1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 6 päivänä helmikuuta 1970,
moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä
(70/157/ETY)
(EYVL L 42, 23.2.1970, s. 16)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Komission direktiivi 73/350/ETY, annettu 7 päivänä marraskuuta 1973 L 321 33 22.11.1973
►M2 Neuvoston direktiivi 77/212/ETY, annettu 8 päivänä maaliskuuta 1977 L 66 33 12.3.1977
►M3 Komission direktiivi 81/334/ETY annettu 13 päivänä huhtikuuta 1981 L 131 6 18.5.1981
►M4 Komission direktiivi 84/372/ETY, annettu 3 päivänä heinäkuuta 1984 L 196 47 26.7.1984
►M5 Neuvoston direktiivi 84/424/ETY, annettu 3 päivänä syyskuuta 1984 L 238 31 6.9.1984
►M6 Council Directive 87/354/EEC of 25 June 1987 (*) L 192 43 11.7.1987
►M7 Komission direktiivi 89/491/ETY, annettu 17 päivänä heinäkuuta 1989 L 238 43 15.8.1989
►M8 Neuvoston direktiivi 92/97/ETY, annettu 10 päivänä marraskuuta 1992 L 371 1 19.12.1992
►M9 Komission direktiivi 96/20/EY, annettu 27 päivänä maaliskuuta 1996 L 92 23 13.4.1996
►M10 Komission direktiivi 1999/101/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1999 L 334 41 28.12.1999
Muutettu:
►A1 Tanskan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen
kuningaskunnan liittymisasiakirja (*)L 73 14 27.3.1972
►A2 Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirja L 302 23 15.11.1985
►A3 Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 6 päivänä helmikuuta 1970,
moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää
koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(70/157/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo, ettätekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen
lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa sallittuunmelutasoon ja pakojärjestelmään, ja
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että
jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko niiden voimassa olevienmääräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti jotta ETY-tyyppi-hyväksyntää, josta säädetään moottoriajoneuvojen ja niiden
perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussaneuvoston direktiivissä (
3), voitaisiin soveltaa kaikkiin ajoneuvotyyp-
peihin,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tässä direktiivissä ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen
tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintään neli-pyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeus onyli 25 km/h, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maatalous-traktoreita ja -koneita sekä moottorityökoneita ►
M9 poikkeuksena
kiskoilla kulkevat ajoneuvot ja maatalous- ja metsätraktorit ja kaikki
liikkuvat koneistot ◄.
2 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä moottoriajoneuvotyypiltä tai pakojärjestelmä-
tyypiltä tai pakojärjestelmän erilliseksi tekniseksi yksiköksi
katsottavalta osalta ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppi-
hyväksyntää sallittuun melutasoon ja pakojärjestelmään liittyvistäsyistä,
— jos ajoneuvo täyttää liitteen I vaatimukset melutason ja pakojärjes-
telmän osalta,
— jos pakojärjestelmä tai sen erilliseksi tekniseksi yksiköksi direk-
tiivin 70/156/ETY ►
M92 artiklassa ◄ tarkoitetussa
merkityksessä katsottava osa täyttää liitteen II vaatimukset.
2 a artikla
1. Jäsenvaltio ei saa estää tai kieltää ajoneuvon myyntiä, rekisterö-
intiä, liikkeelle laskemista tai käyttöä, jos sen melutaso japakojärjestelmä täyttävät liitteen I vaatimukset.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 2
(1) EYVL N:o C 160, 18.12.1969, s. 7
(2) EYVL N:o C 48, 16.4.1969, s. 16
(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1▼M3
▼M3
2. Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille pakojärjes-
telmää tai sen erilliseksi tekniseksi yksiköksi direktiivin 70/156/ETY►
M92 artiklassa ◄tarkoitetussa merkityksessä katsottavaa osaa, jos
se on 2 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä sitä tyyppiä, jolle tyyppi-
hyväksyntä on annettu sallittuun melutasoon ja pakojärjestelmäänliittyvistä syistä.
3 artikla
Tarvittavat muutokset ►
M9liitteiden ◄vaatimusten mukauttami-
seksi tekniikan kehitykseen on tehtävä moottoriajoneuvojen ja niidenperävaunujen tyyppihyväksynnästä annetun neuvoston direktiivin 13
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, lukuun ottamatta
►
M3liitteessä I olevassa 5.2.2.1 ja 5.2.2.5 kohdassa ◄vahvistettuja
vaatimuksia.
4 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direk-tiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden tässä direktiivissä
tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset säännökset
toimitetaan kirjallisina komissiolle.
5 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 3
▼B
▼M9
Liiteluettelo
LIITE I: EY-tyyppihyväksyntä moottoriajoneuvotyyppien melutason osalta
Lisäys 1: IlmoituslomakeLisäys 2: Tyyppihyväksyntätodistus
LIITE II: Pakojärjestelmien EY-tyyppihyväksyntä erillisinä teknisinä
yksikköinä
Lisäys 1: Ilmoituslomake
Lisäys 2: TyyppihyväksyntätodistusLisäys 3: EY-tyyppihyväksyntämerkin malli
LIITE III: Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkistaminen
LIITE IV: Testiradan vaatimukset1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 4
▼M8
LIITE I
ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ MOOTTORIAJONEUVOTYYPPIEN
MELUTASON OSALTA
1 MÄÄRITELMÄT
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1.1 Ajoneuvotyypillä
Ajoneuvoja, jotka eivät olennaisesti eroa seuraavilta osin:
1.1.1 korirakenteen malli tai materiaalit (erityisesti moottoritila ja
sen äänieristys);
1.1.2 ajoneuvon pituus ja leveys;1.1.3 moottorityyppi [otto- tai dieselmoottori, kaksi- tai nelitahti,
iskumäntä tai kiertomäntä, sylintereiden määrä ja tilavuus,
kaasuttimien tai ruiskutusjärjestelmien lukumäärä ja tyyppi,
venttiilien järjestely, suurin teho ja sitä vastaava kierrosnopeus
(S)];
1.1.4 voimansiirtojärjestelmä, vaihde, jolla testi suoritetaan ja asian-
omainen kokonaisvälityssuhde:
1.1.5 pakoäänenvaimentimien määrä, tyyppi ja sijainti;1.1.6 imuäänenvaimentimien määrä, tyyppi ja sijainti:1.1.7 Sen estämättä, mitä 1.1.2 ja 1.1.4 kohdassa määrätään, muita
kuin M
1-jaN1-luokan ►M9 (1)◄ajoneuvoja, joilla on
saman tyyppinen moottori ja/tai erilaiset kokonaisvälityssuhteet
voidaan pitää samana ajoneuvotyyppinä. Kuitenkin, jos edellä
tarkoitetut erot vaativat erilaista testausmenetelmää, niitä on
pidettävä tyypin muutoksena.
1.2 Pako- ja imuäänenvaimentimilla
1.2.1 Pakoäänenvaimennin
’Pakoäänenvaimentimella’ tarkoitetaan täydellisistä osien koko-
naisuutta, jota tarvitaan ajoneuvon moottorin pakojärjestelmän
aiheuttaman melun vaimentamiseen.
1.2.2 Imuäänenvaimennin
’Imuäänenvaimentimella’ tarkoitetaan täydellistä osien koko-
naisuutta, jota tarvitaan ajoneuvon moottorin imujärjestelmän
aiheuttaman melun vaimentamiseen.
1.2.3 Tässä direktiivissä pako- tai imusarjat eivät kuulu äänenvai-
mentimiin.
1.3 Eri tyyppisillä pako- ja imuäänenvaimentimilla
”Eri tyyppisillä pako- ja imuäänenvaimentimilla”tarkoitetaan
järjestelmiä, jotka olennaisesti eroavat seuraavien ominaisuuk-
sien osalta:
1.3.1 laitteet, joiden osilla on eri tavaramerkki tai kaupallinen
merkki;
1.3.2 laitteet, joiden osien materiaalien ominaisuudet eroavat tai
joiden osat ovat eri muotoisia tai kokoisia, pinnoituksen (sink-
itys, alumiinipinnoite) muutosten ei katsota aiheuttavat tyypin
erilaisuutta;
1.3.3 laitteet, joiden toimintaperiaatteet eroavat vähintään yhden osan
osalta;
1.3.4 laitteet, joiden osat on yhdistelty eri tavalla.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 5
(1) Direktiivin 70/156/ETY liitteen II A määritelmien mukaisesti.
▼M8
1.4 Pako- ja imuäänenvaimentimen osalla
’Pako- ja imuäänenvaimentimen osalla’ tarkoitetaan yksittäisiä
osia, jotka yhdessä muodostavat pakojärjestelmän (esimerkiksi:
pakoputki, varsinainen äänenvaimennin) tai imujärjestelmän
(esimerkiksi: ilmansuodatin).
1.5 Kokonaisvälityssuhteella
’Kokonaisvälityssuhteella’ tarkoitetaan moottorin kierroslukua
vetävien pyörien jokaista kierrosta kohti.
2 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
2.1 Ajoneuvon valmistajan on haettava moottoriajoneuvotyypin
EY-tyyppihyväksyntää melutason osalta direktiivin 70/156/
ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
2.2 Ilmoituslomakkeen malli esitetään lisäyksessä 1;
2.3 Valmistajan ►M9 ◄on toimitettava hyväk-
syttävää tyyppiä edustava ajoneuvo tyyppihyväksyntätesteistä
vastaavalle tutkimuslaitokselle.
Edellä 1.1.7 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa kyseisen
ajoneuvotyypin mallikappaleen valitsee tyyppihyväksyntätes-
teistä vastaava tutkimuslaitos ajoneuvon valmistajan
suostumuksella ajoneuvoksi, jonka massa ajokuntoisena on
pienin ja joka on lyhin sekä 5.2.2.4.3.3.1.2 kohdassa tarkoitet-
tujen vaatimusten mukainen.
2.4 Tutkimuslaitoksen pyynnöstä on myös toimitettava pakojärjes-
telmän mallikappale ja moottori, jonka iskutilavuus on
vähintään sama ja teho sama kuin sen ajoneuvotyypin moot-
torin, jolle tyyppihyväksyntää haetaan.
3 MERKINNÄT
3.1 Pako- ja imuäänenvaimentimien osissa, kiinnityslaitteita ja
putkia lukuun ottamatta, on oltava:
3.1.1 järjestelmien ja niiden osien valmistajan tavaramerkki tai
kaupallinen merkki;
3.1.2 valmistajan antama kaupallinen nimitys.
3.2 Näiden merkintöjen on oltava helposti luettavia ja pysyvästi
kiinnitettyjä silloinkin, kun laite on asennettuna ajoneuvoon.
4 EY-tyyppihyväksynnän antaminen
4.1 Jos asiaankuuluvat vaatimukset täytetään, EY-tyyppihyväk-
syntätodistus on annettava direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3
kohdan ja tarvittaessa 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
4.2 Lisäyksessä 2 esitetään EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli.4.3 Jokaiselle hyväksytylle ajoneuvotyypille on annettava direk-
tiivin 70/156/ETY liitteen VII mukainen hyväksymisnumero.
Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneu-
votyypille.
5 VAATIMUKSET
5.1 Yleiset vaatimukset
5.1.1 Ajoneuvo, sen moottori ja pako- ja imuäänenvaimentimet on
suunniteltava, rakennettava ja asennettava siten, että tavano-1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 6
▼M9
▼M8
▼M9
▼M8
▼M9
▼M8
▼M8
maisissa käyttöolosuhteissa ja huolimatta altistumisesta
tärinälle, ajoneuvo täyttää tämän direktiivin vaatimukset.
5.1.2 Äänenvaimentimet on suunniteltava, rakennettava ja asennet-
tava siten, että ajoneuvon käyttöolosuhteet huomioon ottaen
saavutetaan kohtuullinen ruosteenkestokyky.
5.2 Melutasoja koskevat vaatimukset
5.2.1 Mittausmenetelmä
5.2.1.1 Ajoneuvotyypin, jolle ETY-tyyppihyväksyntää haetaan, melu
on mitattava liikkeessä olevan ajoneuvon osalta 5.2.2.4
kohdassa esitetyn menetelmän mukaisesti ja paikallaan olevan
ajoneuvon osalta vastaavasti 5.2.3.4 kohdassa esitetyn mene-
telmän mukaisesti (1).
Ajoneuvoille, joiden suurin sallittu massa on suurempi kuin
2 800 kiloa, tehdään paikallaan olevan ajoneuvon puristusilman
melun lisämittaus 5.4 kohdan mukaisesti, jos ajoneuvossa on
vastaava jarrulaite.
5.2.1.2 Edellä 5.2.1.1 kohdan mukaisesti mitatut arvot on merkittävä
testausselosteeseen ja ►M9lisäyksessä 2 ◄olevan mallin
mukaiseen todistukseen. Testausselosteeseen on myös
merkittävä yksityiskohdat ympäröivistä olosuhteista, kuten
testiradasta (pinnan tyyppi), ilman lämpötilasta, tuulesta
(suunta ja nopeus) sekä ympäröivästä melusta.
5.2.2 Liikkeessä olevan ajoneuvon melutaso
5.2.2.1 Raja-arvot
Tämän liitteen 5.2.2.2 - 5.2.2.5 kohdan mukaisesti mitattu
melutaso ei saa ylittää seuraavia raja-arvoja:
AjoneuvoluokatArvot ilmais-
tuina
yksikössä
dB(A) (desi-
beliä (A))
5.2.2.1.1. Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut, kuljet-
tajan istuin mukaan lukien enintään
yhdeksänpaikkaiset ajoneuvot 74
5.2.2.1.2. Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut, kuljet-
tajan istuin mukaan lukien yli
yhdeksänpaikkaiset ajoneuvot, joiden suurin
sallittu massa on suurempi kuin 3,5 tonnia:
5.2.2.1.2.1. — moottoriteho on pienempi kuin 150 kW 785.2.2.1.2.2. — moottoriteho on vähintään 150 kW 80
5.2.2.1.3. Henkilöiden kuljetukseen tarkoitetut, kuljet-
tajan istuin mukaan lukien yli
yhdeksänpaikkaiset ajoneuvot; tavaroiden
kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot:
5.2.2.1.3.1. — suurin sallittu massa on enintään 2 tonnia 76
5.2.2.1.3.2. — suurin sallittu massa on suurempi kuin 2
tonnia, mutta enintään 3,5 tonnia 77
5.2.2.1.4. Tavaroiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot,
joiden suurin sallittu massa on suurempi kuin
3,5 tonnia:
5.2.2.1.4.1. — moottoriteho on pienempi kuin 75 kW 77
5.2.2.1.4.2. — moottoriteho on vähintään 75 kW, mutta
pienempi kuin 150 kW 78
5.2.2.1.4.3. — moottoriteho on vähintään 150 kW 801970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 7
(1) Paikallaan olevan ajoneuvon testaus suoritetaan vertailuarvon määrittämiseksi virano-
maisille, jotka käyttävät tätä menetelmää käytössä olevien ajoneuvojen tarkastukseen.
▼M8
Kuitenkin:
— edellä 5.2.2.1.1 ja 5.2.2.1.3 kohdassa tarkoitettujen luokkien
ajoneuvojen raja-arvoja on korotettava 1 dB(A):llä, jos ne
on varustettu suoraruiskutteisella dieselmoottorilla;
— ajoneuvojen, joiden suurin sallittu massa on suurempi kuin
2 tonnia ja jotka on suunniteltu maastokäyttöön, raja-arvoja
korotetaan 1 dB(A):llä, jos moottoriteho on pienempi kuin
150 kW, ja 2 dB(A):llä, jos moottoriteho on 150 kW tai
suurempi;
— edellä 5.2.2.1.1 kohdassa tarkoitetun luokan ajoneuvojen,
joissa on käsivalintainen vaihteisto, jossa on enemmän
kuin neljä vaihdetta eteenpäin ja jonka suurin moottoriteho
on suurempi kuin 140 kW ja jonka suurimman sallitun
tehon ja massan suhde on suurempi kuin 75 kW/t, raja-
arvoja on korotettava 1 dB (A):llä, jos nopeus, jolla
ajoneuvon takaosa saavuttaa linjan BB ′(kuva 1 ) kolmatta
vaihdetta käyttäen on yli 61 km/h.
5.2.2.2 Mittauslaitteet5.2.2.2.1 Akustiset mittaukset
Melutason mittaukseen tarkoitetun laitteen on oltava kansainvä-
lisen sähkötekniikan toimikunnan (IEC) julkaisun 179”Tarkkuusäänitasomittari” toisessa painoksessa esitetyn tyyp-
pinen tarkkuusäänitasomittari. Mittaukset on suoritettava
käyttämällä fast-aikavakiota ja A-painotusta, jotka esitetään
myös kyseisessä julkaisussa.
Jokaisen mittaussarjan alussa ja lopussa äänitasomittari on kali-
broitava valmistajan ohjeiden mukaisesti sopivan äänilähteen
avulla (esimerkiksi mäntä-äänilähde). Jos kalibrointivaiheessa
äänitasomittarin poikkeamat mittaussarjassa ovat suurempia
kuin 1 dB, testiä ei voida hyväksyä.
5.2.2.2.2 Nopeuden mittaukset
Moottorin kierrosnopeus ja ajoneuvon nopeus testialueella on
määritettävä vähintään 3 prosentin tarkkuudella.
5.2.2.3 Mittausolosuhteet5.2.2.3.1 Testauspaikka
Testauspaikan on muodostuttava varsinaisesta kiihdytysa-
lueesta, jota ympäröi riittävän tasainen testialue.
Kiihdytysalueen on oltava tasainen; radan pinnan on oltava
kuiva sekä sellainen, että vierintämelu jää alhaiseksi.
Testauspaikalla vapaan äänikentän vaihtelu äänilähteen ja
mikrofonin välillä ei saa olla suurempi kuin ± 1 dB. Nämä
edellytykset katsotaan täytetyiksi, jos alueella ei ole ääntä
heijastavia suuria kohteita, kuten aitoja, kiviä, siltoja tai raken-
nuksia, 50 m:n säteellä kiihdytysalueen keskustasta. Testiradan
pinnan on oltava ►
M9liitteen IV ◄vaatimusten mukainen.
Mikrofonin läheisyydessä ei saa olla äänikenttään vaikuttavia
esteitä, eikä yksikään henkilö saa seistä mikrofonin ja ääniläh-
teen välissä. Mittausten suorittajan on asetuttava siten, että hän
ei itse vaikuta mittauslaitteiden lukemiin.
5.2.2.3.2 Sääolosuhteet
Mittauksia ei saa suorittaa huonoissa sääolosuhteissa. On
tarkastettava, etteivät tuulenpuuskat aiheuta mittaustulosten
vääristymistä.
5.2.2.3.3 Ympäristömelu
Mittauksia varten muiden kuin testattavan ajoneuvon ääniläh-
teiden painotetun (A) melutason ja tuulen aiheuttaman
melutason on oltava vähintään 10 dB (A) pienempi kuin
ajoneuvon aiheuttama melutaso. Mikrofonissa saa käyttää
sopivaa tuulensuojaa, jos suojan vaikutus mikrofonin herkkyy-
teen ja suuntausominaisuuksiin on otettu huomioon.
5.2.2.3.4 Ajoneuvon kunto
Ajoneuvon valmistaja valitsee testissä käytettävät renkaat,
joiden on vastattava kauppatapaa ja oltava saatavilla markki-
noilla; niiden on vastattava yhtä valmistajan lisäyksen 21970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 8
▼M9
▼M9
liitteessä olevan 1.5 kohdan mukaisesti ilmoittamista ajoneuvon
rengaskokoa koskevista määräyksistä (katso neuvoston direk-
tiivin 92/23/ETY (*) liitteessä II oleva 2.17 kohta), ja M1-ja
N1-luokan ajoneuvojen renkaiden on vastattava direktiivin 89/
459/ETY renkaiden kulutuspintojen vähimmäissyvyyttä
koskevia määräyksiä; muiden luokkien ajoneuvoihin sovelle-
taan direktiivissä 89/459/ETY määriteltyä kulutuspintojen
vähimmäissyvyyttä niin, että ajoneuvojen katsotaan kuuluvan
kyseisen direktiivin soveltamisalaan. Renkaiden ilmanpaineen/
ilmanpaineiden on oltava ajoneuvon testimassan mukainen/
mukaiset.
Ajoneuvon renkaiden on oltava valmistajan siihen ajoneuvoon
tavanomaisesti asentamaa tyyppiä ja ilmanpaineen tai ilmanpai-
neiden on oltava kuormittamattomalle ajoneuvolle tarkoitetun
mukainen.
Ennen mittauksia moottori on saatettava tavanomaiseen toimin-
takuntoon lämpötilojen, säätöjen, polttoaineen, sytytystulppien,
kaasuttimen, jne. osalta (tapauskohtaisesti). Jos ajoneuvoon on
asennettu automaattisella käynnistysmekanismilla varustettuja
tuulettimia, niiden järjestelmiin ei saa puuttua mittausten
aikana.
Ajoneuvoille, joissa on enemmän kuin kaksi vetävää pyörää,
ainoastaan tavanomaiseen maantieajoon tarkoitettua vetotapaa
saa käyttää.
5.2.2.4 Mittausmenetelmä5.2.2.4.1 Mittausten laatu ja lukumäärä
Suurin melutaso ilmaistuna A-painotettuina desibeleinä (dB) on
mitattava, kun ajoneuvoa ajetaan linjojen AA ′jaB B′välillä
(kuva 1). Mittausta ei voida hyväksyä, jos huippuarvon ja
yleisen melutason välillä on epätavallisen suuri poikkeama.
Vähintään kaksi mittausta on tehtävä molemmilta puolilta
ajoneuvoa.
5.2.2.4.2. Mikrofonin sijoitus
Mikrofoni on sijoitettava 7,5 ± 0,2 m:n etäisyydelle radan
vertailulinjasta CC ′(kuva 1), 1,2 ± 0,1 m radan pinnan yläpuo-
lelle. Sen suurimman herkkyysakselin on oltava vaakasuorassa
ja kohtisuorassa ajoneuvon kulkusuuntaan nähden (linja CC ′).
5.2.2.4.3 Ajo-olosuhteet5.2.2.4.3.1 Yleiset olosuhteet
Kaikissa mittauksissa ajoneuvo on ajettava suoraan kiihdytysa-
lueen yli siten, että ajoneuvon pituussuuntainen keskitaso on
mahdollisimman lähellä linjaa CC ′.
Ajoneuvon on lähestyttävä linjaa AA ′tasaisella alkunopeudella
5.2.2.4.3.2 ja 5.2.2.4.3.3 kohdan mukaisesti. Kun ajoneuvon
etuosa saavuttaa linjan AA ′, kaasuläppä on avattava täyskaa-
sulle niin nopeasti kuin se käytännössä on mahdollista ja
pidettävä täysin auki kunnes ajoneuvon takaosa saavuttaa linjan
BB′, sitten kaasuläppä on suljettava niin nopeasti kuin mahdol-
lista.
Nivellettyjen ajoneuvojen perävaunuja, joita ei voida irrottaa,
ei saa ottaa huomioon linjan BB ′ylityksessä.
5.2.2.4.3.2 Lähestymisnopeus
Ajoneuvon on lähestyttävä linjaa AA ′tasaisella nopeudella,
joka vastaa alhaisempaa kahdesta seuraavasta nopeudesta:
— 50 km/h;
— nopeus, joka vastaa kolmea neljäsosaa siitä moottorin kier-
rosnopeudesta (S), jolla moottori saavuttaa suurimman
tehonsa, M
1-luokan ajoneuvojen ja muiden luokkien
ajoneuvojen osalta, joiden moottoriteho on enintään 225
kW;1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 9
(*) EYVL N:o L 129, 14.5.1992, s. 95.▼M8
▼M8
— nopeus, joka vastaa puolta siitä moottorin kierrosnopeu-
desta (S), jolla moottori saavuttaa suurimman tehonsa,
muiden kuin M1-luokan ajoneuvojen osalta, joiden moot-
toriteho on suurempi kuin 225 kW.
Jos tapauksessa, jolloin ajoneuvossa on automaattivaihteisto,
jossa on enemmän kuin kaksi erillistä välitystä, tapahtuu vaih-
tuminen ensimmäiselle vaihteelle testin aikana, valmistaja voi
valita toisen seuraavista testausmenetelmistä:
— joko lisätä ajoneuvon nopeutta V 60 km/h saakka estääk-
seen tämän vaihtumisen,
— tai pitää nopeus V 50 km/h:ssa vähentäen polttoaineen
syöttöä moottoriin 95 %:iin täyteen kaasutukseen tarvitta-
vasta määrästä. Tämä edellytys katsotaan täytetyksi:
— ottomoottorin ollessa kyseessä, kun kaasuläpän avautu-
miskulma on 90 %
ja
— dieselmoottorin ollessa kyseessä, kun ruiskutuspumpun
keskiteline on kulkenut 90 % matkastaan.
Jos ajoneuvossa on automaattivaihteisto ilman käsivalintaista
valitsinta, se on testattava eri lähestymisnopeuksilla: 30, 40 ja
50 km/h tai kolme neljäsosaa suurimmasta ajonopeudesta, jos
se on alempi. Testitulos on suurimman melutason tuottavan
nopeuden tulos.
5.2.2.4.3.3 Välityssuhteen valinta (kun ajoneuvossa on vaihteisto)5.2.2.4.3.3.1 Käsivalintaiset, muut kuin automaattiset vaihteistot5.2.2.4.3.3.1.1 M
1-jaN1-luokan ajoneuvot, joiden vaihteistossa on enintään
neljä vaihdetta eteenpäin, on testattava toisella vaihteella.
Näiden luokkien ajoneuvot, joiden vaihteistossa on enemmän
kuin neljä vaihdetta eteenpäin, on testattava vuorotellen toisella
ja kolmannella vaihteella. Ainoastaan tavanomaiseen maantie-
käyttöön tarkoitetut kokonaisvälityssuhteet voidaan ottaa
huomioon. Kummankin mittauksen melutasoista on laskettava
aritmeettinen keskiarvo.
Jos toisella vaihteella tehdyn testin aikana, moottorin kierros-
nopeus (S) on suurempi kuin sen moottorin kierrosnopeus,
jolla se saavuttaa suurimman tehonsa, testi on toistettava lähes-tymisnopeudella ja/tai moottorin lähestymiskierrosnopeudella,
jota vähennetään kerrallaan 5 % (S):sta, kunnes moottorin kier-
rosnopeus ei enää ole suurempi kuin (S). ►
M9Jos moottorin
kierrosnopeus (S) saavutetaan vielä tyhjäkäyntinopeutta vastaa-
valla lähestymiskierrosnopeudella, testi on suoritettava
ainoastaan kolmannella vaihteella ja olennaiset tulokset on
arvioitava. ◄
Kuitenkin, M1-luokan ajoneuvot, joissa on enemmän kuin
neljä vaihdetta eteenpäin ja joiden suurin moottoriteho on suur-
empi kuin 140 kW ja joiden suurimman sallitun tehon/
suurimman massan suhde on suurempi kuin 75 kW/h, on testa-
ttava ainoastaan kolmannella vaihteella siinä tapauksessa, että
ajoneuvon takaosa ylittää linjan BB ′kolmannella vaihteella yli
61 km/h nopeudella.
5.2.2.4.3.3.1.2 Muut kuin M1-jaN1-luokan ajoneuvot, joiden eteenpäin-vaih-
teiden kokonaismäärä on x (mihin sisältyy lisävaihteiston tai
monivälityksisen vetoakselin tuomat vaihteet), on testattava
vuorotellen vaihteilla, joiden kerroin on vähintään x/n (1)(2).
Testitulos on suurimman melutason antavan välityssuhteen
tulos.
Vaihteen nostaminen alkaen x/n tasosta on lopetettava vaihtee-
seen X, jossa moottorin kierrosnopeus (S), jolla moottori
saavuttaa suurimman tehonsa, saavutetaan viimeisen kerran
ylitettäessä linja BB ′.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 10
(1) Tällöin: n = 2 ajoneuvoilla, joiden moottoriteho on enintään 225 kW,
n = 3 ajoneuvoilla, joiden moottoriteho on suurempi kuin 225 kW.
(2) Jos x/n ei ole kokonaisluku, käytetään lähinnä seuraavaa suurempaa vaihdetta.
▼M8
Jos ajoneuvoilla on erilainen kokonaisvälityssuhde (mukaan
lukien vaihteiden eri määrä), testattavan ajoneuvon edustavuus
määritetään seuraavasti:
— jos suurin melutaso saavutetaan vaihdekertoimen x/n ja X
välillä, valittu ajoneuvo hyväksytään tyypin edustajaksi;
— jos suurin melutaso saavutetaan vaihdekertoimella x/n,
valittu ajoneuvo hyväksytään tyypin edustajaksi ainostaan
niiden ajoneuvojen osalta, joiden kokonaisvälityssuhde on
pienempi kuin vaihdekerroin x/n;
— jos suurin melutaso saavutetaan vaihdekertoimella X,
valittu ajoneuvo hyväksytään tyypin edustajaksi ainoastaan
niiden ajoneuvojen osalta, joiden kokonaisvälityssuhde on
suurempi kuin vaihdekerroin x/n.
Ajoneuvon hyväksytään kuitenkin edustavan tyyppiä myös, jos
testit hakijan pyynnöstä laajennetaan koskemaan useampaa
vaihdetta kuin ennalta on arvioitu ja korkein melutaso saavute-taan suurimman ja pienimmän testatun vaihteen välillä.
5.2.2.4.3.3.2 Käsivalintainen automaattivaihteisto
Testi suoritetaan valitsimen ollessa valmistajan tavanomaiseen
ajoon suosittamassa asennossa. Pakkovaihtamista (esimerkiksi
”pohjaanpolkaisusta” johtuvaa) ei saa ottaa huomioon.
5.2.2.5 Tulosten tulkinta5.2.2.5.1 Mittauslaitteiden epätarkkuuksien huomioon ottamiseksi on
vähennettävä jokaisesta mittarilukemasta 1 dB(A).
5.2.2.5.2 Mittaukset on katsottava päteviksi, jos kahden peräkkäisen
ajoneuvon samalta puolelta tehdyn mittauksen välinen ero on
enintään 2 dB(A).
5.2.2.5.3 Suurin mitattu melutaso muodostaa testituloksen. Jos tämä
tulos ylittää ajoneuvoluokan suurimman sallitun melutason 1
dB(A):llä, on suoritettava kaksi lisä mittausta. Näin saaduista
neljästä mittaustuloksesta kolmen on pysyttävä vahvistetuissa
raja-arvoissa.
5.2.3 Paikallaan olevien ajoneuvojen melutaso
5.2.3.1 Melutaso ajone uvon läheisyydessä
Käytössä olevien ajoneuvojen myöhempien tarkastusten helpot-
tamiseksi melutaso on mitattava pakoäänenvaimentimen aukon
läheltä jäljempänä esitettyjen vaatimusten mukaisesti ja
mittaustulokset on merkittävä testausselosteeseen, joka on
laadittu ►
M9lisäyksessä 2 ◄I tarkoitetun todistuksen anta-
mista varten.
5.2.3.2 Mittauslaitteet5.2.3.2.1 Akustiset mittaukset
Mittauksissa on käytettävä tarkkuusäänitasomittaria 5.2.2.2.1
kohdan mukaisesti.
5.2.3.2.2 Kierrosnopeuden mittaukset
Moottorin kierrosnopeus on määritettävä kierroslukumittarilla,
jonka tarkkuuden on oltava vähintään 3 prosenttia. Tämän kier-
roslukumittarin on oltava eri kuin ajoneuvon oman
kierroslukumittarin.
5.2.3.3 Mittausolosuhteet5.2.3.3.1 Testauspaikka ( kuva 2 )
Aluetta, jolla ei ole merkittäviä akustisia häiriöitä, voidaan
käyttää testauspaikkana. Erityisesti tähän tarkoitukseen sovel-
tuvat tasaiset pinnat, jotka ovat betonia, asfalttia tai muuta
kovaa materiaalia ja jotka ovat hyvin heijastavia; pintoja, joilla
on tamppaantunutta maata, ei saa käyttää.
Testauspaikan on oltava suorakulmio, jonka sivut ovat
vähintään 3 m:n päässä ajoneuvon ääriviivoista. Merkittäviä
esteitä, kuten muita henkilöitä kuin testin tarkkailija ja kuljet-
taja, ei saa olla suorakulmion alueella. Ajoneuvo on
sijoitettava suorakulmioon siten, että mikrofoni on vähintään 1
m:n päässä mahdollisesta reunakiveyksestä.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 11
▼M9
▼M8
▼M8
5.2.3.3.2 Sääolosuhteet
Mittauksia ei saa suorittaa huonoissa sääolosuhteissa. On
tarkastettava, etteivät tuulenpuuskat aiheuta mittaustulosten
vääristymistä.
5.2.3.3.3 Ympäristömelu
Ympäristömelun ja tuulen aiheuttamien mittauslaitteiden luke-
mien on oltava vähintään 10 dB(A) pienempiä kuin mitattavat
melutasot. Mikrofonissa saa käyttää sopivaa tuulensuojaa, jos
suojan vaikutus mikrofonin herkkyyteen on otettu huomioon.
5.2.3.3.4 Ajoneuvon kunto
Ennen mittauksia ajoneuvon moottori on saatettava tavanomai-
seen käyttölämpötilaan. Jos ajoneuvoon on asennettu
automaattisella käynnistysmekanismilla varustettuja tuulettimia,
niiden järjestelmiin ei saa puuttua melutason mittausten aikana.
Mittausten aikana vaihteen on oltava vapaalla.
5.2.3.4 Mittausmenetelmä5.2.3.4.1 Mittausten laatu ja lukumäärä
Suurin melutaso, ilmaistuna A-painotettuina desibeleinä dB(A),
on mitattava 5.2.3.4.3 kohdassa tarkoitetun käyttöjakson
aikana.
Vähintään kolme mittausta on tehtävä jokaisessa mittauspis-
teessä.
5.2.3.4.2 Mikrofonin sijainti (kuva 2)
Mikrofoni on sijoitettava samalle korkeudelle pakoaukon
kanssa tai vähintään 0,2 m radan pinnan yläpuolelle. Mikro-
fonin äänikalvon on oltava suoraan kohti pakoaukkoa ja
sijaittava 0,5 m:n etäisyydellä siitä. Mikrofonin suurimman
herkkyysakselin on oltava yhdensuuntainen radan pinnan
kanssa ja 45 ± 10º:n kulmassa pakokaasujen päästösuunnan
pystysuoraan tasoon nähden.
Mikrofoni on sijoitettava sille puolelle pystysuoraa tasoa, jolta
saadaan suurin mahdollinen etäisyys mikrofonin ja ajoneuvon
ääriviivojen välille.
Jos pakojärjestelmässä on useita pakoaukkoja, joiden keskiöt
ovat enintään 0,3 m päässä toisistaan ja jotka on yhdistetty
samaan äänenvaimentimeen, mikrofoni on sijoitettava sitä
pakoaukkoa kohti, joka on lähimpänä ajoneuvon ääriviivoja tai
joka on korkeimmalla radan pinnasta. Muissa tapauksissa on
tehtävä erilliset mittaukset kummastakin pakoaukosta ja
ainoastaan suurin luku otetaan testiarvoksi.
Jos ajoneuvossa on pystysuorassa oleva pakoaukko (esimer-
kiksi hyötyajoneuvot), mikrofoni on sijoitettava pakoaukon
korkeudelle ylöspäin suunnattuna akseli pystysuorassa. Sen on
sijaittava 0,5 m:n etäisyydellä pakoaukkoa lähempänä olevasta
ajoneuvon kyljestä.
Jos ajoneuvon suunnittelu estää mikrofonin sijoittamisen kuvan
2 mukaisesti ajoneuvoon kuuluvien esteiden vuoksi (esimer-
kiksi vararengas, polttonestesäiliö, akkutila), on tehtävä
piirustus, joka ilmaisee selvästi mikrofonin sijainnin mittausten
aikana. Mikrofoni on mahdollisuuksien mukaan sijoitettava
vähintään 0,5 m päähän lähimmästä esteestä ja sen suurin herk-
kyysakseli on suunnattava kohti pakoaukkoa paikasta, jota
edellä tarkoitetut esteet vähiten haittaavat.
5.2.3.4.3 Moottorin käyttöolosuhteet
Moottorin kierrosnopeus on pidettävä vakiona kolmessa neljä-
sosassa kierrosnopeudesta (S), jolla moottori saavuttaa
suurimman tehonsa.
Kun moottorin vakiokierrosnopeus on saavutettu, kaasupoljin
on palautettava nopeasti joutokäyntiasentoon. Melutaso on
mitattava käyttöjakson aikana, joka käsittää lyhyen vakiono-
peuden ylläpidon sekä koko hidastumisjakson ja jonka
melutason suurin mittarilukema otetaan testin tulokseksi.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 12
▼M8
5.2.3.5 Tulokset (testausseloste)
5.2.3.5.1 ►M9Lisäyksen 2 ◄mukaisen todistuksen antamista varten
laaditun testausselosteen on sisällettävä kaikki asiaa koskevat
tarvittavat tiedot, erityisesti paikallaan olevan ajoneuvon
melunmittauksessa käytetyt tiedot.
5.2.3.5.2 Lukemat, pyöristettynä lähimpään desibeliin, on otettava
mittauslaitteesta.
Ainoastaan niitä mittauksia, joiden vaihtelut eivät ole suur-
empia kuin 2 dB(A) kolmessa peräkkäisessä testissä, voidaan
käyttää.
5.2.3.5.3 Suurin kolmesta mittauksesta muodostaa testituloksen.
5.3 Kuitumaisia materiaaleja sisältävät pakoäänenvaimentimet
5.3.1 Kuitumaisia materiaaleja saa käyttää äänenvaimentimien osissa
ainostaan, jos aiheellisilla suunnittelu- ja tuotantotoimenpiteillä
on tarkastettu 5.2.2.1 kohdassa vaadittujen raja-arvojen tehokas
noudattaminen maantieajossa. Tällaista äänenvaimenninta
pidetään liikennekelpoisena, jos pakokaasut eivät joudu koske-
tuksiin kuitumaisten materiaalien kanssa tai jos 5.2.2 ja 5.2.3
kohdan mukaisesti testatun ajoneuvon prototyypin äänenvai-
mennin on saatettu tavanomaiseen maantieajokuntoon ennen
melutason mittauksia. Tämä voidaan tehdä jollain 5.3.1.1,
5.3.1.2 ja 5.3.1.3 kohdassa esitetyllä testillä tai poistamalla
äänenvaimentimesta kuitumaiset materiaalit.
5.3.1.1 10 000 km:n jatkuva maantieajo5.3.1.1.1 Noin puolet tästä ajosta on oltava kaupunkiajoa ja toinen puoli
pitkän matkan ajoa suurella nopeudella; jatkuva maantieajo
voidaan korvata vastaavalla testirataohjelmalla.
5.3.1.1.2. Näitä kahta nopeutta on pyrittävä vaihtelemaan usein.5.3.1.1.3 Täydellisen testausohjelmaan on kuuluttava vähintään
kymmenen vähintään kolmen tunnin taukoa mahdollisen
jäähtymisen ja tiivistymisen vaikutusten jäljittelemiseksi.
5.3.1.2 Vakauttaminen testipenkissä5.3.1.2.1 Äänenvaimennin on asennettava dynamometriin kytkettyyn
moottoriin käyttäen vakio-osia ja noudattaen ajoneuvon valmis-
tajan ohjeita.
5.3.1.2.2 Testit on suoritettava kuudessa kuuden tunnin jaksossa, joihin
kuuluu vähintään kahdentoista tunnin tauko jokaisen jakson
välillä mahdollisen jäähtymisen ja tiivistymisen vaikutusten
jäljittelemiseksi.
5.3.1.2.3 Jokaisen kuuden tunnin jakson aikana moottoria käytetään
järjestyksessä seuraavasti:
1) viiden minuutin jakso joutokäynnillä;
2) tunnin jakso neljänneksen kuormituksella kolmella neljäso-
salla suurimmasta tehosta (S);
3) tunnin jakso puolella kuormituksella kolmella neljäsosalla
suurimmasta tehosta (S);
4) kymmenen minuutin jakso täydellä kuormituksella kolmella
neljäsosalla suurimmasta tehosta (S);
5) viidentoista minuutin jakso puolella kuormituksella suurim-
malla teholla (S);
6) kolmenkymmenen minuutin jakso alle neljänneksen kuormi-
tuksella suurimmalla teholla (S).
Kuuden jakson kokonaiskesto: kolme tuntia.Jokainen jakso sisältää kaksi edellä tarkoitettujen jaksojen
sarjaa.
5.3.1.2.4 Testin aikana äänenvaimenninta ei saa jäähdyttää voimista-
malla tavanomaista ilmavirtaa ajoneuvon ympärillä ilman
puhalluksella. Valmistajan pyynnöstä jäähdyttäminen on
kuitenkin sallittua, jotta ajoneuvon kulkiessa suurimmalla
nopeudella äänenvaimentimen aukolta mitattua lämpötilaa ei
ylitetä.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 13
▼M8
5.3.1.3 Vakauttaminen värähtelyllä
5.3.1.3.1 Pakojärjestelmä tai sen osa on asennettava 2.3 kohdassa tarkoi-
tettuun ajoneuvoon tai 2.4 kohdassa tarkoitettuun moottoriin.
Edellisessä tapauksessa ajoneuvo on asetettava pyörillä olevalle
penkille. Jälkimmäisessä tapauksessa moottori on asennettava
dynamometripenkille.
Testauslaitteisto, jonka yksityiskohtainen kaavio esitetään
kuvassa 3 on asetettava äänenvaimentimen pakoaukolle. Myös
muita vastaavan tuloksen antavia laitteistoja voidaan käyttää.
5.3.1.3.2 Testauslaitteisto on säädettävä siten, että pikatoimintaventtiili
2 500 kierroksen aikana vuorotellen keskeyttää ja vapauttaa
pakokaasujen tulon.
5.3.1.3.3 Venttiilin on auettava kun pakokaasun vastapaine mitattuna
vähintään 100 mm virtaussuuntaan imuaukon laipasta saavuttaa
0,35 ja 0,40 baarin välille sijoittuvan arvon. Sen on sulkeudut-
tava, kun tämä paine-ero ei ole suurempi kuin kymmenen
prosenttia vakioarvostaan venttiilin ollessa auki.
5.3.1.3.4 Viivekytkin on säädettävä 5.3.1.3.3 kohdan vaatimuksista
aiheutuvan pakokaasun virtaamisen ajaksi.
5.3.1.3.5 Moottorin kierrosnopeuden on oltava 75 % nopeudesta (S),
jolla moottori saavuttaa suurimman tehonsa.
5.3.1.3.6 Dynamometrin ilmaiseman teho on oltava 50 % suurimmasta
tehosta mitattuna 75 %:lla moottorin kierrosnopeudesta (S).
5.3.1.3.7 Mahdollisten tyhjennysaukkojen on oltava suljettuna testin
aikana.
5.3.1.3.8 Testin kokonaiskesto ei saa olla pidempi kuin 48 tuntia.
Jos jäähtymisjaksot ovat tarpeen, niitä voidaan pitää tunnin
välein.
5.3.2 Jos ETY-tyyppihyväksyntää koskevaa direktiivin 70/156/ETY
►M911 artiklan 2 tai 3 kohtaa ◄on sovellettava, käytetään
5.3.1.2 kohdassa tarkoitettua testausmenetelmää.
5.4 Paineilman melu
5.4.1 Mittausmenetelmä
Mittaus on tehtävä kuvan 4 mukaisesti mikrofonin ollessa
paikoissa 2 ja 6 ajoneuvon ollessa paikallaan. Suurimmat A-
painotetut melutasot rekisteröidään paineensäätimen tyhjen-
tyessä ja ilman virratessa käyttö- ja seisontajarrujen käytön
jälkeen.
Melun mittaus säätimen tyhjentyessä tapahtuu joutokäynnillä.
Ilman virtausmelu on rekisteröitävä käyttö- ja seisontajarrujen
käytön aikana; ennen jokaista mittausta ilmakompressoriyk-
sikkö on saatettava suurimpaan sallittuun käyttöpaineeseen,
jonka jälkeen moottori on sammutettava.
5.4.2 Tulosten arviointi
Jokaisessa mikrofonin sijaintipaikassa on tehtävä kaksi
mittausta. Mittauslaitteiden epätarkkuuksien korvaamiseksi
äänitasomittarin lukemasta on vähennettävä 1 dB(A) ja
saatavaa arvoa pidetään mittaustuloksena. Mittauksia onpidettävä pätevinä, jos mittausten ero samassa mikrofonin
sijaintikohdassa on pienempi kuin 2 dB(A).
Suurinta mitattua arvoa pidetään testituloksena. Jos tämä arvo
on 1 dB(A):n suurempi kuin meluraja, on suoritettava kaksi
ylimääräistä mittausta vastaavassa mikrofonin sijaintikohdassa.
Tässä tapauksessa kolmen neljästä mittaustuloksesta on oltava
melun raja-arvoja koskevien vaatimusten mukainen.
5.4.3 Raja-arvo
Melutaso ei saa olla suurempi kuin 72 dB(A).1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 14
▼M9
6 TYYPPIEN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNTÖJEN TARKIS-
TUKSET
6.1 Tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyjen tyyppien muutta-
misessa sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan
säännöksiä.
7 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
7.1 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistavat toimenpiteet
on toteutettava direktiivin 70/156/ETY 10 artiklassa
määrättyjen vaatimusten mukaisesti.
7.2 Erityismääräykset:7.2.1 Direktiivin 70/156/ETY liitteen X 2.3.5 kohdassa mainituilla
testeillä tarkoitetaan tämän direktiivin liitteen III I kohdassa
määrättyjä testejä.
7.2.2 Direktiivin 70/156/ETY liitteen X 2.4 kohdassa mainitut
tarkastukset suoritetaan tavallisesti kerran kahdessa vuodessa.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 15
▼M8
▼M9
▼M8
Kuva 1
Mikrofonien sijainti liikkeessa olevan ajoneuvon mittauksessa
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 16
▼M8
Kuva 2
Testauspaikka ja mikrofonien sijainti paikallaan olevan ajoneuvon mittauksessa
Etaisyydet ilmaistaan metreina
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 17
▼M8
Kuva 3
Testauslaitteisto varahtelyllä vakauttamista varten
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 18
▼M8
Kuva 4
Mikrofonien sijainti paineilman melun mittauksessa
Mittaus on tehtava paikallaan olevasta ajoneuvosta kuvan 4 mukaisesti kayttamalla kahta mikrofonia, jotka on sijoitettu
7 metrin etaisyydelle auton kyljista 1,2 metrin korkeudelle maan pinnasta.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 19
▼M9
Lisäys 1
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 20
▼M9
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 21
▼M9
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 22
▼M9
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 23
▼M9
Lisäys 2
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 24
▼M9
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 25
▼M8
LIITE II
PAKOJÄRJESTELMÄN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ ERILLISINÄ
TEKNISINÄ YKSIKKÖINÄ (VARAPAKOJÄRJESTELMÄT)
0 SOVELTAMISALA
Tätä direktiiviä sovelletaan yhteen tai useampaan M1-jaN1-
luokan moottoriajoneuvotyyppiin asennettavien pakojärjes-
telmien tai niiden osien varaosien tyyppihyväksyntään
direktiivin 70/156/ETY ►M92 artiklassa ◄tarkoitettuna
erillisenä teknisenä yksikkönä.
1 MÄÄRITELMÄT
1.1 ’Varapakojärjestelmällä tai sen osalla’ tarkoitetaan liitteessä
I olevassa 1.2.1 kohdassa määritellyn pakojärjestelmän osaa,
jonka on tarkoitus korvata ajoneuvossa sen tyyppinen osa,joka on liitteen I mukaisesti ETY-tyyppihyväksytty
ajoneuvon mukana.
2 ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS
2.1 Direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaisen EY-
tyyppihyväksyntähakemuksen varapakojärjestelmän tai sen
osan osalta erillisenä teknisenä yksikkönä tekee kyseisen
ajoneuvon valmistaja tai erillisen teknisen yksikön valmis-
taja.
2.2 Ilmoituslomakkeen malli esitetään lisäyksessä 1.
2.3 Tutkimuslaitoksen pyynnöstä hakijan on toimitettava:2.3.1 — kaksi mallikappaletta järjestelmästä, jonka osalta ETY-
tyyppihyväksyntähakemus on jätetty;
2.3.2 — sellaista tyyppiä oleva pakojärjestelmä, joka oli alunperin
asennettu ajoneuvoon, kun ETY-tyyppihyväksyntä annettiin;
2.3.3 — tyypiltään sellainen ajoneuvo, johon järjestelmä on
tarkoitus asentaa ja joka täyttää liitteessä III olevan I jakson
4.1 kohdan vaatimukset;
2.3.4. — edellä kuvailtua ajoneuvotyyppiä vastaava erillinen moot-
tori.
►M92.4◄ Merkinnät
►M92.4.1◄ Varapakojärjestelmään tai sen osaan, lukuun ottamatta kiin-
nityslaitteita ja putkia, on merkittävä:
►M92.4.1.1◄— varajärjestelmän tai sen osan valmistajan tavaramerkki tai
kaupallinen merkki,
►M92.4.1.2◄— valmistajan kaupallinen kuvaus.
►M92.4.2◄ Näiden merkintöjen on oltava helposti luettavia ja pysyviä
silloinkin kun laitteet on asennettu ajoneuvoon.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 26
▼M9
▼M8
▼M10
▼M8
▼M9
▼M8
▼M9
▼M8
▼M9
3 EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN ANTAMINEN
3.1 Jos asiaankuuluvat vaatimukset täytetään, EY-tyyppihyväk-
syntätodistus on annettava direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan
3 kohdan ja tarvittaessa 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
3.2 Lisäyksessä 2 esitetään EY-tyyppihyväksyntätodistuksen
malli.
3.3 Jokaiselle erillisenä teknisenä yksikkönä hyväksytylle vara-
pakojärjestelmälle tai sen osalle annetaan direktiivin 70/156/
EY liitteen VII mukainen hyväksyntänumero; tyyppihyväk-
syntänumeron kolmas osa viittaa muutettuun direktiiviin,
joka oli voimassa ajoneuvon tyyppihyväksynnän myöntämi-
sajankohtana. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa
toiselle varapakojärjestelmälle tai sen osalle.
4 EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKKI
4.1 Jokaisessa tämän direktiivin perusteella hyväksytyn tyypin
kanssa yhdenmukaisessa varapakojärjestelmässä tai sen
osassa, lukuun ottamatta kiinnityslaitteita ja putkia, on oltava
EY-tyyppihyväksyntämerkki.
4.2 Tyyppihyväksyntämerkki koostuu suorakulmion sisällä
olevasta pienaakkosilla kirjoitetusta ”e”-kirjaimesta, jota
seuraa hyväksynnän antavan jäsenvaltion yhdestä tai useam-
masta kirjaimesta tai numerosta muodostuva tunnus:
”1” Saksa
”2” Ranska
”3” Italia
”4” Alankomaat
”5” Ruotsi
”6” Belgia”9” Espanja
”11” Yhdistynyt kuningaskunta
”12” Itävalta
”13” Luxemburg
”17” Suomi”18” Tanska
”21” Portugali
”23” Kreikka
”IRL” Irlanti
Suorakulmion läheisyydessä on myös oltava ”perustyyppi-
hyväksyntänumero”, joka sisältyy direktiivin 70/156/ETY
liitteessä VII tarkoitetun tyyppihyväksyntänumeron 4 osaan
ja jota edeltää direktiivin 70/157/ETY ajoneuvon EY-tyyppi-
hyväksynnän myöntämispäivään mennessä tehdyn
viimeisimmän merkittävän teknisen muutoksen sarjanumeron
ilmoittavat kaksi numeroa. Direktiiville 70/157/ETY järjes-
tysnumero on 00; direktiiville 77/212/ETY järjestysnumero
on 01; direktiiville 84/424/ETY järjestysnumero on 02 ja
direktiiville 92/97/ETY järjestysnumero on 03.
4.3 Merkin on oltava selvästi luettava ja lähtemätön myös, kun
varapakojärjestelmä tai sen osa asennetaan ajoneuvoon.
4.4 Esimerkki EY-tyyppihyväksyntämerkistä on lisäyksessä 3.
5 VAATIMUKSET
5.1 Yleiset vaatimukset
5.1.1 Varapakojärjestelmä tai sen osat on suunniteltava, rakennet-
tava ja oltava asennettavissa siten, että voidaan varmistua
siitä, että ajoneuvo on tämän direktiivin säännösten
mukainen tavanomaisissa käyttöolosuhteissa kestäen
värähtelyt, joille se altistuu.
5.1.2 Pakojärjestelmä tai sen osat on suunniteltava, rakennettava ja
oltava asennettavissa siten, että voidaan varmistua siitä, että1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 27
▼M8
▼M8
ajoneuvon käyttöolosuhteet huomioon ottaen järjestelmällä
tai sen osalla on kohtuullinen ruosteenkestokyky.
5.1.3 Pakojärjestelmä on asennettava ajoneuvoon varovasti. Erityi-
sesti on tarkistettava, ettei täydellinen pakojärjestelmä vuoda
havaittavasti asennuksen jälkeen.
5.2 Melutasoa koskevat vaatimukset
5.2.1 Varapakojärjestelmän tai sen osan akustinen tehokkuus on
tarkastettava käyttämällä liitteessä I olevassa 5.2.2.4 ja
5.2.3.4 kohdassa tarkoitettuja menetelmiä ►M9 (1)◄.
Kun varapakojärjestelmä tai sen osa on asennettu tämän liit-
teen 2.3.3 kohdassa tarkoitettuun ajoneuvoon, kahta
menetelmää käyttämällä (liikkeessä oleva ja paikallaan oleva
ajoneuvo) saatujen melutasojen on täytettävä toinen seuraa-
vista vaatimuksista:
5.2.1.1 ne eivät saa olla suurempia kuin arvot, jotka saatiin ajoneu-
votyypin ETY-tyyppihyväksynnässä;
5.2.1.2 ne eivät saa olla suurempia kuin 2.3.3 kohdassa tarkoitetut
mitatut ajoneuvon meluarvot, kun tähän ajoneuvoon on asen-
nettu samantyyppinen pakojärjestelmä kuin se, joka oli
asennettuna ETY-tyyppihyväksyntää annettaessa.
5.3 Ajoneuvon tehon mittaaminen
5.3.1 Varapakojärjestelmän tai sen osien on oltava sellainen, että
ajoneuvon teho on verrattavissa alkuperäisellä pakojärjes-
telmällä tai sen osalla varustetun ajoneuvon tehoon.
5.3.2 Varapakojärjestelmän tai, jos valmistaja niin haluua, tämän
järjestelmän osia on verrattava alkuperäisen pakojärjes-
telmään tai sen osiin, jotka myös ovat uuden veroisia,
asentamalla kumpikin vuorotellen 2.3.3 kohdassa tarkoitet-
tuun ajoneuvoon.
5.3.3 Tarkastus on tehtävä painehäviömittauksena 5.3.4.1 tai
5.3.4.2 kohdassa määritellyissä olosuhteissa. Varapakojärjes-
telmällä mitattu arvo ei saa olla enemmän kuin 25 %
alkuperäisellä pakojärjestelmällä mitattua arvoa korkeampi
jäljempänä tarkoitetuissa olosuhteissa.
5.3.4 Testausmenetelmä
5.3.4.1 Moottorin testausmenetelmä
Mittaus on suoritettava dynamometripenkille asennetulla,
2.3.4 kohdassa tarkoitetulla moottorilla.
Penkki on säädettävä siten, että täydellä kaasulla saavutetaan
moottorin suurinta tehoa vastaava kierrosnopeus (S).
Vastapainemittauksia varten manometri on sijoitettava
kuvissa 1, 2 ja 3 osoitetuille etäisyyksille pakosarjasta.
5.3.4.2 Ajoneuvon testausmenetelmä
Mittaukset on suoritettava 2.3.3 kohdassa tarkoitetulla
ajoneuvolla.
Testi on suoritettava:
— joko tiellä tai
— rulladynamometrissä.
Moottoria on kuormitettava siten, että täydellä kaasulla
saavutetaan moottorin suurinta tehoa vastaava kierrosnopeus
(S).
Vastapainemittauksia varten manometri on sijoitettava
kuvissa 1, 2 ja 3 osoitetuille etäisyyksille pakosarjasta.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 28
(1) Kuten säädetään tämän direktiivin versiossa, jota sovellettiin ajoneuvon tyyppihyväk-
syntään.▼M10
▼M8
▼M8
5.4 Kuitumaisilla materiaaleilla täytettyjä pakojärjestelmiä
tai niiden osia koskevat lisämääräykset
Kuitumaisia materiaaleja ei saa käyttää varapakojärjestel-
mien tai niiden osien valmistuksessa, ellei suunnittelu- ja
tuotantovaiheessa ole toteutettu aiheellisia toimenpiteitä
tehokkuuden saavuttamisen varmistamiseksi, jolla mahdollis-
tetaan liitteessä I olevassa 5.2.2.1 kohdassa määrättyjen raja-
arvojen noudattaminen.
Tällaista äänenvaimennusjärjestelmää pidetään liikennekel-
poisena, jos kuitumaiset materiaalit eivät ole yhteydessä
pakokaasuihin tai jos kuitumaisten materiaalien poistamisen
jälkeen melutaso on 5.2.1 kohdassa vahvistettujen vaati-
musten mukainen, kun pakojärjestelmä testataan liitteessä I
olevassa 5.2.2 ja 5.2.3 kohdassa esitettyjen menetelmien
mukaisesti.
Jos tätä edellytystä ei täytetä, on koko pakojärjestelmä
vakautettava. Tämä on tehtävä yhdellä kolmesta liitteessä I
olevassa 5.3.1.1, 5.3.1.2 ja 5.3.1.3 kohdassa esitetystä mene-
telmästä.
Vakauttamisen jälkeen melutaso on tarkastettava 5.2.1
kohdan mukaisesti.
Kun 5.2.1.2 kohdassa esitettyä menettelyä sovelletaan, ETY-
tyyppihyväksynnän hakija voi pyytää alkuperäisen pakojär-
jestelmän vakauttamista tai jättää tarkastettavaksi alkujaan
tyhjän pakojärjestelmän.
6 TYYPPIEN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNTÖJEN
TARKISTUKSET
6.1 Tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyjen tyyppien muut-
tamisessa sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan
säännöksiä.
7 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
7.1 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistavat toimenpi-
teet on toteutettava direktiivin 70/156/ETY 10 artiklassa
säädettyjen vaatimusten mukaisesti.
7.2 Erityismääräykset:
7.2.1 Direktiivin 70/156/ETY liitteen X 2.3.5 kohdassa mainituilla
testeillä tarkoitetaan tämän direktiivin liitteen III II kohdassa
määrättyjä testejä.
7.2.2 Direktiivin 70/156/ETY liitteen X 2.4 kohdassa mainitut
tarkastukset suoritetaan tavallisesti kerran kahdessa
vuodessa.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 29
▼M9
▼M8
Vastapaineen mittauspisteet
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 30
▼M9
Lisäys 1
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 31
▼M9
Lisäys 2
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 32
▼M9
1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 33
▼M9
Lisäys 3
EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKIN MALLI
Edellä olevalla EY-tyyppihyväksyntämerkillä varustettu pakojärjestelmä tai sen
osa on laite, joka on hyväksytty Espanjassa (e 9) direktiivin 92/97/ETY (03)
mukaisesti perushyväksyntänumerolla 0148.
Käytetyt numero ovat vain suuntaa-antavia.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 34
▼M9
LIITE►M9III◄
TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTAMINEN
I. AJONEUVOT
1Yleistä
Nämä vaatimukset ovat yhdenmukaiset testin kanssa, joka suoritetaan
tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi ►M10 liitteessä I
olevan 7 kohdan mukaisesti ◄.
2Testausmenetelmät
Testausmenetelmien, testausolosuhteiden, testauslaitteiden ja tulosten tulk-
innan on oltava liitteen I mukaisia. Testattavan ajoneuvon / testattavien
ajoneuvojen melu on mitattava liikkeessä olevan ajoneuvon osalta liitteen I
5.2.2 kohdan mukaisesti.
3Näytteet
Ajoneuvo on valittava. Jos ajoneuvoa ei jäljempänä olevan 4.1 kohdan testin
jälkeen arvioida tämän direktiivin vaatimusten mukaiseksi, testataan vielä
kaksi ajoneuvoa.
4Tulosten arviointi
4.1 Jos edellä 1 ja 2 kohdan mukaisesti testatun ajoneuvon melutaso ei ole
enemmän kuin 1 dB(A) suurempi kuin liitteessä I olevassa 5.2.2.1 kohdassa
määrätyt raja-arvot, ajoneuvotyyppi on todettava tämän direktiivin vaati-
musten mukaiseksi.
4.2 Jos edellä 4.1 kohdan mukaisesti testattu ajoneuvo ei täytä tarkoitetussa
kohdassa määrättyjä vaatimuksia, kaksi muuta samaa tyyppiä olevaa
ajoneuvoa on testattava edellä 1 ja 2 kohdan mukaisesti.
4.3 Jos edellä 4.2 kohdassa tarkoitetun toisen tai kolmannen ajoneuvon melu-
taso on enemmän kuin 1 dB(A) suurempi kuin liitteessä I olevassa 5.2.2.1
kohdassa määrätyt raja-arvot, ajoneuvotyyppiä ei voida pitää tämän direk-
tiivin vaatimusten mukaisena ja valmistajan on toteutettava aiheellisia
toimenpiteitä saadakseen sen vaatimusten mukaiseksi.
II. VARAPAKOJÄRJESTELMÄT
1Yleistä
Nämä vaatimukset ovat yhdenmukaiset testin kanssa, joka suoritetaan
tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi ►M10 liitteessä II
olevan 7 kohdan mukaisesti ◄.
2Testausmenetelmät
Testausmenetelmän, testauslaitteiden ja tulosten tulkinnan on oltava liit-
teessä II esitetyt. Testattavien pakojärjestelmän tai sen osan on läpikäytävä
liitteessä II olevan 5 kohdan mukainen testi.
3Näytteet
Pakojärjestelmä tai osa on valittava. Jos pakojärjestelmää tai osaa ei 4.1
kohdan testin jälkeen arvioida tämän direktiivin vaatimusten mukaiseksi,
testataan vielä kaksi pakojärjestelmää tai osaa.
4Tulosten arviointi
4.1 Jos edellä 1 ja 2 kohdan mukaisesti testatun, liitteessä II olevan 5.2 kohdan
mukaisesti mitatun pakojärjestelmän tai osan melutaso ei ole enemmän kuin
1 dB(A) suurempi kuin sen pakojärjestelmätyypin tai osan tyyppihyväk-
syntätesteissä mitatut arvot, pakojärjestelmä tai osa on todettava tämän
direktiivin vaatimusten mukaiseksi.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 35
▼M8
▼M9
▼M8
▼M8
4.2 Jos 4.1 kohdan mukaisesti testattu pakojärjestelmä tai osa ei täytä tarkoite-
tussa kohdassa määrättyjä vaatimuksia, kaksi muuta samaa tyyppiä olevaa
pakojärjestelmää tai osaa on testattava edellä 1 ja 2 kohdan mukaisesti.
4.3 Jos 4.2 kohdassa tarkoitetun toisen tai kolmannen pakojärjestelmän tai osan
melutaso on enemmän kuin 1 dB(A) suurempi kuin sen pakojärjestelmä-
tyypin tai osan tyyppihyväksyntätesteissä mitatut arvot, pakojärjestelmää
tai osaa ei voida pitää tämän direktiivin vaatimusten mukaisena ja valmis-
tajan on toteutettava tarvittavia toimenpiteitä saadakseen sen vaatimusten
mukaiseksi.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 36
▼M8
LIITE►M9IV◄
TESTIRADAN VAATIMUKSET
Tässä liitteessä määritellään testiradan pinnoitteeseen liittyvien fyysisten ominai-
suuksien vaatimukset ja pinnoitteen toteuttamisvaatimukset.
1 VAADITUT PINNAN OMINAISUUDET
Pintaa pidetään tämän direktiivin mukaisena, jos sen rakenne ja tyhjä
tila tai äänen absorptiokerroin on mitattu ja täyttää kaikki 1.1 ja 1.4
kohdassa esitetyt vaatimukset ja jos suunnitteluvaatimukset on
täytetty (2.2 kohta).
1.1 Tyhjä tila
Tyhjää tilaa VC testiradan pinnoitesekoituksessa ei saa olla enemmän
kuin 8 prosenttia (ks. 3.1 kohta mittausmenetelmän osalta).
1.2 Äänen absorptiokerroin
Jos pinta ei täytä vaatimuksia tyhjän tilan osalta, se ei ole hyväk-
syttävä, ellei äänen absorptiokerroin ole ≤0,10 (ks. 3.2 kohta
mittausmenetelmän osalta).
Edellä 1.1 ja 1.2 kohdan vaatimukset täytetään myös, jos äänen
absorptio yksin on mitattu ja todettu olevan α≤0,10.
1.3 Maa-aineksen syvyys
Tilavuusmittaria käyttäen mitatun (ks. 3.3 kohta) maa-aineksen
syvyyden on oltava:
TD≥0,4 mm.
1.4 Pinnan tasalaatuisuus
On tehtävä kaikki mahdollinen, jotta pinta saadaan mahdollisimman
tasalaatuiseksi testialueen sisäpuolella. Tähän kuuluu maa-aines ja
tyhjä tila, mutta on myös huomattava, että jos jyräys on tehok-
kaampaa tietyissä paikoissa kuin muualla, maa-aines saattaa olla
erilaista ja tasalaatuisuuden puuttuessa voi myös syntyä kuoppia.
1.5 Testausjakso
Sen tarkastamiseksi, että pinta jatkuvasti täyttää sovitut vaatimukset
maa-aineksen, tyhjän tilan tai äänen absorption osalta, pinta on
tarkastettava säännöllisesti seuraavin väliajoin.
a) Tyhjän tilan ja äänen absorption osalta:
— kun pinta on uusi;
— jos pinta uutena täyttää vaatimukset, muita säännöllisiä testejä
ei tarvita.
Jos pinta ei uutena täytä vaatimuksia, se voi tehdä sen
myöhemmin, koska pinnat saattavat aikaa myöten tukkeutua ja
tiivistyä.
b) Maa-aineksen syvyyden (TD) osalta:
— kun pinta on uusi;
— kun melutesti alkaa (HUOM: vähintään neljä viikkoa rakenta-
misen jälkeen);
— sitten aina 12 kuukauden välein.
2 TESTIPINNAN SUUNNITTELU
2.1 Pinta
Testipinnan käyttöönottoa suunniteltaessa on tärkeää varmistaa
vähimmäisvaatimus, että alue, jonka ajoneuvot ylittävät testiratana,
on päällystetty erityisellä testipinnoitteella, jossa on asianmukaiset
reunat turvallista ja käytännöllistä ajoa varten. Tämä edellyttää, että
radan leveys on vähintään 3 m ja pituus ylittää linjat AA ja BB
vähintään 10 metrillä molemmissa päissä. Kuvassa 1 esitetään asian-
mukaisen testauspaikan suunnitelman ja osoittaa vähimmäispinta-1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 37
▼M8
alan, joka on koneen avulla valmisteltava ja tiivistettävä erityisellä
testipinnoitteella.
2.2 Pinnoitteen suunnittelun vähimmäisvaatimukset
Testipinnan on täytettävä neljä teoreettista vaatimusta:1) sen on oltava tiivistä asfalttibetonia;
2) sepelin suurimman koon on oltava 8 mm (toleranssit sallitaan 6,3
ja 10 mm välillä);
3) kulutuskerroksen paksuuden on oltava ≥30 mm;
4) sideaineen on oltava suoraan imeytettyä, muuttamatonta bitumila-
jiketta.
Kuva 1
Testipinnan vähimmäisvaatimukset
Varjostettua aluetta kutsutaan ”testialueeksi”
Kiviaineksen rakeisuuskäyrä, joka osoittaa toivotut ominaisuudet
esitetään kuvassa 2. Sen tarkoituksena on toimia ohjeena testipinnan
rakentajalle. Lisäksi taulukossa 3 on tiettyjä yleisohjeita toivotun
maa-aineksen ja kestävyyden saavuttamiseksi. Granulometrinen
käyrä koostuu seuraavasta kaavasta:
P (% seule) = 100 (d/dmax)½
missä:
d = seulan neliömäisen silmän koko millimetreinä,
dmax= 8 mm keskimmäiselle käyrälle,
dmax= 10 mm ylemmälle toleranssikäyrälle,
dmax= 6,3 mm alemmalle toleranssikäyrälle.
Edellä sanotun lisäksi annetaan seuraavat suositukset.
— Hiekkajae (0,063 mm < seulan neliömäisen silmän koko < 2 mm)
ei saa sisältää enemmän kuin 55 % luonnonhiekkaa ja sen on
sisällettävä vähintään 45 % murskattua hiekkaa.
— Perustuksen ja jakavan kerroksen on taattava hyvä pysyvyys ja
hyvä tasaisuus, parhaiden tienrakennuskäytäntöjen mukaisesti.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 38
▼M8
— Sepelin on oltava murskattua (100 % murskattuja pintoja) ja
koostuttava korkean murskauskestävyyden omaavasta materiaa-
lista.
— Sekoituksessa käytettävän sepelin on oltava huuhdeltua.— Pinnalle ei saa lisätä ylimääräistä sepeliä.— Sideaineen kestävyyden PEN arvoina ilmaistuna on oltava 40-60,
60-80 tai jopa 80-100, kyseisen maan ilmasto-olosuhteiden
mukaan. Säännönmukaisesti on käytettävä mahdollisimman kovaa
sideainetta, jos se on yleisen käytännön mukaista.
— Sekoituksen lämpötila ennen jyräystä on valittava siten, että
vaadittu tyhjä tila saadaan aikaan lisäjyräyksellä. Edellä 1.1-1.4
kohdan vaatimustenmukaisuuden todennäköisyyden nostamiseksi
tiivistystä on tutkittava, ei ainoastaan sekoituksen oikean
lämpötilan valintaa, vaan myös seuleiden oikean määrän ja tiivis-
tyskoneen valintaa varten.
Kuva 2
Asfalttisekoituksessa olevan kiviaineksen rakeisuuskäyrä toleransseineen
Taulukko 3
Suunnittelun yleisohjeet
Annetut arvot
toleranssitsekoituksen
kokonais-
massan
mukaankiviaineksen
massan
mukaan
Sepelin massa, neliömäisen seulan silmän
koko (SM)> 2 mm47,6 % 50,5 % ±5
Hiekan massa 0,063 < SM < 2 mm 38,0 % 40,2 % ±5
Täytejauheen massa SM < 0,063 mm 8,8 % 9,3 % ±2
Sideaineen (bitumin) massa 5,8 % N. A. ±0,5
Sepelin suurin koko 8 mm 6,3 - 10
Sideaineen kestävyys (ks. jäljempänä)
Nopeutuneen hioutumisen kerroin (CPA) > 50
Tiiviys verrattuna Marshall-tiiviyteen 98 %1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 39
▼M8
3 TESTAUSMENETELMÄT
3.1 Tyhjän tilan mittaus
Tämän mittauksen suorittamiseksi radasta on otettava porausnäytteitä
vähintään neljästä eri kohdasta tasaisin välein testialueelta linjojen
AA ja BB väliltä (ks. kuva 1). Tasaisuuden puutteen ja ajourien
kuoppien välttämiseksi porausnäytteitä ei saisi ottaa itse ajourista,
vaan niiden läheisyydestä. Kaksi porausnäytettä (vähintään) ajourien
läheisyydestä ja (vähintään) yksi porausnäyte olisi otettava suunnil-
leen ajourien ja jokaisen mikrofonin sijaintipaikan puolivälistä.
Jos on syytä epäillä, että tasaisuusvaatimusta ei täytetä (ks. 1.4
kohta), porausnäytteet on otettava useammasta paikasta testiradalla.
Tyhjän tilan määrä on määritettävä jokaisesta porausnäytteestä. Sitten
on laskettava porausnäytteiden keskiarvo ja verrattava saatua arvoa
1.1 kohdan vaatimukseen. Lisäksi yhdenkään porausnäytteen tyhjän
tilan määrä ei saa olla suurempi kuin 10 %.
Tienpinnan rakentajan on paneuduttava ongelmaan, joka saattaa
ilmetä, kun testipintaa lämmitetään putkilla tai sähköjohdoilla ja
porausnäytteet otetaan tästä pinnasta. Nämä asennukset on suunnitel-
tava huolella myöhempiä lisäporausnäytteitä ajatellen. On
suositeltavaa jättää joitakin noin 200 × 300 mm suuruisia alueita
ilman johtoja tai putkia tai sijoittaa jälkimmäiset tarpeeksi syvälle,
etteivät ne vahingoitu pintakerroksesta otettavien porausnäytteiden
yhteydessä.
3.2 Äänen absorptiokerroin
Äänen absorptiokerroin (tavanomainen tapaus) on mitattava akustisen
putken avulla, jonka käyttö esitetään ISO/DIS 10534 ”Akustiikka -
äänen absorptiokertoimen ja impedanssin määrittäminen putkimene-
telmällä”.
Testinäytteisiin on sovellettava samoja vaatimuksia kuin tyhjän tilan
määrän osalta (ks. 3.1 kohta).
Äänen absorptio on mitattava 400-800 Hz:n ja 800-1 600 Hz:n
alueilla (vähintään terssin keskitaajuuksilla) ja suurimmat arvot on
tunnistettava molemmilta taajuusalueilta. Sitten jokaisen testinäytteen
arvoista lasketaan keskiarvo lopputuloksen saamiseksi.
3.3 Maa-aineksen syvyyden mittaus
Tämän standardin mukaisesti maa-aineksen syvyyden mittaus on
tehtävä vähintään kymmenestä paikasta tasaisin välein ajourilta koko
testiradan alueelta ja keskiarvo on mitattava ja verrattava sitä tarkoi-
tettuun maa-aineksen vähimmäissyvyyteen. Ks. standardiluonnoksen
ISO/DIS 10844 liite F menetelmän kuvausta varten.
4 PYSYVYYS AJASSA JA KUNNOSSAPITO4.1. Ajan vaikutus
Kuten monilla muillakin pinnoilla, voidaan odottaa testipinnalta
mitattavan renkaiden/tien aiheuttaman melun lisääntyvän jonkin
verran rakentamista seuraavan 6-12 kuukauden aikana.
Pinnan on saavutettava vaaditut ominaisuudet vähintään 4 viikkoa
rakentamisen jälkeen. Ajan vaikutus kuorma-autojen aiheuttamaan
meluun on yleensä pienempi kuin henkilöautojen aiheuttama melu.
Pysyvyys ajassa määritellään ennen kaikkea pinnalla liikkuvien
ajoneuvojen aiheuttamana hioutumisena ja tiivistymisenä. Tämä on
tarkastettava säännöllisesti 1.5 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
4.2 Pinnan kunnossapito
Irtokivet ja pöly, jotka saattavat huomattavasti vähentää tehokkaan
maa-aineksen syvyyttä, on poistettava pinnalta. Talvi-ilmaston maissa
käytetään joskus suolaa lumen sulattamiseen. Tämä suola voi
muuttaa pintaa tilapäisesti tai jopa pysyvästi lisäten samalla melua.
Tätä ei siis suositella.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 40
▼M8
4.3 Testialueen uudelleen päällystäminen
Jos testirataa on pakko korjata, on yleensä tarpeen päällystää uudes-
taan ainoastaan ajokaista (3 m leveä kuvassa 1), jolla autot liikkuvat,
jos testialue kaistan ulkopuolella täyttää tyhjän tilan tai äänen absorp-
tion vaatimukset sitä mitattaessa.
5 PINTAAN JA SEN TESTAUKSEEN LIITTYVÄT ASIAKIRJAT5.1 Testipintaan liittyvät asiakirjat
Seuraavat tiedot on ilmoitettava testipintaa kuvaavassa asiakirjassa:
a) testiradan sijoitus;
b) sideaineen tyyppi ja kestävyys, sepelin tyyppi, betonin teoreet-
tinen suurin tiheys (DR), vierintäkaistan paksuus ja testiradasta
otetuista porausnäytteistä piirretty rakeisuuskäyrä;
c) tiivistysmenetelmä (esim. jyrän tyyppi ja massa, ajokertojen
määrä);
d) sekoituksen lämpötila, ympäröivän ilman lämpötila ja tuulen
nopeus pinnan rakentamisen aikana);
e) pinnan rakennuspäivämäärä ja urakoitsijan nimi;
f) kaikkien testien tai vähintään viimeisimmän testin tulokset, joissa
on oltava:
1) jokaisen porausnäytteen sisältämä tyhjä tila;
2) ne testipinnan kohdat, joista porausnäytteet tyhjän tilan
mittausta varten on otettu;
3) jokaisen porausnäytteen äänen absorptiokerroin (jos se on
mitattu). Tarkennettava tulokset erikseen jokaisesta poraus-
näytteestä ja jokaiselta frekvenssialueelta, sekä yleinen
keskiarvo;
4) ne testipinnan kohdat, joista porausnäytteet äänen absorption
mittausta varten on otettu;
5) maa-aineksen syvyys sekä testien määrä ja keskihajonta;6) edellä f1 ja f3 testit suorittanut laitos ja käytetty materiaali;
7) testi(e)n päivämäärä ja päivä, jona porausnäytteet testiradasta
on otettu.
5.2 Ajoneuvojen pinnalla aiheuttaman melun testeihin liittyvät asia-
kirjat
Asiakirjassa, jossa esitetään ajoneuvon aiheuttaman melun testi(t), on
mainittava, täyttyvätkö kaikki vaatimukset vai ei. Tässä on viitattava
5.1 kohdassa tarkoitettuun asiakirjaan.1970L0157 — FI — 17.01.2000 — 013.001 — 41