1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 27 päivänä kesäkuuta 1985,
tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista
(85/337/ETY)
(EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston Direktiivi 97/11/EY, annettu 3 päivänä maaliskuuta 1997 L73 5 14.3.1997
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 2
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 27 päivänä kesäkuuta 1985,
tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten
arvioinnista
(85/337/ETY)
EUROOPANYHTEISÖJENN EUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),
sekä katsoo, ettäEuroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi
vuosilta 1973(
4) ja 1977(5) samoin kuin toimintaohjelmassa vuodelta
1983(6), joiden pääpiirteet Euroopan yhteisöjen neuvosto ja jäsenval-
tioiden hallitusten edustajat ovat hyväksyneet, korostetaan, ettäparempaaympäristöpolitiikkaaonestääsaasteidenjahaittojenmuodos-tuminen niiden alkulähteillä, kuin yrittää myöhemmin torjua niidenvaikutuksia; niissä korostetaan tarvetta ottaa ympäristö huomioonmahdollisimmanaikaisessavaiheessakaikessateknisessäsuunnittelussajapäätöksenteossa;tämäntavoitteensaavuttamiseksiniissäedellytetääntällaisten vaikutusten arviointimenettelyn käyttöönottoa,
eroavuudet jäsenvaltioiden julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäris-
tövaikutustenarviointiakoskevassalainsäädännössävoivatjohtaaeriar-voisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja niillä on siten suoravaikutusyhteismarkkinoidentoimintaan;näinollenontarpeenlähentääjäsenvaltioiden tämän alan lainsäädäntöä perustamissopimuksen 100artiklan mukaisesti,
toisaalta on tarpeen toteuttaa yksi yhteisön ympäristönsuojelua ja
elämänlaatua koskevista tavoitteista,
koska perustamissopimuksessa ei tätä varten ole erityisvaltuutusta, on
sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa,
olisi otettava käyttöön ympäristövaikutusten arvioinnin yleisiä periaat-
teita tavoitteena täydentää ja yhtenäistää merkittäviä ympäristövaiku-tuksia todennäköisesti aiheuttavien yksityisten ja julkisten hankkeidensuunnittelua sääntelevät lupamenettelyt,
todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia aiheuttavia julkisia ja
yksityisiä hankkeita varten olisi myönnettävä lupa ainoastaan hank-keiden merkittävien ympäristövaikutusten ennakkoarvioinnin jälkeen;tämä arviointi on suoritettava hankkeen toteuttajan toimittamien asian-mukaisten tietojen perusteella, joita tarvittaessa viranomaiset ja kansa-laiset, joita hanke saattaa koskea, voivat täydentää,
erityisesti arvioinnin kohteena olevien hankkeiden suunnittelijoiden
pääasiallisiavelvoitteitajaarvioinninsisältöäkoskevatympäristövaiku-tusten arvioinnin periaatteet on yhdenmukaistettava,
tietynlaisilla hankkeilla on merkittäviä vaikutuksia ympäristöön, ja
nämä hankkeet on pääsääntöisesti arvioitava järjestelmällisesti,
(1) EYVL N:o C 169, 9.7.1980, s. 14
(2) EYVL N:o C 66, 15.3.1982, s. 89
(3) EYVL N:o C 185, 27.7.1981, s. 8
(4) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1
(5) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1
(6) EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 3
▼B
muunlaisilla hankkeilla ei välttämättä ole merkittäviä ympäristövaiku-
tuksia kaikissa tapauksissa ja nämä hankkeet on arvioitava silloin, kunjäsenvaltiot katsovat niiden laadun sitä edellyttävän,
arvioitavien hankkeiden osalta on koottava tietyt vähimmäistiedot itse
hankkeesta ja sen vaikutuksista,
hankkeen ympäristövaikutukset on arvioitava ottaen huomioon pyrki-
mykset suojella ihmisten terveyttä, parantaa elämisen laatua paremmanympäristön avulla, varmistaa lajien monimuotoisuuden säilyminen jaylläpitää luonnon uusiutumiskyky elämän perusvoimavarana,
tätä direktiiviä ei kuitenkaan tule soveltaa hankkeisiin, joista on yksi-
tyiskohtaisesti säädetty erityisellä kansallisen lainsäädännön alaankuuluvalla säädöksellä, mikäli tämän direktiivin tavoitteet, mukaanlukientiedonvälittäminen,onotettuhuomioonsäätämismenettelyssä,ja
lisäksipoikkeustapauksissasaattaaollatarkoituksenmukaistaollasovel-
tamatta yksittäiseen hankkeeseen tässä direktiivissä säädettyä arviointi-menettelyä kuitenkin niin, että komissiolle toimitetaan asianmukaisettiedot hankkeesta,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tämä direktiivi koskee sellaisten julkisten ja yksityisten hank-
keidenympäristövaikutustenarviointia,joillatodennäköisestionmerkit-täviä ympäristövaikutuksia.
2. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
”hankkeella”:— rakennustyön tai muun laitoksen tai suunnitelman toteuttamista,
— muutaluonnonympäristöönjamaisemaankajoamistamukaanlukien
maaperän luonnonvarojen hyödyntäminen;
”hankkeen toteuttajalla”:— yksityistähankettavartentarvittavanluvanhakijaataijulkistaviran-
omaista, joka on tehnyt aloitteen hankkeesta;
”luvalla”:— toimivaltaisen viranomaisen tai viranomaisten päätöstä, joka
oikeuttaa hankkeen toteuttajan ryhtymään hankkeen toteuttamiseen.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on oltava jäsenvaltioiden tämän
direktiivin perusteella syntyneiden velvoitteiden toteuttamista vartennimeämiä.
4. Tämä direktiivi ei koske maanpuolustusta palvelevia hankkeita.5. Tätä direktiiviä ei sovelleta hankkeisiin, joista on yksityiskohtai-
sesti säädetty erityisellä kansallisen lainsäädännön alaan kuuluvallasäädöksellä, mikäli tämän direktiivin tavoitteet, mukaan lukien tietojenantaminen, on otettu huomioon säätämismenettelyssä.
2 artikla
▼
M1
1. Jäsenvaltioidenontoteutettavakaikkitarpeellisettoimenpiteetsenvarmistamiseksi,ettäennenluvanmyöntämistähankkeet,joillaetenkinlaatunsa, kokonsa tai s ĳaintinsa vuoksi todennäköisesti on merkittäviä
ympäristövaikutuksia, alistetaan lupamenettelyyn ja että niiden vaiku-tukset arvioidaan. Tässä tarkoitetut hankkeet määritellään 4 artiklassa.
▼
B
2. Ympäristövaikutusten arviointi voidaan liittää jäsenvaltioissavoimassaoleviinhankkeitakoskeviinlupamenettelyihintai,josseeiolemahdollista,muihinmenettelyihintaitämändirektiivintavoitteentäyttä-miseksi perustettaviin menettelyihin.
▼
M1
2a. Jäsenvaltiotvoivathuolehtiasiitä,ettäyhdellämenettelyllätäyte-tään ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäis-
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 4
▼M1
tämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin96/61/EY vaatimukset(
1).
3. Jäsenvaltiot voivat poikkeustapauksissa olla kokonaan tai osittainsoveltamatta tiettyyn hankkeeseen tämän direktiivin säännöksiä, tämänkuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan määräysten soveltamista.
▼
B
Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltioiden on:
a) tutkittava, onko jokin muu arviointimuoto sopiva ja pitäisikö näin
kootun tiedon olla yleisön saatavilla;
b) asetettavavapauttamispäätöstäkoskevattiedotsekäpäätöksenperus-
telut sen yleisön saataville, jota asia koskee;
c) annettava komissiolle tiedoksi ennen luvan myöntämistä tehdyn
vapauttamipäätöksen perustelut ja liitettävä siihen,►
M1tarvittaessa ◄, omille kansalaisille annetut tiedot.
Komissio välittää saamansa asiakirjat välittömästi muille jäsenvaltioilletiedoksi.Komissio antaa vuosittain neuvostolle kertomuksen tämän kohdansoveltamisesta.
▼
M1
3 artikla
Ympäristövaikutusten arvioinnilla tunnistetaan, kuvataan ja arvioidaantarkoituksenmukaisella tavalla, kussakin yksittäistapauksessa ja 4—11artiklan mukaisesti hankkeen suorat ja välilliset vaikutukset seuraaviintekĳöihin:
— ihmisiin, eläimiin ja kasveihin;— maaperään, veteen, ilmaan, ilmastoon ja maisemaan;— kiinteään ja irtaimeen omaisuuteen ja kulttuuriperintöön;— ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa mainit-
tujen tek ĳöiden vuorovaikutukseen.
4 artikla
1. Jollei direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa säädetystä muuta johdu,liitteessä I mainitut hankkeet arvioidaan 5—10 artiklan mukaisesti.2. Jollei direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa säädetystä muuta johdu,jäsenvaltioiden on määriteltävä liitteessä II mainittujen hankkeidenosalta:
a) tapauskohtaisesti selvittämällä,
tai
b) jäsenvaltioiden asettamien raja-arvojen tai valintaperusteiden avullaarvioidaanko tämä hanke 5—10 artiklan mukaisesti.Jäsenvaltiot voivat päättää molempien a ja b kohdassa mainittujenmenettelyjen soveltamisesta.3. Tutkittaessa hankkeita tapauskohtaisesti tai vahvistettaessa raja-arvojen tai valintaperusteita 2 kohdan soveltamiseksi, liitteessä IIIvahvistetut kyseistä hanketta koskevat olennaiset arviointiperusteet onotettava huomioon.4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaisten viran-omaisten2kohdanmukaisestitekemäpäätösonkansalaistensaatavilla.
(1) EYVL N:o L 257, 10.10.1996, s. 26.
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 5
▼B
5 artikla
1. Niiden hankkeiden osalta, joiden ympäristövaikutukset on 4
artiklanmukaanarvioitava5—10artiklanmukaisesti,jäsenvaltioidenontoteutettavatarpeellisettoimenpiteetsenvarmistamiseksi,ettähankkeentoteuttaja toimittaa asianmukaisessa muodossa liitteessä IV tarkemminmääritellyt tiedot silloin, kun:
a) jäsenvaltiotpitävättietojatärkeinälupamenettelyntietyssävaiheessa
sekä tietyn hankkeen tai hanketyypin erityisluonteen ja todennäköi-sesti vaikutuksen kohteena olevan ympäristön piirteiden vuoksi;
b) jäsenvaltiot katsovat, että hankkeesta vastaava voidaan kohtuudella
velvoittaa kokoaamaan nämä tiedot ottaen huomioon muun muassasen hetkinen tietämys ja arviointimenetelmät.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että toimivaltainen viranomainen antaa lausunnontiedoista, jotka hankkeesta vastaavan on 1 kohdan mukaisesti toimitet-tava, jos hankkeesta vastaava sitä pyytää ennen lupahakemuksen jättä-mistä.
Toimivaltaisen viranomaisen on kuultava hankkeesta vastaavaa ja 6
artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia, ennen kuin se antaalausuntonsa.Seettäviranomainenonantanuttämänkohdanmukaisestilausunnon ei estä sitä myöhemmin pyytämästä hankkeesta vastaavaatoimittamaan lisätietoja.
Jäsenvaltiotvoivatvaatiatoimivaltaisiaviranomaisiaantamaantällaisen
lausunnon riippumatta siitä pyytääkö hankkeesta vastaava sitä.
3. Hankkeesta vastaava 1 kohdan mukaisesti toimittamissa tiedoissa
on oltava ainakin:
— kuvaushankkeesta,jokasisältäätiedothankkeens ĳainnista,suunni-
telmasta ja laajuudesta,
— kuvaus merkittävien haitallisten vaikutusten välttämiseksi, vähentä-
miseksi ja jos mahdollista parantamiseksi suunnitelluista toimenpi-teistä,
— tarvittavat tiedot niiden olennaisten ympäristövaikutusten tunnista-
miseksi ja arvioimiseksi, joita hanke todennäköisesti aiheuttaa,
— selostus hankkeesta vastaavan tutkimista tärkeimmistä vaihtoeh-
doistajatiedothänenvalintaansavaikuttaneistapääasiallisistasyistäottaen huomioon ympäristövaikutukset,
— yleistajuinen yhteenveto edellisissä kohdissa mainituista tiedoista.
4. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa varmistettava, että kaikki viran-
omaiset, joilla on hallussaan olennaista tietoa, erityisesti 3 artiklanosalta, pitävät sen hankkeesta vastaavan saatavilla.
6 artikla
▼
M1
1. Jäsenvaltioidenontoteutettavatarvittavattoimenpiteetsenvarmis-tamiseksi, että niille ympäristöasioista vastaaville viranomaisille, joitahanketodennäköisestikoskee,annetaanmahdollisuusilmaistakantansahankkeen toteuttajan toimittamien tietojen ja lupahakemuksen osalta.Tätä varten jäsenvaltioiden on nimettävä ne viranomaiset, joita asiassaonkuultavajokoyleisestitaitapauskohtaisesti.Näilleviranomaisilleontoimitettava 5 artiklan mukaisesti saadut tiedot. Jäsenvaltioiden tehtä-vänä on vahvistaa yksityiskohtaiset menettelyt kuulemista varten.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että lupahakemukset ja 5
artiklan mukaisesti saadut tiedot ovat kansalaisten saatavilla kohtuulli-sessa ajassa, jotta niillä, joita hanke koskee, on mahdollisuus ilmaistakantansa ennen luvan myöntämistä.
▼
B
3. Jäsenvaltiot vastaavat tiedottamisen ja kuulemisen tarkemmastajärjestämisestä,jasiinäyhteydessävoidaanriippuenhankkeentaisijoi-tuspaikan erityisistä ominaisuuksista
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 6
▼B
— määritellä yleisö, jota hanke koskee;
— täsmentää paikat, joissa tieto on saatavilla;— yksilöidä tavat, joilla yleisölle tiedotetaan, esimerkiksi ilmoituksia
jakamalla tietyllä alueella ja ilmoittamalla paikallisissa sanomaleh-dissä, järjestämällä näyttelyitä suunnitelmien, piirustusten, taulujen,kaavioiden ja mallien esittämiseksi;
— määritellä, millä tavoin yleisöä on kuultava, esimerkiksi kirjallisten
lausuntojen tai julkisten kuulemistilaisuuksien avulla;
— asettaasopivatmääräajatasiankäsittelynerivaiheillesenvarmista-
miseksi, että päätös tehdään kohtuullisessa ajassa.
▼
M1
7 artikla
1. Jos jäsenvaltion tiedossa on, että tietyllä hankkeella on todennä-
köisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia toisessa jäsenvaltiossa tai josjäsenvaltio, johon todennäköisesti kohdistuu merkittävä vaikutus, niinvaatii,senjäsenvaltion,jonkaalueellahankeaiotaantoteuttaa,ontoimi-tettava sille jäsenvaltiolle, johon vaikutus kohdistuu, mahdollisimmanpianjaviimeistäänsilloinkunsetiedottaaasiastaomillekansalaisilleenmuun muassa:
a) kuvaus hankkeesta, ja sen ohessa kaikki käytettävissä oleva tieto
hankkeen mahdollisesta rajat ylittävästä vaikutuksesta,
b) tiedot mahdollisesti tehtävän päätöksen luonteesta,ja sen on annettava toiselle jäsenvaltiolle kohtuullinen aika ilmoittaa,
haluaako se osallistua ympäristövaikutusten arviointimenettelyyn ja sevoi sisällyttää tähän 2 kohdassa mainitut tiedot.
2. Jos jäsenvaltio, jolle toimitetaan tietoja 1 kohdan mukaisesti,
ilmoittaa aikovansa osallistua ympäristövaikutusten arviointimenette-lyyn, sen jäsenvaltion, jonka alueella hanke aiotaan toteuttaa, on, elleise vielä ole sitä tehnyt, lähetettävä jäsenvaltiolle, johon vaikutuskohdistuu, 5 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot ja kyseistä menettelyäkoskevat tarvittavat tiedot lupahakemus mukaan lukien.
3. Kyseisten jäsenvaltioiden on siltä osin kuin asiaa niitä koskee
myös:
a) huolehdittava siitä, että 1 ja 2 kohdissa tarkoitetut tiedot ovat
kohtuullisessa ajassa 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen viran-omaisten ja niiden kansalaisten saatavilla, joita hanke koskee senjäsenvaltion alueella, johon vaikutus todennäköisesti kohdistuu; ja
b) varmistettava, että ennen kuin hankkeelle myönnetään lupa, näille
viranomaisillejakansalaisille,joitahankekoskee,annetaanmahdol-lisuus ilmaista kohtuullisessa ajassa kantansa toimitetuista tiedoistasenjäsenvaltiontoimivaltaiselleviranomaiselle,jonkaalueellahankeaiotaan toteuttaa.
4. Niiden jäsenvaltioiden, joita hanke koskee, on aloitettava neuvot-
telutmuunmuassahankkeenmahdollisistarajatylittävistävaikutuksistajatällaistenvaikutustenvähentämiseksitaipoistamiseksisuunnitelluistatoimenpiteistä,sekävahvistettavakohtuullinenmääräaikaneuvottelujenkestolle.
5. Kyseisetjäsenvaltiotvoivatmääritelläyksityiskohtaisetmenettelyt
tämän artiklan määräysten täytäntöönpanemiseksi.
8 artikla
Käytyjen neuvottelujen tulokset ja 5, 6 ja 7 artiklan mukaisesti saadut
tiedot on otettava huomioon lupamenettelyssä.
9 artikla
1. Kun päätös luvan myöntämisestä tai sen epäämisestä on tehty,
toimivaltaisen viranomaisen tai viranomaisten on tiedotettava tästä
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 7
▼M1
kansalaisille asianmukaisten menettelyjen mukaisesti ja toimitettava
kansalaisten saataville seuraavat tiedot:
— päätöksen sisältö ja kaikki siihen liittyvät ehdot;
— päätöksen perusteena olevat pääasialliset syyt ja näkökohdat;— tarvittaessa kuvaus tärkeimmistä toimenpiteistä merkittävimpien
haitallisten vaikutusten välttämiseksi, vähentämiseksi ja, josmahdollista, poistamiseksi.
2. Toimivaltaisen viranomaisen tai viranomaisten on tiedotettava
tästä kaikille jäsenvaltioille, joiden kanssa on 7 artiklan mukaisestineuvoteltu, toimittaen niille 1 kohdassa tarkoitetut tiedot.
10 artikla
Tämän direktiivin säännöksillä ei vaikuteta toimivaltaisten viran-
omaisten velvollisuuteen noudattaa kansallisissa säännöksissä ja hallin-nollisissa määräyksissä sekä vakiintuneessa oikeuskäytännössä oleviarajoituksia, jotka koskevat liikesalaisuutta henkinen omaisuus mukaanlukien ja yleisen edun turvaamista.
Tapauksissa, joissa 7 artiklaa sovelletaan, siinä jäsenvaltiossa, jossa
hanketta suunnitellaan, voimassa olevat rajoitukset koskevat tietojenluovuttamista toiselle jäsenvaltiolle ja tietojen vastaanottamista toisestajäsenvaltiosta.
▼
B
11 artikla
1. Jäsenvaltiot ja komissio luovuttavat toisilleen tietoja tämän direk-
tiivin soveltamisesta saaduista kokemuksista.
▼M1
2. Jäsenvaltioidenonerityisestiannettavakomissiolletiedoksikaikkivahvistetut valintaperusteet ja/tai raja-arvot, jotka vaikuttavat kyseistenhankkeiden valintaan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
▼
B
3. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viidenvuodenkuluttuatämändirektiivintiedoksiantamisestakertomuksensensoveltamisesta ja toimivuudesta. Kertomus laaditaan edellä tarkoitet-tujen, toimitettujen tietojen perusteella.
4. Näiden tietojen toimittamisen perusteella komissio tekee neuvos-
tolle tarvittaessa täydentäviä ehdotuksia tämän direktiivin soveltamisenriittäväksi yhteensovittamiseksi.
12 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämättoimenpiteetkolmenvuodenkuluessasentiedoksiantami-sesta(
1).
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
▼M1
▼B
14 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
(1) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 3 päivänä heinäkuuta
1985.
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 8
▼M1
LIITE I
HANKKEET, JOITA TARKOITETAAN 4 ARTIKLAN 1 KOHDASSA
1. Öljynjalostamot (lukuun ottamatta yrityksiä, jotka jalostavat raakaöljystä
ainoastaan voiteluaineita) sekä laitokset, jotka kaasuttavat tai nesteyttävätkivihiiltä tai öljyliusketta vähintään 500 tonnia päivässä.
2. — Lämpövoimalaitokset ja muut polttolaitokset, joiden lämmöntuotto on
vähintään 300 megawattia ja
— ydinvoimalaitoksetjamuutydinreaktoritmukaanlukiennäidenlaitosten
tai reaktoreiden purkaminen tai käytöstä poistaminen(*) (lukuun otta-matta halkeamis- ja hyötämiskelpoisten aineiden tuotantoon ja konver-sioon tarkoitettuja tutkimuslaitoksia, joiden suurin jatkuva lämpöteho eiylitä yhtä kilowattia).
3. a) Laitokset, joissa jälleenkäsitellään säteilytettyä ydinpolttoainetta.
b) Laitokset, jotka on suunniteltu
— ydinpolttoaineen tuottamiseen tai isotooppirikastamiseen,
— säteilytetyn ydinpolttoaineen tai runsasaktiivisen jätteen käsittelyyn,— säteilytetyn ydinpolttoaineen loppus ĳoitukseen,
— ainoastaan radioaktiivisen jätteen loppus ĳoittamiseen,
— ainoastaan säteilytettyjen ydinpolttoaineiden tai radioaktiivisen
jätteen varastoimiseen muualla kuin tuotantopaikassa (suunniteltupitemmäksi ajaksi kuin 10 vuodeksi).
4. — Valuraudan ja teräksen alkusulatukseen tarkoitetut laitokset,
— Laitokset,joissatuotetaanei-rautaraakametallejamalmista,rikasteistatai
sekundaarisista raaka-aineista metallurgisilla, kemiallisilla tai elektro-lyyttisillä menetelmillä.
5. Asbestinlouhintasekälaitokset,joissakäsitelläänjamuunnetaanasbestiatai
asbestiasisältäviätuotteita,josniissätuotetaan:asbestisementistävalmistet-tuja lopputuotteita yli 20000 tonnia vuodessa; asbestia kitkapintamateriaa-lissa sisältäviä lopputuotteita yli 50 tonnia vuodessa; muita tuotteita, joissakäytetään yli 200 tonnia asbestia vuodessa.
6. Kemianteollisuudenlaitoskombinaatitelilaitokset,joissavalmistetaanteolli-
sessamittakaavassaaineitakemiallisillamuuntoprosesseilla,joissaonuseitayksikköjä yhdessä toiminnallisesti toisiinsa liitettyinä ja joissa tuotetaan
i) orgaanisia peruskemikaaleja,
ii) epäorgaanisia peruskemikaaleja,
iii) fosfori-, typpi- tai kaliumpohjaisia (yksi- tai moniravinteisia) lannoit-
teita,
iv) perusaineita kasvinsuojelu- tai eliöntorjunta-aineisiin,
v) perusaineita farmaseuttisiin tuotteisiin kemiallisella tai biologisella
menetelmällä,
vi) räjähdysaineita.
7. a) Kaukoliikenteen rautateiden sekä lentokenttien(
1) rakentaminen, kun
pääkiitorata on vähintään 2100 metriä pitkä.
b) Moottoriteiden ja moottoriliikenneteiden(2) rakentaminen.
c) Vähintään nelikaistaisen uuden tien rakentaminen tai kaksikaistaisen tai
sitäkapeammantienuudelleenlinjausja/taileventäminensiten,ettätiestätulee vähintään nelikaistainen, jos tällainen yhtäjaksoinen uusi tie taiuudelleenlinjattu ja/tai levennetty tien osa on vähintään 10 kilometrinpituinen.
8. a) Sisävesiväylät ja sisävesiliikenteen satamat suuremmille kuin 1350
tonnin aluksille.
b) Kauppasatamat, rannassa kiinni olevat lastaus ja purkulaiturit ja ulkosa-
tamat(lukuunottamattalauttalaitureita),joihinpääsevätyli1350tonninalukset.
(*) Ydinvoimalaitokset ja muut ydinreaktorit lakkaavat olemasta tällaisia laitoksia, kun
kaikki ydinpolttoaine ja muut radioaktiivisesti saastuneet elementit on pysyvästipoistettu laitosalueelta.
(
1) 'Lentokentällä' tarkoitetaan tässä direktiivissä vuodelta 1944 olevan kansainvälisen
siviili-ilmailuliiton perustamisesta tehdyn Chicagon yleissopimuksen mukaista määri-telmää lentokentistä (liite 14).
(
2) 'Moottoriliikennetiellä' tarkoitetaan tässä direktiivissä 15 päivänä marraskuuta 1975
tehdyssä Euroopan sopimuksessa liikenteen kansainvälisistä pääväylistä käytettyämääritelmää.
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 9
▼M1
9. Ongelmajätteiden käsittelylaitokset, joissa jätteet poltetaan, käsitellään
kemiallisesti, kuten on määritelty direktiivin 75/442/ETY(1) liitteessä II A
otsakkeen D9 alla, tai s ĳoitetaan kaatopaikalle (eli jäte, johon sovelletaan
direktiiviä 91/689/ETY(2)).
10. Muut kuin ongelmajätteiden käsittelylaitokset, joissa jätteet poltetaan tai
käsitellään kemiallisesti, kuten on määritelty direktiivin 75/442/ETY liit-teessä II A otsakkeen D9 alla, ja joiden kapasiteetti on yli 100 tonniapäivässä.
11. Pohjaveden ottamot tai tekopohjaveden muodostamisjärjestelmät, jos vettä
otetaan tai muodostetaan vähintään 10 miljoonaa kuutiometriä vuodessa.
12. a) Laitokset vesivarojen siirtämiseksi vesistöalueelta toiselle, kun siirron
tarkoituksena on ehkäistä mahdollista vedenpuutetta ja siirron määrä onyli 100 miljoonaa kuutiometriä vuodessa.
b) Kaikissa muissa tapauksissa laitokset vesivarojen siirtämiseksi vesistöa-
lueelta toiselle, kun vesistön, josta vettä otetaan, usean vuoden ajaltalaskettu keskivirtaama on yli 2000 miljoonaa kuutiometriä vuodessa jasiirretty vesimäärä on yli 5 prosenttia tästä virtaamasta.
Kummassakaan tapauksessa mukaan ei lueta juomaveden siirtoa putkissa.
13. Jätevedenpuhdistamot,joidenkapasiteettionyli150000asukasvastinelukua,
kuten se on määritelty direktiivin 91/271/ETY(
3) 2 artiklan 6 kohdassa.
14. Raakaöljyn ja maakaasun kaupallinen tuotanto, kun raakaöljyn tuotanto
ylittää 500 tonnia päivässä ja kaasuntuotanto 500000 m3päivässä.
15. Padotjamuutlaitokset,joillapadotaantaivarastoidaanvettäpysyvästi,kun
padottu tai varastoitu uusi vesimäärä tai vesimäärän lisäys on yli 10miljoonaa kuutiometriä.
16. Kaasu-, öljy- tai kemikaaliputket, joiden halkais ĳa on yli 800 mm ja pituus
yli 40 km.
17. Kanalat ja sikalat, joissa kasvatetaan yli
a) 85000 kananpoikaa tai 60000 kanaa,
b) 3000 sikaa (paino yli 30 kg) tai
c) 900 emakkoa.
18. Teollisuuslaitokset, joissa tuotetaan
a) massaa puusta tai samanlaisista kuituisista materiaaleista,
b) paperiajakartonkia,kuntuotantokapasiteettionyli200tonniapäivässä.
19. Kivilouhokset ja avokaivokset, joiden pinta-ala on yli 25 hehtaaria, tai
turvetuotanto, kun pinta-ala on yli 150 hehtaaria.
20. Jännitteeltään vähintään 220 kV:n ja pituudeltaan yli 15 km:n mittaisten
maanpäällisten voimajohtojen rakentaminen.
21. Raakaöljyn, petrokemian tuotteiden tai muiden kemikaalien varastot, joiden
kapasiteetti on vähintään 200000 tonnia.
(1) EYVL N:o L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna komission päätöksellä 94/3/EY (EYVL N:o L 5, 7.1.1994, s. 15).
(2) EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 20. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 94/31/EY (EYVL N:o L 168, 2.7.1994, s. 28).
(3) EYVL N:o L 135, 30.5.1991, s. 40. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 10
▼M1
LIITE II
HANKKEET, JOITA TARKOITETAAN 4 ARTIKLAN 2KOHDASSA
1.Maanviljelys, metsänhoito ja vesiviljely
a) Maaseudun maanomistussuhteita muuttavat hankkeet
b) Hankkeet viljelemättömän maan tai osaksi luonnontilassa olevien
alueiden ottamiseksi voimaperäiseen maatalouskäyttöön
c) Maatalouden vesihuoltohankkeet, mukaan lukien kastelu- ja ojitushank-
keet
d) Metsitys ja metsänhakkuut maan käyttötarkoituksen muuttamiseksi
e) Karjan tehokasvatukseen tarkoitetut laitokset (muut kuin liitteessä I
mainitut)
f) Kalan tehoviljely
g) Merenpohjan kuivatus maa-alueeksi.
2Kaivannaisteollisuus
a) Kivilouhokset, avokaivokset ja turvetuotanto (muut kuin liitteessä I
mainitut)
b) Maanalainen kaivostoiminta
c) Mineraalien otto ruoppaamalla meren- tai joenpohjaa
d) Syväkairaukset, erityisesti:
— geotermiset kairaukset
— ydinjätteen varastointia varten tehtävät kairaukset— vesivarojen hyödyntämiseen tähtäävät kairaukset, lukuun ottamatta
maaperän stabiilisuustutkimuksia varten tehtäviä kairauksia
e) Maanpäälliset kivihiilen, raaka-öljyn, maakaasun ja malmien sekä öljy-
liuskeen käsittelyyn tarkoitetut teollisuuslaitokset.
3.Energiateollisuus
a) Sähkön, höyryn ja kuuman veden teolliset tuotantolaitokset (muut kuin
liitteessä I mainitut)
b) Kaasun,höyrynjakuumanvedensiirrossatarvittavattuotanto-jajakelu-
laitokset sekä sähkön siirto ilmakaapeleilla (muut kuin liitteessä Imainitut)
c) Maakaasun varastointi maan päällä
d) Palavien kaasujen varastointi maan alla
e) Fossiilisten polttoaineiden varastointi maan päällä
f) Kivi- ja ruskohiilen teollinen puristetuotanto
g) Radioaktiivisen jätteen käsittely- ja varastointilaitokset (jollei niitä ole
mainittu liitteessä I)
h) Vesivoimalaitokset
i) Tuulivoimalat
4.Metalliteollisuus
a) Laitokset,joissavalmistetaanraakarautaataiterästä(alku-taijalostussu-
latus) mukaan lukien jatkuva valu
b) Laitokset, joissa prosessoidaan rautametalleja:
i) kuumavalssaamot
ii) pajat ja takomot
iii) suojaavien kuumapinnoitteiden teko
c) Rautametallisulatot
d) Laitokset, joissa sulatetaan ja myös seostetaan ei-rautametalleja, ei
kuitenkaan jalometalleja, mutta mukaan lukien regeneroidut tuotteet(jalostus, sulattovalu ja niin edelleen)
e) Metallien ja muovimateriaalien pintakäsittelylaitokset, joissa käytetään
elektrolyysiä tai kemiallista prosessia
f) Moottoriajoneuvojenvalmistusjakokoonpanosekämoottoriajoneuvojen
moottorien valmistus
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 11
▼M1
g) Telakat
h) Lentokoneiden valmistus- ja korjauslaitokset
i) Rautatiekaluston valmistusj) Räjäytysliittäminen
k) Metallimalmien pasutus- ja sintrauslaitokset.
5.Mineraaliteollisuus
a) Koksausuunit (kivihiilen pyrolyysi)
b) Sementtitehtaat
c) Laitokset, joissa tuotetaan asbestia ja valmistetaan asbestipohjaisia tuot-
teita (muut kuin liitteessä I mainitut)
d) Laitokset, joissa valmistetaan lasia tai lasivillaa
e) Laitokset,joissasulatetaanmineraaleja,mukaanlukienmineraalikuitujen
valmistus
f) Keraamistentuotteidenvalmistuspolttamalla,erityisestikattotiilet,tiilet,
tulenkestävät tiilet, laatat, kivitavara tai posliini.
6.Kemianteollisuus (muut kuin liitteessä I mainitut)
a) Puolivalmisteiden käsittely ja kemikaalien tuotanto
b) Torjunta-aineiden, farmaseuttisten tuotteiden, maalien ja lakkojen sekä
elastomeerien ja peroksidien tuotanto
c) Öljynsekäpetrokemiallistenjamuidenkemiallistentuotteidenvarastoin-
tirakenteet.
7.Elintarviketeollisuus
a) Kasvi- ja eläinöljyjen ja -rasvojen valmistus
b) Eläin- ja kasvituotteiden pakkaaminen ja purkittaminen
c) Me ĳerituotteiden valmistus
d) Oluenpano ja mallastus
e) Sokerileipomotuotteiden ja siirapin valmistus
f) Teurastamot
g) Teollinen tärkkelyksen valmistush) Kalajauho- ja kalaöljytehtaat
i) Sokeritehtaat.
8.Tekstiili-, nahka-, puu- ja paperiteollisuus
a) Paperi- ja kartonkitehtaat (muut kuin liitteessä I mainitut)
b) Kuitujen tai tekstiilien esikäsittely- (kuten pesu, valkaisu ja merserointi)
tai värjäyslaitokset
c) Vuotien ja nahkojen parkituslaitokset
d) Selluloosan jalostus- ja tuotantolaitokset.
9.Kumiteollisuus
Elastomeeripohjaisten tuotteiden valmistus ja käsittely
10.Perusrakennehankkeet
a) Teollisuusaluerakentaminen
b) Kaupunkirakentaminen mukaan lukien ostoskeskusten ja paikoitusalu-
eiden rakentaminen
c) Rautateiden ja yhdistettyjen kuljetusten uudelleenlastauksessa tarvitta-
vien laitteiden sekä yhdistettyjen kuljetusten väli- tai pääteasemienrakentaminen (muut kuin liitteessä I mainitut)
d) Lentokenttien rakentaminen (muut kuin liitteessä I mainitut)
e) Teiden, satamien — mukaan lukien kalasatamat — ja satamalaitteiden
rakentaminen (muut kuin liitteessä I mainitut)
f) Sisävesiväylän(muutkuinliitteessäImainitut)rakentaminensekäkana-
vointi- ja tulvasuojelurakenteet
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 12
▼M1
g) Padot ja muut laitokset veden patoamista tai pitkäaikaista varastoimista
varten (muut kuin liitteessä I mainitut)
h) Raitiotiet, maan pinnalla tai maan alla kulkevat radat, ilmaradat tai
vastaavaterikoisradat,joitakäytetäänyksinomaantaipääasiassamatkus-tajaliikenteeseen
i) Öljy- ja kaasuputket (muut kuin liitteessä I mainitut)j) Veden kaukosiirtoon tarkoitetut johdot
k) Eroosion estämiseksi rannikolle tehdyt rakenteet ja vesirakennustyöt,
joilla rannikkoa voidaan muuttaa rakentamalla esimerkiksi penkereitä,aallonmurtajia,rantapatojajamuitatulvimisentorjumiseksitarkoitettujatöitä, lukuun ottamatta tällaisten rakenteiden ylläpito- ja jälleenraken-nustöitä
l) Pohjavedenottamottaitekopohjavedenmuodostamisjärjestelmät,joitaei
ole mainittu liitteessä I
m) Laitokset vesivarojen siirtämiseksi vesistöalueelta toiselle ja joita ei ole
mainittu liitteessä I
11.Muut hankkeet
a) Moottoriajoneuvojen pysyvät kilpa- ja koeradat
b) Jätteidenkäsittelylaitokset (muut kuin liitteessä I mainitut)
c) Jäteveden puhdistamot (muut kuin liitteessä I mainitut)
d) Lietteen läjitysalueet
e) Romuraudan varastointi, mukaan lukien romuautot
f) Moottorien, turbiinien ja reaktoreiden koestuspenkit
g) Keinotekoisten mineraalikuitujen valmistuslaitokseth) Räjähdysaineiden regenerointi- tai tuhoamislaitokset
i) Teurastamot (laitokset, joissa käsitellään raatoja)
12.Matkailu ja vapaa-aika
a) Laskettelurinteet, hiihtohissit, köysiradat ja vastaavat rakenteet
b) Huvivenesatamat
c) Kaupunkialueidenulkopuolellas ĳaitsevatlomakylätjahotellikompleksit
sekä vastaavat rakennukset
d) Pysyvät leirintä- ja asuntovaunualueet
e) Huvipuistot.
13. — KaikkimuutoksettailaajennuksetliitteessäItailiitteessäIImainittuihin
sellaisiin hankkeisiin, joille on jo myönnetty lupa, jotka on jo toteutettutai joita parhaillaan toteutetaan, jos muutoksesta tai laajennuksesta voiolla merkittävää haittaa ympäristölle.
— Liitteessä I mainitut hankkeet, jos niiden tarkoituksena on yksinomaan
tai pääasiassa uusien menetelmien tai tuotteiden kehittäminen ja testaa-minen, ja jotka eivät kestä kahta vuotta kauemmin.
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 13
▼M1
LIITE III
ARVIOINTIPERUSTEET, JOIHIN VIITATAAN 4 ARTIKLAN 3
KOHDASSA
1.Hankkeiden ominaisuudet
Hankkeiden ominaisuuksia on arvioitava ottaen huomioon erityisesti
— hankkeen koko
— yhteisvaikutus muiden hankkeiden kanssa— luonnonvarojen käyttö— jätteiden muodostuminen— pilaantuminen ja haitat— onnettomuuksien riski ottaen erityisesti huomioon käytössä olevat aineet
tai tekniikat.
2.Hankkeiden s ĳainti
Hankkeiden vaikutusalueella olevan ympäristön herkkyyttä on tarkistettava
ottaen huomioon erityisesti
— nykyinen maankäyttö
— alueen luonnonvarojen suhteellinen runsaus, laatu ja uudistumiskyky— luonnon sietokyky, ottaen erityisesti huomioon seuraavat alueet
a) kosteikot
b) rannikkoalueet
c) vuoristo- ja metsäalueet
d) kansallis- ja luonnonpuistot
e) jäsenvaltioiden lainsäädännössä luokitellut tai suojellut alueet, jäsen-
valtioiden direktiivin 79/409/ETY ja 92/43/ETY perusteella määritte-lemät erityiset suojelualueet
f) alueet, joilla yhteisön lainsäädännössä vahvistetut ympäristön laaatus-
tandardit on jo ylitetty
g) tiheään asutetut alueeth) historiallisesti, kulttuurisesti tai arkeologisesti merkittävät alueet.
3.Mahdolliset vaikutukset
Hankkeiden mahdollisten vaikutusten merkitystä on tarkasteltava edelläole-
vissa 1 ja 2 kohdissa määriteltyjen kriteerien perusteella ja ottaen huomioonerityisesti
— vaikutuksen laajuus (maantieteellisen alueen ja vaikutuksen kohteena
olevan väestön koko)
— rajojen yli ulottuva vaikutus— vaikutuksen voimakkuus ja moninaisuus— vaikutuksen todennäköisyys— vaikutuksen kesto, taajuus ja palautuvuus.
1985L0337 — FI — 03.04.1997 — 001.001 — 14
▼M1
LIITE IV
TIEDOT, JOITA TARKOITETAAN 5 ARTIKLAN 1 KOHDASSA
1. Hankkeen kuvaus, johon sisältyy erityisesti:
— koko hankkeen fyysisten ominaisuuksien kuvaus ja maankäyttötarve
rakennus- ja toimintavaiheessa;
— tuotantoprosessien pääasiallisten ominaisuuksien kuvaus, esimerkiksi
käytettävien materiaalien luonne ja määrä;
— ehdotetunhankkeentoiminnastaaiheutuvienjätteidenjapäästöjenlaadun
ja määrän arvio (veden, ilman ja maaperän pilaantuminen, meluhaitat,tärinä, valo, kuumuus, säteily jne.).
2. Pääpiirteinenesityshankkeestavastaavanselvittämistäpääasiallisistatoimen-
pidevaihtoehdoistasekäselvitysvalintaanjohtaneistasyistä,ottaenhuomioonympäristövaikutukset.
3. Kuvaus ehdotetun hankkeen todennäköisten merkittävien vaikutusten
kohteena olevan ympäristön tilasta, mukaan lukien erityisesti väestöä, eläi-mistöä,kasvistoa,maaperää,vettä,ilmaajailmastoakoskevattek ĳät,aineel-
lisetarvotkutenarkkitehtoninenjakulttuurinenperintö,maisemasekäedellämainittujen tek ĳöiden keskinäiset vaikutussuhteet.
4. Kuvaus(
1)ehdotetunhankkeentodennäköisestimerkittävistäympäristövaiku-
tuksista, jotka johtavat:
— itse hankkeesta;
— luonnonvarojen käytöstä;— pilaantumistaaiheuttavistapäästöistä,haittojensynnystäjajätteidenhävit-
tämisestä,
ja hankkeesta vastaavan kuvaus ympäristövaikutusten arviointiin käytetyistä
ennustamismenetelmistä.
5. Kuvaustoimenpiteistä,joidentarkoituksenaonestää,vähentääjajosmahdol-
lista poistaa merkittävät haitalliset ympäristövaikutukset.
6. Yleistajuinen yhteenveto edellä mainituista tiedoista.7. Kuvaushankkeestavastaavanhavaitsemistavaikeuksista,jotkaovatliittyneet
vaadittavien tietojen kokoamiseen (tekniset puutteet tai tietämyksen puute).
(1) Kuvauksen olisi käsitettävä paitsi hankkeen suorat vaikutukset, myös epäsuorat, tois-
sĳaiset, kasautuvat, lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin pysyvät ja väliaikaiset,
myönteiset ja kielteiset vaikutukset.