Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
"BNEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976,
moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
lähentämisestä
(76/757/ETY)
(EYVL L 262, 27.9.1976, s. 32)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
"M1 Council Directive 87/354/EEC of 25 June 1987 (*) L 192 43 11.7.1987
Muutettu:
"A1 Kreikan liittymisasiakirja (*) L 291 17 19.11.1979
"A2 Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirja (*) L 302 23 15.11.1985
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 1
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976,
moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimia koskevan
jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(76/757/ETY)
EUROOP AN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja
erityisesti sen 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo että,tekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen lain-
säädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa moottoriajoneuvo-
jen heijastimiin,
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että
jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien mää-
räystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen
ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa
neuvoston direktiivissä 70/156/ETY (
3) säädetty ETY -tyyppihyväksyntä-
menettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppien osalta,
neuvosto on vahvistanut yhteiset vaatimukset moottoriajoneuvojen ja
niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennuksesta
direktiivissä 76/756/ETY (4),
yhdenmukaistettu heijastimien tyyppihyväksyntämenettely mahdollistaa
sen, että jokainen jäsenvaltio voi tarkastaa yhteisten rakenne- ja
testivaatimusten noudattamisen ja ilmoittaa muille jäsenvaltioille
havainnoistaan lähettämällä näille jäljennöksen kutakin heijastintyyppiä
varten täytetystä osan ETY -tyyppihyväksyntätodistuksesta; osan ETY -
tyyppihyväksyntämerkin laittaminen kaikkiin hyväksytyn tyypin mukai-
sesti valmistettuihin heijastimiin tekee tarpeettomaksi heijastimien
rakenteiden tekniset tarkastukset muissa jäsenvaltioissa,
teknisten vaatimusten osalta olisi otettava huomioon Yhdistyneiden
kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö N:o 3 (Moottoriajo-
neuvojen heijastimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset määräyk-
set) (5), joka on 20 päivänä maaliskuuta 1958 tehdyn moottoriajo-
neuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja
hyväksymisen vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen liit-
teenä, ja
moottoriajoneuvoja koskevan kansallisen lainsäädännön lähentäminen
edellyttää, että jäsenvaltioiden yhteisten vaatimusten mukaisesti suorit-
tamat tarkastukset tunnustetaan vastavuoroisesti,!B
(1) EYVL N:o C 55, 13.5.1974, s. 14
(2) EYVL N:o C 109, 19.9.1974, s. 26
(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1
(4) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 1
(5) Euroopan talouskomission asiakirjat
E/ECE/324 jao
ADD 2E/ECE/TRANS/5051976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 2
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Jäsenvaltion on annettava osan ETY -tyyppihyväksyntä kaikille
heijastintyypeille, jotka täyttävät liitteissä 0, I, III, V , VI, VII, VIII, IX,
X, XI ja XII vahvistetut rakenne- ja testivaatimukset.
2. Tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat
toimenpiteet sen tarkastamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn
tyypin mukaisia, sikäli kuin se on tarpeen ja tarvittaessa yhteistyössä
muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Tällainen
tarkastus suoritetaan vain pistokokein.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on annettava kunkin 1 artiklan mukaisesti hyväksytyn
heijastintyypin valmistajalle tai tämän edustajalle liitteessä III olevan
mallin mukainen osan ETY -tyyppihyväksyntämerkki.
Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen sellaisten
merkkien käytön, jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta 1 artiklan
mukaisesti tyyppihyväksyttyjen heijastimien ja muiden laitteiden välillä.
3 artikla
1. Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille heijastimia niiden
rakenteeseen tai toimintaan liittyvistä syistä, jos niissä on osan
ETY -tyyppihyväksyntämerkki.
2. Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää saattamasta markkinoille heijas-
timia, joissa on osan ETY -tyyppihyväksyntä, mutta jotka toistuvasti
poikkeavat hyväksytystä tyypistä.
Kyseisen valtion on viipymättä ilmoitettava toteuttamistaan toimenpiteis-
tä muille jäsenvaltioille ja komissiolle ja perusteltava päätöksensä.
4 artikla
Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä kuukauden
kuluessa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennös
jokaisesta hyväksymästään tai eväämästään heijastintyypistä laaditusta
osan tyyppihyväksyntätodistuksesta, jonka malli on liitteessä II.
5 artikla
1. Jos osan ETY -tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio toteaa, että
useat heijastimet, joissa on sama osan ETY -tyyppihyväksyntämerkki,
eivät ole sen hyväksymän tyypin mukaisia, sen on toteutettava tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn
tyypin mukaisia. Kyseisen valtion toimivaltaisten viranomaisten on
ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille toteu-
tetuista toimenpiteistä, jotka voivat, jos heijastimet toistuvasti poikkeavat
hyväksytystä tyypistä, johtaa ETY -tyyppihyväksynnän peruuttamiseen.
Kyseisten viranomaisten on toteutettava vastaavat toimenpiteet, jos toisen
jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat, että heijastimet
poikkeavat hyväksytystä tyypistä.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava kuu-
kauden kuluessa toisilleen osan ETY -tyyppihyväksynnän peruuttamisesta
ja tämän toimenpiteen perusteista.
6 artikla
Kaikkien tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen säännös-
ten nojalla tehdyt päätökset, jotka koskevat heijastimien osan tyyppihy-
väksynnän eväämistä tai peruuttamista taikka sen markkinoille saatta-
misen tai käytön kieltämistä, on perusteltava yksityiskohtaisesti.
Päätöksestä on ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisesti!B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 3
annettava tieto jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaan
hänen käytettävissään olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista
muutoksenhaulle.
7 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY -tyyppihyväksyntää tai kansal-
lista tyyppihyväksyntää heijastimiin liittyvistä syistä, jos heijastimissa on
osan ETY -tyyppihyväksyntämerkki ja ne on asennettu direktiivissä
76/756/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.
8 artikla
Jäsenvaltio ei saa estää tai kieltää ajoneuvon myyntiä, rekisteröintiä,
liikkeelle laskemista tai käyttöä heijastimiin liittyvistä syistä, jos
heijastimissa on osan ETY -tyyppihyväksyntämerkki ja ne on asennettu
direktiivissä 76/756/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.
9 artikla
Tässä direktiivissä ”ajoneuvolla” tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen
tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintään
nelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus
on yli 25 km/h, ja niiden perävaunuja, lukuun ottamatta kiskoilla
kulkevia ajoneuvoja, maataloustraktoreita ja -koneita sekä moottori-
työkoneita.
10 artikla
Tarvittavat muutokset liitteissä olevien vaatimusten mukauttamiseksi
tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
11 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ennen 1 päivää heinäkuuta 1977 annettava ja
julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttä- mät säännökset ja
ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Niiden on pantava nämä
säännökset täytäntöön viimeistään 1 päivästä lokakuuta 1977 alkaen.
2. Kun tämä direktiivi on annettu tiedoksi, jäsenvaltioiden on
huolehdittava, että luonnokset niistä tässä direktiivissä tarkoitettuja
kysymyksiä koskevista laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksis-
tä, jotka ne aikovat antaa, toimitetaan komissiolle riittävän ajoissa, jotta
se voi esittää huomautuksensa.
12 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.!B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 4
Liiteluettelo
Liite 0 (*) Määritelmät, tuotannon vaatimustenmukaisuus, yleiset vaa-
timukset, erityiset vaatimukset
Liite I Teknisten termien määritelmät
— Lisäys 1: Tunnukset ja yksiköt— Lisäys 2: Tunnukset
Liite II Malli osan ETY -tyyppihyväksyntätodistuksesta
Liite III Osan ETY -tyyppihyväksyntä ja merkintävaatimukset
— Lisäys: Esimerkki osan ETY -tyyppihyväksyntämerkistä
(Liite IV)
Liite V (*) TestausmenettelyLiite VI (*) Muotoa ja mittoja koskevat vaatimukset
— Lisäys: Perävaunujen heijastimet — III luokka
Liite VII (*) Väritekniset vaatimukset
Liite VIII (*) Valotekniset vaatimuksetLiite IX (*) Ulkoisten aineiden vastustuskykyLiite X (*) Optisten ominaisuuksien kulumisen kestävyysLiite XI (*) LämmönkestävyysLiite XII (*) VärinkestävyysLisäys liitteisiin: Testien kronologinen suoritusjärjestys!
B
(*) Tämän liitteen tekniset vaatimukset ovat yhdenmukaiset Euroopan talouskomission
säännön N:o 3 kanssa. Erityisesti sisällön jaottelu kohtiin on sama. Tämän vuoksi, jos
säännön N:o 3 jollakin kohdalla ei ole vastinetta tässä direktiivissä, kohdan numeroannetaan suluissa.1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 5
LIITE 0
MÄÄRITELMÄT, TUOTANNON V AATIMUSTENMUKAISUUS, YLEISET
V AATIMUKSET, ERITYISET V AATIMUKSET
(1)
2 MÄÄRITELMÄT
2.1 Tässä direktiivissä käytettyjen teknisten termien määritelmät annetaan
liitteessä I.
2.2 Heijastintyyppi määritellään osan ETY -tyyppihyväksyntähakemukseen
liitetyillä malleilla ja ominaisuuksia kuvailevalla kirjallisuudella. Heijastin
saadaan katsoa kuuluvaksi tiettyyn tyyppiin, jos siinä on yksi tai useampia
”heijastavia optisia yksiköitä”, jotka ovat yhdenmukaiset sen tyyppisenvakiomallin vastaavien yksiköiden kanssa, ja jos niiden muut osatsamanaikaisesti eroavat vakiomallin vastaavista osista vain sillä tavoin,
etteivät erot vaikuta niihin ominaisuuksiin, joita tässä liitteessä tarkoite-
taan.
2.3 Heijastimet jaetaan kahteen luokkaan niiden valoteknisten ominaisuuksien
perusteella; I luokkaan ja III luokkaan (ks. liitteessä III oleva 4.3 kohta).
(3)
(4)5 TUOTANNON V AATIMUSTENMUKAISUUS
5.1 Jokaisen laitteen, joka on varustettu osan ETY -tyyppihyväksyntämerkillä
täytyy olla sen tyypin vaatimusten mukainen, jolle merkki on annettu.Osan ETY -tyyppihyväksyntämerkin antavan toimivaltaisen viranomaisenon säilytettävä itsellään kaksi näytekappaletta, jotka yhdessä osan
ETY -tyyppihyväksyntätodistuksen kanssa auttavat vahvistamaan sen,
täyttävätkö ETY -tyyppihyväksyntämerkillä varustetut heijastimet tämänedellytyksen.
(5.2)
(5.3)
6 YLEISET V AATIMUKSET
6.1 Heijastimien rakenteen on oltava sellainen, että ne toimivat tyydyttävästi
tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Niissä ei saa olla sellaista suunnittelu-
tai valmistusvikaa, joka estää niiden tehokkaan toiminnan tai niidenpitämisen hyvässä kunnossa.
6.2 Heijastimien osat eivät saa olla helposti osiin hajotettavissa.
6.3 Heijastimien optiset yksiköt eivät saa olla vaihtokelpoisia.
6.4 Heijastimien ulkopinnan on oltava helposti puhdistettavissa. Tästä syystä
pinta ei saa olla karkea. Siinä saa kuitenkin olla ulkonemia, jospuhdistaminen säilyy edelleen helppona.
7 ERITYISET V AATIMUKSET (TESTIT)
7.1 Heijastimien on täytettävä myös mittoja ja muotoja koskevat vaatimukset
sekä väritekniset ja valotekniset vaatimukset, jotka esitetään liitteissäVI—XII.
7.2 Heijastimien ja erityisesti niiden optisissa yksiköissä käytettyjen materiaa-
lien laadun mukaan voivat toimivaltaiset viranomaiset valtuuttaa labora-
toriot jättämään pois tietyt tarpeettomat testit, sillä erityisellä edellytyk-sellä, että tällainen poisjättö mainitaan ETY -tyyppihyväksyntätodistuksenkohdassa ”Huomautuksia”.!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 6
LIITE I
TEKNISTEN TERMIEN MÄÄRITELMÄT
1.1 HEIJASTAMINEN
”Heijastamisella” tarkoitetaan heijastamista, jossa valo heijastetaan
takaisin suuntaan, joka on lähellä sen tulosuuntaa. Tämän ominaisuuden
on säilyttävä useilla valaistuskulman eri arvoilla.
1.2 HEIJASTA V A OPTINEN YKSIKKÖ
”Heijastavalla optisella yksiköllä” tarkoitetaan heijastusta tuottavien
optisten osien yhdistelmää.
1.3 HEIJASTIN
”Heijastimella” tarkoitetaan laitetta, joka ilmaisee ajoneuvon heijastamalla
valoa, joka on peräisin ajoneuvoon kuulumattomasta valonlähteestä,
havaitsijan ollessa lähellä valonlähdettä.
Tässä direktiivissä heijastimina ei pidetä:
— heijastavia rekisterikilpiä;— ADR-sopimuksessa tarkoitettuja heijastavia merkkejä;— muita kilpiä ja heijastavia merkkejä, joita on käytettävä tiettyjen
ajoneuvoluokkien tai tiettyjen ajoneuvojen toimintatapoja koskevienjäsenvaltioiden erityisten vaatimusten noudattamiseksi.
1.4 HEIJASTIMEN V ALAISEV A PINTA
”Heijastimen valaisevalla pinnalla” tarkoitetaan sitä heijastimen valaisevaa
pintaa, joka on kohtisuorassa vertailuakselia vastaan olevassa tasossa ja
jota ympäröivät vertailuakselin suuntaiset valoa säteilevän pinnan reunoja
sivuavat tasot. Ala-, ylä- ja sivurajojen määrittämiseksi on käytettäväyksinomaan pysty- ja vaakasuoria tasoja.
1.5 VERTAILUAKSELI
”Vertailuakselilla” tarkoitetaan merkkivalolle ominaista valmistajan mää-
rittämää akselia, jota käytetään vertailusuuntana (H = 0°, V = 0°) valon
teknisissä mittauksissa sekä asennettaessa heijastinta ajoneuvoon.
1.6 VERTAILUKESKIPISTE
”Vertailukeskipisteellä” tarkoitetaan heijastimen valmistajan määrittämää
vertailuakselin ja valoa säteilevän pinnan leikkauspistettä.
1.7 HAJONTAKULMA
”Hajontakulmalla” tarkoitetaan sitä kulmaa, joka on vertailukeskipisteen
vastaanottimen keskelle yhdistävien suorien linjojen ja valaistuksen
lähteen keskipisteen välissä.
1.8 V ALAISTUSKULMA
”Valaistuskulmalla” tarkoitetaan sitä kulmaa, joka on vertailuakselin ja
vertailukeskipisteen valaistuksen lähteen keskipisteen yhdistävien suorien
linjojen välissä.
1.9 KIERTYMISKULMA
”Kiertymiskulmalla” tarkoitetaan sitä kulmaa, jonka läpi heijastinta
kierretään vertailuakselinsa ympäri yhdestä annetusta pisteestä alkaen.!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 7
1.10 HEIJASTIMEN KULMAHALKAISIJA
”Heijastimen kulmahalkaisijalla” tarkoitetaan sitä kulmaa, joka on
valaisevan pinnan näkyvän alueen suurimman mitan vastainen, joko
valaistuksen lähteen keskipisteessä tai vastaanottimen keskellä.
1.11 HEIJASTIMEN V ALAISTUS
”Heijastimen valaistuksella” tarkoitetaan valaistusta, joka mitataan
tulosäteitä vastaan kohtisuorassa olevasta tasosta ja joka menee vertailu-keskipisteen läpi.
1.12 V ALOVOIMAN KERROIN (CIL)
”Valovoiman kertoimella” tarkoitetaan tarkasteltavana olevasta suunnasta
heijastunutta valovoimaa, jaettuna annetuista valaistuskulmista, hajaantu-misesta ja kiertymisestä saadulla heijastimen valaistuksella.!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 8
Lisäys 1
Tunnukset ja yksiköt
A = Heijastimen valaisevan pinnan pinta-ala (cm2)
C = VertailukeskipisteNC = Vertailuakseli
Rr = Vastaanotin, havaitsija tai mittauslaite
Cr = Vastaanottimen keskipisteØr = Vastaanottimen Rr-läpimitta (cm), jos se on pyöreäSe = Valaistuksen lähde
Cs = Valaistuksen lähteen keskipiste
Øs = Valaistuksen lähteen läpimitta (cm)De = Etäisyys keskipisteestä Cs keskipisteeseen C (m)D’e = Etäisyys keskipisteestä Cr keskipisteeseen C (m)
Huomautus: Yleensä De ja D ’e ovat hyvin lähellä toisiaan ja tavallisissa
havannointiolosuhteissa on oletettava, että De = D ’e.
D = Havannointietäisyys kohdasta, missä valaiseva pinta näyttää olevan
jatkuva, ja siitä eteenpäin
α= Hajontakulma
/betatwo= Valaistuskulma. Aina vaakasuoraksi katsottavaan linjaan CsC nähden
tämä kulma varustetaan etuliitteillä: − (vasemmalle), + (oikealle), +
(ylös) tai − (alas); lähteen Se-asennon mukaisesti suhteessa akseliin NC,kuten nähdään katsottaessa heijastinta kohden. Kaikista kahden kulman,pysty- ja vaakasuoran, määrittämistä suunnista annetaan aina pystysuora
kulma ensin.
γ= Kohdasta C nähty Rr-mittauslaitteen kulmahalkaisija
δ= Kohdasta C nähty Se-lähteen kulmahalkaisija
ε= Kiertymiskulma. Tämä kulma on positiivinen, kun kiertymä on
myötäpäivään valaisevaa pintaa kohti katsottuna. Jos heijastin on
varustettu merkinnällä ”TOP”, katsotaan näin ilmoitettu asema alku-asemaksi.
E = Heijastimen valaistus (lux)
CIL = Valovoiman kerroin (millikandelaa/lux).
Kulmat annetaan asteina ja minuutteina!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 9
Lisäys 2
TUNNUKSET
SIVUKUV A
!B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 10
LIITE II
MALLI OSAN ETY -TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSESTA
(Suurin koko: A4 [210 × 297 mm])
!B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 11
LIITE III
OSAN ETY -TYYPPIHYVÄKSYNTÄ JA MERKINTÄV AATIMUKSET
1 OSAN ETY -TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
1.1 Tavaramerkin tai kaupallisen merkin tai tavaramerkin haltijan tai tämän
edustajan on haettava osan ETY -tyyppihyväksyntää.
1.2 Jokaiseen heijastintyyppiä koskevaan hakemukseen on liitettävä:1.2.1 lyhyt kuvaus heijastavassa optisessa yksikössä käytettyjen materiaalien
teknisistä eritelmistä:
1.2.2 heijastintyypin tunnistamiseksi riittävän yksityiskohtaiset piirustukset
kolmena kappaleena, jotka geometrisesti osoittavat paikan, johon heijastin
ajoneuvossa asennetaan. Piirustuksista on käytävä ilmi osan tyyppihyväk-
syntänumeron ja lisätunnuksen aiottu paikka osan ETY -tyyppihyväksyn-tämerkkiä ympäröivään suorakulmioon nähden;
1.2.3 näytekappaleita punaisesta heijastimesta. Liitteessä V ilmoitetaan toimi-
tettavien näytekappaleiden lukumäärä;
1.2.4 kaksi näytekappaletta ruskeankeltaisesta ja/tai kaksi näytekappaletta
värittömästä heijastimesta, jos osan tyyppihyväksyntää on tarkoituslaajentaa samanaikaisesti tai myöhemmin koskemaan myös ruskeankel-
taisia ja/tai värittömiä laitteita.
2 MERKINNÄT
2.1 Osan ETY -tyyppihyväksyntää varten toimitetuissa heijastimissa on oltava:
— hakijan tavaramerkki tai kaupallinen merkki helposti luettavasti ja
pysyvästi merkittynä;
— ”TOP” -merkki tai -merkit, jotka ovat vaakasuoraan valaisevan pinnan
päällä, jos niitä tarvitaan määrittelemään yksiselitteisesti valmistajan
ilmoittama kiertymiskulma tai -kulmat.
2.2 Jokaisessa heijastimessa on oltava riittävä tila osan ETY -tyyppihyväksyn-
tämerkille. Tila on osoitettava 1.2.2 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa.
3 OSAN ETY -TYYPPIHYVÄKSYNTÄ
3.1 Jos kaikki 1 kohdan vaatimusten mukaisesti toimitetut näytekappaleet
täyttävät liitteessä 0 olevan 6 ja 7 kohdan määräykset, on osanETY -tyyppihyväksyntämerkki ja -numero annettava.
3.2 Tätä numeroa ei saa antaa muille heijastintyypeille, paitsi milloin osan
ETY -tyyppihyväksyntää laajennetaan koskemaan sellaista muuta heijas-tintyyppiä, joka eroaa aiemmasta heijastintyypistä ainoastaan värin osalta.
3.3 Jos osan ETY -tyyppihyväksyntää haetaan valaisin- ja merkkivalolaitetyy-
pille, joka koostuu heijastimesta ja muista valaisimista, saadaan yhteinen
osan ETY -tyyppihyväksyntä antaa, jos kyseinen heijastin on tämän
direktiivin vaatimusten mukainen ja kaikki muut valaisimet, jotkamuodostavat osan valaisin- ja merkkivalolaitetyypistä, jolle osan ETY -tyyppihyväksyntää haetaan, ovat niihin sovellettavien erityisdirektiivien
mukaisia.
4 MERKIT
4.1 Jokaisessa tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaisessa
heijastimessa on oltava osan ETY -tyyppihyväksyntämerkki.
4.2 Tämä merkki koostuu suorakulmiosta, joka ympäröi pientä ”e”-kirjainta ja
sitä seuraavaa osan ETY -tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion tunnus-kirjainta, -kirjaimia tai -numeroa:
1 Saksa,
2 Ranska,
3 Italia,
4 Alankomaat,6 Belgia,!
B
!A21976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 12
9 Espanja,
11 Yhdistynyt kuningaskunta,
13 Luxemburg,
DK Tanska,
EL for Greece,
IRL Irlanti,
P Portugali.
Merkissä on oltava myös kyseiselle heijastintyypille annetun osan
ETY -tyyppihyväksyntätodistuksen numeroa vastaava osan ETY -tyyppihy-
väksyntänumero.
4.3 Osan ETY -tyyppihyväksyntämerkkiä on täydennettävä roomalaisesta
numerosta I tai III koostuvalla lisätunnuksella sen luokan mukaan, johon
heijastin on luokiteltu osan ETY -tyyppihyväksyntää annettaessa.
4.4 Osan ETY -tyyppihyväksyntänumero on sijoitettava sopivaan paikkaan
lähelle ”e”-kirjainta ympäröivää suorakulmiota.
4.5 Osan ETY -tyyppihyväksyntämerkki ja lisätunnus on kiinnitettävä pysyväs-
ti valaisimen linssiin tai yhteen linsseistä siten, että ne ovat pysyvästimerkittyjä ja helposti luettavia myös silloin kun heijastin on ajoneuvoonasennettuna.
4.6 Lisäyksessä esitetään esimerkki täydennetystä osan ETY -tyyppihyväksyn-
tämerkistä ja lisätunnuksesta.
4.7 Annettaessa 3.3 kohdassa tarkoitettu yhteinen osan ETY -tyyppihyväksyn-
tänumero, saadaan valaisinja merkkivalolaitetyyppiin, joka koostuu heijas-
timesta ja muista valaisimista, kiinnittää yhteinen ETY -tyyppihyväksyntä-
merkki, joka koostuu:
— suorakulmiosta, joka ympäröi ”e”-kirjainta ja sitä seuraavaa ETY -
tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion tunnuskirjainta, -kirjaimiatai -numeroa,
— osan ETY -tyyppihyväksyntänumerosta,— eri direktiiveissä, joiden mukaisesti ETY -tyyppihyväksyntä on annet-
tu, vaadituista lisätunnuksista.
4.8 Tämän merkin eri osien mitat eivät saa olla pienempiä kuin suurin eri
direktiiveissä, joiden mukaisesti osan ETY -tyyppihyväksyntä on annettu,määritellyistä vähimmäismitoista.!
A2
!M1
!A2
!B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 13
Lisäys
ESIMERKKI OSAN ETY -TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKISTÄ
Edellä esitetty heijastin on I luokan heijastin, jolle on Alankomaissa (4) annettu tyyppihyväksyntä numerolla 216.!B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 14
(LIITE IV)
LIITE V
TESTAUSMENETTEL Y
V .1 Hakijan on toimitettava laitteesta 10 näytekappaletta osan ETY -tyyppi-
hyväksyntää varten.
V .2 Kun yleisten vaatimusten (liitteessä 0 oleva 6 kohta) sekä muotoja ja
mittoja koskevien vaatimusten (liite VI) noudattaminen on tarkastettu, 10
näytekappaletta on tutkittava väriteknisten ominaisuuksiensa (liite VII)
osalta sekä CIL (liite VIII) hajontakulmalla 20 ’ja valaistuskulmalla
V = H = 0°, tai tarvittaessa VIII.4 ja VIII.4.1 kohdassa tarkoitetussaasennossa. Ne kaksi heijastinta, jotka antavat suurimmat ja pienimmät
arvot, on sen jälkeen testattava täydellisesti VIII.3 kohdassa tarkoitetulla
tavalla. Laboratorioiden on säilytettävä kyseiset kaksi näytekappalettaliitteessä 0 olevan 5.1 kohdan mukaisesti mahdollisten lisätarkastustensuorittamiseksi. Muut 8 näytekappaletta on jaettava neljään ryhmään,
jossa kussakin on 2 näytettä:
Ensimmäinen ryhmä: — Näytekappaleille tehdään veden läpäisyky-
kytesti (IX1 kohta) ja jos testin antama
tulos on tyydyttävä, näytekappaleille teh-
dään lisäksi moottorin poltto- ja voitelu-aineiden vastustuskyvyn testi (IX3 ja IX4kohta).
Toinen ryhmä: — Näytekappaleille tehdään tarvittaessa syö-
pymistesti (IX2 kohta), jonka jälkeenheijastimen kääntöpuolelle tehdään vastus-
tuskyvyn testi (IX5 kohta). Samoille kah-
delle näytekappaleelle tehdään tämän jäl-keen kuumuustesti (liite XI).
Kolmas ryhmä — Näitä näytekappaleita käytetään testattaes-
sa optisten ominaisuuksien kulumisen kes-tävyyttä (liite X).
Neljäs ryhmä — Näitä näytekappaleita käytetään värinkes-
tävyystestissä (liite XII).
V .3 Edellä V2 kohdassa tarkoitettujen testien jälkeen kunkin ryhmän
heijastimilla on oltava:
3.1 väri, joka täyttää liitteen VII vaatimukset. Tarkastus on suoritettava
laadullisella menetelmällä ja vahvistettava tarvittaessa määrällisellä
menetelmällä.
3.2 CIL, joka täyttää liitteen VIII vaatimukset ja joka testin jälkeen saavuttaa
ainakin 60 % aiemmin samasta näytekappaleesta saadusta arvosta. Testion suoritettava 20 ’-hajontakulmalla ja V = H = 0° -valaistuskulmalla, tai
tarvittaessa VIII.4 ja VIII.4.1 kohdassa määritellyssä asennossa.!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 15
LIITE VI
MUOTOA JA MITTOJA KOSKEV AT V AATIMUKSET
VI.1 I LUOKAN HEIJASTIMIEN MUOTO JA MITAT
1.1 I luokan heijastimien valaisevat pinnat on kyettävä piirtämään
halkaisijaltaan 200 mm:n ympyrän sisälle.
1.2 Valaisevien pintojen muodon on oltava yksinkertainen ja sellainen,
ettei niitä voi tavanomaisilta havainnointietäisyyksiltä helposti sekoit-taa kirjaimeen, numeroon tai kolmioon.
1.3 Poiketen 1.2 kohdan määräyksistä, sallitaan kuitenkin muoto, joka
muistuttaa yksinkertaisesti muodostettuja kirjaimia tai numeroita 0, I,U tai 8.
VI.2 III LUOKAN HEIJASTIMIEN MUOTO JA MITAT
2.1 III luokan heijastimien valaisevien pintojen on oltava tasasivuisen
kolmion muotoisia. Jos ilmaisu TOP on merkitty yhteen kulmaan,tarkoittaa tämä sitä, että kyseisen kulman on oltava kolmion kärki.
2.2 Valaisevalla pinnalla voi olla, mutta siinä ei tarvitse olla, keskipis-
teessään kolmion muotoinen, heijastamaton pinta, jonka sivut ovat
yhdensuuntaiset ulomman kolmion sivujen kanssa.
2.3 Valaiseva pinta voi olla, mutta sen ei tarvitse olla, jatkuva. Kummas-
sakaan tapauksessa lyhin etäisyys kahden vierekkäisen heijastavan
optisen yksikön välillä ei saa olla enemmän kuin 15 mm.
2.4 Heijastimen valaiseva pinta katsotaan jatkuvaksi, jos vierekkäisten
erillisten optisten yksiköiden valaisevien pintojen reunat ovat yhden-suuntaiset ja jos nämä optiset yksiköt on tasaisesti sijoitettu kolmionkoko yhtenäiselle pinnalle.
2.5 Jos valaiseva pinta ei ole jatkuva, erillisten heijastavien optisten
yksiköiden lukumäärä ei saa olla pienempi kuin neljä kunkin kolmion
sivun osalta, kulmat mukaan lukien.
2.5.1 Erilliset heijastavat optiset yksiköt eivät saa olla vaihdettavissa, paitsi
kun ne koostuvat I luokan hyväksytyistä heijastimista.
2.6 III luokan kolmionmuotoisten heijastimissa olevien valaisevien
pintojen ulkoreunojen on oltava 150 ja 200 mm:n pituiset. Kun kyse
on koverista laitteista, joissa on syvennys, on sivujen vähimmäis-leveyden, suorassa kulmassa mitattuna oltava ainakin 20 % valaisevienpintojen uloimpien osien välisestä pituudesta.
VI.3 Tarkastus edellä olevien vaatimusten noudattamiseksi suoritetaan
olennaisesti silmämääräisesti.!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 16
Lisäys
PERÄV AUNUJEN HEIJASTIMET — III LUOKKA
Huomautus: Nämä luonnokset ovat esimerkinomaisia.!B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 17
LIITE VII
VÄRITEKNISET V AATIMUKSET
VII.1 Näitä vaatimuksia sovelletaan ainoastaan värittömiin, punaisiin tai
ruskeankeltaisiin heijastimiin.
1.1 Heijastimet saavat koostua yhdistetystä heijastavasta optisesta yksikös-
tä ja suodattimesta, jonka on oltava siten suunniteltu, ettei suodatinta jaheijastavaa optista yksikköä voi irrottaa toisistaan tavanomaisissa
käyttöolosuhteissa.
1.2 Heijastavien optisten yksiköiden ja suodattimien värittäminen maalilla
tai lakalla ei ole sallittua.
VII.2 Kun heijastin valaistaan CIE-standardin valonlähteellä A, hajontakul-
man ollessa 20 ’ja valaistuskulman ollessa V = H = 0°, tai milloin tämä
tuottaa värittömän pintaheijastuman, kulmalla V = ± 5°, H = 0°, on
heijastuneen valovirran värikoordinaattien oltava raja-arvoissa seuraa-
vasti:
PUNAINEN: raja keltaiseen päin: y 40,335,
raja purppuraan päin: z 40,008.
RUSKEANKELTAINEN: raja keltaiseen päin: y 40,429,
raja punaiseen päin: y 40,398,
raja valkoiseen päin: z 40,007.
2.1 Kun kyse on punaisesta ja ruskeankeltaisesta heijastimesta, on
väriteknisten vaatimusten noudattaminen tarkastettava silmämääräisel-
lä vertailutestillä.
2.2 Jos tämän testin jälkeen jää epäilyksiä, väriteknisten vaatimusten
noudattaminen on tarkastettava määrittämällä epävarmimman näyte-kappaleen värikoordinaatit.
VII.3 Värittömät heijastimet eivät saa tuottaa valikoivaa heijastumista; tämä
tarkoittaa sitä, että heijastimen valaisuun käytetyn standardivalonläh-
teen A värikoordinaatit x ja y eivät saa muuttua enempää kuin 0,01
heijastimen heijastuksen jälkeen.
3.1 Tämä on tarkastettava 2.1 kohdan silmämääräisellä vertailutestillä niin,
että tarkastuskenttä valaistaan valonlähteellä, jonka värikoordinaatiteroavat 0,01:llä standardivalonlähteen A vastaavista arvoista.
3.2 Tarvittaessa on määriteltävä värikoordinaatit suurimmalle valikoivan
heijastuman antavalle näytekappaleelle.!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 18
LIITE VIII
V ALOTEKNISET V AATIMUKSET
VIII.1 Hakijan on määritettävä vertailuakseli haettaessa osan ETY -tyyppihy-
väksyntää. Se vastaa valaisukulmaa V = H = 0° valovoiman kertoimientaulukossa (CIL).
VIII.2 Valoteknisissä mittauksissa on I luokan heijastimien osalta otettava
huomioon ainoastaan se valaiseva pinta, joka on halkaisijaltaan 120
mm ympyrän sisällä, ja valaiseva pinta on rajoitettava seuraavasti: I
luokka = 100 cm
2, vaikka heijastavien optisten yksiköiden pinnan ei
välttämättä tarvitsekaan saavuttaa tätä aluetta. Valmistajan onilmoitettava käytettävän alueen rajat. III luokan heijastimien osalta
valaistut pinnat otetaan kokonaisuudessaan huomioon ilman kokora-
joituksia.
VIII.3 CIL:n arvot punaisille heijastimille eivät saa olla pienempiä kuin
jäljempänä esitetyn taulukon millikandeloina annetut arvot luxiakohden, taulukossa esitetyille hajonta- ja valaistuskulmille:
LuokkaHajontakulma αValaistuskulmat /betatwo
pystysuora V
vaakasuora H0°
0°+ ja − 10°
0°+j a−5 °
+ ja − 20°
I2 0 ’ 100 50 50
1°30’ 5 2,5 2,5
(II)
III 20 ’ 150 75 75
1°30’ 7,5 3,75 3,75
CIL:n arvoja, jotka ovat alempia kuin edellä olevan taulukon kahdessa
viimeisessä sarakkeessa esitetyt arvot, ei sallita sellaisen kiinteänkulman sisällä, jonka vertailukeskipiste on sen kärki ja joka on
seuraavia linjoja pitkin leikkaavien tasojen ympäröimä:
(V = + ja − 10°, H = 0°) (V = + ja − 5°, H = + ja − 20°)
VIII.4 Kun heijastimen CIL mitataan kulmalla /betatwo,jolle V = H = 0°, on laitetta
hieman kääntämällä tarkastettava tapahtuuko peilausilmiötä. Jospeilausilmiötä ilmenee, on otettava lukema kulmalla /betatwo,jolle
V = välillä − 5 ja +5, H = 0°. Hyväksytyn asennon on oltava se,
joka vastaa pienintä CIL:ää yhdellä näistä asennoista.
4.1 Valaisukulmalla /betatwo,jolle V = H = 0°, tai VIII.4 kohdassa määritellyllä
kulmalla, ja hajontakulmalla 20 ’, heijastimia, joissa ei ole merkintää
”TOP”, on kierrettävä vertailuakselinsa ympäri asentoon, jossa onpienin CIL ja jonka on oltava sama kuin VIII.3 kohdassa määriteltyarvo. Kun CIL mitataan muilla valaistus- ja hajontakulmilla, on
heijastin sijoitettava asentoon, joka vastaa kiertymiskulman εilmoi-
tettua arvoa. Jos määriteltyjä arvoja ei saavuteta, saadaan laitettakiertää vertailuakselinsa ympäri ± 5° edellä tarkoitettuun asentoonnähden.
4.2 Valaisukulmalla /betatwo,jolle V = H = 0°, tai VIII.4 kohdassa määritellyllä
kulmalla, ja hajontakulmalla 20 ’, on heijastimia, joissa on merkki
”TOP”, kierrettävä ± 5° vertailuakselinsa ympäri. Missään laitteenasennossa kiertämisen aikana CIL ei saa laskea alle määrätyn arvon.
4.3 Jos suunnassa V = H = 0°, ja kun ε= 0°, CIL ylittää määrätyn arvon 50
% tai enemmän, on kaikki mittaukset kaikille valaistus- ja hajonta-kulmille tehtävä ε:n arvolla 0°.
VIII.5 Tarvittavien mittausten suorittamiseksi on otettava käyttöön CIE:n
heijastimen valon mittaukseen suosittelema menetelmä.!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 19
LIITE IX
ULKOISTEN AINEIDEN V ASTUSTUSKYKY
IX.1 VEDENLÄPÄISYN V ASTUSTUSKYKY
Heijastimista, jotka ovat tai eivät ole ryhmitettyjä tai rakenteellisesti
yhdistettyjä valaisimeen, on poistettava kaikki irrotettavissa olevat osatja ne on upotettava 10 minuutiksi veteen, jonka lämpötila on 25 ± 5 °C,
siten, että valaisevan pinnan yläosan korkein kohta on noin 20 mm:ä
vedenpinnan alapuolella. Testi on toistettava sen jälkeen, kun heijas-tinta on käännetty 180°, siten, että valaiseva pinta on pohjalla jakääntöpuolen täyttää noin 20 mm:n vesikerros.
1.1 Vettä ei saa tunkeutua heijastavan optisen yksikön heijastavaan
pintaan. Jos tarkastus selvästi paljastaa vedenläpäisyä, laite katsotaan
testissä hylätyksi.
1.2 Jos tarkastuksessa ei havaita vedenläpäisyä, tai milloin tämä on
epävarmaa, on CIL mitattava V .3.2 kohdassa esitetyllä menetelmälläsen jälkeen, kun heijastavaa laitetta on hieman ravisteltu ylimääräisen
veden poistamiseksi ulkopuolelta.
IX.2 KORROOSION KESTOKYKY
Heijastimien on oltava siten suunniteltuja, että ne säilyttävät vahvis-
tetut valotekniset ja väritekniset ominaisuutensa niistä kosteudesta jasyövyttävistä vaikutuksista huolimatta, joille ne tavallisesti altistuvat.
Etummaisen pinnan himmeneminen ja taaemman suojaavan pinnan
rappeutuminen on tarkastettava, kun olennainen metalliosa osoittaakorroosiolle altistumista.
Heijastin, josta on poistettu kaikki irrotettavissa olevat osat, tai
valaisin, johon heijastin on ryhmitetty tai rakenteellisesti yhdistetty, on
altistettava suolasumun vaikutukselle 50 tunnin ajaksi; se koostuukahdesta 24 tunnin altistamisajanjaksosta sekä niiden välisestä 2 tunnintauosta, minkä aikana näytteen sallitaan kuivua.
Suolainen sumu on tehtävä ionisoimalla lämpötilaltaan 35 ± 2 °C
suolaliuosta, joka on saatu liuottamalla 20 + 2 osaa painoltaannatriumkloridia 80 osaan tislattua vettä, jossa ei saa olla enempää kuin0,02 % epäpuhtauksia.
Välittömästi testin jälkeen näytekappaleessa ei saa näkyä merkkejä
sellaisesta liiallisesta korroosiosta, joka voi huonontaa laitteentehokkuutta.
IX.3 MOOTTORIN POLTTOAINEIDEN V ASTUSTUSKYKY
Heijastimen ja erityisesti sen valaisevan pinnan ulkopinta, on
pyyhittävä kevyesti puuvillakankaalla, joka on kasteltu läpikotaisin
bensiinin ja benseenin seoksella (suhde 90:10). Noin viiden minuutinkuluttua pinta tarkastetaan. Pinnassa ei saa tällöin olla mitään näkyviämuutoksia.
IX.4 VOITELUÖLJYN V ASTUSTUSKYKY
Heijastimen ja erityisesti sen valaisevan pinnan ulkopinta on pyy-
hittävä kevyesti puuvillakankaalla, joka on kasteltu kauttaaltaanpesuainetyyppisellä voiteluöljyllä. Noin viiden minuutin kuluttua pintapuhdistetaan. Tämän jälkeen mitataan CIL (V .3.2 kohta).
IX.5 PEILITAUSTAISTEN HEIJASTIMIEN (A VOIMEN
KÄÄNTÖPUOLEN) V ASTUSTUSKYKY
Heijastimen kääntöpuoli on harjattava kovalla nailonharjalla ja sen
jälkeen peitettävä tai perusteellisesti kostutettava bensiinin ja bensee-nin seoksella (suhde 90:10) yhden minuutin ajan. Seos on tämän
jälkeen poistettava ja heijastimen on annettava kuivua.
Kun haihtuminen on lakannut, suoritetaan kulumistesti niin, että
kääntöpuoli harjataan samalla nailonharjalla kuin aiemmin.
CIL on mitattava (V .3.2 kohta) sen jälkeen, kun koko kääntöpuolen
peilipinta on peitetty tussilla.!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 20
LIITE X
OPTISTEN OMINAISUUKSIEN KULUMISEN KESTÄVYYS
X.1 Osan ETY -tyyppihyväksynnän antanut viranomainen saa tarkastaa
käytössä olevan heijastintyypin optisten ominaisuuksien säilymisen.
X.2 Muiden jäsenvaltioiden kuin osan ETY -tyyppihyväksynnän antaneen
valtion, toimivaltaiset viranomaiset saavat tehdä samanlaisia tarkastuksiaalueellaan. Jos käytössä oleva heijastintyyppi toistuvasti ei ole vaatimus-
tenmukainen, on näiden viranomaisten lähetettävä jokin testiin valituista
osista osan ETY -tyyppihyväksynnän antaneelle viranomaiselle ja pyy-dettävä asiasta lausuntoa.
X.3 Muiden arviointiperusteiden puuttuessa, käsite ”toistuva vaatimusten-
mukaisuuden laiminlyönti” käytössä olevalle heijastintyypille on tulkit-tava liitteessä 0 olevan 6.1 kohdan mukaisesti.!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 21
LIITE XI
LÄMMÖNKESTÄVYYS
XI.1 Heijastinta on pidettävä 12 tunnin ajan kuivassa 65 o ± 2 °C
lämpötilassa.
XI.2 Tämän testin jälkeen heijastimessa ei saa näkyä murtumia tai heijas-
timen ja erityisesti sen optisten yksiköiden huomattavaa vääristymistä.
XI.3 Väritekniset ja valotekniset ominaisuudet on tarkastettava V .3.1 ja V .3.2
kohdan mukaisesti.!B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 22
LIITE XII
VÄRINKESTÄVYYS
XII.1 Osan ETY -tyyppihyväksynnän antanut viranomainen saa tarkastaa
käytössä olevan heijastintyypin värinkestävyyden.
XII.2 Muiden jäsenvaltioiden kuin osan ETY -tyyppihyväksynnän antaneen
valtion, toimivaltaiset viranomaiset saavat tehdä samanlaisia tarkastuksiaalueellaan. Jos heijastintyyppi toistuvasti ei ole käytössä vaatimus-
tenmukainen, on näiden viranomaisten lähetettävä jokin testiin valituista
osista osan ETY -tyyppihyväksynnän antaneelle viranomaiselle ja pyy-dettävä asiasta lausuntoa.
XII.3 Muiden arviointiperusteiden puuttuessa, käsite ”toistuva vaatimusten-
mukaisuuden laiminlyönti” käytössä olevalle heijastintyypille on tulkit-tava liitteessä 0 olevan 6.1 kohdan mukaisesti.!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 23
Lisäys liitteisiin
TESTIEN KRONOLOGINEN SUORITUSJÄRJESTYS
Kohta KoeNäytteet
abcdefghi j
0.6 Yleiset vaatimukset: silmämääräinen
tarkastus××××××××× ×
VI Muodot ja mitat: silmämääräinen tarkastus × × × × ××××× ×
VII Väritekniset ominaisuudet: silmämääräinen
tarkastus
epävarmoissa tapauksissa värikoordinaatit××××××××× ×
VIII Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ’:een ja V = H = 0°××××××××× ×
VIII.3 Täydellinen × ×
IX.1 Vesi: 10 minuuttia tavanomaisessa
asennossa××
10 minuuttia käännetyssä asennossa × ×
silmämääräinen tarkastus × ×
V .3.1 Väritekniset ominaisuudet: silmämääräinen
tarkastus××
epävarmoissa tapauksissa värikoordinaatit × ×
V .3.2 Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ’:een ja V = H = 0°××
IX.3 Polttoaineet: 5 minuuttia × ×
silmämääräinen tarkastus × ×
IX.4 Öljyt: 5 minuuttia × ×
silmämääräinen tarkastus × ×
V .3.1 Väritekniset ominaisuudet: silmämääräinen
tarkastus××
epävarmoissa tapauksissa värikoordinaatit × ×
V .3.2 Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ’:een ja V = H = 0°××
IX.2 Korroosio: 24 tuntia × ×
2 tunnin tauko × ×24 tuntia × ×silmämääräinen tarkastus × ×
IX.5 Kääntöpuoli: 1 minuutti × ×
silmämääräinen tarkastus × ×
XI Lämpö: 12 tuntia 65 ± 2 °C × ×
vääntymien silmämääräinen tarkastus × ×
V .3.1 Väritekniset ominaisuudet: silmämääräinen
tarkastus××
epävarmoissa tapauksissa värikoordinaatit × ×
V .3.2 Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ’:een ja V = H = 0°××
× Optisten ominaisuuksien kulumisen
kestävyys
V .3.1 Väritekniset ominaisuudet: silmämääräinen
tarkastus
epävarmoissa tapauksissa värikoordinaatit
V .3.2 Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ’:een ja V = H = 0°
XII VärinkestävyysV .3.1 Väritekniset ominaisuudet: silmämääräinen
tarkastus
epävarmoissa tapauksissa värikoordinaatit!
B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 24
Kohta KoeNäytteet
abcdefghi j
V .3.2 Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ’:een ja V = H = 0°
0.5.1 Näytekappaleiden säilyttäminen
viranomaisten hallussa××!B1976L0757 — FI — 29.06.1987 — 003.001 — 25