ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(1)

Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15 päivänä huhtikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999 ( 3 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/2002 ( 4 ), 3 artiklassa säädetään, että oikeus tukeen syntyy tuotaessa tuotteet määrättyyn kolmanteen maahan, kun kyseiseen kolmanteen maahan sovelletaan eriytettyä tukea. Kyseisen asetuksen 14—16 artiklassa säädetään eriytetyn tuen maksuehdoista, muun muassa siitä, mitä asiakirjoja on esitettävä tavaroiden määräpaikkaan saapumisen todistamiseksi.
(47)

Lisäksi, kuten 39 kappaleessa edellä esitetään, uudelleenistutusoikeudet olivat rauenneet viinivuosina 1988—1990, eivätkä ne siten olleet voimassa edes silloin, kun kyseisestä toimenpiteestä ilmoitettiin komissiolle. Koska lain nro 81/1995 4 pykälässä säädetyn tuen tarkoituksena on sellaisen menetyksen korvaaminen viininviljelijöille, jota heillä ei enää ollut lakia vahvistettaessa, sitä on pidettävä taannehtivana tukena, joka on ristiriidassa viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 337/79 säännösten kanssa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 454/80. Komission on siis pääteltävä, että toimenpiteeseen ei voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia.
(11)

Käyttöön otettava mekanismi on viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä markkinamekanismien osalta 25 päivänä heinäkuuta 2000 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1623/2000 ( 3 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1315/2002 ( 4 ), vahvistettu mekanismi. Paitsi asetuksen (EY) N:o 1623/2000 artikloja, joissa viitataan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 30 artiklassa säädettyyn tislaustoimenpiteeseen, sovelletaan myös muita kyseisen asetuksen säännöksiä ja erityisesti säännöksiä, jotka koskevat alkoholin toimitusta interventioelimelle ja ennakon maksamista.
(11)

Tästä välineestä rahoitettavat toimet eivät saisi saada samanaikaisesti muuta seuraavien asetusten nojalla myönnettävää tukea: koheesiorahastosta 16 päivänä toukokuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1164/94 ( 5 ), rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999 ( 6 ), Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999 ( 7 ), taloudellisen tuen myöntämisestä Unkarin tasavallalle ja Puolan tasavallalle 18 päivänä joulukuuta 1989 annettu asetus (ETY) N:o 3906/89 ( 8 ), liittymistä edeltävästä rakennepolitiikan välineestä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1267/1999 ( 9 ), yhteisön tuesta maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskeville liittymistä valmisteleville toimenpiteille jäsenyyttä hakeneissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa liittymistä edeltävänä aikana 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1268/1999 ( 10 ), Phare-ohjelman yhteydessä täytäntöönpantavasta rajatylittävän yhteistyön ohjelmasta 18 päivänä joulukuuta 1998 annettu komission asetus (EY) N:o 2760/98 ( 11 ), Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneille valtioille osana liittymistä edeltävää strategiaa annettavan tuen yhteensovittamisesta ja asetuksen (ETY) N:o 3906/89 muuttamisesta 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1266/1999 ( 12 ), Kyproksen tasavallan ja Maltan tasavallan liittymistä valmistelevan strategian mukaisten toimien toteuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 555/2000 ( 13 ) tai Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95 ( 14 ). Erityisten vahinkojen korvaamiseen liittyvien yhteisön tai kansainvälisten välineiden nojalla korvatulle vahingolle ei voida myöntää samaan tarkoitukseen tukea tämän välineen nojalla.
(5)

Viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmän toimivan infrastruktuurin perustaminen on tärkeää yhteisön verotusjärjestelmien vahvistamisessa. Erityisesti hallinnollisesta yhteistyöstä välillisen verotuksen (ALV) alalla 27 päivänä tammikuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 218/92 ( 5 ) tarkoitettu ALV-tietojen vaihtojärjestelmä (VIES) on osoittanut tietotekniikan merkityksen tulojen turvaamisessa ja toisaalta hallinnon mahdollisimman vähäisessä kuormittamisessa.
(4)

Asetuksen (EY) N:o 2075/92 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti perustetun kansallisen kiintiöreservin avulla ei ole saavutettu sellaisten tuottajien tuotantosuunnan muuttamiseen ja sellaisten tilojen rakenneuudistukseen liittyviä tavoitteita, joita varten kyseinen reservi oli tarkoitettu. Erityisesti jäsenvaltioiden vahvistamien reservin uudelleenjakamisperusteiden soveltaminen kansallisella tasolla ja reserviin alussa siirrettyjen määrien vähäinen prosenttiosuus eivät ole olleet riittäviä saamaan aikaan haluttuja vaikutuksia. Lisäksi on syytä todeta, että kansallisen reservin hallinnointi on lisännyt hallinnollista taakkaa ja monimutkaistanut liikaa kiintiöiden hallinnointia, minkä vuoksi kiintiöiden jakaminen on viivästynyt huomattavasti. Niille jäsenvaltioille, jotka katsovat sen hyödylliseksi, olisi kuitenkin annettava mahdollisuus turvautua tähän järjestelmään.
(11)

Komission asetuksessa (ETY) N:o 207/93 ( 5 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2020/2000 ( 6 ) määritellään asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteen VI sisältö ja vahvistetaan kyseisen asetuksen 5 artiklan 4 kohdan täytäntöönpanoedellytykset. Jäsenvaltiot ovat pyytäneet eläinten suolten sisällyttämistä liitteessä VI olevaan C osaan; tutkimuksen mukaan pyyntö täyttää asetuksen (ETY) N:o 2092/91 5 artiklan 4 kohdan ja asetuksen (ETY) N:o 207/93 3 artiklan 4 kohdan vaatimukset.
(1)

Vuosina 2000, 2001 ja 2002 saatujen kokemusten perusteella on syytä järjestelmän parantamiseksi muuttaa komission asetuksessa (EY) N:o 1557/2001 ( 2 ), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1366/2002 ( 3 ), säädetyt asetuksen (EY) N:o 814/2000 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Asetus (EY) N:o 1557/2001 olisi korvattava tarvittavien muutosten laajuuden vuoksi ja avoimuuden takaamiseksi kaikille niille, joita asia koskee.
(1)

Rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen N:o 136/66/ETY muuttamisesta 20 päivänä heinäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1638/98 ( 3 ) 4 a artiklan 1 kohdassa säädetään, että tuottajajäsenvaltiot voivat tietyin rajoituksin varata osan tuista, jotka on tarkoitettu oliiviöljyn ja/tai syötäviksi tarkoitettujen oliivien tuottajille, yhteisörahoituksen takaamiseen hyväksyttyjen tuottajajärjestöjen, hyväksyttyjen toimialakohtaisten järjestöjen tai muiden hyväksyttyjen toimijajärjestöjen taikka niiden liittojen perustamille toimialaohjelmille yhdellä tai useammalla kyseisessä kohdassa tarkoitetulla alalla. Mainitun asetuksen 4 a artiklan 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti olisi vahvistettava näiden tukien enimmäismäärä.
(2)

Yhteinen toiminta 98/244/YOS 19 päivältä maaliskuuta 1998, jonka neuvosto on hyväksynyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan sekä ulkorajojen ylittämisen alan koulutus-, vaihto- ja yhteistyöohjelmasta (Odysseus-ohjelma) ( 3 ), on päättynyt, koska sille osoitetut määrärahat on käytetty loppuun vuonna 2001.
(13)

Luottolaitokset, vakuutusyritykset ja sijoituspalveluyritykset, joiden pääkonttori on yhteisössä, voivat kuulua finanssiryhmittymään, jonka johto on yhteisön ulkopuolella. Myös näihin säänneltyihin yrityksiin olisi sovellettava vastaavan tasoisia ja asianmukaisia lisävalvontajärjestelmiä, joilla päästään tämän direktiivin säännöksiä vastaaviin tavoitteisiin ja tuloksiin. Sääntöjen avoimuus ja tietojen vaihto kolmansien maiden viranomaisten kanssa on kaikissa asiaankuuluvissa olosuhteissa sen vuoksi hyvin tärkeää.
(3)

Kasvinsuojeluvalvontaan tarkoitetun yhteisön rahoituksen myöntämiseen liittyvien säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 20 päivänä lokakuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2051/97 ( 3 ) soveltaminen on osoittanut yksityiskohtaisempien sääntöjen tarpeen; erityisesti olisi täsmennettävä vaatimukset, jotka koskevat tietoja, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava yhteisön rahoitusosuutta koskevan maksupyynnön perusteena.
(10)

Seutuliikenteen junat ovat myös omalla käyttövoimalla kulkevia yksiköitä, mutta niiden nopeus on korkeintaan 160 kilometriä tunnissa. Nämä junat on rakennettu joko yhdeksi tai moniosaiseksi yksiköksi. Kuten Intercity-junien ( 9 ) kohdalla, tässä asiassa voidaan jättää määrittelemättä se, kuuluvatko seutuliikenteen sähkö- ja dieseljunayksiköt eri tuotemarkkinoille. Osapuolet ovat kuitenkin ehdottaneet näiden markkinoiden jakamista kolmeen osaan istuinpaikkojen määrän perusteella: junat, joissa on vähemmän kuin 100 istuinpaikkaa; junat, joissa on 100—170 istuinpaikkaa; ja lähiliikennejunat, joissa on yli 170 istuinpakkaa. Suurin osa komission markkinatutkimukseen vastanneista ei kuitenkaan yhtynyt tähän markkinoiden määritelmään. Monet asiakkaat totesivat erityisesti, että ne eivät tilaa junia tämän jaottelun perusteella. Kyseinen jaottelu katsottiin keinotekoiseksi, koska on yleistä, että junavaunuja yhdistetään ruuhka-aikoina tai tilataan junia, joissa on kapeammat istuimet. Lisäksi on mainittava, että eräät vastaajista jakaisivat junat yksi- ja kaksikerroksisiin vaunuihin. Tätä seikkaa ei kuitenkaan tarvitse tutkia enempää, koska sillä ei ole vaikutusta keskittymän kilpailuvaikutusten arviointiin.
(3)

Erityisesti ”National Veterinary Service of the Ministry of Agriculture and Forest” (’NVS’) kykenee tehokkaasti tarkastamaan, että voimassa olevaa lainsäädäntöä sovelletaan.
(9)

Teknologisen kehittämisen vaihe on rahoitettu Euroopan laajuisille liikenneverkoille varatuista määrärahoista yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyn neuvoston ja Euroopan parlamentin päätöksen N:o 1692/96/EY ( 7 ) 4 artiklan g alakohdan, jolla säädetään mahdollisuudesta rahoittaa tutkimus- ja kehittämistoimintaa, sekä Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 ( 8 ) 17 artiklan nojalla.
(2)

Yhteisön viranomaisten ja jäsenvaltioiden olisi hallinnoitava näitä tariffikiintiöitä tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 ( 3 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 444/2002 ( 4 ), 308 a—308 c artiklassa säädetyn tariffikiintiöiden hallinnointijärjestelmän mukaisesti.
(2)

Direktiivin 70/524/ETY 9 e artiklan 1 kohdassa säädetään, että uusi lisäaine voidaan hyväksyä väliaikaisesti, jos kyseisen direktiivin 3 a artiklan b—e alakohdan edellytykset täyttyvät ja jos käytössä olevien tutkimustulosten perusteella on kohtuullista olettaa, että lisäaineella rehussa käytettynä on jokin 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetuista vaikutuksista. Väliaikainen hyväksyntä voidaan antaa enintään neljäksi vuodeksi direktiivin liitteessä C olevassa II osassa tarkoitettujen lisäaineiden osalta.
Enimmäispitoisuus mg/kg (ppm) rehussa, jonka kosteuspitoisuus on 12 %

— pitkäaikaisesti käytettävät rehuvalmisteet, jotka on tarkoitettu erityisravinnoksi ja joiden hivenainepitoisuus on suurempi kuin 100 kertaa täysrehun osalta vahvistettu enimmäispitoisuus

0,75 per 1 % fosforia (8) , enintään 7,5

— pitkäaikaisesti käytettävät rehuvalmisteet, jotka on tarkoitettu erityisravinnoksi ja joiden hivenainepitoisuus on suurempi kuin 100 kertaa täysrehun osalta vahvistettu enimmäispitoisuus

125 per 1 % fosforia (8)

— pitkäaikaisesti käytettävät rehuvalmisteet, jotka on tarkoitettu erityisravinnoksi ja joiden hivenainepitoisuus on suurempi kuin 100 kertaa täysrehun osalta vahvistettu enimmäispitoisuus

— koirien ja kissojen täysrehu, jonka kosteuspitoisuus on yli 20 %
(18)

Tähän asetukseen on sisällytettävä ainoastaan ne yleisen varainhoitoasetuksen säännökset, jotka ovat tarkoituksenmukaisia yhteisön elinten kannalta. Erityisesti tässä asetuksessa ei käsitellä säännöksiä, jotka koskevat yhteisön elinten toimintaan liittymättömiä toiminnan osa-alueita, eikä ulkoistamista koskevien periaatteiden mukaisesti erilaistettuja talousarvion toteuttamistapoja tai Euroopan parlamentille ja neuvostolle tarkoitettuja talousarviota koskevia tietoja. Lisäksi on otettava huomioon ainoastaan tietyt varainhoitoasetuksessa tarkoitetut käyttötarkoitukseensa sidotut tulot, ja määrärahasiirtoja ja talousarvion laatimista koskevan menettelyn on oltava yksinkertaisempi ja yleisluonteisempi,
Federal law of 7 October 1983 on the protection of the environment (RO 1984 1122), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 15 päivänä joulukuuta 2000 (RO 2001 2827)

Ordinance of 9 June 1986 relating to dangerous substances for the environment (RO 1986 1254), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 17 päivänä lokakuuta 2001 (RO 2001 3296)

Federal law of 21 March 1969 on trade in toxic substances (1972 435), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 29 päivänä huhtikuuta 1998 (RO 1998 3087)

Ordinance of 19 September 1983 relating to toxic substances (RO 1983 1387), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 1 päivänä toukokuuta 2002 (RO 2002 1406)

Federal law of 15 December 2000 on medicinal products and medical devices (RO 2001 2790)

Ordinance of 17 October 2001 on medicinal products (RO 2001 3420)

Ordinance of 2 February 2000 on Good Laboratory Practice (RO 2000 548), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 16 päivänä marraskuuta 2001 (RO 2001 3165)
(19)

Näissä yleisissä puitteissa on myös tarkoitus välttää sellaisten hallinnollisten, rahoituksellisten ja oikeudellisten velvoitteiden asettamista, jotka haittaisivat pienten ja keskisuurten yritysten perustamista ja kehitystä. Tämän vuoksi olisi jäsenvaltioiden valinnan mukaisesti tämän direktiivin soveltamisala rajoitettava yrityksiin, joiden palveluksessa on vähintään 50 työntekijää, tai toimipaikkoihin, joiden palveluksessa on vähintään 20 työntekijää.
02002R0315 — FI — 11.07.2017 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:









▼B

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 315/2002,

annettu 20 päivänä helmikuuta 2002,

yhteisön edustavilla markkinoilla todettujen tuoreiden tai jäähdytettyjen lampaanruhojen hintojen yhteenvedosta







▼M1 —————

▼B

2 artikla

1. Markkinahinnat on todettava päätöksessä 94/434/EY tarkoitetun teuraspainon perusteella.

Jos hinnat todetaan ruhojen eri laatuluokkien mukaan, edustavien markkinoiden hinnan on vastattava tukkumyyntivaiheessa seitsemän päivän aikana mainituille laatuluokille todettujen hintojen keskiarvoa, joka on painotettu kunkin laatuluokan suhteellisen merkityksen ilmaisevilla jäsenvaltion vahvistamilla kertoimilla.

2. Kun kyseessä ovat enintään 16 kilogrammaa painavat karitsanruhot ja tavanomaiset kaupalliset käytännöt, hinnat voidaan todeta ennen sisäelinten ja pään poistoa.

Kun hinnat todetaan elopainon perusteella, ne on jaettava elopainokilogrammaa kohden enimmäismuuntokertoimella 0,5. Jos on kuitenkin tavanomaista sisällyttää pää ja muut osat ruhoon, jäsenvaltiot voivat vahvistaa korkeamman kertoimen enintään 28 kilogramman painoisille karitsoille.

Alueilla, joilla hinnat todetaan arvioimalla yksittäisten karitsanruhojen paino, on muuntamisen perustuttava tähän arvioon.

3 artikla

1. Markkinoilla, joita pidetään useammin kuin kerran 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun seitsemän päivän jakson aikana, kunkin laatuluokan hinnan on vastattava jokaisilla markkinoilla todettujen hintojen aritmeettista keskiarvoa.

2. Jos hinnanmäärittelyalueella on useita edustavia markkinoita, kyseisen määrittelyalueen hinnan on vastattava näillä markkinoilla todettujen hintojen keskiarvoa, joka on painotettu joko jokaisten markkinoiden tai kunkin laatuluokan suhteellisen merkityksen ilmaisevilla jäsenvaltion vahvistamilla kertoimilla.

3. Tietojen puuttuessa jäsenvaltion edustavilla markkinoilla todetut hinnat on kuitenkin määritettävä ottaen huomioon erityisesti viimeisimmät tiedossa olevat hinnat.

4 artikla

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 päivään maaliskuuta 2002 mennessä seuraavat tiedot:

a) kunkin hinnanmäärittelyalueen edustavat markkinat;

b) karitsanruhojen laatuluokat;

c) edellä 2 ja 3 artiklassa tarkoitetut painotus- ja muuntokertoimet.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki näiden järjestelyjen muutokset kuukauden kuluessa muutoksen tekemisestä.

5 artikla

Kumotaan asetus (ETY) N:o 1481/86.

6 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Enimmäispitoisuus mg/kg (ppm) rehussa, jonka kosteuspitoisuus on 12 %

— pitkäaikaisesti käytettävät rehuvalmisteet, jotka on tarkoitettu erityisravinnoksi ja joiden hivenainepitoisuus on suurempi kuin 100 kertaa täysrehun osalta vahvistettu enimmäispitoisuus

0,75 per 1 % fosforia (8) , enintään 7,5

— pitkäaikaisesti käytettävät rehuvalmisteet, jotka on tarkoitettu erityisravinnoksi ja joiden hivenainepitoisuus on suurempi kuin 100 kertaa täysrehun osalta vahvistettu enimmäispitoisuus

125 per 1 % fosforia (8)

— pitkäaikaisesti käytettävät rehuvalmisteet, jotka on tarkoitettu erityisravinnoksi ja joiden hivenainepitoisuus on suurempi kuin 100 kertaa täysrehun osalta vahvistettu enimmäispitoisuus

— kala, muut vesieläimet ja niistä saatavat tuotteet, jotka on tarkoitettu elintarviketuotantoeläinten rehuseosten valmistukseen

— kala, muut vesieläimet ja niistä saatavat tuotteet, jotka on tarkoitettu koirien, kissojen, koristekalojen ja turkiseläinten rehuseosten valmistukseen

— koirien ja kissojen täysrehu, jonka kosteuspitoisuus on yli 20 %
(1)

Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Unkarin tasavallan välisestä assosiaatiosta tehdyn Eurooppa-sopimuksen, jäljempänä ”Eurooppa-sopimus”, joka on hyväksytty 13 päivänä joulukuuta 1993 tehdyllä neuvoston ja komission päätöksellä 93/742/Euratom, EHTY, EY ( 1 ), pöytäkirjassa N:o 3 määrätään tariffimyönnytyksistä Unkarista peräisin oleville jalostetuille maataloustuotteille. Pöytäkirjaa N:o 3 on muutettu Eurooppa-sopimuksen kauppaa koskevien määräysten mukauttamisesta tehdyllä pöytäkirjalla ( 2 ). Sitä on parannettu EY—Unkari-assosiaationeuvoston päätöksellä N:o 2/2002 (2002/528/EY) ( 3 ).
(2)

Tietyistä kolmansista maista peräisin olevia tiettyihin vuoristorotuihin kuuluvia ja muuhun kuin teuraseläimiksi tarkoitettuja lehmiä ja hiehoja koskevan tariffikiintiön soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta sekä asetuksen (EY) N:o 1012/98 muuttamisesta 2 päivänä kesäkuuta 1998 annettu komission asetus (EY) N:o 1143/98 ( 4 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1096/2001 ( 5 ), neuvoston asetuksissa (EY) N:o 2290/2000, (EY) N:o 2433/2000, (EY) N:o 2434/2000, (EY) N:o 2851/2000 ja (EY) N:o 1408/2002 sekä neuvoston päätöksessä 2003/18/EY Bulgarialle, Tšekille, Slovakialle, Romanialle, Puolalle ja Unkarille säädettyjen naudanlihan tariffikiintiöiden soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 19 päivänä kesäkuuta 1998 annettu komission asetus (EY) N:o 1279/98 ( 6 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 529/2003 ( 7 ), tietyistä kolmansista maista peräisin olevia enintään 80 kilogrammaa painavia vasikoita koskevan tariffikiintiön soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä toukokuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 1128/1999 ( 8 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 529/2003, tietyistä kolmansista maista peräisin olevien vähintään 80 kilogramman ja enintään 300 kilogramman painoisten elävien nautaeläinten tariffikiintiön soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 1247/1999 ( 9 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 529/2003, ja asetuksessa (EY) N:o 1279/98 säädettyjä naudanlihan tariffikiintiöitä koskevien, tammikuussa 2003 esitettyjen tuontitodistushakemusten hyväksyttävyydestä Puolan tasavallan, Unkarin tasavallan, Tšekin tasavallan, Slovakian, Bulgarian ja Romanian osalta 27 päivänä tammikuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 140/2003 ( 10 ), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 529/2003, on tämän vuoksi muutettava 1 päivästä huhtikuuta 2003.
(1)

Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta 28 päivänä lokakuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999 ( 4 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1473/2003 ( 5 ), 41 artiklassa vahvistetaan tietyt ennakkojen maksamista koskevat säännöt.
Lazio:

Viterbo, Roma, Rieti (seuraavat kunnat: Ascrea, Belmonte in Sabina, Cantalupo in Sabina, Casaprota, Casperia, Castel di Tora, Castelnuovo di Farfa, Colle di Tora, Collevecchio, Concerviano, Configni, Contigliano, Cottanello, Fara in Sabina, Forano, Frasso, Abino, Greccio, Longone Sabino, Magliano Sabina, Mompeo, Montasola, Montebuono, Monteleone Sabino, Montenero Sabino, Monte San Giovanni in Sabina, Montopoli di Sabina, Orvinio, Poggio Catino, Poggio Mirteto, Poggio Moiano, Poggio Nativo, Poggio San Lorenzo, Pozzaglia Sabina, Rieti, Roccantica, Rocca Sinibalda, Salisano, Scandriglia, Selci, Stimigliano, Tarano, Toffia, Torricella in Sabina, Torri in Sabina, Vacone)
(1)

Asetuksella (EY) N:o 2195/2002 on perustettu julkisiin hankintoihin sovellettava yhteinen luokittelujärjestelmä, jonka tarkoituksena on yhdenmukaistaa hankintaviranomaisten ja -yksikköjen sopimusten sisällön kuvauksissaan käyttämät viittaukset.
(1)

Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15 päivänä huhtikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999 ( 3 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/2002 ( 4 ), 50 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos asetuksen (EY) N:o 800/1999 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tuotteiden poistumiselle yhteisön tullialueelta asetettua 60 päivän määräaikaa tai mainitun asetuksen 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tuotteiden sijoittamiselle muonitusvarastoon asetettua 30 päivän määräaikaa ei ole noudatettu, tukea alennetaan 15 prosenttia, minkä lisäksi sitä alennetaan asteittain kasvavasti jokaiselta kyseisen määräajan ylittävältä päivältä.
(1)

Tiettyjen kalastustuotteiden yhteisön kysynnän tyydyttämiseksi näitä tuotteita on tuotava tällä hetkellä kolmansista maista. Siksi on yhteisön edun mukaista suspendoida kyseisistä tuotteista kannettavat tullit osittain tai kokonaan, jotta yhteisön kalastustuotannon kehitysnäkymät eivät vaarannu ja tuotetta käyttäville tuotannonaloille taataan riittävä tarjonta. Tämän vuoksi tiettyjä kalastustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista 14 päivänä joulukuuta 2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2803/2000 ( 1 ) suspendoidaan määräajaksi eräiden kalastustuotteiden tariffikiintiöissä kannettavat tullit.
(3)

Koska sääolot ovat olleet vaikeat suuressa osassa yhteisöä, viljantuotanto on pienentynyt huomattavasti markkinointivuonna 2003/2004. Tilanne on johtanut paikoitellen korkeisiin hintoihin, minkä vuoksi kotieläintuotannolle ja rehuteollisuudelle on aiheutunut erityisiä ongelmia. Ne eivät pysty käyttämään kilpailukykyisesti hinnoiteltuja hankintalähteitä.