2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 2002/55/EY,
annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002,
vihannesten siementen pitämisestä kaupan
(EYVL L 193, 20.7.2002, s. 33)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Neuvoston direktiivi 2003/61/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003 L 165 23 3.7.2003
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2002/55/EY,
annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002,
vihannesten siementen pitämisestä kaupan
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 37 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (
1),
on kuullut talous- ja sosialikomiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Vihannesten siementen pitämisestä kaupan 29 päivänä syyskuuta
1970 annettua neuvoston direktiiviä 70/458/ETY (2) on muutettu
useita kertoja ja huomattavilta osin (3). Sen vuoksi mainittu
direktiivi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava.
(2) Vihannesten siementen tuotannolla on tärkeä asema yhteisönmaataloudessa.
(3) Vihannesten viljelyssä tyydyttävät tulokset riippuvat paljon sopi-vien siementen käytöstä.
(4) Yhteisössä saavutetaan vihannesten viljelyssä parempi tuotta-vuus, jos jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisia jamahdollisimman tiukkoja sääntöjä niiden lajikkeiden valikoin-nissa, jotka hyväksytään pidettäviksi kaupan.
(5) On tarpeellista laatia vihanneslajien yleinen lajikeluettelo. Tämä
luettelo voidaan laatia ainoastaan kansallisten luetteloiden perus-
teella.
(6) Sen vuoksi jokaisen jäsenvaltion olisi laadittava yksi tai usempiakansallisia luetteloita niistä lajikkeista, jotka on hyväksyttyvarmennettaviksi, tarkastettaviksi ja pidettäviksi kaupan niidenalueella.
(7) Nämä luettelot on laadittava yhdenmukaisten sääntöjen mukai-sesti, jotta hyväksytyt lajikkeet olisivat erotettavia, pysyviä jariittävän yhtenäisiä.
(8) Tietyt lajikkeiden kansallista hyväksymistä koskevat säännökset
olisi mukautettava voimassa oleviin kansainvälisiin sääntöihin.
(9) Lajikkeen hyväksymiseksi suoritettavia tarkastuksia varten onvahvistettava huomattava määrä yhdenmukaisia perusteita ja
vähimmäisedellytyksiä.
(10) Lajikkeen hyväksymisen voimassaoloaikaan, hyväksymisenepäämisen perusteisiin ja lajikkeen ylläpitoon liittyvätsäännökset on yhdenmukaistettava ja jäsenvaltioiden olisi ilmoi-tettava toisilleen lajikkeiden hyväksymisistä ja niille annettujenhyväksymisten peruuttamisista.
(11) On suotavaa laatia lajikenimien sopivuutta ja jäsenvaltioiden
välistä tietojenvaihtoa koskevat säännöt.
(12) Lajikkeiden yleisessä luettelossa mainittujen lajikkeiden sieme-nien kaupan pitämistä yhteisössä ei saa rajoittaa lajikkeeseen
liittyvästä syystä.
(13) Jäsenvaltioiden olisi voitava esittää lajiketta koskevia huomau-tuksia.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 2
(1) Lausunto annettu 9. huhtikuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).
(2) EYVL L 225, 12.10.1970. s. 7, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 98/96/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 27).
(3) Ks. liitteessä VI oleva A osa.
▼B
(14) Komission olisi varmistettava hyväksyttyjen lajikkeiden yleisen
luettelon julkaiseminen Euroopan yhteisöjen virallisessa
lehdessä C-sarjassa.
(15) Olisi säädettävä kolmansissa maissa suoritettujen lajikkeiden
tutkimusten ja tarkastusten vastaavuuden tunnustamisesta.
(16) Tieteellinen ja tekninen kehitys on tehnyt nyttemmin mahdolli-seksi käyttää jalostuksessa geneettistä muuntelua. Tämän vuoksi
jäsenvaltioiden on päätettäessä geneettisesti muunnettujen orga-
nismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 23päivänä huhtikuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/220/ETY (
1) tarkoitetulla tavalla geneettisesti muunnettujen lajik-
keiden hyväksymisestä otettava huomioon kaikki riskit, jotka
liittyvät niiden tarkoitukselliseen vapauttamiseen ympäristöön.
Lisäksi olisi vahvistettava edellytykset, joiden mukaisesti nämägeneettisesti muunnetut lajikkeet hyväksytään.
(17) Uuselintarvikkeiden ja uusien elintarvikeainesosien kaupanpitämistä säännellään yhteisön tasolla uuselintarvikkeista ja elin-tarvikkeiden uusista ainesosista annetulla Euroopan parlamentin
ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 258/97 (
2). Sen vuoksi on
asianmukaista, että jäsenvaltiot ottavat huomioon kaikki elintar-vikkeista aiheutuvat terveysriskit, kun ne päättävät lajikkeidenhyväksymisestä. Lisäksi olisi luotava edellytykset, joiden mukai-sesti nämä lajikkeet hyväksytään.
(18) Tieteen ja tekniikan kehitys huomioon ottaen olisi laadittava
kemiallisesti käsiteltyjen siementen ja lisäysaineiston hyväksy-
mistä koskevat säännöt.
(19) Vihannesten siemeniä saa yleensä pitää kaupan ainoastaan, josne on varmentamissääntöjen mukaisesti virallisesti tarkastettu javarmennettu perussiemeniksi tai varmennetuiksi siemeniksi.
Tietyissä erityisissä olosuhteissa on oltava mahdollista pitää
kaupan perussiemeniä, aikaisemmasta sukupolvesta peräisinolevia jalostettuja siemeniä ja raakasiemeniä.
(20) Tiettyjen vihanneslajien osalta on mahdotonta pitää kaupanainoastaan varmennettuja siemeniä. Sen vuoksi olisi hyväk-syttävä selaisten tarkastettujen, lajikkeeltaan tunnistettavien ja
puhtaiden vakiosiementen pitäminen kaupan, joiden mainitut
ominaisuudet on tarkastettu ainoastaan yhdessä virallisessa pisto-kokein pellolla tehdyssä jälkitarkastuksessa.
(21) Vihannesten siementen laadun parantamiseksi yhteisössä onsäädettävä erityisistä vähimmäispuhtauteen ja itävyyteen liitty-
vistä edellytyksistä.
(22) Siementen tunnistettavuuden varmistamiseksi on laadittava
yhteisön säännöt pakkauksista, näytteenotosta, sulkemisesta jamerkinnöistä. Olisi säädettävä myös varmennettujen siementenvirallisista ennakkotarkastuksista ja vahvistettava vakiosiemeniäja varmennettuja siemeniä pienpakkauksissa kaupan pitävän
vastuuhenkilön velvoitteet.
(23) Olisi laadittava säännöt kemiallisesti käsiteltyjen sekä luonnon-
mukaiseen viljelyyn soveltuvien siementen pitämiselle kaupansekä sellaiset säännöt niiden kasvien geenivarojen säilyttämi-selle, joiden avulla voidaan turvata geneettisen köyhtymisen
uhkaamien lajikkeiden säilyminen kasvupaikoilla ( in situ ).
(24) Poikkeusten on oltava sallittuja tietyissä olosuhteissa, tämän
kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 14 artiklan sovel-tamista. Näitä poikkeuksia noudattavien jäsenvaltioiden onannettava toisilleen vastavuoroista hallinnollista apua tarkas-tusten osalta.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 3
(1) EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15, direktiivi on kumottu Euroopan parlamentin
ja neuvoston direktiivillä 2001/18/EY (EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1).
(2) EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1.
▼B
(25) Jäsenvaltioiden on säädettävä tarkoituksenmukaisista tarkastusta
koskevista säännöistä taatakseen, että sinä aikana, jona siemeniä
pidetään kaupan, noudatetaan sekä siementen laatua koskeviaedellytyksiä että niiden tunnistettavuuden varmentaviasäännöksiä.
(26) Rajoittamatta perustamissopimuksen 30 artiklan soveltamistanäitä edellytyksiä täyttäviä siemeniä eivät koske muut kuinyhteisön säännöissä säädetyt rajoitukset kaupan pitämisestä.
(27) On tarpeen tietyin edellytyksin varmentaa jäsenvaltiossa varmen-netuista perussiemenistä toisessa maassa lisätyt siemenet jakyseisessä jäsenvaltiossa lisätyt siemenet.
(28) Olisi säädettävä, että kolmansissa maissa korjattuja vihannestensiemeniä saa pitää kaupan yhteisössä ainoastaan, jos niille anne-taan samat takeet kuin yhteisössä virallisesti varmennetuille taiyhteisön sääntöjen mukaisille vakiosiemeninä kaupan pidettävillesiemenille.
(29) Jos eri luokkiin kuuluvien varmennettujen siementen tai vakio-siementen hankinnassa on vaikeuksia, olisi väliaikaisestihyväksyttävä sellaisten luokkien siemeniä, joihin sovelletaanväljempiä vaatimuksia, sekä sellaisten lajikkeiden siemeniä,
jotka eivät ole yleisessä lajikeluettelossa eivätkä kansallisessa
lajikeluettelossa.
(30) Jäsenvaltioiden teknisten varmentamis- ja tarkastusmenetelmienyhdenmukaistamiseksi ja jotta olisi mahdollista verrata
yhteisössä varmennettuja siemeniä kolmansista maista lähtöisin
oleviin siemeniin, jäsenvaltioihin on suotavaa perustaa yhteisönvertailukokeita, jotta tiettyjen ”perussiementen” luokkaan kuulu-vien lajikkeiden siemenille sekä ”varmennettujen siementen” ja”vakiosiementen” luokkaan kuuluville siemenille voidaan suor-
ittaa vuosittainen jälkitarkastus.
(31) Yhteisön sääntöjä ei tulisi soveltaa sellaisiin siemeniin, jotka on
todistettavasti tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin.
(32) Tämän direktiivin soveltamisalaan olisi kuuluttava myös tiettyjälajeja, jotka voivat olla paitsi vihanneksia myös rehukasveja taiöljykasveja. Jos jonkin jäsenvaltion alueella ei tavallisesti kuiten-kaan tuoteta tai pidetä kaupan tiettyjen lajien siemeniä, tälle
jäsenvaltiolle olisi säädettävä mahdollisuus vapautua velvollisuu-
desta soveltaa direktiivin säännöksiä kyseisiin lajeihin.
(33) On suotavaa järjestää määräaikaisia kokeita, joiden tarkoituksenaon löytää aiempaa parempia vaihtoehtoja tiettyjen tämän direk-
tiivin säännösten korvaamiseksi.
(34) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpi-
teistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä
täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999
tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (1) mukaisesti.
(35) Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioita velvoittaviin määräai-
koihin, joiden kuluessa niiden on saatettava kansallisen
lainsäädäntönsä osaksi liitteessä VI olevassa B osassa mainitutdirektiivit,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan vihannesten siementen tuotantoon kaupan
pitämistä varten ja kaupan pitämiseen yhteisössä.
Tätä direktiiviä ei sovelleta sellaisiin vihannesten siemeniin, jotka on
todistettavasti tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 4
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.
▼B
2 artikla
1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) ”Kaupan pitämisellä”: siementen myyntiä, pitämistä myyntitarkoi-
tuksessa, tarjoamista myyntiin sekä siementen kaikenlaistaluovuttamista, toimittamista tai siirtoa kolmansille vastikettavastaan tai vastikkeetta kaupallisessa hyödyntämistarkoituksessa.
Kaupan pitämiseksi ei katsota siementen kauppaa, jonka tarkoituk-
sena ei ole lajikkeen kaupallinen hyödyntäminen, kuten seuraaviatoimia:
— siementen toimittamista virallisille koe- ja tarkastuslaitoksille,
— siementen toimittamista palvelujen tarjoajille käsiteltäväksi tai
pakattavaksi edellyttäen, että oikeus toimitettuun siemeneen eisiirry palvelujen tarjoajalle.
Kaupan pitämiseksi ei katsota siementen toimittamista tietyissä
olosuhteissa palvelujen tarjoajille teolliseen käyttöön tarkoitettujentiettyjen maatalouden raaka-aineiden tuottamiseksi tai siementenlisäämiseksi tähän tarkoitukseen edellyttäen, että oikeus täten
toimitettuihin siemeniin ja saatuun satoon ei siirry palvelujen
tarjoajalle. Siementen toimittajan on annettava varmentavalle vira-nomaiselle jäljennös palvelujen tarjoajan kanssa tehdynsopimuksen asiaankuuluvista osista ja sopimukseen on sisällyttävätoimitettujen siementen täyttämät voimassa olevat standardit jaedellytykset.
Tämän säännöksen soveltamisen edellytykset vahvistetaan 46
artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
b) ”Vihanneksilla”: maatalous- tai puutarhatuotannon seuraavia kasvi-
lajeja lukuun ottamatta koristekäyttöä:
Allium cepa L. Sipuli
Allium porrum L. Purjo
Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm. Maustekirveli
Apium graveolens L. Selleri
Asparagus officinalis L. Parsa
Beta vulgaris L. var.vulgaris Lehtimangoldi
Beta vulgaris L. var.conditiva
Alef.Punajuurikas
Brassica oleracea L. convar.
acephala (DC) Alef. var. sabellica
L.Lehtikaali
Brassica oleracea L. convar.
botrytis (L.) Alef. var. botrytis L.Kukkakaali
Brassica oleracea L. convar.
botrytis (L.) Alef. var. cymosa
Duch.Parsakaali
Brassica oleracea L. convar,oler-
acea var.gemmifera DC.Ruusukaali
Brassica oleracea L. convar.capi-
tata(L.) Alef. var. sabauda L.Kurttukaali (savoijinkaali)
Brassica oleracea L. convar.capi-
tata(L.) Alef. var. alba DC.Keräkaali
Brassica oleracea L. convar.capi-
tata(L.) Alef. var. rubra DC.Punakaali
Brassica oleracea L. convar.
acephala (DC.) Alef. var.
gonglodes L.Kyssäkaali
Brassica pekinensis (Lour.) Rupr. Kiinankaali2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 5
▼B
Brassica rapa L. var.rapa (Kevät, syys) nauris
Capsicum annuum L. Ruokapaprika
Cichorium endivia L. (Kähärä, silo) endiivi
Cichorium intybus L.(partim) Witloof-sikuri (salaattisi-
kuri), isolehtisikuri (italian-sikuri), teollisuussikuri
Citrullus lanatus (Thunb.)
Matsum. et NakaiVesimeloni
Cucumis melo L. Meloni
Cucumis sativus L. Kurkku
Cucurbita maxima Duchesne Jättikurpitsa
Cucurbita pepo L. Kurpitsa
Cynara cardunculus L. Artisokka
Daucus carota L. Porkkana
Foeniculum vulgare Miller Fenkolit
Lactuca sativa L. Salaatti
Lycopersicon lycopersicum (L.)
Karsten ex Farw.Tomaatti
Petroselinum crispum (Miller)
Nyman ex A. W. HillPersilja
Phaseolus coccineus L. Ruusupapu
Phaseolus vulgaris L. Tarhapapu
Pisum sativum L.(partim) Herne, paitsi peltoherne
Raphanus sativus L. Retikka ja retiisi
Scorzonera hispanica L. Mustajuuri
Solanum melongena L. Munakoiso
Spinacia oleracea L. Pinaatti
Valerianella locusta (L.) Laterr. Vuonankaali
Vicia faba L.(partim) Härkäpapu
c) ”Perussiemenillä”: siemeniä,
i) jotka on tuotettu lajikkeen haltijan tai jalostajan vastuulla
lajikkeen ylläpitosääntöjen mukaan;
ii) jotka on tarkoitettu ”varmennettujen siementen” luokkaan
kuuluvien siementen tuotantoon;
iii) jotka täyttävät liitteissä I ja II perussiemenille vahvistetut edel-
lytykset, jollei 22 artiklan säännöksistä muuta johdu; ja
iv) joiden osalta virallisessa tarkastuksessa on todettu, että edellä
tarkoitetut edellytykset on täytetty.
d) ”Varmennetuilla siemenillä”: siemeniä,
i) jotka polveutuvat suoraan perussiemenistä, tai jalostajan
pyynnöstä perussiemeniä yhtä sukupolvea aikaisemmistasiemenistä, jotka voivat täyttää tai ovat täyttäneet virallisessatarkastuksessa perussiemenille liitteissä I ja II vahvistetut edel-lytykset;
ii) jotka on tarkoitettu ennen kaikkea vihannesten tuotantoon;
iii) jotka täyttävät varmennetuille siemenille liitteissä I ja II
vahvistetut edellytykset, jollei 22 artiklan ensimmäisen kohdanb alakohdan säännöksistä muuta johdu;
iv) joista on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoi-
tetut edellytykset on täytetty; ja2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 6
▼B
v) joille on tehty pistokokein lajikkeen tunnistettavuutta ja
puhtautta koskeva virallinen jälkitarkastus.
e) ”Vakiosiemenillä”: siemeniä,
i) jotka ovat lajikkeeltaan riittävän tunnistettavia ja puhtaita;
ii) jotka on ennen muuta tarkoitettu vihannesten tuotantoon;
iii) jotka täyttävät liitteen II edellytykset; ja
iv) joille on tehty pistokokein lajikkeen tunnistettavuutta ja
puhtautta koskeva virallinen jälkitarkastus.
f) ”Virallisilla toimenpiteillä”: toimenpiteitä, joita toteuttavat:
i) jonkin valtion viranomaiset, tai
ii) jonkin valtion valvonnassa toimivat julkisoikeudelliset tai yksi-
tyisoikeudelliset oikeushenkilöt, tai
iii) valantehneet luonnolliset henkilöt sellaisten lisätehtävien
osalta, jotka myös kuuluvat valtion valvontaan,
sillä edellytyksellä, että ii ja iii alakohdassa tarkoitetut henkilöt
eivät saa henkilökohtaista etua kyseisistä toimenpiteistä.
g) ”EY-pienpakkauksilla”: pakkauksia, joiden sisältämien siementen
nettopaino on enintään:
i) 5 kg palkokasveilla;
ii) 500 g sipuleilla, maustekirvelillä, parsalla, lehtimangoldilla,
punajuurikkaalla, kevätnauriilla, syysnauriilla, vesimelonilla,jättikurpitsalla, kurpitsalla, porkkanalla, retiisillä ja retikalla,mustajuurella, pinaatilla sekä vuonankaalilla;
iii) 100 g kaikilla muilla vihanneslajeilla.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun lajiluetteloon
tehtävät muutokset hyväksytään 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun
menettelyn mukaisesti.
3. Lajikkeiden eri tyypit, mukaan lukien ainesosat, voidaan eritellä
ja määritellä noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että vihannesten siemeniä voidaan
varmentaa, tarkastaa vakiosiemeninä ja pitää kaupan ainoastaan, joslajike on virallisesti hyväksytty vähintään yhdessä jäsenvaltiossa.
2. Jäsenvaltioiden on laadittava yksi tai useampi luettelo sellaisista
lajikkeista, jotka on virallisesti hyväksytty varmennettaviksi, tarkastet-taviksi vakiosiemeninä ja pidettäviksi kaupan niiden alueella. Luettelotjaetaan alakohtiin:
a) lajikkeet, joiden siemenet voidaan joko varmentaa ”perussiemeninä”
tai ”varmennettuina siemeninä” taikka tarkastaa ”vakiosiemeninä”;
ja
b) lajikkeet, joiden siemenet voidaan tarkastaa ainoastaan vakiosie-
meninä.
Jokaisella on oikeus tutustua luetteloihin.3. Vihanneslajien yleinen lajikeluettelo laaditaan jäsenvaltioiden
kansallisten luetteloiden perusteella 16 ja 17 artiklan säännösten mukai-
sesti.
4. Jäsenvaltiot voivat säätää, että jonkin lajikkeen hyväksyminen
yleiseen luetteloon tai jonkin toisen jäsenvaltion luetteloon vastaakyseisen jäsenvaltion luetteloon hyväksymistä. Tässä tapauksessa jäsen-valtio on vapautettu 7 artiklassa, 9 artiklan 4 kohdassa ja 10 artiklan2—5 kohdassa säädetyistä velvoitteista.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että lajike hyväksytään
ainoastaan, jos se on erotetava, pysyvä ja riittävän yhtenäinen.
Teollisuussikurin osalta lajikkeen on oltava viljelyn ja käytön kannalta
riittävän arvokas.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 7
▼B
2. Direktiivin 90/220/ETY 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut
geneettisesti muunnetut lajikkeet hyväksytään ainoastaan siinä tapauk-sessa, että on toteutettu kaikki tarpeelliset toimenpiteet niiden ihmisten
terveydelle ja ympäristölle aiheuttamien riskien välttämiseksi.
3. Jos kasvilajikkeesta saatuja siemeniä kuitenkin aiotaan käyttää
asetuksen (EY) N:o 258/97 soveltamisalaan kuuluvana elintarvikkeena
tai elintarvikkeen ainesosana; tällainen elintarvike tai elintarvikkeenainesosa ei saa:
— aiheuttaa vaaraa kuluttajalle,
— harhauttaa kuluttajaa,
— siinä määrin erota niistä elintarvikkeista ja elintarvikkeiden aineso-
sista, jotka niillä on tarkoitus korvata, että niiden tavanomainen
käyttö aiheuttaisi ravitsemuksellista haittaa kuluttajalle.
4. Kavien geenivarojen suojelemiseksi 44 artiklan 2 kohdassa tarkoi-
tetulla tavalla jäsenvaltiot voivat poiketa 1 kohdan ensimmäisessä
alakohdassa mainituista hyväksymisperusteista, jos 46 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen on 44 artiklan 2 kohdassatarkoitettua menettelyä noudattaen on 44 artiklan 3 kohdan säännöksethuomioiden vahvistettu erityisiä edellytyksiä.
5 artikla
1. Lajike on erotettava riippumatta siitä, onko lajikkeen syntymiseen
johtanut alkuperäinen vaihtelu ollut keinotekoista tai luonnollista, jos sevoidaan yhden tai useamman lajikkeen merkittävän ominaisuudenperusteella selvästi erottaa muista kaikista yhteisössä tunnetuista lajik-keista.
Ominaisuudet on voitava tunnistaa ja määritellä tarkasti.Yhteisössä tunnetuksi lajikkeeksi katsotaan lajike joka, silloin kun sen
hyväksymistä koskeva hakemus on jätetty asianmukaisesti arvioita-vaksi:
— on joko vihanneslajien tai viljelykasvilajien yleisessä lajikeluette-
lossa,
— tai, jos sitä ei ole mainituissa luetteloissa, se on hyväksytty tai sille
on haettu hyväksymistä kyseisessä jäsenvaltiossa tai toisessa jäsen-valtiossa joko varmentamista ja kaupan pitämistä varten tai muita
maita koskevaa varmentamista tai vakiosiemeneksi tarkastamista
varten,
paitsi jos edellä tarkoitetut edellytykset eivät enää täyty kaikissa asia-
nomaisissa jäsenvaltioissa ennen hakemuksessa arvioitavaksi jätetynlajikkeen hyväksymisestä päättämistä.
2. Lajike on pysyvä, jos se peräkkäisten lisäysten jälkeen tai
jokaisen jakson lopulla, kun jalostaja on määritellyt erityisen lisäys-jakson, pysyy määriteltyjen olennaisten ominaisuuksiensa mukaisena.
3. Lajike on riittävän yhtenäinen, jos siihen kuuluvat kasvit, lukuun
ottamatta harvinaisia muunnoksia, ovat kasvien lisäysjärjestelmänerityispiirteet huomioon ottaen samanlaisia tai geneettisesti tunnistet-tavia tätä varten huomioon otettujen ominaisuuksien osalta.
6 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että muista jäsenvaltioista lähtöisin
oleviin lajikkeisiin sovelletaan erityisesti hyväksymismenettelyssäsamoja edellytyksiä kuin kansallisiin lajikkeisiin.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lajikkeiden hyväksyminen
perustuu virallisten kokeiden tuloksiin, erityisesti viljelykokeisiin, jotka
kattavat lajikkeen kuvaukseen riittävän määrän ominaisuuksia. Ominai-suuksien toteamiseksi käytettävien menetelmien on oltava täsmällisiä jaluotettavia. Erotettavuuden osoittamiseksi on viljelykokeissa oltavamukana ainakin saatavilla olevia 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetullatavalla yhteisössä tunnettuja vastaavia lajikkeita. Sovellettaessa 92002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 8
▼B
artiklaa on oltava mukana myös muita saatavilla olevia vastaavia lajik-
keita. Niiden lajikkeiden osalta, joiden siemeniä ei voida tarkastaavakiosiemeninä, voidaan ottaa huomioon epävirallisten tutkimusten
tulokset ja viljelyn aikana kerätyt käytännön tiedot virallisen kokeen
tulosten osalta.
Noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan
kuitenkin päättää, että määritetyistä päivämääristä alkaen tiettyjenvihanneslajien lajikkeita hyväksytään ainoastaan virallisten tarkastustenperusteella.
2. Noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä on
vahvistettava tieteellisen ja teknisen tietämyksen perusteella:
a) ne ominaisuudet, jotka kokeiden on vähintään katettava eri lajien
osalta;
b) kokeiden suorittamista koskevat vähimmäisedellytykset.
3. Kun genealogisten ainesosien koe on tarpeen hybridien ja keino-
tekoisten lajikkeiden tutkimiseksi, jäsenvaltioiden on huolehdittava, ettäkyseisen kokeen tulokset ja genealogisten ainesosien kuvaus jalostajan
pyynnöstä pidetään luottamuksellisina.
4. a) Jos on kyse 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta geneettisesti
muunnetusta lajikkeesta, on suoritetava direktiivissä 90/220/ETY
säädettyä ympäristöriskien arviointia vastaava arviointi.
b) Menettelyt, joilla varmistetaan, että ympäristöriskien arviointi ja
muut asiaan kuuluvat seikat vastaavat direktiivissä 90/220/ETYsäädettyjä, vahvistetaan komission ehdotuksesta neuvostonasetuksessa, joka pohjautuu Euroopan yhteisön perustamissopi-
muksessa olevaan asianmukaiseen oikeusperustaan. Ennen tämän
asetuksen voimaantuloa voidaan geneettisesti muunnettuja lajik-keita hyväksyä sisällytettäviksi kansalliseen luetteloon vasta senjälkeen, kun ne on direktiivin 90/220/ETY mukaisesti hyväksyttykaupan pidettäviksi.
c) Direktiivin 90/220/ETY 11—18 artiklaa ei b alakohdassa tarkoi-
tetun asetuksen voimaantulon jälkeen enää sovelleta geneettisesti
muunnettuihin lajikkeisiin.
d) Ympäristöriskien arvioinnin toteutuksen tekniset ja tieteelliset
yksityiskohdat vahvistetaan 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuamenettelyä noudattaen.
5. a) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän kohdan mukaisesti
käytettäväksi tarkoitettu lajike hyväksytään ainoastaan, jos:
— elintarvike tai elintarvikkeen ainesosa on jo hyväksytty
asetuksen (EY) N:o 258/97 nojalla, tai
— asetuksessa (EY) N:o 258/97 tarkoitetut lupapäätökset
tehdään 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
noudattaen.
b) Edellä a alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetussa
tapauksessa on otettava huomioon 4 artiklan 5 kohdassa säädetytperusteet ja asetuksessa (EY) N:o 258/97 säädetyt arviointiper-iaatteet.
c) Tässä b alakohdassa säädettyjen toimenpiteiden täytäntöönpa-
noon liittyvät tekniset ja tieteelliset yksityiskohdat vahvistetaan
46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
8 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että hakijan on lajikkeen hyväksymistä
koskevaa hakemusta jättäessään ilmoitettava, onko kyseiselle lajik-
keelle jo haettu hyväksymistä toisessa jäsenvaltiossa, mikä jäsenvaltio
on kyseessä ja onko hyväksyminen annettu.
9 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava alueellaan hyväksyttyjen lajik-
keiden luettelon ja maassaan ylläpidosta vastaavan henkilön taivastaavien henkilöiden nimien virallisesta julkaisemisesta. Kun usea2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 9
▼B
henkilö on vastuussa lajikkeen ylläpidosta, nimien julkaiseminen ei ole
välttämätöntä. Jos nimiä ei ole julkaistu, luettelossa on ilmoitettavaviranomainen, jolla on ylläpidosta vastaavien henkilöiden nimiluettelo.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että lajikkeella on sitä hyväksyt-
täessä mahdollisuuksien mukaan sama nimi kaikissa jäsenvaltioissa.
Jos tiedetään, että jonkin lajikkeen siemeniä ja lisäysaineistoa pidetään
kaupan toisessa maassa eri nimellä, myös tämä nimi on ilmoitettavaluettelossa.
Jäljempänä 12 artiklan 3 kohdan toisen ja kolmannen alakohdan mukai-
sesti virallisesti hyväksytyistä lajikkeista johdettujen ja yhdessä taiuseammassa jäsenvaltiossa kyseisessä säännöksessä tarkoitettujen viral-listen toimenpiteiden mukaisesti hyväksyttyjen lajikkeiden osalta
voidaan noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä
päättää, että kaikkien hyväksymisen antaneiden jäsenvaltioiden onvarmistettava, että lajikkeilla on saman menettelyn mukaisesti vahvis-tetut ja edellä olevien periaatteiden mukaiset nimet.
3. Ottaen huomioon saatavilla olevat tiedot on jäsenvaltioiden myös
varmistettava, että lajikkeesta, joka ei ole selvästi erotettavissa:
— lajikkeesta, joka aiemmin on hyväksytty kyseisessä jäsenvaltiossa
tai toisessa jäsenvaltiossa, taikka
— toisesta lajikkeesta, joka on arvioitu erotettavuutensa, pysyvyytensä
tai yhtenäisyytensä osalta tätä direktiiviä vastaavien sääntöjenmukaisesti ja joka kuitenkaan ei ole 5 artiklan 1 kohdassa tarkoi-tettu yhteisössä tunnettu lajike,
käytetään tämän lajikkeen nimeä. Tätä säännöstä ei sovelleta, jos
kyseinen nimi voi lajikkeen osalta johtaa harhaan tai aiheuttaa sekaan-
nusta tai lajikkeiden nimiä koskevat muut kyseisen jäsenvaltion
säännökset estävät nimen käytön taikka kolmannen oikeudet estävätnimen vapaan käytön kyseisen lajikkeen yhteydessä.
4. Jäsenvaltioiden on laadittava jokaisesta hyväksytystä lajikkeesta
asiakirja, jossa on lajikkeen kuvaus ja selkeä yhteenveto kaikista niistäseikoista, joihin hyväksyminen perustuu. Lajikkeiden kuvaus koskeeniitä kasveja, jotka tuotetaan suoraan ”varmennettujen siementen” tai
”vakiosiementen” luokkiin kuuluvista siemenistä.
5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hyväksytyt geneettisesti
muunnetut lajikkeet osoitetaan selvästi sellaisiksi lajikeluetteloissa.Niiden on lisäksi varmistetava, että tällaisia lajikkeita kaupan pitäväthenkilöt osoittavat myyntiluetteloissaan selvästi, että lajike on geneetti-sesti muunnettu.
6. Lajikenimen sopivuuden osalta sovelletaan yhteisön kasvinjalosta-
janoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 2100/94 63 artikla (
1).
Täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt lajikenimien sopi-
vuuden osalta voidaan hyväksyä 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitetunmenettelyn mukaisesti.
10 artikla
1. Kaikista lajikkeen hyväksymiseksi tehdyistä hakemuksista tai
niiden peruuttamisista, kaikista lajikeluetteloon hyväksytyistä lajik-keista sekä kaikista luetteloon tehtävistä muutoksista on ilmoitettavamuille jäsenvaltioille ja komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komis-
siolle jokaisesta uudesta hyväksytystä lajikkeesta lyhyt kuvaus sen
ominaisuuksista, joista ne ovat saaneet tiedon hyväksymismenettelyn
aikana. Jäsenvaltiot tiedottavat pyynnöstä myös ominaisuuksista, joidenavulla lajike voidaan erottaa toisista samanlaisista lajikkeista.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 10
(1) EYVL L 227, 1.9.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuk-
sella (EY) N:o 2506/95 (EYVL L 258, 28.10.1995, s. 3).
▼B
3. Jäsenvaltioiden on pidettävä muiden jäsenvaltioiden ja komission
saatavilla 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut asiakirjat niistä lajikkeista,jotka on hyväksytty tai joita ei enää hyväksytä. Näitä asiakirjoja
koskevat tiedot pidetään luottamuksellisena.
4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että hyväksymistä koskevat
asiakirjat saatetaan kaikkien sellaisten henkilöiden henkilökohtaiseen
ja yksinomaiseen käyttöön, jotka ovat osoittaneet, että heillä on siihenperusteltu syy. Näitä säännöksiä ei sovelleta, kun 7 artiklan 3 kohdannojalla tiedot on pidettävä luottamuksellisina.
5. Kun lajikkeen hyväksyminen evätään tai peruutetaan, kokeiden
tulokset on saatettava niiden henkilöiden käyttöön, joita päätös koskee.
11 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että hyväksyttyjä lajikkeita on
ylläpidettävä lajikkeiden ylläpitoa koskevien hyväksyttyjen menettely-tapojen mukaisesti.
2. Ylläpito on voitava aina tarkastaa lajikkeesta vastaavan henkilön
tai vastaavien henkilöiden tekemien muistiinpanojen perusteella.Näiden muistiinpanojen on ulotuttava myös kaikkien perussiemeniäaikaisempien sukupolvien tuotantoon.
3. Lajikkeesta vastaavalta henkilöltä voidaan pyytää näytteitä.
Näytteet voidaan tarvittaessa ottaa virallisesti.
4. Kun ylläpito toteutetaan muussa kuin lajikkeen hyväksyneessä
jäsenvaltiossa, on näiden jäsenvaltioiden avustettava toisiaan hallinnol-lisesti tarkastuksen osalta.
12 artikla
1. Hyväksyminen on voimassa kymmenennen hyväksymistä seur-
aavan kalenterivuoden loppuun. Entisen Saksan demokraattisentasavallan viranomaisten myöntämä lajikkeiden hyväksyminen onvoimassa ennen Saksan yhdistymistä hyväksytyille lajikkeille enintään10 kalenterivuoden ajan laskettuna siitä, kun ne on otettu Saksan 3
artiklan 1 kohdan mukaisesti laatimaan lajikeluetteloon.
2. Lajikkeen hyväksyminen voidaan uudistaa määrätyin väliajoin,
jos se on perusteltua viljelyn merkittävyyden vuoksi, tai jos laji olisi
säilytettävä kasvien geenivarojen suojelemiseksi ja edellyttäen, ettälajike yhä täyttää erotettavuutta, yhtenäisyyttä ja pysyvyyttä koskevattai 44 artiklan 2 ja 3 kohdassa määritetyt edellytykset. Lukuun otta-matta 44 artiklassa tarkoitettuja kasvien geenivaroja, uudistamistakoskevat hakemukset on jätettävä viimeistään kaksi vuotta ennen
hyväksymisen päättymistä.
3. Hyväksymisen voimassaoloa on jatkettava väliaikaisesti siihen
asti, kun uudistamisesta päätetään.
Ennen 1 päivää heinäkuuta 1972 hyväksyttyjen lajikkeiden osalta tai
ennen 1 päivää tammikuuta 1973 Tanskan, Irlannin ja Yhdistyneen
kuningaskunnan osalta 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittuaaikaa voidaan 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudat-taen yksittäisten lajikkeiden osalta pidentää enintään 30 päiväänkesäkuuta 1990 asti, jos ennen 1 päivää heinäkuuta 1982 yhteisössäon toteutettu virallisia toimenpiteitä, joilla varmistetaan niiden hyväk-
symisen uudistamiselle tai johdettujen lajikkeiden hyväksymiselle
säädettyjen edellytysten täyttyminen.
Kreikan, Espanjan ja Portugalin osalta tiettyjen asianomaisissa jäsen-
valtioissa ennen 1 päivää tammikuuta 1986 hyväksyttyjen lajikkeidenhyväksymisajan päättymisajaksi voidaan aisanomaisten jäsenvaltioidenpyynnöstä 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaenvahvistaa myös 30 päivä kesäkuuta 1990, ja kyseiset lajikkeet voidaansisällyttää toisessa alakohdassa tarkoitettuihin virallisiin toimenpiteisiin.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 11
▼B
13 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että selvitetään kaikki lajik-
keeksi hyväksymisen jälkeen ilmenevät epäilyt lajikkeen
erotettavuudesta tai sen hyväksymisen aikaisesta nimestä.
2. Kun lajikkeen hyväksymisen jälkeen todetaan, että 5 artiklassa
tarkoitettua lajikkeen erotettavuutta koskevaa edellytystä ei ollut
täytetty lajiketta hyväksyttäessä, hyväksyminen korvataan toisella
päätöksellä tai tarvittaessa kumotaan tämän direktiivin mukaisesti.
Jälkimmäisessä tapauksessa lajiketta ei enää alkuperäisestä hyväksy-
mispäivästä lukien katsota 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksiyhteisössä tunnetuksi lajikkeeksi.
3. Kun lajikkeen hyväksymisen jälkeen todetaan, että 9 artiklassa
tarkoitettu nimi ei ole ollut hyväksyttävä lajiketta hyväksyttäessä, onnimi mukautettava tämän direktiivin mukaiseksi. Jäsenvaltiot voivatväliaikaisesti salia aiemman nimen käytön lisänimenä. Yksityiskoh-taiset järjestelyt, joidenmukaisesti aiempaa nimeä voidaan käyttää
lisänimenä, vahvistetaan noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
menettelyä.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista koskevat säännöt voidaan
vahvistaa 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että lajikkeen hyväksyminen
peruutetaan,
a) jos kokeissa osoitetaan, että lajike ei enää ole erotettava, pysyvä tai
riittävän yhtenäinen;
b) jos lajikkeesta vastaava henkilö tai vastaavat henkilöt sitä pyytävät,
paitsi jos ylläpito taataan.
2. Jäsenvaltiot voivat peruuttaa lajikkeen hyväksymisen,
a) jos tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettuja lakeja,
asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ei noudateta,
b) jos hyväksymistä haettaessa tai koemenettelyn aikana on annettu
vääriä tai vilpillisiä tietoja niistä seikoista, joiden perusteella hyväk-syminen annetaan.
15 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että lajike poistetaan kansalli-
sesta luettelosta, jos kyseisen lajikkeen hyväksyminen on peruutettutai jos hyväksymisen voimassaoloaika on päättynyt.
2. Jäsenvaltioit voivat alueellaan sallia siementen varmentamisen,
vakiosiementen tarkastamisen ja siementen pitämisen kaupan enintäänhyväksymisen voimassaoloajan päättymisen jälkeisen kolmannenvuoden 30 päivään kesäkuuta asti.
Lajikkeiden osalta, jotka luetellaan 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti 17
artiklassa tarkoitetussa viljelykasvilajien yleisessä lajikeluettelossa, onkaikissa jäsenvaltioissa sovellettava kaupan pitämiseen sitä eri jäsenval-tioiden ensimmäisen alakohdan nojalla myöntämistä hyväksymisenmääräajoista, joka päättyy viimeisenä, jos kyseisen lajikkeen siemeniä
eivät koske lajiketta koskevat kaupan pitämisen rajoitukset.
3. Niiden lajikkeiden osalta, joiden hyväksyntä on uusittu 12 artiklan
3 kohdan mukaisesti, jäsenvaltiot voivat sallia ennen hyväksynnänuusimista käytetyt nimet 30 päivään kesäkuuta 1994 asti.
16 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin
säännösten tai tämän direktiivin periaatteita vastaavien periaatteidenmukaisesti hyväksyttyjen lajikkeiden siemeniä eivät koske 17 artiklassatarkoitetusta julkaisemisesta alkaen lajiketta koskevat rajoituksetkaupan pitämiselle.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 12
▼B
2. Jäsenvaltiolle voidaan hakemuksesta, joka käsitellään 46 artiklan
2 kohdan mukaisesti tai, jos on kyse geneettisesti muunnetusta lajik-keesta, 46 artiklan 3 kohdan mukaisesti, antaa lupa kieltää lajikkeen
käyttö koko alueellaan tai sen osalla tai määrätä asianmukaiset edelly-
tykset lajikkeen viljelylle ja, b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa,edellytykset lajikkeen viljelystä saatavien tuotteiden käytölle,
a) jos on osoitettu, että kyseisen lajikkeen viljely saattaisi kasvien
terveyden kannalta olla vahingoksi muiden lajikkeiden tai lajien
viljelylle; tai
b) jos on olemassa muita kuin edellä esitettyjä perusteltuja syitä tai
sellaisia syitä, joihin on viitattu 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa
menettelyssä, katsoa, että lajikkeesta aiheutuu vaara ihmisten tervey-delle ja ympäristölle.
17 artikla
Komissio julkaisee jäsenvaltioiden antamien tietojen mukaisesti ja heti
tiedot saatuaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä C-sarjassa
otsikolla ”Vihanneslajien yleinen lajikeluettelo” kaikki ne lajikkeet,joiden siemeniin ei 16 artiklan mukaisesti sovelleta lajiketta koskeviarajoituksia kaupan pitämiselle, sekä myös 9 artiklan 1 kohdassa tarkoi-tetut tiedot ylläpidosta vastaavasta henkilöstä tai vastaavista
henkilöistä. Julkaisussa on ilmoitettava ne jäsenvaltiot, jotka ovat
saaneet 16 artiklan 2 kohdan tai 18 artiklan mukaisen luvan.
Tässä julkaisussa on lueteltava ne lajikkeet, joihin määräaikaa sovelle-
taan 15 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Siinä on
ilmoitettava määräajan pituus ja tarvittaessa ne jäsenvaltiot, joissa
määräaikaa ei sovelleta.
Julkaistussa ilmoituksessa on selkeästi osoitettava ne lajikkeet, joita on
geneettisesti muunnettu.
18 artikla
Jos todetaan, että jonkin yleiseen lajikeluetteloon merkityn lajikkeen
viljely saattaisi jossakin jäsenvaltiossa vahingoittaa muiden lajikkeidentai lajien viljelyä kasvien terveyden osalta tai aiheuttaa vaaranympäristölle ja ihmisten terveydelle, voidaan tälle jäsenvaltiolle hake-muksesta 46 artiklan 2 kohdan tarkoitettua menettelyä noudattaen tai,
jos on kyse geneettisesti muunnetusta lajikkeesta, 46 artiklan 3
kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, antaa lupa kieltääkyseisen lajikkeen siementen ja lisäysaineiston pitäminen kaupan kokoalueellaan tai sen osalla. Jos on olemassa välitön vaara vahingollistenorganismien leviämisestä tai välitön vaara uhkaa ihmisten terveyttä tai
ympäristöä, asianomainen jäsenvaltio voi saattaa tämän kiellon
voimaan heti jätettyään hakemuksen, ja kielto on voimassa siihen asti,kun asiasta on lopullisesti päätetty. Päätös on tehtävä kolmenkuukauden kuluessa 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyänoudattaen tai, jos on kyse geneettisesti muunnetusta lajikkeesta, 46artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
19 artikla
Kun lajikkeen alunperin hyväksynyt jäsenvaltio ei enää hyväksy
kyseistä lajiketta, yksi tai useampi muu jäsenvaltio voi edelleen pitäälajikkeen hyväksymisen voimassa, jos hyväksymisen edellytykset siellä
yhä täyttyvät. Jos on kyse lajikkeesta, jonka osalta vaaditaan ylläpitoa,
on tämä ylläpito varmistettava.
20 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että teollisuussikurin siemeniä ei
saa pitää kaupan, ellei niitä ole virallisesti varmennettu ”perussieme-
niksi” tai ”varmennetuiksi siemeniksi”.
2. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että muiden vihanneslajien
siemeniä ei saa pitää kaupan, ellei niitä ole virallisesti varmennettu”perussiemeniksi” tai ”varmennetuiksi siemeniksi” tai elleivät ne olevakiosiemeniä.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 13
▼B
3. Kuitenkin voidaan noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
menettelyä säätää, että tiettyjen vihanneslajien siemeniä saadaan pitääkaupan määrätyistä päivämääristä alkaen ainoastaan, jos ne on viralli-
sesti varmennettu ”perussiemeniksi” tai ”varmennettuiksi siemeniksi”.
4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että siementen viralliset tarkas-
tukset suoritetaan käytössä olevien kansainvälisten menetelmienmukaisesti, jos tällaisia menetelmiä on.
21 artikla
Poiketen 20 artiklan 1 ja 2 kohdan säännöksistä jäsenvaltioiden on
säädettävä, että
— perussiemeniä aikaisemman sukupolven jalostettuja siemeniä, ja
— kunnostamista varten kaupan pidettyjä raakasiemeniä, jos näiden
siementen tunnistettavuus on taattu,
voidaan saattaa markkinoille.
22 artikla
Jäsenvaltiot saavat kuitenkin 20 artiklan säännöksistä poiketen sallia:
a) sellaisten perussiementen virallisen varmentamisen ja pitämisen
kaupan, jotka eivät täytä liitteessä II vahvistettuja itävyyttä koskeviaedellytyksiä. Tässä tapauksessa kaikki tarvittavat toimenpiteet on
toteutettava sen varmistamiseksi, että siementen toimittaja takaa
määritetyn itävyyden, joka toimittajan on ilmoitettava kaupanpitämistä varten erityisessä etiketissä, jossa on toimittajan nimi jaosoite sekä erän viitenumero;
b) siementen saatavuuden nopeuttamiseksi virallisen varmentamisen ja
pitämisen kaupan ensimmäiselle ostajalle asti sellaisten ”perussie-menten” ja ”varmennettujen siementen” luokkiin kuuluviensiementen osalta, joiden kohdalta ei ole saatettu päätökseen virallistatarkastusta, jonka tarkoituksena on valvoa liitteessä II vahvistettujaitävyyttä koskevien edellytysten täyttymistä. Varmentaminen anne-
taan ainoastaan esitettäessä siementen väliaikainen analyysiseloste
ja edellytyksellä, että ensimmäisen vastaanottajan nimi ja osoite onilmoitettu; kaikki tarvittavat toimenpiteet on toteutettava sen varmis-tamiseksi, että siementen toimittaja takaa väliaikaisella analyysillätodetun itävyyden; itävyys on ilmoitettava kaupan pitämistä vartenerityisessä etiketissä, jossa on siementen toimittajan nimi ja osoite
sekä erän viitenumero.
Näitä säännöksiä ei sovelleta kolmansista maista tuotuihin siemeniin
lukuun ottamatta 36 artiklassa säädettyä yhteisön ulkopuolella tapah-tuvaa lisäystä.
Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat jompaa kumpaa a ja b alakohdassa
säädetyistä poikkeuksista, on annettava toisilleen hallinnollista vasta-vuoroista apua tarkastusten osalta.
23 artikla
1. Poiketen 20 artiklan 1 ja 2 kohdan säännöksistä jäsenvaltiot
voivat
a) antaa alueelleen sijoittuneille tuottajille luvan pitää kaupan pieniä
määriä tieteellisiin tarkoituksiin tai jalostukseen tarkoitettuja
siemeniä;
b) antaa luvan alueelleen sijoittuneille kasvinjalostajille ja näiden edus-
tajille pitää kaupan rajoitetun ajan siemeniä, jotka kuuluvatlajikkeeseen, jonka osalta kansalliseen luetteloon hyväksymistä
koskeva pyyntö on tehty vähintään yhdessä jäsenvaltiossa ja josta
on toimitettu tekniset erityistiedot.
2. Edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat antaa 1 kohdan
b alakohdassa tarkoitettuja lupa, vahvistetaan 46 artiklan 2 kohdassatarkoitettua menettelyä noudattaen, erityisesti tietojen hankinnan,tietojen sisällön, lajikkeen säilyttämisen ja nimen sekä pakkaustenpäällysmerkintöjen osalta.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 14
▼B
3. Luvat, jotka jäsenvaltiot ovat ennen 14 päivää joulukuuta 1998
myöntäneet alueelleen sijoittuneille tuottajille 1 kohdassa esitettyihintarkoituksiin, ovat voimassa siihen asti, kunnes 2 kohdassa tarkoitettu
säännökset vahvistetaan. Tämän jälkeen kaikkien tällaisten lupien on
oltava 2 kohdan mukaisesti vahvistettujen säännösten mukaisia.
24 artikla
Jäsenvaltiot voivat liitteissä I ja II vahvistettujen edellytysten osalta
vahvistaa oman tuotantonsa varmentamista koskevia lisävaatimuksiatai tiukempia vaatimuksia.
25 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että siemeniä varmentamista varten
tarkastettaessa ja siementen jälkitarkastuksessa näytteet otetaan viralli-sesti tarkoituksenmukaisin menetelmin.
Näitä säännöksiä on sovellettava myös niissä tapauksissa, joissa vakio-
siementen näytteet otetaan virallisesti jälkitarkastusta varten.
2. Siemeniä varmentamista varten tarkastettaessa tai jälkitarkastusta
varten näytteet on otettava yhtenäisistä eristä. Erän enimmäispaino janäytteen vähimmäispaino ilmoitetaan liitteessä III.
26 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiemeniä, varmennettuja
siemeniä ja vakiosiemeniä saa pitää kaupan ainoastaan riittävän yhte-näisinä erinä ja suljetuissa pakkauksissa, jotka on 27 ja 28 artiklan
säännösten mukaisesti varustettava suljinjärjestelmällä ja merkinnöillä.
2. Jäsenvaltiot voivat säätää pienten määrien viimeiselle käyttäjälle
kaupan pitämisen osalta poikkeuksia 1 kohdan pakkauksia, suljinjärjes-telmää ja merkintöjä koskevista säännöksistä.
3. Poiketen 1 kohdan säännöksistä jäsenvaltiot voivat antaa omille
tuottajilleen luvan saattaa markkinoille saman lajin eri lajikkeiden
vakiosiementen sekoituksia pienpakkauksina. Laji, silloin kun tätäsäännöstä sovelletaan, ja pienpakkausten enimmäiskokoa koskevatsäännöt sekä päällysmerkintöjä koskevat vaatimukset vahvistetaan 46artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
27 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen ja varmennet-
tujen siementen pakkaukset, lukuun ottamatta EY-pienpakkauksia,
suljetaan virallisesti tai virallisen valvonnan alaisena joko siten, ettäpakkausta avattaessa suljinjärjestelmä vahingoittuu tai että pakkauksenavaamisesta jää selvät jäljet joko 28 artiklan 1 kohdan mukaiseen viral-liseen etikettiin tai pakkaukseen.
Sulkemisen varmistamiseksi on suljinjärjestelmän käsitettävä vähintään
joko siihen liitettävä virallinen etiketti tai kiinnitettävä virallinen suljin.
Jos kysymyksessä on kertakäyttöinen suljinjärjestelmä, ei toista
alakohtaa tarvitse soveltaa.
Noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan
todeta täyttääkö määritetty suljinjärjestelmä tämän kohdan säännökset.
2. Virallisesti suljetut pakkaukset voidaan sulkea uudelleen yhden tai
useamman kerran ainoastaan virallisesti tai virallisen valvonnan alai-sena. Jos pakkaukset suljetaan uudelleen, myös viimeisen uudelleensulkemisen päivämäärä ja toimenpiteestä vastuussa oleva viranomainenon ilmoitettava 28 artiklan 1 kohdassa säädetyssä etiketissä.
3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että vakiosiementen pakkaukset ja
varmennettujen siementen pienpakkaukset suljetaan virallisesti tai viral-lisen valvonnan alaisena joko siten, että pakkausta avattaessasuljinjärjestelmä vahingoittuu tai että pakkauksen avaamisesta jääselvät jäljet joko 28 artiklan 3 kohdan mukaiseen viralliseen etikettiintai pakkaukseen. Etiketin kiinnittämisestä vastaavan henkilön on varus-2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 15
▼B
tettava pakkaukset, pienpakkauksia lukuun ottamatta, lyijykkeellä tai
vastaavalla suljinlaitteella. Noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoi-tettua menettelyä voidaan todeta, täyttääkö pakkauksen määritetty
suljinjärjestelmä tämän kohdan säännökset. Varmennettujen siementen
luokan pienpakkaukset saadaan sulkea uudelleen yhden tai useammankerran ainoastaan virallisen valvonnan alaisena.
4. Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksia 1 ja 2 kohdan säännöksistä
niiden perussiementen pienpakkausten osalta, jotka on suljettu niidenalueella. Näitä poikkeuksia koskevat edellytykset voidaan vahvistaa 46artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
28 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen ja varmennet-
tujen siementen pakkaukset, varmennettujen siementen pienpakkauksialukuun ottamatta:
a) on varustettava pakkauksen ulkopuolisella virallisella
käyttämättömällä etiketillä, joka täyttää liitteessä IV olevassa Aosassa vahvistetut edellytykset ja jossa tiedot ilmoitetaan jollakinyhteisön virallisista kielistä. Etiketti voidaan sijoittaa läpinäkyvän
pakkauksen sisäpuolelle, jos se voidaan lukea. Perussiementen
etiketin on oltava valkoinen ja varmennettujen siementen sininen.Jos etiketti kiinnitetään langalla, on kiinnitys aina varmistettavavirallisella sulkimella. Jos 22 artiklassa tarkoitetussa tapauksessaperussiemenet eivät täytä liitteessä II vahvistettuja itävyyttä
koskevia edellytyksiä, on siitä ilmoitettava etiketissä. Virallisten
itseliimautuvien etikettien käyttö on sallittua. Noudattaen 46 artiklan2 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan sallia, että säädetyttiedot painetaan virallisen valvonnan alaisena pysyvästi pakkauk-seen etiketin mallin mukaisesti;
b) on varustettava etiketin virisellä virallisella ilmoituksella, joka
sisältää vähintään liitteessä IV olevan A osan a kohdan 4—7
alakohdan mukaisesti etikettiin merkittävät tiedot. Ilmoitus onlaadittava siten, ettei sitä voida sekoittaa a alakohdassa tarkoitettuunviralliseen etikettiin. Ilmoitus ei ole välttämätön, jos tiedot onpainettu pysyvästi pakkaukseen, tai jos a alakohdan säännösten
mukaisesti etiketti on sijoitettu läpinäkyvän pakkauksen sisäpuolelle
tai jos käytetään itseliimautuvaa tai kestävästä materiaalista valmis-tettua etikettiä.
2. Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä
niiden pienpakkausten osalta, jotka on suljettu niiden alueella. Näitäpoikkeuksia koskevat edellytykset voidaan vahvistaa 46 artiklan 2kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
3. Vakiosiementen pakkaukset ja ”varmennettujen siementen”
luokan siementen pienpakkaukset on varustettava liitteessä IV olevanB osan mukaisella toimittajan etiketillä tai painetulla ilmoituksella tai
etiketillä, joka on laadittu jollakin yhteisön virallisista kielistä. Varmen-
nettujen siementen etiketin on oltava sininen ja vakiosiemententummankeltainen.
Lukuun ottamatta pieniä vakiosiementen pakkauksia, tämän säännöksen
mukaisesti säädetyt tai sallitut tiedot on pidettävä selvästi erilläänkaikista muista etiketeistä tai pakkauksessa annetuista tiedoista mukaanlukien ne, joista säädetään 30 artiklassa.
Noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan 30
päivän kesäkuuta 1992 jälkeen päättää, onko kaikkien tai tiettyjen lajik-keiden pieniin vakiosiementen pakkauksiin sovellettava tätä vaatimusta
tai että säädetyt tai sallitut tiedot on jollakin muulla tavalla selkeästi
erotettava muista tiedoista, jos erottava ominaisuus ilmenee elävästisellaisenaan etiketistä tai pakkauksesta.
4. Lajikkeiden osalta, jotka ovat 1 päivänä heinäkuuta 1970 laajalti
tunnettuja, etiketissä voidaan myös viitata johonkin lajikkeen ylläpi-toon, josta on ilmoitettu tai ilmoitetaan 41 artiklan 2 kohdanmukaisesti. Viittaaminen sellaisiin erityisiin ominaisuuksiin, jotkavoitaisiin yhdistää tähän ylläpitoon, on kiellettyä.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 16
▼B
Päivämäärä on seuraava:
— Tanskan, Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta 1 päivä
tammikuuta 1973,
— Espanjan osalta 1 päivä maaliskuuta 1986.
Tämän viittauksen on seurattava lajikkeen nimeä, josta se on selkeästi
erotettava mieluiten luetelmaviivalla. Sitä ei saa korostaa enempää kuin
lajikkeen nimeä.
29 artikla
Jäsenvaltioiden on toteuttava kaikki tarvittava toimenpiteet sen varmis-
tamiseksi, että siementen tunnistettavuus tarkastetaan varmennettujensiementen pienpakkausten osalta, erityisesti siemeneriä jaettaessa. Tätätarkoitusta varten jäsenvaltiot voivat säätää, että niiden alueella jaetutpienpakkaukset on suljettava virallisesti tai virallisen valvonnan alai-
sena.
30 artikla
1. Jäljempänä 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudat-
taen voidaan määrätä, että muissa kuin tässä direktiivissä säädetyissätapauksessa perussiementen, kaikkien varmennettujen siementen taivakiosiementen pakkaukset on varustettava toimittajan etiketillä (joka
voi olla muu kuin virallinen etiketti tai muodostua varsinaiseen
pakkaukseen painetuista toimittajaa koskevista tiedoista).
Myös nämä etikettiin merkittävät tiedot vahvistetaan 46 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
2. Perussiementen ja varmennettujen siementen osalta 1 kohdassa
tarkoitettu etiketti tai painatus on laadittava siten, että niitä ei voida
sekoittaa 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun viralliseen etikettiin.
31 artikla
Kun on kyse geneettisesti muunnetun lajikkeen siemenistä; sieme-
nerään tämän direktiivin säännösten mukaisesti kiinnitetyssä tai senmukana seuraavassa virallisessa tai muussa etiketissä tai aisakirjassa
on selkeästi mainittava, että lajiketta on muunnettu geneettisesti.
32 artikla
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen, varmennettujen
siementen tai vakiosiementen kemiallisesta käsittelystä on mainintajoko virallisessa etiketissä tai toimittajan etiketissä ja pakkauksessa taisen sisällä. Pienpakkauksissa nämä merkinnät voivat olla pakkauksessa
tai sen sisällä.
33 artikla
Parempien vaihtoehtojen löytämiseksi tämän direktiivin tietyille
säännöksille voidaan päättää määräaikaisten kokeiden järjestämisestämääritetyissä olosuhteissa yhteisön tasolla 46 artiklan 2 kohdassatarkoitettua menettelyä noudattaen.
Tällaisten kokeiden yhteydessä jäsenvaltiot voidaan vapauttaa tietyistä
tässä direktiivissä säädetyistä velvoitteista. Tämän vapautuksen laajuusmääritellään viittaamalla sovellettaviin säännöksiin. Kokeen kesto eisaa olla pidempi kuin seitsemän vuotta.
34 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämän direktiivin
pakottavien tai valinnaisten säännösten mukaisesti markkinoille saatet-
taviin siemeniin ei sovelleta ominaispiirteiden, tarkastusta koskevienvaatimusten, merkintöjen ja sulkemisen osalta tässä direktiivissä taijossakin muussa yhteisön direktiivissä säädettyjen lisäksi mitään muitakaupan pitämistä koskevia rajoituksia.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 17
▼B
2. Siihen asti, kun päätös 20 artiklan 3 kohdan mukaisesti tehdään,
jäsenvaltiolle voidaan hakemuksestaan ja noudattaen 46 artiklan 2kohdassa tarkoitettua menettelyä myöntää oikeus vaatia, että tiettyjen
vihanneslajien siemeniä voidaan pitää kaupan määrätyistä
päivämääristä alkaen ainoastaan, jos siemenet on virallisesti varmen-nettu ”perusiemeniksi” tai ”varmennetuiksi siemeniksi”.
35 artikla
Perussiementä aikaisemman sukupolven jalostettuja siemeniä voidaan
21 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti saattaa markki-noille seuraavin edellytyksin:
a) toimivaltainen varmentava viranomainen on ne virallisesti tarkas-
tanut perussiementen varmentamiseen sovellettavien säännöstenmukaisesti;
b) ne ovat tämän direktiivin säännösten mukaisessa pakkauksessa; ja
c) pakkaukset on varustettu virallisella etiketillä, jossa on vähintään
seuraavat tiedot:
— varmentava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhenteet,
— erän viitenumero,
— pakkauksen sulkemiskuukausi ja -vuosi, tai— kuukausi ja vuosi, jona viimeinen virallinen näyte varmentamista
varten on otettu,
— laji, ilmaistuna latinalaisin kirjaimin ainakin kasvitieteellisellä
nimellä, joka voi olla lyhennetyssä muodossa ja ilman auktoriennimiä,
— lajike, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin,
— maininta ”esiperussiemeniä”,— luokan ”varmennetut siemenet” siementen aikaisempien sukupol-
vien lukumäärä.
Etiketin on oltava valkoinen ja siinä on oltava sinipunainen poikki-
viiva.
36 artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että vihannesten siemenet,
— jotka on tuotettu suoraan yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai
kolmannessa maassa virallisesti varmennetuista perussiemenistä taivarmennetuista siemenistä ja joille 37 artiklan 1 kohdan dalakohdan mukaisesti on annettu vastaavuus tai jotka on tuotettusuoraan jossakin jäsenvaltiossa virallisesti varmennetun perussie-
menen ja kolmannessa maassa virallisesti varmennetun
perussiemenen risteytyksestä, ja
— jotka on korjattu toisessa jäsenvaltiossa,
on pyynnöstä ja rajoittamatta muiden tämän direktiivin säännösten
soveltamista virallisesti varmennettava varmennetuiksi siemeniksikaikissa jäsenvaltioissa, jos siemenille on tehty kyseiselle luokalle liit-teessä I vahvistetut edellytykset täyttävä viljelystarkastus ja josvirallisessa tarkastuksessa on todettu, että samalle luokalle liitteessä II
vahvistetut edellytykset täyttyvät.
Jos siemenet on tällaisissa tapauksissa tuotettu suoraan perussiemeniä
aikaisempien sukupolvien virallisesti varmennetuista siemenistä, voivat
jäsenvaltiot myös sallia virallisen varmentamisen perussiemeniksi, jos
sille luokalle vahvistetut edellytykset täyttyvät.
2. Yhteisössä korjatut ja 1 kohdan säännösten mukaisesti varmennet-
taviksi tarkoitetut vihannesten siemenet on
— pakattava ja merkittävä liitteessä V olevassa A ja B kohdassa
vahvistettujen vaatimusten mukaisella virallisella etiketillä 27artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti, ja
— varustettava liitteessä V olevassa C kohdassa vahvistettujen vaati-
musten mukaisella virallisella asiakirjalla.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 18
▼B
Pakkausta ja etikettejä koskevia ensimmäisen kohdan säännöksiä
voidaan olla soveltamatta, jos viljelystarkastuksista vastaava virano-mainen, näille lopullisesti varmentamattomille siemenille asiakirjat
varmentamista varten laativa viranomainen sekä varmentamisesta
vastaava viranomainen ovat yksi ja sama tai jos nämä viranomaisetovat yhtä mieltä soveltamatta jättämisestä.
3. Jäsenvaltioiden on myös säädettävä, että vihannesten siemenet,
— jotka on tuotettu suoraan yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai
kolmannessa maassa virallisesti varmennetuista perussiemenistä taivarmennetuista siemenistä, joille 37 artiklan 1 kohdan d alakohdanmukaisesti on annettu vastaavuus tai jotka on tuotettu suoraanjossakin jäsenvaltiossa virallisesti varmennetun perussiemenen jakolmannessa maassa virallisesti varmennetun perussiemenen ristey-
tyksestä, ja
— jotka on korjattu kolmannessa maassa,on pyynnöstä virallisesti varmennettava varmennetuiksi siemeniksi
kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joissa perussiemenet on joko tuotettu taivirallisesti varmennettu, jos siemenille on tehty kyseiselle luokalle 37artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tehdyssä vastaavuuspäätök-
sessä annetut edellytykset täyttävä viljelystarkastus ja jos virallinen
tarkastus on osoittanut, että samalle luokalle liitteessä II vahvistetutedellytykset täyttyvät. Myös muut jäsenvaltiot voivat sallia sellaistensiementen virallisen varmentamisen.
37 artikla
1. Neuvosto päättää komission ehdotuksesta määräenemmistöllä:
a) onko kolmannessa maassa suoritetuilla lajikkeiden virallisilla
kokeilla samat takeet kuin jäsenvaltioissa suoritetuilla, 7 artiklassa
tarkoitetuilla kokeilla;
b) onko kolmannessa maassa suoritetuilla ylläpidon tarkastuksilla
samat takeet kuin jäsenvaltioiden suorittamilla tarkastuksilla;
c) täyttävätkö 36 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa viljelystarkas-
tukset kolmannessa maassa liitteessä I vahvistetut edellytykset;
d) vastaavatko sellaiset vihannesten siemenet, jotka on korjattu
kolmannessa maassa ja joilla on samat takeet ominaisuuksiensa
osalta ja niiden tarkastusjärjestelyjen, niiden tunnistettavuudenvarmistamiseksi, merkitsemiseksi ja tarkastamiseksi, tässä suhteessasellaisia perussiemeniä, varmennettuja siemeniä tai vakiosiemeniä,jotka on korjattu yhteisössä ja jotka ovat tämän direktiivinsäännösten mukaisia.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa on sovellettava myös uusien jäsenval-
tioiden osalta liittymispäivämäärän ja tämän direktiivin säännöstennoudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnollistenmääräysten voimaantulopäivämäärän välisenä aikana.
38 artikla
1. Perussiementen, varmennettujen siementen tai vakiosiementen
yleisessä saatavuudessa yhteisössä ilmenevien väliaikaisten vaikeuk-sien, joita ei muutoin voida ratkaista, poistamiseksi voidaan 46
artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päättää, että
jäsenvaltiot antavat rajoitetun ajan pitää koko yhteisön alueella kaupanvaikean saatavuuden ratkaisemiseksi tarvittavat määrät väljemmätvaatimukset täyttävän luokan siemeniä tai sellaisen lajikkeen siemeniä,jotka eivät kuulu vihanneskasvilajien yleiseen lajikeluetteloon eivätkäjäsenvaltioiden kansallisiin lajikeluetteloihin.
2. Tietyn lajikkeen siemenluokan osalta virallisena etikettinä tai
toimittajan etikettinä käytetään vastaavaa luokkaa varten laadittuaetikettiä; niiden lajikkeiden siementen osalta, jotka eivät kuulu edellämainittuihin luetteloihin, virallinen etiketti on ruskea. Etiketissä onaina ilmoitettava, että kyseiset siemenet kuuluvat väljemmät vaati-mukset täyttävään luokkaan.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 19
▼B
3. Edellä olevan 1 kohdan säännösten soveltamissäännöt voidaan
antaa 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
39 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että vihannesten siemenet
tarkastetaan virallisesti kaupan pitämisen aikana vähintään pistokokein
sen varmistamiseksi, että ne täyttävät tämän direktiivin vaatimukset ja
edellytykset.
2. Rajoittamatta siementen vapaata liikkuvuutta yhteisössä jäsenval-
tioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet senvarmistamiseksi, että kolmansista maista tuoduissa kahta kiloa suurem-missa siemenmäärissä on niitä kaupan pidettäessä seuraavat tiedot:
a) laji;
b) lajike;
c) luokka;
d) tuotantomaa ja virallinen tarkastusviranomainen;
e) lähettäjämaa;
f) tuoja;
g) siementen määrä.
Se, miten nämä tiedot on esitettävä, voidaan vahvistaa 46 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
40 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että ”varmennettujen siementen” ja
”vakiosiementen” luokkien siemenille tehdään pellolla pistokokeinvirallinen jälkitarkastus, joka koskee niiden tunnistettavuutta ja lajike-puhtautta suhteessa otettuihin näytteisiin.
41 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kaupan pidettäviksi tarkoi-
tettujen vakiosiementen etikettien kiinnittämisestä vastaavat henkilöt:
a) tiedottavat niille toimintansa aloittamisesta ja lopettamisesta;
b) pitävät kirjaa kaikista vakiosiementen eristä ja pitävät kirjanpidon
jäsenvaltioiden saatavilla vähintään kolme vuotta;
c) pitävät jäsenvaltioiden saatavilla vähintään kaksi vuotta tarkastus-
näytteen sellaisten lajikkeiden siemenistä, joille ei vaadita ylläpitoa;
d) ottavat näytteet jokaisesta kaupan pidettäväksi tarkoitetusta erästä ja
pitävät ne jäsenvaltioiden saatavilla vähintään kaksi vuotta.
Edellä b ja d alakohdassa tarkoitettuja toimia tarkastetaan virallisesti
pistokokein. Velvoitetta, josta säädetään c alakohdassa, sovelletaan
ainoastaan niihin vastuuhenkilöihin, jotka ovat tuottajia.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että jokainen henkilö, joka
aikoo viitata ylläpitoon 28 artiklan 4 kohdan mukaisesti, ilmoittaatästä aikomuksesta.
42 artikla
1. Jos pellolla suoritetussa jälkitarkastuksessa toistuvasti todetaan,
että jonkin lajikkeen siemenet eivät riittävästi täytä tunnistettavuudestatai lajikepuhtaudesta säädettyjä edellytyksiä, jäsenvaltioiden on huoleh-
dittava, että näiden siementen pitäminen kaupan voidaan kokonaan tai
osittain, ja mahdollisesti määräajaksi, kieltää niiden kaupan pitämisestävastaavalta henkilöltä.
2. Toimenpiteet, jotka toteutetaan 1 kohdan soveltamiseksi, on
peruutettava heti, kun on riittävän varmaa, että kaupan pitämiseksitarkoitetut siemenet vastaisuudessa täyttävät tunnistettavuutta ja lajike-puhtautta koskevat edellytykset.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 20
▼M1
43 artikla
1. Yhteisössä on tämän direktiivin pakollisten tai valinnaisten
säännösten mukaisesti markkinoille saatettujen vihannesten siemenistäotettujen näytteiden jälkitarkastusta varten suoritettava pistokokein
yhteisön vertailutestejä ja -kokeita. Vertailutestit ja -kokeet voivat
koskea seuraavia:
— kolmansissa maissa korjatut siemenet,
— luonnonmukaiseen maatalouteen soveltuvat siemenet,—in situ -suojelun ja kasvigeenivarojen kestävän käytön yhteydessä
kaupan pidetyt siemenet.
2. Vertailutestejä ja -kokeita on käytettävä teknisten varmentamis-
menetelmien yhdenmukaistamiseksi sekä niiden edellytystentäyttymisen tarkistamiseksi, joiden mukaisia siementen on oltava.
3. Komissio päättää vertailutestien ja -kokeiden suorittamiseksi
tarvittavista järjestelyistä noudattaen 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuamenettelyä. Komissio ilmoittaa 46 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle
komitealle testien ja kokeiden ja niiden tulosten teknisistä järjestelyistä.
4. Yhteisö voi myöntää rahoitusta 1 ja 2 kohdassa säädettyjen testien
ja kokeiden toteuttamiseksi.
Yhteisön rahoitus toteutetaan budjettivallan käyttäjän päättämien
vuosittaisten määrärahojen rajoissa.
5. Testit ja kokeet, joille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, ja
kyseisen rahoituksen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännötvahvistetaan 46 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
6. Ainoastaan valtion viranomaiset tai valtion vastuulla toimivat
oikeushenkilöt voivat suorittaa 1 ja 2 kohdassa säädettyjä testejä ja
kokeita.
44 artikla
1. Jäljempänä 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudat-
taen voidaan vahvistaa erityisiä edellytyksiä kemiallisesti käsiteltyjen
siementen kaupanpitoedellytyksissä tapahtuvan kehityksen huomioonottamiseksi.
2. Jäljempänä 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudat-
taen vahvistetaan erityiset edellytykset seuraavien siementenalkuperäisellä paikalla tapahtuvassa suojelussa ( in situ ) sekä niiden
kasvattamisen ja kaupan pitämisen kautta kasvien geenivarojen
kestävässä käytössä tapahtuvan kehityksen huomioon ottamiseksi:
a) maatiaiskannat ja -lajikkeet, joita on perinteisesti kasvatettu erityi-
sissä paikallisissa ja alueellisissa olosuhteissa ja joita uhkaageneettinen köyhtyminen, sanotun kuitenkin rajoittamatta maata-louden geneettisten voimavarojen säilyttämisestä, kuvauksesta,keräämisestä ja käytöstä 20 päivänä kesäkuuta 1994 annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/94 (
1) säännösten soveltamista;
b) lajikkeet, joilla ei ole varsinaista merkitystä kaupallisen viljelytuo-
tannon kannalta, mutta jotka on kehitetty erityisiä kasvuolosuhteitavarten.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuihin erityisiin edellytyksiin sisältyvät
etenkin seuraavat seikat:
a) 2 kohdan a alakohdan tapauksessa maatiaiskannat ja -lajikkeet on
hyväksyttävä tämän direktiivin säännösten mukaisesti. Erityisesti on
otettava huomioon epävirallisten kokeiden tulokset ja viljelyn, jalos-tuksen ja käytön aikana käytännön kokemuksen kautta saatu tietoussekä asianomaiselle jäsenvaltiolle annetun ilmoituksen mukaisetyksityiskohtaiset kuvaukset lajikkeista ja niiden nimitykset, jamikäli näiden katsotaan riittävän, voidaan antaa vapautus virallisesta2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 21
(1) EYVL L 159, 28.6.1994, s. 1.▼B
▼B
tarkastuksesta. Tällaisen maatiaiskannan tai -lajikkeen hyväksy-
misen jälkeen siitä käytetään yleisessä lajikeluettelossa nimitystä”suojeltava lajike”;
b) 2 kohdan a ja b alakohdan tapauksissa aiheelliset määrälliset rajoi-
tukset.
45 artikla
1. Tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella
tehtävät muutokset liitteiden sisältöön on annettava noudattaen 46artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
46 artikla
1. Komissiota avustaa neuvoston päätöksen 66/399/ETY (
1) 1 artik-
lalla perustettu maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessakäytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevä pysyvä komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4
ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.
3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5
ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
47 artikla
Jollei 18 artiklan ja liitteiden I ja II säännöksistä muuta johdu, tämä
direktiivi ei rajoita kansallisen lainsäädännön sellaisten säännöstensoveltamista, jotka ovat perusteltuja ihmisten ja eläinten terveyden jaelämän suojelemiseksi tai kasvien suojelemiseksi taikka teollisen ja
kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi.
48 artikla
1. Edellä 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen
voidaan vahvistaa erityisiä edellytyksiä seuraavilla aloilla tapahtuneenkehityksen huomioon ottamiseksi:
a) edellytykset, joiden mukaisesti kemiallisesti käsiteltyjä siemeniä
voidaan pitää kaupan;
b) edellytykset, joiden mukaisesti siemeniä voidaan pitää kaupan alku-
peräisellä paikalla tapahtuvaan suojeluun ( in situ ) ja kasvien
geenivarojen kestävään käyttöön liittyen, mukaan lukien sellaistenlajien siemensekoitukset, jotka sisältävät myös direktiivin 2002/53/EY (
2) 1 artiklassa lueteltuja lajeja ja jotka ovat ominaisia erityisille
luonnonympäristöille tai perinneympäristöille ja joita uhkaa geneet-tinen köyhtyminen;
c) edellytykset, joiden mukaisesti luonnonmukaiseen viljelyyn sovel-
tuvia siemeniä voidaan pitää kaupan.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin erityisiin edellytyk-
siin sisältyvät etenkin seuraavat seikat:
a) näiden lajien siementen on oltava sellaista tunnettua alkuperää,
jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat kussakin jäsenvaltiossa
hyväksyneet siementen kaupan pitämiseksi määritellyillä alueilla;
b) aiheelliset määrälliset rajoitukset.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 22
(1) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2289/66.
(2) Katso tämän virallisen lehden s. 1.
▼B
49 artikla
Jäsenvaltiolle voidaan hakemuksesta, joka käsitellään 46 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, antaa lupa olla kokonaan
tai osittain soveltamatta tätä direktiiviä tiettyihin lajeihin, jos sen
alueella ei tavallisesti tuoteta tai pidetä kaupan näitä lajeja, paitsisilloin, jos tällainen poikkeus on vastoin 16 artiklan 1 kohdan ja 34artiklan 1 kohdan säännöksiä.
50 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin alalla antamansa
kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
Komissio ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
51 artikla
1. Kumotaan direktiivi 70/458/ETY, sellaisena kuin se on muutet-
tuna liitteessä VI olevassa A osassa luetelluilla direktiiveillä, sanotunkuitenkaan rajoittamatta liitteessä VI olevassa B osassa olevia jäsenval-
tioita velvoittavia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava
osaksi kansallista lainsäädäntöä siinä luetellut direktiivit.
2. viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän
direktiiviin ja ne luetaan liitteessä VII olevan vastaavuustaulukonmukaisesti.
52 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen
jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
53 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 23
▼B
LIITE I
KASVUSTON VARMENTAMISTA KOSKEVAT EDELLYTYKSET
1. Kasvuston on oltava riittävän tunnistettava ja lajikepuhdas.
2. Perussiemenille on tehtävä vähintään yksi virallinen viljelystarkastus.
Varmennetuille siemenille on tehtävä vähintään yksi virallisesti valvottu
viljelystarkastus, jossa tarkastetaan pistokokein vähintään 20 prosenttia
jokaisen lajin kasvustoista.
3. Tuotantopellon kasvuston tilan ja kasvuston kehitysasteen on oltava sellainen,
että tunnistettavuuden ja lajikepuhtauden sekä kasvien terveyden riittävä
tarkastus on mahdollista.
4. Vähimmäisetäisyyksien viereisistä kasvustoista, jotka voisivat aiheuttaa
vieraan muun kuin toivotun siitepölyn kulkeutumisen, on oltava:
A.Beta vulgaris
1. Muista kuin jäljempänä tarkoitetuista lajin Beta
siitepölyn lähteistä1 000 metriä;
2. saman alalajin eri lajikeryhmien lajikkeiden
siitepölyn lähteistä:
a) perussiemenet 1 000 metriä;
b) varmennetut siemenet 600 metriä;
3. saman alalajin samojen lajikeryhmien lajik-
keiden siitepölyn lähteistä:
a) perussiemenet 600 metriä;b) varmennetut siemenet 300 metriä.
Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista lajikeryhmistä päätetään noudattaen
46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
B.Brassica -lajit
1. Vieraan siitepölyn lähteistä, jotka voivat
aiheuttaa merkittävää huonontumista Brassica-
lajien lajikkeille:
a) perussiemenet 1 000 metriä;
b) varmennetut siemenet 600 metriä;
2. vieraan siitepölyn lähteistä, jotka ovat alttiita
risteytymään suvun Brassica- lajien lajikkeiden
kanssa:
a) perussiemenet 500 metriä;
b) varmennetut siemenet 300 metriä.
C.Teollisuussikuri
1. Muista saman suvun lajeista tai alalajeista 1 000 metriä;
2. muista teollisuussikurin lajikkeista:
a) perussiemeniá varten 600 metriä;b) varmennettuja siemeniä varten 300 metriä.
D.Muut lajit
1. Sellaisista vieraan siitepölyn lähteistä, jotka
ovat alttiita aiheuttamaan merkittävää ristipöly-
tyksestä johtuvaa huonontumista muiden lajien
lajikkeille:
a) perussiemenet 500 metriä;
b) varmennetut siemenet 300 metriä;2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 24
▼B
2. muista vieraan siitepölyn lähteistä, jotka ovat
alttiita ristipölytyksen seurauksena risteytymään
muiden lajien lajikkeiden kansa:
a) perussiemenet 300 metriä;
b) varmennetut siemenet 100 metriä.
Näitä etäisyyksiä ei tarvitse noudattaa, jos muuta kuin toivottua vierasta
siitepölyä vastaan on riittävä suoja.
5. Siementen käyttöarvoa vähentäviä tauteja ja haitallisia organismeja on oltava
mahdollisimman vähän.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 25
▼B
LIITE II
EDELLYTYKSET, JOTKA SIEMENTEN ON TÄYTETTÄVÄ
1. Siementen on oltava riittävän tunnistettavia ja laijikepuhtaita.
2. Siementen käyttöarvoa vähentäviä tauteja ja vahingollisia organismeja on
oltava mahdollisimman vähän.
3. Siementen on oltava seuraavien edellytysten mukaisia:
a) Vaatimukset
LajiVähimmäispuh-
taus (%
painosta)Muiden lajien
kasvien
siemeniä
enintään (%
painosta)Itävyys
vähintään (%
puhtaista sieme-
nistä ta
sykeröistä)
Allium cepa 97 0,5 70
Allium porrum 97 0,5 65
Anthriscus cerefolium 96 1 70
Apium graveolens 97 1 70
Asparagus officinalis 96 0,5 70
Beta vulgaris (Cheltenham-juurikas) 97 0,5 50
(sykeröt)
Beta vulgaris (muut kuin Cheltenham-juurikas) 97 0,5 70
(sykeröt)
Brassica oleracea (kukkakaali) 97 1 70
Brassica oleracea (muut alalajit) 97 1 75
Brassica pekinensis 97 1 75
Brassica rapa 97 1 80
Capsicum annuum 97 0,5 65
Cichorium intybus (partim) (witloof-sikuri
(salaattisikuri) isolehtiskuri (italiansikuri)95 1,5 65
Cichorium intybus (partim) (teollisuussikuri) 97 1 80
Cichorium endivia 95 1 65
Citrullus lanatus 98 0,1 75
Cucumis melo 98 0,1 75
Cucumis sativus 98 0,1 80
Cucurbita maxima 98 0,1 80
Cucurbita pepo 98 0,1 75
Cynara cardunculus 96 0,5 65
Daucus carota 95 1 65
Foeniculum vulgare 96 1 70
Lactuca sativa 95 0,5 75
Lycopersicon lycopersicum 97 0,5 75
Petroselinum crispum 97 1 65
Phaseolus coccineus 98 0,1 80
Phaseolus vulgaris 98 0,1 75
Pisum sativum 98 0,1 80
Raphanus sativus 97 1 70
Scorzonera hispanica 95 1 70
Solanum melongena 96 0,5 65
Spinacia oleracea 97 1 75
Valerianella locusta 95 1 65
Vicia faba 98 0,1 802002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 26
▼B
b) Lisävaatimukset
i) palkokasvien siemenet eivät saa olla seuraavien eläivien hyönteisten
pilaamia:
Acanthoscelides obtectus Sag.
Bruchus affinis Froel.
Bruchus atomarius L.
Bruchus pisorum L.
Bruchus rufimanus Boh.
ii) siemenet eivät saa olla elävien Acarina -taudinaiheuttajien pilaamia.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 27
▼B
LIITE III
25 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETUT PAINOT
1. Siemenerän enimmäispaino:
a) LajienPhaseolus vulgaris, Pisum sativum jaVicia
faba siemenet.25 tonnia;
b) Vähintään vehnänjyvän kokoiset, muut kuin lajien
Phaseolus vulgaris, Pisum sativum jaVicia faba
siemenet20 tonnia;
c) Siemenet, jotka ovat pienempiä kuin vehnänjyvät 10 tonnia.
Erän enimmäispaino saa ylittyä enintään 5 prosentilla.
2. Näytteen vähimmäispaino
Laji paino (g)
Allium cepa 25
Allium porrum 20
Anthricus cerefolium 20
Apium graveolens 5
Asparagus officinalis 100
Beta vulgaris 100
Brassica oleracea 25
Brassica pekinensis 20
Brassica rapa 20
Capsicum annuum 40
Cichorium intybus (partim) (witloof-sikuri (salaattis-
kuri), isolehtiskuri (italiansikuri))15
Cichorium intybus (partim) (teollisuussikuri) 50
Cichorium endivia 15
Citrullus lanatus 250
Cucumis melo 100
Cucumis sativus 25
Cucurbita maxima 250
Cucurbita pepo 150
Cynara cardunculus 50
Daucus carota 10
Foeniculum vulgare 25
Lactuca sativa 10
Lycopersicon lycopersicum 20
Petroselinum crispum 10
Phaseolus coccineus 1 000
Phaseolus vulgaris 700
Pisum sativum 500
Raphanus sativus 50
Scorzonera hispanica 30
Solanum melongena 20
Spinacia oleracea 75
Valerianella locusta 20
Vicia faba 1 0002002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 28
▼B
Edellä mainittujen lajien F-1 hybridilajikkeiden osalta voidaan näytteen
vähimmäispainoa alentaa neljäsosaan vahvistetusta painosta. Näytteen on
kuitenkin oltava painoltaan vähintäään 5 g ja sen on sisällettävä vähintään
400 siementä.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 29
▼B
LIITE IV
ETIKETTI
A.Virallinen etiketti (perussiemenet ja varmennetut siemenet, lukuun otta-
matta pienpakkauksia)
IIlmoitettava tiedot
1. ”EY-sännöt ja -vaatimukset”.
2. Varmentava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden lyhenne3. Sulkemiskuukausi ja -vuosi ilmoitetaan seuraavasti: ”suljettu …”
(kuukausi ja vuosi), tai
kuukausi ja vuosi, jona viimeinen virallinen näyte varmentamista
varten on otettu, ilmoitetaan seuraavasti: ”näyte otettu …” (kuukausi
ja vuosi).
4. Erän viitenumero
5. Laji ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin sen kasvitieteellisellä
nimellä, joka voi olla lyhennetyssä muodossa ja ilman lähteiden
nimiä tai sen yleisellä nimellä tai molemmilla
6. Lajike ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin.7. Luokka
8. Tuotantomaa
9. Ilmoitettu netto- tai bruttopaino tai puhtaiden siementen ilmoitettu
lukumäärä
10. Jos paino ilmoitetaan ja torjunta-ainerakeita, pilleröintiaineita tai
muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on lisäaineen laatu ja arvioitu
sykeröiden tai puhteiden siementen painon suhde kokonaispainoon
ilmoitettava.
11. Hybridejä tai sisäsiitoslinjoja olevien lajikkeiden osalta:
— perussiemenistä, joiden hybridi tai sisäsiitoslinja on virallisesti
hyväksytty tämän direktiivin mukaisesti:
lopulliseen lajikkeeseen viitaten tai viittaamatta tämän ainesosan
virallisesti hyväksytty nimi sekä siinä tapauksessa, että hybridit
tai sisäsiitoslinjat on tarkoitettu ainoastaan lopullisten, lajikkeiden
ainesosiksi, sana ”ainesosa”,
— perussiemenistä muulloin:
perussiemenen ainesosan nimi, joka voidaan antaa koodimuodossa
ja jonka mukana on viite lopullisesta lajikkeesta, sen tehtävään
(hede tai emi) viitaten tai viittaamatta, sekä sana ”ainesosa”,
— varmennetuista siemenistä:
siemenen lajikkeen nimi sekä sana ”hybridi”.
12. Kun itävyys on testattu uudelleen, ilmaisu ”testatu uudelleen …”
(kuukausi ja vuosi) voidaan ilmoittaa.
IIVähimmäismitat
110 × 67 mm
B.Siementen toimittajan etiketti tai pakkaukseen tehtävät merkinnät
(vakiosiemenet ja luokan ”varmennetut siemenet” pienpakkaukset)
IIlmoitettavat tiedot
1. ”EY-säännöt ja -vaatimukset”.
2. Etikettien kiinnittämisestä vastuussa olevan henkilön nimi ja osoite
tai tunnistemerkki.
3. Sulkemisen tai viimeisen itävyystarkastuksen mukainen markkinointi-
vuosi. Markkinointivuoden päättymisaika voidaan ilmoittaa.
4. Laji ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin.
5. Lajike ilmaistuna ainakin latinalaisin krijaimin.6. Luokka: pienpakkauksissa varmennetut siemenet voidaan merkitä
kirjaimella ”C ” tai ”Z”, ja vakiosiemenet kirjaimilla ”St”.
7. Vakiosiementen osalta etikettien kiinnittämisestä vastuussa olevan
henkilön antama viitenumero.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 30
▼B
8. Varmennetujen siementen osalta viitenumero varmennetun erän
tunnistamista varten.
9. Ilmoitettu netto- tai bruttopaino tai ilmoitettu siementen määrä,
enintään 500 gramman pienpakkauksia lukuun ottamatta.
10. Jos paino ilmoitetaan ja torjunta-ainerakeita, pilleröintiaineita tai
muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on lisäaineen laatu ja arvioitu
sykeröiden tai puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon
ilmoitettava.
IIEtiketin vähimmäismitat (lukuun ottamatta pienpakkauksia)
110 × 67 mm.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 31
▼B
LIITE V
LOPULLISESTI VARMENTAMATTOMILLE, TOISESSA JÄSENVAL-
TIOSSA KORJATUILLE SIEMENILLE ANNETTAVA ETIKETTI JA
ASIAKIRJA
A.Etiketissä ilmoitettavat tiedot
— viljelystarkastuksesta vastaava viranomainen ja jäsenvaltio tai niiden
lyhenteet,
— laji, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin sen kasvitieteellisellä
nimellä, joka voi olla lyhennetyssä muodossa ja ilman lähteiden nimiä,
tai sen yleisellä nimellä tai molemmilla,
— lajike, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin,— luokka,
— pellon tai erän viitenumero,
— ilmoitettu netto- tai bruttopaino,— ilmaisu ”lopullisesti varmentamattomia siemeniä”.
B.Etiketin väri
Etiketin on oltava harmaa.
C.Asiakirjassa ilmoitettavat tiedot
— asiakirjan antava viranomainen,
— laji, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin kasvitieteellisellä nimellä,
joka voi olla lyhennetyssä muodossa ja ilman lähteiden nimiä tai sen
yleisellä nimellä tai molemmilla,
— lajike, ilmaistuna ainakin latinalaisin kirjaimin,— luokka,— kylvösiementen viitenumero ja maa tai maat, jotka ovat varmentaneet
kyseiset siemenet,
— pellon tai erän viitenumero,— asiakirjan kattaman erän tuottamiseen viljelty ala,— korjattujen siementen määrä ja pakkausten lukumäärä,— todistus siitä, että siementä tuottavalle kasvustolle asetetut edellytykset
on täytetty,
— tarvittaessa alustavan siemenanalyysin tulokset.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 32
▼B
LIITE VI
A OSA
KUMOTTU DIREKTIIVI JA SEN MUUTOKSET
(51 artiklassa tarkoitetut)
Direktiivi 70/458/ETY (EYVL L 225, 12.10.1970, s. 7)
Neuvoston direktiivi 71/162/ETY (EYVL L 87, 17.4.1971, s. 24) ainoastaan 6 artikla
Neuvoston direktiivi 72/274/ETY (EYVL L 171, 29.7.1972, s. 37) ainoastaan 1 ja 2 artik-
lassa direktiiviin 70/458/
ETY tehtyjen viittausten
osalta
Neuvoston direktiivi 72/418/ETY (EYVL L 287, 26.12.1972, s. 22) ainoastaan 6 artikla
Neuvoston direktiivi 73/438/ETY (EYVL L 356, 27.12.1973, s. 79) ainoastaan 6 artiklaNeuvoston direktiivi 76/307/ETY (EYVL L 72, 18.3.1976, s. 16) ainoastaan 2 artikla
Neuvoston direktiivi 78/55/ETY (EYVL L 16, 20.1.1978, s. 23) ainoastaan 7 artikla
Neuvoston direktiivi 78/692/ETY (EYVL L 236, 26.8.1978, s. 13) ainoastaan 7 artiklaNeuvoston direktiivi 79/641/ETY (EYVL L 183, 19.7.1979, s. 13) ainoastaan 4 artikla
Neuvoston direktiivi 79/692/ETY (EYVL L 205, 13.8.1979, s. 1) ainoastaan 4 artikla
Neuvoston direktiivi 79/967/ETY (EYVL L 293, 20.11.1979, s. 16) ainoastaan 3 artiklaNeuvoston direktiivi 80/1141/ETY (EYVL L 341, 16.12.1980, s. 27) ainoastaan 2 artikla
Neuvoston direktiivi 86/155/ETY (EYVL L 118, 7.5.1986, s. 23) ainoastaan 6 artikla
Komission direktiivi 87/120/ETY (EYVL L 49, 18.2.1987, s. 39) ainoastaan 5 artiklaKomission direktiivi 87/481/ETY (EYVL L 273, 26.9.1987, s. 45)
Neuvoston direktiivi 88/332/ETY (EYVL L 151, 17.6.1988, s. 82) ainoastaan 8 artikla
Neuvoston direktiivi 88/380/ETY (EYVL L 187, 16.7.1988, s. 31) ainoastaan 7 artiklaNeuvoston direktiivi 90/654/ETY (EYVL L 353, 17.12.1990, s. 48) ainoastaan 2 artiklassa ja
liitteessä II olevan I osan
7 kohdassa direktiivin 70/
458/ETY tehtyjen viit-
tauksien osalta
Komission direktiivi 96/18/EY (EYVL L 76, 26.3.1996, s. 21) ainoastaan 3 artikla
Komission direktiivi 96/72/EY (EYVL L 304, 27.11.1996, s. 10) ainoastaan 1 artiklan 6
kohta
Neuvoston direktiivi 98/95/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 1) ainoastaan 7 artikla
Neuvoston direktiivi 98/96/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 27) ainoastaan 7 artikla2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 33
▼B
B OSA
LUETTELO KANSALLISEN LAINSÄÄDÄNNÖN OSAKSI SAATTAMISEN MÄÄRÄ-
AJOISTA
(51 artiklassa tarkoitetut)
Direktiivi Määräaika
70/458/ETY 1 päivä heinäkuuta 1972 (1)(2)
71/162/ETY 1 päivä heinäkuuta 1972
72/274/ETY 1 päivä heinäkuuta 1972 (1 artikla)
1 päivä tammikuuta 1973 (2 artikla)
72/418/ETY 1 päivä tammikuuta 1973 (6 artiklan 13 ja 18 alakohta)
1 päivä heinäkuuta 1972 (muut säännökset)
73/438/ETY 1 päivä tammikuuta 1974 (6 artiklan 4 alakohta)
1 päivä heinäkuuta 1974 (muut säännökset)
76/307/ETY 1 päivä heinäkuuta 1975
78/55/ETY 1 päivä heinäkuuta 1977 (7 artiklan 5 alakohta)
1 päivä heinäkuuta 1979 (muut säännökset)
78/692/ETY 1 päivä heinäkuuta 1977 (7 artikla)
1 päivä heinäkuuta 1979 (muut säännökset)
79/641/ETY 1 päivä heinäkuuta 1980
79/692/ETY 1 päivä heinäkuuta 1977
79/967/ETY 1 päivä heinäkuuta 1982
80/1141/ETY 1 päivä heinäkuuta 1980
86/155/ETY 1 päivä maaliskuuta 1986 (6 artiklan 3 ja 8 alakohta)
1 päivä heinäkuuta 1987 (muut säännökset)
87/120/ETY 1 päivä heinäkuuta 1988
87/481/ETY 1 päivä heinäkuuta 1989
88/332/ETY
88/380/ETY 1 päivä heinäkuuta 1982 (7 artiklan 9 alakohta)
1 päivä tammikuuta 1986 (7 artiklan 6 ja 10 alakohta)
1 päivä heinäkuuta 1992 (7 artiklan 18 alakohta)
1 päivä heinäkuuta 1990 (muut säännökset)
90/654/ETY
96/18/EY 1 päivä heinäkuuta 199696/72/EY 1 päivä heinäkuuta 1997 (
3)
98/95/EY 1 päivä helmikuuta 2000 (Oikaisu EYVL L 126,
20.5.1999, s. 2)
98/96/EY 1 päivä helmikuuta 2000
(1) Tanskan, Irlannin ja Yhdistyneen kuningsaskunnan osalta 1 päivä heinäkuuta 1973, Kreikan osalta 1 päivä
tammikuuta 1986, Espanjan osalta 1 päivä maaliskuuta 1986 ja Portugalin osalta 1 päivä tammikuuta 1991.
(2) Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta 1 päivä tammikuuta 1995:
— Suomi ja Ruotsi aavat lykätä enintään 31 päivään joulukuuta 1995 asti tämän direktiivin soveltamista alueel-
laan niiden omissa kansallissa viljelykasvilajien ja vihanneslajien lajikeluetteloissa lueteltujen sellaisten
lajikkeiden siementen kaupan pitämiseen niiden alueella, joita ei ole virallisesti hyväksytty kyseisten direk-tiivien säännösten mukaisesti. Tällaisten lajikkeiden siemeniä ei saa pitää kaupan muiden jäsenvaltioidenalueella kyseisenä aikana,
— lajiketta koskevat kaupan pitämisen rajoitukset eivät koske sellaisia viljelykasvi- ja vihanneslajien lajikkeita,
jotka liittymisajankohtana tai sen jälkeen on lueteltu sekä Suomen ja Ruotsin kansallisissa luetteloissa että
yhteisön luetteloissa,
— ensimmäisessä luetelmakohdasssa mainitun määräajan kuluessa sellaiset Suomen ja Ruotsin kansallisissa
luetteloissa esiintyvät lajikkeet, jotka on virallisesti hyväksytty edellä mainittujen direktiivien säännöstenmukaisesti, sisällytetään yhteisön viljelykasvi- ja vihanneslajien lajikeluetteloihin.
(
3) Sellaisten etikettien, joissa on lyhenne ”ETY”, jäljellä olevia varastoja saa käyttää 31 päivään joulukuuta 2001
asti.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 34
▼B
LIITE VII
VASTAAVUUSTAULUKKO
Direktiivi 70/458/ETY Tämä direktiivi
1 artikla 1 artiklan ensimmäinen alakohta
34 artikla 1 artiklan toinen alakohta
1 a artikla 2 artiklan 1 kohdan a alakohta
2 artiklan 1 kohdan A alakohta 2 artiklan 1 kohdan b alakohta2 artiklan 1 kohdan B alakohdan a alakohta 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohta
2 artiklan 1 kohdan B alakohdan b alakohta 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohta
2 artiklan 1 kohdan B alakohdan c alakohta 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan iii alakohta
2 artiklan 1 kohdan B alakohdan d alakohta 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan iv alakohta
2 artiklan 1 kohdan C alakohdan a alakohta 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan i alakohta
2 artiklan 1 kohdan C alakohdan b alakohta 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan ii alakohta
2 artiklan 1 kohdan C alakohdan c alakohda 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan iii alakohta
2 artiklan 1 kohdan C alakohdan d alakohda 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan iv alakohta
2 artiklan 1 kohdan C alakohdan e alakohda 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan v alakohta
2 artiklan 1 kohdan D alakohdan a alakohta 2 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohta
2 artiklan 1 kohdan D alakohdan b alakohta 2 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohta
2 artiklan 1 kohdan D alakohdan c alakohda 2 artiklan 1 kohdan e alakohdan iii alakohta
2 artiklan 1 kohdan D alakohdan d alakohda 2 artiklan 1 kohdan e alakohdan iv alakohta
2 artiklan 1 kohdan E alakohdan a alakohta 2 artiklan 1 kohdan f alakohdan i alakohta
2 artiklan 1 kohdan E alakohdan b alakohta 2 artiklan 1 kohdan f alakohdan ii alakohta
2 artiklan 1 kohdan E alakohdan c alakohda 2 artiklan 1 kohdan f alakohdan iii alakohta
2 artiklan 1 kohdan F alakohdan a alakohta 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan i alakohta
2 artiklan 1 kohdan F alakohdan b alakohta 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan ii alakohta
2 artiklan 1 kohdan F alakohdan c alakohda 2 artiklan 1 kohdan g alakohdan iii alakohta2 artiklan 1 a kohta 2 artiklan 2 kohta
2 artiklan 1 b kohta 2 artiklan 3 kohta
3-8 artikla 3-8 artikla
9 artikla —
10 artikla 9 artikla
11 artikla 10 artikla
12 artikla 11 artikla
13 artikla 12 artikla
13 a artikla 13 artikla
14 artikla 14 artikla
15 artiklan 1 kohta 15 artiklan 1 kohta
15 artiklan 2 kohta 15 artiklan 2 kohta
15 artiklan 3 kohta —
16 artiklan 1 kohta 16 artiklan 1 kohta
16 artiklan 2 kohta 16 artiklan 2 kohta
16 artiklan 3-5 —
17-19 artikla 17-19 artikla
20 artiklan 1 kohta 20 artiklan 1 kohta
20 artiklan 1 a kohta 20 artiklan 2 kohta
20 artiklan 2 kohta 20 artiklan 3 kohta
20 artiklan 3 kohta 20 artiklan 4 kohta20 artiklan 5 kohta —2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 35
▼B
Direktiivi 70/458/ETY Tämä direktiivi
20 a artikla 21 artikla
21 artikla 22 artikla21 a artikla 23 artikla22 artikla 24 artikla23 artikla 25 artikla24 artikla 26 artikla25 artikla 27 artikla26 artiklan 1 kohta 28 artiklan 1 kohta26 artiklan 1 a kohta 28 artiklan 2 kohta26 artiklan 1 b kohta 28 artiklan 3 kohta26 artikla 2 kohdan 1-3 alakohta 28 artiklan 4 kohdan 1-3 alakohta26 artiklan 2 kohdan 4 alakohta —27 artikla 29 artikla28 artikla 30 artikla28 a artikla 31 artikla29 artikla 32 artikla29 a artikla 33 artikla30 artikla 34 artikla30 a artikla 35 artikla
31 artikla 36 artikla
32 artiklan 1 kohta 37 artiklan 1 kohta32 artiklan 3 kohta 37 artiklan 2 kohta33 artikla 38 artikla35 artikla 39 artikla36 artikla 40 artikla37 artikla 41 artikla38 artikla 42 artikla39 artikla 43 artikla39 a artiklan 1 ja 2 kohta 44 artiklan 1 ja 2 kohta39 a artiklan 3 kohdan i alakohta 44 artiklan 3 kohdan a alakohta39 a artiklan 3 kohdan ii alakohta 44 artiklan 3 kohdan b alakohta40 b artikla 45 artikla40 artikla 46 artiklan 1,2 ja 4 kohta40 a artikla 46 artiklan 1,3 ja 4 kohta41 artikla 47 artikla41 a artiklan 1 kohta 48 artiklan 1 kohta41 a artiklan 2 kohdan i alakohta 48 artiklan 2 kohdan a alakohta41 a artiklan 2 kohdan ii alakohta 48 artiklan 2 kohdan b alakohta42 artikla 49 artikla
— 50 artikla (
1)
— 51 artikla— 52 artikla— 53 artiklaLIITTEESSÄ I oleva 1 osa LIITTEESSÄ I oleva 1 kohtaLIITTEESSÄ I oleva 2 osa LIITTEESSÄ I oleva 2 kohtaLIITTEESSÄ I oleva 3 osa LIITTEESSÄ I oleva 3 kohtaLIITTEESSÄ I olevan 4 osan A kohta LIITTEESSÄ I olevan 4 kohdan A alakohtaLIITTEESSÄ I olevan 4 osan A a kohta LIITTEESSÄ I olevan 4 kohdan B alakohta2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 36
▼B
Direktiivi 70/458/ETY Tämä direktiivi
LIITTEESSÄ I olevan 4 osan A b kohta LIITTEESSÄ I olevan 4 kohdan C alakohta
LIITTEESSÄ I olevan 4 osan B kohta LIITTEESSÄ I olevan 4 kohdan D alakohta
LIITTEESSÄ I oleva 5 osa LIITTEESSÄ I oleva 5 kohta
LIITE II LIITE II
LIITE III LIITE III
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 1
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 1
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 2
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 2
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 3
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 3
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 4
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 4
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 5
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 5
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 6
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 6
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 7
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 7
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 8
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 8
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 9
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 9
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 10
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 10
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 10 a
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 11
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 11
alakohtaLIITTEESSÄ IV olevan A osan a kohdan 12
alakohta
LIITTEESSÄ IV olevan A osan b kohta LIITTEESSÄ IV olevan A osan b kohta
LIITTEESSÄ IV oleva B osa LIITTEESSÄ IV oleva B osa
LIITE V LIITE V— LIITE VI
— LIITE VII
(1) 98/95/EY, 9 artiklan 2 kohta ja 98/96/EY, 8 artiklan 2 kohta.2002L0055 — FI — 10.07.2003 — 001.001 — 37