1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2026/97,
annettu 6 päivänä lokakuuta 1997,
muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta
(EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston asetus (EY) N:o 1973/2002, annettu 5 päivänä marraskuuta
2002L 305 4 7.11.2002
▼B
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2026/97,
annettu 6 päivänä lokakuuta 1997,
muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta
tuetulta tuonnilta suojautumisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti
sen 113 artiklan,
ottaa huomioon asetukset maatalouden yhteisistä markkinajärjestelyistä
sekä perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla annetut asetukset, joitasovelletaan maataloustuotteista jalostettuihin tavaroihin sekä erityisesti
näiden asetusten säännökset, jotka antavat mahdollisuuden poiketa
siitä yleisestä periaatteesta, että rajoilla toteutettavat suojatoimenpiteetvoidaan korvata ainoastaan näissä asetuksissa säädetyillä toimenpiteillä,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (
1),
sekä katsoo, että
1)asetuksella (ETY) N:o 2423/88 (2) neuvosto on antanut yhteiset
säännökset, jotka koskevat polkumyynnillä tapahtuvaa tai tuettua
muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuon-nilta suojautumista,
2)nämä yhteiset säännökset otettiin käyttöön olemassa olevienkansainvälisten velvoitteiden mukaisesti, erityisesti niiden, jotkajohtuvat tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen,jäljempänä ’GATT-sopimus’, VI artiklasta, GATT-sopimuksenVI artiklan soveltamisesta tehdystä sopimuksesta (vuoden 1979
polkumyyntikoodi) sekä GATT-sopimuksen VI, XVI ja XXIII
artiklan tulkinnasta ja soveltamisesta tehdystä sopimuksesta(vientituki- ja tasoitustullikoodi),
3)Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tuloson johtanut Maailman kauppajärjestön (WTO) perustamiseen,
4)WTO:n perustamissopimuksen (WTO-sopimus), joka on hyväk-sytty päätöksellä 94/800/EY (
3), liitteeseen 1 A sisältyy muun
muassa tullitariffeja ja kauppaa koskeva yleissopimus 1994(GATT 1994 -sopimus), sopimus maataloudesta, sopimus
GATT 1994 -sopimuksen VI artiklan soveltamisesta, jäljempänä
’vuoden 1994 polkumyyntisopimus’, sekä uusi tukia ja tasoitus-tulleja koskeva sopimus (tukisopimus),
5)yhteisön toimesta tapahtuvan vuoden 1994 polkumyyntisopimuk-sessa ja tukisopimuksessa vahvistettujen sääntöjen soveltamisentehokkuuden ja avoimuuden lisäämiseksi pidetään tarpeellisenaantaa kaksi erillistä asetusta, joissa riitävän yksityiskohtaisesti
vahvistetaan näiden kahden kaupan suojavälineen soveltamista
koskevat säännökset,
6)näin ollen on suotavaa uusien monenvälisten sääntöjen perus-teella muuttaa tasoitustoimenpiteiden soveltamiseen liittyviäyhteisön sääntöjä, erityisesti niitä, jotka koskevat menettelynaloittamista ja tutkimuksen kulkua, mukaan lukien tosiasioidenselvittäminen ja niiden käsittely, väliaikaisten toimenpiteidenkäyttöön ottaminen, tasoitustullien käyttöönotto ja kanto, tasoi-
tustoimenpiteiden kesto ja uudelleentarkastelu sekä
tasoitustulleja koskeviin tutkimuksiin liittyvien tietojen luovutta-minen,
7)uusista sopimuksista johtuneiden muutosten laajuuden vuoksi jauusien sääntöjen asianmukaisen ja avoimen soveltamisen varmis-1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 2
(1) EYVL C 99, 26.3.1997, s. 1.
(2) EYVL L 209, 2.8.1988, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna asetuksella (EY) N:o 522/94 (EYVL L 66, 10.3.1994, s. 10).
(3) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 1.
▼B
tamiseksi olisi näiden sopimusten määräykset saatettava mahdol-
lisimman laajalti osaksi yhteisön lainsäädäntöä,
8)lisäksi on suotavaa tuoda riittävän yksityiskohtaisesti esille ne
ehdot, joiden vallitessa tukea katsotaan annettavan, periaatteet,
jotka säätelevät tuontitullien asettamista (etenkin onko tukeamyönnetty jollain erityisellä tavalla) ja tasoitustoimenpiteidenasettamiseen johtavan tuen suuruuden (jäljempänä ’tasoitustullinalaisen tuen’) laskemisperusteet),
9)tuen olemassaoloa määritettäessä on tarpeen osoittaa, että julk-
inen viranomainen tai muu julkinen toimielin on tietyn maan
alueella myöntänyt rahallista avustusta tai että jonkinlaista tulo-suojaa tai hintatukea GATT 1994 -sopimuksen XVI artiklassatarkoitetussa merkityksessä on annettu ja että jokin yritys onhyötynyt edusta,
10)on tarpeen tuoda riittävän yksityiskohtaisesti esille, millaiset tuet
eivät johda tasoitustoimenpiteiden käyttämiseen, sekä silloin
noudatettava menettely, kun tutkimuksessa todetaan kyseisenyrityksen saaneen tällaista tukea,
11)tukisopimuksessa täsmennetään, että ne määräykset, jotkakoskevat sellaista tukea, joka ei johda tasoitustoimenpiteidenkäyttämiseen, lakkaavat olemasta voimassa viisi vuotta WTO-
sopimuksen voimaantulon jälkeen, ellei määräysten voimas-
saoloa jatketa WTO:n jäsenten yhteisellä sopimuksella; senvuoksi tämän asetuksen muuttaminen voi osoittautua tarpeelli-seksi, jos näiden määräysten voimassaoloaikaa ei jatketa,
12)maataloussopimuksen liitteessä 2 luetellut toimenpiteet eivätjohda tasoitustoimenpiteiden käyttöön siltä osin kuin kyseisessäsopimuksessa on määrätty,
13)on suotavaa vahvistaa selkeät ja yksityiskohtaiset ohjeet niistätekijöistä, joiden avulla voidaan määrittää, onko tuettu tuontiaiheuttanut tai uhkaako se aiheuttaa merkittävää vahinkoa; kunpyritään näyttämään, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunutvahinko johtuu kyseessä olevan tuonnin määrästä ja hintatasosta,olisi otettava huomioon muiden tekijöiden vaikutukset ja erityi-
sesti yhteisössä vallitsevat markkinaolosuhteet,
14)olisi määriteltävä käsite ”yhteisön tuotannonala” ja säädettävä,
että viejiin etuyhteydessä olevat osapuolet voidaan jättää tämäntuotannonalan ulkopuolelle, ja määriteltävä käsite ”etuyhteys”;lisäksi on tarpeen säätää, että tasoitustulleja koskeva menettelyvoidaan aloittaa yhteisön tietyn alueen tuottajien nimissä sekä
vahvistaa tällaisen alueen määrittelyä koskevat ohjeet,
15)on tarpeen määritellä, kuka voi tehdä tasoitustulleja koskevan
valituksen, ja sen tuen merkitys, jota tämän valituksen onsaatava yhteisön tuotannonalan taholta, sekä määritellä ne tasoi-tustoimenpiteiden käyttöön johtavaa tukea, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevat tiedot, joiden on sisällyttävä tällaiseen valituk-
seen; on myös määrättävä valitusten hylkäämistä tai
menettelyjen aloittamista koskevat menettelyt,
16)on tarpeen määritellä, millä tavalla asianomaisille osapuolille onilmoitettava viranomaisten vaatimista tiedoista ja annettava niillehyvät mahdollisuudet esittää kaikki asiaan kuuluvat todisteet japuolustaa etujaan; lisäksi on myös suotavaa määritellä selkeästi
tutkimuksen kuluessa noudatettavat säännöt ja menettelyt ja
säätää erityisesti siitä, miten asianomaisten osapuolten on ilmoit-tauduttava, esitettävä näkökantansa ja toimitettava tiedotasetetussa määräajassa, jotta ne voitaisiin ottaa huomioon; olisimyös osoitettava, millä edellytyksillä asianosainen voi saadamuiden asianosaisten toimittamia tietoja ja esittää huomautuk-
sensa niistä; jäsenvaltioiden ja komission olisi lisäksi tietojen
keräämisessä toimittava yhteistyössä,
17)on tarpeen määritellä, millä edellytyksillä väliaikaiset tullitvoidaan ottaa käyttöön ja myöss äätää, että ne voidaan ottaakäyttöön aikaisintaan 60 päivän kuluttua menettelyn aloittami-sesta ja viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua siitä; on1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 3
▼B
myös tarpeen säätää, että komissio voi joka tapauksessa ottaa
kyseiset tullit käyttöön ainoastaan neljäksi kuukaudeksi,
18)on tarpeen määritellä menettelyt, joilla voidaan hyväksyä sell-aiset sitoumukset, joilla poistetaan tai korjataantasoitustoimenpiteiden alainen tuki sekä vahinko sen sijaan, ettäotettaisiin käyttöön väliaikaiset tai lopulliset tullit; on myös
aiheellista määritellä sitoumusten rikkomisen tai peruuttamisen
seuraukset ja säädettävä, että väliaikaiset tullit voidaan ottaakäyttöön rikkomusta epäiltäessä tai kun lisätutkimus on tarpeenpäätelmien täydentämiseksi; sitoumuksia hyväksyttäessä olisivalvottava, että ehdotetut sitoumukset ja niiden täytäntöönpano
eivät johda kilpailunvastaiseen toimintaan,
19)on tarpeen säätää, että menettely on yleensä päätettävä 12
kuukauden ja enintään 13 kuukauden kuluessa sen aloittamisestariippumatta siitä, hyväksytäänkö lopulliset toimenpiteet,
20)tutkimustai menettely on päätettävä, jostuen määrä on todettuvähäiseksi, tai erityisesti, kun tuonti on peräisin kehitysmaasta,jostuetun tuonnin määrä tai vahinko on mitätön, ja että on
aiheellista määritellä nämä arviointiperusteet; jos toimenpiteet
on otettava käyttöön, on tarpeen säätää tutkimuksen päättämi-sestä ja säätää, että tullien on oltava tasoitustoimenpiteidenalaisen tuen määrää alhaisemmat, jos kyseinen alhaisempimäärä on riittävä vahingon poistamiseksi, ja että on tarpeen
määritellä tullien laskentamenetelmä otoksia käytettäessä,
21)on tarpeen säätää väliaikaisten tullien taannehtivasta kantami-
sesta, jos tämä arvioidaan aiheelliseksi, ja määritellä, missäolosuhteissa tulleja voidaan soveltaa taannehtivasti, jotta vältyt-
täisiin siltä, että sovellettavat lopulliset toimenpiteet menettävät
merkityksensä; on myös tarpeen säätää, että tulleja voidaansoveltaa taannehtivasti, jos sitoumuksia rikotaan tai ne peruute-taan,
22)on tarpeen säätää, että toimenpiteiden voimassaolo päättyyviiden vuoden kuluttua, ellei uudelleentarkastelussa osoittaudu,että niitä on jatkettava; on myös tarpeen säätää, silloin kunolosuhteiden muutoksesta on toimitettu riittävät todisteet,välivaiheen uudelleentarkasteluista tai tutkimuksista sen määrit-
telemiseksi, onko tasoitustullien palauttaminen perusteltua,
23)vaikka tukisopimukseen ei sisälly määräyksiä tasoitustullien
kiertämisestä, tämä kiertäminen on mahdollista samankaltaisella
vaikkakaan ei aivan samanlaisella tavalla kuin polkumyynnin
vastaisien toimenpiteiden kohdalla; tämän vuoksi on aiheellistaantaa tätä koskevat säännökset tässä asetuksessa,
24)on hyväksyttävä tasoitustoimenpiteiden soveltamatta jättäminen,josmarkkinaolos uhteiden tilapäinen muutostekee niidenvoimassa pitämisen väliaikaisesti tarpeettomaksi,
25)on tarpeen säätää, että tutkimuksen kohteena oleva tuontivoidaan kirjata tuonniksi siten, että tämän tuonnin vastaisiatoimenpiteitä voidaan toteuttaa myöhemmin,
26)toimenpiteiden oikean soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen,
että jäsenvaltiot valvovat tutkimuksen tai toimenpiteiden
kohteena olevien tuotteiden tuontia ja tämän asetuksen mukai-sesti kannettujen tullien määrää ja antavat niistä komissiollekertomuksen,
27)on tarpeen säätää, että neuvoa-antavaa komiteaa kuullaansäännöllisesti tietyissä tutkimuksen vaiheissa; komitea koostuujäsenvaltioiden edustajista ja sen puheenjohtajana on komissionedustaja,
28)on tärkeää säätää tarkastuskäynneistä tasoitustoimenpiteiden alai-sesta tuesta ja aiheutuneesta vahingosta toimitettujen tietojentodentamiseksi, jolloin tällaisten käyntien on riiputtava kyse-lyihin saatujen vastausten asianmukaisuudesta,1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 4
▼B
29)tutkimusten päättämiseksi vahvistetussa määräajassa on erityisen
tärkeää käyttää otoksia, jos osapuolten tai kyseisten liiketoimien
määrä on suuri,
30)on tarpeen säätää, että jos osapuolet eivät toimi yhteistyössätyydyttävällä tavalla, päätelmien tekemisessä voidaan käyttäämuita tietoja ja että nämä tiedot voivat olla näille osapuolille
vähemmän edullisia kuin siinä tapauksessa, että ne olisivat
toimineet yhteistyössä,
31)luottamuksellisien tietojen käsitellyistä on annettava säännöksetliike- tai valtiosalaisuuksien paljastumisen estämiseksi,
32)on välttämätöntä, että niille osapuolille, joilla on tähän oikeus,
ilmoitetaan asianmukaisesti keskeisistä tosiasioista ja huomioista
sekä että ilmoittaminen tapahtuu yhteisön päätöksentekomenet-telyn huomioon ottaen sellaisessa määräajassa, että osapuolillaon mahdollisuus puolustaa etujaan,
33)on perusteltua säätää hallintomenettelystä, jossa voidaan esittää
väitteitä siitä, ovatko toimenpiteet yhteisön ja myös kuluttajien
edun mukaisia, vahvistaa määräajat, joiden kuluessa nämä tiedoton toimitettava, sekä vahvistaa asianomaisten osapuolten oikeussaada tietoja,
34)tukisopimuksella luotavaksi tarkoitettujen oikeuksien ja velvoit-
teiden tasapainon säilyttämiseksi on olennaisen tärkeää, että
sopimuksen sisältämiä sääntöjä sovellettaessa yhteisö ottaahuomioon tärkeimpien kauppakumppaniensa niille antaman tulk-innan sellaisena kuin se näkyy lainsäädännössä taivakiintuneessa käytännössä,
35)muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvaltatuetulta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1994annetulla asetuksella (EY) 3284/94 (
1) neuvosto korvasi
asetuksen (ETY) 2423/88 ja otti käyttöön uuden yhteisen järjes-telmän muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumiseksi,
36)asetuksen (EY) 3284/94 julkaisemisen jälkeen siinä ilmeni sana-
muodon osalta puutteita, lisäksi mainittua asetusta on jomuutettu, ja
37)selkeyden, avoimuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi kyseinen
asetus on sen vuoksi kumottava ja korvattava uudella, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta sen tai asetuksen (ETY) 2423/88 perus-teella jo aloitettuja tuen vastaisia menettelyjä,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Periaatteet
1. Tasoitustulli voidaan ottaa käyttöön minkä tahansa sellaisen tuen
tasoittamiseksi, joka on myönnetty välittömästi tai välillisesti minkätahansa tuotteen valmistukseen, tuotantoon, vientiin tai kuljetukseen,jos tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä aiheuttaa
vahinkoa.
2. Tässä asetuksessa pidetään tuotetta tukea saavana, jos se saa 2 ja
3 artiklassa määriteltyä tasoitustoimenpiteiden alaista tukea.
3. Tukea voi myöntää joko tuotavan tuotteen alkuperämaan julkinen
viranomainen tai sen välittäjänä toimivan maan julkinen viranomainen,
josta tuote viedään yhteisöön ja jota kutsutaan tässä asetuksessa ”viejä-maaksi”.
Tässä asetuksessa ’julkisella viranomaisella’ tarkoitetaan alkuperä- tai
viejämaan alueella toimivaa julkista toimielintä.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 5
(1) EYVL L 349, 31.12.1994, s. 22, asetus sellaisena kuin se on muutettuna
asetuksella (EY) N:o 1252/95 (EYVL L 122, 2.6.1995, s. 2).
▼B
4. Sen estämättä, mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, jos tuotteita ei
tuoda suoraan alkuperämaasta, vaan ne viedään yhteisöön välittäjänätoimivan maan kautta, tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan koko-
naisuudessaan ja tarvittaessa liiketointa tai -toimia pidetään
alkuperämaan ja yhteisön välillä suoritettuina.
5. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ”samankaltaisella tuotteella”
samanlaista tuotetta, toisin sanoen kaikissa suhteissa samanlaista kuintutkittava tuote, tai jos sellaista tuotetta ei ole, muuta tuotetta, jokamuistuttaa ominaispiirteiltään tutkittavaa tuotetta, vaikka se ei olekaikissa suhteissa samanlainen.
2 artikla
Tuen määritelmä
Tuen katsotaan olevan kyseessä, jos:
1) a) alkuperä- tai viejämaan julkiset viranomaiset myöntävät taloudel-
lista tukea, toisin sanoen, jos:
i) julkisten viranomaisten käytäntö käsittää varojen (esimerkiksi
avustusten, lainojen ja omaan pääomaan tapahtuvien sijoi-tusten muodossa) suoran siirron tai mahdollisia varojen taivelvoitteiden suoria siirtoja (esimerkiksi lainalle annetun
takauksen);
ii) julkisista tuloista, jotka muuten olisi maksettava, luovutaan
tai niitä ei kanneta (esimerkiksi verokannustimet, kuten vero-luotot); tältä osin tukena ei pidetä vientiin menevän tuotteen
vapauttamista sellaisista veroista ja maksuista, joita kanne-
taan samankaltaisesta, kotimaiseen kysyntään tarkoitetustatuotteesta, eikä sellaisten verojen ja maksujen palauttamista,jospalautettava määrä ei ylitä niis tä karttunutta määrää, joställainen vapauttaminen on myönnetty liitteiden I, II ja III
säännösten mukaisesti;
iii) julkiset viranomaiset antavat käyttöön muita kuin yleisiin
perusrakenteisiin kuuluvia hyödykkeitä tai palveluita taiostavat hyödykkeitä;
iv) julkiset viranomaiset
— suorittavat maksuja rahoitusmekanismiin
tai
— valtuuttavat tai määräävät yksityisen tahon huolehtimaan
yhdestä tai useammasta i, ii ja iii alakohdassa tarkoite-
tusta tavanomaisesti julkisille viranomaisille kuuluvastatehtävästä, ja noudatettava käytäntö ei todellisuudessaeroa julkisten viranomaisten tavallisesti noudattamastakäytännöstä,
tai
b) kyse on tulo- tai hintatuesta missä tahansa GATT 1994 -sopi-
muksen XVI artiklassa tarkoitetussa merkityksessä, ja
2) sitä kautta annetaan etua.
3 artikla
Tasoitustoimenpiteiden alaiset tuet
1. Tuet johtavat tasoitustoimenpiteiden toteuttamiseen ainoastaan,
jos ne ovat 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla erityisiä.
2. Sen määrittelemiseksi, kohdistuuko tuki erityisesti myöntävän
viranomaisen toimivaltaan kuuluvalla alueella sijaitsevaan yritykseen
tai tuotannonalaan taikka yritysten tai tuotannonalojen ryhmään,(jäljempänä ’tietyt yritykset’), sovelletaan seuraavia periaatteita:
a) jos tuen myöntävä viranomainen tai lainsäädäntö, jonka perusteella
myöntävä viranomainen toimii, rajoittaa mahdollisuuden saada tukeanimenomaisesti tiettyihin yrityksiin, tuki on erityistä;
b) jos tuen myöntävä viranomainen tai lainsäädäntö, jonka perusteella
myöntävä viranomainen toimii, asettaa oikeuden saada tukea ja1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 6
▼B
tuen määrän riippuvaksi objektiivisista arviointiperusteista tai edel-
lytyksistä, ei ole kyse erityisestä tuesta edellyttäen, että oikeussaada tukea ei vaadi eri toimenpiteitä ja että mainittuja arviointiper-
usteita ja edellytyksiä noudatetaan tiukasti.
Tässä artiklassa ’objektiivisilla arviointiperusteilla tai edellytyksillä’
tarkoitetaan puolueettomia arviointiperusteita tai edellytyksiä, jotkaeivät aseta tiettyjä yrityksiä muiden edelle ja jotka ovat luonteeltaantaloudellisia ja joita sovelletaan laajalti, kuten työntekijöidenlukumäärä tai yrityksen koko.
Arviointiperusteet ja edellytykset on määriteltävä selkeästi laissa,
asetuksissa tai muissa virallisissa asiakirjoissa siten, että ne voidaan
todentaa;
c) jos, huolimatta siitä, että a ja b alakohdassa esitettyjen periaatteiden
soveltamisen perusteella näyttää siltä, että kyseessä ei ole erityinentuki, on syytä uskoa, että tuki todellisuudessa voi olla erityistä,voidaan ottaa huomioon muita tekijöitä. Nämä tekijät ovat: tukioh-
jelmaa hyödyntää rajoitettu määrä tiettyjä yrityksiä, sitä hyödyntävät
pääasiallisesti tietyt yritykset, tukea myönnetään suhteettoman suur-essa määrin tietyille yrityksille ja tapa, jolla myöntävä viranomainenkäyttää harkintavaltaa päätettäessä tuen myöntämisestä. Tässäsuhteessa otetaan huomioon erityisesti tiedot siitä, missä määrintukea koskevia hakemuksia on hylätty tai hyväksytty ja näiden
päätösten perustelut.
Ensimmäistä alakohtaa sovellettaessa otetaan huomioon, missä
laajuudessa taloudellinen toiminta on myöntävän viranomaisentoimialueella hajautunutta, sekä tukiohjelman soveltamisaika.
3. Myöntävän viranomaisen toimivaltaan kuuluvalla määrätyllä
maantieteellisellä alueella sijaitseviin tiettyihin yrityksiin rajattu tukion erityistä. Yleisesti sovellettavan veron määrän asettamista tai muut-tamista minkä tahansa sellaisen hallinnon portaan päätöksellä, joka onoikeutettu sen tekemään, ei katsota tässä asetuksessa tarkoitetuksierityiseksi tueksi.
4. Sen estämättä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, katsotaan seur-
aavat tuet erityisiksi:
a) joko oikeudellisesti tai tosiasiallisesti vientituloksesta joko
pelkästään tai yhdessä muiden edellytysten kanssa riippuvat tuet,mukaan luettuna liitteessä I viitteellisesti luetellut edellytykset.
Tukien katsotaan tosiasiallisesti riippuvan vientituloksesta, jos tosia-
siat osoittavat, että tuen myöntäminen, ilman että sitä on tehty
oikeudellisesti vientituloksesta riippuvaiseksi, on tosiasiassa kytketty
todelliseen tai odotettuun vientiin tai vientituloihin. Se, että tukeamyönnetään vientiyrityksille, ei yksistään johda tuen katsomiseenvientitueksi tässä säännöksessä tarkoitetussa merkityksessä;
b) tuet, jotka yksin tai yhdessä muiden edellytysten kanssa riippuvat
kotimaisten tavaroiden käytön suosimisesta suhteessa tuontitavar-
oihin.
5. Tämän artiklan säännösten perusteella tehtävän erityiseksi määrit-
telemisen on selkeästi perustuttava sitä tukeviin todisteisiin.
5 artikla
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrän laskeminen
Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan tässä asetuksessa
vastaanottajalle annettavan sen edun mukaan, joka on tutkimusjaksona
todettu ja määritelty. Tämä jakso vastaa tavallisesti vastaanottajanviimeisintä tilikautta, mutta se voi olla mikä tahansa muu vähintäänkuuden kuukauden jakso, joka edeltää tutkimuksen vireillepanoa jajonka osalta on käytettävissä luotettavia rahoitusta ja muita asiaakoskevia tietoja.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 7
▼M1
▼B
▼B
6 artikla
Tuen vastaanottajalle annettavan edun laskeminen
Tuen vastaanottajalle annettava etu lasketaan seuraavien sääntöjen
mukaisesti:
a) julkisten viranomaisten tekemää sijoitusta yrityksen omaan
pääomaan ei pidetä edun antamisena, ellei investoinnin voida katsoaolevan vastoin alkuperä- ja/tai viejämaan alueella olevien yksi-
tyisten sijoittajien tavanomaista sijoituskäytäntöä (mukaan lukien
riskipääomasijoitukset);
b) julkisten viranomaisten myöntämää lainaa ei pidetä edun antami-
sena, ellei yrityksen julkisilta viranomaisilta saamastaan lainastamaksamien luottokustannusten määrän ja vastaavasta kaupallisestalainasta, jonka yritys voisi saada markkinoilta, maksamien luotto-kustannusten määrän välillä ole eroa. Tässä tapauksessa eduksi
katsotaan näiden kahden määrän erotus;
c) julkisen viranomaisen myöntämää lainatakausta ei pidetä edun anta-
misena, ellei takauksen saaneen yrityksen julkisten viranomaistentakaamasta lainasta maksamien luottokustannusten määrän ja vastaa-vasta kaupallisesta lainasta ilman tällaista takausta maksamienluottokustannusten määrän välillä ole eroa. Tässä tapauksessa eduksikatsotaan näiden kahden määrän erotus korjattuna palkkioissa
olevilla mahdollisilla eroilla;
d) hyödykkeiden tai palvelujen toimittamista tai hyödykkeiden osta-
mista julkisten viranomaisten toimesta ei pidetä edun antamisena,ellei hyödykkeitä tai palveluja toimiteta rittämättömänä pidettäväävastiketta vastaan, tai hyödykkeitä osteta yli riittävänä pidettäväävastiketta vastaan. Vastikkeen riittävyys on määritettävä suhteessakyseisen hyödykkeen tai palvelun markkinoilla vallitseviin olosuh-
teisiin maassa, jossa toimitus tai ostaminen tapahtuu (mukaan
lukien hinta, laatu, saatavuus, markkinoitavuus, kuljetus ja muutosto- tai myyntiehdot).
Jos kyseisen hyödykkeen tai palvelun osalta maassa, josta se toimi-
tetaan tai hankitaan, ei ole vallitsevia markkinaehtoja tai-olosuhteita, joita voidaan käyttää sopivina vertailuarvoina, sovelle-taan seuraavia sääntöjä:
i) Asianomaisessa maassa vallitsevia ehtoja ja olosuhteita tarkiste-
taan tosiasiallisten kustannusten, hintojen ja muiden kyseisessä
maassa käytettävissä olevien tekijöiden perusteella sellaisella
sopivalla määrällä, joka kuvastaa tavanomaisia markkinaehtojaja -olosuhteita; tai
ii) tarvittaessa käytetään tuen vastaanottajan käytettävissä olevia
toisen maan markkinoilla tai maailmanmarkkinoilla vallitsevia
ehtoja ja olosuhteita.
7 artikla
Laskemista koskevat yleiset säännökset
1. Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan tuetun ja
yhteisöön viedyn tuotteen osalta yksikkökohtaisesti.
Määritettäessä tätä määrää voidaan tuen kokonaismäärästä vähentää
seuraavat osuudet:
a) kaikki asian käsittelymaksut sekä muut kustannukset, jotka
välttämättä aiheutuvat tukikelpoisuuden tai itse tuen saamisesta;
b) vientiverot, tullit tai muut maksut, jotka kannetaan tuotteen vien-
nistä yhteisöön ja jotka on erityisesti tarkoitettu tuen vaikutuksen
tasaamiseen.
Asianosaisen on tällaista vähennystä vaatiessaan näytettävä, että
vaatimuson perus teltu.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 8
▼M1
▼B
▼B
2. Jos tukea ei myönnetä suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin,
vietyihin tai kuljetettuihin määriin, tasoitustoimenpiteiden alainen tuenmäärä määritetään jakamalla tuen kokonaisarvo sopivalla tavalla tutki-
musjaksona tapahtuneelle kyseisten tuotteiden tuotannolle, myynnille
tai viennille.
3. Jostuen myöntäminen voidaan liittää käyttöomais uuden hankin-
taan tai tulevaan hankintaan, tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä
lasketaan jakamalla tuki ajanjaksolle, joka vastaa tämän omaisuudentavanomaista kuolettamisaikaa kyseisellä tuotantoalalla. Näin laskettututkimusjaksolle kuuluva määrä, mukaan lukien ennen tätä jaksoahankittua käyttöomaisuutta vastaava osuus, jaetaan 2 kohdansäännösten mukaisesti.
Sellaisen omaisuuden osalta, jonka arvo ei alene, tuki rinnastetaan
korottomaan lainaan, ja sitä käsitellään 6 artiklan b alakohdansäännösten mukaisesti.
4. Jostukea ei ole myönnetty käyttöomais uuden hankintaan, tutki-
musjaksona annetun edun määrä kohdistetaan periaatteessa tällejaksolle, ja se jaetaan 2 kohdan mukaisesti, ellei sitä ole erityistenolosuhteiden vuoksi perusteltua kohdistaa muulle jaksolle.
8 artikla
Vahingon määrittäminen
1. Jollei toisin ilmoiteta, tässä asetuksessa käsitteellä ’vahinko’
tarkoitetaan yhteisön tuotannonalalle aiheutunutta merkittävää
vahinkoa, yhteisön tuotannonalaan kohdistuvaa merkittävän vahingonuhkaa tai merkittävää viivästystä yhteisön tuotannonalan perustami-sessa, ja sitä tulkitaan tämän artiklan säännösten mukaisesti.
2. Vahingon määrittäminen perustuu sitä tukevaan näyttöön, ja
siihen kuuluu puolueeton tarkastelu, joka kohdistuu
a) sekä tuetun tuonnin määrään ja tämän tuonnin vaikutukseen saman-
kaltaisten tuotteiden hintoihin yhteisön markkinoilla että
b) tämän tuonnin vaikutuksiin yhteisön tuotannonalaan.
3. Tuetun tuonnin määrän osalta tutkitaan, onko se lisääntynyt
merkittävästi joko absoluuttisesti tai suhteessa yhteisön tuotantoon taikulutukseen. Tuetulla tuonnilla hintoihin olevan vaikutuksen osaltatutkitaan, onko tuetun tuonnin osalta esiintynyt merkittävää alihinnoit-
telua suhteessa yhteisön tuotannonalan valmistaman samankaltaisen
tuotteen hintaan tai onko tällaisen tuonnin vaikutuksesta muutoinaiheutunut merkittävää hintojen alenemista tai onko tuonti merkittävästiestänyt sellaisia hinnankorotuksia, joita muuten olisi tehty. Yksi taiuseampi näistä tekijöistä ei välttämättä ole ratkaiseva peruste.
4. Jos samanaikaisesti tutkitaan tasoitustullia varten tuotteen tuontia
useammasta kuin yhdestä maasta, tällaisen tuonnin vaikutuksia voidaanarvioida kumulatiivisesti ainoastaan, jos:
a) todetun tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä on suhteessa
kustakin maasta peräisin olevaan tuontiin 14 artiklan 5 kohdassamääriteltyä vähäistä määrää (de minimis) suurempi ja tuonninmäärä yhdestäkään maasta ei ole vähäpätöistä, ja
b) tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi on aiheellista, ottaen
huomioon tuotavien tuotteiden väliset kilpailuedellytykset sekätuotavien tuotteiden ja yhteisön samankaltaisen tuotteen väliset
kilpailuedellytykset.
5. Tutkittaessa tuetun tuonnin vaikutusta kyseessä olevaan yhteisön
tuotannonalaan on arvioitava kaikki asiaa koskevat taloudelliset tekijätja seikat, jotka vaikuttavat kyseisen teollisuuden tilanteeseen, mukaan
luettuna se, että ala ei ole vielä täysin toipunut aikaisemman tuetun
viennin ja polkumyynnin vaikutuksista, tasoitustullin alaisen tuenmäärän suuruus ja myynnin, voittojen, tuotannon, markkinaosuuden,tuottavuuden, investointien tuoton tai kapasiteetin käyttöasteen tosia-siallinen ja mahdollinen pieneneminen; yhteisön hintoihin vaikuttavattekijät; tosiasialliset ja mahdolliset kielteiset vaikutukset kassavirtoihin,1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 9
▼B
varastoihin, työllisyyteen, palkkoihin, kasvuun, pääoman saantiin ja
investointeihin sekä maataloudessa se, onko julkisten viranomaistentukiohjelmien käyttö lisääntynyt. Tämä luettelo ei ole tyhjentävä, eikä
yksi tai useampi näistä tekijöistä välttämättä ole ratkaiseva peruste.
6. Edellä 2 kohtaan liittyen esitetyillä ja asiaa koskevilla todisteilla
on osoitettava, että tuettu tuonti aiheuttaa tässä asetuksessa tarkoitettuavahinkoa. Erityisesti tämä merkitsee sen osoittamista, että 3 kohdassatarkoitetut määrät ja/tai hinnat vaikuttavat yhteisön tuotannonalaan 5kohdassa tarkoitetulla tavalla ja että tätä vaikutusta voidaan pitää
merkittävänä.
7. Tuetun tuonnin lisäksi on tutkittava muut tunnetut tekijät, jotka
samaan aikaan aiheuttavat vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, jottanäiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei pidetä tuetusta tuonnistajohtuvana vahinkona 6 kohdan mukaisesti. Tältä osin huomioon otetta-vina tekijöinä voidaan pitää muun muassa muun kuin tuetun tuonnin
määrää ja hintoja, kysynnän supistumista tai kulutustottumusten
muutoksia, kolmansien maiden ja yhteisön tuottajien rajoittavia kaup-pakäytäntöjä sekä kyseisten tuottajien välistä kilpailua, tekniikankehittymistä sekä yhteisön tuotannonalan vientitulosta ja tuottavuutta.
8. Tuetun tuonnin vaikutus on arvioitava suhteessa samankaltaisen
tuotteen tuotantoon yhteisössä silloin, kun käytettävissä olevat tiedotmahdollistavat tämän tuotannon yksilöimisen esimerkiksi tuotantome-
netelmien sekä tuottajien myynnin ja voittojen perusteella. Jos
kyseisen tuotannon yksilöiminen ei ole mahdollista, tuetun tuonninvaikutus on arvioitava tarkastelemalla sellaisen mahdollisimman rajoi-tetun, samankaltaisen tuotteen sisältävän tuoteryhmän tai -valikoimantuotantoa, josta tarvittavat tiedot ovat saatavissa.
9. Merkittävän vahingon uhan määrittämisen on perustuttava tosia-
sioihin eikä pelkkiin väitteisiin, arveluihin tai etäiseen
mahdollisuuteen. Olosuhteiden muutoksen, joka loisi tilanteen, jossatuettu tuonti aiheuttaisi vahinkoa, on oltava selvästi nähtävissä javälittömästi uhkaava.
Merkittävän vahingon uhan olemassaolon määrittämiseksi olisi tarkas-
teltava muun muassa seuraavia tekijöitä:
a) kyseessä olevan tuen luonne ja tuen todennäköiset vaikutukset kaup-
paan;
b) tuetun tuonnin sellainen huomattava kasvuvauhti yhteisön markki-
noilla, joka on osoitus tuonnin tuntuvan kasvun todennäköisyydestä;
c) riittävä ja vapaasti viejän käytettävissä oleva kapasiteetti tai sen
välitön ja tuntuva kasvu, joka on osoitus yhteisöön suuntautuvantuetun viennin tuntuvan kasvun todennäköisyydestä, ottaenhuomioon muiden vientimarkkinoiden kyvyn ottaa vastaanlisävientiä;
d) tuonti hinnoilla, jotka voivat merkittävästi alentaa sisäisiä hintoja tai
estää huomattavassa määrin hinankorotukset ja jotka todennäköisestilisäisivät uuden tuonnin kysyntää;
e) tutkimuksen kohteena olevan tuotteen varastot.
Mikään näistä tekijöistä ei välttämättä yksinään ole ratkaiseva peruste,
vaan tarkasteltavien tekijöiden on yhdessä johdettava siihenpäätelmään, että tuetun viennin kasvu on välittömästi uhkaavaa ja ettäjoss uojatoimia ei toteuteta, aiheutuu merkittävää vahinkoa.
9 artikla
Yhteisön tuotannonalan määritelmä
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ”yhteisön tuotannonalalla” saman-
kaltaisten tuotteiden kaikkia tuottajia yhteisössä tai niitä tuottajia,joiden tuotteiden yhteinen tuotanto muodostaa 10 artiklan 8 kohdassa1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 10
▼B
määritellyn pääosan kyseisten tuotteiden koko yhteisön tuotannosta,
paitsi silloin, kun:
a) jotkut tuottajat ovat etuyhteydessä viejiin tai tuojiin tai ne ovat itse
sellaisen tuotteen tuojia, jota väitetään tuettavan, ilmaisun ”yhteisön
tuotantoala” voidaan tulkita käsittävän muut tuottajat;
b) poikkeuksellisissa olosuhteissa yhteisön alue voidaan kyseisen
tuotannon osalta jakaa kahteen tai useampaan kilpailevaan mark-kina-alueeseen, ja kullakin markkina-alueella olevia tuottajiavoidaan pitää erillisenä tuotannonalana, jos
i) tällaisella markkina-alueella olevat tuottajat myyvät kaiken tai
lähes kaiken kyseisen tuotteen tuotantonsa tällä markkina-alueella ja
ii) muualle yhteisöön sijoittautuneet kyseisen tuotteen tuottajat eivät
merkittävässä määrin tyydytä kysyntää tällä markkina-alueella.
Vaikka suurimmalle osalle koko yhteisön tuotannonalasta ei olisi
aiheutunut vahinkoa, voidaan vahinkoa katsoa aiheutuneen tällai-sissa olosuhteissa, jos tuettu tuonti on keskittynyt tällaisille
eristyneille markkinoille ja jos tuettu tuonti lisäksi aiheuttaa
vahinkoa tuottajille, jotka vastaavat kaikesta tai lähes kaikestatuotannosta tällaisilla markkinoilla.
2. Edellä 1 kohdassa tuottajien katsotaan olevan etuyhteydessä
viejiin tai tuojiin ainoastaan, jos
a) toinen välittömästi tai välillisesti valvoo toista tai
b) kolmas taho välittömästi tai välillisesti valvoo molempia tai
c) ne yhdessä valvovat välittömästi tai välillisesti kolmatta tahoa, jos
on syytä olettaa tai epäillä, että yhteyden vaikutuksesta kyseinen
tuottaja toimii toisin kuin etuyhteyttä vailla olevat tuottajat.
Tässä kohdassa toisen katsotaan valvovan toista silloin, kun edellisen
oikeudellinen tai tosiasiallinen asema antaa sille mahdollisuudenrajoittaa tai ohjata jälkimmäisen toimintaa.
3. Kun yhteisön tuotannonalan tulkitaan käsittävän tietyn alueen
tuottajat, viejille tai tasoitustullin alaisen tuen myöntävälle julkiselleviranomaiselle annetaan mahdollisuus esittää 13 artiklan mukaisestisitoumuksia kyseisen alueen osalta. Arvioitaessa yhteisön etua toimen-
piteiden suhteen on tällaisissa tapauksissa alueen etuun kiinnitettävä
erityistä huomiota. Jos tyydyttävää sitoumusta ei anneta nopeasti taijos kyseessä ovat 13 artiklan 9 ja 10 kohdassa tarkoitetut tilanteet,väliaikainen tai lopullinen tasoitustulli voidaan ottaa käyttöön kokoyhteisön osalta. Tällaisissa tapauksissa tullit voidaan, jos mahdollista,rajoittaa koskemaan tiettyjä tuotteita tai viejiä.
4. Tähän artiklaan sovelletaan 8 artiklan 8 kohdan säännöksiä.
10 artikla
Menettelyn aloittaminen
1. Jos 10 artiklasta ei muuta johdu, tutkimus väitetyn tuen, sen
määrän ja vaikutuksen määrittämiseksi pannaan vireille yhteisöntuotannonalan puolesta toimivan minkä tahansa luonnollisen taioikeushenkilön tai minkä tahansa yhteenliittymän, jolla ei ole oikeush-enkilön asemaa, tekemän kirjallisen valituksen perusteella.
Valitus voidaan toimittaa komissiolle tai jäsenvaltiolle, jonka on toimi-
tettava se komissiolle. Komissio lähettää jäsenvaltioille jäljennöksen
jokaisesta vastaanottamastaan valituksesta. Valitus katsotaan jätetyksi
ensimmäisenä työpäivänä sen jälkeen, kun se on lähetetty komissiollekirjattuna kirjeenä, tai kun komissio on antanut vastaanottoilmoituksen.
Jos valitusta ei ole tehty, mutta jäsenvaltiolla on riittävät todisteet
tuesta ja siitä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneesta vahingosta, senon toimitettava nämä todisteet viipymättä komissiolle.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa valituksessa on oltava riittävät
todisteet tasoitustullin alaisesta tuesta (myös sen määrästä, jos mahdol-lista), vahingosta sekä väitetyn tuetun tuonnin ja väitetyn vahingon syy-1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 11
▼B
yhteydestä. Valituksessa on oltava valituksen tekijän kohtuudella saata-
villa olevat tiedot seuraavista seikoista:
a) valituksen tekijän henkilöllisyys ja kuvaus valituksen tekijän
yhteisössä valmistaman samankaltaisen tuotteen tuotannon määrästäja arvosta. Jos valitus tehdään kirjallisesti yhteisön tuotannonalanpuolesta, siinä on ilmoitettava se yhteisön tuotannonala, jonka
puolesta valitus tehdään, esittämällä luettelo kaikista tiedossa
olevista yhteisön samankaltaisen tuotteen tuottajista (tai samankal-taisen tuotteen yhteisön tuottajien yhteenliittymistä) ja, sikäli kuinmahdollista, kuvaus samankaltaisen tuotteen yhteisön tuotannonsiitä määrästä ja arvosta, jota nämä tuottajat edustavat;
b) täydellinen kuvaus tuotteesta, jota väitetään tuettavan, kyseisen
alkuperä- ja/tai viejämaan nimi tai nimet, kunkin tiedossa olevan
viejän tai ulkomaisen tuottajan henkilöllisyys ja luettelo kyseisen
tuotteen tiedossa olevista tuojista;
c) todisteet kyseistä tuesta, sen määrästä ja luonteesta sekä siitä, että
tuki on tasoitustoimenpiteiden alaista;
d) tietoja tuetuksi väitetyn tuonnin määrän muutoksista, tällaisten
tuonnin vaikutuksesta samankaltaisen tuotteen hintoihin yhteisönmarkkinoilla ja tämän tuonnin vaikutuksesta yhteisön tuotannona-laan, niiden asiaan kuuluvien tekijöiden ja seikkojen mukaisesti,
jotka vaikuttavat tämän yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, kuten
niiden, jotka on lueteltu 8 artiklan 3 ja 5 kohdassa.
3. Komissio tutkii mahdollisuuksien mukaan valituksessa esitettyjen
todisteiden paikkansapitävyyden ja riittävyyden sen määrittämiseksi,
riittävätkö todisteet tutkimuksen vireille panemiseksi.
4. Tutkimus voidaan panna vireille sen määrittämiseksi, onko
väitetty tuki 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua erityistä tukea.
7. Tutkimus voidaan panna vireille myös liitteessä IV luetellunkaltaisten toimenpiteiden osalta, siltä osin kuin niihin sisältyy 2 artik-lassa määriteltyä tukea, sen määrittämiseksi, ovatko kyseessä olevat
toimenpiteet täysin mainitun liitteen säännösten mukaisia.
8. Tutkimus pannaan vireille 1 kohdan mukaisesti ainoastaan, jos
samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajien esittämän valituksen
saaman tuen tai vastustuksen perusteella vahvistetaan, että yhteisön
tuotannonala on tehnyt valituksen tai että valitus on tehty sen puolesta.Valitus katsotaan yhteisön tuotannonalan tekemäksi tai sen puolestatehdyksi, jos sitä tukevat ne yhteisön tuottajat, joiden yhteinen tuotantoon yli 50 prosenttia sen samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta,jonka tuottaa se osa yhteisön tuotantoalaa, joka joko tukee tai vastustaa
valitusta. Tutkimusta ei kuitenkaan panna vireille, jos valitusta selvästi
tukevat yhteisön tuottajat vastaavat alle 25 prosentista yhteisön tuotan-nonalan tuottaman samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta.
9. Jos tutkimuksen vireillepanosta ei ole tehty päätöstä, virano-
maisten on vältettävä tutkimuksen vireillepanoa koskevan pyynnönjulkistamista. Komissio ilmoittaa kuitenkin asiasta kyseiselle alkuperä-ja/tai viejämaalle heti saatuaan käsiteltäväkseen asianmukaisesti tämänartiklan mukaisesti todisteilla tuetun valituksen ja joka tapauksessaennen tutkimuksen vireillepanoa ja kehottaa niitä aloittamaan neuvot-
telut 2 kohdassa tarkoitettuja kysymyksiä koskevan tilanteen
selvittämiseksi ja molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuunpääsemiseksi.
10. Jos komissio erityisissä olosuhteissa päättää panna tutkimuksen
vireille ilman yhteisön tuotannonalan tekemää tai sen puolesta tehtyätällaisen tutkimuksen vireillepanoa koskevaa kirjallista valitusta, seryhtyy tutkimukseen ainoastaan, jos sen käytettävissä on tutkimuksenvireillepanon oikeuttamiseksi riitävästi todisteita tasoitustoimenpiteidenalaisesta tuesta, vahingosta ja syy-yhteydestä 2 kohdan mukaisesti.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 12
▼M1
▼B
▼B
11. Todisteita tuesta ja vahingosta on tutkittava samanaikaisesti
päätettäessä tutkimuksen vireillepanosta. Valitus hylätään, jos todisteettasoitustullin alaisesta tuesta tai vahingosta ovat riittämättömät menet-
telyn jatkamisen oikeuttamiseksi. Menettelyä ei aloiteta sellaisia maita
vastaan, joiden tuonnilla on alle prosentin markkinaosuus, jolleivätnämä maat yhdessä edusta vähintään kolmea prosenttia yhteisön kulu-tuksesta.
12. Valitus voidaan peruuttaa ennen tutkimuksen aloittamista, jolloin
sitä ei katsota jätetyksi.
13. Jos kuulemisen jälkeen vaikuttaa siltä, että menettelyn vireille
panemiseksi on riittävästi todisteita, komissio aloittaa menettelyn vali-
tuksen jättämistä seuraavien 45 päivän aikana ja ilmoittaavireillepanosta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä . Jostodis teita
ei ole riittävästi, valituksen tekijälle on kuulemisen jälkeen ilmoitettavasiitä 45 päivän kuluessa päivästä, jona valitus on jätetty komissiolle.
14. Ilmoituksessa menettelyn aloittamisesta ilmoitetaan tutkimuksen
vireillepanosta, määritetään kyseinen tuote ja kyseiset maat, esitetään
yhteenveto saaduista tiedoista ja määrätään, että kaikki tarpeellisettiedot on toimitettava komissiolle; siinä annetaan määräaika, jonkakuluessa asianomaiset osapuolet voivat ilmoittautua, esittää näkökan-tansa kirjallisesti ja toimittaa tietoja, jotta nämä näkökannat ja tiedotvoidaan ottaa huomioon tutkimuksessa; lisäksi siinä ilmoitetaan
määräaika, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet voivat pyytää komis-
siota kuulemaan niitä 11 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
15. Komissio ilmoittaa viejille, tuojille sekä tiedossa oleville asiano-
maisille tuojia ja viejiä edustaville järjestöille, sekä alkuperä- ja/taiviejämaille ja valittajille menettelyn vireillepanosta ja toimittaa 1kohdassa tarkoitetun kirjallisen valituksen tekstin kokonaisuudessaan,
ottaen asianmukaisesti huomioon luottamuksellisten tietojen suojaa-
misen, tiedossa oleville viejille ja alkuperä- ja/tai viejämaanviranomaisille sekä pyynnöstä muille asianomaisille osapuolille. Josviejiä on erityisen paljon, on riittävää, että kirjallisen valituksen tekstikokonaisuudessaan toimitetaan ainoastaan alkuperä- ja/tai viejämaanviranomaisille tai asianomaisille ammatillisille yhteenliittymille.
16. Tasoitustulleja koskeva tutkimus ei estä tulliselvitystä.
11 artikla
Tutkimus
1. Menettelyn tultua vireille komissio, toimien yhteistyössä jäsenval-
tioiden kanssa, aloittaa tutkimuksen yhteisön tasolla. Tässä
tutkimuksessa selvitetään samanaikaisesti sekä tukea että siitä aiheutu-nutta vahinkoa. Jotta määritys olisi edustava, valitaan tutkimusjakso,joka tukitapauksissa tavallisesti vastaa 5 artiklan 1 kohdassa säädettyätutkimusjaksoa. Tutkimusjakson jälkeistä aikaa koskevia tietoja ei
tavallisesti oteta huomioon.
2. Tasoitustulleja koskevassa tutkimuksessa käytettyjen kyselylo-
makkeiden vastaanottajille annetaan vastausaikaa vähintään 30 päivää.Viejien osalta määräaika alkaa kyselylomakkeen vastaanottamis-päivästä, jolloin lomake katsotaan vastaanotetuksi seitsemän päivänkuluessa siitä päivästä, jona se lähetettiin viejälle tai toimitettiinalkuperä- ja/tai viejämaan asianmukaiselle diplomaattiselle edustajalle.
Tätä 30 päivän määräaikaa voidaan pidentää ottaen asianmukaisesti
huomioon tutkimukselle vahvistettu määräaika, jos kyseinen osapuoliosoittaa pätevän syyn tällaiseen pidennykseen omien erityisten olosuh-teidensa perusteella.
3. Komissio voi pyytää jäsenvaltioita toimittamaan tietoja, jolloin
jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet pyynnön noudat-
tamiseksi. Ne välittävät komissiolle pyydetyt tiedot sekä suoritettujen
todentamisten, tarkastusten tai tutkimusten tulokset. Jos näillä tiedoillaon yleistä merkitystä tai jos jokin jäsenvaltio on pyytänyt toimittamaannämä tiedot, komissio toimittaa ne jäsenvaltioille, jos ne eivät ole luot-tamuksellisia, jolloin se toimittaa niistä yhteenvedon, joka ei oleluottamuksellinen.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 13
▼B
4. Komissio voi pyytää jäsenvaltioita tekemään tarpeelliset todenta-
miset ja tarkastukset erityisesti tuojien, kauppiaiden sekä yhteisöntuottajien keskuudessa ja suorittamaan tutkimuksia kolmansissa maissa,
jos kyseiset yritykset antavat suostumuksensa ja jos kyseisen maan
julkiselle viranomaiselle on ilmoitettu virallisesti asiasta, eikä sevastusta sitä. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeelliset toimen-piteet näiden komission pyyntöjen toteuttamiseksi. Komissionviranomaiset voivat komission tai jäsenvaltioiden pyynnöstä avustaa
jäsenvaltioiden viranomaisia näiden tehtävien suorittamisessa.
5. Asianomaisia osapuolia, jotka ovat ilmoittautuneet 10 artiklan 14
kohdan mukaisesti, kuullaan, jos ne ovat tehneet kirjallisen kuulemistakoskevan pyynnön Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkais-
tussa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa ja jos pyynnössä
osoitetaan, että ne ovat asianomaisia osapuolia, joihin menettelynlopputulos voi vaikuttaa, ja että niiden kuulemiseen on olemassaerityisiä syitä.
6. Tuojille, viejille ja valittajille, jotka ovat ilmoittautuneet 10
artiklan 14 kohdan mukaisesti, sekä alkuperä- ja/tai viejämaan julkisilleviranomaisille järjestetään pyynnöstä mahdollisuus kohdata osapuolet,joiden kanssa niiden edut ovat ristiriidassa, vastakkaisten näkökantojenesittämiseksi ja niihin vastaamiseksi. Jos tällainen mahdollisuus järjes-
tetään, on otettava huomioon tarve suojata tietojen luottamuksellisuus
ja osapuolten edut. Osapuolten ei ole pakko osallistua kohtaamiseen,eikä osapuolen poissaolosta aiheudu vahinkoa sen asialle. Komissioottaa tämän kohdan perusteella suullisesti toimitetut tiedot huomioonsiltä osin kuin ne myöhemmin vahvistetaan kirjallisesti.
7. Valituksen tekijät, alkuperä- ja/tai viejämaan julkiset virano-
maiset, tuojat ja viejät sekä niiden edustavat yhteenliittymät, käyttäjätja kuluttajajärjestöt, jotka ovat ilmoittautuneet 10 artiklan 14 kohdanmukaisesti, voivat kirjallisesta pyynnöstä tutustua kaikkiin tietoihin,
jotka tutkimuksen kohteena oleva mikä tahansa osapuoli on toimittanut
komissiolle, lukuun ottamatta yhteisön tai sen jäsenvaltioiden virano-maisten laatimia sisäisiä asiakirjoja, jos nämä tiedot liittyvät niidenetujen puolustamiseen eivätkä ne ole 29 artiklassa tarkoitetulla tavallaluottamuksellisia ja jos niitä käytetään tutkimuksessa. Osapuolet voivatesittää näitä tietoja koskevia huomautuksiaan, jotka on otettava
huomioon sikäli kuin ne ovat riittävästi perusteltuja.
8. Muissa kuin 28 artiklassa tarkoitetuissa olosuhteissa on asiano-
maisten osapuolten toimittamat tiedot, joiden perusteella päätelmättehdään, mahdollisuuksien mukaan todennettava.
9. Edellä 10 artiklan 13 kohdan perusteella aloitettujen menettelyjen
osalta tutkimus on saatettava päätökseen yhden vuoden kuluessa, jostämä on mahdollista. Joka tapauksessa nämä tutkimukset on aina
saatettava päätökseen 13 kuukauden kuluessa niiden vireillepanosta,
13 artiklan perusteella tehtyjen päätelmien mukaisesti sitoumustenosalta tai 15 artiklan perusteella tehtyjen päätelmien mukaisesti lopul-listen toimien osalta.
10. Tutkimuksen aikana komissio antaa alkuperä- ja/tai viejämaalle
kohtuullisen mahdollisuuden jatkaa neuvotteluja tosiasioiden selventä-miseksi ja molemminpuolisesti hyväksyttävään ratkaisuunpääsemiseksi.
12 artikla
Väliaikaiset toimenpiteet
1. Väliaikaiset tullit voidaan ottaa käyttöön, jos
a) tutkimus on aloitettu 10 artiklan mukaisesti,
b) asiasta on julkaistu ilmoitus, ja asianomaisille osapuolille on annettu
riittävä mahdollisuus antaa tietoja ja esittää huomautuksia 10artiklan 14 kohdan mukaisesti,
c) on alustavasti todettu, että tuotava tuote saa tasoitustoimenpiteiden
alaista tukea ja että yhteisön tuotannonalalle aiheutuu tästävahinkoa, ja1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 14
▼B
d) yhteisön etu vaatii toimia tällaisen vahingon estämiseksi.
Väliaikaiset tullit voidaan ottaa käyttöön aikaisintaan 60 päivän ja
viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua menettelyn aloittamisesta.
Väliaikaisen tasoitustullin määrä ei saa ylittää väliaikaisesti määritettyä
tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen kokonaismäärää, ja sen on oltavatätä määrää alhaisempi, jos alhaisempi tulli riittää estämään yhteisöntuotantoalalle aiheutuvan vahingon.
2. Väliaikaisten tullien kantaminen varmistetaan vakuudella, ja
kyseisten tuotteiden luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen yhteisössäedellyttää tämän vakuuden antamista.
3. Komissio toteuttaa väliaikaisen toimenpiteen kuulemisen jälkeen
tai erittäin kiireellisissä tapauksissa ilmoitettuaan asiasta jäsenvaltioille.Jälkimmäisessä tapauksessa kuuleminen järjestetään viimeistäänkymmenen päivän kuluessa siitä, kun jäsenvaltioille on ilmoitettu
komission toteuttamasta toimenpiteestä.
4. Jos jäsenvaltio pyytää komissiota toimimaan välittömästi ja jos 1
kohdan edellytykset täyttyvät, komissio päättää enintään viiden
työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, onko syytä ottaaväliaikainen tasoitustulli käyttöön.
5. Komissio ilmoittaa välittömästi neuvostolle ja jäsenvaltioille 1—4
kohdan nojalla tehyistä päätöksistä. Neuvosto voi määräenemmistölläpäättää asiasta toisin.
6. Väliaikaiset tasoitustullit ovat voimassa enintään neljä kuukautta.
13 artikla
Sitoumukset
1. Tutkimus voidaan päättää ilman väliaikaisten tai lopullisten
tullien käyttöön ottamista, jos saadaan vapaaehtoinen ja tyydyttävä
sitoumus, jonka mukaisesti:
a) alkuperä- ja/tai viejämaa suostuu poistamaan tuen, rajoittamaan sitä
tai toteuttamaan muita sen vaikutuksia koskevia toimenpiteitä, tai
b) viejä sitoutuu tarkistamaan hintojaan tai lopettamaan tasoitustullin
alaista tukea saavien tuotteiden viennin asianomaiselle alueellesiten, että komissio on kuulemisen jälkeen vakuuttunut siitä, ettätuen vahingollinen vaikutus on poistettu. Sitoumuksiin perustuvathinnankorotukset eivät saa olla suurempia kuin on tarpeen tasoitus-
toimenpiteiden alaisen tuen määrän korjaamiseksi, ja niiden on
oltava tasoitustoimenpiteiden alaista tukea alhaisemmat, jos neriittävät poistamaan yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon.
2. Komissio voi ehdottaa sitoumuksia, mutta kyseiset valtiot tai
viejät eivät ole velvollisia hyväksymään niitä. Se seikka, että valtiottai viejät eivät esitä tällaisia sitoumuksia tai eivät hyväksy niiden anta-mista koskevia pyyntöjä, ei mitenkään vaikuta asian käsittelyyn.Kuitenkin voidaan katsoa, että vahingon uhan toteutuminen on
todennäköisempää, jos tuettu tuonti jatkuu. Valtioilta tai viejiltä ei
pyydetä sitoumuksia eikä niiden sitoumuksia hyväksytä, ellei tukea jasiitä aiheutuvaa vahinkoa ole osoitettu alustavassa tutkimuksessa. Poik-keustapauksia lukuun ottamatta sitoumuksia ei voida esittää senajanjakson päättymisen jälkeen, jona huomautuksia voidaan tehdä 30
artiklan 5 kohdan mukaisesti.
3. Esitettyjä sitoumuksia ei välttämättä tarvitse hyväksyä, jos niiden
hyväksyminen olisi epäkäytännöllistä, kuten silloin, kun tosiasiallisten
tai mahdollisten viejien määrä on liian suuri, tai muista, kuten yleisestä
käytännöstä johtuvista syistä. Kyseessä olevalle viejälle ja/tai alkuperä-ja/tai viejämaalle voidaan ilmoittaa syyt, joiden perusteella sitoumustakoskevan esityksen hylkäämistä ehdotetaan, ja antaa niille mahdolli-suus esittää huomautuksensa asiasta. Hylkäämisen syyt on ilmoitettavalopullisessa päätöksessä.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 15
▼B
4. Sitoumusta esittävien osapuolten on toimitettava sitoumuksesta
toisinto, joka ei ole luottamuksellinen, jotta se voidaan toimittaa asia-nomaisille tutkimuksen osapuolille.
5. Jos sitoumukset kuulemisen jälkeen hyväksytään ja jos neuvoa-
antavassa komiteassa ei esitetä vastalauseita, tutkimus päätetään.Kaikissa muissa tapauksissa komissio antaa viipymättä neuvostollekertomuksen kuulemisen tuloksesta ja ehdotuksen tutkimuksenpäättämisestä. Tutkimus katsotaan päättyneeksi, ellei neuvosto yhden
kuukauden kuluessa ole määräenemmistöllä päättänyt toisin.
6. Jos sitoumus hyväksytään, tukea ja vahinkoa koskeva tutkimus
saatetaan tavallisesti päätökseen. Jos tutkimus tällaisessa tapauksessaosoittaa, että tukea ei ole myönnetty tai vahinkoa ei ole aiheutunut,sitoumus raukeaa ilman eri toimenpiteitä, lukuun ottamatta tapauksia,
joissa tällainen tutkimuksen lopputulos johtuu pääasiallisesti sitou-
muksen olemassaolosta. Tällaisessa tapauksessa voidaan vaatia, ettäsitoumus on voimassa kohtuullisen ajan. Jos lopputuloksena on, ettätukea on myönnetty ja vahinkoa on aiheutunut, sitoumus on voimassasen sisältämien yksityiskohtaisten määräysten ja tämän asetuksensäännösten mukaisesti.
7. Komission on vaadittava valtiota ja viejää, joiden sitoumukset on
hyväksytty, toimittamaan määräajoin tietoja tällaisen sitoumuksentäyttämisestä ja sallimaan asiaankuuluvien tietojen todentamisen.Näiden velvoitteiden noudattamatta jättämistä pidetään sitoumuksenrikkomisena.
8. Jos sitoumukset tutkimuksen kuluessa hyväksytään tiettyjen
viejien osalta, niiden katsotaan 18, 19, 20 ja 22 artiklaa sovellettaessatulevan voimaan päivästä, jona tutkimus alkuperä- ja/tai viejämaanosalta saatetaan päätökseen.
9. Jos osapuoli rikkoo sitoumusta tai peruuttaa sen, otetaan 15
artiklan mukaisesti käyttöön lopullinen tulli sitoumukseen johtaneen
tutkimuksen yhteydessä vahvistettujen tosiasioiden perusteella, joskyseinen tutkimus on saatettu päätökseen määrittämällä lopullisestituki ja vahinko ja jos kyseiselle viejälle tai alkuperä- ja/tai viejämaalleon annettu tilaisuus esittää huomautuksensa, lukuun ottamatta
tapauksia, joissa sitoumus peruutetaan.
10. Kuulemisen jälkeen voidaan 12 artiklan mukaisesti ottaa
parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella käyttöön väliai-kainen tulli, jos on syytä olettaa, että sitoumusta rikotaan, taitapauksissa, joissa sitoumusta rikotaan tai se peruutetaan, jos sitoumuk-seen johtanutta tutkimusta ei ole saatettu päätökseen.
14 artikla
Menettelyn päättäminen ilman toimenpiteitä
1. Josvalitusperuutetaan, menettely voidaan päättää, paits i jos
päättäminen ei ole yhteisön edun mukaista.
2. Jos suojatoimenpiteitä ei kuulemisen jälkeen pidetä tarpeellisina
ja jos neuvoa-antavassa komiteassa ei esitetä vastalauseita, tutkimus
tai menettely päätetään. Kaikissa muissa tapauksissa komissio antaaviipymättä neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksista ja ehdo-tuksen menettelyn päättämisestä. Menettely katsotaan päättyneeksi,ellei neuvosto yhden kuukauden kuluessa ole määräenemmistöllä
päättänyt toisin.
3. Menettely päätetään välittömästi 5 kohdan mukaisesti, jos tode-
taan, että tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä on vähäinen taijos tosiasiallisen tai mahdollisen tuetun tuonnin määrä taikka vahinkoon merkityksetön.
4. Edellä 10 artiklan 13 kohdan perusteella aloitettujen menettelyjen
osalta pidetään vahinkoa tavallisesti merkityksettömänä, jos tuonninmarkkinaosuus on alhaisempi kuin 10 artiklan 11 kohdassa vahvistetutmäärät. Kehitysmaista peräisin olevaa tuontia koskevissa tutkimuksissatuonnin määrää pidetään merkityksettömänä, jos se on alle neljäprosenttia samankaltaisen tuotteen kokonaistuonnista yhteisöön, jollei1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 16
▼B
tuonti kehitysmaista, joiden yksittäiset osuudet kokonaistuonnista ovat
alle neljä prosenttia, yhdessä muodosta yli yhdeksää prosenttia saman-kaltaisen tuotteen kokonaistuonnista yhteisöön.
5. Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä katsotaan vähäiseksi,
jos se on alle yksi prosenttia tavaran arvosta, paitsi että:
a) kehitysmaista peräisin olevaa tuontia koskevissa tutkimuksissa taso,
jonka alittavaa tukea pidetään vähäisenä, on alle kaksi prosenttia
tavaran arvosta;
b) tukisopimuksen liitteessä VII tarkoitettujen WTO:n jäseninä olevien
kehitysmaiden osalta sekä niiden WTO:n jäseninä olevien kehitys-maiden osalta, jotka ovat kokonaan poistaneet tämän asetuksen 3artiklan 4 kohdan a alakohdassa määritellyt vientituet, taso, jonka
alittavaa tukea pidetään vähäisenä, on kolme prosenttia tavaran
arvosta; jos tämän säännöksen soveltaminen edellyttää vientitukienpoistamista, säännöstä sovelletaan siitä päivästä, jona tästä poistami-sesta on ilmoitettu WTO:n vientitukia ja tasoitustoimenpiteitäkäsittelevälle komitealle ja niin pitkään, kun kyseinen kehitysmaaei myönnä vientitukia; tämän säännöksen voimassaolo päättyy
kahdeksan vuoden kuluttua WTO-sopimuksen voimaantulosta;
kuitenkin niin, että ainoastaan tutkimus päätetään, jos tasoitustoimenpi-
teiden alaisen tuen määrä on yksittäisiin viejiin sovellettavaa
vähimmäistasoa alhaisempi ja että viejät ovat edelleen menettelynkohteena ja voivat tulla uudestaan tutkimuksen kohteiksi kyseisenmaan osalta 18 ja 19 artiklan perusteella toteutettavassa uudelleentar-kastelussa.
15 artikla
Lopullisen tullin käyttöön ottaminen
1. Jos lopullisesti todettujen tosiseikkojen perusteella todetaan tasoi-
tustoimenpiteiden alaisen tuen ja siitä aiheutuneen vahingon olevan
olemassa, ja että yhteisön etu vaatii toimintaa 31 artiklan mukaisesti,neuvosto päättää lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta yksinker-taisella enemmistöllä komission ehdotuksesta, jonka komissio on tehnytneuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan, jollei tukea tai tukia peruuteta tai
osoiteta, että niistä ei enää koidu hyötyä kyseessä oleville viejille. Jos
väliaikaiset tullit ovat voimassa, lopullisia toimia koskeva ehdotusannetaan neuvostolle viimeistään kuukautta ennen kyseisten tullienvoimassaolon päättymistä. Tasoitustullin määrä ei saa ylittää tämänasetuksen mukaisesti todettua, viejiä todetusti hyödyttävää tasoitustul-lien alaisen tuen määrää, ja sen on oltava tasoitustullin alaisen tuen
kokonaismäärää alhaisempi, jos tämä alhaisempi määrä riittää poista-
maan yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon.
2. Sellaisen mistä tahansa tulevan tuotteen tuonnin osalta, jonka on
todettu saavan tasoitustullien alaista tukea ja aiheuttavan vahinkoa,otetaan syrjimättömällä tavalla käyttöön tapauskohtaisesti määrältäänaiheellinen tasoitustulli, lukuun ottamatta tuontia, joiden osalta onhyväksytty sitoumukset tämän asetuksen perusteella. Asetuksella, jolla
tulli otetaan käyttöön, vahvistetaan käyttöön otettava tullin määrä
kunkin toimittajan osalta tai tämän ollessa epäkäytännöllistä kyseisentoimittajamaan osalta.
3. Jos komissio on rajannut tutkimuksensa 27 artiklan mukaisesti,
sellaiseen tuontiin, joka on peräisin 27 artiklan mukaisesti ilmoittautu-neilta viejiltä tai tuottajilta, mutta joka ei ole kuulunut tutkimuksenpiiriin, sovellettava tasoitustulli ei saa ylittää näytteeseen valittujenosapuolten osalta määritetyn tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen
määrän painotettua keskiarvoa. Tätä kohtaa sovellettaessa komissio ei
ota huomioon tapauksia, joissa tasoitustoimenpiteiden alaisia tukia eiole, eikä vähäisiä tuen määriä eikä 28 artiklassa tarkoitetuissa olosuh-teissa todettuja tukien määriä. Yksilöllisiä tulleja sovelletaan tuontiin,joka on peräisin viejiltä tai tuottajilta, joiden osalta tuen yksilöllinenmäärä on laskettu 27 artiklan mukaisesti.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 17
▼B
16 artikla
Taannehtivuus
1. Väliaikaisia toimenpiteitä ja lopullisia tasoitustulleja on sovellet-
tava ainoastaan tuotteisiin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen
sen päivän jälkeen, jolloin joko 12 artiklan 1 kohdan tai 15 artiklan 1
kohdan perusteella toteutettu toimenpide tulee voimaan, jollei tässäasetuksessa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu.
2. Jos väliaikaista tullia on sovellettu ja tasoitustoimenpiteiden
alaisen tuen ja vahingon olemassaolo on lopullisesti todettu, neuvostopäättää, mikä osuus väliaikaisesta tullista on kannettava lopullisesti,riippumatta siitä, otetaanko lopullinen tasoitustulli käyttöön vai ei.Tätä varten ”vahinko” ei käsitä yhteisön tuotannonalan perustamisenmerkittävää viivästystä eikä merkittävän vahingon uhkaa, paitsi jos
todetaan, että kyseisestä uhasta olisi kehittynyt merkittävä vahinko, jos
väliaikaisia toimenpiteitä ei olisi toteutettu. Muissa tapauksissa, joihinliittyy vahingon uhka tai viivästyminen, väliaikaiset määrät on vapau-tettava, ja lopulliset tullit voidaan ottaa käyttöön vasta vahingon uhantai merkittävän viivästyksen lopullisesta toteamispäivästä alkaen.
3. Jos lopullinen tasoitustulli on suurempi kuin väliaikainen tulli,
erotusta ei kanneta. Jos lopullinen tulli on pienempi kuin väliaikainentulli, tulli lasketaan uudelleen. Jos lopullisesti todetaan, että tukea eiole ollut, väliaikaista tullia ei vahvisteta.
4. Lopullinen tasoitustulli voidaan kantaa tuotteista, jotka on luovu-
tettu vapaaseen liikkeeseen enintään 90 päivää ennen väliaikaistentoimenpiteiden soveltamispäivää, mutta ei ennen tutkimuksen vireille-
panoa edellyttäen, että tuonti on kirjattu 24 artiklan 5 kohdan
mukaisesti ja että komissio on antanut kyseisille tuojille mahdolli-suuden esittää huomautuksensa ja jos:
a) vallitsevat kriittiset olosuhteet, joissa kyseisten tukea saavien tuot-
teiden osalta aiheutuu vaikeasti korjattavissa olevaa vahinkoa, joka
aiheutuu laajamittaisesta, suhteellisen lyhyen ajan kuluessa tapahtu-vasta sellaisen tuotteen tuonnista, joka saa tässä asetuksessatarkoitettua tasoitustoimenpiteiden alaista tukea,
ja
b) tällaisen vahingon toistumisen estämiseksi näyttää olevan tarpeen
asettaa taannehtivasti tasoitustulleja tälle tuonnille.
5. Jos sitoumuksia rikotaan tai ne peruutetaan, lopulliset tullit
voidaan kantaa niiden tavaroiden osalta, jotka on luovutettu vapaaseenliikkeeseen enintään 90 päivää ennen väliaikaisten toimenpiteidensoveltamista edellyttäen, että tuonti on kirjattu 24 artiklan 5 kohdanmukaisesti ja että taannehtivaa toteamista ei sovelleta ennen sitou-
muksen rikkomista tai peruuttamista liikkeeseen laskettuun tuontiin.
17 artikla
Voimassaoloaika
Tasoitustoimenpide on voimassa vain sen ajan ja siinä laajuudessa kuin
on tarpeen sellaisen tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen tasoittamiseksi,
joka aiheuttaa vahinkoa.
18 artikla
Toimenpiteiden voimassaolon päättymisen johdosta suoritettava
uudelleentarkastelu
1. Lopullisen tasoitustoimenpiteen voimassaolo päättyy viisi vuotta
sen käyttöön ottamisen jälkeen tai viisi vuotta viimeisimmän sekä tukea
että vahinkoa koskevan uudelleentarkastelun suorittamispäivän jälkeen,
jollei uudelleentarkastelussa todeta, että toimenpiteiden voimassaolonpäättyminen edistäisi tuen ja vahingon jatkumista tai uudelleen alka-mista. Toimenpiteen voimassaolon päättyessä suoritettavauudelleentarkastelu tehdään joko komission aloitteesta tai yhteisön tuot-tajien tekemästä tai niiden puolesta tehdystä pyynnöstä, ja toimenpiteet1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 18
▼B
jäävät voimaan siihen saakka, kun uudelleentarkastelun tulokset on
saatu.
2. Toimenpiteiden voimassaolon päättyessä suoritettava uudelleen-
tarkastelu aloitetaan, jos pyyntöön sisältyy riittävästi todisteita siitä,että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti edistäisituen ja vahingon jatkumista tai uudelleen alkamista. Tätä todennäköi-
syyttä voidaan tukea esimerkiksi todisteilla tuen ja vahingon
jatkumisesta tai siitä, että vahingon poistuminen johtuu kokonaan taiosittain toimenpiteiden voimassaolosta, taikka siitä, että viejien tilannetai markkinaolosuhteet ovat sellaiset, että ne johtaisivat todennäköisestiuusiin vahingollisiin tukiin.
3. Tämän artiklan mukaisesti suoritettujen tutkimusten yhteydessä
viejille, tuojille, alkuperä- ja/tai viejämaille ja yhteisön tuottajille anne-taan mahdollisuus täydentää uudelleentarkastelua koskevassa
pyynnössä esitettyjä väitteitä, kiistää ne tai esittää niistä huomautuk-
siaan, ja päätelmät tehdään ottaen asianmukaisesti huomioon kaikkiasiaan kuuluvat ja asianmukaisesti asiakirjoilla oikeiksi osoitetut todis-teet, jotka liittyvät kysymykseen siitä, olisiko toimenpiteidenvoimassaolon päättyminen omiaan edistämään tuen ja vahingon jatku-mista tai uudelleen alkamista.
4. Toimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä päättymisestä julkais-
taan ilmoitus Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä sopivana
päivänä toimenpiteiden tässä artiklassa määritellyn soveltamiskauden
viimeisen vuoden aikana. Tämän jälkeen yhteisön tuottajat voivat
jättää 2 kohdan mukaista uudelleentarkastelua koskevan pyynnönviimeistään kolme kuukautta ennen viiden vuoden kauden päättymistä.Lisäksi on julkaistava ilmoitus toimenpiteen voimassaolon tosiasialli-sesta päättymisestä tämän asetuksen osan säännösten nojalla.
19 artikla
Välivaiheen uudelleentarkastelut
1. Jos se on perusteltua, voidaan tarvetta toimenpiteiden jatkamiseen
tarkastella uudelleen komission tai jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai,edellyttäen, että lopullisen toimenpiteen käyttöön ottamisesta onkulunut kohtuullinen vähintään vuoden pituinen aika, viejän, tuojan
taikka yhteisön tuottajien tai alkuperä- ja/tai viejämaan pyynnöstä,
johon sisältyy riittävästi todisteita, joiden nojalla välivaiheen uudelleen-tarkastelun tarve voidaan todeta.
2. Välivaiheen uudelleentarkastelu aloitetaan, jos pyyntöön sisältyy
riittävästi todisteita siitä, että toimenpiteen jatkaminen ei enää oletarpeen tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen tasaamiseksi ja/tai olisiepätodennäköistä, että vahinko jatkuisi tai toistuisi, jos toimenpiteetpoistettaisiin tai jos sitä muutettaisiin, tai että voimassa olevat toimen-
piteet eivät ole tai eivät ole enää riittävät vahinkoa aiheuttaneen
tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen tasaamiseksi.
3. Jos käyttöön otetut tasoitustoimenpiteet ovat vähäisemmät kuin on
tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä, aloitetaan välivaiheen uudel-
leentarkastelu, jos yhteisön tuottaja esittävät riittävästi todisteita siitä,että tullit eivät ole muuttaneet tai eivät ole riittävästi muuttaneetyhteisöön tuodun tuotteen jälleenmyyntihintoja. Jos tutkimuksessavahvistetaan väitteiden todenmukaisuus, tasoitustulleja voidaan korottaasellaisen hinnankorotuksen aikaansaamiseksi, joka on tarpeen vahingon
poistamiseksi, edellyttäen, että korotettu tulli ei ylitä tasoitustoimenpi-
teiden alaisen tuen määrää.
4. Tämän artiklan mukaisesti tehtyjen tutkimusten kuluessa komissio
voi harkita muun muassa, ovatko tukea ja vahinkoa koskevat olosuhteet
merkittävästi muuttuneet tai onko voimassa olevilla toimenpiteillä olluttoivottu vaikutus ja ovatko ne poistaneet 8 artiklan mukaisesti aiemmintodetun vahingon. Tätä varten otetaan lopullisessa toteamisessahuomioon kaikki asiaan vaikuttavat ja asianmukaisesti asiakirjoillaosoitetut todisteet.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 19
▼B
20 artikla
Nopeutetut uudelleentarkastelut
Viejällä, jonka vientiin on kohdistunut lopullinen tasoitustulli, mutta
jota muusta syystä kuin komission kanssa tehtävästä yhteistyöstä kiel-täytymisen johdosta ei ole tutkittu yksilöllisesti alkuperäisessätutkimuksessa, on oikeus pyytää nopeutettua uudelleentarkastelua, jotta
komissio voisi mahdollisimman pian todeta yksilöllisen tasoitustullin
määrän kyseisen viejän osalta. Tällainen uudelleentarkastelu aloitetaansen jälkeen, kun neuvoa-antavaa komiteaa on kuultu ja kun yhteisöntuottajille on annettu tilaisuus esittää huomautuksiaan.
21 artikla
Palautukset
1. Sen estämättä, mitä 18 artiklassa säädetään, tuoja voi pyytää
kannetun tullin palauttamista, jos osoitetaan, että tasoitustoimenpiteidenalainen tuki, jonka perusteella tullit on maksettu, on poistettu tai sitä on
alennettu tasolle, joka on alhaisempi kuin voimassa oleva tulli.
2. Saadakseen tasoitustullien palautuksen tuojan on toimitettava
hakemus komissiolle. Hakemus toimitetaan sen jäsenvaltion välityk-sellä, jonka alueella tuotteet luovutettiin vapaaseen liikkeeseen,kuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona toimivaltaiset virano-
maiset asianmukaisesti määrittivät kannettavien lopullisten tullien
määrät, tai siitä päivästä, jona tehtiin päätös väliaikaisten tullien perus-teella talletettujen määrien lopullisesta kantamisesta. Jäsenvaltioiden ontoimitettava hakemus viipymättä komissiolle.
3. Palautushakemuksen katsotaan nojautuvan asianmukaisesti todis-
teisiin ainoastaan, jos siihen sisältyvät täsmälliset tiedot tasoitustullin
siitä määrästä, jonka palauttamista pyydetään, ja jos siihen on liitettykaikki tämän määrän laskemista ja maksamista koskevat tulliasiakirjat.Lisäksi siihen on sisällyttävä edustavalta ajanjaksolta todisteet tasoitus-toimenpiteiden alaisen tuen määrästä sen viejän tai tuottajan osalta,
johon tullia sovelletaan. Jos tuoja ei ole etuyhteydessä kyseisen viejän
tai tuottajan kanssa eikä kyseistä tietoa ole välittömästi saatavilla tai josviejä tai tuottaja ei halua antaa sitä tuojalle, hakemukseen on sisäl-lyttävä viejän tai tuottajan ilmoitus siitä, että tasoitustoimenpiteidenalaisen tuen määrää on tämän artiklan mukaisesti alennettu tai että seon poistettu ja että komissiolle toimitetaan asiaa koskevat todisteet.
Jos viejä tai tuottaja ei toimita näitä todisteita kohtuullisen ajan
kuluessa, hakemus hylätään.
4. Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio päättää, onko
hakemus syytä hyväksyä ja miltä osin, tai sitten komissio voi päättää
milloin tahansa aloittaa välivaiheen uudelleentarkastelun; tällaiseen
uudelleentarkasteluun sovellettavien säännösten mukaisesti tehdyssätarkastelussa ilmeneviä tietoja ja päätelmiä käytetään todettaessa, onkopalautus oikeutettu ja missä määrin. Tullien palauttaminen on tavalli-sesti suoritettava 12 kuukauden kuluessa ja joka tapauksessaviimeistään 18 kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona tasoitustullin
alaisen tuotteen tuoja on esittänyt asianmukaisten todisteiden tukeman
palautushakemuksen. Jäsenvaltioiden on tavallisesti maksettava hyväk-sytty palautus 90 päivän kuluessa edellä mainitusta päätöksestä.
22 artikla
Yleiset säännökset uudelleentarkasteluista ja palautuksista
1. Edellä 10 ja 11 artiklan asiaa koskevia säännöksiä, lukuun otta-
matta säännöksiä määräajoista, sovelletaan 18, 19 ja 20 artiklanperusteella suoritettaviin uudelleentarkasteluihin. Nämä uudelleentar-kastelut tehdään joutuisasti, ja ne saatetaan tavallisesti päätökseen 12
kuukauden kuluessa menettelyn aloittamispäivästä.
2. Komissio aloittaa 18, 19 ja 20 artiklan perusteella tehtävät uudel-
leentarkastelut neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan. Jos se onuudelleentarkastelujen kannalta perusteltua, toimenpiteet kumotaan tainiiden soveltamista jatketaan 18 artiklan perusteella taikka ne kumo-1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 20
▼B
taan, niiden voimassaoloa jatketaan tai niitä muutetaan 19 ja 20 artiklan
perusteella niiden käyttöönotosta vastaavan yhteisön toimielimentoimesta. Jos toimenpiteet kumotaan yksittäisten viejien mutta ei koko
maan osalta, menettely kohdistuu edelleen kyseisiin viejiin ja ne
voidaan tutkia uudelleen tämän artiklan perusteella kyseisen maanosalta tehtyjen myöhempien uudelleentarkastelujen yhteydessä.
3. Jos 19 artiklan perusteella tehtävä toimenpiteiden uudelleentarkas-
telu on meneillään 18 artiklassa tarkoitetun toimenpiteidensoveltamiskauden päättyessä, toimenpiteitä tutkitaan myös 18 artiklan
säännökset huomioiden.
4. Jos olosuhteet eivät ole muuttuneet, komissio soveltaa kaikissa
18—21 artiklan perusteella tehdyissä uudelleentarkastelu- tai palautus-menettelyyn liittyvissä tutkimuksissa samoja menetelmiä kuin tullinkäyttöön ottamiseen johtaneessa tutkimuksessa, ottaen huomioon 5, 6,7 ja 27 artiklan säännökset.
23 artikla
Kiertäminen
1. Tämän asetuksen perusteella käyttöön otetut tasoitustullit voidaan
ulottaa koskemaan samankaltaisten tuotteiden tai näiden tuotteidenosien kolmansista maista tapahtuvaa tuontia, jos voimassa oleviatoimenpiteitä kierretään. Kiertäminen määritellään kolmansien maidenja yhteisön välisen kaupan rakenteen muutokseksi, joka johtuukäytännöstä, menettelystä tai toiminnasta, jolle ei ole riittävästi päteviä
perusteluja tai jolla ei ole muuta taloudellista perustetta kuin tasoitus-
tullin käyttöön ottaminen, ja on lisäksi olemassa todisteita, että tullinkorjaavat vaikutukset kumoutuvat samankaltaisten tuotteiden hintojenja/tai määrien osalta, ja että tuotava samankaltainen tuote ja/tai tämäntuotteen osat edelleen hyötyvät tuesta.
2. Tutkimus pannaan tämän artiklan mukaisesti vireille, jos hakemus
sisältää riittävät todisteet 1 kohdassa vahvistetuista tekijöistä. Kun
neuvoa-antavaa komiteaa on kuultu, tutkimuspannaan vireille komis -sion asetuksella, jolla myös määrätään tulliviranomaiset saattamaantuonnin kirjaaminen pakolliseksi 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti taivaatimaan vakuuksia. Komissio, jota tulliviranomaiset tarvittaessaavustavat, suorittaa tutkimuksen, ja se on saatettava päätökseen
yhdeksän kuukauden kuluessa. Jos lopullisesti todettujen toisasioiden
perusteella on perusteltua laajentaa toimenpiteiden soveltamisalaa,neuvosto päättää siitä yksinkertaisella enemmistöllä komission ehdo-tuksesta siitä päivästä alkaen, jolloin kirjaaminen tehtiin pakolliseksi24 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai jolloin vakuudet on vaadittu.
Tämän artiklan osalta sovelletaan tämän asetuksen asiaa koskevia tutki-
musten vireillepanoa ja suorittamista sääteleviä menettelysäännöksiä.
3. Tuotteita, joita seuraa tulliviranomaisten todistus siitä, ettei niiden
tuonti ole kiertämistä, ei tarvitse kirjata 24 artiklan 5 kohdan mukai-sesti eikä niihin kohdisteta toimenpiteitä. Näitä todistuksia voidaanantaa tuojille kirjallisesta hakemuksesta komission, neuvoa-antavaa
komiteaa kuultuaan, antamalla tai neuvoston toimenpiteiden käyttööno-
tosta tekemässä päätöksessä annetulla valtuutuksella. Todistukset ovatvoimassa niissä määrätyn ajan ja niissä mainittujen edellytysten mukai-sesti.
4. Tämän artiklan säännökset eivät estä voimassa olevien
tullisäännösten tavanomaista soveltamista.
24 artikla
Yleiset säännökset
1. Väliaikaiset tai lopulliset tasoitustullit otetaan käyttöön asetuk-
sella, ja jäsenvaltiot kantavat ne muodon, määrän ja muiden tekijöiden
perusteella, jotka vahvistetaan asetuksessa, jolla ne otetaan käyttöön.Lisäksi nämä tullit kannetaan riippumatta tuontia tavallisesti koskevistatulleista, veroista ja muista maksuista. Mihinkään tuotteeseen ei saasamanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polku-myynnistä tai vientituesta johtuneen saman tilanteen korjaamiseksi.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 21
▼B
2. Asetukset, joilla otetaan käyttöön väliaikaiset tai lopulliset tasoi-
tustullit, sekä asetukset tai päätökset sitoumusten hyväksymisestätaikka tutkimusten tai menettelyjen päättämisestä julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä . Näissä asetuksissa tai päätöksissä on
mainittava erityisesti, ottaen huomioon tarve suojata luottamuksellisiatietoja, viejien nimet, jos mahdollista, tai kyseessä olevien maidennimet, kuvaus tuotteesta ja yhteenveto tuen ja vahingon toteamistakoskevista asiaan vaikuttavista tosiasioista ja huomioista. Joka tapauk-
sessa niille osapuolille, joita asian tiedetään koskevan, lähetetään
jäljennös asetuksesta tai päätöksestä. Tämän kohdan säännöksiä sovel-letaan soveltuvin osin uudelleentarkasteluihin.
3. Tämän asetuksen perusteella voidaan hyväksyä erityissääntöjä
erityisesti yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 anne-tussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2913/92 (
1) olevan alkuperän
käsitteen yhteisestä määrittelystä.
4. Tämän asetuksen perusteella käyttöön otettuja toimenpiteitä
voidaan, yhteisön edun mukaisesti ja neuvoa-antavan komitean kuule-
misen jälkeen, jättää komission päätöksellä väliaikaisesti soveltamattayhdeksän kuukauden ajan. Soveltamatta jättämistä voidaan jatkaauudella, enintään yhden vuoden pituisella jaksolla, jos neuvosto niinpäättää yksinkertaisella enemmistöllä komission ehdotuksesta. Toimen-
piteitä voidaan väliaikaisesti jättää soveltamatta vain, jos
markkinaolosuhteet ovat väliaikaisesti muuttuneet siten, ettei vahinkoasoveltamatta jättämisen vuoksi syntyisi uudelleen, ja jos yhteisöntuotannonalalle on annettu tilaisuus esittää huomautuksia ja nämähuomautukset on otettu huomioon. Kuulemisen jälkeen toimenpiteitävoidaan milloin tahansa alkaa soveltaa uudelleen, jos niiden sovelta-
matta jättäminen ei enää ole perusteltua.
5. Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio voi määrätä tulli-
viranomaiset toteuttamaan aiheelliset toimenpiteet tuonninkirjaamiseksi siten, että tätä tuontia vastaan voidaan myöhemminsoveltaa toimenpiteitä niiden kirjaamispäivästä alkaen. Tuonnin kirjaa-minen voidaan tehdä pakolliseksi yhteisön tuotannonalanasiamukaisesti perustellusta pyynnöstä. Kirjaaminen otetaan käyttöön
asetuksella, jossa määritetään toimenpiteen tarkoitus ja tarvittaessa tule-
vaisuudessa mahdollisesti maksettaviksi tulevien tullien arvioitu määrä.Jakso, jonka aikana tuonti on kirjattava, ei saa ylittää yhdeksääkuukautta.
6. Jäsenvaltioiden on annettava kuukausittain komissiolle kertomus
tutkimuksen tai toimenpiteiden kohteena olevien tuotteiden tuonnista
ja tämän asetuksen perusteella kannettujen tullien määrästä.
25 artikla
Kuulemiset
1. Tässä asetuksessa säädetyt kuulemiset, lukuun ottamatta 10
artiklan 9 kohdassa ja 11 artiklan 10 kohdassa tarkoitettuja, suoritetaan
neuvoa-antavassa komiteassa, joka muodostuu kunkin jäsenvaltion
edustajista ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja. Kuule-minen suoritetaan välittömästi joko jäsenvaltion pyynnöstä taikomission aloitteesta ja joka tapauksessa sellaisen ajan kuluessa, ettätässä asetuksessa vahvistettuja määräaikoja voidaan noudattaa.
2. Komitean kutsuu koolle sen puheenjohtaja. Hän toimittaa jäsen-
valtioille kaikki tarpeelliset tiedot niin pian kuin mahdollista.
3. Kuuleminen voidaan tarvittaessa järjestää ainoastaan kirjallisesti;
tässä tapauksessa komissio ilmoittaa asiasta jäsenvaltioille ja vahvistaamääräajan, jonka kuluessa nämä voivat antaa lausuntonsa tai pyytääsuullista kuulemista, jonka puheenjohtaja järjestää, jos tällainen suul-linen kuuleminen voidaan suorittaa sellaisen ajan kuluessa, että tässäasetuksessa vahvistettuja määräaikoja voidaan noudattaa.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 22
(1) EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97 (EYVL
L 17, 12.1.1997, s. 1).
▼B
4. Kuuleminen käsittää erityisesti:
a) tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen olemassaolon ja menetelmät sen
määrän määrittämiseksi;
b) vahingon olemassaolon ja laajuuden;
c) tuetun tuonnin ja vahingon välisen syy-yhteyden;
d) toimenpiteet, jotka olosuhteet huomioon ottaen ovat aiheellisia
tasoitustoimenpiteiden alaisesta tuesta aiheutuneen vahingon estämi-seksi tai korjaamiseksi sekä yksityiskohtaiset säännöt näidentoimenpiteiden toteuttamiseksi.
26 artikla
Tarkastuskäynnit
1. Milloin komissio katsoo aiheelliseksi, se voi tehdä tarkastus-
käyntejä tutkiakseen tuojien, viejien, kauppiaiden, välittäjien,tuottajien sekä kaupallisten yhdistysten ja järjestöjen kirjanpidon ja
todentaakseen tuesta ja vahingosta toimitetut tiedot. Jos asianmukaista
vastausta ei saada ajoissa, tarkastuskäynti voidaan jättää tekemättä.
2. Tarvittaessa komissio voi tehdä tutkimuksia kolmansissa maissa
edellyttäen, että asianomaiset yritykset antavat siihen suostumuksensaeikä kyseinen maa, jolle on virallisesti ilmoitettu asiasta, sitä vastusta.Komission on yleensä toimitettava alkuperä- ja/tai viejämaalle käyntienkohteena olevien yritysten nimet ja osoitteet sekä sovitut päivämäärät
välittömästi, kun se on saanut suostumuksen kyseisiltä yrityksiltä.
3. Kyseisille yrityksille ilmoitetaan tarkistettavien tietojen luonne ja
muut tiedot, jotka on annettava näiden käyntien aikana, mikä ei kuiten-kaan estä saatujen tietojen perusteella pyytämästä käyntien aikanalisätietoja.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdan perusteella tehtävissä tarkastuksissa
komissiota avustavat niiden jäsenvaltioiden virkamiehet, jotka sitä
pyytävät.
27 artikla
Otos
1. Josvalittajien, viejien tai tuojien, tuotetyyppien tai liiketoimien
määrä on suuri, tutkimus voidaan rajoittaa
a) kohtuulliseen määrään osapuolia, tuotteita tai liiketoimia
käyttämällä otoksia, jotka ovat valinnan tekemisen ajankohtanakäytettävissä olevien tietojen perusteella tilastollisesti edustavia,taikka
b) tuotannon, myynnin tai viennin sellaiseen suurimpaan mahdolliseen
määrään, joka voidaan kohtuudella tutkia ottaen huomioon käytettä-vissä oleva aika.
2. Osapuolten, tuotetyyppien tai liiketoimien lopullinen valinta, joka
tehdään tämän artiklan mukaisesti, kuuluu komissiolle, mutta otos olisiensisijaisesti valittava asianomaisten osapuolten kuulemisen jälkeen tainiiden suostumuksella edellyttäen, että osapuolet ilmoittautuvat ja
toimittavat riittävät tiedot kolmen tutkimuksen vireillepanoa seuraavan
viikon kuluessa, jotta edustava otos voitaisiin valita.
3. Jos tutkimus rajoitetaan tämän artiklan mukaisesti, lasketaan
kuitenkin tasoitustoimenpiteiden alaista tukea vastaava yksilöllinenmäärä jokaisen sellaisen viejän tai tuottajan osalta, jota ei alunperinvalittu mutta joka esittää tarvittavat tiedot tässä asetuksessa säädetyssä
määräajassa, paitsi jos viejiä tai tuottajia on niin paljon, että yksilölliset
tarkastelut hankaloittaisivat tehtävää kohtuuttomasti ja estäisivät tutki-muksen loppuun saattamisen hyvissä ajoin.
4. Jos on tehty päätös otoksen käyttämisestä ja valitut osapuolet tai
jotkut niistä kieltäytyvät yhteistyöstä siten, että tutkimuksen tuloksetvoivat vääristyä merkittävästi, voidaan valita uusi otos. Jos yhteistyöstäkuitenkin merkittävissä määrin edelleen kieltäydytään tai jos ei ole1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 23
▼B
tarpeeksi aikaa uuden otoksen valitsemiseksi, sovelletaan 28 artiklan
asiaa koskevia säännöksiä.
28 artikla
Yhteistyön puuttuminen
1. Jos asianomainen osapuoli kieltäytyy antamasta tarvittavia tietoja
tai ei toimita niitä tässä asetuksessa säädetyssä määräajassa tai
merkittävällä tavalla vaikeuttaa tutkimuksia, alustavat tai lopulliset
päätelmät, jotka voivat olla myönteisiä vai kielteisiä, voidaan tehdäkäytettävissä olevien tietojen perusteella.
Jos asianomaisen osapuolen todetaan toimittaneen väärän tai harhaan-
johtavan tiedon, tätä tietoa ei oteta huomioon ja sen sijasta voidaan
käyttää käytettävissä olevia tietoja.
Aisanomaisille osapuolille on yleensä ilmoitettava yhteistyöstä kieltäy-
tymisen seurauksista.
2. Vastaamatta jättämistä tietokoneavusteisesti ei pidetä yhteistyöstä
kieltäytymisenä edellyttäen, että asianomainen osapuoli osoittaa
vastauksen esittämisen vaaditussa muodossa voivan aiheuttaa kohtuu-tonta ylimääräistä vaivannäköä tai kohtuuttomia lisäkustannuksia.
3. Jos asianomaisen osapuolen toimittamat tiedot eivät kaikissa
suhteissa ole parhaita mahdollisia, niitä ei kuitenkaan saa jättää
huomiotta edellyttäen, että mahdolliset puutteet eivät hankaloita liikaa
kohtuullisen oikeiden päätelmien tekemistä, tiedot toimitetaan hyvissäajoin, ne voidaan tarkistaa ja että osapuoli on toiminut parhaan kykynsämukaan.
4. Jos todisteita tai tietoja ei hyväksytä, ne toimittaneelle osapuolelle
ilmoitetaan viipymättä niiden hylkäämisen syyt ja sille annetaan tilai-suus toimittaa lisäselvityksiä asetetussa määräajassa. Jos näitäselvityksiä ei pidetä tyydyttävinä, kyseisten todisteiden tai tietojenhylkäämisen syyt on ilmoitettava ja mainittava julkistetuissa päätel-missä.
5. Jos päätelmät, mukaan lukien tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen
määrää koskevat, perustuvat 1 kohdan säännöksiin, erityisesti valituk-sessa toimitettuihin tietoihin, nämä tiedot on tarkistettava, jos se onmahdollista ja ottaen huomioon tutkimuksen määräaika, vertaamallaniitä muista käytettävissä olevista riippumattomista lähteistä kuten julk-
aistuista hintaluetteloista, virallisista tuontitilastoista ja tulliasiakirjoista
tai muilta asianomaisilta osapuolilta tutkimuksen aikana saatuihintietoihin. ►
M1Kyseiset tiedot voivat tarvittaessa sisältää maailman-
markkinoita tai muita edustavia markkinoita koskevia tietoja. ◄
6. Jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain
osittain yhteistyössä siten, että asiaan vaikuttavia tietoja ei toimiteta,lopputulos voi olla mainitulle osapuolelle huonompi kuin jos se olisitoiminut yhteistyössä.
29 artikla
Luottamuksellisuus
1. Viranomaisten on pätevästä syystä käsiteltävä luottamuksellisina
kaikkia tietoja, jotka ovat luonteeltaan luottamuksellisia (esimerkiksikoska tiedon ilmaisemisesta olisi merkittävää etua kilpailijalle tai silläolisi merkittävä haitallinen vaikutus tiedon antajan tai sen kannalta,
jolta tieto on saatu) tai jotka tutkimuksen kohteena olevat osapuolet
ovat toimittaneet luottamuksellisina.
2. Asianomaisten osapuolten, jotka toimittavat luottamuksellisia
tietoja, on annettava niistä yhteenvedot, jotka eivät ole luottamuksel-
lisia. Näiden yhteenvetojen on oltava riittävän yksityiskohtaisia, jotta
luottamuksellisina toimitettujen tietojen olennainen sisältö voidaankohtuullisesti ymmärtää. Poikkeuksellisissa olosuhteissa kyseisetosapuolet voivat osoittaa, että kyseisistä tiedoista ei voida antaa yhteen-vetoa. Näissä olosuhteissa on esitettävä syyt, miksi yhteenvetoa eivoida toimittaa.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 24
▼B
3. Jos katsotaan, että pyyntö käsitellä tietoja luottamuksellisina ei
ole perusteltu, ja jos tiedot toimittanut henkilö ei halua, että ne julkis-tetaan tai ilmaistaan yleisessä muodossa tai yhteenvetona, kyseiset
tiedot voidaan jättää ottamatta huomioon, paitsi jos voidaan vakuutta-
vasti asianmukaisten lähteiden perusteella osoittaa, että tiedot ovatoikeita. Luottamuksellista käsittelyä koskevaa pyyntöä ei saa mielival-taisesti hylätä.
4. Tämä artikla ei estä yhteisön viranomaisia ilmaisemasta yleisiä
tietoja eikä varsinkaan tämän asetuksen nojalla tehtyjen päätösten
perusteita, eikä ilmaisemasta todisteita, joihin yhteisön viranomaiset
tukeutuvat, siltä osin kuin tämä on tarpeen näiden perusteiden selittä-miseksi oikeudenkäynnissä. Tällaisessa ilmaisemisessa on otettavahuomioon asianomaisten osapuolten oikeutetut edut niin, että niidenliike- tai valtiosalaisuuksia ei paljasteta.
5. Neuvosto, komissio ja jäsenvaltiot tai niiden edustajat eivät saa
paljastaa mitään tämän asetuksen mukaisesti saamiaan tietoja, joita
tiedot toimittanut henkilö on pyytänyt käsittelemään luottamuksellisina,ilman mainitun henkilön erityistä lupaa. Komission ja jäsenvaltioidenvälillä vaihdettuja tietoja, 25 artiklan perusteella suoritettuja tai 10artiklan 9 kohdassa ja 11 artiklan 10 kohdassa tarkoitettuja kuulemisiakoskevia tietoja taikka yhteisön tai sen jäsenvaltioiden viranomaisten
laatimia sisäisiä asiakirjoja ei saa ilmaista, paitsi jos niiden ilmaisemi-
sesta nimenomaan säädetään tässä asetuksessa.
6. Tämän asetuksen mukaisesti saatuja tietoja saa käyttää ainoastaan
niihin tarkoituksiin, joihin tietoja on pyydetty.
30 artikla
Ilmoittaminen osapuolille
1. Valituksen tekijät, tuojat ja viejät sekä niiden edustavat järjestöt
ja alkuperä- ja/tai viejämaa voivat pyytää, että niille ilmoitetaan niidenolennaisten tosiasioiden ja huomioiden perustana olevista yksityiskoh-dista, joiden nojalla väliaikaiset toimenpiteet on otettu käyttöön.
Tietojen saantia koskevat pyynnöt on tehtävä kirjallisesti ja viipymättä
väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen, ja tiedot onannettava kirjallisesti niin pian kuin mahdollista.
2. Edellä 1 kohdassa mainitut osapuolet voivat pyytää lopullista
ilmoitusta niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perus-teella aiotaan suositella lopullisten toimenpiteiden käyttöön ottamista
taikka tutkimuksen tai menettelyn päättämistä ilman toimenpiteiden
käyttöönottoa, ja erityistä huomiota on kiinnitettävä tietojen antamiseensellaisista tosiasioista ja huomioista, jotka ovat erilaisia kuin väliai-kaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisessa käytetyt tosiasiat jahuomiot.
3. Pyynnöt lopullisesta ilmoittamisesta on osoitettava kirjallisesti
komissiolle ja, jos väliaikainen tulli on otettu käyttöön, niiden on
oltava komissiolla viimeistään kuukauden kuluttua tämän tullinkäyttöönoton julkistamisesta. Jos väliaikaista tullia ei ole otettukäyttöön, osapuolilla on mahdollisuus pyytää saada tiedot komissionasettamassa määräajassa.
4. Lopullinen ilmoittaminen on tehtävä kirjallisesti. Se tehdään
mahdollisimman nopeasti ottaen huomioon tarve suojata luottamuksel-
liset tiedot ja tavallisesti viimeistään kuukautta ennen lopullista
päätöstä tai lopullisia toimia koskevan komission ehdotuksen jättämistä14 ja 15 artiklan mukaisesti. Jos komissio ei sillä hetkellä voi ilmoittaatiettyjä tosiasioita tai huomioita, sen on tehtävä se mahdollisimmanpian. Ilmoittaminen ei ole esteenä komission tai neuvoston mahdolli-
sesti myöhemmin tekemälle päätökselle, ja jos kyseinen päätös
perustuu eri tosiasioihin ja huomioihin, näistä on ilmoitettava niinpian kuin mahdollista.
5. Ilmoittamisen jälkeen tehdyt huomautukset otetaan huomioon
ainoastaan, jos ne saadaan määräajassa, jonka komissio vahvistaakussakin tapauksessa ottaen asianmukaisesti huomioon asian kiireelli-syyden, mutta joka on vähintään kymmenen päivää.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 25
▼B
31 artikla
Yhteisön etu
1. Jotta voitaisiin todeta, onko toimenpiteiden toteuttaminen
yhteisön edun mukaista, kaikkia etuja olisi arvioitava kokonaisuutena,
mukaan lukien yhteisön tuotannonalan sekä käyttäjien ja kuluttajien
edut, ja tämän artiklan mukainen määritysvoidaan tehdä ainoas taan,jos kaikilla osapuolilla on ollut mahdollisuus esittää näkökantansa 2kohdan mukaisesti. Tässä tarkastelussa kiinnitetään erityistä huomiotatarpeeseen poistaa vahingollisen tuen kauppaa vinouttavat vaikutuksetja palauttaa tehokaskilpailu. Tuen ja vahingon perus teella määritettyjä
toimenpiteitä ei voida soveltaa, jos viranomaiset kaikki toimitetut tiedot
huomioon ottaen voivat selkeästi päätellä, että niiden soveltaminen eiole yhteisön edun mukaista.
2. Jotta viranomaisilla olisi luotettava perusta kaikkien näkökantojen
ja tietojen huomioon ottamiseksi, kun ne päättävät, onko toimenpi-teiden käyttöönottaminen yhteisön edun mukaista, valituksen tekijät,tuojat ja niiden edustavat yhdistykset sekä käyttäjien ja kuluttajienedustavat järjestöt voivat ilmoittautua ja toimittaa tietoja komissiolletasoitustulleja koskevan tutkimuksen vireillepanoilmoituksessa vahvis-
tetussa määräajassa. Nämä tiedot tai asianmukaiset yhteenvedot niistä
toimitetaan muille tässä kohdassa mainituille osapuolille, joilla onoikeusvas tata niihin.
3. Edellä 2 kohdan mukaisesti toimineet osapuolet voivat pyytää
tulla kuulluiksi. Pyynnöt on esitettävä 2 kohdassa vahvistetussamääräajassa, ja niissä on mainittava erityiset syyt, joiden perusteellaosapuolia olisi yhteisön edun kannalta kuultava.
4. Edellä 2 kohdan mukaisesti toimineet osapuolet voivat esittää
huomautuksia käyttöön otettujen väliaikaisten tullien soveltamisesta.Jotta nämä huomautukset otettaisiin huomioon, ne on saatavakuukauden kuluessa toimenpiteiden soveltamisen alkamisesta, ja neon, mahdollisesti asianmukaisina yhteenvetoina, toimitettava muille
osapuolille, joilla on oikeus vastata niihin.
5. Komissio tarkastelee kaikkia sille asianmukaisesti toimitettuja
tietoja ja päättää, missä määrin ne ovat edustavia; tämän tarkasteluntulokset sekä lausunto näiden tietojen oikeellisuudesta toimitetaan
neuvoa-antavalle komitealle. Komission on kaikissa 14 ja 15 artiklan
mukaisesti tehtävissä ehdotuksissa otettava huomioon komiteassa esite-tyistä näkökannoista tehtävä yhteenveto.
6. Edellä 2 kohdan mukaisesti toimineet osapuolet voivat pyytää,
että niille toimitetaan ne tosiasiat ja huomiot, joille lopulliset päätökset
todennäköisesti tulevat perustumaan. Nämä tiedot toimitetaan siinälaajuudessa kuin se on mahdollista, sanotun kuitenkaan vaikuttamattakomission tai neuvoston myöhemmin tekemään päätökseen.
7. Tiedot otetaan huomioon ainoastaan, jos niiden oikeellisuutta
tukevat selkeät todisteet.
32 artikla
Tasoitustoimenpiteiden ja monenvälisten ratkaisujen välinen suhde
Jos tuotavaan tuotteeseen sovelletaan tukisopimuksessa määrättyjen
erimielisyyksien ratkaisumenettelyjen mukaisesti käyttöön otettuja
toimenpiteitä ja jos nämä toimenpiteet ovat riittävät tasoitustullin alai-sesta tuesta aiheutuvan vahingon poistamiseksi, on kyseisen tuotteenosalta käyttöön otettu tasoitustulli jätettävä tapauksen mukaan hetiväliaikaisesti soveltamatta tai se on kumottava.
33 artikla
Loppusäännökset
Tämä asetus ei estä soveltamasta:
a) sellaisia erityissääntöjä, jotka on vahvistettu yhteisön ja kolmansien
maiden välisissä sopimuksissa;1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 26
▼B
b) yhteisön asetuksia maatalouden alalla eikä tiettyihin maataloustuot-
teiden jalostamisessa tuotettuihin tavaroihin sovellettavastakauppajärjestelmästä 6 päivänä joulukuuta 1993 annettua neuvoston
asetusta (EY) N:o 3448/93 (
1), glukoosista ja laktoosista 29 päivänä
lokakuuta 1975 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2730/75 (2)
eikä ovalbumiinin ja laktalbumiinin yhteisestä kauppajärjestelmästä28 päivänä lokakuuta 1975 annettua neuvoston asetusta (ETY)N:o 2873/75 (
3). Tätä asetusta sovelletaan mainittuja asetuksia
täydentävästi sekä poiketen kaikista niiden säännöksistä, jotka
estävät tasoitustullien soveltamisen;
c) erityistoimenpiteitä, jolleivät nämä ole GATTin mukaisten velvoit-
teiden vastaisia.
34 artikla
Voimassa olevan lainsäädännön kumoaminen ja siirtymäsäännöksetKumotaan asetus (EY) N:o 3284/94.Asetuksen (EY) N:o 3284/94 kumoaminen ei kuitenkaan vaikuta sen
nojalla aloitettujen menettelyjen pätevyyteen.
Viittauksia asetukseen (ETY) N:o 2423/88 ja asetukseen (EY)
N:o 3284/94 pidetään viittauksina tähän asetukseen.
35 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 27
(1) EYVL L 318, 20.12.1993, s. 18.
(2) EYVL L 281, 1.11.1975, s. 20, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna komission asetuksella (EY) N:o 2931/95 (EYVL L 307, 20.12.1995, s.
10).
(3) EYVL L 282, 1.11.1975, s. 104, asetus sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2916/95 (EYVL L 305,
19.12.1995, s. 49).
▼B
LIITE I
VIENTITUKIA KOSKEVA ESIMERKKILUETTELO
a) Julkisten viranomaisten vientitulosten perusteella myönnettävä välitön tuki
yritykselle tai tuotannonalalle.
b) Valuutanpitojärjestelmät tai vastaavat menettelyt, joihin liittyy vientietuuksia.
c) Julkisten viranomaisten edullisemmin ehdoin kuin kotimaan liikenteen osalta
vahvistamat tai käyttöön ottamat vientitoimitusten sisäisten kuljetusten
maksujen ja rahtimaksujen tariffit.
d) Julkiset viranomaiset tai niiden hallintoelimet toimittavat suoraan tai välilli-
sesti julkisten viranomaisten käyttöön ottamien ohjelmien kautta
maahantuotavia tai kotimaisia vientitavaroiden valmistuksessa käytettäviksi
tarkoitettuja tavaroita tai palveluja edullisemmilla ehdoilla kuin samankal-
taisten tai suoraan kilpailevien kotimaan markkinoita varten valmistettavien
tavaroiden tai palvelujen tuottamiseen, jos mainitut ehdot (tuotteiden osalta)
ovat edullisempia kuin maailmanmarkkinoilla kaupallisesti niiden viejille
saatavilla olevat(1) ehdot.
e) Teollisten tai kaupallisten yritysten erityisesti viennin yhteydessä maksamista
tai niiden maksettavaksi tulevista välittömistä(2) veroista tai sosiaaliturva-
maksuista kokonaan tai osittain vapauttaminen, niiden palauttaminen taikka
niiden maksun siirtäminen myöhemmäksi(3).
f) Vientiin tai vientitulokseen välittömästi liittyvät erityisvähennykset, jotka
välittömien verojen perusteita laskettaessa annetaan kotimaiseen kulutukseen
tarkoitetulle tuotannolle annettavien vähennysten lisäksi.
g) Vientituotteiden tuotannon ja jakelun osalta tapahtuva sellaisten välillisten(2)
verojen määrästä vapauttaminen tai sen palauttaminen, joka on suurempi
kuin niiden verojen määrä, jotka kannetaan samankaltaisten kotimaiseen
kulutukseen myytävien tuotteiden tuotannossa ja jakelussa.
h) Vientituotteiden tuotannossa käytettävistä tavaroista tai palveluista aikaisem-
missa vaiheissa kannetuista kasautuvista välillisistä(2) veroista
vapauttaminen, niiden palauttaminen tai niiden maksun siirtäminen, joka on
määrältään suurempi kuin samankaltaisten kotimaiseen kulutukseen myytä-
vien tuotteiden tuotannossa käytettävistä tavaroista tai palveluista
aikaisemmissa vaiheissa kannetuista kasautuvista välillisistä veroista vapaut-
taminen, niiden palauttaminen tai niiden maksun siirtäminen; aikaisemmissavaiheissa kannettavista kausautuvista välillisistä veroista voidaan kuitenkin
vapauttaa, ne voidaan palauttaa tai niiden maksua voidaan siirtää vientituot-
teiden osalta, vaikka kotimaiseen kulutukseen myytäviä samankaltaisia
tuotteita koskevista veroista ei vapauteta, niitä ei palauteta tai niiden maksua
ei siirretä, jos aikaisemmissa vaiheissa kannettavat kasautuvat välilliset verot
kannetaan sellaisista tuotantopanoksista, jotka käytetään vientituotteen
tuotannossa (tavanomainen hävikki huomioon ottaen)(
4). Tämä kohta tulki-
taan tuotantopanosten tuotantoprosessissa käyttämistä koskevien ohjeiden
mukaisesti, jotka esitetään liitteessä II.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 28
▼B
i) Sellainen tuontimaksujen(2) palauttaminen, joka on määrältään suurempi kuin
sellaisista tuoduista tuontipanoksista kannettujen maksujen määrä, jotka
käytetään vientituotteen tuotannossa (tavanomainen hävikki huomioon
ottaen): erityistapauksissa yritys voi kuitenkin käyttää korvaavina tuotantopa-
noksina saman määrän sellaisia kotimarkkinoilla valmistettuja
tuotantopanoksia, jotka ovat laadultaan ja ominaisuuksiltaan siinä määrin
samoja, että niihin voidaan soveltaa tätä säännöstä, jos tuontitoimet ja
vastaavat vientitoimet suoritetaan kohtuullisen ajanjakson kuluessa, joka ei
saa olla pidempi kuin kaksi vuotta. Tämä kohta tulkitaan tuotantopanosten
tuotantoprosessissa käyttämistä koskevien ohjeiden mukaisesti, jotka on
esitetty liitteessä II, sekä korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen
vientituiksi määrittelyssä noudatettavien ohjeiden mukaisesti, jotka on
esitetty liitteessä III.
j) Julkiset viranomaiset (tai niiden valvomat erityisel met) ottavat käyttöön sell-
aisia vientiluottojen takuu- tai vakuutusohjelmia, vientituotteiden
tuotantokustannusten nousun estämiseksi tarkoitettuja vakuutus- tai takuuoh-jelmia taikka valuuttariskiohjelmia, joista perittävät maksut eivät riitä
kattamaan pitkällä aikavälillä ohjelmien toimintakustannuksia ja tappioita.
k) Julkiset viranomaiset (tai niiden valvomat ja/tai niiden alaisina toimivat
erityiselimet) myöntävät vientiluottoja alemmilla koroilla kuin niiden on
tosiasiallisesti maksettava näin hankituista varoista (tai tarvitsisi maksaa,
jos ne ottaisivat lainaa kansainvälisillä pääomamarkkinoilla samaksi laina-
ajaksi ja samoilla muilla lainaehdoilla ja saman valuutan määräisinä kuin
vientiluotto) tai vastaavat viejille tai rahoituslaitoksille luotonotosta aiheutu-
vista kustannuksista kokonaan tai osittain, siltä osin kuin näitä toimia
käytetään merkittävien vientiluottoehtoja koskevien etujen varmistamiseen.
Kuitenkin jos WTO:n jäsen on osapuolena virallisia vientiluottoja koskevassa
kansainvälisessä sitoumuksessa, jossa on ollut 1 päivänä tammikuuta 1979
osapuolina ainakin 12 alkuperäistä WTO:n jäsentä (tai tätä seuranneessa
sitoumuksessa, jonka alkuperäiset allekirjoittajat ovat hyväksyneet), tai jos
WTO:n jäsen käytännössä soveltaa mainitun sitoumuksen korkokantaa
koskevia määräyksiä, vientiluottokäytäntöä, joka on näiden määräysten
mukainen, ei pidetä vientitukena.
l) Kaikki muut julkisista varoista maksettavat maksut, jotka muodostavat
GATT 1994 -sopimuksen XVI artiklassa tarkoitetun vientituen.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 29
(1) Ilmaisulla ’kaupallisesti saatavilla olevat’ tarkoitetaan, että on vapaus valita kotimaisten
ja tuotujen tuotteiden välillä ja että valinta riippuu ainostaan kaupallisista perusteista.
(2) Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
— ilmaisulla ”välittömät verot” palkasta, voitosta, korkotuloista, vuokratuloista, palk-
kioista ja muista tuloista kannettavia veroja sekä kiinteästä omaisuudesta
kannettavia veroja,
— ilmaisulla ”tuontimaksut” tulleja sekä muita maksuja ja veronluonteisia maksuja,
joita ei ole lueteltu muualla tässä alaviitteessä ja joita kannetaan tuonnin yhtey-dessä,
— ilmaisulla ”välilliset verot” myynti-, valmiste-, liikevaihto-, arvonlisä-, toimilupa-,
leima, siirto-, inventaari- ja laitteistoveroja ja rajaveroja sekä muita veroja, lukuunottamatta välittömiä veroja ja tuontimaksuja,
— ilmaisulla ”aikaisemmissa vaiheissa kannetut verot” välillisiä veroja, jotka on
kannettu sellaisista tavaroista ja palveluista, joita käytetään välittömästi tai välilli-
sesti tuotteen tuotannossa,
— ilmaisulla ”kasautuvat välilliset verot” välillisiä veroja, jotka kannetaan useassa eri
vaiheessa silloin, kun ei ole olemassa järjestelmää veron myöhempää vähentämistävarten, tapauksissa, joissa tietyssä tuotantovaiheessa veronalaisia tavaroita tai palve-luja käytetään myöhemmässä tuotantovaiheessa,
— ilmaisulla ”verojen palauttaminen” verojen palautusta tai alentamista,
— ilmaisulla ”palauttaminen” tuontimaksuista vapauttamista tai niiden maksun siirtä-
mistä kokonaan tai osittain.
(
3) Siirtäminen ei välttämättä ole vientitukea, jos esimerkiksi asianmukaiset korot peritään.
(4) Tätä h kohtaa ei sovelleta arvonlisäverojärjestelmiin eikä niihin liittyviin rajaveroihin;
arvonlisäveron liiallisen palauttamisen ongelmaa koskee ainoastaan g kohta.
▼B
LIITE II
OHJEET TUOTANTOPANOSTEN KÄYTTÄMISESTÄ TUOTANTO-
PROSESSISSA (1)
I
1. Välillisten verojen alentamista koskevat järjestelyt voivat merkitä vientituot-
teiden tuotannossa käytettävistä tuotantopanoksista (tavanomaisen raaka-
ainehävikin vähentäminen huomioon ottaen) aikaisemmassa vaiheessa kanne-
tuista kasautuvista välillisistä veroista vapauttamista, niiden palauttamista tai
niiden maksun siirtämistä. Vastaavasti palauttamisjärjestelmissä voidaan
sallia vientituotteiden tuotannossa käytettävistä tuotantopanoksista (tavano-
maisen raaka-ainehävikin vähentäminen huomioon ottaen) kannettujen
tuontimaksujen palauttaminen.
2. Liiteessä I olevan vientitukia koskevan esimerkkiluettelon h ja i kohdassa
mainitaan käsite ”vientituotteen tuotannossa käytetyt tuotantopanokset”.
Mainitun h kohdan mukaisesti välillisten verojen alentamista koskevat järjes-
telyt voivat olla vientitukea, sikäli kuin niiden nojalla voidaan myöntää
vapautus aikaisemmassa vaiheessa kannetuista kasautuvista välillisistä
veroista, palauttaa ne tai siirtää niiden maksut suuremman määräisinä kuin
mitä veroja on tosiasiallisesti kannettu vientituotteen tuotannossa käytettyjen
tuotantopanosten osalta. Mainitun i kohdan mukaisesti palautusjärjestelmät
voivat olla vientitukea, jos niiden seurauksena toteutettu tuontimaksujen
palautus on määrältään suurempi kuin vientituotteen tuotannossa käytettyjen
tuotantopanosten osalta tosiasiallisesti peritty sellaisten maksujen määrä.
Molemmissa kohdissa säädetään, että tavanomainen raaka-ainehävikistä
johtuva vähennyson otettava huomioon, kun tehdään vientituotteen tuotan-
nossa käytettäviä tuotantopanoksia koskevia toteamuksia. Edellä i kohdassa
säädetään myös korvaavien tuotteiden käyttämisestä.
II
3. Kun osana tämän asetuksen perusteella tehtävää tasoitustulleja koskevaa
tutkimusta tarkastellaan, käytetäänkö tuotantopanoksia vientituotteen tuotan-
nossa, komission on yleensä edettävä jäljempänä esitettävällä tavalla.
4. Jos väitetään, että välillisten verojen alentamista koskeva järjestely tai palau-
tusjärjestely merkitsee tukea sillä perusteella, että vientituotteen tuotannossa
käytettyjen tuotantopanosten osalta kannettuja välillisiä veroja tai tuontimak-
suja on alennettu tai palautettu liikaa, komission on yleensä ensiksi
määritettävä, ovatko viejämaan julkiset viranomaiset ottaneet käyttöön järjes-
telyn tai menettelyn sen tarkistamiseksi, mitä tuotantopanoksia käytetään
vientituotteen tuotannossa ja missä määrin niitä käytetään, ja käyttävätkö ne
tällaista järjestelyä tai menettelyä. Jos komissio toteaa sellaisen järjestelyn tai
menettelyn olevan käytössä, sen on tavallisesti tutkittava, onko se tarkoituk-
senmukainen, tavoitellun tarkoituksen kannalta tehokas ja perustuuko se
viejämaassa yleisesti hyväksyttyihin kaupallisiin käytäntöihin. Komissio voi
katsoa olevan tarpeen suorittaa 26 artiklan 2 kohdan mukaisesti tiettyjä
käytännön tarkistuksia tietojen oikeellisuuden todentamiseksi tai vakuuttuak-
seen siitä, että järjestelyä tai menettelyä käytetään tehokkaasti.
5. Jos tällaista järjestelyä tai menettelyä ei ole, jos se ei ole tarkoituksenmu-
kainen taikka jos se on otettu käyttöön ja se katsotaan
tarkoituksenmukaiseksi, mutta todetaan, että sitä ei tosiasiassa käytetä tai
sitä ei käytetä tehokkaasti, viejämaan on tavallisesti suoritettava tosiasialli-
sesti käytettyihin tuotantopanoksiin perustuva uusi tutkimus sen
määrittämiseksi, onko maksuja palautettu liikaa. Jos komissio katsoo sen
olevan tarpeen, uusi tutkimus suoritetaan 4 kohdan mukaisesti.
6. Komission on yleensä pidettävä tuotantopanoksia tuotantoprosessiin fyysisesti
kuuluvina, jos niitä käytetään tuotantoprosessissa ja ne ovat fyysinen osa
vientituotetta. Tuotantopanoksen ei tarvitse olla valmiissa tuotteessa samassa
muodossa, kuin missä se tuli mukaan tuotantoprosessiin.
7. Vientituotteen tuotannossa käytetyn yksittäisen tuotantopanoksen määrän
toteamisessa otetaan yleensä huomioon tavanomainen hävikki ja hävikki
katsotaan tavallisesti käytetyksi vientituotteen tuotannossa. Käsittellä
’hävikki’ tarkoitetaan sitä osaa tietystä tuotantopanoksesta, jolla ei ole itse-
näistä tehtäväätuotantoprosessissa, jota ei käytetä vientituotteen tuotannossa1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 30
(1) Tuotantoprosessissa käytettyjä tuotantopanoksia ovat tuotantoprosessissa fyysisesti
käytetyt fyysiset tuotteet, tuotantoprosessissa käytetty energia, polttoaineet ja öljy sekäkatalyytit, joita kulutetaan niiden vientituotteen aikaansaamista tarkoittavan käytön
aikana.
▼B
(esimerkiksi tehottomuuden takia), ja jota sama valmistaja ei ota talteen,
käytä eikä myy.
8. Komission arvioidessa sitä, onko vaadittu raaka-ainehävikkiä koskeva
vähennys ”tavanomainen”, se ottaa yleensä huomioon tuotantoprosessin luon-
teen, vientimaan tuotannonalan tavanomaisen käytännön ja muut tekniset
tekijät siinä määrin, kuin se on aiheellista. Komissio pitää mielessään, että
on tärkeää todeta, ovatko vientimaan viranomaiset laskeneet hävikin määrän
hyväksyttävällä tavalla silloin, kun tällainen määrä on tarkoitus sisällyttää
veron tai tullin alennukseen tai palautukseen.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 31
▼B
LIITE III
OHJEET, JOITA ON NOUDATETTAVA KORVAAVIEN TUOTANTO-
PANOSTEN PALAUTUSJÄRJESTELYJEN VIENTITUIKSI
MÄÄRITTELYSSÄ
I
Palautusjärjestelyissä voidaan säätää tuontimaksujen palauttamisesta sellaisten
tuotantopanosten osalta, joita käytetään muun tuotteen valmistukseen silloin,
kun kyseinen muu tuote sellaisena, kuin se viedään maasta, sisältää kotimaisia
tuotantopanoksia, jotka vastaavat laadultaan ja ominaisuuksiltaan maahan
tuotuja tuotantopanoksia, jotka ne korvaavat. Liitteessä I olevan i kohdan mukai-
sesti tällaisten korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyt voivat olla
vientitukea siltä osin, kuin niiden mukaisesti voidaan tuontimaksuista maksaa
suurempia palautuksia kuin palautusvaatimuksen kohteena olevista tuoduista
tuotantopanoksista alun perin on kannettu.
II
Kun komissio tarkastelee korvaavia tuotantopanoksia koskevaa palautusjärjes-
telyä tämän asetuksen mukaisesti suoritettavan tasoitustullia koskevan
tutkimuksen osana, sen on yleensä edettävä seuraavalla esitetyllä tavalla:
1. Liitteessä I olevan i kohdan nojalla kotimarkkinoilla valmistettuja tuotantopa-
noksia voidaan käyttää maahan tuotavien tuotantopanosten sijasta vientiin
tarkoitetun tuotteen tuottamiseen, jos näiden tuotantopanosten määrä on
sama kuin niiden tuotujen tuotantopanosten, joita ne korvaavat ja jos ensin
mainitut tuotantopanokset ovat laadultaan ja ominaisuuksiltaan samanlaisia
kuin maahan tuodut tuotantopanokset. Tarkistusjärjestelyn tai -menettelyn
olemassaolo on tärkeää, koska se antaa vientimaan julkisille viranomaisille
mahdollisuuden toimia niiden mukaisesti ja osoittaa, että tuotantopanosten
määrä, jolta palautusvaatimus esitetään, ei ylitä vientiin missä muodossa
tahansa menevien verrattavissa olevien tuotteiden määrää, eikä tuontimaksuja
siten palauteta enempää kuin kyseisistä tuoduista tuotantopanoksista alun
perin on kannettu.
2. Jos väitetään, että korvaavia tuotantopanoksia koskevan palautusjärjestelyn
kautta annetaan tukea, komission on tavallisesti ensin pyrittävä määritte-
lemään, ovatko vientimaan julkiset viranomaiset ottaneet käyttöön
tarkistusjärjestelyn tai -menettelyn ja käyttävätkö ne sitä. Jos komissio toteaa
sellaisen järjestelyn tai menettelyn olevan käytössä, se tavallisesti tutkii
tarkistusmenetelmät sen arvioimiseksi, ovatko ne tarkoituksenmukaisia, tavoi-
tellun tarkoituksen kannalta tehokkaita ja perustuvatko ne vientimaassa
yleisesti hyväksyttyihin kaupallisiin käytäntöihin. Siinä määrin kuin menette-
lyjen todetaan täyttävän nämä vaatimukset ja niitä sovelletaan tehokkaasti,
tuen ei oleteta olevan olemassa. Komissio voi katsoa olevan tarpeen suorittaa
26 artiklan 2 kohdan mukaisesti tiettyjä käytännön tarkistuksia tietojen
oikeellisuuden todentamiseksi tai vakuuttuakseen siitä, että tarkistusmenet-
telyjä soveletaan tehokkaasti.
3. Jos tarkistusmenettelyjä ei ole, jos ne eivät ole tarkoituksenmukaisia tai jos
sellaiset menettelyt on otettu käyttöön ja ne katsotaan tarkoituksenmukaisiksi,
mutta niitä ei tosiasiassa käytetä tai niitä ei käytetä tehokkaasti, voi olla kyse
tuesta. Näissä tapauksissa vientimaan on tavallisesti suoritettava todellisuu-
dessa tapahtuneisiin maksusuorituksiin perustuva uusi tutkimus sen
määrittämiseksi, onko maksuja palautettu liikaa. Jos komissio katsoo sen
olevan tarpeen, uusi tutkimus voidaan suorittaa 2 kohdan mukaisesti.
4. Sen seikan, että korvaavia tuotantopanoksia koskevan palautusjärjestelmän
säännöstö sisältää määräyksen, jonka perusteella viejät voivat valita tuontitoi-
mitukset, joiden osalta ne vaativat palautusta, ei itsessään olisi katsottava
merkitsevän, että tukea myönnetään.
5. Tuontimaksujen liiallisen palauttamisen liitteessä I olevan i kohdan tarkoitta-
massa merkityksessä on katsottava olevan kyseessä, jos julkiset viranomaiset
ovat maksaneet korkoa kaikille palautusjärjestelyn perusteella palautetuille
määrille, jolloin liikaa maksettu määrä on se, joka on maksettu tai on
tarkoitusmaks aa korkoina.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 32
▼B
LIITE IV
(Tämä liite koostuu maataloudesta tehdyn sopimuksen liitteestä 2. Kaikki käsit-
teet ja ilmaisut, joita ei ole siinä määritelty tai joiden merkitys ei ole selvä, on
tulkittava mainitun sopimuksen mukaisesti.)
KOTIMAINEN TUKI: PERUSTEET ALENNUSSITOUMUKSISTA VAPAUT-
TAMISELLE
1. Niiden kotimaisten tukitoimenpiteiden, joille vaaditaan vapautusta alennus-
sitoumuksista, on täytettävä se perustavaa laatua oleva vaatimus, että niillä
ei ole lainkaan tai on korkeintaan vähäisessä määrin kauppaa vääristäviä
vaikutuksia tai vaikutuksia tuotantoon. Sen mukaisesti kaikkien niiden
toimenpiteiden, joille haetaan vapautusta alennussitoumuksista, on täytettävä
seuraavat perusedellytykset:
a) kyseinen tuki (mukaan lukien julkisten viranomaisten saamatta jäänyt
tulo) on annettava julkisista varoista rahoitetun julkisen ohjelman kautta
eikä sitä saa rahoittaa kuluttajilta tulevilla suorituksilla,
ja
b) kyseisellä tuella ei saa antaa tuottajille hintatukea,
sekä jäljempänä esitetyt toimikohtaiset arviointiperusteet ja edellytykset.
Julkiset palveluohjelmat
2.Yleiset palvelut
Tämän ryhmän toimet sisältävät kustannuksia (tai saamatta jääneitä tuloja),
jotka liittyvät ohjelmiin, jotka tarjoavat palveluja tai etuja maataloudelle tai
maaseutuyhteisölle. Ne eivät saa sisältää suoria maksuja tuottajille tai jalos-
tajille. Kyseisen ohjelmien, jotka sisältyvät, mutta jotka eivät rajoitu
jäljempänä olevaan luetteloon, on täytettävä edellä 1 kohdassa esitetyt
yleiset arviointiperusteet ja toimikohtaiset edellytykset siltä osin, kuin ne
ilmenevät seuraavasta:
a) tutkimustyö, mukaan lukien yleinen tutkimus, ympäristöohjelmiin
liittyvä tutkimus sekä tiettyjä tuotteita koskevat tutkimusohjelmat;
b) tuhoeläinten ja tautien torjunta, mukaan lukien yleiset ja tuotekohtaiset
toimenpiteet, kuten ennakkovaroitusjärjestelmät, karanteenit ja
hävitystyöt;
c) koulutuspalvelut, mukaan lukien yleiset ja erityiset palvelut;
d) valistus ja neuvontapalvelut, mukaan lukien varojen myöntäminen help-
ottamaan tietojen ja tutkimustulosten saattamista tuottajien ja kuluttajien
tietoon;
e) tarkastuspalvelut, mukaan lukien yleiset palvelut sekä tiettyjen tuotteiden
tarkastukset, jotka liittyvät terveys-, turvallisuus-, laadunvalvonta- tai
standardointikysymyksiin;
f) markkinointi- ja myynninedistämispalvelut, mukaan lukien tiettyihin
tuotteisiin liittyvät markkinatiedot, neuvonta- ja myynninedistämistoi-
minta lukuun ottamatta määrittelemättömistä tarkoituksista aiheutuvia
kuluja, joita myyjät voisivat käyttää myyntihintansa alentamiseen tai
suoran taloudellisen hyödyn antamiseen ostajille;
g) infrastruktuuripalvelut, mukaan lukien sähköverkot, tiet ja muut kuljetus-
väylät, markkinapaikat ja satamalaitteistot, vesihuoltojärjestelmät, padot
ja kuivatusohjelmat sekä ympäristöohjelmiin liittyvät perusrakenteet.
Kaikissa tapauksissa kulut on tarkoitettu ainoastaan laitteistojen hankki-
miseen tai rakentamiseen ja niihin ei saa lukea tilakohtaista laitteiden
tuettua hankintaa paitsi silloin kuin on kyse yleisesti käytettävissä
olevien yleisten palveluverkostojen laajentamisesta. Niihin ei saa liittää
tuotantopanoksien tai toimintakulujen tukemista tai alennettuja käyttö-
maksuja.
3.Julkinen varastointi elintarvikkeiden saatavuuden turvaamiseksi (1)
Kulut (tai menetetyt tulot), jotka liittyvät niiden tuotteiden varastojen
kokoamiseen ja ylläpitämiseen, jotka muodostavat kansallisen1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 33
(1) Tämän liitteen 3 kohdassa tarkoitetut julkisten viranomaisten elintarvikkeiden saata-
vuuden turvaamiseksi kehitysmaissa ylläpitämät varastointiohjelmat, joiden toiminta
on avointa ja joita hoidetaan virallisesti julkaistujen asiallisten periaatteiden tai toimin-taohjeiden mukaan, katsotaan olevan tämän kohdan säännösten mukaisia, kuten myösohjelmien, joiden nojalla elintarvikkeiden saatavuuden turvaamiseksi ylläpidetytvarastot hankitaan ja luovutetaan säännellyin hinnoin edellyttäen, että hankintahinnan
ja ulkoisen viitehinnan erotus huomioidaan AMS:ssä.
▼B
lainsäädännön sisältämän elintarvikkeiden saatavuuden turvaamista
koskevan ohjelman erottamattoman osan. Tähän voidaan lukea myös valtion
yksityisille tuotevarastoille tällaisen ohjelman osana antama tuki.
Varastojen määrän ja kokoamisen on vastattava yksinomaan elintarvik-
keiden saatavuuden turvaamiseksi ennalta laadittuja tavoitteita. Varastojen
kokoamisen ja luovutuksen on oltava rahoituksen osalta avointa. Julkisten
viranomaisten elintarvikehankinnat on suoritettava käypään markkinahintaan
ja myytäessä elintarvikkeita varmuusvarastoista on myyntihintojen oltava
vähintään laatutasoltaan vastaavan tuotteen käyvän kotimarkkinahinnan
mukaisia.
4.Sisäinen elintarvikeapu (1)
Kustannukset (tai menetetyt tulot), jotka liittyvät sisäisen elintarvikeavun
antamiseen tarpeessa oleville väestönosille.
Oikeus saada elintarvikeapua on määriteltävä selkein ravitsemukseen liitty-
viin tavoitteisiin liittyen. Tällaisen avun on oltava avun tarpeessa oleville
annetavia suoria elintarviketoimituksia tai varojen antamista asetetut vaati-
mukset täyttäville elintarvikkeiden ostamiseksi joko markkinahintaan tai
tuettuun hintaan. Julkisten viranomaisten elintarvikeostot on suoritettava
käypään markkinahintaan ja avun rahoituksen ja hallinnon on oltava
avointa.
5.Suorat maksut tuottajille
Tuottajille suunnattuina suorina maksuina annetavan tuen (tai menetettyjen
tulojen, mukaan lukien luontaissuoritukset), jonka osalta haetaan vapautusta
alennussitoumuksista, on täytettävä 1 kohdassa mainitut perusedellytykset
sekä lisäksi 6-13 kohdassa mainitut yksittäisille suorille maksuille asetetut
erityiset arviointiperusteet. Jos voimassa olevien tai uusien suorien maksu-
tyyppien, lukuun ottamatta 6-13 kohdassa mainittuja maksutyyppejä, osalta
haetaan vapautusta, on maksun täytettävä 6 kohdan b-e alakohdan arviointi-
perusteet 1 kohdassa esitettyjen yleisten edellytysten lisäksi.
6.Tulotuki, jota ei ole sidottu tuotannon määrään
a) Oikeus saada tätä tukea määritellään selkein arviointiperustein, kuten
tulojen, tuottaja- tai maanomistaja-aseman, määrätyn ja pysyvän perus-
kauden mukaisen tuotantotekijöiden käytön tai tuotantotason mukaan.
b) Tuen suuruutta ei saa minään yksittäisenä vuonna sitoa tai perustaa
siihen tuotantosuuntaan tai -määrään (mukaan lukien kotieläinyksiköt),
jota tuottaja jonakin peruskauden jälkeisenä vuonna harjoittaa.
c) Tuen suuruutta ei minään yksittäisenä vuonna saa sitoa tai perustaa sell-
aisiin kotimaisiin tai kansainvälisiin hintoihin, joita sovelletaan johonkin
peruskauden jälkeisenä vuonna toteutettuun tuotantoon.
d) Tuen suuruutta ei minään yksittäisenä vuonna saa sitoa tai perustaa sell-
aisiin tuotantotekijöihin, joita on käytetty jonakin peruskauden jälkeisenä
vuonna.
e) Tuen saannin edellytyksenä ei saa olla tuotannollinen toiminta.
7.Valtion osallistuminen tulojen takausohjelmien sekä tulotason turvaamisoh-
jelmien rahoitukseen
a) Tukeen antaa oikeuden tulojen menetys, joka määritellään ottamalla
huomioon vain maataloustulo, joka on enemmän kuin 30 prosenttia
edeltävän kolmivuotiskauden keskimääräisistä bruttotuloistatai vastaa-
vasta nettotulosta (ottamatta huomioon mitään samasta tai
vastaavanlaisesta ohjelmasta saatua tukea) tai edeltävään viisivuotiskau-
teen perustuvasta kolmen vuoden keskiarvosta, josta on jätetty huomiotta
korkein ja alhaisin yhden vuoden tulo. Tuottaja, joka täyttää nämä ehdot,
on oikeutettu saamaan kyseistä tukea.
b) Tuen määrä korvaa vähemmän kuin 70 prosenttia tuottajan tulonmene-
tyksestä siltä vuodelta, jolta tuottaja on oikeutettu saamaan tätä tukea.
c) Kaikkien tämänlaatuisten tukien määrä on sidottava ainoastaan tuloihin;
sitä ei saa sitoa tuotantosuuntaan tai -määrään (mukaan lukien kotieläi-
nyksiköt), jota tuottaja harjoittaa, eikä kyseisen tuotannon kotimaisiin
tai ulkomaisiin hintoihin tai käytettyihin tuotantotekijöihin.
d) Jos tuottaja saa samana vuonna tässä kohdassa ja 8 kohdassa määriteltyjä
(luonnononnettomuuksista aiheutuneiden vahinkojen korvaaminen) tukia,1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 34
(1) Tämän liitteen 3 ja 4 kohdan mukaan elintarvikkeiden tuetuin hinnoin toimittamisen
tavoitteena katsotaan olevan tyydyttää jatkuvasti kohtuullisin hinnoin kehitysmaidenköyhän kaupunki- ja maaseutuväestön ravinnontarve tämän kohdan säännösten tarkoit-
tamalla tavalla.
▼B
on näiden tukien yhteismäärän oltava vähemmän kuin 100 prosenttia
tuottajan kokonaismenetyksestä.
8.Luonnononnettomuuksista aiheutuneiden vahinkojen korvaamisen nojalla
annettava tuki (joka on suoritettu joko suoraan tai valtion osallistumisella
satovakuutusohjelmiin)
a) Oikeus tukeen syntyy vasta, kun julkiset viranomaiset ovat virallisesti
todenneet, että luonnononnettomuustai s en kaltainen onnettomuus
(mukaan lukien tautiepidemiat, tuholaisvahingot, ydinonnettomuudet
sekä sota kyseisen maan alueella) on tapahtunut tai alkanut; se edellyttää
vähintään 30 prosentin tuotannonmenetystä edeltävän kolmivuotiskauden
keskimääräisestä tuotannosta tai edeltävään viisivuotiskauteen perustu-
vasta kolmen vuoden keskiarvosta, josta on jätetty huomiotta korkein ja
alhaisin yhden vuoden tulo.
b) Onnettomuustapauksessa maksettaviksi säädettyjä tukia voidaan maksaa
ainoastaan tulojen, kotieläinten (mukaan lukien eläinteneläinlääkinnälli-
sestä hoidosta hoituneet kulut), maan ja muiden tuotannontekijöiden
menetyksestä, jotka aiheutuvat kyseisestä luonnononnettomuudesta.
c) Tuet eivät saa korvata enempää kuin kärsittyjen vahinkojen korvaami-
seen tarvittavat kokonaiskustannukset eivätkä ne saa käsittää määräystä
tai tarkempaa erittelyä tulevan tuotannon suunnasta tai määrästä.
d) Onnettomuuden aikana maksetut tuet eivät saa ylittää määrää, joka tarvi-
taan b kohdassa määriteltyjen kaltaisten lisävahinkojen estämiseksi tai
lieventämiseksi.
e) Jos tuottaja saa samana vuonna tämän kohdan ja 7 kohdan (tulojen
vakuutusohjelmat ja tulojen turvaamisohjelmat) mukaisia tukia, on
tukien yhteismäärän oltava vähemmän kuin 100 prosenttia tuottajan
kokonaismenetyksestä.
9.Tuottajien eläkkeelle siirtymistä kannustavien ohjelmien kautta annettava
rakennesopeutustuki
a) Oikeus saada tällä perusteella tukea on määriteltävä sellaisissa ohjel-
missa selkeästi määriteltyjen arviointiperusteiden nojalla, joilla
helpotetaan henkilöiden eläkkeelle siirtymistä markkinaehtoisesta maata-
loustuotannosta tai heidän siirtymistään maataloudesta muuhun
toimintaan.
b) Tuki edellyttää sen saajilta täydellistä ja pysyvää markkinaehtoisesta
maataloustuotannosta vetäytymistä.
10.Tuotannollisten resurssien poistamisohielmien kautta annettava rakenneso-
peutustuki
a) Oikeus saada tukea tällä perusteella määritellään sellaisissa ohjelmissa
selkeästi määriteltyjen perusteiden nojalla, joiden tavoitteena on maan
tai muiden tuotannollisten resurssien, mukaan lukien kotieläinten, poista-
minen markkinaehtoisesta maataloustuotannosta.
b) Tuki edellyttää, ettei maata käytetä markkinaehtoisessa maataloustuotan-
nossa ainakaan kolmen vuoden aikana ja kotieläinten osalta niidenteurastusta tai lopullista ja pysyvää niistä luopumista.
c) Tuki ei saa käsittää määräystä tai tarkempaa erittelyä sen suhteen, mihin
muuhun markkinaehtoista maataloustuotantoa merkitsevään tarkoituk-
seen tätä maata tai muita tuotannollisia resursseja on käytettävä.
d) Tukea ei saa sitoa tuotantosuuntaan, tai -määrään taikka kotimaisiin tai
ulkomaisiin hintoihin, joita sovelletaan sellaiseen tuotantoon, jota toteu-
tetaan tuotantokäyttöön jäävän maan tai muiden tuotannollisten
resurssien avulla.
11.Investointitukien kautta annettava rakennesopeutustuki
a) Oikeus saada tukea tällä perusteella määritellään sellaisissa julkisissa
ohjelmissa selkeästi määriteltyjen perusteiden nojalla, joilla pyritään
tukemaan tuottajan toimintojen rahoituksellista tai materiaalista uudel-
leensuuntautumista puolueettomasti osoitettujen rakenteellisesti
epäedullisten olosuhteiden johdosta. Oikeus saada tukea tämän laatuisista
ohjelmista voi myös perustua selkeästi määriteltyyn julkiseen ohjelmaan,
jolla pyritään palauttamaan maanviljelysmaa takaisin yksityisomistuk-
seen.
b) Tuen määrää ei minään yksittäisenä vuonna saa sitoa tai perustaa tuotan-
tosuuntaan tai tuotantomäärään (mukaan lukien kotieläinyksiköt), jonka
tuottaja on toteuttanut jonakin peruskauden jälkeisenä vuonna, ellei
kyse ole jäljempänä e kohdassa tarkoitetusta tapauksesta.
c) Tuen määrää ei minään yksittäisenä vuonna saa sitoa tai perustaa koti-
maisiin tai ulkomaisiin hintoihin, joita sovelletaan tuotantoon, joka on
toteutettu peruskauden jälkeen.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 35
▼B
d) Tukea saa antaa vain sen kauden ajan, joka on tarpeen sen investoinnin
toteuttamiseksi, jota varten tukea on myönnetty.
e) Tuki ei millään tavoin saa velvoittaa tai edellyttää tuen saajia tuottamaan
tiettyjä maataloustuotteita, lukuun ottamatta vaatimusta pidättyä tietyn
tuotteen tuotannosta.
f) Tuki on rajattava siihen määrään, joka tarvitaan korvaamaan rakenteel-
linen haitta.
12.Ympäistöohjelmien perusteella annettava tuki
a) Oikeus saada tätä tukea määritellään osana selkeästi määriteltyä julkista
ympäristö- tai luonnonsuojeluohjelmaa, ja se edellyttää kyseisen
ohjelman mukaisten erityisten edellytysten täyttämistä, mukaan lukien
tuotantomenetelmiin ja tuotantopanoksiin liittyvät edellytykset.
b) Tuen määrä on rajattava niihin ylimääräisiin kuluihin tai tulon menetyk-
siin, jotka ovat syntyneet julkisen ohjelman noudattamisesta.
13.Alueellisten tukiohjelmien perusteella annettava tuki
a) Oikeus saada näitä tukia rajataan muita heikommassa asemassa olevien
alueiden tuottajille. Jokaisen tällaisen alueen on oltava selkeästi rajattu
yhtenäinen maantieteellinen alue, jolla on määriteltävissä oleva taloudel-
linen ja hallinnollinen omaleimaisuus ja joka on katsottu epäedulliseksi
puolueettomien ja objektiivisten perusteiden nojalla, jotka on selkeästi
määritelty laissa tai asetuksessa ja jotka osoittavat kyseisen alueen ongel-
mien perustuvan muihin kuin vain tilapäisiin olosuhteisiin.
b) Näiden tukien määrää ei minään yksittäisenä vuonna saa muuten kuin
tuotannon supistamiseksi sitoa tai perustaa tuotantosuuntaan tai -
määrään (mukaan lukien kotieläinyksiköt), jota tuottaja jonakin perus-
kauden jälkeisenä vuonna harjoittaa.
c) Näiden tukien määrää ei minään yksittäisenä vuonna saa sitoa tai
perustaa kotimaisiin tai ulkomaisiin hintoihin, joita sovelletaan tuotan-
toon, jota harjoitetaan peruskauden jälkeen.
d) Tukea voivat saada vain vaadittavat ehdot täyttävillä alueilla toimivat
tuottajat, mutta sen on oltava yleisesti kaikkien tällaisten alueiden tuotta-
jien saatavilla.
e) Jos tuki on sidottu tuotannontekijöihin, tulee tuen yksikköä kohden
pienentyä tietyn tuotannontekijäkohtaisen kynnystason yläpuolella.
f) Tuki on rajattava ylimääräisiin kuluihin tai tulon menetyksiin, jotka liit-
tyvät maataloustuotannon harjoittamiseen määrätyllä alueella.1997R2026 — FI — 08.11.2002 — 001.001 — 36