1979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KAHDEKSAS NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 6 päivänä joulukuuta 1979,
jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — maan alueelle sijoittautu-
mattomille verovelvollisille suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset
säännöt
(79/1072/ETY)
(EYVL L 331, 27.12.1979, s. 11)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►A1 Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirja L 302 23 15.11.1985
►A2 Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
Huom. Tämä konsolidoitu versio viittaa Euroopan laskentayksikköön ja/tai ecuun. Nämä viittaukset tulee ymmärtää 1 päivästä
tammikuuta 1999 lähtien viittauksena euroon — neuvoston asetus (ETY) N:o 3308/80 (EYVL L 345, 20.12.1980, s. 1)ja neuvoston asetus (EY) N:o 1103/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 1).
▼B
KAHDEKSAS NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 6 päivänä joulukuuta 1979,
jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistami-
sesta — maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisillesuoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset
säännöt
(79/1072/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu-
kaistamisesta — Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainenmääräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennenneuvoston direktiivin 77/388/ETY (
1) ja erityisesti sen 17 artiklan 4
kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (2),
ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon (3),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (4),
sekä katsoo, ettädirektiivin 77/388/ETY 17 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto
vahvistaa yhteisön yksityiskohtaiset soveltamissäännöt, jotka koskevat
maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille kyseisen artiklan3 kohdan mukaisesti myönnettävää arvonlisäveron palautusta,
on vältettävä yhden jäsenvaltion alueelle sijoittautuneen verovelvollisen
joutumista maksamaan lopullisesti tältä toisessa jäsenvaltiossa tavar-oiden luovutuksesta tai palvelujen suorituksesta taikkamaahantuonnista kyseiseen jäsenvaltioon laskutettua veroa, jolloin
vältetään kaksinkertainen verotus,
jäsenvaltioiden nykyisin voimassa olevien säännösten väliset, joissakin
tapauksissa kaupan vinoutumista ja kilpailun vääristymistä aiheuttavaterot olisi poistettava,
asiaa koskevien yhteisön säännösten käyttöönotto merkitsee kehitystä
kohti henkilöiden, tavaroiden ja palvelujen liikkuvuuden todellistavapauttamista ja edistää siten osaltaan taloudellisen yhdentymisen
toteuttamista,
tällaiset säännökset eivät saa johtaa verovelvollisten erilaiseen kohte-
luun sen mukaan, minkä jäsenvaltion alueelle ne ovat sijoittautuneet,
tietyntyyppisiä veropetoksia tai veron kiertämistä on vältettävä,jäsenvaltioilla on direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 4 kohdan mukaan
mahdollisuus evätä palautus tai asettaa sille lisäehtoja, jos verovelvol-linen ei ole sijoittautunut yhteisön alueelle; olisi kuitenkinvarmistettava, etteivät nämä verovelvolliset saa palautuksia edulli-semmin edellytyksin kuin yhteisön alueelle sijoittautuneet
verovelvolliset,
ensimmäisessä vaiheessa olisi rajoituttava tähän direktiiviin sisältyvien
yhteisön yksityiskohtaisten soveltamissääntöjen käyttöönottoon; näissäsäännöissä on erityisesti määrättävä, että palautushakemuksia koskevatpäätökset on ilmoitettava kuuden kuukauden kuluessa hakemusten teke-misestä ja että palautus on suoritettava samassa määräajassa; Italian
tasavallan olisi sallittava vuoden ajan näiden yksityiskohtaisten
sääntöjen voimaantulolle asetetusta viimeisestä päivämäärästä ilmoittaapäätökset, joita sen toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet valtion1979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 2
(1) EYVL N:o L 145, 13.6.1977, s. 1
(2) EYVL N:o C 26, 1.2.1978, s. 5
(3) EYVL N:o C 39, 12.2.1979, s. 14
(4) EYVL N:o C 269, 13.11.1978, s. 51
▼B
alueelle sijoittautumattomien verovelvollisten tekemistä hakemuksista,
sekä suorittaa näihin liittyvät palautukset yhdeksän kuukaudenkuluessa, jotta Italian tasavalta voisi järjestää uudelleen nykyisen järjes-
telmänsä yhteisön järjestelmän soveltamista varten, ja
neuvosto vahvistaa uusia yksityiskohtaisia sääntöjä yhteisön järjes-
telmän täydentämiseksi; näiden sääntöjen voimaantuloon saakkajäsenvaltioiden on palautettava vero, joka kannetaan tämän direktiivinsoveltamisalaan kuulumattomista liiketoimista, direktiivin 77/388/ETY17 artiklan 4 kohdan mukaisesti vahvistamiaan yksityiskohtaisia
sääntöjä noudattaen,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä ’maan alueelle sijoittautumattomalla verovelvolli-
sella’ tarkoitetaan direktiivin 77/388/ETY 4 artiklan 1 kohdassatarkoitettua verovelvollista, jolla 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisenalakohdan ensimmäisessä ja toisessa virkkeessä tarkoitettuna ajanjak-sona ei ole ollut kyseisessä maassa taloudellisen toimintansakotipaikkaa tai kiinteää toimipaikkaa, josta liiketoimet suoritetaan,
taikka tällaisen kotipaikan tai kiinteän toimipaikan puuttuessa omaa
kotipaikkaa tai pysyvää asuinpaikkaa, ja joka ei samana ajanjaksonaole suorittanut yhtään kyseisessä maassa suoritetuksi katsottavaa tavar-oiden luovutusta tai palvelua, lukuun ottamatta:
a) kuljetussuorituksia ja näihin kuljetussuorituksiin liittyviä palvelujen
suorituksia, jotka on vapautettu verosta direktiivin 77/388/ETY 14
artiklan 1 kohdan i alakohdan, 15 artiklan tai 16 artiklan 1 kohdan
B, C ja D alakohdan perusteella;
b) palvelujen suorituksia, joiden osalta veronmaksuvelvollinen on yksi-
nomaan palvelun vastaanottaja direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1
alakohdan b alakohdan mukaisesti.
2 artikla
Kunkin jäsenvaltion on palautettava jokaiselle maan alueelle sijoittau-
tumattomalle, mutta toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneelle
verovelvolliselle jäljempänä vahvistetuin edellytyksin arvonlisävero,joka on kannettu muiden verovelvollisten kyseiselle verovelvollisellemaan alueella suorittamista palveluista tai luovuttamasta irtaimestaomaisuudesta taikka tavaran maahantuonnista maan alueelle, jos näitä
tavaroita ja palveluja käytetään direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 3
kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen liiketoimien tai 1 artiklan balakoh- dassa tarkoitettujen palvelujen suorittamiseen.
3 artikla
Palautuksen saadakseen 2 artiklassa tarkoitetun verovelvollisen, joka ei
ole suorittanut yhtään kyseisen maan alueella suoritetuksi katsottavaatavaroiden luovutusta tai palvelua, on
a) tehtävä 9 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetulle toimivaltai-
selle viranomaiselle liitteessä A esitetyn mallin mukainen hakemus
siihen liitettyine alkuperäisine laskuineen tai tuontiasiakirjoineen.
Jäsenvaltioiden on saatettava hakijoiden käyttöön selitykset, jotkasisältävät ainakin liitteen C mukaiset tiedot,
b) osoitettava sijoittautumisvaltionsa viranomaisten antamalla todistuk-
sella olevansa arvonlisäverovelvollinen kyseisessä valtiossa. Jos
kuitenkin 9 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu toimival-tainen viranomainen on jo saanut tällaisen todistuksen,verovelvollisen ei tarvitse toimittaa uutta todistusta yhteen vuoteensijoittautumisvaltionsa viranomaisen ensimmäisen todistuksen anta-mispäivästä. Jäsenvaltiot eivät saa antaa todistusta verovelvollisille,
joihin sovelletaan direktiivin 77/388/ETY 24 artiklan 2 kohdan
mukaista verovapautusta,
c) kirjallisella vakuutuksella todistettava, ettei tämä 7 artiklan 1
kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä ja toisessa virk-1979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 3
▼B
keessä tarkoitettuna ajanjaksona ole suorittanut yhtään maan alueella
suoritetuksi katsottavaa tavaroiden luovutusta tai palvelua,
d) sitouduttava palauttamaan kaikki aiheettomasti maksetut rahamäärät.
4 artikla
Palautuksen saadakseen 2 artiklassa tarkoitetun verovelvollisen, joka ei
suorittanut yhtään maan alueella suoritetuksi katsottavaa tavaroiden
luovutusta tai palvelua, lukuun ottamatta 1 artiklan a ja b alakohdassa
tarkoitettuja suorituksia, on
a) täytettävä 3 artiklan a, b ja d alakohdassa tarkoitetut velvoitteet
b) kirjallisella vakuutuksella todistettava, ettei tämä 7 artiklan 1
kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä ja toisessa virk-keessä tarkoitettuna ajanjaksona ole suorittanut yhtään maanalueella suoritetuksi katsottavaa tavaroiden luovutusta tai palvelua,lukuun ottamatta 1 artiklan a ja b alakohdassa tarkoitettuja suori-tuksia.
5 artikla
Tätä direktiiviä sovellettaessa oikeus veronpalautukseen määräytyy
direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin sitäsovelletaan palautuksen suorittavassa jäsenvaltiossa.
Tätä direktiiviä ei sovelleta tavaroiden luovutuksiin, jotka on vapautettu
tai voidaan vapauttaa verosta direktiivin 77/388/ETY 15 artiklan 2
alakohdan mukaisesti.
6 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa määrätä 2 artiklassa tarkoitetuille verovelvollisille
3 ja 4 artiklassa tarkoitettujen velvoitteiden lisäksi muita velvoitteitakuin velvoitteen antaa tietyissä tapauksissa tarvittavia tietoja sen arvioi-
miseksi, onko palautushakemus perusteltu.
7 artikla
1. Edellä 3 ja 4 artiklassa säädetyn palautushakemuksen on kohdis-
tuttava tavaroiden tai palvelujen ostoihin, jotka on laskutettu taikkamaahantuonteihin, jotka on suoritettu vähintään kolmen kuukauden jaenintään yhden kalenterivuoden ajanjaksona. Hakemus voi kuitenkinkoskea kolmea kuukautta lyhyempää ajanjaksoa, jos tämä ajanjakso
käsittää kalenterivuoden lopun. Hakemus voi myös koskea laskuja tai
tuontiasiakirjoja, joista ei aikaisemmin ole tehty hakemuksia ja jotkaliittyvät kyseisenä kalenterivuonna suoritettuihin liiketoimiin. Hakemuson tehtävä 9 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetulle toimivaltai-selle viranomaiselle kuuden kuukauden kuluessa sen kalenterivuoden
päättymisestä, jonka aikana vero tulee kannettavaksi.
Jos hakemus koskee ajanjaksoa, joka on lyhyempi kuin kalenterivuosi
mutta vähintään kolmen kuukauden pituinen, hakemuksen kohteenaoleva palautuksen määrä ei saa olla pienempi kuin 200 Euroopanlaskentayksikköä kansallisena valuuttana; jos kyseinen ajanjakso
käsittää yhden kalenterivuoden tai kalenterivuoden lopun, määrä ei saa
olla pienempi kuin 25 Euroopan laskentayksikköä kansallisena valuut-tana.
2. Käytettävä Euroopan laskentayksikkö on 21 päivänä joulukuuta
1977 annetussa varainhoitoasetuksessa (
1) määritelty laskentayksikkö,
joka on vahvistettu 1 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä
ja toisessa virkkeessä tarkoitetun ajanjakson vuoden tammikuun 1
päivänä. Jäsenvaltiot voivat pyöristää kansalliseksi valuutaksi muunnet-tuja määriä enintään 10 prosenttia ylöspäin tai alaspäin.
3. Jäljempänä 9 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun toimi-
valtaisen viranomaisen on varustettava jokainen lasku tai1979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 4
(1) EYVL N:o L 356, 31.12.1977, s. 1
▼B
tuontiasiakirja leimallaan, jotta niitä ei voida käyttää uudestaan toisessa
hakemuksessa, ja palautettava ne kuukauden kuluessa.
4. Palautushakemuksia koskevat päätökset on ilmoitettava kuuden
kuukauden kuluessa siitä päivästä, jolloin hakemukset on jätetty 3
kohdassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle, varustettuinakaikilla niillä asiakirjoilla, jotka tämändirektiivin mukaan vaaditaanhakemuksen käsittelemiseksi. Palautus on suoritettava edellä mainitussamääräajassa hakijan pyynnöstä joko palautuksen suorittavassa jäsenval-
tiossa tai siinä valtiossa, johon hakija on sijoittautunut. Jälkimmäisessä
tapauksessa hakija vastaa palautuksen toimittamisesta aiheutuvistapankkikuluista.
Hakemuksen hylkääminen on perusteltava. Hylkäävistä päätöksistä on
voitava hakea muutosta kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisilta toimieli-miltä siinä muodossa ja siinä määräajassa, jotka säädetään kyseiseen
valtioon sijoittautuneiden verovelvollisten palautushakemuksia koske-
vasta muutoksenhausta.
5. Jos palautus on saatu vilpillisesti tai muutoin säännösten vastai-
sesti, 3 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen onvälittömästi perittävä takaisin aiheettomasti maksetut palautukset sekämahdolliset sakot kyseisen jäsenvaltion menettelyä noudattaen, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta keskinäisestä avunannosta arvonlisäverojen
perinnässä annettujen säännösten soveltamista.
Jos vilpillisen hakemuksen johdosta ei kansallisen lainsäädän- nön
mukaan voida määrätä sakkoa, kyseinen jäsenvaltio voi evätä kyseiseltäverovelvolliselta myöhemmät palautukset enintään kahden vuoden ajansiitä päivästä, jolloin vilpillinen hakemus on tehty. Jos vilpillisen hake-
muksen johdosta määrätty sakko on jätetty maksamatta, kyseinen
jäsenvaltio voi lykätä kyseiselle verovelvolliselle tulevat myöhemmätpalautukset sakon maksamiseen saakka.
8 artikla
Jos verovelvollinen ei ole sijoittautunut yhteisön alueelle, jäsenvaltiot
voivat evätä tältä palautukset tai asettaa niille erityisiä edellytyksiä.
Palautuksia ei saa myöntää yhteisön verovelvollisiin sovellettavia edel-
lytyksiä edullisemmin edellytyksin.
9 artikla
Jäsenvaltioiden on asianmukaisella tavalla annettava tiedoksi, mikä
viranomainen on toimivaltainen vastaanottamaan 3 artiklan a alakoh-dassa ja 4 artiklan a alakohdassa tarkoitettu- ja hakemuksia.
Verovelvollisen asemaa koskevien 3 artiklan b alakohdassa ja 4
artiklan a alakohdassa tarkoitettujen todistusten on oltava liitteessä B
esitetyn mallin mukaiset.
10 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin edellyttämät säännökset
voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1981. Tätä direktiiviäsovelletaan ainoastaan palautushakemuksiin, jotka koskevat kyseisestäpäivästä lukien laskutetuista tavaroiden ostoista tai palvelujen suorituk-sista taikka suoritetuista maahantuonneista kannettua arvonlisäveroa.
Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysy-
myksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisinakomissiolle. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.
11 artikla
Poiketen siitä, mitä 7 artiklan 4 kohdassa säädetään, Italian tasavalta
voi 1 päivään tammikuuta 1982 pidentää kyseisessä kohdassa tarkoi-tetun määräajan kuudesta yhdeksäksi kuukau- deksi.1979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 5
▼B
12 artikla
Komissio antaa jäsenvaltioita kuultuaan kolmen vuoden kuluessa 10
artiklassa tarkoitetusta päivästä neuvostolle kertomuksen tämän direk-
tiivin soveltamisesta erityisesti sen 3, 4 ja 7 artiklan osalta.
13 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 6
▼B
LIITE A
MALLI
1979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 7
▼B
1979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 8
▼B
LIITE B
MALLI
1979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 9
▼B
LITTE C
Selityksissä annettavat vähimmäistiedot
►(1)A21979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 10
▼B
►(1)A21979L1072 — FI — 01.01.1995 — 002.001 — 11