2002R0094 — FI — 06.03.2005 — 008.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:





Oikaisu









▼B

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 94/2002,

annettu 18 päivänä tammikuuta 2002,

maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja menekinedistämistoimista sisämarkkinoilla annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2826/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä







EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon maataloustuotteita koskevista tiedotus- ja menekinedistämistoimista sisämarkkinoilla 19 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2826/2000 ( 1 ) ja erityisesti sen 12 ja 16 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) On syytä vahvistaa maataloustuotteita ja toissijaisesti elintarvikkeita koskevien tiedotus- ja menekinedistämistoimien soveltamista sisämarkkinoilla koskevat yksityiskohtaiset säännöt. (2) Moitteettoman hallinnon takaamiseksi olisi säädettävä määräaikaisuudesta niitä aiheita ja tuotteita, joihin voidaan soveltaa edellä mainittuja toimia, koskevan luettelon laadinnassa. (3) Kilpailun vääristymisriskien välttämiseksi on syytä vahvistaa ohjeet, joita on noudatettava viitattaessa menekinedistämis- ja tiedotuskampanjoiden kohteena olevien tuotteiden erityiseen alkuperään. (4) On syytä määritellä ohjelmien esittämistä ja toimeenpanoelimen valintaa koskeva menettely, jolla varmistetaan mahdollisimman laaja kilpailu ja palvelujen vapaa liikkuvuus. (5) On syytä vahvistaa ohjelmia koskevat jäsenvaltioiden soveltamat valintaperusteet ja komission arviointiperusteet, joilla varmistetaan yhteisön sääntöjen noudattaminen ja toteutettavien toimien tehokkuus ottaen erityisesti huomioon julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY ( 2 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/78/EY ( 3 ), säännökset. (6) Jäsenvaltioiden kanssa tehtävän yhteistyön puitteissa komissio tiedottaa hallintokomitealle ohjelmien tarkastelun jälkeen hyväksytyistä ohjelmista ja niiden määrärahoista. (7) Toteutettavien ohjelmien yhtenäistämiseksi on syytä luoda yleislinjat kyseisille kampanjoille. Kampanjoiden on oltava luonteeltaan tiedottavia asetuksen (EY) N:o 2826/2000 3 artiklan mukaisesti. Aluksi yleislinjat luodaan tietyille merkittäville aloille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden alojen tai aiheiden sisällyttämistä niihin myöhemmin. Vahvistetaan elävien kasvien ja kukkaviljelytuotteiden alaa koskevat suuntaviivat. (8) Jotta yhteisön toimien tehokkuus varmistettaisiin, on syytä määritellä ohjelmien valinnassa sovellettavat ensisijaiset perusteet ohjelmien vaikutuksen optimoimiseksi. (9) Usean jäsenvaltion edun mukaisten ohjelmien yhteydessä on säädettävä toimenpiteistä, joilla varmistetaan jäsenvaltioiden yhteistoiminta ohjelmien esittämistä ja tarkastelua varten. (10) On vahvistettava seuraukset, joita voi tarvittaessa olla osarahoituksen vähentäminen, sellaisia tapauksia varten, joissa organisaatio hylätään jäsenvaltion osarahoituksen puuttumisen vuoksi eikä asetuksen (EY) N:o 2826/2000 9 artiklan 3 kohdan säännöksiä sovelleta. (11) On määriteltävä jäsenvaltioiden suoraan hallinnoimiinsa ohjelmiin kohdistamat tarkastukset. (12) Moitteettoman varainhoidon takaamiseksi on määriteltävä yhteisön rahoitusosuutta koskevat yksityiskohtaiset säännöt. On erityisesti täsmennettävä, että monivuotisten ohjelmien osalta yhteisön kokonaisrahoitus ei saa ylittää 50:tä prosenttia kokonaiskustannuksista. (13) Sitoumusten toteuttamista koskevat erilaiset menettelyt on määriteltävä sopimuksissa, jotka tehdään asianomaisten osapuolten ja toimivaltaisten kansallisten elinten välillä kohtuullisen ajan kuluessa komission vahvistamien vakiosopimusten perusteella. (14) Sopimuksen moitteettoman täytäntöönpanon takaamiseksi sopimuspuolen olisi annettava toimivaltaiselle elimelle vakuus, jonka määrä on 15 prosenttia yhteisön rahoitusosuudesta. Samaa tarkoitusta varten on annettava vakuus ennakkomaksuhakemuksen yhteydessä. (15) On määriteltävä komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 ( 4 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1932/1999 ( 5 ), 20 artiklassa tarkoitettu ensisijainen vaatimus. (16) Talousarvion hallinnointiin liittyvien vaatimusten vuoksi on välttämätöntä säätää seuraamuksista, jos välimaksuhakemuksia ei jätetä tai jos niiden jättämiselle asetettua määräaikaa ei noudateta tai jos jäsenvaltioiden maksut viivästyvät. (17) Moitteettoman varainhoidon takaamiseksi ja sellaisen riskin poistamiseksi, että säädettyjä maksuja maksettaessa yhteisön rahoitusosuus käytetään kokonaan, jolloin tuen loppuosaa ei voida enää maksaa, olisi säädettävä, että ennakot ja välimaksut eivät saa ylittää 80:aa prosenttia yhteisön rahoitusosuudesta. Samasta syystä tuen loppuosan maksuhakemus on toimitettava toimivaltaiselle elimelle tietyn määräajan kuluessa. (18) On tarpeen, että jäsenvaltiot valvovat toimien toteuttamista ja että komissiolle annetaan tieto tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden tuloksista. Moitteettoman varainhoidon takaamiseksi on syytä säätää jäsenvaltioiden välisestä yhteistyöstä silloin, kun toimet toteutetaan jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, johon sopimuspuolena oleva toimivaltainen elin on sijoittautunut. (19) Maataloustuotteita koskevat sisämarkkinoilla toteutettavat tiedotus- ja menekinedistämistoimet on yhdenmukaistettu ja yhdennetty yhdeksi ainoaksi tekstiksi asetuksella (EY) N:o 2826/2000. Tämän vuoksi on tarpeen yhdenmukaistaa ja yksinkertaistaa myös täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt voimassa olevan alakohtaisen sääntelyn mukaisesti. Maataloustuotteiden menekinedistämistä koskevat voimassa olevat alakohtaiset säännökset ja asetukset olisi kumottava. (20) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat hallintokomiteoiden menekinedistämisestä pidetyssä yhteisessä kokouksessa antaman lausunnon mukaiset, sekä katsoo seuraavaa: ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:







1 artikla

Asetuksen (EY) N:o 2826/2000 6 artiklan 1 kohdassa ja 7 artiklan 1 kohdassa säädetyillä ”ohjelmilla” tarkoitetaan sellaisten johdonmukaisten toimien kokonaisuutta, jotka ovat riittävän laajoja lisäämään kyseessä olevia tuotteita koskevaa tietoisuutta ja niiden menekkiä.

2 artikla

1. Kuluttajille ja muille kohderyhmille välitetyn menekinedistämis- ja/tai tiedotusviestin on perustuttava kyseisen tuotteen olennaisiin laatuominaisuuksiin ja/tai ominaispiirteisiin ja noudatettava asetuksen (EY) N:o 2826/2000 3 artiklan perusteita.

2. Tuotteiden alkuperään mahdollisesti tehtävien viittausten on oltava toissijaisia kampanjan avulla välitettyyn ensisijaiseen viestiin nähden. ►C1 Toimen yhteydessä voidaan kuitenkin viitata tuotteen alkuperään, jos kyseessä on yhteisön lainsäädännön nojalla annettu nimitys tai jokin tuotteisiin liittyvä seikka, joka on tarpeen menekinedistämis- tai tiedotustoimien kuvailemiseksi. ◄

▼M5

3. Jaettavissa viesteissä olevat kaikki viittaukset tuotteiden kulutuksen vaikutuksesta terveyteen on perusteltava yleisesti tunnustetuilla tieteellisillä tiedoilla. Kansallisen toimivaltaisen kansanterveysviranomaisen on hyväksyttävä viestit. Ehdottavan ammattialan järjestön tai ammattialojen välisen järjestön on pidettävä kyseisen jäsenvaltion ja komission saatavilla luettelo tieteellisistä tutkimuksista ja hyväksyttyjen tutkimuslaitosten antamista lausunnoista, joihin kyseiset viestit perustuvat.

▼B

3 artikla

Asetuksen (EY) N:o 2826/2000 4 artiklassa tarkoitettu aiheiden ja tuotteiden luettelo laaditaan joka toinen vuosi viimeistään 31 päivänä maaliskuuta. Ensimmäinen luettelo on tämän asetuksen liitteessä I.

▼M7 —————

▼M7

3 a artikla

Jäsenvaltioiden on nimettävä asetuksen (EY) N:o 2826/2000 soveltamisen kannalta toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset. Niiden on ilmoitettava komissiolle nimetyn viranomaisen tai viranomaisten nimet ja yhteystiedot sekä näiden tietojen muutokset. Komissio saattaa kyseiset tiedot yleisesti saataville soveltuvassa muodossa.

▼B

4 artikla

Ensimmäisessä artiklassa tarkoitetut ohjelmat toteutetaan vähintään yhden ja enintään kolmen vuoden kuluessa ohjelmaa koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä.

5 artikla

▼M5

1. Asianomaiselle jäsenvaltiolle toimitetaan vuosittain 31 päivään tammikuuta ja 31 päivään heinäkuuta mennessä kyseistä alaa tai kyseisiä aloja edustavien yhteisön ammattialan järjestöjen tai ammattialojen välisten järjestöjen tarjouspyynnön perusteella esittämiä ohjelmia asetuksen (EY) N:o 2826/2000 6 artiklassa tarkoitettuihin ohjelmiin kuuluvien toimien toteuttamiseksi.

Vuonna 2003 tarjouspyynnön perusteella esitettävät oliiviöljyä, syötäväksi tarkoitettuja oliiveja ja kuitupellavaa koskevat ohjelmat toimitetaan kuitenkin kyseiselle jäsenvaltiolle 31 päivään toukokuuta 2003 mennessä.

Ensimmäiset vuonna 2004 esitettävät syötäväksi tarkoitettuja munia koskevat ohjelmat on toimitettava asianomaiselle jäsenvaltiolle viimeistään 29 päivänä helmikuuta 2004.

◄

Näiden ohjelmien on noudatettava kyseisiin tuotteisiin ja niiden kaupanpitämiseen liittyvää yhteisön lainsäädäntöä sekä asetuksen (EY) N:o 2826/2000 5 artiklassa tarkoitettuja suuntaviivoja ja asianomaisten jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten toimittamia hylkäys-, valinta- ja myöntämisperusteet sisältäviä eritelmiä.

Suuntaviivat julkaistaan ensimmäisen kerran tämän asetuksen liitteessä III.

▼M7

Ohjelmat on toimitettava komission laatiman, jäsenvaltioille toimitetun mallin mukaisesti.

▼B

2. Jäsenvaltioiden on toteutettava niitä koskevien markkinoiden osalta toimenpiteet, jotka ovat tarpeen, jotta tarjouspyynnön järjestävät yksiköt voisivat taata neuvoston direktiivin 92/50/ETY säännösten noudattamisen.

3. Kun suunnitellaan usean jäsenvaltion edun mukaista tiedotus- ja/tai menekinedistämisohjelmaa, kyseisten jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä yhteensoveltuvien eritelmien ja ehdotuspyyntöjen laatimiseksi.

4. Ehdotuspyyntöjen perusteella 1 kohdassa tarkoitetut organisaatiot laativat menekinedistämis- ja tiedotusohjelmia yhdessä yhden tai useamman toimeenpanoelimen kanssa, jonka ne ovat valinneet asianmukaisin keinoin toteutetun ja jäsenvaltion tarkastaman kilpailuttamismenettelyn jälkeen.

5. Kun kyse on useiden jäsenvaltioiden edun mukaisista ohjelmista, kyseisten jäsenvaltioiden on valittava ohjelmat yhteistyössä ja sitouduttava osallistumaan niiden rahoitukseen 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

6 artikla

Silloin kun asetuksen (EY) N:o 2826/2000 9 artiklan 3 kohtaa ei sovelleta jonkin jäsenvaltion rahoitusosuuden puuttumisen vuoksi, kyseisestä jäsenvaltiosta peräisin oleva ammattialajärjestö tai ammattialojen välinen järjestö suljetaan ohjelman ulkopuolelle.

7 artikla

1. ►M4 Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain viimeistään 15 päivänä maaliskuuta ja 30 päivänä syyskuuta väliaikainen luettelo valitsemistaan ohjelmista ja toimeenpanoelimistä sekä jäljennös näistä ohjelmista. ◄ Useiden jäsenvaltioiden edun mukaisten ohjelmien yhteydessä nämä asiakirjat toimitetaan asianomaisten jäsenvaltioiden yhteisellä sopimuksella.

▼M5

Vuonna 2003 esitetyistä oliiviöljyä, syötäväksi tarkoitettuja oliiveja ja kuitupellavaa koskevista ohjelmista on ilmoitettava komissiolle 30 päivään kesäkuuta 2003 mennessä.

Ensimmäisistä vuonna 2004 esitettävistä syötäväksi tarkoitettuja munia koskevista ohjelmista on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2004.

◄

▼B

2. Jos havaitaan, että jokin esitetty ohjelma ei ole yhteisön sääntelyn tai liitteessä III esitettyjen suuntaviivojen mukainen, komissio ilmoittaa 60 kalenteripäivän kuluessa väliaikaisen luettelon vastaanottamisesta asianomaiselle jäsenvaltiolle tai asianomaisille jäsenvaltioille, että osaa ohjelmasta tai koko ohjelmaa ei voida hyväksyä.

▼M3

3. ►M8 Tarkastettuaan asetuksen (EY) N:o 2826/2000 6 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut tarkistetut ohjelmat komissio tekee asetuksen (EY) N:o 2826/2000 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen viimeistään 31 päivänä toukokuuta ja 15 päivänä joulukuuta päätöksen ohjelmista, joiden rahoitukseen se voi osallistua tämän asetuksen liitteessä III vahvistetun ohjeellisen talousarvion rajoissa. ◄

►M8 ————— ◄ ►M6 Komissio tekee päätöksen ensimmäisistä vuonna 2004 esitettävistä syötäväksi tarkoitettuja munia koskevista ohjelmista viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2004. ◄

▼M5

Komissio tekee päätöksen vuonna 2003 esitetyistä oliiviöljyä, syötäväksi tarkoitettuja oliiveja ja kuitupellavaa koskevista ohjelmista 15 päivään syyskuuta 2003 mennessä.

▼B

4. Ehdottava ammattialan tai ammattialojen välinen järjestö vastaa valituksi tulleen ohjelman moitteettomasta toteuttamisesta.

▼M8

8 artikla

Jos asetuksen (EY) N:o 2826/2000 7 artiklaa sovelletaan, väliaikainen luettelo ohjelmista on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä maaliskuuta ja 30 päivänä syyskuuta.

Komissio tekee asetuksen (EY) N:o 2826/2000 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen viimeistään 31 päivänä toukokuuta ja saman vuoden 15 päivänä joulukuuta päätöksen ohjelmista, joiden rahoitukseen se osallistuu.

▼B

9 artikla

1. Yhteisön rahoitusosuus asetuksen (EY) N:o 2826/2000 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista toimista vahvistetaan seuraavasti:

a) vuoden pituisten ohjelmien osalta 50 prosenttia toimien todellisista kustannuksista;

b) kahden vuoden pituisten ohjelmien osalta 60 prosenttia toimien todellisista kustannuksista ensimmäisenä vuonna ja 40 prosenttia toisena vuonna yhteisön kokonaisrahoituksen ylittämättä kuitenkaan 50:tä prosenttia kokonaiskustannuksista;

c) kolmen vuoden pituisten ohjelmien osalta 60 prosenttia toimien todellisista kustannuksista ensimmäisenä vuonna, 50 prosenttia toisena vuonna ja 40 prosenttia kolmantena vuonna yhteisön kokonaisrahoitusosuuden ylittämättä kuitenkaan 50:tä prosenttia kokonaiskustannuksista.

Tämä rahoitusosuus maksetaan asetuksen (EY) N:o 2826/2000 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille jäsenvaltioille.

2. Jäsenvaltioiden rahoitusosuus asetuksen (EY) N:o 2826/2000 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista toimista on 20 prosenttia niiden todellisista kustannuksista. Jos rahoitukseen osallistuu useita jäsenvaltioita, niiden osuus vahvistetaan suhteessa niiden alueelle sijoittautuneen ehdottavan organisaation rahoitusosuuteen.

▼M7

3. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 ( 6 ) mukaisesti rahoitettaville tiedotus- ja menekinedistämistoimille ei voida myöntää asetuksen (EY) N:o 2826/2000 mukaista tukea.

▼B

10 artikla

▼M7

1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kullekin asianomaiselle järjestölle tämän hakemusta koskevasta päätöksestä heti kun asetuksen (EY) N:o 2826/2000 6 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettu lopullinen luettelo jäsenvaltioiden valitsemista ohjelmista on laadittu. Jäsenvaltioiden on tehtävä valituiksi tulleiden järjestöjen kanssa sopimukset 60 kalenteripäivän kuluessa komission päätöksen tiedoksiantamisesta. Jos useat ammattialajärjestöt tai ammattialojen väliset järjestöt esittävät yhteisiä ohjelmia useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa, sopimukset on tehtävä 90 kalenteripäivän kuluessa. Kyseisen määräajan päätyttyä sopimuksia ei voida tehdä ilman komission ennakkohyväksyntää.

2. Jäsenvaltioiden on käytettävä tähän tarkoitukseen komission vahvistamia vakiosopimuksia. Tarvittaessa jäsenvaltiot voivat muuttaa vakiosopimusten eräitä ehtoja kansallisten sääntöjen huomioon ottamiseksi, jos se ei estä yhteisön lainsäädännön soveltamista.

▼B

3. ►C1 Sopimuspuolet voivat tehdä sopimuksen vasta sen jälkeen, kun on asetettu vakuus, joka on 15 prosenttia yhteisön ja asianomaisten jäsenvaltioiden vuotuisesta enimmäisrahoituksesta ja jonka tarkoituksena on taata sopimuksen asianmukainen täytäntöönpano. ◄ Vakuus on annettava komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 III osastossa säädetyin edellytyksin.

Jos sopimuspuoli on julkisoikeudellinen elin tai sellaisen valvonnassa toimiva, voidaan kuitenkin hyväksyä sen valvontaviranomaisen kirjallinen, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua prosenttiosuutta vastaava vakuus, jos kyseinen viranomainen sitoutuu varmistamaan, että:

— määrättyjä velvoitteita noudatetaan moitteettomasti,

— saadut määrät käytetään määrättyjen velvoitteiden täyttämiseen.

Todiste vakuuden antamisesta on annettava jäsenvaltiolle ennen ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun määräajan loppumista.

Vakuus vapautetaan tuen loppuosan maksamista varten tämän asetuksen 12 artiklassa asetetussa määräajassa ja siinä tarkoitetuin edellytyksin.

4. Komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklassa tarkoitettu ensisijainen vaatimus koskee sopimuksessa esitettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanoa.

5. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle viipymättä sopimuksen jäljennös ja todiste vakuudesta. Lisäksi sen on toimitettava komissiolle jäljennös valituksi tulleen organisaation ja toimeenpanoelimen välillä tehdystä sopimuksesta.

Mainitussa sopimuksessa on määrättävä toimeenpanoelimen velvoitteesta suostua 13 artiklassa tarkoitettuihin tarkastuksiin.

11 artikla

1. Sopimuspuoli voi esittää jäsenvaltiolle 30 kalenteripäivän kuluessa sopimuksen allekirjoittamisesta ennakkomaksuhakemuksen, johon on liitetty 3 kohdassa tarkoitettu vakuus. Tämän määräajan jälkeen ennakkoa ei voida hakea.

Ennakkomaksu voi olla enintään 30 prosenttia yhteisön ja asianomaisten jäsenvaltioiden vuotuisen rahoituksen määrästä.

2. Jäsenvaltion on maksettava ennakko 30 kalenteripäivän kuluessa ennakkomaksuhakemuksen jättämisestä. Maksun myöhästyessä sovelletaan asetuksen (ETY) N:o 296/96 ( 7 ) 4 artiklassa vahvistettuja sääntöjä.

3. Ennakkomaksun maksaminen edellyttää, että sopimuspuoli maksaa 110 prosenttia kyseisen ennakkomaksun määrästä olevan vakuuden jäsenvaltiolle asetuksen (ETY) N:o 2220/85 III osaston edellytysten mukaisesti.

Jos sopimuspuoli on julkisoikeudellinen elin tai sellaisen valvonnassa toimiva, toimivaltainen elin voi kuitenkin hyväksyä sen valvontaviranomaisen kirjallisen, edellisessä alakohdassa tarkoitettua prosenttiosuutta vastaavan vakuuden edellyttäen, että kyseinen viranomainen sitoutuu maksamaan vakuutta vastaavan määrän, jos oikeutta ennakkomaksuun ei ole vahvistettu.

12 artikla

1. Yhteisön ja jäsenvaltioiden rahoitusosuuden välimaksuhakemukset on jätettävä ennen kuin sopimuksen allekirjoittamisesta alkavan kunkin kolmen kuukauden pituisen jakson loppumista seuraava kalenterikuukausi loppuu. Maksupyynnöt koskevat kyseisen neljännesvuoden aikana toteutettuja menoja, ja niiden mukana on oltava rahoitusta koskeva yhteenveto ja todisteet näistä menoista sekä välikertomus sopimuksen toteutumisesta. Jos kyseisen neljännesvuoden aikana ei ole toteutettu mitään menoja, tieto tästä on toimitettava saman määräajan kuluessa kuin välimaksuja koskevat maksupyynnötkin.

Jos välimaksuhakemuksen jättäminen todisteineen viivästyy, loppuosasta vähennetään kolme prosenttia kutakin täyttä viivästyskuukautta kohden, ellei myöhästyminen johdu ylivoimaisesta esteestä.

Nämä maksut ja 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ennakkomaksu saavat kuitenkin kokonaisuudessaan olla enintään 80 prosenttia yhteisön ja asianomaisten jäsenvaltioiden vuotuisesta rahoitusosuudesta. Kun tämä taso on saavutettu, muita välimaksuja koskevia pyyntöjä ei voida enää jättää.

2. Tuen loppuosan maksuhakemus on jätettävä neljän kuukauden kuluessa päivästä, jona sopimuksessa määrättyjen vuotuisten toimien on oltava toteutettu.

Maksupyyntö katsotaan jätetyksi, jos siinä on mukana

a) rahoitusta koskeva yhteenveto, jossa esitetään suunnitellut ja toteutetut menot, sekä kaikki maksuihin liittyvät todisteet;

b) yhteenveto toteutetuista toimista (toimintakertomus);

c) sopimuspuolen laatima sisäinen arviointikertomus kertomuksen tekopäivänä todettavissa olevista tuloksista sekä siitä, miten tuloksia voidaan käyttää edelleen hyväksi.

Jos tuen loppuosaa koskeva maksupyyntö viivästyy, loppuosasta vähennetään kolme prosenttia viivästyskuukautta kohden, ellei myöhästyminen johdu ylivoimaisesta esteestä.

▼M7

2 a. Monivuotisten ohjelmien osalta 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettu sisäinen kertomus on toimitettava kunkin vuosittaisen vaiheen päätyttyä, myös niissä tapauksissa, joissa ei jätetä hakemusta loppumaksun maksamiseksi.

▼B

3. Tuen loppuosan maksaminen edellyttää 2 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen tarkastamista.

Tuen loppuosaa vähennetään 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun ensisijaisen vaatimuksen noudattamatta jättämisen määrään suhteutettuna.

4. Edellä 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan, kun lopullinen oikeus maksettuun ennakkoon on vahvistettu.

5. Jäsenvaltion on suoritettava edellisissä kohdissa tarkoitetut maksut 60 kalenteripäivän kuluessa maksuhakemuksen vastaanottamisesta. Toimivaltainen elin voi kuitenkin maksuhakemuksen esittäneelle sopimuspuolelle ilmoitettuaan milloin tahansa edellä mainittujen 60 päivän kuluessa maksuhakemuksen kirjaamisesta lykätä maksua, jos se katsoo, ettei maksuhakemusta voida hyväksyä, koska siihen sisältyviä saatavia ei voida hyväksyä, maksu ei ole erääntynyt tai koska lisämaksuhakemuksen tueksi toimitetut tositteet ovat puutteellisia taikka koska jäsenvaltio katsoo aiheelliseksi pyytää täydentäviä tietoja tai suorittaa lisätarkastuksia. Lisätiedot on toimitettava 30 kalenteripäivän kuluessa, ja määräaika jatkuu pyydettyjen lisätietojen vastaanottamisesta alkaen. Edellä mainittujen maksujen viivästyessä jäsenvaltiolle maksettavaa korvausta vähennetään asetuksen (EY) N:o 296/96 4 artiklassa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti, jollei kyseessä ole ylivoimainen este.

6. Edellä 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vakuuden on oltava voimassa tuen loppuosan maksamiseen asti, ja se vapautetaan toimivaltaisen elimen kirjeellä.

▼M7

7. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut yhteenvedot ja 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettu sisäinen arviointikertomus 60 kalenteripäivän kuluessa niiden vastaanottamisesta.

Niiden on toimitettava komissiolle kaksi kertaa vuodessa välimaksuja varten edellytettävät neljännesvuosittaiset välikertomukset 1 kohdan mukaisesti: ensimmäinen ja toinen neljännesvuosittainen kertomus on toimitettava 60 kalenteripäivän kuluessa toisen neljännesvuosittaisen kertomuksen vastaanottamisesta, ja kolmas ja neljäs neljännesvuosittainen kertomus on toimitettava yhdessä tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen yhteenvetojen ja kertomuksen kanssa.

▼B

8. Loppuosan maksamisen jälkeen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle tase kaikista sopimuksen perusteella toteutetuista menoista.

Sen lisäksi on todistettava, että kaikkia menoja voidaan tehtyjen tarkastusten perusteella pitää tukikelpoisina sopimusehtojen mukaisesti.

9. Pidätetyt vakuudet ja sovelletut seuraamukset vähennetään EMOTR:n tukiosastolle ilmoitetuista menoista yhteisön rahoitusosuutta vastaavalta osalta.

13 artikla

1. Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen erityisesti sopimuspuolen ja toimeenpanoelimen tiloissa suoritettavin teknisin, hallinnollisin ja kirjanpidollisin tarkastuksin

a) toimitettujen tietojen ja todisteiden oikeellisuuden; ja

b) kaikkien sopimusvelvoitteiden täyttymisen.

Jäsenvaltion on annettava viipymättä komissiolle tiedoksi kaikki tarkastuksissa todetut sääntöjenvastaisuudet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 595/91 ( 8 ) säännösten soveltamista.

2. Tässä asetuksessa tarkoitettujen toimien valvomiseksi asianomaisen jäsenvaltion on määriteltävä asianmukaisimmat keinot kyseisen valvonnan varmistamista varten ja ilmoitettava niistä komissiolle.

3. Useissa jäsenvaltioissa toteutettavien ohjelmien yhteydessä jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet valvontatoimintansa yhteensovittamiseksi ja ilmoitettava siitä komissiolle.

4. Komissio voi milloin tahansa osallistua 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin tarkistuksiin ja valvontatoimiin. Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioiden toimivaltaisten elinten on ilmoitettava hyvissä ajoin komissiolle säädettyjen tarkastusten ja valvontatoimien ajankohdista.

Komissio voi myös toteuttaa tarpeellisiksi katsomiaan ylimääräisiä tarkastuksia.

14 artikla

1. Jos maksu on suoritettu oikeudettomasti, edunsaajan on maksettava takaisin kyseiset määrät, lisättynä korolla, joka on laskettu maksun suorittamisen ja takaisinmaksun väliseltä ajalta.

▼M7

Korkokantana käytetään Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa erääntymiskuukauden ensimmäisenä kalenteripäivänä julkaistua Euroopan keskuspankin euromääräisiin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltamaa korkoa korotettuna kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä.

▼B

2. Palautetut määrät ja korot maksetaan maksajavirastoille, jotka vähentävät ne Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta rahoitettavista menoista suhteessa yhteisön rahoitusosuuteen.

15 artikla

Tämän asetuksen 10—14 artiklaa sovelletaan myös ohjelmiin, jotka on esitetty asetuksen (EY) N:o 2826/2000 7 artiklan mukaisesti.

Näiden ohjelmien osalta sopimukset tehdään asianomaisten jäsenvaltioiden ja valituiksi tulleiden toimeenpanoelinten välillä.

16 artikla

1. Poistetaan seuraavat säännökset:

a) Pähkinöitä ja johanneksenleipää koskevien neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1035/72 II a osastossa tarkoitettujen erityisten toimenpiteiden soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä heinäkuuta 1989 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2159/89 ( 9 ) 13—17 artikla.

b) Kuivattuja viinirypäleitä koskevista erityisistä toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 399/94 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1905/94 ( 10 ) 6 artikla.

2. Kumotaan seuraavat asetukset:

a) komission asetus (ETY) N:o 1348/81 ( 11 ), annettu 20 päivänä toukokuuta 1981, oliiviöljyn kulutusta yhteisössä edistämään tarkoitettujen toimien yleisistä soveltamissäännöistä annetun asetuksen (ETY) N:o 1970/80 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä;

b) komission asetus (ETY) N:o 1164/89 ( 12 ), annettu 28 päivänä huhtikuuta 1989, kuitupellavan ja hampun tukea koskevista yksityiskohtaisista säännöistä;

c) komission asetus (ETY) N:o 2282/90 ( 13 ), annettu 31 päivänä heinäkuuta 1990, yksityiskohtaisista säännöistä omenien kulutuksen ja käytön sekä sitrushedelmien kulutuksen lisäämiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisesta;

d) komission asetus (ETY) N:o 3601/92 ( 14 ), annettu 14 päivänä joulukuuta 1992, syötäväksi tarkoitettujen oliivien alalla toteutettavien erityistoimenpiteiden soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä;

e) komission asetus (ETY) N:o 1318/93 ( 15 ), annettu 28 päivänä toukokuuta 1993, toimenpiteistä korkealaatuisen naudanlihan menekin edistämiseksi annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2067/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä;

f) komission asetus (EY) N:o 890/1999 ( 16 ), annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999, yhteisön naudanlihan merkitsemisjärjestelmää koskevien tiedotustoimenpiteiden järjestämisestä;

g) komission asetus (EY) N:o 3582/93 ( 17 ), annettu 21 päivänä joulukuuta 1993, maidon ja maitotuotteiden kulutuksen edistämisestä yhteisössä ja markkinoiden laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2073/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä;

h) komission asetus (EY) N:o 803/98 ( 18 ), annettu 16 päivänä huhtikuuta 1998, erityisistä toimenpiteistä elävien kasvien ja kukkaviljelytuotteiden alalla annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2275/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vuodeksi 1998.

3. Edellisessä kohdassa tarkoitettujen asetusten säännökset jäävät edelleen voimaan ennen tämän asetuksen voimaantuloa hyväksyttyjen menekinedistämis- ja tiedotustoimien osalta.

17 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

▼M9









LIITE I

LUETTELO TUOTTEISTA JA AIHEISTA

— Tuoreet hedelmät ja vihannekset,

— hedelmä- ja vihannesjalosteet,

— kuitupellava,

— elävät kasvit ja kukkaviljelytuotteet,

— oliiviöljy ja syötäväksi tarkoitetut oliivit,

— siemenöljyt,

— maito ja maitotuotteet,

— yhteisön tai kansallisen laatujärjestelmän mukaisesti tuotettu tuore, jäähdytetty tai jäädytetty liha,

— ihmisravinnoksi tarkoitettujen munien merkitseminen,

— hunaja ja mehiläishoitotuotteet,

— tma-laatuviinit, maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit,

— maatalouslainsäädännössä säädetty syrjäisimpien alueiden graafinen symboli,

— neuvoston asetuksen (EY) N:o 2081/92 ( 19 ) tai (EY) N:o 2082/92 ( 20 ) mukaiset suojatut alkuperänimitykset (SAN), suojatut maantieteelliset merkinnät (SMM) ja aidot perinteiset tuotteet (APT) sekä kyseisissä järjestelmissä rekisteröidyt tuotteet,

— neuvoston asetuksen (EY) N:o 2092/91 ( 21 ) mukainen luonnonmukainen maatalous ja kyseisen asetuksen mukaisesti rekisteröidyt tuotteet.

▼M7 —————

▼M9









LIITE III

SUUNTAVIIVAT MENEKINEDISTÄMISESTÄ SISÄMARKKINOILLA

Näiden suuntaviivojen tarkoituksena on antaa osviittoja viesteistä, kohderyhmistä ja kanavista, joihin eri tuoteryhmien menekinedistämis- ja tiedotusohjelmissa olisi keskityttävä.

Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2826/2000 6 artiklan 4 kohdassa esitettyjen periaatteiden soveltamista ohjelmaehdotukset olisi periaatteessa laadittava ottaen huomioon seuraavat periaatteet:

— Kun ohjelmaa ehdottaa useampi kuin yksi jäsenvaltio, niiden strategioiden, toimien ja viestien olisi oltava koordinoituja.

— Ohjelmien olisi mieluiten oltava monivuotisia, ja niiden soveltamisalan olisi oltava riittävä merkittävän vaikutuksen aikaansaamiseksi kohdemarkkinoilla. Niitä olisi toteutettava mahdollisuuksien mukaan useamman kuin yhden jäsenvaltion markkinoilla.

— Ohjelmissa olisi annettava puolueetonta tietoa tuotteiden luontaisista ominaispiirteistä ja/tai ravintoarvosta osana tasapainoista ruokavaliota, sekä tuotteiden tuotantomenetelmistä ja ympäristöystävällisyydestä.

— Ohjelmissa tulisi olla keskeisiä viestejä, jotka kiinnostavat useiden jäsenvaltioiden kuluttajia, ammatinharjoittajia ja/tai kaupan porrasta.

Tuoreet hedelmät ja vihannekset

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Vaikka yhteisön hedelmien ja vihannesten tuotanto on kasvussa, niiden kulutus ei kasva.

Erityisesti on todettava, että alle 35-vuotiaat syrjivät kulutustottumuksissaan tämän alan tuotteita. Suuntaus on tätäkin selvempi kouluikäisten lasten ja nuorten osalta. Tasapainoinen ruokavalio kärsii.

2. TAVOITTEET

Mielikuvaa näiden tuotteiden tuoreudesta ja luonnollisuudesta on parannettava ja nuoria kannustettava kuluttamaan näitä tuotteita.

3. PÄÄASIALLISET KOHDERYHMÄT

— Alle 35-vuotiaiden kotitaloudet,

— kouluikäiset lapset ja nuoret sekä heidän vanhempansa,

— työpaikka- ja kouluruokalat,

— lääkärit ja ravitsemusasiantuntijat.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Kehotus ”viisi per päivä” (suositus, jonka mukaan päivässä tulisi syödä vähintään viisi annosta hedelmiä tai vihanneksia),

— tuotteiden luonnollisuus ja tuoreus,

— laatu (turvallisuus, ravintoarvo, aistinvaraisiin ominaisuuksiin liittyvät arvot, tuotantomenetelmät, ympäristönsuojelu, yhteys alkuperään),

— mielihyvä,

— tasapainoinen ruokavalio,

— tuoretuotteiden tarjonnan monipuolisuus ja kausiluonteisuus; tietoa niiden mausta ja käyttötavoista,

— jäljitettävyys,

— hankkimisen ja valmistuksen helppous: monia tuoreita hedelmiä ja vihanneksia ei tarvitse kypsentää.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Sähköiset välineet (Internet-sivut tarjonnan esittelemiseksi ja pelien tarjoamiseksi nuorille),

— puhelinneuvonta,

— yhteydet viestimiin ja mainostajiin (esim. erikoisalojen lehdet, naisten- ja nuortenlehdet),

— yhteydet lääkäreihin ja ravitsemusasiantuntijoihin,

— toimien kohdistaminen lapsiin ja nuoriin saamalla opettajat ja kouluruokalat mukaan kampanjaan,

— tiedotustoimet kuluttajille myyntipisteissä,

— muut välineet (tuotetietoa ja ruokareseptejä tarjoavat lehtiset ja esitteet, lapsille suunnatut pelit jne.),

— visuaaliset viestimet (elokuva, erikoistuneet tv-kanavat),

— radiomainokset,

— osallistuminen messuille.

6. OHJELMIEN KESTO

Kesto on 12–36 kuukautta. Etusijalla ovat monivuotiset ohjelmat, joiden eri vaiheiden tavoitteet on määritelty.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

4 miljoonaa euroa.

Hedelmä- ja vihannesjalosteet

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Ala joutuu kilpailemaan yhä enemmän lukuisten kolmansien maiden kanssa.

Koska näiden tuotteiden kysyntä kasvaa asteittain erityisesti niiden helppokäyttöisyyden vuoksi, on tärkeää, että yhteisön tuotannonala pystyy hyödyntämään niiden potentiaalia. Sen vuoksi on perusteltua tukea tiedotus- ja menekinedistämistoimia.

2. TAVOITTEET

Tuotteista syntyvää mielikuvaa on nykyaikaistettava, tarjontamuotoa nuorennettava ja tuotteista tiedotettava niiden kulutuksen kasvattamiseksi.

3. PÄÄASIALLISET KOHDERYHMÄT

— Kotitaloudet,

— työpaikka- ja kouluruokalat,

— lääkärit ja ravitsemusasiantuntijat.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Laatu (turvallisuus, ravintoarvo, aistinvaraisiin ominaisuuksiin liittyvät arvot, valmistusmenetelmät),

— käytön helppous,

— mielihyvä,

— tuotteiden tarjonnan monipuolisuus ja saatavuus läpi vuoden,

— tasapainoinen ruokavalio,

— jäljitettävyys.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Sähköiset välineet (Internet),

— puhelinneuvonta,

— viestimet ja mainostajat (esim. erikoisalojen lehdet, naisten-, ruoka- ja ammattilehdet),

— tuote-esittelyt myyntipisteissä,

— yhteydet lääkäreihin ja ravitsemusasiantuntijoihin,

— muut välineet (tuotteista kertovat ja ruokareseptejä tarjoavat lehtiset ja esitteet),

— visuaaliset välineet,

— osallistuminen messuille.

6. OHJELMIEN KESTO

Kesto on 12–36 kuukautta. Etusijalla ovat monivuotiset ohjelmat, joiden eri vaiheiden tavoitteet on määritelty.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

2 miljoonaa euroa.

Kuitupellava

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Yhteisön pellava-alan tarjonnalle on tekstiili- ja vaatetusalan kansainvälisen kaupan vapauduttua ominaista muuta alkuperää olevan huokean pellavan yhä suurempi kilpailu. Se joutuu kilpailemaan myös muiden tekstiilikuitujen kanssa. Lisäksi tekstiilinkulutus on seisahtanut.

2. TAVOITTEET

— Kehittää yhteisön pellavan kuvaa ja tunnettuutta sekä hyödyntää sen ominaislaatua,

— lisätä yhteisön pellavan kulutusta,

— tiedottaa markkinoilla olevien uusien tuotteiden ominaispiirteistä.

3. KOHDERYHMÄT

— Alalla toimivat johtavat ammatinharjoittajat (stylistit, muodinluojat, suunnittelijat, valmistajat, kustantajat),

— jakelijat,

— tekstiili-, muoti- ja sisustusalan koulutus (opettajat ja oppilaat),

— mielipidevaikuttajat,

— kuluttajat.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Tuotteen laadun takaavat raaka-aineen tuotanto-olot, sopeutuneet lajikkeet ja alan eri toimijoiden asiantuntemus,

— yhteisön tarjonnan moninaisuus ja runsaus niin tarjottujen tuotteiden (vaatteet, sisustus, liinavaatteet) kuin luovuuden ja innovaatioiden suhteen.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Sähköiset välineet (Internet),

— ammattilaismessut ja -näyttelyt,

— tiedotustoimet tuotantoketjun loppupäässä (muodinluojat, valmistajat, jakelijat ja kustantajat),

— tiedottaminen myyntipisteissä,

— suhteet erikoisalojen lehdistöön,

— didaktiset tiedotustoimet tekstiili- ja muotialan oppilaitoksissa jne.

6. OHJELMIEN KESTO

Kesto on 12–36 kuukautta. Etusijalla ovat monivuotiset ohjelmat, joiden eri vaiheiden tavoitteet on määritelty.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

1 miljoona euroa.

Elävät kasvit ja kukkaviljelytuotteet

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Yhteisön tuotanto joutuu kilpailemaan yhä enemmän kolmansien maiden tuotannon kanssa.

Vuosina 1997–2000 toteutettujen myynninedistämiskampanjoiden arvioinnista kävi ilmi, että tuottajan ja jakelijan välisen ketjun organisaatiota olisi parannettava ja järkiperäistettävä ja kuluttajien tietoisuutta yhteisön tuotteiden ominaisuuksista ja kirjosta olisi lisättävä.

2. TAVOITTEET

— Lisätä yhteisöstä peräisin olevien kukkien ja muiden kasvien kysyntää,

— kannustaa ympäristöä säästäviä käytänteitä ja lisätä tietoisuutta ympäristöystävällisistä menetelmistä,

— vahvistaa jäsenvaltioiden ammatinharjoittajien välistä kumppanuutta, mikä mahdollistaa mm. alan uusimpien tietojen jakamisen, sekä parantaa kaikille alan eri toimijoille suunnattua tiedotusta.

3. PÄÄASIALLISET KOHDERYHMÄT

— Tuottajat, taimitarhat, jakelijat ja muut alan toimijat,

— opiskelijat ja koululaiset,

— mielipidevaikuttajat: toimittajat, opettajat,

— kuluttajat.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Yhteisön tuotteiden laatu ja kirjo,

— ympäristöä säästävät tuotantomenetelmät,

— tuotteiden kestävyyttä lisäävät tekniikat,

— kasvien ja kukkien lajikeyhdistelmien maksimointi,

— kasvien ja kukkien merkitys hyvinvoinnille ja elämänlaadulle.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Yhteydet viestimiin,

— messut ja näyttelyt: useiden jäsenvaltioiden tuotantoa esittelevät paviljongit,

— tuotannonalan ammatinharjoittajien, kuluttajien ja opiskelijoiden koulutus,

— tietojen vaihto tuotteiden eliniän pidentämiseksi,

— kuluttajille suunnattava tiedotus lehdistön kautta sekä esim. julkaisemalla luetteloita ja puutarhureiden kalentereita taikka ”kuukauden kasvi” -tyyppisillä kampanjoilla,

— sähköisten tiedotusvälineiden (Internet, CD-ROM jne.) käytön lisääminen

6. OHJELMIEN KESTO

Kesto on 12–36 kuukautta, ja etusijalle asetetaan monivuotiset ohjelmat, joissa esitetään kaikissa vaiheissa strategia ja asianmukaisesti perustellut tavoitteet.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

3 miljoonaa euroa.

Oliiviöljy ja syötäväksi tarkoitetut oliivit

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Koska oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien tarjonta on kasvussa, yhteisön ja kansainväliset markkinat ovat tärkeitä yhteisön markkinoiden tasapainon suojaamiseksi. Näiden tuotteiden sisäisen kysynnän tilanne vaihtelee suuresti perinteisistä kuluttajamarkkinoista markkinoihin, joille oliiviöljy ja syötäväksi tarkoitetut oliivit ovat tulleet melko äskettäin.

Jäsenvaltioissa, joissa kulutus on perinteistä (Espanja, Italia, Kreikka ja Portugali), kyseiset tuotteet ovat yleensä hyvin tunnettuja ja niiden kulutus on suuri. Näillä kypsillä markkinoilla kysynnän kokonaiskasvu on rajallinen, mutta ne ovat edelleen tärkeitä oliiviöljyn nykykulutuksen merkittävyyden vuoksi.

Niissä jäsenvaltioissa, joissa oliiviöljy on uudempi ilmiö, sen kulutus on lisääntynyt henkeä kohden mutta on edelleen huomattavasti alhaisempi (yhteisössä sellaisena kuin se oli ennen 1. toukokuuta 2004) tai hyvin vähäinen (useimmat uudet jäsenvaltiot). Monet kuluttajat eivät tunne oliiviöljyjen ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien laatuominaisuuksia ja lukuisia käyttötapoja. Kyseessä ovat siis markkinat, joilla kysyntä voi kasvaa merkittävästi.

2. TAVOITTEET

— Ensisijaisesti: lisätä kulutusta jäsenvaltioissa, joissa kulutus on uutta, vahvistamalla kyseisten tuotteiden markkina-asemaa, monipuolistamalla niiden käyttöä ja antamalla lisätietoa,

— vakauttaa ns. perinteisten jäsenvaltioiden kulutus ja lisätä sitä parantamalla kuluttajille suunnattua tiedotusta vähemmän tunnetuista seikoista ja tekemällä nuoresta väestönosasta uskollisia kuluttajia.

3. KOHDERYHMÄT

— Ostoksista vastaavat henkilöt, joita ns. perinteisissä jäsenvaltioissa ovat pääasiassa 20–40-vuotiaat,

— mielipidevaikuttajat (kulinaristit, keittiömestarit, ravintola-ala, suurilevikkinen ja erikoistunut lehdistö (ruoka- ja naistenlehdet, erilaiset muotilehdet)),

— lääketieteellinen ja terveydenhoitoalan lehdistö,

— jakelijat (jäsenvaltioissa, joissa kulutus on uutta).

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Neitsytoliiviöljyn gastronomiset laatuominaisuudet ja aistinvaraiset ominaisuudet (aromi, väri, maku) vaihtelevat lajikkeiden, alueiden, satojen, suojattujen alkuperänimitysten, suojattujen maantieteellisten merkintöjen jne. mukaan. Moninaisuus tarjoaa erilaisia makuelämyksiä ja kulinaarisia mahdollisuuksia,

— oliiviöljyluokat,

— oliiviöljy on ravintoarvonsa puolesta tärkeä osa terveellistä ja tasapainoista ruokavaliota: siinä kulinaariset nautinnot yhdistyvät tasapainoiseen ja terveelliseen ruokavalioon,

— tiedottaminen oliiviöljyjen valvontaa, laadun varmentamista ja pakkausmerkintöjä koskevista säännöistä,

— tiedotus kaikista oliiviöljyistä ja syötäväksi tarkoitetuista oliiveista, joille on myönnetty yhteisössä SAN tai SMM,

— syötäväksi tarkoitetut oliivit ovat terveellinen luonnontuote, jota on helppo käyttää sellaisenaan ja joka myös soveltuu monien ruokalajien valmistukseen,

— syötäväksi tarkoitettujen oliivien eri lajikkeiden ominaisuudet.

Erityisesti jäsenvaltioissa, joissa kulutus on uutta:

— oliiviöljy ja erityisesti ekstra-neitsytoliiviöljy on perinteinen, vanhaan taitotietoon perustuva luonnontuote, joka soveltuu makurikkaaseen moderniin keittiöön. Se liitetään helposti paitsi Välimeren alueen keittiöön myös nykyaikaiseen ruoanlaittoon,

— neuvot, jotka koskevat näiden tuotteiden käyttämistä ruoanlaitossa.

Erityisesti jäsenvaltioissa, joissa kulutus on perinteistä:

— pakatun oliiviöljyn ostamisen edut (pakkausmerkinnöissä on kuluttajalle hyödyllistä tietoa),

— tuotteella on pitkä historia ja merkittävä kulttuurinen merkitys, mutta sen imagoa on syytä nykyaikaistaa.

Rajoittamatta 2 artiklan 3 kohdan soveltamista oliiviöljyn ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien ravintoarvoa koskevat tiedot on perusteltava yleisesti tunnustetuilla tieteellisillä tiedoilla, ja niiden on oltava elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan direktiivin 2000/13/EY vaatimusten sekä tältä osin sovellettavien sääntöjen mukaiset ( 22 ).

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Internet ja muut sähköiset välineet (esim. CD-ROM, DVD),

— menekinedistäminen myyntipisteissä (maistajaiset, ruokaohjeet, tiedon jakaminen),

— suhteet lehdistöön ja PR-toiminta (tapahtumat, osallistuminen messuille jne.),

— mainokset (tai esittelytyyppinen mainonta) yleis-, naisten-, ruoka- ja elämäntapalehdissä,

— toimet yhteistyössä lääketieteellisten ja terveydenhoitoalan tahojen kanssa (PR-toiminta lääketieteen alalla),

— audiovisuaaliset välineet (televisio ja radio),

— osallistuminen messuille.

6. OHJELMIEN KESTO JA KOHDE

Kesto on 12–36 kuukautta, ja etusijalle asetetaan monivuotiset ohjelmat, joissa esitetään kaikissa vaiheissa strategia ja asianmukaisesti perustellut tavoitteet.

Etusijalle asetetaan ohjelmat, jotka toteutetaan vähintään kahdessa jäsenvaltiossa, joissa kulutus on uutta.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

4 miljoonaa euroa.

Siemenöljyt

Etusijalle asetetaan ohjelmat, jotka käsittelevät rypsiöljyä tai esittelevät eri siemenöljyjen ominaisuuksia.

Siemenöljyalan ohjeellinen vuosibudjetti:

2 miljoonaa euroa.

A. Rypsiöljy

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Rypsiöljyn tuotannolle ei uudessa maatalouspolitiikassa myönnetä erityistä tukea, minkä vuoksi sen markkinasuuntautuneisuutta on parannettava. Rypsiöljyn tuotantomahdollisuudet ovat hyvät, ja se voi toimia vaihtoehtona viljantuotannolle, jonka osalta esiintyy rakenteellista liikatuotantoa. Rypsiöljyn menekinedistämisellä tasapainotetaan peltokasvimarkkinoita ja eri kasviöljyjen kulutusta yhteisössä. Nykyään yhteisö on rypsiöljyn nettoviejä.

Viime vuosikymmeninä on kehitetty ravintoarvoltaan hyviä rypsilajikkeita, mikä on parantanut öljyjen laatua. Markkinoille on tullut muun muassa kylmäpuristettuja rypsiöljyjä, joiden maussa on pähkinänvivahteita.

Rypsiöljyn ravintoarvoa on tutkittu maailmanlaajuisesti, ja tulosten mukaan sen vaikutukset ruokavaliossa ovat suotuisat, kuten myös sen fysikaaliset ominaisuudet. Näistä uusimmista tutkimustuloksista olisi kerrottava yleislääkäreille, ravitsemusasiantuntijoille ja kuluttajille.

2. TAVOITTEET

— Parantaa tietämystä rypsiöljyn ominaisuuksista ja sen tuoreesta kehityksestä,

— lisätä kulutusta valistamalla kuluttajia sekä lääketieteen ja terveydenhoidon ammattilaisia rypsiöljyn käytöstä ja ravintoarvosta.

3. KOHDERYHMÄT

— Kotitaloudet ja erityisesti hankinnoista vastaavat henkilöt,

— mielipidevaikuttajat (toimittajat, kokit, lääketieteen ja ravitsemusalan ammattilaiset),

— jakelijat,

— lääketieteellinen ja terveydenhoitoalan lehdistö,

— elintarviketeollisuus.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Rypsiöljy on ravintoarvonsa puolesta tärkeä osa terveellistä ja tasapainoista ruokavaliota,

— rypsiöljyn hyvä rasvahappokoostumus,

— neuvot, jotka koskevat näiden tuotteiden käyttämistä ruoanlaitossa,

— tietoa tuotteen ja eri lajikkeiden kehityksestä.

Rajoittamatta 2 artiklan 3 kohdan soveltamista rypsiöljyn ravintoarvoa koskevat tiedot on perusteltava yleisesti tunnustetuilla tieteellisillä tiedoilla, ja niiden on oltava elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan direktiivin 2000/13/EY vaatimusten sekä tältä osin sovellettavien sääntöjen mukaiset.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Menekinedistäminen myyntipisteissä (maistajaiset, ruokaohjeet, tiedon jakaminen),

— mainokset (tai esittelytyyppinen mainonta) yleisissä, kulinaarisissa, naisten- ja elämäntapalehdissä,

— PR-toiminta (tapahtumat, osallistuminen messuille),

— toimet yhteistyössä lääketieteellisten ja terveydenhoitoalan tahojen kanssa,

— yhteistoimet ravintoloiden, pitopalvelujen ja kokkien kanssa,

— Internet.

6. OHJELMIEN KESTO

12–36 kuukautta.

B. Auringonkukkaöljy

Auringonkukkaöljyä koskeville ohjelmille annetaan etusija vain, jos se on perusteltua markkinatilanteen vuoksi.

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Yhteisössä viljellään auringonkukkaa yli 2 000 000 hehtaarilla ja auringonkukansiementen tuotanto on vuosittain yli 3,5 miljoonaa tonnia. Yhteisössä kulutettavaa auringonkukkaöljyä on pääosin tuotettu yhteisössä kasvatetuista siemenistä. EU:n auringonkukkaöljyn tuotanto vähenee kuitenkin markkinointivuoden 2004/2005 aikana, koska siementen rouhimistoiminnot ovat vähentyneet. Yksistään auringonkukkaöljyä koskevia ohjelmia ei aseteta etusijalle, koska sen maailmanmarkkinahinta on nousussa ja tarjonnanpuutetta saattaa syntyä. Se voi kuitenkin olla osa eri yhteisön alkuperää olevia siemenöljyjä koskevia ohjelmia.

Auringonkukkaöljy soveltuu erityisesti paistamiseen. Se myös sisältää paljon tyydyttymättömiä rasvoja ja E-vitamiinia. Kampanjoiden tarkoituksena on valistaa kuluttajia ja kauppiaita/jakelijoita auringonkukkaöljyn eri käyttötavoista, tyypeistä ja ominaisuuksista sekä sen laatua koskevasta yhteisön lainsäädännöstä. Kampanjoiden johtoajatuksena tulisi olla puolueettoman tiedon antaminen.

2. TAVOITTEET

Valistaa kuluttajia ja kaupan porrasta:

— auringonkukkaöljyn eri käyttötavoista, ominaisuuksista ja ravintoarvosta,

— laatua koskevasta lainsäädännöstä ja vaatimuksista, merkintöjä koskevista säännöistä.

3. KOHDERYHMÄT

— Kotitaloudet ja erityisesti hankinnoista vastaavat henkilöt,

— mielipidevaikuttajat (toimittajat, kokit, lääketieteen ja ravitsemusalan ammattilaiset),

— jakelijat,

— elintarviketeollisuus.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

Ohjelman pääasiallisissa viesteissä olisi annettava tietoa:

— auringonkukkaöljyn asianmukaisen käytön hyödyistä. Auringonkukkaöljyn E-vitamiinipitoisuus on esimerkiksi suurempi kuin muiden kasviöljyjen. Auringonkukkaöljy on tunnetusti kevyen makuista ja sen paisto-ominaisuudet ovat hyvät,

— auringonkukkaöljyn laatua koskevasta lainsäädännöstä ja vaatimuksista,

— auringonkukkaöljyn rasvahappokoostumuksesta ja ravintoarvosta,

— tieteellisten tutkimusten tuloksista sekä auringonkukkaöljyn ja muiden kasviöljyjen teknisestä kehittämisestä.

Rajoittamatta 2 artiklan 3 kohdan soveltamista auringonkukkaöljyn ravintoarvoa koskevat tiedot on perusteltava yleisesti tunnustetuilla tieteellisillä tiedoilla, ja niiden on oltava elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan direktiivin 2000/13/EY vaatimusten sekä tältä osin sovellettavien sääntöjen mukaiset.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Tiedotteiden jakaminen myyntipisteissä (myyntipisteet ja kauppa),

— mainokset (tai esittelytyyppinen mainonta) yleis-, ruoka- ja ammattilehdissä,

— PR-toiminta (tapahtumat, osallistuminen messuille),

— Internet.

6. OHJELMIEN KESTO

12–36 kuukautta.

Maito- ja maitotuoteala

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Nestemäisen maidon kulutus on vähentynyt erityisesti suurissa kuluttajamaissa, mikä johtuu ensisijaisesti virvoitusjuomien suosion kasvusta nuorten keskuudessa. Nestemäisen maidon kulutus on asteittain syrjäytymässä erilaisten maidonkorvikkeiden tieltä. Sen sijaan maitotuotteiden kokonaiskulutus on kasvussa maitomääränä ilmaistuna.

2. TAVOITTEET

— Lisätä nestemäisen maidon kulutusta markkinoilla, joilla on kasvupotentiaalia, ja pitää kulutus nykytasolla kyllästetyillä markkinoilla,

— lisätä maitotuotteiden kulutusta yleensä,

— edistää kulutusta nuorten parissa, sillä he ovat tulevia aikuiskuluttajia.

3. PÄÄASIALLISET KOHDERYHMÄT

Kuluttajat; pääkohde ovat:

— lapset ja nuoret, erityisesti 8–13-vuotiaat tytöt,

— eri-ikäiset naiset,

— iäkkäät henkilöt.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Maito ja maitotuotteet ovat terveellisiä luonnontuotteita, jotka vastaavat nykyajan elämän jokapäiväisiä tarpeita ja joita nauttii mielellään,

— maidolla ja maitotuotteilla on ravinnollista arvoa, joka on hyväksi erityisesti tietyille ikäryhmille,

— viestin on oltava sisällöltään myönteinen, ja siinä on otettava huomioon kulutuksen erityispiirteet eri markkinoilla,

— eri kuluttajille on eri kulutustilanteissa lukuisia maitotuotteita,

— maitoa ja maitotuotteita saa myös vähärasvaisina, ja ne voivat olla asianmukaisempia eräille kuluttajille,

— on ensiarvoisen tärkeää turvata pääasiallisten viestien esilläolo läpi koko ohjelmakauden, jotta kuluttajat vakuutettaisiin eduista, joita heille seuraa näiden tuotteiden säännöllisestä käytöstä.

Rajoittamatta 2 artiklan 3 kohdan soveltamista maidon ja maitotuotteiden ravintoarvoa koskevat tiedot on perusteltava yleisesti tunnustetuilla tieteellisillä tiedoilla, ja niiden on oltava elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan direktiivin 2000/13/EY vaatimusten sekä tältä osin sovellettavien sääntöjen mukaiset.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Sähköiset välineet,

— puhelinneuvonta,

— yhteydet viestimiin ja mainostajiin (esim. erityisalojen lehdet, naisten- ja nuortenlehdet),

— yhteydet lääkäreihin ja ravitsemusasiantuntijoihin,

— yhteydet opettajiin ja kouluihin,

— muut välineet(lehtiset ja esitteet, lapsille tarkoitetut pelit jne.),

— tuote-esittelyt myyntipisteissä,

— visuaaliset viestimet (elokuva, erikoistuneet tv-kanavat),

— radiomainokset,

— osallistuminen näyttelyihin ja messuille.

6. OHJELMIEN KESTO JA KOHDE

Kesto on 12–36 kuukautta. Etusijalla ovat monivuotiset ohjelmat, joiden eri vaiheiden tavoitteet on määritelty.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

4 miljoonaa euroa.

Yhteisön tai kansallisen laatujärjestelmän mukaisesti tuotettu tuore, jäähdytetty tai jäädytetty liha

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Tärkeimpiä eläintuotteita koskeneet terveysongelmat ovat lisänneet tarvetta vahvistaa kuluttajien luottamusta yhteisön lihatuotteisiin.

Tähän liittyen on tarpeen tiedottaa valvontaa ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevasta lainsäädännöstä sekä antaa puolueetonta yleistietoa yhteisön ja kansallisista laatujärjestelmistä ja niihin sisältyvistä tarkastuksista. Lainsäädännön ja valvontatoimien ansiosta tuotteista pystytään antamaan lisätakeet, sillä niissä edellytetään tuotteita koskevia eritelmiä ja ylimääräisiä valvontarakenteita.

2. TAVOITTEET

— Tiedotuskampanjat koskevat ainoastaan eurooppalaisissa laatujärjestelmissä (SAN/SMM/APT ja luonnonmukainen tuotanto) ja jäsenvaltioiden hyväksymissä laatujärjestelmissä tuotettuja tuotteita, jotka täyttävät asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 b artiklan vaatimukset. Tämän asetuksen nojalla rahoitettaviin tiedotuskampanjoihin ei pitäisi myöntää rahoitusta myös asetuksen (EY) N:o 1257/1999 nojalla,

— tiedotuskampanjoiden tavoitteena on varmistaa, että lihatuotteita koskevista yhteisön ja kansallisista laatujärjestelmistä annetaan puolueetonta ja kattavaa tietoa. Niissä olisi annettava kuluttajille, mielipidevaikuttajille ja jakelijoille tietoa näihin laatujärjestelmiin sisältyvistä tuote-eritelmistä ja tehokkaista tarkastuksista.

3. PÄÄASIALLISET KOHDERYHMÄT

— Kuluttajat ja kuluttajajärjestöt,

— kotitalouksien hankinnoista vastaavat henkilöt,

— ravintolat, sairaalat, koulut jne.,

— jakelijat ja jakelijoiden järjestöt,

— lehdistö ja mielipidevaikuttajat.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Laatujärjestelmät takaavat, että tuote on tuotettu erityisellä tavalla ja että tarkastukset ovat tiukemmat kuin lainsäädännössä edellytetään,

— laadukkailla lihatuotteilla on erityisominaisuuksia tai niiden laatu on tavanomaisia kaupallisia standardeja korkeampi,

— yhteisön ja kansalliset laatujärjestelmät ovat avoimet ja takaavat tuotteiden täydellisen jäljitettävyyden,

— kun liha merkitään, kuluttaja voi tunnistaa laatutuotteet sekä niiden alkuperän ja ominaisuudet.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Internet,

— PR-toiminta viestimien ja mainostajien kanssa (tiedealan ja erikoisalojen lehdet, naisten- ja ruokalehdet),

— yhteydet kuluttajajärjestöihin,

— audiovisuaaliset välineet,

— painotuotteet (lehtiset, esitteet jne.),

— myyntipisteissä tiedottaminen.

6. OHJELMIEN KESTO JA KOHDE

Ohjelmien olisi katettava vähintään yksi jäsenvaltio kokonaan tai useita jäsenvaltioita.

Kesto on 12–36 kuukautta. Etusijalla ovat monivuotiset ohjelmat, joiden eri vaiheiden tavoitteet on määritelty.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

4 miljoonaa euroa.

Ihmisravinnoksi tarkoitettujen munien merkitseminen

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Syötäväksi tarkoitettujen munien kuoreen on 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen leimattava tuottajan tunnusnumeron ja kanojen tuotantotavan ilmaiseva koodi. Tämä koodi muodostuu tuotantotavan ilmaisevasta numerosta (0 = luomu, 1 = ulkoilma, 2 = lattia, 3 = häkki), ISO-koodista, jolla yksilöidään jäsenvaltio, jossa tuotantolaitos sijaitsee, sekä toimivaltaisen viranomaisen tuotantolaitokselle antamasta numerosta.

2. TAVOITTEET

— Tiedottaa kuluttajille munien merkintöjä koskevista uusista vaatimuksista ja selittää perusteellisesti munaan painetun koodin merkitys,

— tiedottaa munaan painetun koodin ilmaisemista tuotantojärjestelmistä,

— tiedottaa olemassa olevista jäljitettävyysjärjestelmistä.

3. KOHDERYHMÄT

— Kuluttajat ja jakelijat,

— mielipidevaikuttajat.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Tehdä tunnetuksi ja selittää direktiivin 2002/4/EY ( 23 ) mukaisesti muniin painettavia uusia koodeja sekä näiden koodien tarkoittamien eri munaluokkien ominaisuuksia,

— viesteissä ei pidä suosia tiettyä tuotantomenetelmää eikä niissä pidä olla munien ravintoarvoa ja munien kulutuksen terveysvaikutuksia koskevia väitteitä. Eri jäsenvaltioista peräisin olevia munia ei pidä kohdella eri tavoin.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Sähköiset välineet (Internet jne.),

— tiedostusaineisto (esim. tiedotuslehtiset ja esitteet),

— tiedottaminen myyntipisteissä,

— mainokset lehdissä, esimerkiksi erikoislehdissä kuten ruoka- ja naistenlehdet jne.,

— suhteet tiedotusvälineisiin.

6. OHJELMAN KESTO

12–24 kuukautta.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

2 miljoonaa euroa.

Hunaja ja mehiläishoitotuotteet

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Yhteisön laatuhunajan ja mehiläishoitotuotteiden ala saa vain vähän yhteisön tukea, ja se joutuu vastaamaan yhä lisääntyvään kansainväliseen kilpailuun. Tuotantokustannukset ovat yhteisössä korkeat, mikä vaikeuttaa tilannetta entisestään.

Alaan on vuodesta 2001 alkaen sovellettu hunajasta 20 päivänä joulukuuta 2001 annettua neuvoston direktiiviä 2001/110/EY ( 24 ), jossa säädetään tuotteiden laadun niiden alkuperään liittävistä pakollisista merkinnöistä. Tuetuissa ohjelmissa on keskityttävä yhteisön hunaja- ja mehiläishoitotuotteisiin, joista annetaan seudulliseen, alueelliseen tai topografiseen alkuperään liittyviä täydentäviä tietoja tai joilla on yhteisön (SAN/SMM/APT tai luonnonmukaisesti tuotettu) tai jäsenvaltion varmistama laatumerkintä.

2. TAVOITTEET

— Valistaa kuluttajia yhteisön mehiläishoitotuotteiden kirjosta, aistinvaraisista ominaisuuksista ja tuotanto-olosuhteista,

— valistaa kuluttajia suodattamattoman ja pastöroimattoman yhteisön hunajan laatuominaisuuksista,

— auttaa kuluttajia ymmärtämään yhteisön hunajamerkintöjä ja kannustaa tuottajia kehittämään merkintöjensä selkeyttä,

— ohjata hunajankulutusta laatutuotteisiin korostamalla niiden jäljitettävyyttä.

3. KOHDERYHMÄT

— Kuluttajat, erityisesti 20–40-vuotiaat,

— vanhemmat ihmiset ja lapset,

— mielipidevaikuttajat.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Tietoa tuotteiden turvallisuutta, tuotantohygieniaa, laadun varmentamista ja merkitsemistä koskevasta yhteisön lainsäädännöstä,

— hunaja on perinteinen ja vanhaan taitotietoon perustuva luonnontuote, jota voidaan käyttää modernissa keittiössä monin tavoin,

— hunajien kirjo on suuri sen mukaan, mikä on niiden maantieteellinen ja kukka- tai kasvialkuperä ja/tai tuotantokausi,

— käyttöä ja ravintoarvoa koskeva neuvonta,

— pölyttymisen suojaaminen on yksi luonnon monimuotoisuuden säilymisen edellytyksiä.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Mainokset yleis- ja erikoislehdissä (ruokalehdet,elämäntapalehdet),

— Internet, elokuvat ja muut audiovisuaaliset välineet (televisio, radio),

— myyntipaikat,

— osallistuminen näyttelyihin ja messuille,

— suurelle yleisölle suunnattu PR-toiminta, tapahtumien järjestäminen tavoitteena toimet ravintoloissa ja pitopalveluyrityksissä,

— tiedotus kouluissa (ohjeita opettajille sekä hotelli- ja ravintola-alan opiskelijoille).

6. OHJELMIEN KESTO JA KOHDE

Kesto on 12–36 kuukautta. Etusijalle asetetaan ohjelmat, joissa esitetään kaikissa vaiheissa strategia ja asianmukaisesti perustellut tavoitteet.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

1 miljoona euroa.

TMA-laatuviinit, maantieteellisellä merkinnällä varustetut pöytäviinit

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Tuotanto on alalla runsasta, mutta kulutus ei ole kasvanut vaan päinvastoin laskenut joiltain osin. Myös kolmansista maista tuleva tarjonta on kasvussa.

2. TAVOITTEET

— Yhteisön viinien kulutuksen lisääminen,

— tiedotetaan kuluttajille lajikkeista, laadusta, yhteisön viinien tuotantoedellytyksistä ja tieteellisten tutkimusten tuloksista.

3. PÄÄASIALLISET KOHDERYHMÄT

— Jakelijat,

— kuluttajat, lukuun ottamatta neuvoston 5 päivänä kesäkuuta 2001 antamassa suosituksessa 2001/458/EY ( 25 ) tarkoitettuja lapsia ja nuoria,

— mielipidevaikuttajat: toimittajat, kulinaristit,

— hotelli- ja ravintola-alan oppilaitokset.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Yhteisön lainsäädännössä vahvistetaan tuotantoa, laatumerkintöjä, päällysmerkintöjä ja kaupan pitämistä koskevat tiukat säännökset, joilla kuluttajille taataan tarjotun tuotteen laatu ja jäljitettävyys,

— mahdollisuus valita hyvin monista eri alkuperää olevista yhteisön tuotteista,

— tietoa yhteisön viinien viljelystä ja sen yhteyksistä alueellisiin ja paikallisiin olosuhteisiin, kulttuureihin ja makuihin.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

Tiedotus- ja PR-toiminta:

— jakelu- ja ravintola-alalle suunnatut koulutustoimet,

— yhteydet erikoisalojen lehdistöön,

— muut välineet (Internet, lehtiset ja esitteet) valintojen ohjaamiseksi ja ideoiden kehittämiseksi viinin nauttimiseksi perhepiirissä ja juhlatilaisuuksissa,

— messut ja näyttelyt: näyttelyosastoihin kerätään tuotteita useista jäsenvaltioista.

6. OHJELMIEN KESTO

Kesto on 12–36 kuukautta. Etusijalla ovat monivuotiset ohjelmat, joiden eri vaiheiden tavoitteet on määritelty.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

3 miljoonaa euroa.

Tuotteet, joilla on suojattu alkuperänimitys (SAN), suojattu maantieteellinen merkintä (SMM) tai taattu perinteinen erityisluonne (APT)

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Asetuksissa (EY) N:o 2081/92 ja (EY) N:o 2082/92 säädetyt yhteisön järjestelmät tuotenimien suojaamiseksi ovat etusijalla pyrittäessä yhteisen maatalouspolitiikan laatutavoitteisiin. Sen vuoksi on tarpeen jatkaa sellaisten kampanjoiden toteuttamista, joilla suojattuja nimityksiä ja suojatulla nimellä varustettuja tuotteita tehdään tunnetuiksi kaikille toimijoille, jotka osallistuvat näiden tuotteiden tuotantoon, valmistukseen, markkinointiin ja kulutukseen.

2. TAVOITTEET

Menekinedistämis- ja tiedotuskampanjat eivät saa koskea yhtä tai vain muutamaa nimitystä, vaan joko tiettyjen tuoteryhmien nimitysten ryhmiä tai yhden tai useamman jäsenvaltion yhdellä tai useammalla alueella tuotettujen tuotteiden nimitysten ryhmiä.

Kampanjoilla olisi pyrittävä:

— antamaan laajasti tietoa järjestelmien sisällöstä, toiminnasta ja yhteisöulottuvuudesta ja erityisesti niiden vaikutuksista kyseisten tuotteiden kaupalliseen arvoon, jotka ovat rekisteröinnin jälkeen suojattuja näissä järjestelmissä,

— lisäämään kuluttajien, jakelijoiden ja ruoanlaiton ammattilaisten tietämystä yhteisön SAN-, SMM- ja APT-tunnuksista,

— saamaan tuottaja-/jalostajaryhmittymät hyödyntämään järjestelmää rekisteröimällä nimitykset tuotteille, jotka täyttävät rekisteröintivaatimukset,

— saamaan asianomaisten alueiden tuottaja-/jalostajaryhmittymät osallistumaan rekisteröidyllä nimityksellä varustettujen tuotteiden tuotantoon noudattamalla eri suojattujen nimitysten osalta hyväksyttyjä eritelmiä ja tarkastusvaatimuksia,

— lisäämään asianomaisten tuotteiden kysyntää tiedottamalla kuluttajille ja jakelijoille näistä järjestelmistä ja niiden merkityksestä ja eduista sekä tunnuksista ja nimitysten myöntämisehdoista, asiaa koskevista tarkastuksista ja jäljittämisjärjestelmästä.

3. PÄÄASIALLISET KOHDERYHMÄT

— Tuottajat ja jalostajat,

— jakelijat (suuret kauppaketjut, tukkukauppiaat, vähittäiskauppiaat, pitopalvelut, ruokalat, ravintolat),

— kuluttajat ja kuluttajajärjestöt,

— mielipidevaikuttajat.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Suojatuilla nimityksillä varustetuilla tuotteilla on erityisiä, niiden maantieteelliseen alkuperään liittyviä ominaisuuksia. SAN-tuotteiden laatu tai ominaisuudet liittyvät olennaisesti tai yksinomaisesti tiettyyn maantieteelliseen ympäristöön (joka käsittää sen luonnon ja inhimilliset tekijät). SMM-tuotteilla on maantieteelliseen alkuperään liittyvä laatu tai maine, ja maantieteelliseen alkuperään on oltava yhteys ainakin jossakin tuotannon, jalostuksen tai käsittelyn vaiheessa,

— APT-tuotteilla on erityisiä ominaisuuksia, jotka liittyvät perinteiseen tuotantotapaan tai perinteisten raaka-aineiden käyttöön,

— yhteisön SAN-, SMM- ja ATP-tunnukset ovat koko yhteisössä ymmärrettyjä symboleja: ne kuvaavat tuotteita, jotka ovat tiettyjen maantieteelliseen alkuperään tai perinteeseen liittyvien tuotantovaatimusten mukaisia ja joihin sovelletaan valvontaa,

— muut asianomaisten tuotteiden laatunäkökohdat (turvallisuus, ravintoarvo, aistinvaraisiin ominaisuuksiin liittyvät arvot, jäljitettävyys),

— joidenkin SAN-, SMM- ja APT-tuotteiden esitteleminen esimerkkeinä sellaisten tuotteiden, joiden nimitykset on rekisteröity suojaamisjärjestelmässä, arvostuksen onnistuneesta lisäämisestä,

— suojaamisjärjestelmillä tuetaan yhteisön kulttuuriperintöä ja maataloustuotannon monipuolisuutta sekä maaseutuympäristön säilyttämistä.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Sähköiset välineet (Internet),

— PR-suhteet viestimiin (erikoisalojen lehdet, naistenlehdet, ruokalehdet),

— yhteydet kuluttajajärjestöihin,

— tiedotus- ja esittelytoimet myyntipisteissä,

— audiovisuaaliset välineet (esim. televisiomainokset),

— painotuotteet (lehtiset, esitteet jne.),

— osallistuminen messuille ja näyttelyihin,

— tiedotus- ja koulutustapahtumat, jotka käsittelevät yhteisön SAN-, SMM- ja APT-järjestelmiä.

6. OHJELMIEN KESTO

12–36 kuukautta. Etusijalla ovat monivuotiset ohjelmat, joiden eri vaiheiden tavoitteet ja strategiat on määritelty selkeästi.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

3 miljoonaa euroa.

Syrjäisimpien alueiden graafisen symbolin käytöstä tiedottaminen

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Tämä osio koskee yhteisön syrjäisimpiä alueita, sellaisina kuin ne on määritelty EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa. Ulkoinen arviointikertomus on osoittanut, että vuosina 1998 ja 1999 toteutettu, syrjäisimpien alueiden graafista symbolia (tunnusta) koskeva yhteisön tiedotuskampanja on herättänyt todellista kiinnostusta toimijoiden keskuudessa.

Jotkut tuottajat ja jalostajat ovatkin hakeneet laatutuotteidensa hyväksyntää tämän tunnuksen käyttämiseksi.

Kun otetaan huomioon ensimmäisen kampanjan rajoittunut kesto, vaikuttaa aiheelliselta jatkaa tämän tunnuksen tunnetuksi tekemistä eri kohderyhmien keskuudessa tiedottamalla edelleen tunnuksen merkityksestä ja eduista.

2. TAVOITTEET

— Tunnuksesta, senmerkityksestä ja mukanaan tuomista eduista kertominen,

— eri alueiden tuottajien ja jalostajien kannustaminen tunnuksen käyttöön,

— tunnuksen tunnettavuuden parantaminen jakelijoiden ja kuluttajien keskuudessa.

3. PÄÄASIALLISET KOHDERYHMÄT

— Paikalliset tuottajat ja jalostajat,

— jakelijat ja kuluttajat,

— mielipidevaikuttajat.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Tyypilliset ominaisuudet, luonnollisuus,

— tuotteet ovat peräisin yhteisön eri alueilta,

— laatu (turvallisuus, ravintoarvo, aistinvaraisiin ominaisuuksiin liittyvät arvot, tuotantomenetelmä, yhteys alkuperään),

— eksoottisuus,

— tarjonnan moninaisuus myös sesongin ulkopuolella,

— jäljitettävyys.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Sähköiset välineet (Internet jne.),

— puhelinneuvonta,

— viestimet (esim. erikoisalojen lehdet, naisten- ja ruokalehdet),

— tuote-esittelyt myyntipisteissä, messuilla, näyttelyissä jne.,

— yhteydet lääkäreihin ja ravitsemusasiantuntijoihin,

— muut välineet (lehtiset, esitteet, ruokareseptit jne.),

— audiovisuaaliset välineet,

— mainokset erityisalojen lehdissä ja paikallislehdissä.

6. OHJELMIEN KESTO

12–36 kuukautta.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

1 miljoona euroa.

Luonnonmukaisesti tuotetut tuotteet

1. YLEISKATSAUS TILANTEESTA

Luonnonmukaisesti tuotettuja tuotteita kulutetaan erityisesti kaupungeissa, mutta tällaisten tuotteiden markkinaosuus on kuitenkin vielä melko pieni.

Kuluttajien ja muiden luonnonmukaisen tuotantomenetelmän erityispiirteistä kiinnostuneiden tahojen tietämys lisääntyy mutta on vielä melko vähäistä.

Luonnonmukaisia elintarvikkeita ja luonnonmukaista maataloutta koskevassa eurooppalaisessa toimintasuunnitelmassa tiedotus- ja menekinedistämistoimia pidetään avainasemassa luonnonmukaisten elintarvikkeiden kysynnän lisäämisen kannalta.

2. TAVOITTEET

Menekinedistämis- ja tiedotuskampanjat eivät saa koskea yhtä tai vain muutamaa tuotetta, vaan joko tiettyjä tuoteryhmiä tai luonnonmukaisen maatalouden järjestelmää sellaisena kuin sitä sovelletaan yhden tai useamman jäsenvaltion yhdellä tai useammalla alueella.

Kampanjoilla olisi pyrittävä:

— kannustamaan luonnonmukaisten elintarvikkeiden kuluttamista,

— lisäämään kuluttajien tietämystä pakkausmerkinnöistä, joihin kuuluu myös yhteisön luomutuotteiden tunnus,

— antamaan perusteellista tietoa ja lisäämään tietoisuutta siitä, miten luonnonmukainen maatalous hyödyttää erityisesti ympäristönsuojelua, eläinten hyvinvointia, maaseutuympäristön säilyttämistä ja maaseudun kehittämistä,

— antamaan perusteellista tietoa yhteisön luomujärjestelmän sisällöstä ja toiminnasta,

— saamaan tuottajia, jalostajia ja tuottaja-/jalostaja-/vähittäismyyjäryhmiä siirtymään luomutuotantoon ja saamaan vähittäismyyjiä, vähittäismyyjäryhmiä ja ravintoloita myymään luomutuotteita.

3. PÄÄASIALLISET KOHDERYHMÄT

— Kuluttajat yleensä, kuluttajajärjestöt ja erityiset kuluttajaryhmät,

— mielipidevaikuttajat,

— jakelijat (suuret kauppaketjut, tukkukauppiaat, erikoistuneet vähittäiskauppiaat, pitopalvelut, ruokalat, ravintolat), elintarvikkeiden jalostajat,

— opettajat ja koulut.

4. PÄÄASIALLISET VIESTIT

— Luonnonmukaisesti tuotetut tuotteet ovat luonnollisia ja jokapäiväiseen nykyaikaiseen elämään mukautettuja tuotteita, joita nauttii mielellään. Luonnonmukaisesti tuotetut tuotteet on saatu ympäristöä ja eläinten hyvinvointia erityisesti kunnioittavia tuotantomenetelmiä käyttämällä. Luonnonmukainen maatalous tukee maataloustuotannon monipuolisuutta sekä maaseutuympäristön säilyttämistä,

— tuotteisiin sovelletaan tiukkoja tuotanto- ja valvontasääntöjä, ja niiden jäljitettävyys takaa, että tuotteet ovat peräisin luonnonmukaisen tuotannon valvontajärjestelmään kuuluvilta tiloilta,

— ilmaisun ”luonnonmukainen” sekä sen erikielisten vastineiden käyttö elintarvikkeiden yhteydessä on suojattu lailla,

— yhteisön tunnus on luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden symboli, joka ymmärretään kaikkialla yhteisössä ja joka osoittaa, että tuotteet noudattavat yhteisön tiukkoja tuotantovaatimuksia ja että niitä on valvottu tarkoin. Yhteisön tunnusta koskevaa tiedotusta voidaan täydentää jäsenvaltioiden tunnuksia koskevalla tiedotuksella,

— muita asianomaisten tuotteiden laatunäkökohtia (turvallisuus, ravintoarvo, maku) voidaan korostaa.

5. TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

— Sähköiset välineet (Internet),

— puhelinneuvonta,

— viestimet (esim. erikoisalojen lehdet, naisten- ja ruokalehdet, elintarviketeollisuuden lehdet),

— yhteydet kuluttajajärjestöihin,

— myyntipisteissä tiedottaminen,

— toimet kouluissa,

— audiovisuaaliset välineet (esim. televisiomainokset),

— painotuotteet (lehtiset, esitteet jne.),

— osallistuminen messuille ja näyttelyihin,

— tiedotus- ja koulutustapahtumat, jotka käsittelevät yhteisön luonnonmukaisten elintarvikkeiden ja luonnonmukaisen maatalouden järjestelmiä.

6. OHJELMIEN KESTO

12–36 kuukautta. Etusijalla ovat monivuotiset ohjelmat, joiden eri vaiheiden tavoitteet ja strategiat on määritelty selkeästi.

7. ALAN OHJEELLINEN VUOSIBUDJETTI

3 miljoonaa euroa.