämiseksi?
7.2.3 Miten komission 16 artiklan 2 kohdan nojalla julkaisemat tai
kansainvälisten järjestöjen julkaisemat tiedot otetaan yleisesti tai
yksittäistapauksissa huomioon parasta käytettävissä olevaa
tekniikkaa määritettäessä?
7.2.4 Miten hyödyllisiä komission 16 artiklan 2 kohdan nojalla julkai-
semat tiedot ovat parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan
perustuvien päästöjen raja-arvojen, vastaavien parametrien ja
teknisten toimenpiteiden määrittämisen tietolähteenä? Miten tilan-
netta voitaisiin parantaa?
7.2.5 Mitä toimenpiteitä on toteutettu sen varmistamiseksi, että 9
artiklan 3 kohdassa tarkoitetut päästöjen raja-arvot, vastaavat1999D0391 — FI — 05.04.2003 — 001.001 — 6
▼M1
parametrit ja tekniset toimenpiteet perustuvat parhaaseen käytettä-
vissä olevaan tekniikkaan tekemättä minkään menetelmän tai
erityistekniikan käyttöä pakolliseksi, mutta ottamalla huomioon
laitoksen tekniset ominaisuudet, sen maantieteellinen sijainti ja
paikalliset ympäristöolot?
7.2.6 Minkälaisia (sitovia tai ei-sitovia) ohjeita jäsenvaltioissa on
annettu lupaan sisällytettävistä päästöjen seurantavaatimuksista?
7.2.7 Mitkä ovat kokemuksenne IPPC-direktiivin lupavaatimusten ja
kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjes-
telmän toteuttamista yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/
EY muuttamista koskevan direktiivin välisestä suhteesta?
Huom. Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia vastaamaan tähän kysy-
mykseen, jos yhteisön kasvihuonekaasujen
päästökauppajärjestelmää ei ole otettu käyttöön 1. tammi-
kuuta 2005 kuten on suunniteltu.
7.3Käytettävissä olevat edustavat tiedot
7.3.1 Antakaa edustavia tietoja toimintaluokkakohtaisista raja-arvoista
liitteen I jakoa noudattaen ja tarvittaessa parhaasta käytettävissä
olevasta tekniikasta, johon kyseiset arvot perustuvat. Kuvailkaa,
miten tiedot on valittu ja kerätty.
Komissio voi ennen raportointijaksoa tai sen aikana antaa tähän
kysymykseen vastaamista koskevia ohjeita.
7.3.2 Minkä tyyppisiä lupaehtoja on asetettu päästöjen raja-arvojen
lisäksi? Antakaa esimerkkejä erityisesti seuraavista toimenpi-
teistä:
— parametrit ja tekniset toimenpiteet, jotka täydentävät luvassa
asetettuja päästöjen raja-arvoja,
— parametrit ja tekniset toimenpiteet, jotka korvaavat päästöjen
raja-arvot,
— maaperän ja pohjavesien suojelua koskevat ehdot, jätehuolto,
energian tehokas käyttö, päästöjen seurantaan sovellettavat
vaatimukset, onnettomuuksien ehkäisy ja niiden vaikutusten
rajoittaminen, poikkeavia toimintaolosuhteita koskevat
toimenpiteet ja alueen kunnostus toiminnan päätyttyä lopulli-
sesti,
— ympäristöjärjestelmiin liittyvät edellytykset.
8. YLEISESTI SITOVAT SÄÄNNÖT
8.1Antaako kansallinen lainsäädäntö mahdollisuuden asettaa tietyille
laitosryhmille tiettyjä vaatimuksia yleisesti sitovassa muodossa sen
sijaan, että ne sisältyisivät yksittäisiin lupaehtoihin?
8.2Mille laitosryhmille on vahvistettu yleisesti sitovia sääntöjä? Missä
muodossa ne on annettu?
9. YMPÄRISTÖLAATUNORMIT
9.1Mitä kansallisessa lainsäädännössä säädetään lisätoimenpiteiden
tarpeesta tapauksissa, joissa parhaan käytettävissä olevan tekniikan
käyttö ei yksin riitä täyttämään yhteisön lainsäädännössä vahvis-
tettua tai sen nojalla määriteltyä ympäristölaatunormia?
9.2Onko tällaisia tapauksia esiintynyt? Jos on, antakaa esimerkkejä
lisätoimenpiteistä.
10. PARHAAN KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAN TEKNIIKAN KEHITTY-
MINEN
10.1 Mitä toimia on toteutettu sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset
viranomaiset seuraavat parhaan käytettävissä olevan tekniikan
kehittymistä tai saavat tietoja siitä?
11. LAITOKSIIN TEHTÄVÄT MUUTOKSET
11.1 Mitä lakeja, menettelyjä ja käytäntöjä sovelletaan toiminnanhar-
joittajien laitoksiin tekemiin muutoksiin?
11.2 Minkä perusteella toimivaltaiset viranomaiset selvittävät, onko
käytön muutoksella vaikutuksia ympäristöön (2 artiklan 10
kohdan a alakohta) ja/tai aiheutuuko siitä merkittäviä ihmisiin tai1999D0391 — FI — 05.04.2003 — 001.001 — 7
▼M1
ympäristöön kohdistuvia haittavaikutuksia (2 artiklan 10 kohdan b
alakohta)?
12. LUPAEHTOJEN TARKISTAMINEN JA AJANTASAISTAMINEN
12.1 Mitä lakeja, menettelyjä ja käytäntöjä toimivaltainen virano-
mainen soveltaa lupaehtojen tarkistamisessa ja
ajantasaistamisessa?
12.2 Määritetäänkö kansallisessa lainsäädännössä, miten usein
lupaehdot on tarkistettava ja tarvittaessa ajantasaistettava, vai
määritetäänkö se muilla tavoin?
13. LUPAEHTOJEN NOUDATTAMINEN
13.1 Kuvailkaa yleispiirteittäin lait, menettelyt ja käytännöt, joilla
lupavaatimusten noudattaminen varmistetaan.
13.2 Millä laeilla, menettelyillä ja käytännöillä varmistetaan, että
toiminnanharjoittajat ilmoittavat viranomaisille säännöllisesti
päästöjen seurannan tuloksista sekä viipymättä sellaisista vahin-
goista tai onnettomuuksista, joilla on merkittävää vaikutusta
ympäristöön?
13.3 Miten kansallisen lainsäädännön perusteella säädetään toimival-
taisten viranomaisten oikeudesta ja/tai velvollisuudesta tehdä
tarkastuksia paikalla?
13.4 Mitä menettelyjä ja käytäntöjä toimivaltaiset viranomaiset noudat-
tavat tehdessään säännöllisiä tarkastuksia paikalla? Jos
tarkastuksia ei tehdä säännöllisesti paikalla, miten toimivaltaiset
viranomaiset todentavat toiminnanharjoittajan toimittamat tiedot?
13.5 Mitä seuraamuksia tai muita keinoja on käytettävissä, jos lupaeh-
toja ei noudateta? Sovellettiinko näitä seuraamuksia tai muita
keinoja raportointijaksolla? (Liittäkää mukaan asiaa koskevia
tilastotietoja, jos sellaisia on käytettävissä, ja käyttäkää mallia,
joka on toimitettu jäsenvaltioiden ympäristötarkastusten vähim-
mäisvaatimuksia koskevan suosituksen mukaista raportointia
koskevassa ohjeasiakirjassa.)
14. TIETOJEN ANTAMINEN JA KANSALAISTEN OSALLISTUMINEN
14.1 Mitä kansallisessa lainsäädännössä säädetään tietojen antamisesta
ja kansalaisten osallistumisesta lupamenettelyyn? Mitkä ovat
tässä yhteydessä tärkeimmät kansalliseen lainsäädäntöön ja
lupajärjestelmään tehtävät lisävaatimukset, jotka on otettu
käyttöön yleisön osallistumista tiettyjen ympäristöä koskevien
suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen sekä neuvoston direktiivien
85/337/ETY ja 96/61/EY muuttamista koskevan direktiivin 4 artik-
lalla?
Huom. Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia vastaamaan tähän kysymyk-
seen, ellei yleisön osallistumista koskeva direktiivi ole tullut
voimaan viimeistään 1. heinäkuuta 2005.
14.2 Miten tiedot hakemuksista, päätöksistä ja päästöjen seurannan
tuloksista saatetaan julkisesti saataville? Missä määrin Internetiä
käytetään tähän tarkoitukseen?
14.3 Mitä toimenpiteitä on toteutettu sen varmistamiseksi, että kansa-
laiset ovat tietoisia oikeudestaan ilmaista kantansa 15 artiklan 1
kohdassa tarkoitetuista asiakirjoista?
14.4 Kuinka paljon kansalaisilla on aikaa lausua kantansa lupahake-
muksista, ennen kuin toimivaltainen viranomainen tekee
päätöksensä?
14.5 Miten viranomaiset ottavat kansalaisten kannanotot huomioon
tehdessään päätöksiä?
14.6 Missä tapauksissa kansalaiset voivat valittaa lupapäätöksestä
toiselle viranomaiselle tai nostaa kanteen lupaa vastaan tuomiois-
tuimessa?
14.7 Mikä vaikutus direktiivin 90/313/ETY 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa
säädetyillä rajoituksilla on ollut tietojen saantiin ja kansalaisten
osallistumiseen lupamenettelyyn?1999D0391 — FI — 05.04.2003 — 001.001 — 8
▼M1
15. VALTIOIDEN RAJAT YLITTÄVÄ YHTEISTYÖ
15.1 Säädetäänkö kansallisessa lainsäädännössä tietojen antamisesta
muille valtioille ja valtioiden rajat ylittävästä yhteistyöstä vai sovi-
taanko asioista jäsenvaltioiden kesken kahden- tai monenvälisesti
vai perustuuko yhteistyö käytännön hallintomenettelyihin?
15.2 Miten käytännössä määritetään, aiheutuuko laitoksen toiminnasta
merkittäviä toisen jäsenvaltion ympäristöön kohdistuvia haittavai-
kutuksia?
15.3 Miten kansallisella lainsäädännöllä ja/tai kansallisilla käytännöillä
on varmistettu riittävä tiedonsaanti ja kansalaisten osallistuminen
lupamenettelyyn jäsenvaltiossa, johon vaikutukset todennäköisesti
kohdistuvat? Pitääkö osallistumismahdollisuus sisällään muutok-
senhakuoikeuden?
16. YHTEYS MUIHIN YHTEISÖN SÄÄDÖKSIIN
16.1 Mikä on jäsenvaltioiden näkemys direktiivin toimivuudesta
käytännössä esimerkiksi yhteisön muihin ympäristöalan säädöksiin
verrattuna?
16.2 Mitä toimenpiteitä on toteutettu sen varmistamiseksi, että direk-
tiivin täytäntöönpano on yhdenmukaista yhteisön muiden
ympäristöalan säädösten täytäntöönpanon kanssa?
17. YLEISIÄ HUOMAUTUKSIA
17.1 Onko maassanne kiinnitetty huomiota joihinkin erityisiin
täytäntöönpanoon liittyviin kysymyksiin? Jos on, antakaa yksityis-
kohtaiset tiedot.1999D0391 — FI — 05.04.2003 — 001.001 — 9