01976R3237 — FI — 01.01.1982 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:









▼B

NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 3237/76,

annettu 21 päivänä joulukuuta 1976,

Genevessä 14 päivänä marraskuuta 1975 tehdyn TIR-carnet'lla tapahtuvaa tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevan tulliyleissopimuksen (TIR-yleissopimus) teknisten liitteiden soveltamisesta ennakkoon sekä TIR-carnet'n mallin käyttöönotosta ennakkoon







1 artikla

1. Vuoden 1975 TIR-yleissopimuksen liitteitä 1, 2, 3, 4, 5 ja 7 sovelletaan yhteisössä 1 päivästä tammikuuta 1977 alkaen.

Mainitun yleissopimuksen liitteen 6 selittäviä huomautuksia, jotka liittyvät ensimmäisessä alakohdassa lueteltuihin liitteisiin, sovelletaan samasta päivästä alkaen.

2. Vuoden 1975 TIR-yleissopimuksen liitteessä 1 esitetyllä TIR-carnet'n mallilla on yhteisössä 1 päivästä tammikuuta 1977 alkaen sama lainvoima-arvo ja sama vaikutus kuin vuoden 1959 TIR-yleissopimuksen TIR-carnet'lla.

3. Vuoden 1975 TIR-yleissopimuksen liitteiden 1, 2, 3, 4, 5 ja 7 teksti ja liitteen 6 edellä mainittuja liitteitä täydentävät selittävät huomautukset ovat tämän asetuksen liitteissä.

2 artikla

Komissio ilmoittaa Euroopan talouskomission toimeenpanevalle sihteerille 1 artiklassa annetuista säännöksistä.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE 1

TIR-CARNET'N MALLI

TIR-carnet on painettu ranskaksi lukuun ottamatta kansilehden sivua 1, jonka teksti on painettu myös englanniksi; TIR-carnet'n käyttöä koskevat säännöt on laadittu englanniksi mainitun kansilehden sivulla 3.

TIR-CARNET'N KÄYTTÖÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT

A. Yleistä

1. Antaminen: TIR-carnet annetaan lähtömaassa tai siinä maassa, johon haltija on sijoittautunut tai jossa hän asuu.

2. Kieli: TIR-carnet on painettu ranskaksi lukuun ottamatta kansilehden sivua 1, jonka teksti on painettu myös englanniksi; TIR-carnet'n käyttöä koskevat säännöt on merkitty englanniksi mainitun kansilehden sivulla 3. Lisäksi on mahdollista liittää painetun tekstin käännöksiä muilla kielillä sisältäviä lisälehtiä.

3. Voimassaolo: TIR-carnet on voimassa kunkin TIR-kuljetuksen päättymiseen määrätullitoimipaikassa sikäli kuin se on otettu tullivalvontaan lähtötullitoimipaikassa TIR-carnet'n antaneen yhdistyksen asettamassa määräajassa (kansilehden 1 sivun 1 kohta ja irroiteosien 4 kohta).

4. Carnet'iden lukumäärä: Ajoneuvoyhdistelmille (kaksiosaiset ajoneuvot) tai useille konteille, jotka on lastattu yhteen ajoneuvoon tai ajoneuvoyhdistelmään, laaditaan vain yksi TIR-carnet (ks. myös jäljempänä 10 säännön d alakohta).

5. Lähtö- ja määrätullitoimipaikkojen lukumäärä: TIR-carnet'lla tapahtuvassa kuljetuksessa voi olla osallisena useita lähtöja määrätullitoimipaikkoja, mutta ellei toisin määrätä: a) lähtötullitoimipaikat voivat sijaita ainoastaan yhdessä maassa; b) määrätullitoimipaikat voivat sijaita enintään kahdessa maassa; c) lähtö- ja määrätullitoimipaikkojen yhteismäärä voi olla enintään neljä (ks. myös jäljempänä 10 säännön e alakohta).

6. Lehtien lukumäärä: Mikäli kuljetuksessa on osallisena ainoastaan yksi lähtötullitoimipaikka ja yksi määrätullitoimipaikka, TIR-carnet'ssa on oltava vähintään kaksi lehteä lähtömaata varten, kolme lehteä määrämaata varten, ja vielä kaksi lehteä kutakin sellaista maata kohti, jonka kautta kuljetus tapahtuu. Kutakin ylimääräistä lähtö- tai määrätullitoimipaikkaa varten tarvitaan vastaavasti kaksi tai kolme lisälehteä: lisäksi on varattava kaksi lehteä, jos määrätullitoimipaikat sijaitsevat kahdessa eri maassa.

7. Esittäminen tullitoimipaikoissa: TIR-carnet esitetään tieliikenteen ajoneuvon, ajoneuvoyhdistelmän tai kontin tai konttien kanssa jokaisessa lähtö-, väli- ja määrätullitoimipaikassa. Viimeisen lähtötullitoimipaikan tullivirkailijan on merkittävä allekirjoituksensa ja tullitoimipaikan päivämäärällä varustettu leima lastiluettelon kaikkiin niihin irroiteosiin, joita käytetään jäljellä olevan matkan aikana (kohta 19).

B. TIR-carnet'n täyttäminen

8. Poispyyhkiminen, päällekirjoitus: TIR-carnet'n merkintöjä ei saa korjata raaputtamalla, pyyhkimällä tai päällekirjoittamalla. Kaikki korjaukset tehdään yliviivaamalla virheelliset merkinnät ja tarvittaessa lisäämällä tarvittavat tiedot. Jokaisessa tehdyssä korjauksessa on oltava korjaajan hyväksyntä ja tulliviranomaisen vahvistus.

9. Rekisteröintiä koskevat merkinnät: Mikäli kansalliset säännökset eivät edellytä perävaunujen ja puoliperävaunujen rekisteröintiä, rekisteritunnuksen sijasta on merkittävä tunniste- tai valmistusnumero.

10. Lastiluettelo: a) Lastiluettelo täytetään lähtömaan kielellä mikäli tulliviranomaiset eivät hyväksy muun kielen käyttöä. Kauttakulkumaiden tulliviranomaisilla on oikeus vaatia käännöstä omalle kielelleen. Jotta vältyttäisiin tämän vaatimuksen mahdollisesti aiheuttamilta viivästyksiltä, on suositeltavaa, että kuljetusliikkeet toimittavat kuljettajalle tarvittavat käännökset. b) Lastiluettelon merkinnät on kirjoitettava koneella tai monistettava siten, että kaikki lehdet ovat selvästi luettavissa. Tulliviranomaiset hylkäävät lehdet, jotka eivät ole luettavia. ▼M1 c) Muodoltaan lastiluetteloa vastaavat lisälehdet tai kaupalliset asiakirjat, jotka sisältävät kaikki lastiluettelon edellyttämät tiedot, voidaan kiinnittää irroiteosiin. Tällöin kaikkiin irroiteosiin on merkittävä seuraavat tiedot: i) lisälehtien lukumäärä (kohta 10); ii) kollien ja tavaroiden määrä ja tyyppi sekä lisälehdillä lueteltujen tavaroiden kokonaisbruttopaino (kohdat 11—13). ▼B d) Kun TIR-carnet koskee ajoneuvoyhdistelmää tai useita kontteja, kunkin ajoneuvon tai kontin sisältö merkitään erikseen lastiluetteloon. Merkintää edeltää ajoneuvon rekisteritunnus tai kontin tunnistenumero (lastiluettelon kohta 11). e) Jos lähtö- ja määrätullitoimipaikkoja on useita, lastiluettelossa erotetaan selvästi toisistaan kussakin tullitoimipaikassa tullivalvontaan otettuihin, tai vastaavasti kullekin tullitoimipaikalle tarkoitettuihin tavaroihin liittyvät merkinnät.

11. Päällysluettelot, valokuvat, kaaviot, jne.: Kun tulliviranomaiset vaativat TIR-carnet'n liitteeksi asiakirjoja, jotka helpottavat raskaiden ja tilaa vievien tavaroiden tunnistamista, asiakirjoissa on oltava tulliviranomaisten vahvistusmerkintä, ja itse asiakirjat on liitettävä TIR-carnet'n kannen sivuun 2. Asiakirjoista on lisäksi oltava viittaus kaikkien irroiteosien kohdassa 10.

12. Allekirjoitus: Kaikki irroiteosat (kohdat 16 ja 17) varustetaan päivämäärällä ja TIR-carnet'n haltijan tai hänen edustajansa allekirjoituksella.

C. Onnettomuudet ja muut tapahtumat

13. Mikäli tullisinetti rikkoutuu tai tavarat tuhoutuvat tai vahingoittuvat matkan aikana satunnaisesta syystä, kuljettajan on välittömästi käännyttävä lähellä mahdollisesti olevien tulliviranomaisten, tai näiden puuttuessa asianomaisen maan muiden toimivaltaisten viranomaisten puoleen. Heidän tehtävänään on täyttää mahdollisimman nopeasti TIR-carnet'ssa oleva vahvistettu raportti.

14. Mikäli sattuu onnettomuus, jonka vuoksi lasti on siirrettävä toiseen ajoneuvoon tai konttiin, uudelleenlastaus voidaan suorittaa ainoastaan ylläolevan 13 säännön määrittämän viranomaisen läsnäollessa. Mainittu viranomainen laatii vahvistetun raportin. Ellei carnet'ssa ole mainintaa ”raskaita ja tilaavieviä tavaroita”, korvaavan ajoneuvon tai kontin on oltava hyväksytty tullisinetöityyn kuljetukseen. Lisäksi se on sinetöitävä ja merkintä suoritetusta sinetöinnistä on tehtävä vahvistettuun raporttiin. Mikäli hyväksyttyä ajoneuvoa tai konttia ei kuitenkaan ole saatavilla, uudelleenlastaaminen voidaan suorittaa myös sellaiseen ajoneuvoon tai konttiin, jota ei ole hyväksytty sillä edellytyksellä, että ajoneuvo tai kontti antaa riittävän suojan. Jälkimmäisessä tapauksessa kuljetuksessa seuraavien maiden tulliviranomaisten on päätettävä, voivatko myös he sallia kuljetuksen jatkamisen TIR-carnet'lla kyseisessä ajoneuvossa tai kontissa.

15. Välittömässä vaaratilanteessa, joka vaatii välitöntä lastin purkamista joko osittain tai kokonaan, kuljettaja voi itse toteuttaa toimenpiteet pyytämättä tai odottamatta ylläolevassa 13 säännössä tarkoitettujen viranomaisten saapumista. Tällöin hänen on kuitenkin myöhemmin todistettava menettelyn olleen ajoneuvon, kontin tai lastin etujen mukaista ja suoritettuaan välttämättömät varotoimet hänen on välittömästi tehtävä ilmoitus jollekin edellä 13 säännössä tarkoitetulle viranomaiselle, joka puolestaan toteaa tapahtuneen, tarkastaa lastin, sinetöi ajoneuvon tai kontin ja laatii vahvistetun raportin.

16. Vahvistetun raportin on oltava TIR-carnet'n liitteenä määrätullitoimipaikkaan asti.

17. On suositeltavaa, että yhdistykset toimittavat kuljettajille TIR-carnet'ssa olevan mallilomakkeen lisäksi tietyn määrän vahvistetun raportin laatimiseen käytettäviä lomakkeita, jotka on painettu kuljetuksen kauttakulkumaiden kielellä/kielillä.

TIR-CARNET'N KÄYTTÖÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT

A. Yleistä

1. Antaminen: TIR-carnet annetaan lähtömaassa tai siinä maassa, johon haltija on sijoittautunut tai jossa hän asuu.

2. Kieli: TIR-carnet on painettu ranskaksi lukuun ottamatta kansilehden sivua 1, jonka teksti on painettu myös englanniksi; TIR-carnet'n käyttöä koskevat säännöt on merkitty englanniksi mainitun kansilehden sivulla 3. Lisäksi on mahdollista liittää painetun tekstin käännöksiä muilla kielillä sisältäviä lisälehtiä.

3. Voimassaolo: TIR-carnet on voimassa kunkin TIR-kuljetuksen päättymiseen määrätullitoimipaikassa sikäli kuin se on otettu tullivalvontaan lähtötullitoimipaikassa TIR-carnet'n antaneen yhdistyksen asettamassa määräajassa (kansilehden 1 sivun 1 kohta ja irroiteosien 4 kohta).

4. Carnet'iden lukumäärä: Ajoneuvoyhdistelmille (kaksiosaiset ajoneuvot) tai useille konteille, jotka on lastattu yhteen ajoneuvoon tai ajoneuvoyhdistelmään, laaditaan vain yksi TIR-carnet (ks. myös jäljempänä 10 säännön d alakohta).

5. Lähtö- ja määrätullitoimipaikkojen lukumäärä: TIR-carnet'lla tapahtuvassa kuljetuksessa voi olla osallisena useita lähtöja määrätullitoimipaikkoja, mutta ellei toisin määrätä: a) lähtötullitoimipaikat voivat sijaita ainoastaan yhdessä maassa; b) määrätullitoimipaikat voivat sijaita enintään kahdessa maassa; c) lähtö- ja määrätullitoimipaikkojen yhteismäärä voi olla enintään neljä (ks. myös jäljempänä 10 säännön e alakohta).

6. Lehtien lukumäärä: Mikäli kuljetuksessa on osallisena ainoastaan yksi lähtötullitoimipaikka ja yksi määrätullitoimipaikka, TIR-carnet'ssa on oltava vähintään kaksi lehteä lähtömaata varten, kolme lehteä määrämaata varten, ja vielä kaksi lehteä kutakin sellaista maata kohti, jonka kautta kuljetus tapahtuu. Kutakin ylimääräistä lähtö- tai määrätullitoimipaikkaa varten tarvitaan vastaavasti kaksi tai kolme lisälehteä: lisäksi on varattava kaksi lehteä, jos määrätullitoimipaikat sijaitsevat kahdessa eri maassa.

7. Esittäminen tullitoimipaikoissa: TIR-carnet esitetään tieliikenteen ajoneuvon, ajoneuvoyhdistelmän tai kontin tai konttien kanssa jokaisessa lähtö-, väli- ja määrätullitoimipaikassa. Viimeisen lähtötullitoimipaikan tullivirkailijan on merkittävä allekirjoituksensa ja tullitoimipaikan päivämäärällä varustettu leima lastiluettelon kaikkiin niihin irroiteosiin, joita käytetään jäljellä olevan matkan aikana (kohta 19).

B. TIR-carnet'n täyttäminen

8. Poispyyhkiminen, päällekirjoitus: TIR-carnet'n merkintöjä ei saa korjata raaputtamalla, pyyhkimällä tai päällekirjoittamalla. Kaikki korjaukset tehdään yliviivaamalla virheelliset merkinnät ja tarvittaessa lisäämällä tarvittavat tiedot. Jokaisessa tehdyssä korjauksessa on oltava korjaajan hyväksyntä ja tulliviranomaisen vahvistus.

9. Rekisteröintiä koskevat merkinnät: Mikäli kansalliset säännökset eivät edellytä perävaunujen ja puoliperävaunujen rekisteröintiä, rekisteritunnuksen sijasta on merkittävä tunniste- tai valmistusnumero.

10. Lastiluettelo: a) Lastiluettelo täytetään lähtömaan kielellä mikäli tulliviranomaiset eivät hyväksy muun kielen käyttöä. Kauttakulkumaiden tulliviranomaisilla on oikeus vaatia käännöstä omalle kielelleen. Jotta vältyttäisiin tämän vaatimuksen mahdollisesti aiheuttamilta viivästyksiltä, on suositeltavaa, että kuljetusliikkeet toimittavat kuljettajalle tarvittavat käännökset. b) Lastiluettelon merkinnät on kirjoitettava koneella tai monistettava siten, että kaikki lehdet ovat selvästi luettavissa. Tulliviranomaiset hylkäävät lehdet, jotka eivät ole luettavia. c) Kun lastiluettelossa ei ole riittävästi tilaa kaikkien kuljetettavien tavaroiden kirjaamiseen, irroiteosiin voidaan kiinnittää lastiluettelon mallin mukaisia lisälehtiä tai kaupallisia asiakirjoja, jotka sisältävät kaikki lastiluettelon edellyttämät tiedot. Tällöin kaikissa irroiteosissa on oltava seuraavat tiedot: i) lisälehtien lukumäärä (kohta 10), ii) kollien tai tavaroiden lukumäärä ja tyyppi sekä lisälehdillä lueteltujen tavaroiden kokonaisbruttopaino (kohdat 11-13). d) Kun TIR-carnet koskee ajoneuvoyhdistelmää tai useita kontteja, kunkin ajoneuvon tai kontin sisältö merkitään erikseen lastiluetteloon. Merkintää edeltää ajoneuvon rekisteritunnus tai kontin tunnistenumero (lastiluettelon kohta 11). e) Jos lähtö- ja määrätullitoimipaikkoja on useita, lastiluettelossa erotetaan selvästi toisistaan kussakin tullitoimipaikassa tullivalvontaan otettuihin tai vastaavasti kullekin tullitoimipaikalle tarkoitettuihin tavaroihin liittyvät merkinnät.

11. Päällysluettelot, valokuvat, kaaviot, jne.: Kun tulliviranomaiset vaativat TIR-carnet'n liitteeksi asiakirjoja, jotka helpottavat raskaiden ja tilaavievien tavaroiden tunnistamista, asiakirjoissa on oltava tulliviranomaisten vahvistusmerkintä, ja itse asiakirjat on liitettävä TIR-carnet'n kannen sivuun 2. Asiakirjoista on lisäksi oltava viittaus kaikkien irroiteosien kohdassa 10.

12. Allekirjoitus: Kaikki irroiteosat (kohdat 16 ja 17) varustetaan päivämäärällä ja TIR-carnet'n haltijan tai hänen edustajansa allekirjoituksella.

C. Onnettomuudet ja muut tapahtumat

13. Mikäli tullisinetti rikkoutuu tai tavarat tuhoutuvat tai vahingoittuvat matkan aikana satunnaisesta syystä, kuljettajan on välittömästi käännyttävä lähellä mahdollisesti olevien tulliviranomaisten, tai näiden puuttuessa asianomaisen maan muiden toimivaltaisten viranomaisten puoleen. Heidän tehtävänään on täyttää mahdollisimman nopeasti TIR-carnet'ssa oleva vahvistettu raportti.

14. Mikäli sattuu onnettomuus, jonka vuoksi lasti on siirrettävä toiseen ajoneuvoon tai konttiin, uudelleenlastaus voidaan suorittaa ainoastaan ylläolevan 13 säännön määrittämän viranomaisen läsnäollessa. Mainittu viranomainen laatii vahvistetun raportin. Ellei carnet'ssa ole mainintaa ”raskaita ja tilaavieviä tavaroita”, korvaavan ajoneuvon tai kontin on oltava hyväksytty tullisinetöityyn kuljetukseen. Lisäksi se on sinetöitävä ja merkintä suoritetusta sinetöinnistä on tehtävä vahvistettuun raporttiin. Mikäli hyväksyttyä ajoneuvoa tai konttia ei kuitenkaan ole saatavilla, uudelleenlastaaminen voidaan suorittaa myös sellaiseen ajoneuvoon tai konttiin, jota ei ole hyväksytty sillä edellytyksellä, että ajoneuvo tai kontti antaa riittävän suojan. Jälkimmäisessä tapauksessa kuljetuksessa seuraavien maiden tulliviranomaisten on päätettävä, voivatko myös he sallia kuljetuksen jatkamisen TIR-carnet'lla kyseisessä ajoneuvossa tai kontissa.

15. Välittömässä vaaratilanteessa, joka vaatii välitöntä lastin purkamista joko osittain tai kokonaan, kuljettaja voi itse toteuttaa toimenpiteet pyytämättä tai odottamatta ylläolevassa 13 säännössä tarkoitettujen viranomaisten saapumista. Tällöin hänen on kuitenkin myöhemmin todistettava menettelyn olleen ajoneuvon, kontin tai lastin etujen mukaista ja suoritettuaan välttämättömät varotoimet hänen on välittömästi tehtävä ilmoitus jollekin edellä 13 säännössä tarkoitetulle viranomaiselle, joka puolestaan toteaa tapahtuneen, tarkastaa lastin, sinetöi ajoneuvon tai kontin ja laatii vahvistetun raportin.

16. Vahvistetun raportin on oltava TIR-carnet'n liitteenä määrätullitoimipaikkaan asti.

17. On suositeltavaa, että yhdistykset toimittavat kuljettajille TIR-carnet'ssa olevan mallilomakkeen lisäksi tietyn määrän vahvistetun raportin laatimiseen käytettäviä lomakkeita, jotka on painettu kuljetuksen kauttakulkumaiden kielellä/kielillä.









LIITE 2

ASETUS TIELIIKENNEAJONEUVOILTA VAADITTAVISTA TEKNISISTÄ EDELLYTYKSISTÄ TULLISINETÖITYYN KANSAINVÄLISEEN KULJETUKSEEN HYVÄKSYMISELLE

1 artikla

Perusperiaatteet

Kansainväliseen tullisinetöityyn tavarakuljetukseen voidaan hyväksyä ainoastaan sellaiset ajoneuvot, joiden lastitila on rakennettu ja varustettu siten, että:

a) yhtäkään tavaraa ei pystytä poistamaan ajoneuvon sinetöidystä osasta tai lisäämään sinne näkyviä murtautumisjälkiä jättämättä tai tullisinetin rikkoutumatta;

b) tullisinetti voidaan kiinnittää siihen helposti ja varmasti;

c) siinä ei ole minkäänlaista piilotilaa, jonne tavaraa voidaan kätkeä;

d) kaikki lastitila on helposti tulliviranomaisten tarkastettavissa;

2 artikla

Lastitilan rakenne

1. Vastatakseen tämän asetuksen 1 artiklan vaatimuksia:

a) lastitilan rakenneosat (laidat, lattiat, ovet, katto, pystytuet, runko, poikkipalkit, jne.) on koottava joko välineillä, joita ei voida poistaa tai asentaa ulkopuolelta näkyviä jälkiä jättämättä, tai menetelmillä, jotka muodostavat kokonaisuuden, jota ei voida muuttaa näkyviä jälkiä jättämättä. Mikäli laidat, lattia, ovet ja katto koostuvat erilaisista osista, on niiden kaikkien täytettävä samat vaatimukset ja oltava riittävän vahvoja;

b) ovissa ja kaikissa muissa suljinjärjestelmissä (myös sulkuhanat, miesluukut, laipat jne.) on oltava laite, johon tullisinetti voidaan kiinnittää. Laitteen on oltava sellainen, ettei sitä pystytä poistamaan ja kiinnittämään uudelleen ulkopuolelta näkyviä jälkiä jättämättä eikä ovea tai suljinjärjestelmää pystytä avaamaan tullisinettiä rikkomatta. Viimeksimainittu suojataan asianmukaisella tavalla. Avattavat katot sallitaan;

c) ilmanvaihto- ja vedenpoistoaukot on varustettava laittein, jotka estävät pääsyn lastitilaan. Laitteen on oltava sellainen, ettei sitä pystytä poistamaan ja asentamaan uudelleen ulkopuolelta näkyviä jälkiä jättämättä.

2. Sen estämättä mitä tämän asetuksen 1 artiklan c kohdassa säädetään, on sellaiset lastitilan rakenneosat sallittava, jotka käytännön syistä sisältävät myös tyhjää tilaa (esimerkiksi kaksoisseinän välit). Jotta tätä tilaa ei voitaisi käyttää tavaroiden kätkemiseen:

i) jos lastitilan sisäpinnoite peittää seinän koko korkeudelta lattiasta kattoon, tai jos sisäpinnoitteen ja ulkoseinän väli on kokonaan suljettu, mainittu sisäpinnoite on asetettava siten, ettei sitä pystytä irroittamaan ja asettamaan uudelleen paikoilleen ulkopuolelta näkyviä jälkiä jättämättä;

ii) jos sisäpinnoite ei peitä seinää koko korkeudelta ja jos sisäpinnoitteen ja ulkoseinän väli ei ole kokonaan suljettu, tai aina kun rakenne sisältää tyhjää tilaa, on huolehdittava, että mainittu tila jää mahdollisimman pieneksi ja että tullin on helppo tarkastaa nämä tilat.

3. Kattoluukut sallitaan sillä ehdolla, että ne on valmistettu riittävän vahvasta materiaalista eikä niitä pystytä poistamaan ja asentamaan uudelleen ulkopuolelta näkyviä jälkiä jättämättä. Lasi on kuitenkin sallittava, mutta tällöin kattoluukku on varustettava kiinteällä metalliristikolla, jota ei voida poistaa ulkopuolelta; ristikon reikien läpimitta ei saa ylittää 10 millimetriä.

4. Lattiaan teknisille toimenpiteille, kuten rasvaus, huolto ja hiekkasäiliön täyttö, varatut aukot sallitaan ainoastaan, jos ne on varustettu kannella, joka voidaan kiinnittää siten, ettei ulkopuolelta ole mahdollista päästä lastitilaan.

3 artikla

Suojapeitteiset ajoneuvot

1. Suojapeitteisiä ajoneuvoja koskevat tämän asetuksen 1 ja 2 artiklan edellytykset siltä osin kuin näitä edellytyksiä voidaan soveltaa niihin. Muutoin niiden on vastattava tämän artiklan säännöksiä.

2. Suojapeitteen on oltava valmistettu joko vahvasta kankaasta taikka muovi- tai kumipintaisesta kankaasta, joka on venymätön ja riittävän vahva. Suojapeitteen on oltava hyväkuntoinen ja siten sovitettu, ettei lastitilaan voi suljinmekanismin asetuksen jälkeen päästä näkyviä jälkiä jättämättä.

3. Mikäli suojapeite on valmistettu useasta kappaleesta, näiden kappaleiden reunat on taitettava lomittain ja yhdistettävä kahdella ompeleella, jotka ovat toisistaan vähintään 15 millimetrin etäisyydellä. Ompeleet on tehtävä tässä asetuksessa esitetyn piirroksen 1 mukaisesti; niissä suojapeitteen osissa, joissa ei kuitenkaan ole mahdollista yhdistää kappaleita tällä tavoin (esimerkiksi käänteet ja vahvistetut kulmat), riittää päällimmäisen kappaleen reunan taittaminen ja ompeleiden tekeminen tässä asetuksessa esitettyjen piirrosten 2 tai 2 a mukaisesti. Toinen ompeleista saa näkyä ainoastaan sisäpuolella ja ompeluun käytetyn langan värin on selvästi erotuttava suojapeitteen ja toiseen ompeleeseen käytetyn langan väristä. Molemmat ompeleet on tehtävä koneella.

4. Jos suojapeite on valmistettu muovipintaisesta kankaasta ja muodostuu useasta kappaleesta, nämä kappaleet voidaan yhdistää myös kuumasaumauksella tässä asetuksessa esitetyn piirroksen 3 mukaisesti. Kappaleen reuna on asetettava vähintään 15 millimetriä toisen kappaleen reunan päälle. Kappaleiden päällekkäisyys on varmistettava kauttaaltaan tällä leveydellä. Yhdistettyjen kappaleiden ulkoreuna peitetään muovisella, vähintään 7 millimetrin levyisellä nauhalla, joka kiinnitetään samalla kuumasaumausmenetelmällä. Nauhaan, samoin kuin sen jokaiseen reunaan vähintään 3 millimetrin leveydelle, on painettava yhdenmukainen ja selvä kohokuvio. Kuumasaumaus on suoritettava siten, ettei kappaleita voida irrottaa ja yhdistää uudelleen näkyviä jälkiä jättämättä.

5. Paikkaukset on suoritettava piirroksessa 4 esitetyllä tavalla. Reunat on taitettava lomittain ja yhdistettävä kahdella näkyvällä ompeleella, jotka ovat vähintään 15 millimetrin etäisyydellä toisistaan; sisäpuolelle näkyvän langan värin on erotuttava ulkopuolelle erottuvan langan ja suojapeitteen väristä; kaikki ompeleet on tehtävä koneella. Kun rikkoutuneen suojapeitteen reunoja korjataan paikalla, ompeleet voidaantehdä myös tämän artiklan 3 kohdan ja tämän asetuksen luonnoksen 1 mukaisesti. Muovipintaisten suojapeitteiden paikkaukset voidaan suorittaa myös tämän artiklan 4 kohdassa esitetyllä tavalla, mutta tällöin, paikan ollessa sisäpuolella, nauha on kiinnitettävä suojapeitteen molemmille pinnoille.

6.

a) Suojapeite on kiinnitettävä ajoneuvoon siten, että se vastaa tarkasti tämän asetuksen 1 artiklan a ja b alakohdan edellytyksiä. Suojapeitteen kiinnittämiseen on käytettävä:

i) ajoneuvon metallisia kiinnityslenkkejä;

ii) suojapeitteen vahvikerenkaita;

iii) kiinnityshihnaa, joka kulkee lenkkien lävitse suojapeitteen yli jääden kauttaaltaan näkyviin ulkopuolelle.

Suojapeitteen on ulotuttava ajoneuvon kiinteiden osien yli vähintään 250 millimetrin leveydeltä kiinnityslenkkien keskeltä mitattuna, jollei ajoneuvon rakenne itsessään estä pääsyä lastitilaan.

b) Kun suojapeitteen reuna kiinnitetään pysyvästi ajoneuvoon, yhdistäminen on suoritettava yhtenäisesti vahvoilla laitteilla.

7. Asianmukaisen päällysrakenteen (pystytuet, laidat, kaaret, listat jne.) on kannatettava suojapeitettä.

▼M1

8. Kiinnityslenkkien ja -renkaiden etäisyys toisistaan ei saa ylittää 200 millimetriä. Jos ajoneuvon ja suojapeitteen rakenne estää kaiken pääsyn lastitilaan, etäisyys pystytuen kummallakin puolella sijaitsevien kiinnityslenkkien ja -reikien välillä saa olla suurempi muttei kuitenkaan ylittää 300 millimetriä. Kiinnitysrenkaiden on oltava vahvistettuja.

▼B

9. Kiinnityshihnana on käytettävä:

a) teräsvaijeria, jonka läpimitta on vähintään 3 millimetriä, tai

b) läpimitaltaan vähintään 8 millimetrin vahvuista hamppu- tai sisalköyttä, jota päällystää venymätön, läpinäkyvä muovipinta.

Vaijereita voi peittää venymätön, läpinäkyvä muovipinta.

10. Jokaisen vaijerin tai köyden on oltava yhtenäinen ja varustettu kummastakin päästä kovametallipäällä. Kummankin metallipään kiinnityslaitteessa on oltava vaijerin tai köyden lävistävä onteloniitti, johon tullisinetin lanka pujotetaan. Vaijerin tai köyden on jäätävä näkyviin onteloniitin molemmille puolille, jotta voidaan varmistua vaijerin tai köyden yhtenäisyydestä (katso tämän asetuksen piirros 5)

11. Lastaukseen ja purkamiseen käytettyjen aukkojen kohdalla suojapeitteen molempien reunojen on oltava riittävästi päällekkäin. Näiden kiinnittämiseen on käytettävä:

a) tämän artiklan 3 ja 4 kohdan mukaan ommeltua tai kuumasaumattua käännettä;

b) tämän artiklan 8 kohdan mukaisia lenkkejä ja renkaita;

c) asianmukaisesta aineksesta valmistettua, yhtenäistä ja venymätöntä hihnaa, jonka leveys on vähintään 20 millimetriä ja paksuus 3 millimetriä, ja joka kulkee lenkkien lävitse pitäen suojapeitteen molemmat reunat sekä sen käänteen yhdessä; hihna on kiinnitettävä suojapeitteen sisäpuolelle ja varustettava renkaalla, johon kiinnitetään tämän artiklan 9 kohdassa tarkoitettu vaijeri tai köysi.

Kun käytössä on erityisjärjestelmä (loiskelevy, jne.), joka estää pääsyn lastitilaan näkyviä jälkiä jättämättä, ei käännettä vaadita.

Piirros 1

Useasta kappaleesta ompelemalla koottu suojapeite

Piirros 2

Useasta kappaleesta ompelemalla koottu suojapeite

Piirros 2 a

Useasta kappaleesta ompelemalla koottu suojapeite

Piirros 3

Kuumasaumauksella useasta kappaleesta koottu suojapeite

Piirros 4

Suojapeitteen paikkaaminen

Piirros 5

Metallipään malli









LIITE 3

LIITTEEN 2 SISÄLTÄMÄN ASETUKSEN TEKNISET EDELLYTYKSET TÄYTTÄVIEN TIELIIKENTEEN AJONEUVOJEN HYVÄKSYMISMENETTELY

Yleistä

1. Tieliikenteen ajoneuvot voidaan hyväksyä seuraavin menettelyin: a) joko yksittäisesti; b) tai rakennetyypittäin (tieliikenteen ajoneuvojen sarjat).

2. Hyväksytyille ajoneuvoille on annettava liitteen 4 mallin mukainen hyväksymistodistus. Todistus on painettava antomaan kielellä ja lisäksi ranskaksi tai englanniksi. Mikäli hyväksymistodistuksen antanut viranomainen pitää tarpeellisena, siihen lisätään ko. viranomaisen oikeaksi todistamia valokuvia tai piirroksia. Tällöin viranomaisen on merkittävä näiden asiakirjojen lukumäärä todistuksen kohtaan 6.

3. Todistuksen on oltava tieliikenteen ajoneuvon mukana.

4. Tieliikenteen ajoneuvot on esitettävä joka toinen vuosi tarkastettaviksi ja mahdollisen jatkokauden saamiseksi hyväksynnälle ajoneuvon rekisteröintimaan toimivaltaisille viranomaisille, tai rekisteröimättömien ajoneuvojen ollessa kyseessä, sen maan toimivaltaisille viranomaisille, jossa on sen omistajan tai käyttäjän kotipaikka.

5. Mikäli tieliikenteen ajoneuvo ei enää täytä hyväksynnän teknisiä edellytyksiä, se on ennen uutta käyttöönottoa TIR-carnet'lla tapahtuvaan tavarankuljetukseen saatettava samaan kuntoon, jota aiempi hyväksyminen edellytti, jotta se jälleen täyttäisi nämä tekniset vaatimukset.

6. Kun tieliikenteen ajoneuvon oleelliset tunnusmerkit muuttuvat, saatu hyväksyntä ei enää ole voimassa vaan ajoneuvolle on saatava uusi hyväksyntä toimivaltaiselta viranomaiselta ennen TIR-carnet'lla tapahtuvaan tavarankuljetukseen ryhtymistä.

7. Ajoneuvon rekisteröintimaan toimivaltaiset viranomaiset, tai kun on kyse ajoneuvoista, joita ei tarvitse rekisteröidä, sen maan toimivaltaiset viranomaiset, johon ajoneuvon omistaja tai käyttäjä on sijoittautunut, voivat tarvittaessa peruuttaa tai uudistaa hyväksymistodistuksen tai antaa uuden hyväksymistodistuksen tämän yleissopimuksen 14 artiklassa ja tämän liitteen 4,5 ja 6 kohdassa mainituissa tapauksissa.

Yksittäinen hyväksymismenettely

8. Omistajan, liikennöitsijän tai jommankumman edustajan on haettava yksittäistä hyväksyntää toimivaltaiselta viranomaiselta. Toimivaltainen viranomainen suorittaa tieliikenteen ajoneuvon tarkastuksen edellä 1-7 kohdassa säädettyjen yleisten sääntöjen mukaisesti, varmistaa, että ajoneuvo täyttää liitteen 2 tekniset edellytykset ja antaa, hyväksymisen jälkeen, liitteen 4 mallin mukaisen todistuksen.

Rakennetyypin hyväksymismenettely (tieliikenteen ajoneuvojen sarjat)

9. Kun ajoneuvot on valmistettu sarjana saman rakennetyypin mukaan, valmistaja voi hakea valmistusmaan toimivaltaiselta viranomaiselta rakennetyypin hyväksyntää.

10. Hakemuksessaan valmistajan on ilmoitettava kyseessä olevalle tieliikenteen ajoneuvotyypille antamansa tunnistenumerot tai -kirjaimet.

11. Hakemukseen on liitettävä kyseessä olevan tieliikenteen ajoneuvon rakenteen piirustukset ja yksityiskohtainen erittely.

12. Valmistajan on sitouduttava kirjallisesti a) esittämään toimivaltaiselle viranomaiselle ne kyseistä tyyppiä olevat ajoneuvot, jotka tämä haluaa tutkia; b) sallimaan toimivaltaisen viranomaisen muita ajoneuvoja koskevat tarkastukset milloin tahansa asianomaisen tyypin sarjatuotannon aikana; c) tiedottamaan toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista piirroksiin tai erittelyihin liittyvistä muutoksista niiden merkityksestä riippumatta ennen muutosten suorittamista; d) merkitsemään tieliikenteen ajoneuvoihin näkyvään paikkaan rakennetyypin tunnistenumerot tai -kirjaimet samoin kuin jokaisen ajoneuvon järjestysnumeron kyseisessä tyyppisarjassa (valmistusnumero); e) pitämään kirjaa hyväksytyn tyypin mukaan valmistetuista ajoneuvoista.

13. Tarvittaessa toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava rakennetyyppiin vaadittavista muutoksista, joita hyväksyminen edellyttää.

14. Rakennetyypin hyväksyntää ei saa myöntää ennen kuin toimivaltainen viranomainen on yhtä tai useampia kyseisen rakennetyypin mukaan valmistettuja ajoneuvoja tutkimalla todennut tyyppiin kuuluvien ajoneuvojen täyttävän liitteen 2 tekniset edellytykset.

15. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava valmistajalle kirjallisesti tyyppihyväksyntäpäätöksestä. Päätös on päivättävä ja numeroitava, ja siitä on selvästi käytävä ilmi päätöksen tehnyt viranomainen.

16. Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet antaakseen jokaiselle hyväksytyn rakennetyypin mukaan valmistetulle ajoneuvolle asianmukaisin hyväksymismerkinnöin varustetun hyväksymistodistuksen.

17. Hyväksymistodistuksen haltijan on ennen ajoneuvon käyttöönottoa TIR-carnet'lla tapahtuvaan tavarankuljetukseen tarvittaessa merkittävä hyväksymistodistukseen — ajoneuvolle myönnetty rekisteritunnus (kohta 1) — ajoneuvon nimi ja toimipaikan osoite, kun on kyse ajoneuvosta, jota ei tarvitse rekisteröidä (kohta 8).

18. Kun rakennetyypin mukaan hyväksymistodistuksen saanut ajoneuvo viedään toiseen maahan, joka on tämän sopimuksen sopimuspuoli, ei maahantuonti edellytä uutta hyväksymismenettelyä vientimaassa.

Hyväksymistodistuksen vahvistusmenettely

19. Kun hyväksytyssä TIR-carnet'lla tavarankuljetusta suorittavassa ajoneuvossa ilmenee merkittäviä puutteita, sopimuspuolten toimivaltaiset viranomaiset voivat joko kieltää ajoneuvoa jatkamasta kuljetusta TIR-carnet'lla tai sallia omalla alueellaan tarvittavia tarkastustoimenpiteitä noudattaen ajoneuvon jatkaa matkaansa TIR-carnet'lla. Hyväksytty ajoneuvo on saatettava kuntoon mahdollisimman nopeasti, viimeistään kuitenkin ennen seuraavan TIR-carnet'lla tapahtuvan kuljetuksen alkamista.

20. Näissä molemmissa tapauksissa tulliviranomaisten on tehtävä asianmukainen merkintä ajoneuvon hyväksymistodistuksen kohtaan 10. Kun ajoneuvo on uudelleen saatettu hyväksynnän edellyttämään kuntoon, se on esitettävä sopimuspuolen toimivaltaisille viranomaisille, jotka saattavat todistuksen uudelleen voimaan lisäämällä kohtaan 11 aikaisemmat merkinnät kumoavan maininnan. Ajoneuvoa, jonka todistuksen kohdassa 10 on edellämainittujen säännösten nojalla tehty maininta, ei voida käyttää uudelleen TIR-carnet'lla tapahtuvaan tavarankuljetukseen ennen kuin se on uudelleen saatettu kuntoon ja kohdan 10 merkinnät kumottu edellä esitetyllä tavalla.

21. Tulliviranomaisten on varustettava jokainen todistukseen tuleva merkintä päivämäärällä ja vahvistusmerkinnällä.

22. Kun ajoneuvossa ilmenee tulliviranomaisten mielestä vähäisiä puutteita, joista ei aiheudu minkäänlaista petoksen vaaraa, ajoneuvon käyttäminen edelleen TIR-carnet'lla tapahtuvaan tavarankuljetukseen voidaan sallia. Hyväksymistodistuksen haltijalle on huomautettava näistä puutteista ja hänen edellytetään kunnostuttavan ajoneuvonsa kohtuullisen ajan kuluessa.









LIITE 4

TIELIIKENTEEN AJONEUVON HYVÄKSYMISTODISTUKSEN MALLI









LIITE 5

TIR-KILVET

1. Kilpien mittojen on oltava 250 millimetriä × 400 millimetriä.

2. Suuraakkosin kirjoitettujen TIR-kirjainten korkeuden on oltava 200 millimetriä ja ääriviivojen paksuuden vähintään 20 millimetriä. Kirjaimet on merkittävä valkoisella siniselle pohjalle.









LIITE 6

SELITTÄVÄT HUOMAUTUKSET

JOHDANTO

i) Tämän yleissopimuksen 43 artiklan määräysten mukaisesti selittävissä huomautuksissa on tämän yleissopimuksen ja sen liitteiden tiettyjen määräysten tulkintoja. Niihin sisältyy myös tiettyjä suositeltuja käytäntöjä.

ii) Selittävät huomautukset eivät muuta tämän yleissopimuksen tai sen liitteiden määräyksiä; ne ainoastaan täsmentävät niiden sisältöä, merkitystä ja soveltamisalaa.

iii) Erityisesti tämän sopimuksen 12 artiklan ja liitteen 2 teknisiä edellytyksiä tieliikenteen ajoneuvojen hyväksynnälle tullisinetöityyn kuljetukseen koskevien määräysten osalta, selittävissä huomautuksissa täsmennetään tarvittaessa niitä rakennustekniikoita, jotka sopimuspuolten on hyväksyttävä näiden määräysten mukaan. Tarvittaessa niissä täsmennetään myös niitä rakennustekniikoita, jotka eivät vastaa näitä määräyksiä.

iv) Selittävät huomautukset sallivat tämän sopimuksen ja sen liitteiden soveltamisen ottaen huomioon tekniikan kehityksen ja taloudelliset vaatimukset.

▼M1

1. LIITE 1

1.10. (c) TIR-carnet'n käyttöä koskevat säännöt — lastiluetteloon liitettävät tavaraluettelot — Säännön 10 c alakohta TIR-carnet'n käyttöä koskevista säännöistä mahdollistaa tavaraluetteloiden käytön carnet'n liitteenä, vaikka lastiluettelossa olisikin riittävästi tilaa kaikkien kuljetettujen tavaroiden kirjaamiseen. Kuitenkin tämä menettely on sallittua ainoastaan silloin, kun luettelot luettavassa ja tunnistettavassa muodossa sisältävät kaikki lastiluettelon edellyttämät tavaratiedot, ja kun kaikkia muita 10 säännön c alakohdan c säännöksiä on noudatettu.

▼B

2. LIITE 2

2.2. 2 artikla

2.2.1 a) 1 kohdan a alakohta - Rakenneosien liittäminen toisiinsa

a) Kun käytetään liittimiä (niittejä, ruuveja, pultteja ja muttereita, jne.), niitä on kiinnitettävä riittävä määrä jo koottuihin elementteihin ulkopuolelta siten, että ne menevät läpi sisäpuolelle, jonne ne on kiinnitettävä lujasti (esimerkiksi niittauksella, hitsauksella, rengastuksella, pulttauksella tai niitatulla tai hitsatulla mutterilla). Kuitenkin tavalliset niitit (eli niitit, joiden asentaminen vaatii kiinnityksen liitettävien osien molemmilta puolilta) voidaan laittaa myös sisäpuolelta. Edellämainitusta huolimatta lastitilan lattia voidaan kiinnittää sisäpuolelta asennettavilla itsekierteittävillä ruuveilla, räjähdyspanoksen avulla niittautuvilla räjähdysniiteillä tai itseporautuvilla niiteillä, jotka lävistävät suorassa kulmassa lattian ja sen alapuolella olevat metalliset poikkipalkit sillä edellytyksellä, että joidenkin liittimien päät itsekierteittäviä ruuveja lukuun ottamatta upotetaan tai juotetaan poikkipalkin ulkopintaan.

b) Toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava liittimien määrä ja laatu siltä osin, että ne täyttävät tämän huomautuksen a alakohdan edellytykset sekä varmistettava, ettei näin liitettyjä rakenneosia ole mahdollista siirtää ja kiinnittää uudelleen näkyviä jälkiä jättämättä. Muiden liittimien valinnalle ja asettamiselle ei aseteta minkäänlaisia rajoituksia.

c) Liittimet, jotka voidaan poistaa ja korvata näkyviä jälkiä jättämättä ainoastaan yhdeltä puolelta eli ilman, että liitintä tarvitsee käsitellä liitettävien osien molemmilta puolilta, ei voida sallia tämän huomautuksen a alakohdan mukaan. Tällöin tarkoitetaan erityisesti piiloniittejä, sokeaniittejä ja vastaavia niittejä.

d) Yllä kuvattuja liittämistapoja sovelletaan erityisajoneuvoihin, esimerkiksi eristettyihin ajoneuvoihin, kylmäkuljetusajoneuvoihin ja säiliöajoneuvoihin siltä osin kuin ne eivät ole ristiriidassa näille ajoneuvoille niiden käyttötarkoituksen perusteella asetettujen teknisten määräysten kanssa. Mikäli ei teknisistä syistä ole mahdollista kiinnittää osia tämän huomautuksen a alakohdassa esitetyllä tavalla, rakenneosat voidaan liittää toisiinsa tämän huomautuksen c alakohdan tarkoittamalla tavalla, jos laidan sisäpuolella käytettyihin liittimiin ei päästä käsiksi ulkopuolelta.

2.2.1 b) 1 kohdan b alakohta - Ovet ja muut suljinjärjestelmät

a) Laite, johon tullisinetti kiinnitetään on:

i) kiinnitettävä hitsauksella tai vähintään kahdella, selittävässä huomautuksessa 2.2.1 a olevan a alakohdan mukaisella liittimellä,

tai

ii) suunniteltava siten, ettei sitä lastitilan sulkemisen ja sinetöinnin jälkeen voida poistaa näkyviä jälkiä jättämättä.

Sen on myös:

iii) sisällettävä läpimitaltaan vähintään 11 millimetrin aukot tai vähintään 11 millimetrin pituiset ja 3 millimetrin levyiset urat,

iv) oltava käytetystä sinettityypistä riippumatta aina yhtä varma

b) Saranat, saranatapit ja muut oven kiinnitysjärjestelmät jne. on kiinnitettävä tämän huomautuksen a alakohdan i) ja ii) alakohdan määräysten mukaisesti. Lisäksi kiinnitysjärjestelmän eri rakenneosat (saranoiden tapit tai nivelet esimerkiksi) on asennettava siten, ettei niitä voida lastitilan sulkemisen ja sinetöinnin jälkeen poistaa ja asentaa uudelleen näkyviä jälkiä jättämättä. Mikäli kiinnitysjärjestelmään ei pääse käsiksi ulkopuolelta, riittää se, ettei ovea yms. sulkemisen ja sinetöinnin jälkeen pystytä irroittamaan kiinnitysjärjestelmästä näkyviä jälkiä jättämättä. Kun ovessa tai kiinnitysjärjestelmässä on enemmän kuin kaksi saranaa, riittää se, että kaksi oven laitoja lähinnä sijaitsevaa saranaa on kiinnitetty tämän huomautuksen a alakohdan i) ja ii) alakohdan määräysten mukaan.

c) Lämpöeristetyllä lastitilalla varustettuun ajoneuvoon, tullisinettijärjestelmä, saranat ja muut kappaleet, joiden poistaminen mahdollistaisi pääsyn lastitilaan tai tiloihin, jonne tavaraa voitaisiin kätkeä, voidaan poikkeuksellisesti kiinnittää ulkopuolelta lastitilan oveen sellaisillakin pulteilla tai ruuveilla, jotka eivät täytä edellämainitussa selittävässä huomautuksessa 2.2.1 a olevan a alakohdan edellytyksiä, jollei:

i) näiden pulttien ja ruuvien päitä upoteta tukevasti aluslaattaan tai vastaavaan, joka on asennettu oven ulkopinnan taakse;

ii) kaikkien näiden pulttien tai ruuvien kantoja hitsata epämuodostuneiksi tullisinettijärjestelmään, saranoihin jne. siten, että niiden poistaminen on mahdotonta näkyviä jälkiä jättämättä ( 1 ).

Käsite ”lämpöeristetty lastitila” on tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös kylmäkuljetuslastitiloihin ja eristettyihin lastitiloihin.

d) Ajoneuvot, joissa on huomattava määrä lukkolaitteita, esimerkiksi venttiileitä, sulkuhanoja, miesluukkuja ja laippoja varten, on suunniteltava siten, että tarvittavien tullisinettien lukumäärä jää mahdollisimman pieneksi. Siksi lähellä toisiaan sijaitsevat sulkimet on yhdistettävä yhteisellä lukkolaitteella, johon tarvitaan ainoastaan yksi tullisinetti, tai varustettava samaa tarkoitusta vastaavalla kannella.

e) Ajoneuvot, joissa on avattava katto, on rakennettava siten, että niihin tarvitaan mahdollisimman vähän tullisinettejä.

2.2.1 c) - 1. 1 kohdan c alakohta - Ilmanvaihtoaukot

a) Periaatteessa enimmäismitat eivät saa ylittää 400 millimetriä.

b) Aukot, jotka mahdollistavat suoran pääsyn lastitilaan, on tukittava metalliverkolla tai rei'itetyllä metallilevyllä (reikien suurin läpimitta molemmissa tapauksissa: 3 millimetriä) ja suojattava hitsatulla metalliristikolla (reikien suurin läpimitta: 10 millimetriä).

c) Aukot, joista ei ole suoraa pääsyä lastitilaan (esimerkiksi mutka- tai loiskelevyjärjestelmien vuoksi), varustetaan samanlaisilla järjestelmillä siten, että reikien läpimitat voivat vastaavasti olla enintään 10 millimetriä ja 20 millimetriä.

d) Kun on kyse suojapeitteen aukoista, vaaditaan niihin periaatteessa tämän huomautuksen b alakohdassa mainittuja järjestelmiä. Kuitenkin sallitaan rei'itetystä, ulkopuolelle sijoitetusta metallilevystä ja metallisesta tai muusta materiaalista valmistetusta, sisäpuolelle kiinnitetystä verkosta rakennetut tukkivat järjestelyt.

e) Vastaavanlaiset ei-metalliset järjestelmät sallitaan sillä edellytyksellä, että reikien läpimittaa noudatetaan ja käytetty materiaali on niin vahvaa, ettei reikiä pystytä oleellisesti suurentamaan ilman ilmeistä vahingoittamista. Lisäksi ilmastointilaitteen tulee olla sellainen, ettei sitä pystytä asettamaan uudelleen paikoilleen ainoastaan suojapeitteen yhdeltä puolelta.

2.2.1 c) - 2. 1 kohdan c alakohta - Vedenpoistoaukot

a) Periaatteessa suurin läpimitta ei saa ylittää 35 millimetriä.

b) Aukot, jotka mahdollistavat suoran pääsyn lastitilaan, varustetaan järjestelmillä, jotka määritellään selittävässä huomautuksessa 2.2.1 c-1 olevassa b alakohdassa ilmanvaihtoaukkojen osalta.

c) Mikäli vedenpoistoaukot eivät mahdollista suoraa pääsyä lastitilaan, tämän huomautuksen b alakohdassa tarkoitettuja järjestelmiä ei vaadita, jos aukot on tarkastettu varmalla loiskelevyjärjestelmällä, johon pääsee helposti käsiksi lastitilan sisältä.

2.3. 3 artikla

2.3.3. 3 kohta - Useasta kappaleesta kootut suojapeitteet

a) Suojapeitteen kappaleet voivat olla eri materiaaleista valmistettuja, mikäli ne täyttävät liitteessä 2 olevan 3 artiklan 2 kohdan määräykset.

b) Suojapeitteen valmistuksessa sallitaan kaikki kappalejärjestelyt, jotka takaavat riittävän turvallisuuden sillä edellytyksellä, että kokoaminen on muutoin suoritettu liitteessä 2 olevan 3 artiklan määräysten mukaan.

2.3.6 a) 6 kohdan a alakohta - Liukuvin kiinnityslenkein varustetut ajoneuvot

Metalliset, ajoneuvoon kiinnitetyissä metallitangoissa liukuvat kiinnityslenkit sallitaan tätä kohtaa sovellettaessa (katso tämän liitteen piirros 2) mikäli:

a) tangot on kiinnitetty ajoneuvoon enintään 60 senttimetrin etäisyydelle toisistaan siten, ettei niitä voida poistaa ja asentaa uudelleen näkyviä jälkiä jättämättä;

b) lenkit rakentuvat kaksoislenkistä tai niissä on keskussauva ja ne on valmistettu yhdestä kappaleesta ilman hitsausta;

c) suojapeite on kiinnitetty ajoneuvoon tarkasti tämän yleissopimuksen liitteessä 2 olevan 1 artiklan a alakohdan mukaisesti.

2.3.6 b) 6 kohdan b alakohta - Pysyvästi kiinnitetyt suojapeitteet

Kun yksi tai useampi suojapeitteen reuna kiinnitetään pysyvästi ajoneuvon koriin, suojapeite on vahvistettava metallisella tai mistä tahansa muusta sopivasta materiaalista olevalla nauhalla, joka istutetaan tukevasti ajoneuvon koriin liittimillä, jotka täyttävät tämän liitteen huomautuksessa 2.2.1 a olevan a alakohdan edellytykset.

▼M1

2.3.8. 8 kohta — Kiinnityslenkkien ja -renkaiden välinen etäisyys

Suurempi kuin 200 millimetrin etäisyys, joka ei kuitenkaan ylitä 300 millimetriä, sallitaan pystytuen kummallakin puolella, jos kiinnityslenkit on upotettu vaakasuoriin laitoihin, ja kiinnitysrenkaat ovat soikion muotoiset ja juuri riittävän kokoiset lenkkeihin kiinnitettäviksi.

▼B

2.3.9. 9 kohta - Teräksiset kiinnitysvaijerit, joissa on tekstiilisydän

Tämän kohdan nojalla sallitaan vaijerit, jotka muodostuvat tekstiilisydämestä, jota ympäröi kuusi yksinomaan teräslankaista säiettä, jotka puolestaan peittävät sydämen kokonaan, sillä edellytyksellä, että kaapeleiden läpimitta on vähintään 3 millimetriä (mahdollista läpinäkyvää muovipintaa ei lasketa mukaan).

2.3.11 a) 11 kohdan a alakohta - Suojapeitteiden pingotusläppä

Monien ajoneuvojen suojapeite on ulkopuolelta varustettu vaakasuoralla, rei'itetyllä läpällä, joka myötäilee ajoneuvon laitaa. Läppää, jota kutsutaan pingotusläpäksi, käytetään suojapeitteen pingottamiseen köysien tai vastaavien apuvälineiden avulla. Läppiä on käytetty peittämään suojapeitteeseen tehdyt vaakasuorat aukot, joiden kautta voitiin luvattomasti päästä käsiksi ajoneuvossa kuljetettuihin tavaroihin. Näin ollen on suositeltavaa, ettei tämäntyyppisten läppien käyttöä sallita. Pingotusläppä voidaan korvata seuraavilla järjestelmillä:

a) suojapeitteen sisäpuolelle kiinnitetyillä vastaavanlaisilla pingotusläpillä;

b) yksittäisillä pienillä läpillä, jotka on varustettu lävellä ja kiinnitetty suojapeitteen ulkopuolelle tasaisin välein siten, että ne mahdollistavat suojapeitteen riittävän pingottamisen.

Joissakin tapauksissa ratkaisuna voi olla pingotusläppien käytön välttäminen suojapeitteissä.

2.3.11 c) 11 kohdan c alakohta - Suojapeitteiden hihnat

2.3.11 c) - 1. Hihnojen valmistusaineena voidaan käyttää: a) nahkaa; b) joustamattomia tekstiilimateriaaleja, mukaan lukien muovi- tai kumipintainen kangas sillä edellytyksellä, että niitä ei voida hitsata tai korjata rikkoontumisen jälkeen näkyviä jälkiä jättämättä. Lisäksi hihnojen muovipinnan tulee olla läpinäkyvä ja sileä.

2.3.11 c) - 2. Tämän liitteen piirroksessa 3 esitetty järjestelmä vastaa liitteessä 2 olevan 3 artiklan 11 kohdan viimeisen osan määräyksiä.

3. LIITE 3

3.0.17. Hyväksymismenettely

1. Liitteessä 3 määrätään, että sopimuspuolen toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa hyväksymistodistuksen ajoneuvolle, joka on valmistettu mainitun sopimuspuolen alueella, ja että ajoneuvolle ei tapauksesta riippuen rekisteröintimaassa tai maassa, jossa on sen omistajan kotipaikka, vaadita minkäänlaista ylimääräistä hyväksymismenettelyä.

2. Näiden määräysten tarkoituksena ei ole rajoittaa sen sopimuspuolen, jossa ajoneuvo on rekisteröity, tai alueen, jossa omistajan kotipaikka sijaitsee, toimivaltaisten viranomaisten oikeutta vaatia hyväksymistodistuksen esittämistä joko maahantuonnin tai myöhemmin ajoneuvon rekisteröimisen tai tarkastamisen tai vastaavien muodollisuuksien yhteydessä.

3.0.20. Hyväksymistodistuksen vahvistusmenettely

Kun ajoneuvo on saatettu hyväksyttävään kuntoon, puutteen ilmaiseva maininta on peruutettava merkitsemällä tätä tarkoitusta varten varattuun kohtaan 11 maininta ”puutteet korjattu”, kyseisen toimivaltaisen viranomaisen nimi, allekirjoitus ja leima.

Piirros 1

Esimerkki lämpöeristetyllä lastitilalla varustetun ajoneuvon oven saranasta ja tullisinettijärjestelmästä

Sarana

Tullisinettijärjestelmä

Piirros 2

Ajoneuvo, jossa suojapeite kiinnitetään liukukiinnittimillä

Piirros 3

Esimerkki ajoneuvon suojapeitteen kiinnitysjärjestelmästä

Alla kuvattu järjestelmä vastaa liitteessä 2 olevan 3 artiklan 11 kohdan viimeisen alakohdan määräyksiä. Se vastaa myös liitteessä 2 olevan 3 artiklan 6 kohdan määräyksiä.

Piirros 4

Suojapeitteen kiinnitysjärjestelmä

Alla kuvattu järjestelmä vastaa liitteessä 2 olevan 3 artiklan 6 kohdan a alakohdan määräyksiä.









LIITE 7

KONTTIEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA LIITE

ENSIMMÄINEN OSA

ASETUS TULLISINETÖITYYN KANSAINVÄLISEEN KULJETUKSEEN HYVÄKSYTTÄVILTÄ KONTEILTA VAADITTAVISTA TEKNISISTÄ EDELLYTYKSISTÄ

1 artikla

Perusperiaatteet

Kansainväliseen tullisinetöityyn tavarankuljetukseen voidaan hyväksyä ainoastaan sellaiset kontit, jotka on rakennettu ja varustettu siten, että:

a) yhtäkään tavaraa ei pystytä poistamaan kontin sinetöidystä osasta tai lisäämään sinne näkyviä murtautumisjälkiä jättämättä tai sinetin rikkoutumatta;

b) tullisinetti voidaan kiinnittää siihen helposti ja varmasti;

c) niissä ei ole minkäänlaista piilotilaa, jonne tavaraa voidaan kätkeä;

d) kaikki lastitila on helposti tulliviranomaisten tarkastettavissa;

2 artikla

Konttien rakenne

1. Vastatakseen tämän asetuksen 1 artiklan määräyksiä:

a) kontin rakenneosat (laidat, lattiat, ovet, katto, pystytuet, runko, poikkipalkit, jne.) on koottava joko välineillä, joita ei voida poistaa ja asettaa uudelleen paikoilleen ulkopuolelta näkyviä jälkiä jättämättä, tai menetelmillä, jotka muodostavat kokonaisuuden, jota ei voida muuttaa näkyviä jälkiä jättämättä. Mikäli laidat, lattia, ovet ja katto koostuvat erilaisista osista, on niiden kaikkien täytettävä samat vaatimukset ja oltava riittävän vahvoja;

b) ovissa ja kaikissa muissa suljinjärjestelmissä (mukaan lukien sulkuhanat, miesluukut, laipat jne.) on oltava laite, johon tullisinetti voidaan kiinnittää. Laitteen on oltava sellainen, ettei sitä pystytä poistamaan ja kiinnittämään uudelleen ulkopuolelta näkyviä jälkiä jättämättä; myös oven tai suljinjärjestelmän on oltava sellainen, ettei sitä pystytä avaamaan tullisinettiä rikkomatta. Viimeksimainittu suojataan asianmukaisella tavalla. Avattavat katot sallitaan;

c) ilmanvaihto- ja vedenpoistoaukot on varustettava laittein, jotka estävät pääsyn konttiin. Laitteen on oltava sellainen, ettei sitä pystytä poistamaan ja asentamaan uudelleen ulkopuolelta näkyviä jälkiä jättämättä.

2. Sen estämättä mitä tämän asetuksen 1 artiklan c alakohdassa säädetään, on sallittava sellaiset kontin rakenneosat, jotka käytännön syistä sisältävät myös tyhjää tilaa (esimerkiksi kaksoisseinän välit). Jotta tätä tilaa ei voitaisi käyttää tavaroiden kätkemiseen, on otettava huomioon, että:

i) kontin sisäpinnoite on sellainen, ettei sitä pystytä irrottamaan ja asentamaan uudelleen näkyviä jälkiä jättämättä;

ii) mainittu tila minimoidaan ja järjestetään siten, että tullin on helppo tarkastaa se.

3 artikla

Kokoontaittuvat ja osiin purettavat kontit

Kokoontaittuviin ja osiin purettaviin kontteihin on sovellettava tämän asetuksen 1 ja 2 artiklan säännöksiä; lisäksi niissä on oltava salpausjärjestelmä, joka lukitsee kontin eri osat kontin kokoamisen jälkeen. Salpausjärjestelmän on oltava sellainen, että tullin on mahdollista sinetöidä se ulkopuolelta kontin kokoamisen jälkeen.

4 artikla

Suojapeitteiset kontit

1. Suojapeitteisten konttien on täytettävä tämän asetuksen 1,2, ja 3 artiklan edellytykset siltä osin kuin näiden edellytysten voidaan katsoa olevan sovellettavissa niihin. Muutoin niiden on vastattava tämän artiklan määräyksiä.

2. Suojapeite on valmistettava joko vahvasta kankaasta tai muovi- tai kumipintaisesta kankaasta, joka on venymätöntä ja riittävän vahvaa. Suojapeitteen on oltava hyväkuntoinen ja siten sovitettu, ettei lastiin voi suljinjärjestelmän lukituksen jälkeen päästä näkyviä jälkiä jättämättä.

3. Mikäli suojapeite on valmistettu useasta kappaleesta, näiden kappaleiden reunat on taitettava lomittain ja yhdistettävä kahdella ompeleella, jotka ovat toisistaan vähintään 15 millimetrin etäisyydellä. Ompeleet on tehtävä tämän asetuksen piirroksen 1 mukaisesti; niissä suojapeitteen osissa, joissa ei kuitenkaan ole mahdollista yhdistää kappaleita tällä tavoin (esimerkiksi käänteet ja vahvistetut kulmat), riittää päällimmäisen kappaleen reunan taittaminen ja ompeleiden tekeminen tämän asetuksen piirroksen 2 mukaisesti. Toinen ompeleista näkyy ainoastaan sisäpuolella ja ompeluun käytetyn langan värin on selvästi erotuttava suojapeitteen ja toiseen ompeleeseen käytetyn langan väristä. Molemmat ompeleet on tehtävä koneella.

4. Mikäli suojapeite on valmistettu muovipintaisesta kankaasta ja muodostuu useasta kappaleesta, nämä kappaleet voidaan yhdistää myös kuumasaumauksella tämän asetuksen piirroksen 3 mukaisesti. Kappaleen reuna on asetettava vähintään 15 millimetriä toisen kappaleen reunan päälle. Kappaleiden kiinnitys on varmistettava kauttaaltaan tällä leveydellä. Yhdistettyjen kappaleiden ulkoreuna on peitettävä muovisella, vähintään 7 millimetrin levyisellä nauhalla, joka on kiinnitettävä vastaavasti kuumasaumauksella. Nauhaan, samoin kuin sen jokaiseen reunaan vähintään 3 millimetrin leveydelle, on painettava yhdenmukainen ja selvä kohokuvio. Kuumasaumaus on suoritettava siten, ettei kappaleita voida irroittaa ja yhdistää uudelleen näkyviä jälkiä jättämättä.

5. Paikkaukset on suoritettava tämän asetuksen piirroksessa 4 esitetyllä tavalla. Reunat on taitettava lomittain ja yhdistettävä kahdella näkyvällä ompeleella, jotka ovat vähintään 15 millimetrin etäisyydellä toisistaan; sisäpuolella näkyvän langan on erotuttava ulkopuolelle erottuvan langan ja suojapeitteen väristä; kaikki ompeleet on tehtävä koneella. Kun rikkoutuneen suojapeitteen reunoja korjataan paikalla, ompeleet voidaan tehdä myös tämän artiklan 3 kohdan tai tämän asetuksen piirroksen 1 mukaisesti. Muovipintaisten suojapeitteiden paikkaukset voidaan suorittaa myös tämän artiklan 4 kohdassa esitetyllä tavalla, mutta tällöin, paikan ollessa sisäpuolella, nauha kiinnitetään suojapeitteen molemmille pinnoille.

6.

a) Suojapeite on kiinnitettävä konttiin siten, että se vastaa tarkasti tämän asetuksen 1 artiklan a ja b alakohdan edellytyksiä. Suojapeitteen kiinnittämiseen on käytettävä:

i) konttiin kiinnitettyjä metallilenkkejä;

ii) suojapeitteen vahvikerenkaita;

iii) kiinnitinhihnaa, joka kulkee lenkkien lävitse suojapeitteen yli jääden koko pituudeltaan näkyviin ulkopuolelle.

Suojapeitteen on katettava kontin kiinteät osat vähintään 250 millimetrin leveydeltä kiinnityslenkkien keskeltä mitattuna lukuun ottamatta tapauksia, joissa kontin rakenne itsessään estää kaiken pääsyn tavaroihin.

b) Kun suojapeitteen reuna kiinnitetään pysyvästi konttiin, yhdistäminen on suoritettava yhtenäisesti vahvoilla laitteilla.

7. Kiinnityslenkkien ja -renkaiden väli ei saa ylittää 200 millimetriä. Renkaiden tulee olla vahvistettuja.

8. Kiinnitinhihnana voidaan käyttää:

a) teräsvaijeria, jonka läpimitta on vähintään 3 millimetriä;

b) läpimitaltaan vähintään 8 millimetrin paksuista hamppu- tai sisalköyttä, jota päällystää venymätön, läpinäkyvä muovipinta.

Vaijereita voi peittää venymätön, läpinäkyvä muovipinta.

9. Jokaisen vaijerin tai köyden on oltava yhtenäinen ja varustettu kummastakin päästä kovametallipäällä. Kummankin metallipään kiinnityslaitteessa on oltava vaijerin tai köyden lävistävä onteloniitti, johon tullisinetin lanka tai nauha voidaan pujottaa. Vaijerin tai köyden on jäätävä näkyviin onteloniitin molemmille puolille, jotta voidaan varmistua vaijerin tai köyden yhtenäisyydestä (katso tämän asetuksen piirros 5).

10. Lastaamisessa ja purkamisessa käytettyjen aukkojen kohdalla suojapeitteen molempien reunojen on oltava riittävästi päällekkäin. Niiden kiinnitys on varmistettava käyttämällä lisäksi:

a) tämän artiklan 3 ja 4 kohdan mukaan ommeltua tai kuumasaumattua käännettä;

b) tämän artiklan 7 kohdan mukaisia lenkkejä ja renkaita;

c) asianmukaisella tavalla valmistettua, yhtenäistä ja venymätöntä hihnaa, jonka leveys on vähintään 20 millimetriä ja paksuus 3 millimetriä, ja joka kulkee lenkkien lävitse pitäen suojapeitteen molemmat reunat samoin kuin käänteen yhdessä; hihna on kiinnitettävä suojapeitteen sisäpuolelle ja varustettava renkaalla, johon kiinnitetään tämän artiklan 8 kohdassa tarkoitettu vaijeri tai köysi.

Kun käytössä on erityisjärjestelmä (loiskelevy, jne.), joka estää pääsyn lastiin näkyviä jälkiä jättämättä, ei käännettä vaadita.

11. Suojapeitteen pakollisia tunnistemerkkejä samoin kuin tämän liitteen toisessa osassa säädettyä hyväksymiskilpeä ei missään tapauksessa saa peittää suojapeitteellä.

5 artikla

Siirtymäsäännökset

Tämän asetuksen piirroksen 5 mukaiset osat on sallittava 1 päivään tammikuuta 1977 saakka, vaikka niiden onteloniitti, joka edustaa jo aiemmin hyväksyttyä mallia, eroaa siten, että sen aukot ovat pienemmät kuin mainitussa piirroksessa.

Piirros 1

Useasta kappaleesta koottu suojapeite

Yhdistäminen ompelemalla

Piirros 2

Useasta kappaleesta koottu suojapeite

Huomautus:

Myös tämän sopimuksen liitteen 2 piirroksessa 2 a esitetyllä tavalla tehdyt kulmaompeleet sallitaan.

Piirros 3

Useasta kappaleesta koottu suojapeite

Piirros 4

Suojapeitteen paikkaaminen

Piirros 5

Metallipään malli

TOINEN OSA

ENSIMMÄISEN OSAN TEKNISET EDELLYTYKSET TÄYTTÄVIEN KONTTIEN HYVÄKSYMISMENETTELY

Yleistä

1. Kontit voidaan hyväksyä tullisinetöityyn tavarankuljetukseen: a) joko valmistusvaiheessa rakennetyypin mukaan (valmistusvaiheessa tapahtuva hyväksymismenettely) b) tai valmistuksen jälkeen yksittäisesti tai siten, että hyväksytään kerralla tietty määrä samaa tyyppiä edustavia kontteja (valmistusvaiheen jälkeinen hyväksymismenettely).

Molemmille hyväksymismenettelyille yhteiset säännökset

2. Toimivaltaisen viranomaisen, joka suorittaa hyväksymisen, on luovutettava hakijalle hyväksymisen jälkeen voimassaolevan hyväksymistodistuksen tapauksesta riippuen joko hyväksyttävää tyyppiä edustavalle rajoittamattomalle konttisarjalle tai määrätylle konttimäärälle.

3. Hyväksymistodistuksen saajan on liitettävä ennen tullisinetöityyn tavarankuljetukseen ryhtymistä hyväksymiskilpi hyväksyttyyn konttiin/hyväksyttyihin kontteihin.

4. Hyväksymiskilpi on kiinnitettävä pysyvästi paikkaan, jossa se on selvästi näkyvissä muiden virallisiin tarkoituksiin luovutettujen kylttien vieressä.

5. Tämän osan lisäyksessä 1 esitetyn I mallin mukaisen metallisen hyväksymiskilven on oltava mitoiltaan vähintään 20 senttimetriä x 10 senttimetriä. Sen pintaan on joko uurtamalla tai kohokuvioin merkitty tai muuten pysyvästi merkittävä seuraavassa esitetyt tiedot ainakin ranskaksi tai englanniksi: a) maininta ”hyväksytty tullisinetöityyn kuljetukseen”; b) sen maan nimi, jossa kontti on hyväksytty, joko koko nimenä tai kansainvälisessä maantieliikenteessä ajoneuvoille käytettynä rekisteröintimaan tunnuslyhenteenä, ja hyväksymistodistuksen numero (numerot, kirjaimet jne.), samoin kuin hyväksymisvuosi (esimerkiksi ”NL/26/73” tarkoittaa: Alankomaat, hyväksymistodistus N:o 26, annettu vuonna 1973); c) valmistajan antama kontin järjestysnumero (valmistusnumero); d) mikäli kontti on hyväksytty rakennetyypin mukaan, konttityypin tunnistenumerot tai -kirjaimet

6. Mikäli kontti ei enää täytä hyväksynnän teknisiä edellytyksiä, on se ennen uutta käyttöönottoa tullisinetöityyn tavarankuljetukseen saatettava sellaiseen kuntoon, jota aiempi hyväksyminen edellytti ja joka nyt jälleen täyttää asetetut tekniset edellytykset.

7. Mikäli kontin olennaiset ominaisuudet muuttuvat, saatu hyväksyntä ei enää ole voimassa vaan kontille on saatava uusi hyväksyntä toimivaltaiselta viranomaiselta ennen tullisinetöityyn tavarankuljetukseen ryhtymistä.

Rakennetyypin mukaan valmistusvaiheessa tapahtuvaa hyväksymistä koskevat erityissäännökset

8. Kun kontit on valmistettu sarjana saman rakennetyypin mukaan, valmistaja voi hakea valmistusmaan toimivaltaiselta viranomaiselta rakennetyypin hyväksyntää.

9. Hakemuksessaan valmistajan on ilmoitettava konttityypille, jolle lupaa haetaan, antamansa tunnistenumerot ja -kirjaimet.

10. Hakemukseen on liitettävä hyväksyttäväksi esitetyn konttityypin rakennepiirustukset ja yksityiskohtainen suunnittelueritelmä.

11. Valmistajan on sitouduttava kirjallisesti a) esittämään toimivaltaiselle viranomaiselle ne tyyppiin kuuluvat kontit, jotka tämä haluaa tutkia; b) sallimaan toimivaltaisen viranomaisen muita yksiköitä koskevan arvioinnin milloin tahansa kyseisen tyypin sarjatuotannon aikana; c) tiedottamaan toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista piirroksiin tai selontekoihin liittyvistä muutoksista niiden merkityksestä riippumatta ennen muutokseen ryhtymistä; d) merkitsemään kontteihin näkyvään paikkaan hyväksymiskilpeen merkittävien tietojen lisäksi rakennetyypin tunnistenumerot tai -kirjaimet samoin kuin jokaisen kontin järjestysnumeron kyseisessä tyyppisarjassa (valmistusnumero); e) pitämään kirjaa hyväksytyn tyypin mukaan valmistetuista konteista.

12. Tarvittaessa toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava rakennetyyppiin vaadittavista muutoksista, joita hyväksyminen edellyttää.

13. Rakennetyypin hyväksyntää ei saa myöntää ennen kuin toimivaltainen viranomainen on yhtä tai useampia kyseisen rakennetyypin mukaan valmistettuja kontteja tutkimalla todennut tyyppiin kuuluvien konttien täyttävän ensimmäisen osan tekniset edellytykset.

14. Kun konttityyppi on hyväksytty, hakijalle on luovutettava yksi ainoa tämän osan lisäyksessä 2 esitetyn II mallin mukainen hyväksymistodistus, joka on voimassa kaikkiin hyväksytyn tyypin erityisvaatimusten mukaisesti valmistettuihin kontteihin. Todistuksen nojalla valmistaja saa kiinnittää jokaiseen tyyppisarjaan kuuluvaan konttiin tämän osan 5 kohdan mallin mukaisen kilven.

Valmistusvaiheen jälkeen tapahtuvaa hyväksymistä koskevat erityissäännökset

15. Kun hyväksymistä ei ole haettu valmistusvaiheessa, omistaja, liikennöitsijä tai jommankumman edustaja voivat hakea hyväksymistä siltä toimivaltaiselta viranomaiselta, jolle heidän on mahdollista esittää hyväksyttäväksi haluttu kontti tai halutut kontit.

16. Kaikissa tämän osan 15 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa jätetyissä hyväksymishakemuksissa on oltava valmistajan kullekin kontille antama järjestysnumero (valmistusnumero).

17. Toimivaltaisen viranomaisen on tarkastettava niin monta konttia kuin se katsoo tarpeelliseksi ja annettava todettuaan kontin tai konttien täyttävän ensimmäisen osan tekniset edellytykset tämän osan lisäyksessä 3 esitetyn III mallin mukainen hyväksymistodistus, joka koskee yksinomaan hyväksyttyä konttimäärää. Todistuksen, johon on merkittävä kyseisen kontin valmistajan antama järjestysnumero/kyseisten konttien valmistajan antamat järjestysnumerot, nojalla valmistaja saa kiinnittää kaikkiin hyväksyttyihin kontteihin tämän osan 5 kohdassa mainitun hyväksymiskilven.

TOISEN OSAN LISÄYS 1

I MALLI

HYVÄKSYMISKILPI

(englanninkielinen versio)

TOISEN OSAN LISÄYS 1

I MALLI

HYVÄKSYMISKILPI

(ranskankielinen versio)

TOISEN OSAN LISÄYS 2

II MALLI

TIR-CARNET'N TURVIN TAPAHTUVAA KANSAINVÄLISTÄ TAVARANKULJETUSTA KOSKEVA TULLISOPIMUS (1975)

RAKENNETYYPIN HYVÄKSYMISTODISTUS

TOISEN OSAN LISÄYS 3

III MALLI

TIR-CARNET'N TURVIN TAPAHTUVAA KANSAINVÄLISTÄ TAVARANKULJETUSTA KOSKEVA TULLISOPIMUS (1975)

VALMISTUSVAIHEEN JÄLKEEN MYÖNNETTY HYVÄKSYMISTODISTUS

KOLMAS OSA

SELITTÄVÄT HUOMAUTUKSET

1. Tämän sopimuksen liitettä 2 täydentävissä liitteeseen 6 kuuluvissa selittävissä huomautuksissa noudatetaan soveltuvin osin, mitä tässä yleissopimuksessa määrätään tullisinetöityyn kuljetukseen hyväksyttävistä konteista.

2. Ensimmäinen osa - 4 artiklan 6 kohdan a alakohta Tähän kolmanteen osaan liitetty piirros antaa esimerkin tullin hyväksymästä järjestelmästä, jolla suojapeite kiinnitetään konttien kulmalukkolaitteisiin.

3. Toinen osa - kohta 5 Jos kaksi suojapeitteellistä konttia, jotka on hyväksytty tullisinetöityyn kuljetukseen, on yhdistetty siten, että ne muodostavat yhden kontin, jota kattaa yksi ainoa tullisinetöidyn kuljetuksen vaatimusten mukainen suojapeite, yhdistelmälle ei vaadita erityistä hyväksymistodistusta tai erityistä hyväksymiskilpeä.

Järjestelmä, jolla suojapeite kiinnitetään konttien kulmalukkolaitteisiin

Alla esitetty järjestelmä vastaa ensimmäisen osan 4 artiklan 6 kohdan a alakohdan vaatimuksia.