1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/119/ETY,
annettu 17 päivänä joulukuuta 1992,
yhteisön yleisistä toimenpiteistä tiettyjen eläintautien torjumiseksi sekä swine vesicular -tautiin
liittyvistä erityistoimenpiteistä
(EYVL L 62, 15.3.1993, s. 69)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 2002/60/EY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002 L 192 27 20.7.2002
►M2Neuvoston asetus (EY) N:o 806/2003, annettu 14 päivänä huhtikuuta
2003L 122 1 16.5.2003
Muutettu:
►A1Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/119/ETY,
annettu 17 päivänä joulukuuta 1992,
yhteisön yleisistä toimenpiteistä tiettyjen eläintautien torjumiseksi
sekä swine vesicular -tautiin liittyvistä erityistoimenpiteistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuk-sen jaerityisesti sen 43 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (
1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
elävät eläimet sisältyvät perustamissopimuksen liitteessä II olevaan
luetteloon; elävien eläinten kaupan pitäminen on tärkeä tulonlähde
maatalousväestölle,
on tarpeen ottaa käyttöön yhteisön tasolla jonkin taudin puhjetessa
toteutettavat torjuntatoimenpiteet, jotta turvataan maatalousalan järki-
peräinen kehitys ja edistetään eläinten terveyden suojelua yhteisössä,
tautipesäke voi nopeasti saada epitsoottisen eläintaudin luonteen ja
aiheuttaa kuolleisuutta ja häiriöitä, jotka voivat vaarantaa erityisesti
karjankasvatuksen kannattavuuden,
torjuntatoimenpiteet on toteutettava heti, kun taudin esiintymistä
epäillään, jotta voidaan toteuttaa tehokas ja välitön toiminta heti, kun
taudin esiintyminen on vahvistettu,
toteutettavien toimenpiteiden on mahdollistettava tautien leviämisen
estäminen, erityisesti valvomalla erittäin tarkasti tautia mahdollisesti
levittävien eläinten ja tuotteiden liikkumista,
tautien ehkäisyn yhteisössä on tavallisesti perustuttava rokottamatto-
muuskäytäntöön; on kuitenkin tärkeää varautua rokottamiseen, jos
tilanteen vakavuus vaatii tällaista toimintaa,
eläinten on oltava tunnistettavissa, jotta kaikki rokotetut eläimet voitai-
siin erottaa; tarvittavien takeiden antamiseksi rokotteen teho on
hyväksyttävä yhteisön nimeämässä vertailulaboratoriossa,
perusteellinen epidemiologinen selvitys on välttämätön tautien leviä-
misen ehkäisemiseksi; jäsenvaltioiden on perustettava erityisyksikköjä
tätä tarkoitusta varten,
valvontajärjestelmän tehokkuuden takaamiseksi taudinmääritys on
yhdenmukaistettava ja toteutettava vastuullisten laboratorioiden alai-
suudessa, joiden yhteensovittamisen voi varmistaa yhteisön nimeämä
vertailulaboratorio,
tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990
tehdyn neuvoston päätöksen 90/424/ETY (4) 3 artiklan määräyksiä
noudatetaan jonkin liitteessä I tarkoitetun taudin puhjetessa,
yhteisön toimenpiteet kyseisten tautien torjumiseksi ovat perustana
eläinten terveyden yhtenäisen tason ylläpitämiselle, ja
lisäksi olisi annettava erityissäännöksiä kunkin kyseessä olevan taudin
ja ensimmäiseksi swine vesicular -taudin osalta,1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 2
(1) EYVL N:o C 148, 7.6.1991, s. 12
(2) EYVL N:o C 280, 28.10.1991, s. 174
(3) EYVL N:o C 339, 31.12.1991, s. 12
(4) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna päätöksellä 91/133/ETY (EYVL N:o L 66, 13.3.1991, s. 18)
▼B
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä määritellään yhteisön yleiset torjuntatoimenpiteet,
joita sovelletaan jonkin liitteessä I tarkoitetun taudin puhjetessa.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1”tilalla” jokaista jäsenvaltion alueella sijaitsevaa (maatalous- tai
muuta) laitosta, jossa pidetään tai kasvatetaan eläimiä;
2”eläimellä” sellaiseen lajiin kuuluvaa kotieläintä, joka voi suoraan
altistua kyseiselle taudille, tai mitä tahansa luonnonvaraista selkäran-kaista eläintä, joka voi olla osallisena taudin leviämisessä joko taudinkantajana tai tartunnan lähteenä;
3”tartunnanlevittäjällä” selkärankaista tai selkärangatonta eläintä,
joka voi mekaanisesti tai biologisesti siirtää ja levittää kyseistä taudi-naiheuttajaa;
4”omistajalla tai pitäjällä” yhtä tai useampaa luonnollista henkilöä
tai oikeushenkilöä, jolla on omistusoikeus eläimiin tai jonka
tehtävänä on huolehtia rahallista korvausta vastaan tai ilmaiseksieläinten hoitamisesta;
5”itämisajalla” ajanjaksoa, joka voi kulua taudinaiheuttajalle altistu-
misen ja kliinisten oireiden ilmaantumisen välillä.
Kyseisen ajanjakson pituudet eri tautien osalta esitetään liitteessä I;
6”tartunnan vahvistamisella” toimivaltaisen viranomaisen ilmoitusta
jonkin liitteessä I tarkoitetun taudin esiintymisestä laboratoriotulosten
perusteella; kun kyseessä on epidemia toimivaltainen viranomainenvoi kuitenkin vahvistaa taudin esiintymisen myös kliinisten ja/taiepidemiologisten tulosten perusteella;
7”toimivaltaisella viranomaisella” jäsenvaltion keskusviranomaista,
jolla on toimivalta suorittaa eläinlääkärintarkastuksia, tai eläinlääk-intäviranomaista, jolle tämä toimivalta on siirretty;
8”virkaeläinlääkärillä” toimivaltaisen viranomaisen nimeämää
eläinlääkäriä.
3 artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että liitteessä I tarkoitettujen tautien
epäillystä esiintymisestä ilmoitetaan viipymättä toimivaltaiselle virano-
maiselle.
4 artikla
1 Kun tilalla on jonkin liitteessä I tarkoitetun taudin tartunnan
saaneiksi tai taudin saastuttamiksi epäiltyjä eläimiä, jäsenvaltioiden onvarmistettava, että virkaeläinlääkäri panee viipymättä toimeen virallisettutkimusmenettelyt kyseisen taudin esiintymisen vahvistamiseksi taiepäilyjen kumoamiseksi; hänen on erityisesti otettava tai määrättävä
otettavaksi asianmukaiset näytteet laboratoriokokeita varten. Tätä
tarkoitusta varten epäillyt eläimet voidaan kuljettaa laboratorioihintoimivaltaisen viranomaisen valvonnassa, jonka on huolehdittava asian-mukaisista toimenpiteistä taudin leviämisen estämiseksi.
2 Heti, kun tautiepäilystä on ilmoitettu, toimivaltaisen viranomaisen
on asetettava tila viralliseen valvontaan ja määrättävä erityisesti, että:
a) kaikki altistuneiden lajien eläinluokat lasketaan siten, että kunkin
luokan osalta kirjataan lukumäärät kuolleista eläimistä, tartunnan
saaneista eläimistä sekä mahdollisesti tartunnan saaneista tai saastu-neista eläimistä; laskenta on saatettava ajan tasalle ottaen huomioontarkkailuaikana syntyneet ja kuolleet eläimet; laskentatiedot onpidettävä ajan tasalla ja esitettävä pyydettäessä, ja ne voidaantarkastaa kunkin käynnin yhteydessä;1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 3
▼B
b) tilan kaikki taudille alttiiden lajien eläimet on pidettävä joko omissa
tiloissaan tai suljettava muihin tiloihin siten, että ne voidaan eristää,ottaen tarvittaessa huomioon tartunnanlevittäjien merkitys;
c) taudille alttiiden lajien tuonti tilalle tai vienti tilalta pois on kiel-
letty;
d) toimivaltaisen viranomaisen myöntämä lupa, jonka edellytykset
toimivaltainen viranomainen määrittää taudin leviämisvaaranvälttämiseksi, vaaditaan:
— kaikelle henkilöiden, taudille altistumattomiin lajeihin kuuluvien
eläinten ja kulkuneuvojen saapumiselle tilalle ja tilalta poistumi-selle,
— kaikelle lihan, eläinten ruhojen, rehun, kaluston, jätteiden,
pehkun, lannan tai muiden kyseistä tautia mahdollisesti levittä-vien aineiden tuonnille tilalle ja tilalta poisviennille;
e) rakennusten, tilojen ja paikkojen, joissa pidetään taudille alttiiden
lajien eläimiä, sekä itse tilan sisään- ja uloskäynnit desinfioidaanasianmukaisella tavalla;
f) epidemiologinen selvitys suoritetaan 8 artiklan mukaisesti.
3 Ennen 2 kohdassa säädettyjen virallisten toimenpiteiden voimaan-
tuloa tautiin sairastuneeksi epäillyn eläimen omistajan tai pitäjän ontoteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet 2 kohdan säännöstennoudattamiseksi f alakohtaa lukuun ottamatta.
4 Toimivaltainen viranomainen voi panna täytäntöön 2 kohdassa
säädettyjä toimenpiteitä muilla tiloilla, jos näiden sijainti, rajat tai
yhteydet taudista epäiltyyn tilaan antavat aiheen epäillä mahdollistasaastumista.
5 Edellä 1 ja 2 kohdassa säädetyistä toimenpiteistä ei luovuta ennen
kuin virkaeläinlääkäri kumoaa tautia koskevan epäilyn.
5 artikla
1 Heti, kun jonkin liitteessä I tarkoitetun taudin esiintyminen tilalla
on virallisesti vahvistettu, jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimi-
valtainen viranomainen määrää 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjentoimenpiteiden lisäksi seuraavien toimenpiteiden toteuttamisesta:
a) tilan kaikki taudille alttiin lajin eläimet on teurastettava viipymättä
paikalla. Kuolleet tai teurastetut eläimet on mahdollisuuksienmukaan poltettava tai haudattava paikan päällä tai hävitettävä eläin-
ruhojen tuhoamislaitoksessa. Nämä toimet on suoritettava siten, että
taudinaiheuttajan leviämisen vaara voidaan rajoittaa mahdolli-simman vähäiseksi;
b) kaikki mahdollisesti saastuneet aineet tai jätteet, kuten rehu, pehku
ja lanta, on hävitettävä tai käsiteltävä asianmukaisella tavalla.
Virkaeläinlääkärin ohjeiden mukaan suoritettavan käsittelyn onvarmistettava taudinaiheuttajan tai tartunnanlevittäjän tuhoutuminen;
c) kun a ja b alakohdassa tarkoitetut toimet on suoritettu, taudille
alttiiden lajien eläinten rakennukset ympäristöineen, kuljetusajo-neuvot ja kaikki muu mahdollisesti saastunut kalusto onpuhdistettava ja desinfioitava 16 artiklan mukaisesti;
d) epidemiologinen selvitys on suoritettava 8 artiklan mukaisesti.
2 Kun turvaudutaan hautaamiseen, sen on tapahduttava riittävän
syvälle, jotta lihansyöjäeläimet eivät pääse kaivamaan esiin 1 kohdana ja b kohdassa tarkoitettuja raatoja tai jätteitä, ja asianmukaisessamaastossa, jotta voidaan estää pohjaveden saastuminen ja muutympäristöhaitat.
3 Toimivaltainen viranomainen voi ulottaa 1 kohdassa säädetyt
toimenpiteet koskemaan naapuritiloja, jos näiden sijainti, rajat taiyhteydet tilaan, jolla taudin esiintyminen on vahvistettu, antavat aiheenepäillä mahdollista saastumista.
4 Toimivaltainen viranomainen antaa luvan eläinten tuontiin uudel-
leen tilalle sen jälkeen, kun virkaeläinlääkäri on tarkastanut ja1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 4
▼B
hyväksynyt 16 artiklan mukaisesti suoritetut puhdistus- ja desinfiointi-
toimet.
6 artikla
Jos luonnonvaraisena eläviä eläimiä epäillään tartunnan saaneiksi tai
jos ne ovat saaneet tartunnan, jäsenvaltioiden on varmistettava, ettäasianmukaiset toimenpiteet toteutetaan. Jäsenvaltioiden on ilmoitettavatoteuttamistaan toimenpiteistä komissiolle ja muille jäsenvaltioillepäätöksellä 68/361/ETY (
1) perustetussa pysyvässä eläinlääkintäkomi-
teassa.
7 artikla
1 Kun kyseessä on kahdesta tai useammasta erillisestä tuotantoyk-
siköstä muodostuva tila, toimivaltainen viranomainen voi poiketa 5artiklan 1 kohdan a alakohdan vaatimuksista tartuntatilan terveidentuotantoyksiköiden osalta sillä edellytyksellä, että virkaeläinlääkäri on
vahvistanut, että kyseisten yksiköiden rakenne ja koko sekä niissä suor-
itettavat toimet ovat sellaisia, että yksiköt ovat täysin erillisiä eläintentilojen, hoidon, ruokinnan, henkilökunnan ja kaluston suhteen siten, ettätaudinaiheuttajan leviäminen yksiköstä toiseen voidaan estää.
2 Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa komission päätöksessä 88/
397/ETY (
2) määrättyjä sääntöjä noudatetaan soveltuvin osin. Näitä
sääntöjä voidaan muuttaa 25 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
kyseisen taudin osalta sen erityisluonteen huomioon ottamiseksi.
8 artikla
1 Epidemiologisen selvityksen on sisällettävä seuraavat seikat:
a) aika, jona tautia on voinut esiintyä tilalla ennen kuin siitä ilmoitet-
tiin tai sitä epäiltiin;
b) taudin mahdollinen alkuperä tilalla ja muiden sellaisten tilojen
tunnistaminen, joilla on taudille alttiisiin lajeihin kuuluvia eläimiä,
jotka ovat voineet saastua tai saada tartunnan;
c) henkilöiden, eläinten, ruhojen, kulkuneuvojen, kaluston tai muiden
sellaisten aineiden liikkuminen, joiden mukana taudinaiheuttaja on
voinut kulkeutua kyseisille tiloille tai niiltä pois;
d) tarvittaessa taudin tartunnanlevittäjien esiintyminen ja levinneisyys.
2 Taudin mahdollisimman nopean hävittämisen varmistamiseksi
tarvittavien toimenpiteiden täydellistä yhteensovittamista ja epidemio-
logisen selvityksen suorittamista varten perustetaan kriisikeskus.
Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta kansallisen
tason kriisikeskuksia ja yhteisön kriisikeskusta koskevat yleisetsäännöt.
9 artikla
1 Kun virkaeläinlääkäri toteaa tai arvioi vahvistettujen tietojen
perusteella, että tauti on voinut tulla 4 artiklassa tarkoitetulle tilallemuilta tiloilta tai siirtyä viimeksi mainitulta tilalta muille tiloille henki-löiden, eläinten tai kulkuneuvojen liikkumisen seurauksena tai jollakinmuulla tavalla, muut tilat asetetaan viralliseen valvontaan 4 artiklanmukaisesti; valvontaa jatketaan, kunnes epäilyt taudin esiintymisestä
tilalla on virallisesti kumottu.
2 Kun virkaeläinlääkäri toteaa tai arvioi vahvistettujen tietojen
perusteella, että tauti on voinut tulla 5 artiklassa tarkoitetulle tilallemuilta tiloilta tai siirtyä viimeksi mainitulta tilalta muille tiloille henki-löiden, eläinten tai kulkuneuvojen liikkumisen seurauksena tai jollakin1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 5
(1) EYVL N:o L 255, 18.10.1968, s. 23
(2) Komission päätös 88/397/ETY, tehty 12 päivänä heinäkuuta 1988,
neuvoston direktiivin 85/511/ETY 6 artiklan soveltamisesta annettujen
jäsenvaltioiden määräysten yhteensovittamisesta (EYVL N:o L 189,
20.7.1988, s. 25)
▼B
muulla tavalla, muut tilat asetetaan viralliseen valvontaan 4 artiklan
mukaisesti; valvontaa jatketaan, kunnes epäilyt taudin esiintymisestätilalla on virallisesti kumottu.
3 Kun tila on 2 kohdan säännösten alainen, toimivaltaisen virano-
maisen on pidettävä 4 artiklan säännökset voimassa tilalla vähintään
kunkin taudin enimmäisitämisajan kestoajan alkaen siitä päivästä,jolloin tartunnan todennäköinen tulo tilalle on todettu 8 artiklan mukai-sesti suoritetussa epidemiologisessa selvityksessä.
4 Kun toimivaltainen viranomainen arvioi olosuhteiden näin sallivan
se voi rajoittaa 1 ja 2 kohdassa säädetyt toimenpiteet koskemaan osaatilasta ja siellä olevia eläimiä tai ainoastaan taudille alttiisiin lajeihin
kuuluvia eläimiä sillä edellytyksellä, että tila täyttää 7 artiklassa esitetyt
vaatimukset.
10 artikla
1 Kun jonkin kyseessä olevan taudin määritys on virallisesti vahvis-
tettu, jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltainen
viranomainen muodostaa tartuntatilan ympärille suojavyöhykkeen,
jonka säde on vähintään kolme kilometriä ja joka kuuluu osana valvon-tavyöhykkeeseen, jonka säde on vähintään kymmenen kilometriä.Vyöhykkeiden muodostamisessa on otettava huomioon kyseiseentautiin liittyvät maantieteelliset, hallinnolliset, ekologiset ja epitsoottiset
tekijät sekä valvontamahdollisuudet.
2 Jos vyöhykkeet sijaitsevat useamman jäsenvaltion alueella, asiano-
maisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on yhdessä
muodostettava 1 kohdassa tarkoitetut vyöhykkeet. Tarvittaessa suoja-vyöhyke ja valvontavyöhyke voidaan kuitenkin muodostaa 26artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3 Jäsenvaltion perustellusta pyynnöstä tai komission aloitteesta
voidaan päättää 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen 1kohdassa määriteltyjen vyöhykkeiden muodostamisen ja rajoitustoimen-
piteiden kestoajan muuttamisesta (erityisesti supistamisesta tai
laajentamisesta tapauksen mukaan) ottaen huomioon:
— maantieteellinen sijainti ja ekologiset tekijät,
— sääolot,
— tartunnanlevittäjien esiintyminen, levinneisyys ja tyyppi,
— edellä olevan 8 artiklan mukaisesti suoritettujen epitsoottisten selvi-
tysten tulokset,
— laboratoriokokeiden tulokset,
— toteutetut torjuntatoimenpiteet.
11 artikla
1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että seuraavat toimenpiteet toteu-
tetaan suojavyöhykkeellä:
a) kaikkien vyöhykkeen sisällä sijaitsevien tilojen, joilla pidetään
taudille alttiisiin lajeihin kuuluvia eläimiä, tunnistaminen;
b) määräaikaiset tarkastuskäynnit kaikilla tiloilla, joilla pidetään
taudille alttiisiin lajeihin kuuluvia eläimiä, mainittujen eläinten klii-ninen tarkastus, joka käsittää tarvittaessa näytteenotonlaboratoriotutkimuksia varten; tarkastuskäynneistä ja tehdyistähavainnoista on pidettävä kirjaa ja tarkastuskäyntien tiheyden onoltava suhteessa epitsoottisen eläintaudin vakavuuteen kaikkein
riskialttiimmilla tiloilla;
c) taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten liikkumisen ja kulje-
tusten kieltäminen julkisilla ja yksityisillä teillä tilojen huoltoteitälukuun ottamatta; toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin salliapoikkeamisen tästä kiellosta maanteitse tai rautateitse tapahtuvien
eläinten kauttakuljetusten osalta silloin, kun niihin ei liity pysäh-
dyksiä tai lastin purkamista;
d) taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten pitäminen tilalla, jolla
ne ovat, jollei niitä kuljeteta suoraan virallisessa valvonnassahätäteurastusta varten kyseisellä vyöhykkeellä sijaitsevaan teurasta-1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 6
▼B
moon tai, jollei vyöhykkeellä ole eläinlääkärin valvonnassa olevia
teurastamoja, toimivaltaisen viranomaisen nimeämään teurastamoonvalvontavyöhykkeellä. Toimivaltainen viranomainen voi sallia
tällaisen kuljetuksen vasta, kun virkaeläinlääkäri on tarkastanut
kaikki taudille alttiisiin lajeihin kuuluvat tilan eläimet ja vahvis-tanut, että yhdenkään eläimistä ei epäillä saaneen tartuntaa.Teurastamosta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoi-tettava aikomuksesta lähettää eläimiä mainittuun teurastamoon.
2 Suojavyöhykkeellä toteutettavat toimenpiteet on pidettävä
voimassa vähintään kyseisen taudin enimmäisitämisajan sen jälkeen,kun tartuntatilan eläimet on hävitetty 5 artiklan mukaisesti, ja 16 artik-lassa säädetyt puhdistus- ja desinfiointitoimet on suoritettu. Kun
tartunnanlevittäjä on hyönteinen, toimivaltainen viranomainen voi
vahvistaa toimenpiteiden kestoajan ja antaa mahdollisten erityisvalvon-nassa pidettävien eläinten tuomista koskevia määräyksiä.Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava toteuttamistaan toimenpi-teistä komissiolle ja muille jäsenvaltioille pysyvässäeläinlääkintäkomiteassa.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun määräajan päätyttyä valvonta-
vyöhykkeellä sovellettavia sääntöjä sovelletaan myössuojavyöhykkeellä.
12 artikla
1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että seuraavat toimenpiteet toteu-
tetaan valvontavyöhykkeellä:
a) kaikkien tilojen, joilla pidetään taudille alttiisiin lajeihin kuuluvia
eläimiä, tunnistaminen;
b) taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten liikkumisen ja kulje-
tusten kieltäminen julkisilla ja yksityisillä teillä, lukuun ottamatta
niiden viemistä laitumelle tai kyseisiä eläimiä varten varattuihinrakennuksiin; toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin sallia poik-keamisen tästä kiellosta maanteitse tai rautateitse tapahtuvieneläinten kauttakuljetusten osalta silloin, kun niihin ei liity pysäh-dyksiä tai lastin purkamista;
c) valvontavyöhykkeen sisällä tapahtuvien taudille alttiisiin lajeihin
kuuluvien eläinten kuljetusten saattaminen toimivaltaisen virano-
maisen myöntämän luvan alaiseksi;
d) taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten pitäminen valvontavyö-
hykkeen sisällä vähintään enimmäisitämisajan viimeisen kirjatun
tautitapauksen jälkeen. Sen jälkeen eläimet voidaan viedä poisvyöhykkeeltä, jos ne kuljetetaan virallisessa valvonnassa suoraantoimivaltaisen viranomaisen nimeämään teurastamoon välitöntäteurastusta varten. Toimivaltainen viranomainen voi sallia tällaisen
kuljetuksen vasta, kun virkaeläinlääkäri on tarkastanut kaikki
taudille alttiisiin lajeihin kuuluvat tilan eläimet ja vahvistanut, ettäyhdenkään eläimistä ei epäillä saaneen tartuntaa. Teurastamostavastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettava aikomuk-sesta lähettää eläimiä mainittuun teurastamoon.
2 Valvontavyöhykkeellä toteutettavat toimenpiteet on pidettävä
voimassa vähintään taudin enimmäisitämisajan kestoajan sen jälkeen,kun tilan eläimet on hävitetty 5 artiklan mukaisesti, ja 16 artiklassasäädetyt puhdistus- ja desinfiointitoimet on suoritettu. Kun tartunnanle-vittäjä on hyönteinen, toimivaltainen viranomainen voi vahvistaa
toimenpiteiden kestoajan ja antaa mahdollisten erityisvalvonnassa
pidettävien eläinten tuomista koskevia määräyksiä. Jäsenvaltioiden onviipymättä ilmoitettava toteuttamistaan toimenpiteistä komissiolle jamuille jäsenvaltioille pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa.
13 artikla
Jos 11 artiklan 1 kohdan d alakohdassa ja 12 artiklan 1 kohdan d
alakohdassa tarkoitetut kiellot on pidetty voimassa yli 30 päivän ajanuusien tautitapausten ilmenemisen vuoksi ja tästä aiheutuu eläintenpitämiseen liittyviä ongelmia, toimivaltainen viranomainen voi omis-tajan perustellusta pyynnöstä sallia eläinten pois viennin1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 7
▼B
suojavyöhykkeellä tai valvontavyöhykkeellä sijaitsevalta tilalta sillä
edellytyksellä, että:
a) virkaeläinlääkäri on varmistanut asiantilan;
b) kaikki tilalla olevat eläimet on tarkastettu;
c) kaikille kuljetettaville eläimille on suoritettu kliininen tutkimus
negatiivisin tuloksin;
d) kukin yksittäinen eläin on varustettu korvamerkillä tai tunnistetta-
vissa jollakin muulla hyväksytyllä tavalla;
e) määränpäänä oleva tila sijaitsee suojavyöhykkeellä tai valvontavyö-
hykkeen sisällä.
Kaikki tarvittavat varotoimenpiteet on toteutettava erityisesti puhdista-
malla ja desinfioimalla kuorma-autot kuljetuksen jälkeentaudinaiheuttajan leviämisvaaran välttämiseksi kyseisen kuljetuksenaikana.
14 artikla
1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltainen viranomainen
toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta ainakin suoja- ja valvon-tavyöhykkeelle sijoittautuneille henkilöille annetaan tietoa voimassaolevista rajoituksista, ja huolehtii näiden toimenpiteiden asianmukaisen
täytäntöönpanon edellyttämistä järjestelyistä.
2 Jos kyseinen epitsoottinen eläintauti on jollakin alueella luonteel-
taan poikkeuksellisen vakava, kaikki lisätoimenpiteet, jotka kyseisten
jäsenvaltioiden on toteutettava, vahvistetaan 26 artiklassa säädettyä
menettelyä noudattaen.
15 artikla
Tässä direktiivissä annetuista yleisistä säännöksistä poiketen kullekin
taudille ominaisia torjunta- ja hävittämistoimenpiteitä koskevaterityismääräykset:
— ovat swine vesicular -taudin osalta liitteessä II olevat määräykset,
— antaa kaikkien muiden liitteessä I tarkoitettujen tautien osalta
neuvosto määräenemmistöllä komission ehdotuksesta.
16 artikla
1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että:
a) käytettävät desinfiointiaineet tai hyönteismyrkyt ja tapauksen
mukaan niiden pitoisuudet ovat toimivaltaisen viranomaisen viralli-
sesti hyväksymiä;
b) puhdistus-, desinfiointi- ja hyönteistorjuntatoimet suoritetaan viralli-
sessa valvonnassa:
— virkaeläinlääkärin antamien ohjeiden mukaisesti
ja
— siten, että taudinaiheuttajan leviämisen tai eloon jäämisen vaara
voidaan torjua;
c) edellä b alakohdassa tarkoitettujen toimien suorittamisen jälkeen
virkaeläinlääkärin on varmistettava, että toimenpiteet on pantuasianmukaisesti täytäntöön ja että tarpeellinen vähintään 21 päivänajanjakso on kulunut kyseisen taudin täydellisen hävittämisenvarmistamiseksi ennen taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten
tuontia uudelleen.
2 Saastuneen tilan puhdistuksessa ja desinfioinnissa käytettävät
menettelyt:
— ovat swine vesicular -taudin osalta liitteessä II olevat menettelyt,
— määritetään kaikkien liitteessä I tarkoitettujen tautien erityistoimen-
piteiden valmistelun yhteydessä 15 artiklan toisessaluetelmakohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 8
▼B
17 artikla
1 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kussakin jäsenvaltiossa
nimetään:
a) kansallinen laboratorio, jolla on laitteet ja erikoistunut henkilöstö,
mikä mahdollistaa, että siellä voidaan milloin tahansa ja erityisestikyseisen taudin ensimmäisten oireiden ilmetessä osoittaa kyseisenviruksen tyyppi, alatyyppi ja variantti ja vahvistaa alueellisten diag-nostisten laboratorioiden saamat tulokset;
b) kansallinen laboratorio, jonka tehtävänä on alueellisten diagnostisten
laboratorioiden käyttämien reagenssien valvonta.
2 Kutakin tautia varten nimetyt kansalliset laboratoriot vastaavat
standardien ja taudinmääritysmenetelmien sekä reagenssien käytön
yhteensovittamisesta.
3 Kutakin tautia varten nimetyt kansalliset laboratoriot vastaavat
jäsenvaltion kaikkien kyseisen taudin diagnostisten laboratorioiden
vahvistamien standardien ja taudinmääritysmenetelmien yhteensovitta-misesta. Tätä varten ne:
a) voivat toimittaa taudinmäärityksessä käytettäviä reagensseja kansal-
lisille laboratorioille;
b) valvovat kaikkien jäsenvaltiossa käytettävien diagnostisten reagens-
sien laatua;
c) järjestävät säännöllisesti vertailukokeita;
d) säilyttävät jäsenvaltiossa vahvistetuista tapauksista peräisin olevat
kyseisen taudin virusisolaatit;
e) vahvistavat alueellisissa diagnostisissa laboratorioissa saadut positii-
viset tulokset.
4 Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen jäsenvaltiot, joilla ei ole
toimivaltaista kansallista laboratoriota kyseistä tautia varten, voivat
kuitenkin turvautua toisen jäsenvaltion kyseisellä alalla toimivaltaisenkansallisen laboratorion palveluihin.
5 Luettelo swine vesicular -taudin kansallisista laboratorioista anne-
taan liitteessä II.
6 Kutakin tautia varten nimetyt kansalliset laboratoriot toimivat
yhteistyössä 18 artiklassa tarkoitettujen vastaavien yhteisön vertailula-boratorioiden kanssa.
7 Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta-
misesta 25 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
1 Yhteisön swine vesicular -taudin vertailulaboratorio annetaan liit-
teessä II.
2 Kaikkien muiden liitteessä I tarkoitettujen tautien yhteisön vertai-
lulaboratoriot nimetään 15 artiklan toisessa luetelmakohdassa säädettyämenettelyä noudattaen kutakin tautia koskevien erityistoimenpiteiden
laatimisen yhteydessä.
3 Rajoittamatta sitä, mitä päätöksessä 90/424/ETY ja erityisesti sen
28 artiklassa määrätään, tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen
laboratorioiden toimivaltuudet ja tehtävät annetaan liitteessä III.
19 artikla
1 Rokottaminen liitteessä I tarkoitettuja tauteja vastaan saadaan
suorittaa ainoastaan taudin puhkeamisen yhteydessä toteutettaviatorjuntatoimenpiteitä täydentävänä toimenpiteenä seuraavien säännöstenmukaisesti:
a) päätöksen torjuntatoimenpiteiden täydentämisestä rokottamalla tekee
komissio yhteistyössä kyseisen jäsenvaltion kanssa 26 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen;1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 9
▼B
b) kyseinen päätös perustuu erityisesti seuraaviin perusteisiin:
— kyseisiin lajeihin kuuluvien eläinten tiheys taudin esiintymisa-
lueella,
— kunkin käytettävän rokotteen ominaisuudet ja koostumus,
— yksityiskohtaiset säännöt rokotteiden jakelun, varastoinnin ja
käytön valvonnasta,
— eläinlaji ja niiden eläinten ikä, jotka voidaan tai jotka täytyy
rokottaa,
— alueet, joilla rokottaminen voidaan tai täytyy suorittaa,
— rokotusohjelman kestoaika.
2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa:
a) taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten rokottaminen tai uudel-
leen rokottaminen 4 artiklassa tarkoitetuilla tiloilla on kielletty;
b) hyperimmuuniseerumin antaminen on kielletty.
3 Turvauduttaessa rokottamiseen on noudatettava seuraavia sääntöjä:
a) kaikki rokotetut eläimet on varustettava selkeällä ja luettavissa
olevalla tunnistemerkillä 25 artiklassa säädettyä menettelyä noudat-
taen hyväksytyn menetelmän mukaisesti;
b) kaikkien rokotettujen eläinten on pysyttävä rokotusalueella, jollei
niitä lähetetä toimivaltaisen viranomaisen nimeämään teurastamoonvälitöntä teurastusta varten, jolloin eläinten siirtäminen voidaansallia vasta sen jälkeen, kun virkaeläinlääkäri on tarkastanut kaikki
tilan taudille alttiit eläimet ja vahvistanut, että yhdenkään eläimistä
ei epäillä saaneen tartuntaa.
4 Kun rokotustoimet on suoritettu, taudille alttiisiin lajeihin kuulu-
vien eläinten siirrot rokotusalueelta voidaan sallia 26 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen samaa menettelyä noudattaenmääritetyn määräajan kuluttua.
5 Jäsenvaltioiden on säännöllisesti ilmoitettava komissiolle
pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa rokotustoimenpiteiden edistymisestä.
6 Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen kyseinen jäsenvaltio voi
kuitenkin tehdä päätöksen hätärokotusten käyttöön ottamisesta ilmoitet-tuaan siitä komissiolle sillä edellytyksellä, että yhteisön perustavaalaatua oleville eduille ei aiheudu haittaa. Kyseistä päätöstä, jossa on
otettava huomioon erityisesti eläinten tiheys tietyillä alueilla, tarve
suojella yksittäisiä rotuja sekä maantieteellinen alue, jolla rokottaminensuoritetaan, on tarkasteltava uudelleen viipymättä 26 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa,joka voi päättää toimenpiteiden pitämisestä voimassa, niiden muuttami-sesta, laajentamisesta tai lopettamisesta.
20 artikla
1 Kunkin jäsenvaltion on laadittava hätäsuunnitelma, jota sovelle-
taan kaikkiin liitteessä I tarkoitettuihin tauteihin ja jossa eritelläänkansalliset toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos jokin kyseisistätaudeista puhkeaa.
Suunnitelman on mahdollistettava sellaisten välineiden, laitteiden ja
henkilöstön sekä kaikkien muiden tarvikkeiden saanti jotka ovat
välttämättömiä tautipesäkkeen hävittämiseksi nopeasti ja tehokkaasti.
2 Yleiset perusteet, joita on noudatettava hätäsuunnitelmia laadit-
taessa, annetaan liitteessä IV olevassa 1-5 ja 10 kohdassa, ja 6-9
kohdassa annetaan perusteet, joita mukautetaan kyseessä olevan taudinmukaan. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin soveltaa pelkästään 6-9 kohdassamäärättyjä perusteita, jos 1-5 ja 10 kohdan perusteet on jo otettuhuomioon, kun on esitetty torjuntatoimenpiteiden täytäntöönpanoakoskevat suunnitelmat jonkin toisen taudin osalta.1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 10
▼B
3 Liitteessä IV annettujen perusteiden mukaisesti laaditut hätäsuun-
nitelmat on esitettävä komissiolle:
i) viimeistään kuusi kuukautta tämän direktiivin täytäntöönpanon
jälkeen swine vesicular -taudin osalta;
ii) viimeistään kuusi kuukautta kaikkia muita liitteessä I tarkoitettuja
tauteja koskevien erityistoimenpiteiden täytäntöönpanon jälkeen.
4 Komissio tutkii hätäsuunnitelmat todetakseen, voidaanko niiden
avulla saavuttaa asetettu tavoite, ja tekee kyseiselle jäsenvaltiolle tarvit-
tavat muutosehdotukset erityisesti sen varmistamiseksi, ettäsuunnitelmat ovat yhteensopivia muiden jäsenvaltioiden suunnitelmienkanssa.
Komissio hyväksyy mahdollisesti muutetut suunnitelmat 25 ar-tiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
Suunnitelmia voidaan muuttaa tai täydentää myöhemmin samaa menet-
telyä noudattaen tilanteen kehityksen ja kyseisen taudin erityisluonteenhuomioon ottamiseksi.
21 artikla
Edellä 19 ja 20 artiklassa säädetyistä vaatimuksista poiketen jäsenval-
tioiden toteuttamien hätätoimenpiteiden osalta ja Ranskan
merentakaisten departementtien, Azorien ja Madeiran maantieteellisten
ja luonnonolosuhteiden erityispiirteiden ja niiden ja yhteisön ydina-lueen välisen etäisyyden huomioon ottamiseksi kyseiselläjäsenvaltiolla on oikeus panna täytäntöön erityismääräyksiä kunkintämän direktiivin liitteessä I annettujen tautien torjumiseksi.
Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenval-
tioille pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa asian suhteen toteuttamistaantoimenpiteistä ja erityisesti täytäntöön pannuista valvontatoimenpiteistäsen estämiseksi, että kyseisten alueiden eläimiä tai niistä saatuja tuot-teita ei lähetetä yhteisön muille alueille.
Edellisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoitusmenettelyn jälkeen sovelle-
taan 20 artiklaa soveltuvin osin.
22 artikla
Siinä määrin kuin se on tarpeen tämän direktiivin yhdenmukaisen
soveltamisen kannalta, komission asiantuntijat voivat yhteistyössätoimivaltaisten viranomaisten kanssa suorittaa tarkastuksia paikalla.Tätä varten ne voivat tarkastaa edustavan prosenttimäärän tiloja ja
todeta näin, valvovatko toimivaltaiset viranomaiset sitä, että tilat
noudattavat tämän direktiivin säännöksiä. Komissio ilmoittaa jäsenval-tioille suoritettujen tarkastusten tuloksista.
Jäsenvaltion, jonka alueella tarkastus suoritetaan, on annettava asian-
tuntijoille kaikkea tarvittavaa apua näiden suorittaessa tehtäväänsä.
Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 25
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
23 artikla
1 Yhteisön taloudellista osallistumista tämän direktiivin täytäntöön-
panoon liittyviin toimiin koskevat edellytykset annetaan päätöksessä90/424/ETY.
2 Muutetaan päätöksen 90/424/ETY 3 artiklaa seuraavasti:
a) lisätään 1 kohdassa olevaan tautiluetteloon seuraava tauti:
”saksanhirven epitsoottinen verenvuototauti”;
b) lisätään 2 a kohta seuraavasti:
”2 a. Asianomainen jäsenvaltio voi myös käyttää hyväkseen
yhteisön taloudellista osallistumista silloin, kun jonkin 1 kohdassaluetelluista taudeista puhjetessa kaksi tai useampia jäsenvaltioita ontiiviissä yhteistyössä kyseisen kulkutaudin hillitsemiseksi erityisestiepidemiologisen selvityksen ja taudin valvontatoimenpiteiden1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 11
▼B
täytäntöönpanon yhteydessä. Yhteisön erityisestä taloudellisesta
osallistumisesta päätetään 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudat-taen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimenpiteitä, joista on
säädetty kyseisten markkinajärjestelyjen yhteydessä.”
24 artikla
1 Neuvosto muuttaa tarvittaessa liitteitä I, III ja IV määräenem-
mistöllä komission ehdotuksesta erityisesti tutkimuksen jataudinmääritysmenetelmien kehityksen huomioon ottamiseksi.
2 Neuvosto voi 25 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
muuttaa liitettä II erityisesti teknisen ja tieteellisen kehityksen sekätaudinmääritysmenetelmien kehityksen huomioon ottamiseksi.
25 artikla
1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 178/2002 (
1) 58 artiklalla
perustettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyväkomitea.
2. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/
EY (
2) 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
26 artikla
1 Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa viipymättä pysyvän eläinlääkintäkomitean käsiteltäväksi komi-tean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltionedustajan pyynnöstä.
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa,jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto
annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden
päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekeekomission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edusta-jien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla.Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
►
A13.◄a) Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne
täytäntöön viipymättä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.
b) Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai
lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolleehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto päättää toimen-piteistä määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä 15 päivän kuluessa
siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee
päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön
viipymättä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllähylännyt mainittuja toimenpiteitä.
27 artikla
1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1
päivään lokakuuta 1993 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komis-siolle viipymättä.1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 12
(1) EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.
(2) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.▼M2
▼B
▼A1
▼B
▼B
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähändirektiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset
tehdään.
2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset kirjallisinakomissiolle.
3 Kansallisen lainsäädännön muuttamisen määräajan asettaminen
päättymään 1 päivänä lokakuuta 1993 ei vaikuta direktiivissä 90/425/ETY säädettyyn eläinlääkärintarkastusten poistamiseen rajoilta.
28 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 13
▼B
LIITE I
LUETTELO TAUDEISTA, JOISTA ON PAKKO ILMOITTAA
Tauti Enimmäisitämisaika
Karjarutto 21 päivää
Pienten märehtijäin rutto 21 päivää
Swine vesicular -tauti 28 päivää
Bluetongue-tauti 40 päivää
Saksanhirven epitsoottinen verenvuototauti 40 päivää
Lammas- ja vuohirokko 21 päivää
Vesicular stomatitis -tauti 21 päivää
►M1Afrikkalainen sikarutto ◄ 40 päivää
Lumpy skin -tauti 28 päivää
Rift valley -kuume 30 päivää1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 14
▼B
LIITE II
ERITYISTOIMENPITEET TIETTYJEN TAUTIEN TORJUMISEKSI JA
HÄVITTÄMISEKSI
Tässä direktiivissä säädettyjen yleisten säännösten lisäksi swine vesicular -taudin
osalta on noudatettava seuraavia erityismääräyksiä.
1Taudin kuvaus
Sikojen tauti, jota on kliinisesti mahdotonta erottaa suu- ja sorkkataudista.
Tauti aiheuttaa rakkuloita kärsässä, huulissa, kielessä ja sorkkien ruununra-
jassa. Taudin vakavuus vaihtelee suuresti; tauti voi tartuttaa sikakarjan
ilman, että esiintyy kliinisiä muutoksia. Virus kykenee elämään pitkiä aikoja
ruumiin ulkopuolella, jopa tuoreessa lihassa; se kestää äärimmäisen hyvin
tavallisia desinfiointiaineita ja on hyvin sitkeä; se on stabiili pH-alueella
2,5-12, mikä edellyttää erittäin perusteellista puhdistamista ja desinfiointia.
2Itämisaika
Tässä direktiivissä enimmäisitämisajan katsotaan olevan 28 päivää.
3Taudinmääritysmenetelmät swine vesicular -taudin erotusdiagnoosin
vahvistamiseksi
Yksityiskohtaiset menetelmät taudinmääritysaineiston keräämiseksi, labora-
toriossa suoritettavat kokeet, vastaaineiden tutkiminen ja
laboratoriokokeiden tulosten arvioiminen on määritettävä 25 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen ennen tämän direktiivin voimaantulopäivää.
4Swine vesicular -taudin esiintymisen vahvistaminen
Tämän direktiivin 2 artiklan 6 kohdasta poiketen taudin esiintyminen on
vahvistettava:
a) tiloilla, joilla swine vesicular -taudin virus on eristetty joko sioista tai
ympäristöstä;
b) tiloilla, joilla on swine vesicular -taudin serologisissa kokeissa positiivi-
siksi osoittautuneita sikoja sillä edellytyksellä, että kyseisissä sioissa tai
muissa tilan sioissa esiintyy swine vesicular -taudille ominaisia
muutoksia;
c) tiloilla, joilla on sikoja, joissa esiintyy kliinisiä oireita tai jotka ovat sero-
logisissa kokeissa positiivisiksi osoittautuneita sillä edellytyksellä, että on
olemassa suora epidemiologinen yhteys vahvistettuun tautipesäkkeeseen;
d) muissa karjoissa, joista on löydetty serologisissa kokeissa positiivisiksi
osoittautuneita sikoja. Tällaisessa tapauksessa toimivaltaisen virano-
maisen on suoritettava lisätutkimuksia erityisesti ottamalla uudet
näytteet ja suorittamalla uudet kokeet siten, että näytteenottokertojen
välinen aika on vähintään 28 päivää, ennen taudin esiintymisen vahvista-
mista. Edellä olevan 4 artiklan säännöksiä noudatetaan lisätutkimustenpäättymiseen saakka. Jollei myöhemmissä tutkimuksissa ilmene selviä
merkkejä taudin esiintymisestä, vaikka siat ovat edelleen serologisesti
positiivisia, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kokeissa
tutkitut siat tapetaan ja hävitetään tämän valvonnassa tai teurastetaan
tämän valvonnassa teurastamossa, jonka tämä on nimennyt kansallisella
alueellaan.
Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että teurastamoon saapu-
misesta lähtien kyseiset siat pidetään ja teurastetaan erillään muista
sioista ja että niiden liha käytetään yksinomaan kansallisilla markkinoilla.
5Diagnostiset laboratoriot
Alankomaat: Centraal Diergeneeskundig Instituut,
Lelystad;
Belgia: Institut national de recherches vétérinaires,
Groeselenberg 99,
B-1180 Bruxelles;
Espanja: Laboratorio de Alta Seguridad Biológica
(INIA),
28130 Madrid;1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 15
▼B
Irlanti: Institute for Animal Health,
Pirbright, Woking, Surrey;
Italia: Istituto zooprofilattico sperimentale della
Lombardia e dell'Emilia Romagna,
Brescia;
Itävalta: Bundesanstalt für Virusseuchenbekämpfung,
Wien-Hetzendorf;
Kreikka: Ινστιτούτο Λοιµωδών και Παρασιτικών
Νοσηµάτων,
Νεαπόλεως 21,
Αγία Παρασκευή;
Luxemburg: Institut national de recherches vétérinaires,
Groeselenberg 99,
B-1180 Bruxelles;
Portugali: Laboratório Nacional de Investigação Veter-
inária,
Lisboa;
Ranska: Laboratoire central de recherche vétérinaire,
Maisons-Alfort;
Ruotsi: Statens veterinärmedicinska anstalt, Uppsala;
Saksa: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten
der Tiere,
Paul-Ehrlich-Straße, 7400 Tübingen;
Suomi: Eläinlääkintä- ja elintarvikelaitos, Helsinki —
Anstalten för veterinärmedicin och livsmedel,
Helsingfors;
Tanska: Statens Veterinære Institut for Virusforskning,
Lindholm;
Yhdistynyt kuningaskunta: Institute for Animal Health,
Pirbright, Woking, Surrey.
6Yhteisön vertailulaboratorio
AFRC Institute for Animal Health,
Pirbright Laboratory,
Ash Road,
Pirbright,
Woking,
Surrey,
GU24ONF,United Kingdom.
7.Suojavyöhyke
1 Suojavyöhykkeen laajuus määritellään tämän direktiivin 10 artiklassa.2 Jos swine vesicular -tautia esiintyy, tämän direktiivin 11 artiklassa
säädetyt toimenpiteet korvataan poikkeuksellisesti seuraavilla toimenpi-
teillä:
a) vyöhykkeen sisällä suoritetaan kaikkien sellaisten tilojen tunnista-
minen, joilla on taudille alttiisiin lajeihin kuuluvia eläimiä;
b) kaikilla tiloilla, joilla on taudille alttiisiin lajeihin kuuluvia eläimiä,
suoritetaan määräaikaisia tarkastuskäyntejä, ja kyseisille eläimille suor-
itetaan kliiniset tutkimukset, joihin kuuluu tarvittaessa näytteiden
ottaminen laboratoriotutkimuksia varten; tarkastuskäynneistä ja havain-
noista on pidettävä rekisteriä, ja tarkastuskäyntien suorittamistiheyden1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 16
▼A1
▼B
▼A1
▼B
▼A1
▼B
▼B
on oltava suhteessa epitsoottisen eläintaudin vakavuuteen tiloilla, joilla
vaara on kaikkein suurin;
c) kielletään taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten liikkuminen ja
kuljettaminen julkisilla tai yksityisillä teillä tilojen huoltoteitä lukuun
ottamatta. Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin sallia poikkea-
misen tästä kiellosta, kun kyseessä on eläinten kauttakuljetus
maanteitse tai rautateitse ilman lastin purkamista tai pysähdyksiä;
d) edellä 25 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan kuitenkin
myöntää poikkeus, kun kyseessä ovat suojavyöhykkeen ulkopuolelta
lähtöisin olevat teurassiat, jotka viedään kyseisellä vyöhykkeellä sijait-
sevaan teurastamoon;
e) kuorma-autoja sekä muita suojavyöhykkeen sisällä sikojen tai muiden
eläinten tai mahdollisesti saastuneiden aineiden, erityisesti rehujen,
lannan tai lietteen kuljetukseen käytettyjä ajoneuvoja ja välineitä eivät
saa viedä pois:
i) suojavyöhykkeen sisällä sijaitsevalta tilalta;
ii) suojavyöhykkeeltä;
iii) teurastamolta;
ilman, että ne on puhdistettu ja desinfioitu toimivaltaisen viranomaisen
määräämän menettelyn mukaisesti. Kyseisessä menettelyssä edelly-
tetään erityisesti, että yhtäkään kuorma-autoa tai muuta sikojen
kuljetukseen käytettyä ajoneuvoa ei saa viedä pois vyöhykkeeltä ennen
kuin toimivaltainen viranomainen on tarkastanut sen;
f) sikoja ei saa viedä pois tilalta, jolla ne on pidettävä 21 päivän ajan 16
artiklassa säädettyjen saastuneen tilan alustavien puhdistus- ja desin-
fiointitoimien päättymisen jälkeen; 21 päivän kuluttua voidaan
myöntää lupa sikojen siirtämiseen kyseiseltä tilalta niiden kuljettami-
seksi:
i) suoraan toimivaltaisen viranomaisen nimeämään teurastamoon ensi-
sijaisesti suoja- tai valvontavyöhykkeen sisällä sillä edellytyksellä,
että:
— kaikki tilalla olevat siat on tarkastettu,
— teurastettavaksi kuljetettaville sioille on suoritettu kliininen
tutkimus,
— kukin sika on varustettu omalla korvamerkillä tai yksilöity
muulla hyväksytyllä tavalla,
— kuljetus tapahtuu toimivaltaisen viranomaisen sinetöimissä
ajoneuvoissa.
Teurastamosta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoi-
tettava aikomuksesta lähettää sikoja teurastamoon.
Kun siat ovat saapuneet teurastamoon, ne on pidettävä ja teurastet-
tava erillään muista sioista. Sikojen kuljetukseen käytetyt ajoneuvot
ja välineet on puhdistettava ja desinfioitava ennen kuin ne viedään
pois teurastamolta.
Nimetyssä teurastamossa tapahtuvan ennen teurastusta suoritettavan
tarkastuksen ja post mortem -tarkastuksen aikana toimivaltaisen
viranomaisen on otettava huomioon swine vesicular -taudin
viruksen esiintymiseen liittyvät mahdolliset merkit.
Jos sikoja teurastetaan näiden määräysten mukaisesti, on otettava
tilastollisesti edustava määrä verinäytteitä. Jos positiiviset tulokset
vahvistavat swine vesicular -taudin esiintymisen, on noudatettava 9
kohdan 3 alakohdan määräyksiä;
ii) poikkeuksellisissa olosuhteissa suoraan muihin tiloihin suojavyö-
hykkeen sisällä sillä edellytyksellä, että:
— kaikki tilalla olevat siat on tarkastettu,
— kuljetettaville sioille on suoritettu kliininen tutkimus negatii-
visin tuloksin,
— kukin sika on varustettu omalla korvamerkillä tai yksilöity
muulla hyväksytyllä tavalla;
g) edellä f alakohdan i alakohdassa tarkoitetuista sioista saatu tuore liha
on merkittävä eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä
tuoreen lihan kaupassa 12 päivänä joulukuuta 1972 annetun neuvoston
direktiivin 72/461/ETY (1) liitteen mukaisesti ja käsiteltävä tämän
jälkeen eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 17
(1) EYVL N:o L 302, 31.12.1972, s. 24. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna direktiivillä 91/687/ETY (EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 16)
▼B
lihavalmisteiden kaupassa 20 päivänä tammikuuta 1980 annetun
neuvoston direktiivin 80/215/ETY (1) 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Kyseinen käsittely on suoritettava toimivaltaisen viranomaisen
nimeämässä laitoksessa.
Liha lähetetään mainittuun laitokseen sillä edellytyksellä, että lähetys
sinetöidään ennen lähtöä ja että se pysyy sinetöitynä koko kuljetuksen
ajan.
Jäsenvaltion asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä voidaan kuitenkin
tämän direktiivin 25 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
hyväksyä erityisratkaisuja erityisesti lihan merkitsemisen ja sen
myöhemmän käytön sekä käsittelyn seurauksena saatujen tuotteiden
määränpään osalta.
3 Toimenpiteiden soveltamista suojavyöhykkeellä jatketaan vähintään siihen
saakka, kunnes:
a) kaikki tämän direktiivin 16 artiklassa säädetyt toimenpiteet on toteu-
tettu;
b) kaikilla vyöhykkeen tiloilla on suoritettu:
i) sikojen kliininen tutkimus, jossa voidaan todeta, että sioissa ei ole
merkkejä, jotka viittaisivat swine vesicular -taudin esiintymiseen; ja
ii) serologinen tutkimus tilastolliselle näyte-erälle sikoja, joista ei ole
löydetty swine vesiculartaudin viruksen vasta-aineita. Serologisessa
seulontatutkimusohjelmassa on otettava huomioon swine vesicular
-taudin tarttuminen ja sikojen pitotapa. Ohjelma on vahvistettava
tämän direktiivin 25 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen
ennen direktiivin täytäntöönpanopäivää.
Edellä i ja ii alakohdassa tarkoitettu tutkimus ja näytteenotto voidaan
suorittaa vasta, kun saastuneen tilan alustavien puhdistus- ja desinfiointi-
toimien päättymisestä on kulunut 28 päivää.
4 Edellä 3 alakohdassa tarkoitetun määräajan päätyttyä valvontavyöhykkellä
sovellettavia määräyksiä sovelletaan myös suojavyöhykkeellä.
8Valvontavyöhyke
1 Valvontavyöhykkeen laajuus määritellään 10 artiklassa.2 Jos swine vesicular -tautia esiintyy, tämän direktiivin 12 artiklassa
säädetyt toimenpiteet korvataan seuraavilla toimenpiteillä:
a) kaikkien sellaisten tilojen tunnistaminen, joilla on taudille alttiisiin
lajeihin kuuluvia eläimiä;
b) kaikki muu sikojen liikkuminen paitsi niiden kuljettaminen teurasta-
moon valvontavyöhykkeellä sijaitsevalta tilalta sallitaan sillä
edellytyksellä, että yhtään sikaa ei ole tuotu kyseiselle tilalle 21 edel-
lisen päivän aikana; eläinten omistajan tai niistä vastaavan henkilön on
kirjattava kaikki sikojen siirrot;
c) toimivaltainen viranomainen voi sallia sikojen kuljettamisen valvonta-
vyöhykkeeltä sillä edellytyksellä, että:
— kaikki tilalla olevat siat on tarkastettu 48 tunnin sisällä ennen kulje-
tusta,
— kuljetettaville sioille on suoritettu kliininen tutkimus 48 tunnin
sisällä ennen kuljetusta,
— serologinen tutkimus tilastolliselle näyte-erälle kuljetettavia sikoja,
joista ei ole löydetty swine vesicular -taudin viruksen vasta-aineita,
on suoritettu 14 tunnin sisällä ennen kuljetusta. Teurassikojen
osalta serologinen tutkimus voidaan kuitenkin suorittaa verinäyt-
teiden perusteella, jotka otetaan toimivaltaisen viranomaisen
alueellaan nimeämässä määränpäänä olevassa teurastamossa. Jos
positiiviset tulokset vahvistavat swine vesicular -taudin esiinty-
misen, on noudatettava 9 kohdan 3 alakohdan määräyksiä,
— kukin sika on varustettu omalla korvamerkillä tai yksilöity muulla
hyväksytyllä tavalla;
— kuorma-autot sekä muut ajoneuvot ja välineet, joita on käytetty
kyseisten sikojen kuljettamiseen, on puhdistettu ja desinfioitu
jokaisen kuljetuksen jälkeen;
d) kuorma-autoja sekä muita valvontavyöhykkeen sisällä sikojen tai
muiden eläinten tai mahdollisesti saastuneiden aineiden kuljetukseen1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 18
(1) EYVL N:o L 47, 21.2.1980, s. 4. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 91/687/ETY (EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 16)
▼B
käytettyjä ajoneuvoja ja välineitä ei saa viedä pois kyseiseltä vyöhyk-
keeltä ilman, että ne on puhdistettu ja desinfioitu toimivaltaisen
viranomaisen määräämän menettelyn mukaisesti.
3 a) Valvontavyöhykkeen laajuutta voidaan muuttaa 10 artiklan 3 kohdassa
annettujen säännösten mukaisesti.
b) Toimenpiteiden soveltamista valvontavyöhykkeellä jatketaan vähintään
siihen saakka, kunnes:
i) kaikki 16 artiklassa säädetyt toimenpiteet on toteutettu;
ii) kaikki valvontavyöhykkeellä vaaditut toimenpiteet on toteutettu.
9Yhteiset yleiset toimenpiteet
Edellä olevien toimenpiteiden lisäksi on noudatettava seuraavia yhteisiä
määräyksiä.
1 Jos swine vesicular -taudin esiintyminen on virallisesti vahvistettu, jäsen-
valtioiden on varmistettava, että tämän direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa ja5 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden lisäksi taudin todennäköisen tilalle
saapumisen ajankohdan ja virallisten toimenpiteiden toteuttamisen
välisenä aikana teurastettujen sikojen liha jäljitetään ja hävitetään mahdol-
lisuuksien mukaan virallisessa valvonnassa siten, että voidaan estää swine
vesicular -taudin viruksen leviämisen mahdollisuus.
2 Jos virkaeläinlääkärillä on syytä epäillä, että jonkin tilan siat ovat saastu-
neet henkilöiden, eläinten tai ajoneuvojen liikkumisen seurauksena tai
millä tahansa muulla tavalla, tilan sikoja koskevat tämän direktiivin 9
artiklassa säädetyt liikkumisen rajoitukset vähintään siihen saakka, kunnes
tilalla on suoritettu:
a) sikojen kliininen tutkimus negatiivisin tuloksin;
b) serologinen tutkimus tilastolliselle näyte-erälle sikoja, joista ei ole
löydetty swine vesicular -taudin viruksen vasta-aineita, 7 kohdan 3
alakohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisesti.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettu tutkimus voidaan suorittaa vasta, kun
on kulunut 28 päivää tilojen mahdollisesta saastumisesta henkilöiden,
eläinten tai ajoneuvojen liikkumisen seurauksena tai muulla tavalla.
3 Jos swine vesicular -taudin esiintyminen vahvistuu teurastamossa, toimi-
valtaisen viranomaisen on varmistettava, että:
a) kaikki teurastamossa olevat siat teurastetaan viipymättä;
b) tartunnan saaneiden ja saastuneiden sikojen ruhot ja teurastuksen sivu-
tuotteet hävitetään virallisessa valvonnassa siten, että voidaan välttää
swine vesicular -taudin viruksen leviämisvaara;
c) rakennukset ja välineet, mukaan luettuna ajoneuvot, puhdistetaan ja
desinfioidaan virkaeläinlääkärin valvonnassa toimivaltaisen virano-
maisen vahvistamien ohjeiden mukaisesti;
d) epidemiologinen selvitys suoritetaan tämän direktiivin 8 artiklan
mukaisesti;
e) uusia sikoja ei tuoda teurastettavaksi ennen kuin vähintään 24 tuntia on
kulunut c alakohdan mukaisesti suoritettujen puhdistus- ja desinfiointi-
toimien päättymisestä.
10Tartuntatilojen puhdistaminen ja desinfiointi
Tämän direktiivin 16 artiklan säännösten lisäksi on noudatettava seuraavia
määräyksiä.
1Alustava puhdistus- ja desinfiointimenettely
a) Heti, kun sianruhot on viety hävitettäväksi, sellaiset tilojen osat, joissa
sikoja on pidetty, ja muut tilojen osat, jotka ovat saastuneet teuras-
tuksen aikana, on ruiskutettava 16 artiklan mukaisesti hyväksytyllä
desinfiointiaineella, jonka pitoisuuden on oltava swine vesicular
-taudin edellyttämä. Desinfiointiaineen on annettava vaikuttaa pinnalla
vähintään 24 tunnin ajan.
b) Kaikki teurastuksen aikana mahdollisesti roiskunut veri ja muut
kudokset on kerättävä huolellisesti ja hävitettävä yhdessä ruhojen
kanssa (teurastus on aina suoritettava vesitiiviillä pinnalla).1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 19
▼B
2Jatkopuhdistus- ja -desinfiointimenettely
a) Lanta, pehku ja saastunut rehu on poistettava rakennuksista, kasattava
ja ruiskutettava hyväksytyllä desinfiointiaineella. Liete on käsiteltävä
menetelmällä, jolla virus tuhoutuu.
b) Kaikki irtonaiset kalusteet on poistettava tiloista ja puhdistettava ja
desinfioitava erikseen.
c) Rasva ja muu lika on poistettava kaikilta pinnoilta rasvanpoistoai-
neella, minkä jälkeen pinnat on pestävä paineenalaisella vedellä.
d) Tämän jälkeen kaikki pinnat on käsiteltävä uudelleen desinfiointiai-
neella.
e) Tiiviit huoneet on desinfioitava savustamalla.
f) Vahingoittuneiden lattioiden, seinien ja muiden osien korjauksista on
sovittava virkaeläinlääkärin suorittaman tarkastuksen perusteella, ja ne
on suoritettava viipymättä.
g) Kun korjaukset on saatettu päätökseen, ne on tarkastettava sen toteami-
seksi, että ne on suoritettu tyydyttävällä tavalla.
h) Kaikki ne tilojen osat, joissa ei ole lainkaan palavia aineita, voidaan
lämpökäsitellä puhalluslampulla.
i) Kaikki pinnat on ruiskutettava emäksisellä desinfiointiaineella, jonka
pH-arvo on yli 12,5, tai muulla hyväksytyllä desinfiointiaineella.
Desinfiointiaine on huuhdeltava pois vedellä 48 tunnin kuluttua.
3Lopullinen puhdistus- ja desinfiointimenettely
Käsittely puhalluslampulla tai emäksisellä desinfiointiaineella (2
alakohdan h tai i alakohta) on uusittava 14 päivän kuluttua.
11Eläinten tuonti uudelleen tartuntatiloille
Tämän direktiivin 5 artiklan 4 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden lisäksi
on noudatettava seuraavia määräyksiä.
1 Eläinten tuonti uudelleen saadaan aloittaa vasta, kun tilojen ensimmäisestä
täydellisestä desinfioinnista, toisin sanoen puhdistus- ja desinfiointimenet-
telyn kolmannesta vaiheesta, on kulunut neljä viikkoa.
2 Sikojen tuonnissa uudelleen tilalle on otettava huomioon kyseisellä tilalla
harjoitettu kasvatustyyppi, ja sen on tapahduttava seuraavien määräysten
mukaisesti.
a) Jos eläimiä pidetään ulkona, uudelleen tuonti aloitetaan tuomalla tilalle
rajoitettu määrä erityisvalvonnassa pidettäviä porsaita, jotka ovat
reagoineet negatiivisesti swine vesicular -taudin viruksen vasta-ainetes-
tiin. Erityisvalvonnassa pidettävät porsaat jaetaan toimivaltaisen
viranomaisen vaatimusten mukaisesti koko tartuntatilalle, ja niille suor-
itetaan kliininen tarkastus 28 päivää sen jälkeen, kun ne on sijoitettu
tilalle sekä pistokokeena serologinen tutkimus.
Jollei yksikään porsas osoita swine vesicular -taudin kliinisiä oireita tai
ole kehittänyt taudin viruksen vasta-aineita, eläinten tuonti voidaan
suorittaa täydellisenä.
b) Muiden kasvatusmuotojen osalta sikojen tuonti uudelleen tapahtuu
joko a alakohdassa määrättyjä toimenpiteitä noudattaen tai se suorite-
taan kokonaisuudessaan sillä edellytyksellä, että:
— kaikki siat tuodaan kahdeksan päivän kuluessa ja ne ovat peräisin
tiloilta, jotka sijaitsevat swine vesicular -tautia koskevien rajoitus-
vyöhykkeiden ulkopuolella, ja ovat reagoineet negatiivisesti
serologisissa kokeissa,
— yhtään sikaa ei saa viedä pois tilalta 60 päivän aikana viimeisten
sikojen tuonnista,
— uudelle karjalle suoritetaan kliininen ja serologinen tutkimus toimi-
valtaisen viranomaisen vahvistamien määräysten mukaisesti.
Kyseinen tutkimus voidaan suorittaa aikaisintaan 28 päivää sen
jälkeen, kun viimeiset siat ovat tuotu.
12 Komissio esittää neuvostolle 1 päivään lokakuuta 1997 mennessä eläinlääk-
intäalan tiedekomitean lausunnon perusteella laaditun kertomuksen
tutkimusten ja taudinmääritysmenetelmien kehityksestä sekä swine vesicular
-tautiin liittyvästä teknisestä ja tieteellisestä kehityksestä, ja liittää siihen
mukaan kyseisen kertomuksen päätelmien perusteella laaditut mahdolliset
asianmukaiset ehdotukset. Neuvosto päättää kyseisistä ehdotuksista
määräenemmistöllä viimeistään kuusi kuukautta niiden esittämisen jälkeen.1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 20
▼B
LIITE III
KYSEISTEN TAUTIEN YHTEISÖN VERTAILULABORATORIOT
Kyseisten tautien yhteisön vertailulaboratorioiden toimivaltuudet ja tehtävät
ovat:
1 kyseisten taudinmääritysmenetelmien yhteensovittaminen jäsenvaltioissa kiin-
teässä yhteistyössä komission kanssa, erityisesti seuraavien toimenpiteiden
avulla:
a) kyseisen taudin viruskantojen tunnistaminen, säilyttäminen ja toimitta-
minen serologisia testejä ja antiseerumin valmistusta varten;
b) vertailuseerumien ja muiden vertailureagenssien toimittaminen kansallisille
vertailulaboratorioille eri jäsenvaltioiden käyttäminen testien ja reagens-
sien standardoimiseksi;
c) kyseisen taudin viruskantojen ja -isolaattien kerääminen kokoelmaksi ja
kokoelman säilyttäminen;
d) määräaikaisten yhteisön vertailutestien järjestäminen taudinmääritysmene-
telmien vertailemiseksi;
e) yhteisössä käytettyjä taudinmääritysmenetelmiä ja yhteisössä suoritettujen
testien tuloksia koskevien tietojen kerääminen ja vertaileminen;
f) kyseisen taudin virusisolaattien tunnistaminen uusimpia menetelmiä
käyttäen taudin epitsootologian selvittämiseksi mahdollisimman hyvin;
g) tilanteen kehityksen seuraaminen kaikkialla maailmassa kyseisen taudin
valvonnan, epitsootologian ja taudin ehkäisemisen osalta;
h) kyseisen taudin virusta ja muita kyseisiä viruksia koskevan asiantunte-
muksen ylläpitäminen nopean erotusdiagnoosin mahdollistamiseksi;
i) perusteellisen tietämyksen hankkiminen kyseisen taudin hävittämiseen ja
valvontaan käytettävien immunologisen eläinlääketieteen alan valmisteiden
valmistuksesta ja käytöstä;
2 kyseisen taudin pesäkkeiden tunnistamisen aktiivinen avustaminen jäsenval-
tioissa tutkimalla sille taudinmäärityksen vahvistamista, luonnehdintaa ja
epitsootiologisia tutkimuksia varten lähetettyjä virusisolaatteja;
3 laboratoriodiagnoosiasiantuntijoiden koulutuksen tai jatkokoulutuksen edistä-
minen taudinmääritysmenetelmien yhdenmukaistamiseksi kaikkialla
yhteisössä.1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 21
▼B
LIITE IV
HÄTÄSUUNNITELMIA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
Hätäsuunnitelmissa on otettava huomioon ainakin seuraavat vaatimukset:
1 kansallisen tason kriisikeskuksen perustaminen kaikkien hätätoimenpiteiden
yhteensovittamiseksi kyseisessä jäsenvaltiossa;
2 luettelo paikallisista valvontakeskuksista, joilla on asianmukaiset välineet
valvontatoimenpiteiden yhteensovittamiseksi paikallisella tasolla;
3 yksityiskohtaiset tiedot hätätoimenpiteistä vastaavasta henkilöstöstä, sen
pätevyydestä ja velvollisuuksista;
4 kaikille paikallisille valvontakeskuksille järjestetty mahdollisuus ottaa
nopeasti yhteys henkilöihin tai järjestöihin, joita taudin puhkeaminensuoraan tai epäsuorasti koskee;
5 hätätoimenpiteiden asianmukaisen toteuttamisen edellyttämien välineiden ja
kaluston saatavuus;
6 tarkat ohjeet niistä toimista, joihin on ryhdyttävä, kun epäillään ja todetaan,
että kyseessä on tartunta tai saastuminen, mukaan luettuna keinot ruhojen
hävittämiseksi;
7 koulutusohjelmat kenttätoimenpiteitä ja hallinnollisia menettelytapoja
koskevan tietämyksen pitämiseksi ajan tasalla ja sen syventämiseksi;
8 diagnostisille laboratorioille taatut edellytykset suorittaa post mortem -tutki-
muksia, serologisia, histologisia ym. tutkimuksia sekä mahdollisuus
uudenaikaisten pikadiagnoosimenetelmien käyttöön (tätä varten on tarpeen
antaa näytteiden nopeaa kuljetusta koskevia säännöksiä);
9 täsmälliset tiedot tarpeellisiksi katsotuista rokotteiden määristä kyseistä
tautia vastaan, jos joudutaan uudelleen turvautumaan hätärokotuksiin;
10 hätäsuunnitelmien täytäntöönpanoa koskevat säädökset.1992L0119 — FI — 05.06.2003 — 003.001 — 22