1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B ►M2 NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1980,
moottoriajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä ja polttoaineen kulutuksesta
(80/1268/ETY) ◄
(EYVL L 375, 31.12.1980, s. 36)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission direktiivi 89/491/ETY, annettu 17 päivänä heinäkuuta 1989 L 238 43 15.8.1989
►M2Komission direktiivi 93/116/EY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1993 L 329 39 30.12.1993
►M3Komission direktiivi 1999/100/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1999 L 334 36 28.12.1999
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 16 päivänä joulukuuta 1980,
moottoriajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä ja polttoaineen kulutuk-
sesta
(80/1268/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on tietyn kansallisen
lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa polttoaineenkulutuksen mittausmenetelmään, jota on käytettävä kunkin ajoneuvo-tyypin polttoaineen kulutuksen ilmoittamiseen,
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; tämä johtaa kaupan tekni-
siin esteisiin, jotka kaikkien jäsenmaiden on poistettava antamallasamat vaatimukset joko voimassa olevien määräystensä lisäksi tai
niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja niiden perävau-
nujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännönlähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direk-tiivissä 70/156/ETY(
4), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä
80/1267/ETY(5), ETY-tyyppihyväksyntämenettely voidaan ottaa
käyttöön kaikkien moottoriajoneuvojen osalta,
on erittäin tärkeää vahvistaa menetelmä moottoriajoneuvojen polt-
toaineen kulutuksen mittaamiseksi yhteisön vaatimuksiin liitettäväksi,
yhteisön menetelmä polttoaineen kulutuksen mittaamiseksi on myös
tarpeen erityisesti sen varmistamiseksi, että asiakkaat ja käyttäjät saavatobjektiivista ja täsmällistä tietoa, ja
tämän direktiivin vaatimuksia sovelletaan ainoastaan kansainvälisen
moottoriajoneuvoluokituksen M
1-luokan moottoriajoneuvoihin, kuten
direktiivissä 70/156/ETY vahvistetaan; muihin luokkiin kuuluvien
moottoriajoneuvojen polttoaineen kulutuksen mittausmenetelmä vahvis-
tetaan heti, kun tietyt tekniset ongelmat on voitu ratkaista,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen
tarkoitettuja korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintään neli-pyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus onyli 25 km/h, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja ja maata-loustraktoreita ja -koneita.
2 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta EY-tyyppihyväksyntää ottaen
huomioon kansallisen tyyppihyväksynnän, tai kieltää tai estää1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 2
(1) EYVL N:o C 104, 28.4.1980, s. 1
(2) EYVL N:o C 265, 13.10.1980, s. 76
(3) EYVL N:o C 182, 21.7. 1980, s. 3
(4) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1
(5) EYVL N:o L 375, 31.12.1980, s. 34▼M2
▼B
▼M2
▼M2
ajoneuvon myyntiä, rekisteröintiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä hiili-
dioksidipäästöihin tai polttoaineen kulutukseen liittyvistä syistä, jospäästö- ja kulutuslukemat on määritetty liitteiden I ja II mukaisesti ja
ne on ilmoitettu ajoneuvon omistajalle asiakirjoissa jäsenvaltioiden
mahdollisesti määrittelemien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
3 artikla
Tarvittavat muutokset liitteiden mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen
annetaan direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa säädettyä menettelyänoudattaen.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direk-tiivin tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle
viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden antamat tässä
direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskevat keskeiset kansallisetsäännökset toimitetaan kirjallisina komissiolle.
5 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 3
▼B
▼M2
LIITE I
CO2-PÄÄSTÖJEN JA POLTTOAINEEN KULUTUKSEN MÄÄRITTÄ-
MINEN
1 SOVELTAMISALA
Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkien M1luokan moottoriajoneuvojen
hiilidioksidipäästöihin (CO2ja polttoaineen kulutukseen.
2 EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS
2.1 Valmistajan on tehtävä ajoneuvotyypin CO2-päästöjen ja polt-
toaineen kulutuksen osalta direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4
kohdan mukainen EY-tyyppihyväksyntähakemus.
2.2 Ilmoituslomakkeen malli esitetään direktiivin 70/220/ETY liitteessä
II. Siinä ilmoitetaan myös tyyppihyväksyntänumero, jos sellainen jo
on. Tarvittaessa mukaan on liitettävä jäljennökset ajoneuvotyyppejä
koskevista muista hyväksynnöistä, jotka sisältävät asiaa koskevia
tietoja, siten että mahdollistetaan hyväksyntöjen laajennus 11 kohdan
mukaisesti. Tekniset lisätiedot on testeistä vastaavan teknisen tutki-
muslaitoksen tai valmistajan pyynnöstä otettava huomioon
polttoaineen kulutukseltaan erityisten taloudellisten erityisajoneu-
vojen osalta.
2.3 Tämän liitteen 6 kohdassa kuvailtua testiä varten on toimitettava
hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä edustava malliajoneuvo, jos tyyppi-
hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos itse suorittaa
testit. Testeillä tekninen tutkimuslaitos tarkastaa, että kyseinen
ajoneuvo noudattaa siihen ajoneuvotyyppiin sovellettavat raja-arvot,
sellaisina kuin ne on kuvailtu direktiivin 70/220/ETY viimeksi
muutetussa toisinnossa.
3 EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN ANTAMINEN
3.1 Jos aiheelliset vaatimukset täytetään, EY-tyyppihyväksyntä annetaan
direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3.2 EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli esitetään liitteessä II.3.3 Tyyppihyväksyntänumero annetaan direktiivin 70/156/ETY liitteen
VII mukaisesti jokaiselle hyväksytylle ajoneuvotyypille. Sama jäsen-
valtio ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneuvotyypille.
4 YLEISET VAATIMUKSET
4.1 Hiilidioksidipäästöt mitataan sellaisen testisyklin aikana, jossa simu-
loidaan kaupunki- ja taajama-ajoa, kuten kuvataan direktiivin 70/
220/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, liitteen III
lisäyksessä 1.
4.2 Testien tulokset on hiilidioksidipäästöjen osalta esitettävä gram-
moina kilometriä kohti (g/km) pyöristettynä lähimpään
kokonaislukuun.
4.3 Polttoaineen kulutus on laskettava 7 kohdan mukaisesti hiilitasapai-
nomenetelmällä, jossa käytetään mitattuja CO
2-päästöjä ja muita
hiileen liittyviä päästöjä (CO ja HC). Tulokset pyöristetään ensim-
mäiseen desimaaliin.
4.4 Testipolttoaine
4.4.1 Bensiini- ja dieselkäyttöiset ajoneuvot
Testauksessa on käytettävä direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin
se on viimeksi muutettuna, liitteessä IX määriteltyjä asianmukaisia
vertailupolttoaineita.1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 4
▼M3
▼M2
▼M3
▼M3
4.4.2 Nestekaasu- ja maakaasukäyttöiset ajoneuvot
Nestekaasun ja maakaasun osalta on käytettävä sitä polttoainetta,
jonka valmistaja on valinnut nettotehon mittaukseen direktiivin 80/
1269/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, liitteen I
mukaisesti. Valittu polttoaine on ilmoitettava liitteessä II tarkoite-
tussa ilmoituslomakkeessa.
4.4.3 Edellä 4.3 kohdassa tarkoitetussa laskelmassa käytetään seuraavia
polttoaineen ominaisuuksia:
a) tiheys: mitataan testipolttoaineesta ISO 3675:n tai vastaavan
menetelmän mukaisesti; bensiini- ja dieselöljyn osalta käytetään
15 ºC:n lämpötilassa mitattua tiheyttä; nestekaasun ja maakaasun
osalta käytetään seuraavia vertailutiheyksiä:
0,538 kg/litra nestekaasun osalta
0,654 kg/m3maakaasun osalta(1)
b) vety-hiilisuhde: käytetään seuraavia vahvistettuja arvoja:
1,85 bensiinin osalta
1,86 dieselöljyn osalta
2,525 nestekaasun osalta4,00 maakaasun osalta2,93 maakaasun osalta (muut hiilivedyt kuin metaani)
5 TESTAUSOLOSUHTEET
5.1 Testiajoneuvo
5.1.1 Testiajoneuvo on toimitettava mekaanisesti hyvässä kunnossa.
Ajoneuvon on oltava sisäänajettu ja ajettu vähintään 3 000 km mutta
enintään 15000 km ennen testausta.
5.1.2 Moottorin säätöjen ja ajoneuvon hallintalaitteiden on noudatettava
valmistajan määräyksiä. Tätä vaatimusta sovelletaan myös erityisesti
joutokäyntiin, kylmäkäynnistyslaitteeseen ja saastuttavien pakokaa-
supäästöjen valvontajärjestelmään.
5.1.3 Laboratorio voi tarkastaa, että ajoneuvon suorituskyky vastaa
valmistajan ilmoitusta ja että on mahdollista käyttää ajoneuvoa tava-
nomaisissa ajo-olosuhteissa, erityisesti kylmä- ja
kuumakäynnistyksessä.
5.1.4 Ennen testiä ajoneuvo on säilytettävä tilassa, jossa lämpötila on suur-
inpiirtein vakio, välillä 293—303 K (20—30 ºC). Tämän lämpötilaan
vakauttamisen on kestettävä vähintään 6 tuntia ja sen on jatkuttava
kunnes moottoriöljyn ja jäähdytysnesteen lämpötila on sama kuin
ympäröivän tilan lämpötila ± 2 K. Testi on valmistajan pyynnöstä
suoritettava enintään 30 tuntia sen jälkeen, kun ajoneuvoa on
käytetty tavanomaisessa lämpötilassa.
Valmistajan pyynnöstä ottomoottorilla varustetut ajoneuvot voidaan
esikäsitellä direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna, liitteessä VI olevassa 5.2.1 kohdassa kuvatun menettelyn
mukaisesti. Dieselmoottorilla varustetut ajoneuvot voidaan esikäsi-
tellä mainitun direktiivin liitteessä III olevassa 5.3 kohdassa
kuvatun menettelyn mukaisesti.
5.1.5 Ainoastaan ajoneuvon käytölle testauksen aikana välttämättömät lait-
teet saavat olla toiminnassa. Jos kaasuttimen sisäänmenossa on käsin
säädettävä laite ilman lämmittämiseksi, sen on oltava asennossa
”kesä”. Yleisesti lisävarusteiden, joita tarvitaan ajoneuvon tavano-
maiseen käyttöön, on oltava toiminnassa.
5.1.6 Jos lämpötila säätelee jäähdyttimen tuuletinta, sen on toimittava
siten kuin se tavallisesti ajoneuvossa toimisi. Matkustamon lämmi-
tysjärjestelmä ei saa olla toiminnassa, eikä myöskään ilmastointi,
vaikka sen kompressorin on toimittava tavanomaisesti.1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 5
(1) Tämä on vertailupolttoaineiden G20ja G23keskiarvo 15 ºC:n lämpötilassa.▼M2
▼M3
▼M2
▼M2
5.1.7 Jos ajoneuvoon on asennettu paineensiirtolaite, on sen oltava toimin-
nassa kuten tavanomaisissa olosuhteissa.
5.2 Voiteluaineet
Kaikkien voiteluaineiden on oltava ajoneuvon valmistajan suositte-
lemia ja ne on ilmoitettava testausselosteessa.
5.3 Renkaat
Renkaiden on oltava jotakin sellaista tyyppiä, jonka ajoneuvon
valmistaja on määritellyt alkuperäisvarusteeksi ja ne on täytettävä
paineeseen, jota suositellaan testikuormitukselle ja -nopeuksille
(säädettynä tarvittaessa testialustatoiminnalle testiolosuhteissa).
Testausselosteessa on mainittava käytetyt paineet.
6C O2:N JA HIILEEN LIITTYVIEN PÄÄSTÖJEN MITTAUKSET
6.1 Testisykli
Testisykli, mukaan luettuna sekä osa 1 (kaupunkiajo) että osa 2
(taajama-ajo), kuvataan direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin se
on viimeksi muutettuna, liitteessä III olevassa lisäyksessä 1. Kaikkia
tässä lisäyksessä mainittuja ajo-ohjeita sovelletaan mitattaessa hiili-
dioksidia.
6.2 Määritelmä
6.2.1 Vertailumassa
Ajokuntoisen ajoneuvon massa vähennettynä yhtäläisellä kuljettajan
75 kg:n massalla, lisättynä yhtäläisellä 100 kg:n massalla.
6.3 Dynamometrin säädöt
6.3.1 Dynamometrin kuorma- ja inertiasopeutukset määritellään direktiivin
70/220/ETY liitteen III mukaisesti.
6.4 Päästöjen laskeminen
6.4.1 Yleiset määräykset6.4.1.1 Kaasumaiset epäpuhtauspäästöt lasketaan seuraavan yhtälön mukaan:
M
i¼Vmix/C1Qi/C1Ci/C110/C06
d(1)
jossa:
Mi: = epäpuhtauden i päästöjen massa g/km
Vmix: = laimennetun pakokaasun tilavuus ilmaistuna l/testi ja
korjattuna vakio-olosuhteita vastaavaksi (273,2 K ja
101,33 kPa);
Qi: = epäpuhtauden i tiheys ilmaistuna g/l normaalilämpötilassa
(273,2 K) ja normaalipaineessa (101,33 kPa);
Ci: = epäpuhtauden i pitoisuus laimennetussa pakokaasussa,
ppm:nä ilmaistuna ja korjattuna laimennusilmassa
olevalla epäpuhtauden i pitoisuudella. Jos Cion ilmoitettu
tilavuusprosentteina, tekijä 10−6korvataan tekijällä 10−2;
d = käyttösyklin aikana ajettu matka kilometreinä ilmaistuna.
6.4.1.2 Tilavuuden määrittäminen
6.4.1.2.1 Tilavuuden laskeminen, kun käytetään muuttuvan laimennuksen lait-
teistoa yhdessä vakiovirtauksen aikaan saavan suuttimen kanssa.
Tallennetaan jatkuvasti tilavuusvirtaa osoittavat parametrit ja laske-
taan testin aikainen kokonaistilavuus.1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 6
▼M3
▼M2
▼M3
▼M2
▼M2
6.4.1.2.2 Tilavuuden laskeminen, kun käytetään tilavuuspumppua. Laimen-
netun pakokaasun tilavuus lasketaan seuraavasti käytettäessä
järjestelmiä, joissa on tilavuuspumppu:
V¼Vo/C1N
jossa:
V = laimennetun pakokaasun tilavuus ilmaistuna litroina testiä
kohden (ennen korjausta),
Vo= tilavuuspumpun testiolosuhteissa kierrosta kohti siirtämä
kaasumäärä litroina,
N = pumpun kierrosten lukumäärä testissä.
6.4.1.2.3 Laimennetun pakokaasun tilavuuden korjaus normaaliolosuhteisiin.
Laimennetun pakokaasun tilavuus korjataan seuraavalla kaavalla:
Vmix¼V/C1K1/C1Pp
Tp(2)
jossa
K1¼273 ;2
101 ;33¼2;6961 K /C1kPa/C01/C0/C1
(3)
ja jossa
Pp= tilavuuspumpun sisäänmenon absoluuttinen paine ilmaistuna
yksikössä kPa,
Tp= tilavuuspumppuun testin aikana saapuvan laimennetun pako-
kaasun keskimääräinen lämpötila (K).
6.4.1.3 Keräyspussissa olevien korjattujen epäpuhtauspitoisuuksien laske-
minen
Ci¼Ce/C0Cd1/C01
DF/C18/C19
(4)
jossa
Ci= laimennetussa pakokaasussa olevan epäpuhtauden i pitoi-
suus, ilmaistuna yksikkönä ppm tai tilavuusprosentteina ja
korjattuna laimennusilman epäpuhtauden i pitoisuudella,
Ce= laimennetussa pakokaasussa mitattu epäpuhtauden i pitoi-
suus ppm yksikköinä tai tilavuusprosentteina,
Cd= laimennusilmassa mitattu epäpuhtauden i pitoisuus
yksikkönä ppm tai tilavuusprosentteina,
DF = laimennustekijä.
Laimennuskerroin lasketaan seuraavasti:
Bensiinin ja dieselöljyn osalta:
DF¼13;4
CCO2þCHCþCCO ðÞ 10/C04
Nestekaasun osalta:
DF¼11;9
CCO2þCHCþCCO ðÞ 10/C04
Maakaasun osalta:
DF¼9;5
CCO2þCHCþCCO ðÞ 10/C04
jossa
CCO2=C O2-pitoisuus keräyspussissa olevassa laimennetussa
pakokaasussa, tilavuusprosentteina ilmaistuna,
CHC= HC-pitoisuus keräyspussissa olevassa laimennetussa
pakokaasussa, hiiliekvivalenttina ppm yksikkönä ilmais-
tuna,
CCO= CO-pitoisuus keräyspussissa olevassa laimennetussa
pakokaasussa, ppm yksikkönä ilmaistuna.1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 7
▼M3
▼M2
▼M2
6.4.1.4 Esimerkki
6.4.1.4.1 Tiedot6.4.1.4.1.1 Ympäröivät olosuhteet:
ympäristön lämpötila: 23 ºC = 296,2 K,
ilmanpaine: P
B= 101,33 kPa
6.4.1.4.1.2 Tilavuus mitattu ja saatettu normaaliolosuhteiden mukaiseksi
V¼51961 l
6.4.1.4.1.3 Analysaattorin pitoisuusarvojen lukemat:
Laimennetut pakokaasut Laimennettu ilma
HC(1) 92 ppm 3,0 ppm
CO 470 ppm 0 ppm
CO21,6 til.-% 0,03 til.-%
(1) hiiliekvivalentti ppm
6.4.1.4.2 Laskelmat
6.4.1.4.2.1 Laimennustekijä (DF) [ks. kaava (5)]
DF¼13;4
CCO2þCHCþCCO ðÞ 10/C04
DF¼13;4
1;6þ92þ470 ðÞ 10/C04
DF¼8;091
6.4.1.4.2.2 Keräyspussissa olevien korjattujen epäpuhtauspitoisuuksien laske-
minen:
HC-päästön massa [ks. kaavat (4) ja (1)]
Ci¼Ce/C0Cd1/C01
DF/C18/C19
(4)
CHC¼92/C031 /C01
8;091/C18/C19
CHC¼89;371 ppm
MHC¼CHC/C1Vmix/C1QHC/C11
d/C110/C06(1)
QHC¼0;619
MHC¼89;371/C151961 /C10;619/C110/C06/C11
d
MMC¼2;88
dg=km
CO-päästön massa [ks. kaava (1)]
MCO¼CCO/C1Vmix/C1QCO/C11
d/C110/C06(1)
QCO¼1;25
MCO¼470/C151961 /C11;25/C110/C06/C11
d
MCO¼30;5
dg=km1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 8
▼M2
CO2-päästön massa [ks. kaava (1)]
Ci¼Ce/C0Cd1/C01
DF/C18/C19
(4)
CCO2¼1;6/C00;03 1 /C01
8;091/C18/C19
CCO2¼1;573til /C0%
QCO2¼1;964
MCO2¼CCO2/C1Vmix/C1QCO2/C110/C02/C11
d(1)
MCO2¼1;573/C151961 /C11;964/C110/C02/C11
d
MCO2¼1605 ;27
dg=km
6.4.2 Erityiset määräykset dieselmoottorilla varustetuille ajoneuvoille.
HC-mittaukset dieselmoottoreille.
HC-päästöjen massan määrityksessä dieselmoottoreille käytetty
keskimääräinen HC-pitoisuus lasketaan seuraavalla kaavalla:
Ce¼Zt2
t1CHC/C1dt
t2/C0t1
jossa:
Zt2
t1CHC/C1dt= lämmitetyn FID-analysaattorin lukeman inte-
graali testin aikana (t2−t1,
Ce= laimennetun pakokaasunäytteen HC-pitoisuus
laskettuna integroidusta HC-jäämästä, hiiliekvi-
valenttina ppm yksikkönä.
6.5 Tulosten tulkinta
6.5.1 Ajoneuvotyypin tyyppihyväksyntäarvoksi otettu CO2-arvo on arvo,
jonka valmistaja ilmoittaa, jos teknisen tutkimuskeskuksen mittaama
arvo ei ylitä ilmoitettua arvoa yli 4 %:lla. Mitattu arvo saa rajoituk-
setta olla alhaisempi.
6.5.2 Jos mitattu CO2-arvo on yli 4 % valmistajan ilmoittamaa CO2-arvoa
korkeampi, on suoritettava toinen testi samalla ajoneuvolla.
Jos kahden testin keskiarvo ei ole yli 4 % valmistajan ilmoittamaa
arvoa korkeampi, valmistajan ilmoittamaa arvoa pidetään ajoneuvon
tyyppihyväksyntäarvona.
6.5.3 Jos keskiarvo on toistuvasti yli 4 % ilmoitettua arvoa korkeampi, on
suoritettava lopullinen testi samalla ajoneuvolla. Näiden kolmen
testin keskiarvo otetaan ajoneuvon tyyppihyväksyntäarvoksi.
7 POLTTOAINEEN KULUTUKSEN LASKEMINEN
7.1 Polttoaineen kulutukset lasketaan 6 kohdan mukaisesti laskettujen
hiilivety-, hiilimonoksidi- ja hiilidioksidipäästöjen perusteella.1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 9
▼M3
7.2 Polttoaineen kulutus, joka ilmaistaan litroina/100 km (bensiinin,
nestekaasun tai dieselöljyn osalta) tai m3:inä/100 km (maakaasun
osalta), lasketaan seuraavan kaavan avulla(1):
a) ajoneuvot, joissa bensiinillä toimivat ottomoottorit:
FC¼0;1154 =D ðÞ /C2 0;866/C2THC ðÞ þ 0;429/C2CO ðÞ þ 0;273/C2CO2 ðÞ ½/C138
b) ajoneuvot, joissa nestekaasulla toimivat ottomoottorit:
FCnorm¼0;1212 =0;538 ðÞ /C2 0;825/C2THC ðÞ þ 0;429/C2CO ðÞ þ 0;273/C2CO2 ðÞ ½/C138
Jos testissä käytetyn polttoaineen koostumus poikkeaa normali-
soidun kulutuksen laskemisessa tarkoitetuksi käytettävästä
koostumuksesta, voidaan valmistajan pyynnöstä käyttää seur-
aavaa korjauskerrointa cf:
FCnorm¼0;1212 =0;538 ðÞ /C2 cf/C20;825/C2THC ðÞ þ 0;429/C2CO ðÞ þ 0;273/C2CO2 ðÞ ½/C138
Korjauskerroin cf, jota voidaan käyttää, määritellään seuraavasti:
cf¼0;825þ0;0693 /C2ntodellinen
jossa:
ntodellinen= käytetyn polttoaineen todellinen vety-hiilisuhde
c) ajoneuvot, joissa maakaasulla toimiva ottomoottori:
FCnorm¼0;1336 =0;654 ðÞ /C20;749/C2THC ðÞ þ0;429/C2CO ðÞ þ0;273/C2CO2 ðÞ ½/C138
d) ajoneuvot, joissa dieselmoottori:
FC¼0;1155 =D ðÞ /C2 0;866/C2THC ðÞ þ 0;429/C2CO ðÞ þ 0;273/C2CO2 ðÞ ½/C138
Näissä kaavoissa:
FC = polttoaineen kulutus litroina/100 km (bensiinin, neste-
kaasun tai dieselöljyn osalta) tai m3:inä/100 km
(maakaasun osalta)
THC = mitatut hiilivetypäästöt yhteensä, g/kmCO = mitatut hiilimonoksidipäästöt, g/kmCO
2= mitatut hiilidioksidipäästöt, g/km
D = testipolttoaineen tiheys. Kaasumaisten polttoaineiden
osalta tämä tarkoittaa tiheyttä 15 ºC:n lämpötilassa.
8 TYYPPIHYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET
8.1 Jos tämän direktiivin säännösten mukaisesti annettuja tyyppihyväk-
syntöjä muutetaan, on sovellettava direktiivin 70/156/ETY 5
artiklan säännöksiä.
9 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS CO2-PÄÄSTÖJEN
OSALTA
9.1 Yleisenä ohjeena vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi ajoneu-
vojen CO2-päästöjen osalta suoritettavat mittaukset tarkastetaan
tämän direktiivin liitteessä II olevassa tyyppihyväksyntätodistuksessa
esitetyn kuvauksen perusteella ja direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan
säännösten mukaisesti.
Jos viranomainen ei ole tyytyväinen valmistajan tarkastusmenette-
lyyn, on sovellettava direktiivin 70/156/ETY liitteen X 2.4.2 ja
2.4.3 kohtaa.
9.1.1 Jos ajoneuvon osalta on hyödynnetty yhtä tai useampaa laajennusta,
testit on tehtävä ensimmäisen tyyppihyväksyntähakemuksen asiakir-
joissa kuvaillulle ajoneuvolle tai ajoneuvoille.1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 10
(1) Toistetaan bensiinin ja kaasumaisten polttoaineiden osalta, mikäli ajoneuvossa voidaan
käyttää sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta. Ajoneuvoa, jotka voivat käyttääpolttoaineena sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta, mutta joiden bensiinijärjes-telmä on asennettu ainoastaan hätätapauksia tai käynnistystä varten ja joidenbensiinisäiliöön mahtuu enintään 15 litraa bensiiniä, katsotaan testin osalta ajoneu-
voiksi, jotka voivat käyttää polttoaineena ainoastaan kaasumaista polttoainetta.▼M2
▼M2
9.1.1.1 Ajoneuvon vaatimustenmukaisuus CO2-testin perusteella.
9.1.1.1.1 Sarjasta otetaan sattumanvaraisesti kolme ajoneuvoa ja ne testataan
tämän liitteen 6 kohdan mukaisesti.
9.1.1.1.2 Jos viranomainen on tyytyväinen valmistajan direktiivin 70/156/ETY
liitteen X mukaisesti antamaan tuotannon standardipoikkeaman
arvoon, testit suoritetaan tämän liitteen 9.2 kohdan mukaisesti.
Jos viranomainen ei ole tyytyväinen valmistajan direktiivin 70/156/
ETY liitteen X mukaisesti antamaan tuotannon standardipoikkeaman
arvoon, testit suoritetaan tämän liitteen 9.3 kohdan mukaisesti.
9.1.1.1.3 Sarjatuotantoa on pidettävä vaatimustenmukaisena tai -vastaisena
kolmella malliajoneuvolla tehtyjen testien perusteella, heti kun
CO2:n osalta tehdään myönteinen tai kielteinen päätös, asianmukai-
sessa taulukossa käytettyjen testausperusteiden mukaisesti.
Jos CO2:n osalta ei tehdä myönteistä eikä kielteistä päätöstä, tehdään
yksi testi ylimääräisellä ajoneuvolla (ks. kuva I/8).
KUVA I/8
9.1.1.2 Poiketen siitä, mitä tämän liitteen 5.1.1 kohdassa määrätään, testit
suoritetaan ajoneuvoilla, joilla ei ole ajettu yhtään.
9.1.1.2.1 Valmistajan pyynnöstä testit suoritetaan kuitenkin ajoneuvoille, joita
on sisäänajettu enintään 15000 km.
Tässä tapauksessa sisäänajon suorittaa valmistaja, joka sitoutuu
olemaan tekemättä näihin ajoneuvoihin mitään säätöjä.
9.1.1.2.2 Kun valmistaja pyytää saada suorittaa sisäänajon (”x”km, mutta
x≤15000 km), menetellään seuraavasti:
—C O2-päästöt mitataan nollan ja ”x” km:n kohdalla ensimmäisen
testattavan ajoneuvon osalta (joka voi olla tyyppihyväksyntäajo-
neuvo),
— päästöjen kehityskerroin (KK) nollan ja ”x” km:n välillä laske-
taan seuraavasti:
KK =päästöt ”x” km kohdalla
päästöt 0 km kohdalla
Se voi olla pienempi kuin 1,
— seuraavia ajoneuvoja ei sisäänajeta, mutta niiden päästöihin
0 km:n kohdalla vaikuttaa kehityskerroin KK.1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 11
▼M2
Tässä tapauksessa, huomioon otettavat arvot ovat:
— ensimmäisen ajoneuvon osalta arvo ”x” km:n kohdalla,
— muiden ajoneuvojen osalta arvot 0 km:n kohdalla kehitysker-
toimella kerrottuna.
9.1.1.2.3 Tämän menettelyn sijasta ajoneuvon valmistaja voi käyttää kiinteää
kehityskerrointa KK = 0,92 ja kertoa tällä tekijällä kaikki 0 km:n
kohdalla mitatut CO2-arvot.
9.1.1.2.4 Testauksessa on käytettävä direktiivin 70/220/ETY, sellaisena kuin
se on viimeksi muutettuna, liitteissä IX ja IX a kuvailtuja vertailu-
polttoaineita.
9.2 Tuotannon vaatimustenmukaisuus, kun valmistajan tilastotiedot ovat
saatavilla
9.2.1 Jäljempänä olevissa kohdissa kuvaillaan tuotannon vaatimustenmu-
kaisuutta koskevien vaatimusten tarkastamisessa noudatettavaa
menettelyä, kun valmistajan ilmoittama tuotannon standardipoik-
keama on tyydyttävä.
9.2.2 Vähintään kolmen näytteen näytteenottomenetelmä laaditaan siten,
että erän testinläpäisytodennäköisyys on 0,95 (valmistajan riski= 5 %) kun tuotantovirheet ovat 40 % ja että erän hyväksymisto-
dennäköisyys on 0,1 (kuluttajan riski = 10 %) kun tuotantovirheet
ovat 65 %.
9.2.3 Sovelletaan seuraavaa menettelyä (ks. kuva I/8).
Olkoon L hyväksytyn tyypin CO
2-arvon luonnollinen logaritmi,
xi= näytteen i:nnelle ajoneuvolle mitatun arvon luonnollinen
logaritmi,
s = tuotannon arvioitu standardipoikkeama (kun mitattujen
arvojen luonnolliset logaritmit on otettu),
n = näytekoko.
9.2.4 Lasketaan näytteelle testimuuttuja, joka edustaa raja-arvon standardi-
poikkeamien summaa ja joka määritellään seuraavasti:
1
sXn
i¼1L/C0xi ðÞ
9.2.5 Siten:
— jos testimuuttuja on näytteen koolle määrättyä taulukossa (I/-/
9.2.5) olevaa hyväksymiskynnystä korkeampi, tehdään
hyväksyvä päätös,
— jos testimuuttuja on näytteen koolle määrättyä 2taulukossa (I/-/
9.2.5) olevaa hylkäämiskynnystä pienempi, tehdään hylkäävä
päätös,
— muutoin testataan ylimääräinen ajoneuvo tämän liitteen 6 kohdan
mukaisesti ja menettelyä sovelletaan yhdellä yksiköllä lisättyyn
näytteeseen.
TAULUKKO I/-/9.2.5
Näytekoko (testattavien
ajoneuvojen yhteismäärä)Hyväksymiskynnys Hylkäämiskynnys
(a) (b) (c)
3 3,327 − 4,724
4 3,261 − 4,7905 3,195 − 4,8566 3,129 − 4,9227 3,063 − 4,9888 2,997 − 5,054
9 2,931 − 5,120
10 2,865 − 5,18511 2,799 − 5,25112 2,733 − 5,31713 2,667 − 5,38314 2,601 − 5,4491980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 12
▼M3
▼M2
▼M2
Näytekoko (testattavien
ajoneuvojen yhteismäärä)Hyväksymiskynnys Hylkäämiskynnys
15 2,535 − 5,515
16 2,469 − 5,581
17 2,403 − 5,64718 2,337 − 5,71319 2,271 − 5,77920 2,205 − 5,84521 2,139 − 5,91122 2,073 − 5,97723 2,007 − 6,04324 1,941 − 6,109
25 1,875 − 6,175
26 1,809 − 6,24127 1,743 − 6,30728 1,677 − 6,37329 1,611 − 6,43930 1,545 − 6,50531 1,479 − 6,57132 − 2,112 − 2,112
9.3 Tuotannon vaatimustenmukaisuus, kun valmistajan tilastotietoja ei
ole saatavilla tai ne eivät ole tyydyttäviä.
9.3.1 Jäljempänä olevissa kohdissa kuvaillaan tuotannon vaatimustenmu-
kaisuutta CO
2:n osalta koskevien vaatimusten tarkastamisessa
noudatettavaa menettelyä, kun valmistajan toimittamat tuotannon
standardipoikkeaman perustelevat asiakirjat eivät ole tyydyttäviä tai
saatavilla.
9.3.2 Vähintään kolmen näytteen näytteenottomenetelmä laaditaan siten,
että erän testinläpäisytodennäköisyys on 0,95 (valmistajan riski
= 5 %) kun tuotantovirheet ovat 40 % ja että erän hyväksymisto-
dennäköisyys on 0,1 (kuluttajan riski = 10 %) kun tuotantovirheet
ovat 65 %.
9.3.3 Mitattujen CO2-arvojen oletetaan jakautuvan logaritminormaalisesti
ja ne on ensin muunnettava ottamalla niiden luonnolliset logaritmit.
Olkoon m0ja m vastaavasti pienin ja suurin näytekoko (m0= 3 ja m
= 32) ja nkäytettävän näytteen koko.
9.3.4 Jos sarjasta mitattujen arvojen luonnolliset logaritmit ovat x1,x2,… ,
xjja L on hyväksytyn tyypin CO2-arvon luonnollinen logaritmi,
määritellään:
dj¼xj/C0L
/C22ddn¼1
nXn
j¼1dj
ja
V2
n¼1
nXn
j¼1dj/C0/C22ddn/C0/C12
9.3.5 Taulukossa I/-/9.3.5 ovat hyväksymisarvot (An) ja hylkäämisarvot
(Bn) näytekoon mukaan. Testimuuttuja on /C22ddn/Vn-suhde ja sitä on
käytettävä määritettäessä sarjan hyväksyminen tai hylkääminen seur-
aavasti:
kun m0≤n≤m:
— sarja hyväksytään, jos /C22ddn/Vn≤An,
— sarja hylätään, jos /C22ddn/Vn≥Bn,
— testataan ylimääräinen ajoneuvo, jos An</C22ddn/Vn<Bn.
9.3.6 Huomautuksia
Seuraavat rekursiiviset kaavat ovat hyödyllisiä laskettaessa peräk-
käisiä testimuuttujien arvoja:
/C22ddn¼1/C01
n/C18/C19
/C22ddn/C01þ1
ndn1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 13
▼M2
V2
n¼1/C01
n/C18/C19
V2
n/C01þ/C22ddn/C0dn/C0/C12
n/C01
n¼2;3;...;/C22dd1¼d1;V 1 ¼0/C0/C1
TAULUKKO I/—/9.3.5
Näytekoko (testattavien
ajoneuvojen yhteismäärä)
nHyväksymiskynnys
AnHylkäämiskynnys
Bn
(a) (b) (c)
3 − 0,80381 16,64743
4 − 0,76339 7,686275 − 0,72982 4,671366 − 0,69962 3,255737 − 0,67129 2,454318 − 0,64406 1,94369
9 − 0,6175 1,59105
10 − 0,59135 1,3329511 − 0,56542 1,1356612 − 0,5396 0,979713 − 0,51379 0,8530714 − 0,48791 0,7480115 − 0,46191 0,6592816 − 0,43573 0,5832117 − 0,40933 0,5171818 − 0,38266 0,45922
19 − 0,3557 0,40788
20 − 0,3284 0,3620321 − 0,30072 0,3207822 − 0,27263 0,2834323 − 0,2441 0,2494324 − 0,21509 0,2183125 − 0,18557 0,189726 − 0,1555 0,1632827 − 0,12483 0,1388
28 − 0,09354 0,11603
29 − 0,06159 0,094830 − 0,02892 0,0749331 − 0,00449 0,0562932 − 0,03876 0,03876
10 ERITYISET MÄÄRÄYKSET
10.1 Tulevaisuudessa polttoainetta säästävillä eritysteknologioilla varus-
tetut ajoneuvot voidaan testata lisätestausohjelmilla. Nämä
määritellään myöhemmin ja valmistaja voi pyytää niiden suoritta-
mista käytettyjen teknologioiden etujen osoittamiseksi.
11 HYVÄKSYNNÄN LAAJENNUS
11.1 Hyväksyntää voidaan laajentaa saman tyypin tai eri tyypin ajoneu-
voihin seuraavien liitteessä II esitettyjen ominaisuuksien tasolla, jos
teknisen tutkimuslaitoksen mittaamat CO
2-päästöt eivät ole yli 4 %
hyväksytyn tyypin arvoa korkeammat:
11.1.1 Massa.11.1.2 Suurin sallittu massa.
11.1.3 Korityyppi: sedan — farmari — umpikori.
11.1.4 Kokonaisvälityssuhteet.11.1.5 Moottorin laitteisto ja varusteet.1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 14
▼M2
LIITE II
MALLI
[Enimmäiskoko A4 (210 × 297 mm)]
EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUS
1980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 15
▼M2
►(1) (2)M31980L1268 — FI — 31.12.1999 — 003.001 — 16