1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä joulukuuta 1988,
pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tiettyihin osiin ja ominaisuuksiin liittyvän
jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(89/173/ETY)
(EYVL L 67, 10.3.1989, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:osivu päivämäärä
►A1Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 2
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä joulukuuta 1988,
pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tiettyihinosiin ja ominaisuuksiin liittyvän jäsenvaltioiden lainsäädännön
lähentämisestä
(89/173/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen jaerityisesti sen 100 a artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen (
1),
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa(2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, ettätoimenpiteet sisämarkkinoiden asteittaiseksi toteuttamiseksi on toteutet-tava 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä; sisämarkkinat koostuvatalueesta, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden,palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus taataan,tekniset vaatimukset, jotka traktoreiden on kansallisen lainsäädännönmukaisesti täytettävä, koskevat muun muassa niiden mittoja ja massoja,nopeuden säätimiä, vetävien osien, ulkonemien ja pyörien suojausta,hinattavien ajoneuvojen jarrujen hallintaa, tuulilaseja ja muita laseja,traktorin ja hinattavan ajoneuvon välistä mekaanista kytkentää sekätraktorin runkoon tulevien pakollisten kilpien ja merkkien kiinnitys-paikkaa ja -menetelmää,nämä vaatimukset ovat erilaisia jäsenvaltioissa; sen vuoksi on tarpeen,että kaikki jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevienmääräystensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta ETY-tyyppihy-väksyntämenettelyä, josta säädetään pyörillä varustettujen maatalous- jametsätraktoreiden tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsää-dännön lähentämisestä 4 päivänä maaliskuuta 1974 annetussa neuvostondirektiivissä 74/150/ETY (
4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 82/890/ETY (5), voitaisiin soveltaa kaikkiin traktorityyp-
peihin, jaerityisesti turvalasiin — tuulilaseihin ja muihin laseihin — liittyvienteknisten vaatimusten osalta on tarkoituksenmukaista noudattaa eräinmuutoksin niitä vaatimuksia, jotka Yhdistyneiden KansakuntienEuroopan talouskomissio vahvistaa säännössään N:o 43 (”Turvalasin jalasimateriaalien hyväksyntää koskevia yhdenmukaisia säännöksiä”),joka on liitetty 20 päivänä maaliskuuta 1958 tehtyyn moottori-ajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaista-mista ja hyväksymisen vastavuoroista tunnustamista koskevaan sopi-mukseen(
6),
(1) EYVL N:oC 218, 17.8.1987, s. 1
(2) EYVL N:oC 281, 19.10.1987, s. 180 ja
EYVL N:oC 326, 19.12.1988
(3) EYVL N:oC 319, 30.11.1987, s. 25
(4) EYVL N:oL 84, 28.3.1974, s. 10
(5) EYVL N:oL 378, 31.12.1982, s. 45
(6)AsiakirjatE/ECE/234REV 1/AADD 42/REV 1E/ECE/TRANS/505
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 3
▼B
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1 'Maatalous-ja metsätraktorilla'tarkoitetaan pyörillä tai telaketjuilla
varustettua moottoriajoneuvoa, jossa on vähintään kaksi akselia, jonkatärkein ominaisuus on sen vetävä voima ja joka on suunniteltu erityi-sesti työntämään kuljettamaan tai käyttämään tiettyjä työvälineitä,koneita tai -perävaunuja, jotka on tarkoitettu käytettäviksi maatalou-dessa tai metsänhoidossa. Se voidaan varustaa kuljettamaan kuormaa jamatkustajia.
2 Tätä direktiiviä sovelletaan vain 1 kohdassa määriteltyihin ilmaren-
kailla varustettuihin traktoreihin, joissa on kaksi akselia ja jotka onsuunniteltu niin, että niiden suurin nopeus on 6—30 km/h.
2 artikla
1 Jäsenvaltioei saa evätä trakto rilta ETY-tyyppihyväksyntää, kansal-
lista tyyppihyväksyntää tai rekisteröintiä taikka kieltää traktorinmyyntiä, käyttöönottoa tai käyttöä syistä, jotka liittyvät:
— mittoihin ja hinattaviin massoihin,
— nopeuden säätimiin ja vetävien osien, ulkonemien ja pyörien
suojaukseen,
— tuulilaseihin ja muihin laseihin,— traktorin ja hinattavan ajoneuvon välisiin mekaanisiin kytkentöihin,
mukaan lukien kytkentäkohdan pystykuormitus,
— traktorin runkoon tulevien pakollisten kilpien ja merkintöjen kiinni-
tyspaikkaan ja -menetelmään,
— hinattavien ajoneuvojen jarrujen hallintaan,
jos nämä osat ja ominaisuudet täyttävät asiaa koskevissa liitteissä
esitetyt vaatimukset, ja jos tuulilasissa ja muissa laseissa tai mekaani-sissa kytkennöissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.
2 Traktorin käyttöön liittyvistä 1 kohdan säännöksistä poiketen
jäsenvaltiot voivat hinattavaan massaan (hinattaviin massoihin) liitty-vistä syistä edelleen soveltaa erityisesti niiden alueen luontoon japinnanmuodostukseen liittyvien erityisvaatimusten johdosta annettujakansallisia määräyksiään liitteessä I olevassa 2.2 kohdassa lueteltujenhinattavien massojen rajoissa, edellyttäen, että tähän ei liity traktoriintehtäviä muutoksia tai täydentävää kansallista tyyppihyväksyntää.
3 artikla
1 Jäsenvaltion on annettava osan ETY-tyyppihyväksyntä kaiken
tyyppisille tuulilaseille, muille laseille tai mekaanisille kytkennöille,jotka vastaavat rakenteeltaan ja testien osalta liitteissä III ja IV vahvis-tettuja vaatimuksia.
2 Osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutet-
tava tarvittavat toimenpiteet sen tarkastamiseksi, että tuotantomallit ovathyväksytyn tyypin mukaisia, sikäli kuin se on tarpeen ja tarvittaessayhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaistenkanssa. Tämä tarkastus suoritetaan pistokokein.
4 artikla
Jäsenvaltioiden on kaikkien 3 artiklan mukaisesti hyväksymiensä tuuli-
lasityyppien tai muiden lasityyppien tai mekaanisten kytkentätyyppienosalta annettava traktorin, tuulilasin tai mekaanisen kytkennän valmista-jalle tai tämän edustajalle liitteessä III tai IV esitetyn mallin mukainenosan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet estääk-
seen sellaisten merkkien käytön, jotka voivat aiheuttaa sekaannusta 3artiklan mukaisesti osan ETY-tyyppihyväksynnän saaneiden laitetyyp-pien ja muun tyyppisten laitteiden välillä.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 4
▼B
5 artikla
1 Jäsenvaltioei saa kieltää tuulilasien ja muiden lasien tai mekaa-
nisten kytkentöjen markkinoille saattamista niiden rakenteeseen liitty-vistä syistä, jos niissä on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.
2 Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää osan ETY-tyyppihyväksyntämer-
kinnällä varustettujen tuulilasien tai mekaanisten kytkentöjen markki-noille saattamisen, jos nämä eivät ole hyväksytyn tyypin mukaisia.
Kyseisen valtion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja
komissiolle toteutetuista toimenpiteistä ja perusteltava päätöksensä.
6 artikla
Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa lähe-
tettävä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennösliitteessä III tai IV esimerkein kuvatuista tuulilasityyppien tai mekaa-nisten kytkentöjen tyyppien, joko annetuista tai evätyistä, osan tyyppi-hyväksyntätodistuksista.
7 artikla
1 Jos osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen antanut jäsenvaltio
havaitsee, että useat tuulilasit tai mekaaniset kytkennät, joissa on samaosan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, eivät ole sen hyväksymän tyypinmukaisia, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistami-seksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. Kyseisenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava muiden jäsenval-tioiden vastaaville viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä, jotka saat-tavat tarvittaessa, kun noudattamatta jättäminen on vakavaa ja toistuvaa,johtaa osan ETY-tyyppihyväksynnän peruuttamiseen. Edellä tarkoitet-tujen viranomaisten on toteutettava vastaavanlaiset toimenpiteet, jostoisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat niille, etteitraktori ole hyväksytyn tyypin mukainen.
2 Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden
kuluessa ilmoitettava toisilleen kaikista osan ETY-tyyppihyväksynnänperuuttamisista ja tällaisten toimenpiteiden syistä.
8 artikla
Tämän direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä annettujen säännösten
nojalla tehdyt päätökset, joissa evätään tai peruutetaan tuulilasin taimekaanisen kytkennän osan ETY-tyyppihyväksyntä, tai kielletäänniiden saattaminen markkinoille tai käyttö, on perusteltava yksityiskoh-taisesti. Tällaisista päätöksistä on ilmoitettava asianosaiselle, jolle onsamalla ilmoitettava jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännönmukaan hänen käytettävissään olevat muutoksenhakukeinot ja -ajat.
9 artikla
Tarvittavat muutokset liitteen vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan
kehitykseen annetaan direktiivin 74/150/ETY 13 artiklassa säädettyämenettelyä noudattaen.
10 artikla
1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edel-
lyttämät säännökset voimaan 31 päivään joulukuuta 1989 mennessä.Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
2 Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle niiden tässä direktii-
vissä tarkoitetuista kysymyksistä antamat keskeiset kansalliset sään-nökset kirjallisina.
11 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
1989L0173 —FI—01.01.1995 —001.001 —5
▼B
SivuLUETTELO LIITTEISTÄ
LIITE I: Mitat ja hinattavat massat 5
Lisäys: ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite 7LIITE II: Nopeuden säädin ja vetävien osien, ulkonemien ja pyörien
suojaus 8
Lisäys: ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite 21LIITE III A: Tuulilasi ja muut lasit — Laitevaatimukset, määritelmät, osan
tyyppihyväksyntähakemus, osan tyyppihyväksyntä, merkinnät,yleiset vaatimukset, testit ja tuotannon vaatimustenmukaisuus 22
Lisäys: Esimerkkejä osan tyyppihyväksyntämerkeistä 30LIITE III B: Osan ETY-tyyppihyväksynnästä, osan ETY-tyyppihyväksynnän
epäämisestä, osan ETY-tyyppihyväk-synnän laajentamisesta jaosan tyyppihyväksynnän peruuttamisesta ilmoittaminen 33
Lisäys 1: Karkaistut tuulilasit 34Lisäys 2: Tasaisesti karkaistut lasit, muut kuin tuulilasit 35Lisäys 3: Laminoidut tuulilasit 36Lisäys 4: Laminoidut lasit, muut kuin tuulilasit 37Lisäys 5: Lasi-muovituulilasit 38Lisäys 6: Lasi-muovilasit, muut kuin tuulilasit 39Lisäys 7: Kaksoislasit 40Lisäys 8: Tuulilasiluettelon sisältö 41LIITE III C: Yleiset testiolosuhteet 42LIITE III D: Karkaistut tuulilasit 67LIITE III E: Tasaisesti karkaistut lasit, muut kuin tuulilasit 70LIITE III F: Tavalliset laminoidut tuulilasit 73LIITE III G: Laminoidut lasit, muut kuin tuulilasit 77LIITE III H: Käsitellyt laminoidut tuulilasit 80LIITE III I: Turvalasit, joiden sisäpinnalla on muovipinnoite 82LIITE III J: Lasi-muovituulilasit 83LIITE III K: Lasi-muovilasit, muut kuin tuulilasit 86LIITE III L: Kaksoislasit 88LIITE III M: Tuulilasien ryhmittely osan tyyppihyväksynnän testausta varten 90LIITE III N: Segmentin korkeuksien ja iskukohtien paikan mittaus 92LIITE III O: Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastus 95LIITE III P: ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite 99LIITE IV: Traktorin ja hinattavan ajoneuvon väliset mekaaniset kytkennät
ja kytkentäkohdan pystykuormitus 100
Lisäys 1: Piirrokset mekaanisen kytkennän osista 104Lisäys 2: Dynaaminen testausmenetelmä 107Lisäys 3: Kytkentälaitteiden staattinen testausmenetelmä 109Lisäys 4: Osan tyyppihyväksyntämerkki 110Lisäys 5: Osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli 111Lisäys 6: ETY-tyyppihyväksynnän antamisen edellytykset 112Lisäys 7: ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite 113LIITE V: Traktorin runkoon kiinnitettävien pakollisten kilpien ja merkin-
töjen kiinnityspaikka ja -menetelmä 114
Lisäys: ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite 116LIITE VI: Hinattavien ajoneuvojen jarrujen hallinta ja traktorin ja hinatta-
vien ajoneuvojen välinen jarrukytkentä 117
Lisäys: ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite 118
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 6
▼B
LIITE I
MITAT JA HINATTAVAT MASSAT
1 MÄÄRITELMÄT
1.1'Pituudella' tarkoitetaan:
— traktorin pituutta, joka mitataan väliltä, joka jää traktorin pituusakse-
liin nähden kohtisuorassa olevien pystytasojen väliin, kun nämäkulkevat traktorin uloimpien kohtien kautta, mutta joiden ulkopuo-lelle jäävät:
— kaikki peilit;
— kaikki käynnistyskammet;— kaikki etu- tai sivuvalaisimet.
1.2'Leveydellä' tarkoitetaan:
— traktorin leveyttä, joka mitataan väliltä, joka jää traktorin pituusak-
selin kanssa yhdensuuntaisten pystytasojen väliin, kun nämä kulkevattraktorin uloimpien kohtien kautta, mutta joiden ulkopuolelle jäävät:
— kaikki peilit;
— kaikki suuntavalot;— kaikki etu- tai sivuvalaisimet; kaikki pysäköintivalaisimet;— kaikki traktorin painon aiheuttamat renkaiden muodonmuutokset;— kaikki taittuvat osat, kuten nostettavat jalkatuet ja taipuisat rois-
keläpät.
1.3'Korkeudella' tarkoitetaan:
— pystysuuntaista etäisyyttä maan ja suurimmalla etäisyydellä maasta
olevan traktorin kohdan välillä, antennia lukuun ottamatta. Kun tämäkorkeus määritellään, traktorissa on oltava:
— uudet renkaat, joiden vierintäsäde on suurin niiden valmistajan
määrittelemä säde.
1.4”Sallitulla hinattavalla massalla”
tarkoitetaan massaa, jonka traktorityyppi voi vetää. Se voi esimerkiksi
koostua yhdestä tai useammasta hinattavasta perävaunusta tai maatalous-ja metsälaitteesta. Valmistajan ilmoittaman teknisesti sallitun hinattavanmassan ja 2.2 kohdassa jäljempänä määritellyn luvallisen hinattavanmassan välillä katsotaan olevan ero.
1.5”Hinauslaitteella”
tarkoitetaan traktorin osaa, joka on tarkoitettu toimimaan mekaanisena
välikappaleena traktorin ja hinattavan ajoneuvon välillä.
1.6”Traktorin omapainolla käyttökunnossa (mt)”
tarkoitetaan direktiivin 74/150/ETY liitteessä I olevassa 2.4 kohdassa
määriteltyä massaa.
1.7Teknisesti sallittu hinattava massa/sallitut hinattavat massat:
— jarruton hinattava massa,
— omilla jarruilla varustettu hinattava massa (kuten se on määritelty
neuvoston direktiivin 76/432/ETY (
1) liitteessä I olevassa 1.12
kohdassa),
— inertiajarruilla varustettu hinattava massa (kuten se on määritelty
neuvoston direktiivin 76/432/ETY liitteessä I olevassa 1.14kohdassa),
— neste- tai paineilmajarruilla varustettu hinattava massa: tällainen
jarrutus voi olla jatkuvaa, puolijatkuvaa tai omalla voimalähteellävarustettua tyyppiä, sellaisina kuin ne määritellään direktiivin 76/432/ETY liitteessä I olevassa 1.9, 1.10 ja 1.11 kohdassa.
(1) EYVL N:oL 122, 8.5.1876, s. 1
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 7
▼B
2 VAATIMUKSET
2.1Mitat
Traktorin enimmäismitat ovat:
2.1.1 pituus: 12 m;2.1.2 leveys: 2,5 m;2.1.3 korkeus: 4 m.2.1.4 Näiden mittojen tarkastukseen tarkoitetut mittaukset suoritetaan seuraa-
vasti:
— traktorin ollessa kuormaamattomana ja käyttökunnossa kuten 1.6
kohdassa esitetään,
— tasaisella vaakasuoralla pinnalla,— traktorin ollessa paikallaan ja moottorin ollessa sammutettuna,— traktorin ollessa varustettu uusilla renkailla, joiden ilmanpaine on
valmistajan suosittelema normaalipaine,
— ovien ja ikkunoiden ollessa kiinni,— ohjauspyörän ollessa suoraan eteen -asennossa,— ilman traktoriin kiinnitettyjä maatalous- ja metsänhoitolaitteita.
2.2Sallittu hinattava massa
2.2.1 Sallittu hinattava massa saa olla enintään:2.2.1.1 edellä 1.7 kohdassa määritelty teknisesti sallittu hinattava massa, jota
traktorin valmistaja suosittelee;
2.2.1.2 hinauslaitteelle osan ETY-tyyppihyväksynnän mukaisesti säädetty hinat-
tava massa.
2.2.2 Kun jäsenvaltio soveltaa 2 artiklan 2 kohtaa, hinattava massa/hinattavat
massat on eriteltävä traktorin rekisteröintitodistuksessa.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 8
▼B
Lisäys
MALLI

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 9
▼B

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 10
▼B
LIITE II
NOPEUDEN SÄÄDIN JA VETÄVIEN OSIEN, ULKONEMIEN JA
PYÖRIEN SUOJAUS
1 NOPEUDEN SÄÄDIN
1.1 Jos nopeuden säädin on valmistajan vakiovarusteena asentama, sen on
oltava asennettu ja suunniteltu siten, että traktori on suurimmastarakenteen mukaisesta nopeudesta annetun direktiivin 74/152/ETY (
1)
mukainen.
2 VETÄVIEN OSIEN, ULKONEMIEN JA PYÖRIEN SUOJAUS2.1 Yleistä
2.1.1 Traktorien vetävät osat, ulkonemat ja pyörät on suunniteltava, asen-
nettava ja suojattava siten, että ne eivät tavanomaisissa käyttöolosuh-teissa aiheuta henkilöille onnettomuuksia.
2.1.2 Edellä 2.1.1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten katsotaan täyttyvän,
jos 2.3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia noudatetaan. Muut kuin 2.3kohdassa kuvatut ratkaisut ovat sallittuja, jos valmistaja esittää todis-teet siitä, että ne vähintään vastaavat 2.3 kohdan vaatimuksia.
2.1.3 Suojalaitteet on kiinnitettävä tukevasti traktoriin. 'Tukevasti
kiinnitetyllä' tarkoitetaan, että tällaisten laitteiden irrottamisen tulisiolla mahdollista vain työkalujen avulla.
2.1.4 Suojalevyt, kannet ja konepellit, jotka voivat sulkeutuessaan aiheuttaa
loukkaantumisen, on valmistettava siten, että niiden sulkeutuminenvahingossa on estetty (esim. suojalaitteiden avulla tai sopivin kiinnik-kein tai ominaisuuksin).
2.1.5 Yksi suojalaite voi suojella lukuisia vaarallisia kohtia. Jos yhden
suojalaitteen alaisuuteen on kuitenkin kytketty säätö-, kunnossapito-tai häiriönpoistolaitteita — joita voidaan käyttää vain moottorinkäydessä — on asennettava lisäsuojalaitteita.
2.1.6 Kiinnityslaitteet (esim. jousipidikkeet tai sidenauhat),
— joilla kiinnitetään pikakiinnityslaitteet (esim. kiinnitystapit),
ja osat, joita on
— ilman työkaluja avattavissa suojalaitteissa (esim. moottorin
suojus),
on kiinnitettävä tukevasti joko traktorin alustaan tai suojalaitteeseen.
2.2 Määritelmät
2.2.1 'Suojalaitteella'tarkoitetaan laitetta, joka on tarkoitettu suojaamaan
vaarallisia osia. Tässä direktiivissä suojalaitteisiin kuuluvat kopat,suojat tai suojukset.
2.2.1.1 'Kopalla'tarkoitetaan suojalaitetta, joka sijaitsee välittömästi vaaral-
lisen osan edessä ja joka joko yksin tai laitteen muiden osien kanssaestää vaarallisen osan koskettamisen joka puolelta.
2.2.1.2 'Konepellillä tai suojalevyllä' tarkoitetaan suojalaitetta, joka sijaitsee
vaarallisen osan edessä ja joka estää vaarallisen osan koskettamisensuojatulta puolelta.
2.2.1.3 'Suojuksella' tarkoitetaan suojalaitetta, joka kaiteella, ristikolla tai
vastaavalla laitteella takaa turvallisuusvälin, joka riittää; estämäänvaarallisen osan koskettamisen.
2.2.2 'Vaarakohdalla'tarkoitetaan kohtaa, johon traktorin kiinteiden tai liik-
kuvien osien järjestelyn tai suunnittelun vuoksi liittyy loukkaantumis-riski. Vaarallisia osia ovat erityisesti puristumis-, hankautumis-, leik-kaus-, pisto-, läpäisy-, tarttuma-, sisäänmeno- ja kapenemiskohdat.
2.2.2.1 'Puristumiskohdalla' tarkoitetaan vaarallista kohtaa, jossa osat liik-
kuvat toistensa tai kiinteiden osien suhteen siten, että ne voivataiheuttaa henkilöiden tai joidenkin heidän ruumiinosiensa jäämisenpuristuksiin.
(1) EYVL N:oL 84, 28.3.1974, s. 33
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 11
▼B
2.2.2.2 'Hankautumiskohdalla'tarkoitetaan vaarallista kohtaa, jossa osat liik-
kuvat toisiaan tai muita osia pitkin siten, että ne voivat aiheuttaahenkilöiden tai joidenkin heidän ruumiinosien sajäämisen puristuksiintai hankautumisen.
2.2.2.3 'Leikkaus-, pisto- tai läpäisykohdalla' tarkoitetaan vaarallista kohtaa,
jossa liikkuvat tai kiinteät, teräväreunaiset, -kärkiset tai tylpät osatvoivat vahingoittaa ihmisiä tai heidän ruumiinosiaan.
2.2.2.4 'Tarttumakohdalla' tarkoitetaan vaarallista kohtaa, jossa teräväreu-
naiset ulkonemat, hampaat, tapit, ruuvit ja pultit, rasvanipat, akselit,akselin päät tai muut osat liikkuvat siten, että ihmiset, heidän ruumii-nosansa tai vaatteensa voivat tarttua kiinni ja tulla vedetyiksi mukaan.
2.2.2.5 'Sisäänmeno- tai kapenemiskohdalla' tarkoitetaan vaarallista kohtaa,
jossa osat liikkuessaan kaventavat jotakin kohtaa siten, että ihmiset,heidän ruumiinosansa tai vaatteet voivat tarttua kiinni.
2.2.3 'Ulottuvuudella' tarkoitetaan enimmäisetäisyyttä, johon ihmiset tai
heidän ruumiinosansa voivat ulottua ylös, alas, sisään, päälle, ympäritai poikki ilman minkään esineen apua (kuva 1).
2.2.4 'Turvaetäisyydellä'tarkoitetaan etäisyyttä, joka vastaa ulottuvuutta tai
kehon mittaa yhdessä turvamarginaalin kanssa (kuva 1).
2.2.5 'Hallintalaitteella' tarkoitetaan laitetta, johon suoraan vaikutettaessa
saadaan aikaan traktorin tai siihen kytketyn laitteen tilan tai toiminnanmuuttuminen.
2.3 Turvaetäisyydet, joiden ulottumisalueelta ei yllä vaarallisiin osiin
2.3.1 Turvaetäisyys mitataan niistä kohdista, joihin voidaan ulottua traktoria
käytettäessä, huollettaessa ja tarkastettaessa, ja myös maanpinnantasolta. 'Traktorin huollolla ja tarkastuksella' tarkoitetaan ainoastaankuljettajan itsensä käyttöohjeiden mukaisesti tavallisesti suorittamiatoimia. Turvaetäisyyttä määritettäessä perusperiaate on se, että traktorion tilassa, johon se on suunniteltu, ja että mitään apuvälinettä eikäytetä jotta ulotuttaisiin vaarakohtaan.
Turvaetäisyydet vahvistetaan 2.3.2.1—2.3.2.5 kohdassa. Eräitä erityi-
salueita tai eräitä erityisosia varten sopiva turvaetäisyys annetaan, jostraktori täyttää 2.3.2.6—2.3.2.14 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.
2.3.2 Vaarallisten kohtien suojaus
Yläpuolinen turvaetäisyys
Yläpuolinen turvaetäisyys on 2 500 mm (katso kuva 1) ihmisten seis-
tessä suorana.
Kuva 1
2.3.2.2 Alaspäin, yläpuolella
Turvaetäisyys suojalaitteen yli:
a = vaarakohdan korkeus;
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 12
▼B
(mm)
Suojalaitteen reunan korkeus b
a: Vaarakohdan2 4002 2002 0001 8001 6001 4001 2001 000korkeus maasta
Vaakasuora etäisyys cvaarakohdastab = suojalaitteen reunan korkeus;
c = vaakasuora etäisyys vaarakohdasta (katso kuva 2).
Kuva 2
Kurkotettaessa suojalaitteen yli on noudatettava taulukossa 1 esitet-
tyjä turvaetäisyyksiä.
TAULUKKO 1
2 400 —100100100100100100100
2 200 —250350400500500600600
2 000 ——3505006007009001 100
1 800 ———6009009001 0001 100
1 600 ———5009009001 0001 300
1 400 ———1008009001 0001 300
1 200 ————5009001 0001 400
1 000 ————3009001 0001 400
800 —————6009001 300
600 ——————5001 200
400 ——————3001 200
200 ——————2001 100
2.3.2.3 Etäisyys reunan ympäri
Vähintään taulukossa 2 esitettyä turvaetäisyyttä on noudatettava, jotta
kyseessä oleva ruumiinosa ei ulotu vaarakohtaan. Turvaetäisyyttäsovellettaessa oletetaan, että kyseisen ruumiinosan viimeinen nivel onreunassa kiinni. Tällöin on varmistettava, että ruumiinosaa ei voidaenää siirtää eteenpäin tai aukon läpi vaarakohtaan.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 13
▼B
TAULUKKO 2

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 14
▼B
2.3.2.4 Sisäänkurottuminen, läpikurottuminen
Jos vaarakohtiin voidaan ulottua aukoista tai niiden läpi, on noudatet-tava taulukoissa 3 ja 4 vahvistettuja vähimmäisetäisyyksiä.Osia, jotka liikkuvat toistensa suhteen, tai liikkuvia osia, jotka ovatkiinteiden osien vieressä, ei pidetä riskitekijöinä, jos ne ovat enintään8 mm:n etäisyydellä toisistaan.
TAULUKKO 3
Turvaetäisyydet pitkänomaisten ja yhdensuuntaisten aukkojen läpi
a = aukon pienin mitta.b = turvaetäisyys vaarakohdasta.
TAULUKKO 4
Nelikulmaisten tai ympyränmuotoisten aukkojen turvaetäisyydet
a = aukon leveys: läpimitta tai sivun pituusb = turvaetäisyys vaarakohdasta

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 15
▼B
2.3.2.5 Puristumiskohtien vähimmäismitat
Puristumiskohtaa ei pidetä vaarallisena kuvassa esitetylle ruumiino-
salle, jos vähimmäismitat eivät ole pienemmät kuin taulukossa 5vahvistetut ja jos varmistetaan, että seuraava, suurempi ruumiinosa eivoi joutua siihen.
TAULUKKO 5
2.3.2.6 Hallintalaitteet
Kahden polkimen välistä rakoa ja hallintalaitteiden läpimenoreikiä ei
pidetä puristumis- tai hankautumiskohtina.
2.3.2.7 Takaosan kolmipistekytkentä
2.3.2.7.1 Kolmipistekytkennän nostotankojen nivelkohtien keskilinjan kautta
kulkevan tason takana on noudatettava 25 mm:n vähimmäisturvamar-ginaalia liikkuvien osien välillä tai kussakin nostolaitteen liikkeenkohdassa — mutta ei äärimmäisissä ylä- ja ala-asennoissa 0,1 n, sekä
25 mm:n etäisyyttä tai 30 °vähimmäiskulmaa hankautuvien osien
tapauksessa, jos nämä voivat aiheuttaa kulman muutoksen (katso kuva3). Liike n/prime1, josta on vähennetty 0,1 nsekä sen ylä- että ala-asen-
noissa, määritellään seuraavasti (katso kuva 4):
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 16
▼B
Kuva 3
Kuva 4
2.3.2.7.2 Hydraulisen nostoyksikön liikettä nvarten alavivun kytkentäkohdan
ala-asentoa A rajoitetaan mitalla ”14” ISO-standardissa 730 olevan 1osan mukaisesti, ja yläasentoa B rajoittaa hydraulinen enimmäisliike.Liiken/prime1vastaa liikettä n, josta on ylhäältä ja alhaalta vähennetty 0,1
n, ja se muodostaa A /prime1:n ja B /prime1:n välisen pystyetäisyyden.
2.3.2.7.3 Lisäksi liikkeen n/prime1aikana nostotankojen profiilin ympärillä on nouda-
tettava 25 mm:n vähimmäisturvaetäisyyttä viereisien osien suhteen.
2.3.2.7.4 Jos kolmipistekytkennän tapauksessa käytetään kytkentälaitteita, jotka
eivät edellytä kuljettajan läsnäoloa traktorin ja kuljetetun laitteenvälissä (esimerkiksi pikakytkennän tapauksessa), 2.3.2.7.3 kohdanvaatimukset eivät ole voimassa.
2.3.2.7.5 Käyttöohjekirjan tulisi sisältää erityiset tiedot 2.3.2.7.1 kohdan ensim-
mäisessä lauseessa määritellyn tason etupuolella sijaitsevista vaaralli-sista kohdista.
2.3.2.8 Etuosan kolmipistekytkentä
2.3.2.8.1 Kussakin nostoyksikön liikkeen nkohdassa — mutta ei ylä- ja alaää-
riulottuvuuksissa 0,1 n— on noudatettava 25 mm:n vähimmäisturvae-
täisyyttä liikkuvien osien välillä, sekä 30 °:n vähimmäiskulmaa tai 25
mm:n etäisyyttä toisiaan vasten hankautuvien osien aiheuttamankulman muutoksen tapauksissa. Liike n, josta on vähennetty 0,1 n
sekä sen ylä- että ala-asennoissa, määritellään seuraavasti (katso myöskuva 4).
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 17
▼B
2.3.2.8.2 Hydraulisen nostoyksikön liikettä nvarten alavivun kytkentäkohdan
äärimmäistä ala-asentoa A rajoitetaan mitalla ”14” ISO-standardissa8759 olevan 2 osan mukaisesti, ja äärimmäistä yläasentoa B rajoittaahydraulinen enimmäisliike. Liike n/prime1saadaan vähentämällä ylhäältä ja
alhaalta 0,1 n, ja se muodostaa A /prime1:n ja B/prime1:n välisen pystyetäisyyden.
2.3.2.8.3 Jos kolmipistekytkennän alavivuissa käytetään kytkentälaitteita (kuten
pikakytkentä), jotka eivät edellytä kuljettajan läsnäoloa traktorin jakäytettävän laitteen välissä kytkennän aikana, 2.3.2.8.1 kohdan vaati-mukset eivät ole voimassa 250 mm:n säteellä kohdista, joissaalavarret kytkeytyvät traktoriin. Liiketankojen tai -sylintereiden ulko-pinnan ympärillä on kuitenkin määritellyn matkan n /prime1aikana joka
tapauksessa noudatettava 25 mm:n vähimmäisturvamarginaaliaviereisten osien suhteen.
2.3.2.9 Kuljettajan istuin ja ympäristö
Kuljettajan ollessa istuma-asennossa kaikkien puristumis- ja hankau-
tumiskohtien on oltava hänen käsiensä tai jalkojensa ulottumatto-missa. Tätä vaatimusta katsotaan noudatetun, jos seuraavat ehdot täyt-tyvät:
2.3.2.9.1 Kuljettajan istuin on pituus- ja pystysäätöalueensa keskikohdassa.
Kuljettajan ulottuvuusrajat on jaettu vyöhykkeisiin A ja B. Näidenvyöhykkeiden keskipiste on 60 mm istuimen vertailukohdan edessä ja580 mm sen yläpuolella (katso kuva 5). Vyöhyke A koostuu pallosta,jonka halkaisija on 550 mm, ja vyöhyke B sijaitsee tuon pallon jahalkaisijaltaan 1 000 mm olevan pallon välillä.
Kuva 5
2.3.2.9.2 Puristumis- ja hankautumiskohtien läheisyydessä noudatetaan
vyöhykkeellä A 120 mm:n ja vyöhykkeellä B 25 mm:n turvaetäi-syyttä, ja kulman muutoksen aiheuttavien hankautuvien osien tapauk-sessa noudatetaan 30 °:n vähimmäiskulmaa.
2.3.2.9.3 Vyöhykkeellä A on otettava huomioon vain puristumis- ja leikkautu-
miskohdat, joita aiheuttavat osat, jotka ulkopuolinen energialähdepanee liikkumaan.
2.3.2.9.4 Jos istuimen vieressä olevista rakenneosista muodostuu vaarakohta,
tuon rakenneosan ja istuimen välillä on noudatettava vähintään 25mm:n turvaetäisyyttä. Selkänojan ja selkänojan takana olevien raken-neosien välissä ei ole vaarakohtaa, jos viereiset rakenneosat ovattasaisia, ja selkänoja itse on pyöristetty ympäröivältä alueelta, ja siinäei ole teräviä kohtia.
2.3.2.10 Matkustajan istuin (jos sellainen on)
2.3.2.10.1 Vaaraa aiheuttavat osat on suojattava säteeltään 800 mm olevan puoli-
pallon alueella, joka alkaa istuinpehmusteen etureunasta ja osoittaaalaspäin.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 18
▼B
2.3.2.10.2 Kuten 2.3.2.9 kohdassa (katso kuva 6), vyöhykkeiden A ja B vaaral-
liset pisteet on suojattava pallon muotoisella alueella, jonka keskipisteon 670 mm matkustajan istuimen etureunan keskipisteen yläpuolella.
Kuva 6
2.3.2.11 Kapearaiteiset traktorit (traktorit, joiden raideväli määritellään direk-
tiivin 87/402/ETY 1 artiklan toisessa luetelmakohdassa)
2.3.2.11.1 Kapearaiteisten traktoreiden osalta 2.3.2.9 kohdan vaatimukset eivät
koske vyöhykettä, joka sijaitsee 45 °:n kulmassa taaksepäin kallistetun
ja kulkusuuntaan nähden kohtisuorassa olevan tason takana, kun tuotaso kulkee 230 mm istuimen indeksikohdan takana olevan pisteenkautta (katso kuva 7). Jos tällä vyöhykkeellä on vaarallisia kohtia,traktoriin on kiinnitettävä vastaavat varoitukset.
Kuva 7
2.3.2.11.2 Direktiivin 80/720/ETY liitteessä I olevaa II.1 ja II.2 kohtaa sovelle-
taan kuljettajan istuimelle pääsyyn.
2.3.2.11.3 Direktiivin 80/720/ETY liitteessä I olevaa I.6 kohtaa sovelletaan
hallintalaitteisiin.
2.3.2.11.4 Ajoneuvon pituusakselin kanssa suorassa kulmassa ja kuormittamat-
toman polkimen (kytkin tai käyttöjarru) keskipisteen kautta kulkevanvertailutason etupuolella olevat erittäin kuumat pakokaasujärjestelmänosat on suojattava, jos ne sijaitsevat ylävyöhykkeellä (700 mm maan-pinnan yläpuolella) 300 mm:n etäisyydellä ja alavyöhykkeellä 150
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 19
▼B
mm:n etäisyydellä (katsokuva 8). Sivusuunnassa suo jattavaa aluetta
rajoittavat traktorin ääriviivat ja pakokaasujärjestelmän ääriviivat.
Nousuaskelman alitse kulkevat erittäin kuumat pakokaasujärjestelmän
osat on peitettävä pystysuunnassa tai muutoin lämpösuojattava.
Kuva 8
2.3.2.12 Taipuisien paineletkujen sijainti ja merkintä
2.3.2.12.1 Taipuisat paineletkut on sijoitettava siten, että niiden mekaaninen
vaurioituminen tai lämpövaurioituminen voidaan estää.
2.3.2.12.2 Taipuisien paineletkujen on oltava selvästi tunnistettavissa, ja niihin
on kiinteästi merkittävä seuraavat tiedot:
— taipuisan letkun valmistajan merkki,
— valmistusaika (valmistusvuosi ja -kuukausi),— suurin sallittu ylipaine käytössä.
2.3.2.12.3 Kuljettajan tai matkustajan istuimen lähistöllä olevat taipuisat paine-
letkut on vietävä tai suojattava siten, että ne eivät pettäessään voiaiheuttaa vaaraa ihmisille.
2.3.2.13 Ohjaus- ja kääntöakseli
Toisiinsa tai kiinteisiin osiin nähden liikkuvat osat on suojattava, jos
ne sijaitsevat 2.3.2.9 ja 2.3.2.10 kohdassa määritellyillä vyöhykkeillä.
Kun traktorissa on runko-ohjaus, traktorin molemmilla puolilla on
nivelalueella oltava kiinteät ja selvät merkinnät, joissa ilmoitetaankuvan avulla tai sanallisesti, että suojaamattomalle nivelalueellemeneminen on kielletty. Vastaavat tiedot on sisällytettävä käyttöohje-kirjaan.
2.3.2.14 Traktorin voimansiirtoakselit
Voimansiirtoakselit (esimerkiksi nelipyörävedon akseli, joka voi
pyöriä vain traktorin ollessa liikkeessä) on suojattava, jos ne sijait-sevat 2.3.2.9 ja 2.3.2.10 kohdassa määritellyillä vyöhykkeillä.
2.3.2.15 Pyörien ympärillä oleva vapaa tila
2.3.2.15.1 Lokasuojien vapaan tilan on täytettävä seuraavat vaatimukset.2.3.2.15.2 'Vapaallatilalla'tarkoitetaan tilaa, jonka on jäätävä vapaaksi vetävien
pyörien renkaiden ja ajoneuvon muiden osien välille.
Kun vetävät pyörät on varustettu suurimmilla renkailla, niiden vapaan
tilan on vastattava seuraavassa kuvassa 9 ja taulukossa 6 vahvistettujamittoja.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 20
▼B
Vakiotraktorit Kapearaiteiset traktorit
a
mmh
mma
mmh
mm
Kuva 9
TAULUKKO 6
50 60 15 30
Kuvassa 9 ja taulukossa 6 esitettyä pienempi vapaa tila on sallittu 2.3.2.9 ja
2.3.2.10 kohdassa tarkoitettujen alueiden lisäksi kapearaiteisten traktoreidenosalta, kun lokasuojia käytetään myös irrottamaan renkaisiin tarttunutta maa-ainesta.
2.4 Istuimen mittapisteen määrittämismenetelmä
2.4.1 Yleistä
Kaiken tyyppisten pehmustettujen istuinten mittapisteen määrittely-
menetelmä ja -laite kuvataan jäljempänä.
2.4.2 Määritelmät
Istuimen mittapiste (SIP):Piste, joka sijaitsee 2.4.4 ja 2.4.6 kohdan mukaisesti kuljettajan istui-
melle sijoitetun, kuvassa 10 esitetyn SIP-paikannuslaitteen pysty- japituussuuntaisella keskitasolla.
Istuimen mittapiste määritetään suhteessa ajoneuvoon eikä se siirry
istuimen säätöjen tai tärinän vaikutuksesta.
2.4.3 Istuimen mittapisteen (SIP) määrittämislaite
SIP:n määrityslaitteen on oltava kuvassa 10 esitetyn kaltainen. Lait-
teen massa o n6±1k g ,j as e n alapinnan on oltava tasainen ja hiottu.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 21
▼B
2.4.4 Istuimen säätö mittapisteen (SIP) määritystä varten
Jos istuinta ja sen kiinnitystä voidaan säätää, istuin säädetään seuraa-
vasti ennen mittapisteen määritystä:
a) kaikkien säätöjen — eteen tai taakse, korkeus ja kallistus — on
oltava keskiasennossaan. Jos näin ei ole, on käytettävä keski-asennon ylä- tai alapuolella lähinnä olevaa säätöä;
b) säädettävä kiinnitys on säädettävä siten, että se on liikkeensä
keskikohdassa paikannuslaitteen ollessa paikallaan ja kuormitet-tuna. Kiinnitys voidaan lukita mekaanisesti tuohon asentoon mitta-pisteen (SIP) määrityksen ajaksi;
c) kiinnitys, joka ei ole säädettävissä, voidaan lukita siihen pystya-
sentoon, joka saavutetaan paikannuslaitteen ollessa paikallaan jakuormitettuna;
d) jos edellä tarkoitetut säädöt ovat ristiriidassa valmistajan erityisoh-
jeiden kanssa, niitä on noudatettava siten, että saavutetaan asetus,jota suositellaan 75-kiloiselle kuljettajalle.
Huomaa:75-kiloinen kuljettaja vastaa suunnilleen istuimella paikallaan olevaa
65 kg:n painolla kuormitettua paikannuslaitetta.
2.4.5 Istuimen mittapisteen (SIP) kolmen vertailuakselin x /prime1,y /prime1ja z /prime1määrit-
täminen
Koordinaatit on määritettävä seuraavasti:
a) istuimen kiinnityksen toisen puolen takimmaisen kiinnitysreiän
paikallistaminen;
b) jos tämän reiän akseli on yhdensuuntainen laitteelle määritellyn
niveltymisakselin kanssa, sitä pidetään akselina y /prime1, joka osoittaa
vasemmalta oikealle suhteessa istuvaan kuljettajaan (katso kuva11);
c) jos tämän reiän akseli on yhdensuuntainen istuimen keskilinjan
kautta kulkevan pystytason kanssa, akselina y /prime1pidetään suoraa
linjaa, joka kulkee yhdensuuntaisesti kyseisen niveltymisakselinkanssa ja kulkee istuimen tukipinnan ja edellä tarkoitetun reikäak-selin leikkauspisteen kautta (katsokuva 12).
d) kaikissa muissa tapauksissa akseli y /prime1määritetään mitattavaan istui-
meen liittyvien parametrien mukaisesti;
e) akselit x /prime1ja z/prime1määritellään y /prime1:n kautta kulkevien vaaka- ja pystyta-
sojen ja istuimen keskilinjan kautta kulkevien pystytasojen leik-kauskohtina. Akselit x /prime1ja z/prime1osoittavat eteen ja ylös (katso kuvat
11 ja 12).
2.4.6 Istuimen mittapisteen (SIP) määrittämismenetelmä
Istuimen mittapiste (SIP) määritetään käyttämällä kuvassa 10 esitettyä
laitetta ja toimimalla seuraavalla tavalla:
a) istuin peitetään kankaalla laitteen oikean sijoittamisen helpottami-
seksi;
b) laite sijoitetaan istuintyynylle (ilman lisämassaa) siten, että se
työnnetään taakse selkänojaa vasten;
c) massaa lisätään siten, että laitteen kokonaismassa nouse e6±1
kg:sta 26 ± 1 kg:aan. Pystysuoran voiman on oltava 40 mm
istuimen mittapisteen merkin etupuolella laitteen vaakasuorallaosalla (katso kuva 10);
d) laitteeseen kohdistetaan kahdesti noin 100 N:n vaakatasoinen
voima istuimen mittapisteessä kuten kuvassa 10;
e) muuta massaa lisätään siten, että laitteen kokonaismassa nousee 25
± 1 kg:sta 6 5 ± 1 kg:aan. Lisättyjen massojen pystysuoran voiman
on oltava 40 mm istuimen mittapisteen merkin etupuolella laitteenvaakatasoisella osalla (katso kuva 10);
f) istuimen molemmin puolin yhtä kaukana istuimen pitkittäisestä
keskilinjasta olevien kahden pystytason ja laitteella merkitynistuimen indeksikohdan akselin leikkauspisteiden 2.4.5 kohdassamääritellyt koordinaatit on mitattav a ± 1 mm:n tarkkuudella.
Näillä kahdella tasolla tehtyjen mittausten aritmeettiset keskiarvot
kirjataan SIP-koordinaatteina;
g) määritysmenetelmästä johtuvat ehdot, jotka poikkeavat tässä liit-
teessä vahvistetusta menettelystä, tai jotka voivat tulostensasuhteen olla virhelähde, voidaan mainita, samoin kuin niiden syyt.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 22
▼B
Kuva 10
Istuimen mittapisteen (SIP) määrittämislaite
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 23
▼B
Kuva 11
SIP-vertailuakselien määrittäminen
(Selän/reisien niveltymisakselin kanssa yhdensuuntainen kiinnitysreikien akseli)
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 24
▼B
Kuva 12
SIP:n kolmen vertailuakselin määrittäminen
(Istuimen keskilinjan kautta kulkevan pystytason kanssa yhdensuuntainen kiinnitysreikien akseli)
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 25
▼B
Lisäys
MALLI

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 26
▼B

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 27
▼B
LIITE III A
TUULILASI JA MUUT LASIT
LAITEVAATIMUKSET, MÄÄRITELMÄT, OSAN TYYPPIHYVÄKSYN-
TÄHAKEMUS, OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄ, MERKINNÄT, YLEISETVAATIMUKSET, TESTIT JA TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAI-
SUUS
1 LAITEVAATIMUKSET
1.1 Maatalous- ja metsätraktorit voidaan valmistajan valinnan mukaan
varustaa:
1.1.1 tuulilaseilla ja muilla laseilla, joihin sovelletaan tämän liitteen sään-
nöksiä;
1.1.2 tuulilaseilla, joihin sovelletaan tässä liitteessä muille kuin tuulilaseille
vahvistettuja vaatimuksia, poikkeuksena tämän direktiivin liitteessäIII C olevan 9.1.4.2 kohdan vaatimukset (lasit, joiden valonläpäise-vyys on alle 70 %).
2 MÄÄRITELMÄT
Tässä direktiivissä:
2.1 'karkaistulla lasilla' tarkoitetaan lasia, joka koostuu yhdestä lasiker-
roksesta, joka on erikoiskäsitelty sen mekaanisen lujuuden lisäämi-seksi ja vähentämään sen sirpaloitumista rikkoutumisen jälkeen;
2.2 'laminoidulla lasilla' tarkoitetaan lasia, joka koostuu kahdesta tai
useammasta lasikerroksesta, joita pitää yhdessä yksi tai useampimuovimateriaalista koostuva välikerros; se voi olla:
2.2.1 ”tavallinen”, jolloin yhtään lasikerrosta, joista se koostuu, ei ole
käsitelty, tai
2.2.2 ”erikoislasi”, jolloin vähintään yksi lasikerros, joista se koostuu, on
erikoiskäsitelty sen mekaanisen lujuuden lisäämiseksi ja vähentämäänsen sirpaloitumista rikkoutumisen jälkeen;
2.3 'muovimateriaalillapäällystetyllä turvalasilla'tarkoitetaan 2.1 tai 2.2
kohdassa määriteltyä lasia, jonka sisäpinnalla on muovimateriaali-kerros;
2.4 'lasi-muoviturvalasilla'tarkoitetaan kerroslasia, jossa on yksi kerros
lasia ja yksi tai useampi kerros muovimateriaalia, joista vähintäänyksi toimii välikerroksena. Muovikerrosten on oltava sisäpuolella,kun lasi asennetaan traktoriin;
2.5 'tuulilasiryhmällä'tarkoitetaan ryhmää, joka koostuu erikokoisista ja
-muotoisista tuulilaseista, joiden mekaaniset ominaisuudet, sirpaloitu-minen ja käyttäytyminen ympäristön kestävyystesteissä tutkitaan;
2.5.1 'tasaisellatuulilasilla'tarkoitetaan tuulilasia, jossa ei ole nimelliskaa-
revuutta, joka aiheuttaisi segmenttikorkeuden, joka ylittää 10 mm/juoksumetri;
2.5.2 'kaarevallatuulilasilla'tarkoitetaan tuulilasia, jonka nimelliskaarevuus
aiheuttaa segmenttikorkeuden, joka ylittää 10 mm/juoksumetri;
2.6 'kaksoisikkunalla' tarkoitetaan yksikköä, joka koostuu kahdesta
lasista, jotka asennetaan erikseen samaan traktorin aukkoon;
2.7 'kaksoislasilla'tarkoitetaan yksikköä, joka koostuu kahdesta tehtaalla
pysyvästi asennetusta lasista, joita erottaa yhtenäinen väli;
2.7.1 'symmetrisellä kaksoislasilla' tarkoitetaan kaksoislasia, jossa kaksi
sen muodostavaa lasia ovat samantyyppisiä (karkaistu lasi tai kerros-lasi jne.), ja joiden pää- ja sivuominaisuudet ovat identtiset;
2.7.2 'epäsymmetriselläkaksoislasilla'tarkoitetaan kaksoislasia, jossa kaksi
sen muodostavaa lasia ovat erityyppisiä (karkaistu lasi tai kerroslasijne.), ja joiden pää- tai sivuominaisuudet ovat erilaiset;
2.8 'pääominaisuudella' tarkoitetaan ominaisuutta, joka muuttaa lasin
optisia tai mekaanisia ominaispiirteitä huomattavasti tavalla, jolla onmerkitystä lasilla traktorissa olevan tehtävän kannalta. Tämä käsitekoskee myös tuotenimeä tai tavaramerkkiä;
2.9 'sivuominaisuudella'tarkoitetaan ominaisuutta, joka voi muuttaa lasin
optisia tai mekaanisia ominaispiirteitä tavalla, joka on merkittävä
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 28
▼B
toiminnolle, johon lasi on traktorissa tarkoitettu. Tällaisen muutoksen
laajuus arvioidaan suhteessa vaikeusindekseihin;
2.10 'vaikeusindeksillä' tarkoitetaan kaksiportaista arviointijärjestelmää,
joka koskee kussakin sivuominaisuudessa käytännössä havaittujamuutoksia. Muutos indeksistä ”1” indeksiin ”2” viittaa lisätestientarpeeseen;
2.11 'tuulilasinkehittyneellä alueella'tarkoitetaan lasin pienintä suorakai-
teen muotoista aluetta, josta tuulilasi voidaan valmistaa;
2.12 'tuulilasin kallistuskulmalla' tarkoitetaan kulmaa, joka muodostuu
pystysuoran linjan ja tuulilasin ylä- ja alapäiden kautta kulkevansuoran linjan välille, kun molemmat linjat sijaitsevat traktorin pituu-sakselia sivuavalla pystytasolla.
2.12.1 Kallistuskulman mittaus suoritetaan kuormaamattoman traktorin seis-
tessä tasaisella maalla.
2.12.2 Hydropneumaattisella, hydraulisella tai pneumaattisella iskunvaimen-
nuksella tai kuorman mukaisesti automaattisesti maavaran säätävällälaitteella varustetut traktorit testataan tavanmukaisissa valmistajanmäärittelemissä käyttöolosuhteissa;
2.13 'segmentin korkeudella, h' tarkoitetaan lasista suunnilleen suorassa
kulmassa mitattua enimmäisetäisyyttä, joka erottaa lasin sisäpinnanlasin päiden kautta kulkevasta tasosta (katso liite III N, kuva 1);
2.14 'lasityypillä'tarkoitetaan 2.1—2.4 kohdassa määriteltyä lasia, jossa ei
ole mitään olennaisia eroja erityisesti liitteissä III D-III L tarkoitet-tujen pää- ja sivuominaisuuksien suhteen.
2.14.1 Vaikka pääominaisuuksien muutos viittaa uuden tyyppiseen tuottee-
seen, myönnetään, että tietyissä tapauksissa muodon ja mittojenmuutos ei välttämättä edellytä täyden testisarjan suorittamista. Eräitäyksittäisissä liitteissä säädettyjä testejä varten lasit voidaan ryhmitelläyhteen, jos on ilmeistä, että niiden pääominaisuudet ovat samanlaiset.
2.14.2 Lasien, jotka poikkeavat toisistaan vain sivuominaisuuksiltaan,
voidaan katsoa olevan samantyyppisiä; eräitä testejä voidaankuitenkin suorittaa tällaisten lasien näytteille, jos noiden testiensuorittamista erityisesti vaaditaan testiehdoissa;
2.15 'kaarevuudella,r'tarkoitetaan enimmäiskaarevuuden alueelta mitattua
tuulilasin kaaren pienimmän säteen arvoa.
3 OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS
3.1 Turvalasin valmistaja tai tämän edustaja jättää lasityypin osan ETY-
tyyppihyväksyntähakemuksen kunkin turvalasityypin osalta.Hakemus voidaan tehdä vain yhdessä jäsenvaltiossa.
3.2 Kunkin turvalasityypin osalta hakemuksen liitteenä on oltava alla
mainitut asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:
3.2.1 tekninen kuvaus kaikista pää- ja sivuominaisuuksista; ja3.2.1.1 muiden lasien kuin tuulilasien osalta enintään A4-kokoiset tai tuohon
kokoon taitetut piirrokset, joista ilmenee:
— enimmäispinta-ala,
— lasin kahden sivun välinen pienin kulma, ja— segmentin, jos sellainen on, enimmäiskorkeus;
3.2.1.2 Tuulilasien osalta:3.2.1.2.1 luettelo tuulilasimalleista, joille osan tyyppihyväksyntää haetaan,
traktorin valmistajien nimet ja traktorityyppi/-tyypit;
3.2.1.2.2 piirrokset mittakaavassa 1:10, sekä tuulilaseja ja niiden traktoriin
asennusta koskevat kaaviot, jotka ovat riittävän yksityiskohtaiset,jotta niistä käy ilmi:
3.2.1.2.2.1 tuulilasin paikka suhteessa pisteeseen R, joka määritellään pyörillä
varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden näkyvyysalueita jatuulilasin pyyhkimiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä-misestä 25 päivänä kesäkuuta 1974 annetun neuvoston direktiivin74/347/ETY liitteessä ”Näkyvyysalue” olevan 1.2 kohdan mukaisesti.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 29
▼B
3.2.1.2.2.2 tuulilasin kallistuskulma;
3.2.1.2.2.2 istuimen selkänojan kallistuskulma;3.2.1.2.2.3 optisten ominaisuuksien toteamisvyöhykkeen sijainti ja koko sekä
tarvittaessa poikkeavalla tavalla karkaistu alue;
3.2.1.2.2.4 tuulilasin kehittynyt alue;3.2.1.2.2.5 tuulilasin segmentin enimmäiskorkeus; ja3.2.1.2.2.6 tuulilasin kaarevuus (vain tuulilasien ryhmittelyä varten);3.2.1.3 kaksoislasin tapauksessa enintään A4-kokoiset tai tuohon kokoon
taitetut piirrokset, joista käy ilmi 3.2.1.1 kohdassa tarkoitettujentietojen lisäksi:
— kunkin kaksoislasiin kuuluvan lasin tyyppi,
— sidostyyppi (orgaaninen, lasi-lasi tai lasi-metalli),— kahden lasin välisen raon nimellispaksuus.
3.3 Lisäksi hakijan on jätettävä riittävä määrä testikappaleita ja näytteitä
kyseisten mallien valmiista laseista, joiden lukumäärä määritetääntarvittaessa testit suorittavan tarkastuslaitoksen kanssa tehtävälläsopimuksella.
3.4 Toimivaltaisen viranomaisen on ennen osan tyyppihyväksynnän anta-
mista varmistettava, että tuotannon vaatimustenmukaisuutta voidaanvalvoa tehokkaasti.
4 MERKINNÄT
4.1 Kaikissa turvalaseissa, mukaan lukien osan tyyppihyväksyntää varten
luovutetut näytteet ja testikappaleet, on oltava valmistajan tavara-merkki tai kaupallinen merkki. Merkinnän on oltava selvästi luettavaja häviämätön.
5 OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄ
5.1 Jos osan tyyppihyväksyntää varten luovutetut näytteet täyttävät
jäljempänä 5—7 jaksossa vahvistetut vaatimukset, kyseiselle turvala-sityypille annetaan hyväksyntä.
5.2 Osan tyyppihyväksyntänumeroannetaan kullekin liitteissä III E, III
G, III K ja III L määritellylle tyypille tai tuulilasien osalta kullekinhyväksytylle ryhmälle. Sen kaksi ensimmäistä lukua (tällä hetkellä 00tätä alkuperäismuodossaan olevaa direktiiviä varten) ilmoittavatmuutossarjan, joka sisältää hyväksynnän antamisajankohtana viimei-simmät tähän direktiiviin tehdyt tärkeimmät tekniset muutokset.Jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle turvalasityypille tai-ryhmälle.
5.3 Turvalasityypille annettavasta osan tyyppihyväksynnästä tai sen
laajentamisesta tai epäämisestä ilmoitetaan jäsenvaltioille tämändirektiivin liitteessä III B ja sen lisäyksissä vahvistetun mallin mukai-sesti laaditulla ilmoituksella.
5.3.1 Tuulilasien osalta osan ETY-tyyppihyväksyntäilmoituksen liitteenä
on toimitettava asiakirja, jossa luetellaan kaikki hyväksytyn ryhmäntuulilasimallit sekä ryhmän ominaisuudet liitteen III B lisäyksen 8mukaisesti.
5.4 Edellä 4.1 kohdassa eritellyn merkinnän lisäksi kaikkiin turvalaseihin
ja tämän direktiivin nojalla hyväksytyn tyypin mukaisiin kaksoisla-seihin on näkyvästi kiinnitettävä osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.Lisäksi voidaan kiinnittää kaksoislasin kullekin lasille vahvistetuterityiset osan tyyppihyväksyntämerkit.
Tämä osan tyyppihyväksyntämerkki muodostuu:
5.4.1 suorakulmiosta, joka ympäröi pientä ”e”-kirjainta, jonka jäljessä on
hyväksynnän antaneen maan tunnusnumero(
1);
5.4.2 osan tyyppihyväksyntänumerosta, joka on 5.4.1 kohdassa tarkoitetun
suorakulmion oikealla puolella.
(1) Saksan liittotasavalta 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, ►A15 Ruotsi, ◄Belgia
6, Espanja 9, Yhdistynyt kuningaskunta 11, ►A112 Itävalta, ◄Luxemburg 13,
►A117 Suomi, ◄Tanska 18, Portugali 21, Irlanti IRL ja Kreikka EL.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 30
▼B
5.5 Seuraavat lisätunnukset kiinnitetään lähelle edellä tarkoitettua ETY-
tyyppihyväksyntämerkkiä:
5.5.1 tuulilasien osalta:
I: karkaistulle lasille (I/P, jos pinnoitettu) (1),
II: tavalliselle laminoidulle lasille (II/P, jos pinnoitettu) (1),
III: laminoidulle erikoislasille (III/P, jos pinnoitettu) (1),
IV: lasi-muovilasille;
5.5.2 V: kun kyseessä on muu lasi kuin tuulilasi, johon sovelletaan liit-
teessä III C olevaa 9.1.4.2 kohtaa;
5.5.3 VI: kun kyseessä on kaksoislasi;5.5.4 T: kun kyseessä ovat tuulilasit, jotka täyttävät muille laseille kuin
tuulilaseille vahvistetut vaatimukset, lukuun ottamatta niitä,joihin sovelletaan tämän direktiivin liitteessä III C olevaa 9.1.4.2kohtaa (lasit, joiden valonläpäisevyys on alle 70 %). Muita lasejakuin tuulilaseja koskevat vaatimukset täyttävien tuulilasien osaltatunnus ”T” voidaan kuitenkin merkitä vain tämän direktiivinliitteessä III G olevassa 3.3.2 kohdassa määritellyn päänmuoto-testin jälkeen, kun pudotuskorkeus on 4, 0 m + 25/ −0 mm.
5.6 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin ja tunnuksen on oltava selvästi
luettavia ja häviämättömiä.
5.7 Tämän liitteen lisäyksessä 1 esitetään esimerkkejä osan tyyppihyväk-
syntämerkeistä.
6 YLEISET VAATIMUKSET
6.1 Kaikkien lasien ja erityisesti tuulilasien valmistukseen tarkoitettujen
lasien on oltava riittävän hyvälaatuisia, jotta ruumiillisen loukkaantu-misen riski lasin särkyessä voidaan vähentää mahdollisimmanpieneksi. Lasin on kestettävä riittävän hyvin tavallisessa liikenteessätodennäköisesti esiintyviä tapahtumia sekä sää- ja lämpötilaoloja,kemiallisia vaikutuksia, palamista ja naarmuuntumista.
6.2 Turvalasin on lisäksi oltava riittävän läpinäkyvää, se ei saa aiheuttaa
havaittavia vääristymiä tuulilasin läpi nähtävissä esineissä, ja se eisaa aiheuttaa mitään sekaannusta liikennemerkeissä ja -valoissakäytettävien värien välillä. Tuulilasin rikkoutuessa kuljettajan onedelleen pystyttävä näkemään tie niin selvästi, että hän voi jarruttaatraktoriaan ja pysäyttää sen turvallisesti.
7 ERITYISET VAATIMUKSET
Kaikkien turvalasityyppien on luokkansa mukaan täytettävä erityiset
vaatimukset seuraavasti:
7.1 karkaistut tuulilasit, liitteen III D vaatimukset;7.2 muut yhtenäisesti karkaistut lasit kuin tuulilasit, liitteen III E vaati-
mukset;
7.3 tavalliset laminoidut tuulilasit, liitteen III F vaatimukset;7.4 muut tavalliset laminoidut lasit kuin tuulilasit, liitteen III G vaati-
mukset;
7.5 laminoidut erikoistuulilasit, liitteen III H vaatimukset;7.6 muovimateriaalilla pinnoitetut turvalasit, yllä lueteltujen asianmu-
kaisten vaatimusten lisäksi liitteen III I vaatimukset;
(1) Kuten 2.3 kohdassa.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 31
▼B
7.7 lasi-muovituulilasit, liitteen III J vaatimukset;
7.8 muut lasi-muovilasit kuin tuulilasit, liitteen III K vaatimukset;7.9 kaksoislasit, liitteen III L vaatimukset.
8 TESTIT
8.1 Seuraavat testit on suoritettava:
8.1.1 Sirpaloituminen
Tämän testin tarkoituksena on:
8.1.1.1 tarkastaa, että lasin rikkoutumisen yhteydessä syntyvät sirpaleet ja
sirut ovat sellaisia, että loukkaantumisriski jää mahdollisimmanpieneksi, ja
8.1.1.2 kun kyseessä ovat tuulilasit, tarkastaa rikkoutumisen jälkeinen jään-
nösnäkyvyys.
8.1.2 Mekaaninen lujuus
8.1.2.1 Iskukovuuden kuulatesti
Tätä testiä on kahta tyyppiä, toisessa käytetään 227 g:n kuulaa ja
toisessa 2 260 g:n kuulaa.
8.1.2.1.1 227 g:n kuulatesti: tämän testin tarkoituksena on arvioida laminoidun
lasin välikerroksen adheesiota ja yhtenäisesti karkaistun lasin mekaa-nista lujuutta.
8.1.2.1.2 2 260 g:n kuulatesti: tämän testin tarkoituksena on arvioida lami-
noidun lasin kykyä estää kuulan läpitunkeutuminen.
8.1.2.2 Päänmuototesti
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että lasi täyttää vaatimukset,
jotka liittyvät loukkaantumisen rajoittamiseen siinä tapauksessa, ettäpää iskeytyy tuulilasia, muuta laminoitua lasia tai lasi-muovilasiakuin tuulilasia, sekä myös sivuikkunoina käytettyjä kaksoislasejavasten.
8.1.3 Ympäristön kestävyys
8.1.3.1 Naarmuuntumistesti
Tämän testin tarkoituksena on todeta, ylittääkö turvalasin naarmuun-
tumisenkestävyys tietyn arvon.
8.1.3.2 Korkean lämpötilan testi
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että laminoidun lasin tai
lasi-muovilasin välikerroksessa ei esiinny kuplia tai muita vikoja, kunviimeksi mainittu altistetaan korkeille lämpötiloille pitkiksi ajoiksi.
8.1.3.3 Säteilynsietotesti
Tämän testin tarkoituksena on todeta, väheneekö pitkäksi ajaksi sätei-
lylle altistetun laminoidun lasin, muovilasin tai muovipinnoitteisenlasin valonläpäisevyys huomattavasti sen johdosta vai muuttuukolasin väri huomattavasti.
8.1.3.4 Kosteudensietotesti
Tämän testin tarkoituksena on todeta kestääkö laminoitu lasi, lasi-
muovilasi tai muovipinnoitteinen lasi merkittävästi heikentymättäpitkäaikaista altistumista ilman kosteudelle.
8.1.3.5 Lämpötilamuutosten sieto
Tämän testin tarkoituksena on todeta, kestääkö 2.3 ja 2.4 kohdassa
määritellyssä turvalasissa käytetty muovimateriaali (käytetyt muovi-materiaalit) merkittävästi heikentymättä pitkäaikaista altistumistaäärimmäisille lämpötiloille.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 32
▼B
8.1.4 Optiset ominaisuudet
8.1.4.1 Valonläpäisytesti
Tämän testin tarkoituksena on todeta, ylittääkö turvalasien tasainen
läpäisevyys tietyn arvon.
8.1.4.2 Optisen vääristymän testaus
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että tuulilasin läpi nähtyjen
esineiden vääristymä ei ole sellainen, että se voi häiritä kuljettajaa.
8.1.4.3 Heijastuskuvan erotustesti
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että heijastuskuvan
kulmaerovarsinaisesta kuvasta ei ylitä tiettyä arvo a.
8.1.4.4 Värien tunnistustesti
Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että ei ole mahdollista
sekoittaa tuulilasin läpi nähtäviä värejä.
8.1.5 Tulenkestävyystesti
Tämän testin tarkoitus on tarkastaa, että 2.3 ja 2.4 kohdassa määri-
tellyn kaltaisen turvalasin sisäpinnan palamisaste on riittävänalhainen.
8.1.6 Kemiallisten aineiden sieto
Tämän testin tarkoituksena on todeta, että 2.3 ja 2.4 kohdassa määri-
tellyn kaltaisen turvalasin sisäpinta kestää heikkenemättä altistumistasellaisille kemikaaleille, joita todennäköisesti on läsnä tai käytetääntraktorin sisällä (esim. puhdistusaineet).
8.2 Edellä 2.1—2.4 kohdassa määriteltyjen luokkien laseille suoritet-
tavat testit
8.2.1 Turvalasit pannaan seuraavassa taulukossa lueteltuihin testeihin:
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 33TUULILASITMUUT LASIT KUIN TUULI-
LASIT
Karkaistu lasiTavallinen laminoitu
lasiLaminoitu erikoislasiLasi-
muovi Karkaistu Lami- Lasi-
I I/P II II/P III III/P IVlasinoitu lasi muovi▼B
Sirpaloituminen D/2 D/2 — — H/4 H/4 — E/2 — —
Mekaaninen lujuus: — — F/4.3. F/4.3. F/4.3. F/4.3. F/4.3. E/3.1.G/4G/4
— — F/4.2. F/4.2. F/4.2. F/4.2. — — — —
Päänmuoto(1) D/3 D/3 F/3 F/3 F/3 F/3 J/3 —G/3(3)K/3(3)
Naarmuuntuminen: — — F/5.1. F/5.1. F/5.1. F/5.1. F/5.1. —F/5.1.F/5.1.
— I/2 — I/2 — I/2 I/2 I/2(2)I/2(2)I/2
Korkea lämpötila — — C/5 C/5 C/5 C/5 C/5 — C/5 C/5
Säteily — C/6 C/6 C/6 C/6 C/6 C/6 —C/6C/6
Kosteus — C/7 C/7 C/7 C/7 C/7 C/7 C/7(2)C/7C/7
Valonläpäisy C/9.1. C/9.1. C/9.1. C/9.1. C/9.1. C/9.1. C/9.1. C/9.1.C/9.1.C/9.1.
Optinen vääristymä C/9.2. C/9.2. C/9.2. C/9.2. C/9.2. C/9.2. C/9.2. ———
Heijastuskuva C/9.3. C/9.3. C/9.3. C/9.3. C/9.3. C/9.3. C/9.3. ———
Värien tunnistus C/9.4. C/9.4. C/9.4. C/9.4. C/9.4. C/9.4. C/9.4. ———
Lämpötilan muutosten sieto — C/8 — C/8 — C/8 C/8 C/8(2)C/8 (2)C/8
Tulenkestävyys — C/10 — C/10 — C/10 C/10 C/10(2)C/10(2)C/10
Kemikaalien sieto — C/11 — C/11 — C/11 C/11 C/11(2)C/11(2)C/11
(1) Tämä testi on suoritettava kaksoislaseille lisäyksessä L olevan 3 kohdan mukaisesti.
(2) Sisäpuolella muovimateriaali.
(3) Suoritetaan pudottamalla 4 m + 25/ −0 mm:n korkeudesta 1, 5 m + 25/ −0 mm:n korkeuden sijasta, kun laseja käytetään traktorin tuulilaseina.
HUOM: Viitteen K 3/3 kaltainen viite taulukossa tarkoittaa liitettä III K ja tuon liitteen 3 kohtaa, jossa on kuvattu asianomainen testi ja eritelty hyväks ymisvaatimukset.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 34
▼B
8.2.2 Turvalasille annetaan osan tyyppihyväksyntä, jos se täyttää kaikki
edellä olevassa taulukossa tarkoitetuissa asiaa koskevissa kohdissavahvistetut vaatimukset.
9 TURVALASITYYPIN HYVÄKSYNNÄN MUUTTAMINEN TAI
LAAJENTAMINEN
9.1 Kaikista turvalasityyppiin tehdyistä muutoksista tai tuulilasien osalta
kaikista ryhmään lisätyistä tuulilaseista on ilmoitettava turvalasi-tyypin hyväksyneelle hallintoviranomaiselle. Viranomainen voi sittenjoko:
9.1.1 katsoa, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole huomattavaa
kielteistä vaikutusta, ja tuulilasien osalta katsoa, että uusi tyyppikuuluu hyväksyttyyn tuulilasiryhmään, ja että turvalasi joka tapauk-sessa edelleen täyttää vaatimukset, tai
9.1.2 vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tarkastuslaitokselta lisätes-
tausselosteen.
9.2 Tiedoksi antaminen
9.2.1 Osan tyyppihyväksynnän vahvistamisesta, epäämisestä tai laajentami-
sesta ilmoitetaan jäsenvaltioille 5.3 kohdassa vahvistetun menettelynmukaisesti.
9.2.2 Osan tyyppihyväksynnän laajennuksen antaneen toimivaltaisen viran-
omaisen on pantava kuhunkin laajennukseen liittyvään tiedonantoonsarjanumero.
10 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
10.1 Tämän liitteen ja seuraavien liitteiden mukaisesti tyyppihyväksynnän
saaneen turvalasin on oltava valmistettu siten, että se on hyväksytyntyypin mukainen ja täyttää 6, 7 ja 8 kohdassa luetellut vaatimukset.
10.2 Sen tarkastamiseksi, että 10.1 kohdan vaatimukset on täytetty, on
suoritettava jatkuvaa tuotannon tarkkailua.
10.3 Osan tyyppihyväksynnän haltijan on erityisesti:10.3.1 huolehdittava, että menettelyt tuotteen laadun tarkkailua varten ovat
olemassa;
10.3.2 voitava käyttää laitteita, jotka ovat tarpeen kunkin hyväksytyn tyypin
vaatimustenmukaisuuden tarkastamisessa;
10.3.3 kirjattava testitulokset ja laadittava lisäasiakirjoja (
1), jotka on pidet-
tävä saatavilla niin kauan kuin hallinnollisen viranomaisen kanssatehtävässä sopimuksessa päätetään;
10.3.4 analysoitava kunkin testityypin tulokset, jotta voidaan tarkastaa ja
varmistaa, että tuotteen ominaisuudet ovat yhdenmukaiset, lukuunottamatta teollisuustuotannossa sallittua vaihtelua;
10.3.5 huolehdittava, että kunkin tuotetyypin osalta suoritetaan vähintään
liitteessä III O vahvistetut testit ja
10.3.6 huolehdittava, että jos jotkin näytteet tai testikappaleet eivät ole
kyseisen testityypin mukaisia, lisänäytteitä otetaan ja testataan.
On toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta kyseinen
tuotanto jälleen saavuttaisi vaatimustenmukaisuuden.
10.4 Toimivaltainen viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kuhunkin
tuotantoyksikköön sovellettavat vaatimustenmukaisuuden tarkastus-menetelmät (katso liitteessä III O oleva 1.3 kohta).
10.4.1 Kaikissa tarkastuksissa testitiedot ja tuotantotilastot on esitettävä
tarkastajalle.
10.4.2 Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan labo-
ratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmis-tajan omien tarkastusten tulosten valossa.
10.4.3 Kun laatutasovaikuttaa epätyydyttävältä tai kun vaikuttaa tarpeelli-
selta tarkastaa 10.4.2 kohdan mukaisesti suoritettujen testien paikkan-
(1) Sirpaloitumistestien tulokset on kirjattava, vaikka valokuvaa ei vaaditakaan.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 35
▼B
sapitävyys, tarkastaja voi valita näytteet lähetettäväksi osan tyyppihy-
väksyntätestin suorittaneelle tarkastuslaitokselle.
10.4.4 Toimivaltainen viranomainen voi suorittaa minkä tahansa tässä direk-
tiivissä vahvistetun testin.
10.4.5 Tavanmukaisesti toimivaltaisten viranomaisten on suoritettava
tarkastus kahdesti vuodessa. Jos jossakin tarkastuksessa saadaanepätyydyttäviä tuloksia, toimivaltaisen viranomaisen on varmistet-tava, että kaikki tarvittavat toimenpiteet toteutetaan tuotannon vaati-mustenmukaisuuden saavuttamiseksi mahdollisimman pian.
11 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN LAIMIN-
LYÖNNIN SEURAAMUKSET
11.1 Turvalasityypille tämän direktiivin nojalla annettu osan tyyppihyväk-
syntä voidaan peruuttaa, jos 10.1 kohdassa vahvistettuja vaatimuksiaei noudateta.
11.2 Jos jäsenvaltio peruuttaa aikaisemmin antamansa tyyppihyväksynnän,
sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille osan tyyp-pihyväksyntätodistuksen allekirjoitetulla ja päivätyllä jäljennöksellä,jonka alareunaan on suurin kirjaimin lisätty teksti ”OSAN TYYPPI-HYVÄKSYNTÄ PERUUTETTU”.
12 TUOTANNON LOPULLINEN PÄÄTTYMINEN
Jos osan tyyppihyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän direk-
tiivin nojalla hyväksytyn turvalasityypin valmistamisen, hänen onilmoitettava siitä hyväksynnän antaneelle viranomaiselle. Kyseisenviranomaisen on vuorostaan ilmoitettava siitä muille jäsenvaltioilleyhdistetyn tyyppihyväksyntäilmoituksen jäljennöksellä, joka vastaatämän direktiivin liitteessä III B esitettyä mallia.
13 OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄTESTIEN SUORITTAMISESTA
VASTAAVIEN TARKASTUSLAITOSTEN JA TÄLLAISENHYVÄKSYNNÄN ANTAVIEN HALLINTOVIRANOMAISTENNIMET JA OSOITTEET
Jokaisen jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komis-
siolle osan tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien tarkas-tuslaitosten ja osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen antavienhallintoviranomaisten nimet ja osoitteet, joihin osan tyyppihyväksyn-tätodistus ja muissa jäsenvaltioissa annetun osan tyyppihyväksynnänepäämisestä tai peruuttamisesta ilmoittavat todistukset lähetetään.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 36
▼B
Lisäys
ESIMERKKEJÄ OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ
(Katso liitteessä III A oleva 5.5 kohta)
Karkaistut tuulilasit:
Edellä oleva karkaistuun tuulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki
osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän direktiivinmukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247.
Karkaistut muovipinnoitteiset tuulilasit
Edellä oleva karkaistuun muovipinnoitteiseen tuulilasiin kiinnitetty osan tyyppi-
hyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2)tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247.
Tavalliset laminoidut tuulilasit
Edellä oleva tavalliseen laminoituun kerrostuulilasiin kiinnitetty osan tyyppihy-
väksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämändirektiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 37
▼B
Tavalliset muovipinnoitteiset kerrostuulilasit
Edellä oleva tavalliseen muovipinnoitteiseen kerrostuulilasiin kiinnitetty osan
tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa(e2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247.
Laminoidut erikoistuulilasit
Edellä oleva käsiteltyyn laminoituun tuulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyn-
tämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän direk-tiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247.
Muovi-lasituulilasit
Edellä oleva muovi-lasituulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki
osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän direktiivinmukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 38
▼B
Lasit, jotka eivät ole tuulilaseja, ja joiden valonläpäisevyys on alle 70 %:
Edellä oleva osan tyyppihyväksyntämerkki, joka on kiinnitetty lasiin, joka ei ole
tuulilasi ja jota koskevat liitteessä III C olevan 9.1.4.2 kohdan vaatimukset,osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän direktiivinmukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247.
Kaksoislasit, joiden valonläpäisevyys on vähemmän kuin 70 %:
Edellä oleva kaksoislasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että
kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän direktiivin mukaisesti osantyyppihyväksyntänumerolla 001247.
Muut lasit kuin tuulilasit, joita käytetään traktorien tuulilaseina:
Edellä oleva lasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että trak-
torin tuulilasina käytettäväksi tarkoitettu osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämändirektiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 39
▼B
Lasit, jotka eivät ole tuulilaseja, ja joiden valonläpäisevyys on 70 % tai enemmän:
Edellä oleva osan tyyppihyväksyntämerkki, joka on kiinnitetty lasiin, joka ei ole
tuulilasi, ja jota koskevat liitteessä III C olevan 9.1.4.1 kohdan vaatimukset,osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e2) tämän direktiivinmukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 40
▼B
LIITE III B

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 41
▼B
Lisäys 1
KARKAISTUT TUULILASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III D tai III I mukaisesti)

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 42
▼B
Lisäys 2
TASAISESTI KARKAISTUT LASIT, MUUT KUIN TUULILASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III E tai III I mukaisesti)

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 43
▼B
Lisäys 3
LAMINOIDUT TUULILASIT
(tavalliset, käsitellyt tai muovipinnoitteiset)
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III F, III H tai III I mukaisesti)

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 44
▼B
Lisäys 4
LAMINOIDUT LASIT, MUUT KUIN TUULILASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III G tai III I mukaisesti)

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 45
▼B
Lisäys 5
LASI-MUOVITUULILASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III J mukaisesti)

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 46
▼B
Lisäys 6
LASI-MUOVILASIT, MUUT KUIN TUULILASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III K mukaisesti)

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 47
▼B
Lisäys 7
KAKSOISLASIT
(Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III L mukaisesti)

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 48
▼B
Lisäys 8
TUULILASEJA KOSKEVAN LUETTELON SISÄLTÖ (1)
(1) Tämä luettelo on liitettävä tämän liiteen lisäyksiin 1, 2 (soveltuvin osin), 3 ja 5.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 49
▼B
LIITE III C
YLEISET TESTIOLOSUHTEET
1 SIRPALETESTIT
1.1 Testattava lasi ei saa olla tukevasti kiinnitetty; se voi kuitenkin olla
kiinnitetty aivan samanlaiseen lasiin kaikkien reunojen ympärille kiin-nitetyllä tarrateipillä.
1.2 Sirpaloitumisen aiheuttamiseen käytetään noin 75 g:n vasaraa tai muuta
välinettä, jolla saavutetaan vastaavat tulokset. Pisteen kaarevuussäde on0,2 ± 0,05 mm.
1.3 Jokaisessa määritetyssä iskukohdassa on suoritettava yksi testi.1.4 Sirpaleita tutkitaan valokuvauspaperilla, kun valotus alkaa enintään 10
sekuntia ja päättyy enintään kolme minuuttia iskun jälkeen. Vain alku-peräistä sirpaletta edustavat tummimmat viivat otetaan huomioon.Laboratorion on säilytettävä aiheutetusta sirpaloitumisesta otettujakuvia.
2 ISKUKOVUUDEN KUULATESTI2.1 227 g:n kuulatesti
2.1.1 Välineet
2.1.1.1 Karkaistu teräskuula, jonka massa on 22 7±2gj a halkaisija noin 38
mm.
2.1.1.2 Laite, jolla kuula pudotetaan vapaasti myöhemmin määriteltävältä
korkeudelta, tai laite, joka antaa kuulalle vapaalla pudotuksella saavu-tettavaa vastaavan nopeuden. Kun käytetään kuulan heittävää laitetta,nopeustoleranssin on oltav a±1% vapaalla pudotuksella saavutetta-
vasta nopeudesta.
2.1.1.3 Kuvassa 1 esitetyn kaltainen tukiteline, joka koostuu teräskehyksistä,
joiden koneistetut reunat ovat 15 mm leveät, sopivat toistensa päälle jaon päällystetty noin 3 mm paksuilla ja 15 mm leveillä kumitiivisteillä,joiden kovuus on 50 IRHD.
Alarunko lepää noin 150 mm korkealla teräslaatikolla. Testikappaletta
pitää paikallaan yläkehys, jonka paino on noin 3 kg. Tukikehys hitsa-taan noin 12 mm paksuun lattialla lepäävään teräslevyyn, jonka alle jäänoin 3 mm paksu ja kovuudeltaan 50 IRHD oleva kumikerros.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 50
▼B
Kuva 1
Kuulatestien tuki
2.1.2 Testiolosuhteet
— Lämpötila 20 ± 5 °C.
— Ilmanpaine: 860-1 060 mbaaria.— Suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %.
2.1.3 Testikappale
Testikappaleen on oltava tasainen neliö, jonka sivun pituus on 300 +
10/− 0 mm.
2.1.4 Menettely
Testikappaletta pidetään tarkoitetussa lämpötilassa vähintään neljä
testiä edeltävää tuntia.
Testikappale asetetaan telineeseen (2.1.1.3). Testitason pinnan on
oltava 3 °säteellä kohtisuorassa kuulan tulosuuntaan nähden.
Iskukohdan on oltava 25 mm:n säteellä testikappaleen geometrisestä
keskikohdasta, kun pudotuskorkeus o n 6 m tai vähemmän, ja 50 mm:n
säteellä testikappaleen keskikohdasta, kun pudotuskorkeus on yli 6 m.Kuulan on osuttava siihen testikappaleen puoleen, joka on ajoneuvoonasennetun turvalasin ulkopintana. Kuulan annetaan iskeä vain kerran.
2.2 22 60 g:n kuulatesti
2.2.1 Laitteisto
2.2.1.1 Karkaistu teräskuula, jonka massa on 2 260 ± 20 g ja halkaisija noin 82
mm.
2.2.1.2 Laite, jolla kuula pudotetaan vapaasti myöhemmin määriteltävältä
korkeudelta, tai laite, joka antaa kuulalle vapaalla pudotuksella saavu-tettavaa vastaavan nopeuden. Kun käytetään kuulan heittävää laitetta,nopeustoleranssin on oltav a±1% vapaalla pudotuksella saavutetta-
vasta nopeudesta.
2.2.1.3 Kuvassa 1 esitetyn kaltainen ja 2.1.1.3 kohdassa esitettyä vastaava
tukiteline.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 51
▼B
2.2.2 Testiolosuhteet
— Lämpötila 20 ± 5 °C.
— Ilmanpaine: 860-1 060 mbaaria.— Suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %.
2.2.3 Testikappale
Testikappaleen on oltava tasainen tai tuulilasin tai muun kaarevan
turvalasin tasaisimmasta osasta leikattu neliö, jonka sivun pituus on300 + 10/− 0 mm.
Vaihtoehtoisesti voidaan testata koko tuulilasi tai muu kaareva turva-
lasi. Tässä tapauksessa on huolehdittava siitä, että varmistetaan riittäväkosketus turvalasin ja tuen välillä.
2.2.4 Menettely
Testikappaletta pidetään tarkoitetussa lämpötilassa vähintään neljä
testiä edeltävää tuntia.
Testikappale asetetaan telineeseen (2.1.1.3). Testitason pinnan on
oltava 3 °säteellä kohtisuorassa kuulan tulosuuntaan nähden.
Iskukohdan on oltava 25 mm:n säteellä testikappaleen geometrisestä
keskikohdasta. Kuulan on osuttava siihen testikappaleen puoleen, jokaedustaa ajoneuvoon asennetun turvalasin sisäpintaa. Kuulan annetaaniskeä vain kerran.
3 PÄÄNMUOTOTESTI3.1 Laitteisto
3.1.1 Pään muotoinen paino, jossa on pyöreä tai puolipyöreä laminoidusta
kovapuusta valmistettu ja vaihdettavalla huovalla varustettu pääkap-pale, ja jossa voi olla puinen poikkiorsi. Pyöreän osan ja poikkiorrenvälillä on niskamallinen välikappale ja poikkiorren toisella puolellakiinnitystanko.
Mitat ovat kuvan 2 mukaiset.Laitteiston kokonaispaino on 10 ± 0,2 kg.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 52
▼B
Kuva 2
Pään muotoinen paino
3.1.2 Laite, jolla pään muotoinen paino pudotetaan vapaasti myöhemmin
määriteltävältä korkeudelta, tai laite, joka antaa painolle vapaalla pudo-tuksella saavutettavaa vastaavan nopeuden.
Kun käytetään painolle vauhdin antavaa laitetta, nopeustoleranssin on
oltava±1% vapaalla pudotuksella saavutettavasta nopeudesta.
3.1.3 Kuvassa 3 esitetyn kaltainen tukiteline tasaisten testikappaleiden
testausta vasten. Teline koostuu kahdesta teräskehyksestä, joidenkoneistetut reunat ovat 50 mm leveät, sopivat toistensa päälle ja onpäällystetty noin 3 mm paksuilla ja 15 ± 1 mm leveillä kumitiivisteillä,joiden kovuus on 70 IRHD.
Ylärunkoa pidetään painettuna alarunkoa vasten vähintään kahdeksalla
pultilla.
3.2 Testiolosuhteet
3.2.1 — Lämpötila 20 ± 5 °C.
3.2.2 — Ilmanpaine: 860-1 060 mbaaria.3.2.3 — Suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 53
▼B
Kuva 3
Päänmuototestien tuki
(1)M20:n vähimmäissuositusmomenti on 30 Nm.
3.3 Menettely
3.3.1 Tasaisen testikappaleen testi
Tasaista testikappaletta, jonka pituus on 1 100 + 5/− 2 mm ja leveys
500 + 5/− 2 mm, pidetään 20 ± 5 °C:n tasaisessa lämpötilassa vähin-
tään neljä testiä edeltävää tuntia. Testikappale kiinnitetään tukikehyk-siin (3.1.3); pultit kiristetään, jotta varmistetaan, että testikappale eitestin aikana liiku yli 2 mm. Testitason pinnan on oltava riittävänkohtisuorassa painon tulosuuntaan nähden. Painon on iskeydyttävätestikappaleeseen 40 mm:n säteellä sen geometrisestä keskipisteestäsille puolelle, joka edustaa ajoneuvoon asennetun turvalasin sisäpintaa,ja sen on annettava iskeä vain kerran.
Huopasuojuksen iskeytymispinta vaihdetaan 12 testin jälkeen.
3.3.2 Koko tuulilasin testi (käytetään vain putoamiskorkeudella, joka on
pienempi tai yhtä suuri kuin 1,5 m)
Tuulilasi asetetaan vapaasti tukeen, siten, että välissä on kovuudeltaan
70 IRHD oleva ja noin 3 mm paksu kumikaistale, ja kosketuspinnanleveys koko ympärysmitan alueella on noin 15 mm. Tuen on koostut-tava jäykästä kappaleesta, joka vastaa tuulilasin muotoa siten, että päänmuotoinen paino iskee sisäpintaan. Tarvittaessa tuulilasi puristetaantukeen soveltuvin laittein. Tuen on levättävä jäykällä telineellä, kunvälissä on kumikerros, jonka kovuus on 70 IRHD ja paksuus noin 3mm.
Tuulilasin pinnan on oltava riittävän kohtisuorassa pään muotoisen
painon tulosuuntaan nähden.
Pään muotoisen painon on iskeydyttävä testikappaleeseen 40 mm:n
säteellä sen geometrisestä keskipisteestä sille puolelle, joka on ajoneu-voon asennetun turvalasin sisäpinta, ja sen on annettava iskeä vainkerran.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 54
▼B
Huopasuojuksen iskeytymispinta vaihdetaan 12 testin jälkeen.
4 NAARMUUNTUMISTESTI4.1 Laitteisto
4.1.1 Kuvassa 4 kaaviomaisesti esitettyyn naarmuttamisinstrumenttiin (
1)
kuuluvat:
— vaakatasoinen pyörintätaso, jossa on keskuskiinnike ja joka pyörii
vastapäivään 65-75 rpm, ja
Kuva 4
Kaavio naarmuttamisinstrumentista
— kaksi painotettua yhdensuuntaista vartta, joissa molemmissa on
erityinen naarmuttamisrengas, joka pyörii vapaasti kuulalaakeroi-dussa vaakasuorassa akselissa; kukin rengas lepää testikappaleella500 g:n massan aiheuttaman paineen alaisena.
Naarmuttamisinstrumentin pyörintätason on pyörittävä tasaisesti ja riit-
tävän samassa tasossa (poikkeama tästä tasosta ei 1,6 mm:n etäisyy-dellä pyörivän tason ympärysmitasta saa olla yli ± 0,05 mm). Pyörät onasennettava siten, että kun ne koskettavat pyörivää testikappaletta, nepyörivät vastakkaisiin suuntiin siten, että ne aiheuttavat kunkin testi-kappaleen kierroksen aikana kaksi kertaa puristavaa ja hankaavaavaikutusta kaarevilla linjoilla, joiden renkaan muotoinen ala on noin 30cm
2.
4.1.2 Naarmuttamisrenkaat (2), joiden halkaisija on 45-50 mm ja paksuus
12,5 mm, ja jotka koostuvat keskikovaan kumiin istutetusta erityisestähienosiivilöidystä hankausaineesta. Renkaiden kovuuden on oltava 72± 5 IRHD, joka mitataan neljästä kohdasta, jotka sijaitsevat tasaisinvälein hankauspinnan keskilinjalla, kun painetta kohdistetaan pystysuo-rassa renkaan halkaisijan suuntaisesti, ja kun lukemat otetaan 10sekuntia paineen täyden kohdistamisen jälkeen.
Naarmuttamisrenkaat on valmisteltava käyttöä varten pyörittämällä
niitä erittäin hitaasti tasaista lasia vasten, jotta varmistetaan, että niidenpinta on täysin tasainen.
4.1.3 Valonlähde, joka koostuu hehkulampusta, jonka lanka on yhdensuun-
taisessa putkessa, jonka mitat ovat 1,5 mm × 1,5 m m × 3 mm. Jännite
on stabiloitava ± 1/1 000. Jännitteen tarkastukseen käytettävän instru-mentin on oltava riittävän tarkka.
4.1.4 Optinen järjestelmä, joka koostuu linssistä, jonka polttoväli ƒon vähin-
tään 500 mm ja joka on korjattu kromaattisia aberraatioita varten.Linssin täysi aukkoei saa o lla suurempi kuin ƒ/20. Linssin ja valonläh-
teen etäisyyttä on säädettävä, jotta saadaan valonsäde, joka on riittävänyhdensuuntainen. Asennetaan kalvo, joka rajoittaa valonsäteen halkai-sijan7±1 mm:iin. Tämän kalvon on sijaittava 100 ± 50 mm:n
etäisyydellä linssistä sillä puolella, joka on kauimpana valonlähteestä.
(1) Sopivaa naarmuttamisinstrumenttia valmistaa Teledyne Taber (Yhdysvallat).
(2) Sopivaa naarmuttamisrenkaita valmistaa Teledyne Taber (Yhdysvallat).
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 55
▼B
4.1.5 Hajavalon mittauslaitteisto (katso kuva 5) koostuu valokennosta, jonka
integrointipallon halkaisija on 200 - 250 mm. Pallon on oltava varus-tettu valon tulo- ja poistumisaukoilla. Tuloaukon on oltava pyöreä, jasen halkaisijan on oltava vähintään kaksi kertaa valonsäteen halkaisija.Alueen poistumisaukon on oltava varustettu joko valon kerääjällä taiheijastustasolla jäljempänä 4.4.3 kohdassa kuvattua menettelyä noudat-taen. Valon kerääjän on imettävä kaikki valo, kun valonsäteeseen ei oletyönnetty testikappaletta.
Valonsäteen akselin on kuljettava tulo- ja poistumisaukkojen keskustan
kautta. Valon poistumisaukon halkaisijan bon oltava yhtä kuin 2a ×
tan 4 °, kunaon pallon halkaisija. Valokennon on oltava asennettu
siten, että suoraan tuloaukosta tai heijastustasolta tuleva valo ei voisaavuttaa sitä.
Integrointipallon ja heijastustason pintojen heijastuskyvyn on oltava
riittävän samanlainen, ja niiden on oltava mattapintaisia ja ei-selektii-visiä. Valokennon tehon on oltava lineaarine n ± 2 %:n sisällä käytet-
tyjen valotehojen alueella.
Instrumentin suunnittelun on oltava sellainen, että galvanometritaittu-
mista ei tapahdu, kun palloo n pimeä. Ko kolaitteistoo n tarkastettavasäännöllisin välein hämärtymiskalibrointi-standardien avulla. Joshämärtymismittaukset tehdään laitteilla tai menetelmillä, jotka poik-keavat edellä määritellyistä, tuloksia on tarvittaessa korjattava, jotta neovat yhteensopivia edellä kuvattua laitteistoa käyttämällä saatujenkanssa.
Kuva 5
Hämärtymismittari
4.2 Testiolosuhteet
4.2.1 Lämpötila 20 ± 5 °C.
4.2.2 Ilmanpaine: 860-1 060 mbaaria.4.2.3 Suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %.
4.3 Testikappaleet
Testikappaleiden on oltava tasaisia neliöitä, joiden sivujen pituus on
100 mm, ja joiden molemmat pinnat ovat riittävän tasaisia ja yhden-suuntaisia, ja joiden keskelle on tarvittaessa porattu kiinnitysreikä,jonka halkaisija on 6,4 + 0,2/ −0 mm.
4.4 Menettely
Naarmuuntumistesti suoritetaan sillä testikappaleen pinnalla, joka on
ajoneuvoon asennetun turvalasin ulkopinta, sekä muovipinnoitteisenlasin tapauksessa myös sisäpinnalla.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 56
▼B
Lukema Testikappale Valonkerääjä Heijastustaso Määrä4.4.1 Välittömästi ennen naarmuttamista ja sen jälkeen testikappaleet puhdis-
tetaan seuraavasti:
a) pyyhitään pellavakankaalla puhtaassa juoksevassa vedessä;
b) huuhdellaan tislatulla vedellä tai vedellä, josta on poistettu suolat;
c) puhalletaan kuivaksi hapella tai typellä;
d) poistetaan mahdolliset vesijäämät taputtelemalla kevyesti kostealla
pellavakankaalla. Kuivataan tarvittaessa puristamalla kevyestikahden pellavakankaan väliin.
Kaikkea yliäänilaitekäsittelyä tulee välttää. Puhdistuksen jälkeen testi-
kappaleita on käsiteltävä vain niiden reunoista ja säilytettävä siten, ettäniiden pintojen vahingoittuminen tai likaantuminen estyy.
4.4.2 Testikappaleita pidetään vähintään 48 tuntia 20 ± 5 °C:n lämpötilassa
ja suhteellisessa kosteudessa, joka on 60 ± 20 %.
4.4.3 Testikappale asetetaan välittömästi aivan integrointipallon tuloaukolle.
Testikappaleen pinnan kohtisuoran ja säteen akselin välinen kulma saaolla enintään 8 °.
Otetaan neljä lukemaa seuraavassa taulukossa esitetyllä tavalla:
T1 Ei Ei Kyllä Pintavalo
T2 Kyllä Ei Kyllä Testikappaleen läpi päästämä
kokonaisvalo
T3 Ei Kyllä Ei Instrumentin hajavalo
T4 Kyllä Kyllä Ei Instrumentin ja testikappaleenhajavalo
Toistetaan testit T
1,T2,T3ja T4muissa testikappaleen määritellyissä asennoissa
yhdenmukaisuuden määrittämiseksi.
Lasketaan kokonaisläpäisevyys Tt=T2/T1.
Lasketaan hajaläpäisevyys Td seuraavasti:
Td=T4−T3(T2/T1)
T1
Lasketaan hämärtymis- tai valoprosentti tai molemmat seuraavasti:
Td
Tt× 100 (%)
Mitataan testikappaleen alkuhämärtyminen vähintään neljästä tasavä-
lein sijaitsevasta naarmuttamattoman alueen kohdasta edellä esitetynkaavan mukaisesti. Lasketaan kunkin testikappaleen tulosten keskiarvo.Neljän mittauksen sijasta keskiarvovo idaan saavuttaa pyörittämälläkappaletta tasaisesti 3 kierrosta sekunnissa tai nopeammin.
Kullekin turvalasille on suoritettava kolme testiä samalle tyypille.
Käytetään hämärtymistä pinnan alapuolisen naarmuuntumisen mittana,kun testikappale on ollut naarmuuntumistestissä.
Mitataan naarmuuntuneen kohdan hajottama valo vähintään neljästä
tasavälein sijaitsevasta naarmuuntuneen alueen kohdasta edellä esitetynkaavan mukaisesti. Lasketaan kunkin testikappaleen tulosten keskiarvo.Neljän mittauksen sijasta keskiarvovo idaan saavuttaa pyörittämälläkappaletta tasaisesti 3 kierrosta sekunnissa tai nopeammin.
4.5 Naarmuuntumistesti suoritetaan vain testin suorittavan laboratorion
harkinnan mukaan jo sen hallussa olevien tietojen perusteella, esim.välikerroksen tai materiaalin paksuuden muutokset eivät tavallisestiedellytä lisätestejä.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 57
▼B
Väritön Sävytetty4.6 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ilmene.
5 LÄMPÖTILATESTI5.1 Menettely
Lämmitetään kolme testinäytettä tai kolme testikappaletta, joiden koko
on vähintään 300 mm × 300 mm, ja jotka laboratorio on ottanutkolmesta tuulilasista tai muusta lasista kuin tuulilasista ja joiden yksireuna vastaa lasin yläreunaa, 100 °C:n lämpötilaan.
Säilytetään tämä lämpötila kahden tunnin ajan ja annetaan testinäyt-
teen/-näytteiden sitten jäähtyä huoneenlämpöön. Jos turvalasinmolemmat ulkopinnat ovat epäorgaanista materiaalia, testi voidaansuorittaa upottamalla testinäyte pystyasennossa tietyksi ajaksi kiehu-vaan veteen, kun samalla varotaan aiheuttamasta tarpeetonta lämpös-hokkia. Jos näytteet on leikattu tuulilasista yhden kunkin tällaisennäytteen reunan on oltava tuulilasin yläreunan osa.
5.2 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Välikerroksen värjäys: 1 2
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
5.3 Tulosten tulkinta
5.3.1 Korkean lämpötilan sietotestin tuloksen katsotaan olevan positiivinen,
jos kuplia tai muita vikoja ei muodostu yli 15 mm:n päähän testikappa-leen tai näytteen leikkaamattomasta reunasta tai 25 mm:n päähän leika-tusta reunasta tai yli 10 mm:n päähän halkeamista, joita testin aikanamahdollisesti muodostuu.
5.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten luovutettu testikappale- tai näytesarja
katsotaan korkean lämpötilan sietotestin kannalta tyydyttäväksi, josjompikumpi seuraavista ehdoista täyttyy:
5.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai5.3.2.2 jos yhdestä testistä saadaan epätyydyttävä tulos, uudella testikappale-
tai näytesarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan tyydyttävätulos.
6 SÄTEILYNSIETOTESTI6.1 Testausmenetelmä
6.1.1 Laitteisto
6.1.1.1 Säteilylähde, joka koostuu keskipaineisesta elohopeahöyrylampusta,
jossa on putkimainen otsoniton kvartsilamppu; lampun akseli on pysty-suora. Lampun nimellispituus on 360 mm ja halkaisija 9,5 mm. Kaarenpituus on 30 0 ± 4 mm. Lamppua on käytettävä 750 ± 50 W.
Kaikkia muita säteilylähteitä, joiden vaikutus on sama kuin edellä
määritellyn lampun, voidaan käyttää. Jotta voidaan varmistaa, ettätoisen lähteen vaikutukset ovat samat, suoritetaan vertailu mittaamalla300-450 mm:n aaltopituusalueella annetun energian määrä, kun kaikkimuut aaltopituudet on poistettu sopivia suotimia käyttäen. Vaihtoeh-toista lähdettä käytetään sitten näiden suotimien kanssa.
Kun kyseessä ovat turvalasit, joiden osalta tämä testi ja senkäyttöolot
eivät tyydyttävästi vastaa toisiaan, on tarpeen tarkistaa testioloja.
6.1.1.2 Voimanlähdemuuntaja ja kondensaattori, jotka pystyvät antamaan
lampulle (6.1.1.1) vähintään 1 100 V:n lähtöhuippujännitteen ja 500 ±50 V:n käyttöjännitteen.
6.1.1.3 Laite, johon testinäytteet voidaan kiinnittää, ja jossa niitä voidaan
pyörittää 1-5 kierrosta minuutissa keskellä sijaitsevan säteilyn lähteenympäri, jotta altistuminen on tasaista.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 58
▼B
Väritön Sävytetty6.1.2 Testikappaleet
6.1.2.1 Testikappaleiden koko on 76 mm × 300 mm.6.1.2.2 Laboratorio leikkaa testikappaleet lasien yläreunasta siten, että:
— muiden lasien kuin tuulilasien osalta testikappaleiden yläreuna
vastaa lasien yläreunaa,
— tuulilasien osalta testikappaleiden yläreuna vastaa vyöhykkeen,
jossa valonläpäisy tarkastetaan ja määritellään tässä liitteessäolevan 9.1.2.2 kohdan mukaisesti, yläreunaa.
6.1.3 Menettely
Kolmen näytteen tässä liitteessä olevan 9.1.1—9.1.2 kohdan mukaisesti
määritelty valonläpäisevyys tarkastetaan ennen altistusta. Osa kustakinnäytteestä suojataan säteilyltä, ja asetetaan näyte sitten testilaitteeseen230 mm lampun akselin etupuolelle ja pituussuunnassa yhdensuuntai-sesti sen kanssa. Näytteiden lämpötilana koko testin ajan pidetään 45 ±5°C. Kunkin testinäytteen sen puolen, jokamuodostaisi traktorin ulko-
puolen, on oltava lamppuun päin. Edellä 6.1.1.1 kohdassa määritellynlampputyypin altistusaika on 100 tuntia. Mitataan kunkin näytteenaltistetun alueen valonläpäisevyys uudelleen altistuksen jälkeen.
6.1.4 Kukin testikappale tai näyte (kaikkiaan kolme) altistetaan edellä
esitetyn menettelyn mukaisesti säteilylle siten, että kunkin testikappa-leen tai näytteen kohdan saama säteily vaikuttaa käytettyyn välikerrok-seen samalla tavalla kuin 1 400 W/m
2:n auringonsäteily 100 tunnin
aikana.
6.2 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Lasin värjäys: 2 1
Välikerroksen värjäys: 1 2
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
6.3 Tulosten tulkinta
6.3.1 Säteilynsietotestin tuloksen katsotaan olevan positiivinen, jos seuraavat
edellytykset täyttyvät:
6.3.1.1 tässä liitteessä olevan 9.1.1-9.1.2 kohdan mukaisesti mitattu valon
kokonaisläpäisevyys ei putoa alle 95 %:iin säteilyttämistä edeltäneestäalkuperäisarvosta eikä missään tapauksessa putoa seuraavien arvojenalle:
6.3.1.1.1 70 %, kun kyseessä on tuulilasia lukuun ottamatta sellainen lasi, jonka
on täytettävä joka suunnassa kuljettajan näkökenttää koskevat vaati-mukset;
6.3.1.1.2 75 %, kun kyseessä on tuulilasi, vyöhykkeillä, joilla läpäisevyys tarkas-
tetaan jäljempänä 9.1.2.2 kohdassa määritetyllä tavalla.
6.3.1.2 Testikappaleessa tai näytteessä voi kuitenkin säteilytyksen jälkeen olla
havaittavissa lievää värjäytymistä, kun sitä tarkastellaan valkoistataustaa vasten, mutta muita vikoja ei saa olla.
6.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappale- tai näytesarja
katsotaan säteilynsietotestin kannalta tyydyttäväksi, jos toinen seuraa-vista ehdoista täyttyy:
6.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai6.3.2.2 jos yhdestä testistä saadaan epätyydyttävä tulos, uudella testikappale-
tai näytesarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan tyydyttävätulos.
7 KOSTEUDENSIETOTESTI7.1 Menettely
Pidetään kolmea testinäytettä tai kolmea vähintään 300 mm × 300
mm:n kokoista testikappaletta kaksi viikkoa pystysuorassa suljetussa
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 59
▼B
Väritön Sävytetty
Väritön Sävytettyastiassa, jossa lämpötila on 50 ± 2 °C ja suhteellinen kosteus 9 5%±4
%(1).
Testikappaleet valmistellaan siten, että:
— yksi testikappaleen reuna on osa tuulilasin alkuperäistä reunaa,
— jos useita testikappaleita testataan samaan aikaan, niiden vä;liin on
jätettävä riittävästi tilaa.
On ryhdyttävä varotoimiin, joilla estetään kondensaatin tippuminen
testikammion seinistä tai katosta testinäytteiden päälle.
7.2 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Välikerroksen värjäys: 1 2
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
7.3 Tulosten tulkinta
7.3.1 Turvalasien katsotaan olevan kosteudensiedon kannalta tyydyttäviä, jos
merkittäviä muutoksia ei havaita yli 10 mm:n päässä leikkaamatto-masta reunasta tai yli 15 mm:n päässä leikatusta reunasta, kun taval-linen ja käsitelty kerroslasi on ollut ympäröivässä ilmassa kaksi tuntia,ja kun muovipäällysteinen lasi ja muovilasi ovat olleet ympäröivässäilmassa 48 tuntia.
7.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappale- tai näytesarja
katsotaan kosteudensietotestin kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraa-vista ehdoista täyttyy:
7.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos,7.3.2.2 jos yhdestä testistä saadaan epätyydyttävä tulos, uudella testikappale-
tai näytesarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan tyydyttävätulos.
8 LÄMPÖTILAMUUTOSTEN SIETOTESTAUS8.1 Testausmenetelmä
Kaksi 300 × 300 mm:n testikappaletta pannaan kuudeksi tunniksi
suljettuun kammioon −40± 5 °C:n lämpötilaan; sitten ne pannaan 23 ±
2°C:n lämpötilaan tunniksi tai siihen asti kunnes testikappale on
saavuttanut vakaan lämpötilan. Sitten ne pannaan ilmavirtaan 72 ± 2°C:n lämpötilaan kolmeksi tunniksi. Testikappaleet tutkitaan, kun ne on
palautettu 23 ± 2 °C:n lämpötilaan, ja kun niiden on annettu jäähtyä
tuohon lämpötilaan.
8.2 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Muovisen välikerroksen tai pinnoitteen
värjäys: 1 2
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
8.3 Tulosten tulkinta
Lämpötilamuutosten sietotestin tuloksen katsotaan olevan positiivinen,
jos testikappaleissa ei ole murtumia, samentumia, hilseilyä tai muitailmeisiä vikoja.
(1) Näissä testioloissa suljetaan pois testikappaleiden kondensaatio.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 60
▼B
Väritön Sävytetty9 OPTISET OMINAISUUDET
9.1 Valonläpäisytesti
9.1.1 Laitteisto
9.1.1.1 Valonlähde, joka koostuu hehkulampusta, jonka hehkulanka on 1,5 mm
× 1,5 mm × 3 mm:n suuntaissärmiössä. Lampun hehkulangan jännit-teen on oltava sellainen, että värilämpötila on 2 85 6K±5 0K . Tämä
jännite vakautetaan alueelle ± 1/1 000. Jännitteen tarkastukseenkäytetyn instrumentin on oltava riittävän tarkka.
9.1.1.2 Optinen järjestelmä, joka koostuu linssistä, jonka polttoväli on vähin-
tään 500 mm ja joka on korjattu kromaattista aberraatiota varten.Linssin täysi aukkoei saa ylittää f/20:tä. Linssin ja valo nlähteen etäi-syyttä on säädettävä, jotta saadaan valonsäde, joka on riittävän yhden-suuntainen.
Asennetaan kalvo, joka rajoittaa valonsäteen halkaisija n7±1mm:iin.
Tämä kalvosijaitsee 100 ± 50 mm:n etäisyydellä linssistä silläpuolella, joka on kauimpana valonlähteestä. Mittauspiste otetaan valon-säteen keskustasta.
9.1.1.3 Mittauslaitteisto. Vastaanottimen spektriherkkyyden on vastattava
ICI:n (
1) valoteknisen tarkkailulaitteen tavanomaista spektrivalovoimaa.
Vastaanottimen valoherkkä pinta on päällystetty hajottavalla aineella,ja sen poikkipinta-alan on oltava vähintään kaksi kertaa optisen järjes-telmän lähettämän valonsäteen poikkipinta-ala. Jos käytetään integroin-tipalloa, pallon aukon poikkipinta-alan on oltava vähintään kaksi kertaasäteen yhdensuuntaisen osuuden poikkipinta-ala.
Vastaanottimen mittalaitteiston lineaarisuuden on käsitettävä enemmän
kuin 2 % mitta-alueesta.
9.1.2 Menettely
Säädetään vastaanottimen herkkyyttä osoittava instrumentti siten, että
se näyttää 100 mitta-astetta, kun valon kulkureitillä ei ole turvalasia.Kun vastaanottimeen ei tule valoa, instrumentin on näytettävä nollaa.
Turvalasi asetetaan sellaiselle etäisyydelle vastaanottimesta, että se
vastaa noin viisi kertaa vastaanottimen halkaisijaa. Turvalasi työnne-tään kalvon ja vastaanottimen väliin ja sen asentoa säädetään siten, ettävalonsäteen tulokulma on 0 °±5°. Läpäisevyys mitataan turvalasista ja
kussakin mitatussa kohdassa luetaan näyttöinstrumentin osoittamamitta-asteiden määrä n. Valonläpäisevyys τ
ronn/100.
9.1.2.1 Tuulilasien osalta voidaan soveltaa vaihtoehtoisia testausmenetelmiä,
kun käytetään joko tuulilasin tasaisimmasta osasta leikattua testinäy-tettä tai erityisesti valmistettua tasaista neliötä, jonka materiaali- japaksuusominaisuudet ovat samat kuin todellisen tuulilasin, kunmittaukset suoritetaan kohtisuorassa lasiin nähden.
9.1.2.2 Testi suoritetaan tässä liitteessä olevassa 9.2.5.2 kohdassa määritellyllä
vyöhykkeellä I.
9.1.2.3 Traktoreissa, joissa ei ole mahdollista määritellä vyöhykettä I, testi
suoritetaan tässä liitteessä olevassa 9.2.5.3 kohdassa määritellyllävyöhykkeellä I /prime1.
9.1.3 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Lasin värjäys: 1 2
Välikerroksen värjäys:
(kerrostuulilasien tapauksessa) 1 2
(1) Kansainvälinen valaistustoimikunta.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 61
▼B
ei ole on
Varjostus- tai tummennusnauhoja: 1 2
Muita sivuominaisuuksia ei ilmene.
9.1.4 Tulosten tulkinta
9.1.4.1 Tuulilasien osalta 9.1.2 kohdan mukaisesti mitattu läpäisevyys ei saa
olla vähempää kuin 75 % ja muiden lasien kuin tuulilasien osaltavähemmän kuin 70 %.
9.1.4.2 Kun kyseessä ovat ikkunat, jotka sijaitsevat kuljettajan näkökentän
kannalta epäolennaisissa kohdissa (esimerkiksi lasikatto), lasin läpäisy-kerroin voi olla vähemmän kuin 70 %. Ikkunoissa, joiden valonläpäisy-kerroin on vähemmän kuin 70 %, on oltava asianmukainen tunnus.
9.2 Optisen vääristymän testaus
9.2.1 Soveltamisala
Määritelty menetelmä on projisointimenetelmä, joka mahdollistaa
turvalasin optisen vääristymän arvioinnin.
9.2.1.1 Määritelmät
9.2.1.1.1 Optinen poikkeama: turvalasin läpi nähdyn pisteen todellisen ja näen-
näisen suunnan välinen kulma, kulman suuruus on tähtäysviivan tulo-kulman, lasin paksuuden ja kallistuksen sekä tulopisteen kaarevuussä-teen funktio.
9.2.1.1.2 Optinen vääristymä suunnassa MM /prime1: kulmapoikkeaman ∆
αalgebral-
linen eroturvalasin pinnan kahden pisteen M ja M /prime1välillä, kun kahden
pisteen välinen etäisyys on sellainen, että niiden katseen suunnassasuorassa kulmassa olevalla tasolla olevat projektiot ovat tietyn etäi-syyden ∆
xpäässä toisistaan (katso kuva 6).
Vastapäiväistä poikkeamaa pidetään positiivisena ja myötäpäiväistä
negatiivisena.
9.2.1.1.3 Optinen vääristymä pisteessä M: kaikkien suuntien MM /prime1optinen enim-
mäisvääristymä pisteestä M.
9.2.1.2 Laitteisto
Tämä menetelmä käsittää sopivan kuvan (rasteri) heijastamisen
näytölle testattavana olevan turvalasin läpi. Muutos, jonka valoon sijoi-tettu turvalasi aiheuttaa projisoidun kuvan muotoon, mahdollistaavääristymän mittauksen. Laitteisto koostuu seuraavista osista, jotka onjärjestetty kuten kuvassa 9.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 62
▼B
Kuva 6
Optisen vääristymän kaaviomainen esitys
Huomautus: ∆α=α1−α2eli suunnan MM /prime1optinen vääristymä
∆x= MC eli kahden katseen suunnan kanssa yhdensuuntaisen ja pisteiden M ja M /prime1kautta
kulkevan suoran viivan etäisyys.
Kuva 7
Projektorin optinen järjestely
9.2.1.2.1 Hyvälaatuinen projektori, jossa on tehokas pistevalonlähde, ja jolla on
esimerkiksi seuraavat ominaisuudet:
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 63
▼B
— polttoväli vähintään 90 mm,
— aukkono in 1/2,5,— 150 W:n kvartsihalogeenilamppu (jos käytetään ilman suodinta),— 250 W:n kvartsihalogeenilamppu (jos vihersuodin).
Kuva 8
Kuvan laajennettu poikkileikkaus
Projektori esitetään kaavamaisesti kuvassa 7. Halkaisijaltaan 8 mm
oleva kalvo sijoitetaan noin 10 mm:n päähän etulinssistä.
9.2.1.2.2 Kuvat (rasterit), jotka koostuvat esimerkiksi tummalla taustalla olevista
kirkkaista ympyröistä (katso kuva 8). Kuvan laadun ja kontrastin onoltava riittävät, jotta voidaan suorittaa mittauksia siten, että virhe onalle 5 %. Kun tutkittava turvalasi ei ole paikallaan, pyöreidenhahmojen on oltava sellaiset, että kun ne heijastetaan, ne muodostavat
ryhmän ympyröitä, joiden halkaisija onR
1+R2
R1∆x kun ∆xon4
mm (katsokuvat 6 ja 9).
Kuva 9
Optisen vääristymän testilaitteiston järjestely
9.2.1.2.3 Tukiteline, mieluiten sellainen, joka sallii pysty- ja vaakaskannauksen
sekä turvalasin pyörittämisen.
9.2.1.2.4 Tarkastusmalli, jolla mitataan mittojen muutokset, kun nopea arviointi
on tarpeen. Sopiva malli esitetään kuvassa 10.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 64
▼B
Kuva 10
Sopivan tarkastusmallineen malli
9.2.1.3 Menettely
9.2.1.3.1 Yleistä
Turvalasi kiinnitetään tukitelineeseen (9.2.1.2.3) annettuun kulmaan.
Testikuva heijastetaan tutkittavan alueen läpi. Turvalasia pyöritetään taisiirretään sitä vaaka- tai pystysuunnassa koko määritellyn alueen tutki-mista varten.
9.2.1.3.2 Arviointi tarkastusmallinetta käyttämällä
Kun nopea arviointi, jossa mahdollinen virhemarginaali on enintään 20
%, riittää, lasketaan A:n arvo(katsokuva 10) po ikkeaman muuto ksenraja-arvosta ∆α
Lja arvosta R2, joka on etäisyys turvalasista näyttöruu-
tuun:
A = 0,145 ∆αL×R2
Heijastetun kuvan ∆d halkaisijan muutoksen ja kulmapoikkeaman ∆α
muutoksen välinen suhde saadaan:
∆d = 0,29 ∆α×R2,
jossa
∆d ilmoitetaan millimetreinä,
A ilmoitetaan millimetreinä,∆α
Lilmoitetaan kaariminuutteina,
∆αilmoitetaan kaariminuutteina ja
R2ilmoitetaan metreinä
9.2.1.3.3 Mittaus valosähköistä laitetta käyttämällä
Kun tarvitaan tarkka mittaus, jossa mahdollinen virhemarginaali on alle
10 %, ∆d mitataan heijastusakselilta, kun pisteen leveyden arvomita-
taan kohdassa, jossa luminanssi on 0,5 kertaa enimmäisluminanssiarvo.
9.2.1.4 Tulosten ilmoittaminen
Turvalasin optinen vääristymä arvioidaan mittaamalla ∆d kaikissa
pinnan kohdissa ja kaikissa suunnissa, jotta löydät ∆d max:in.
9.2.1.5 Vaihtoehtoinen menetelmä
Lisäksi on sallittua käyttää projektiotekniikan sijasta strioskooppista
tekniikkaa, jos 9.2.1.3.2 ja 9.2.1.3.3 kohdassa tarkoitettu mittaustentarkkuus säilyy.
9.2.1.6 Etäisyyden ∆x on oltava 4 mm.
9.2.1.7 Tuulilasin on oltava asennettu samaan kallistuskulmaan kuin trakto-
rissa.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 65
▼B
Hiottu konelasi Float-lasi Konelasi9.2.1.8 Vaakatasossa oleva heijastusakseli on pidettävä suunnilleen kohtisuo-
rassa tuossa tasossa olevaan tuulilasin ääriviivaan nähden.
9.2.2 Mittaukset suoritetaan vyöhykkeellä I kuten tässä liitteessä olevassa
9.2.5.2 kohdassa.
9.2.2.1 Traktoreissa, joissa ei ole mahdollista määritellä vyöhykettä I kuten
tässä liitteessä olevassa 9.2.5.3 kohdassa, testi suoritetaan tässä liit-teessä olevassa 9.2.5.3 kohdassa määritellyllä vyöhykkeellä I /prime1.
9.2.2.2 Traktorityyppi
Testi on uusittava, jos tuulilasi asennetaan traktoriin, joka on tyypiltään
sellainen, että siitä on erilainen näkyvyys eteen kuin siinä traktorityy-pissä, jota varten tuulilasi on jo hyväksytty.
9.2.3 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
9.2.3.1 Materiaalin laatu
11 2
9.2.3.2 Muut sivuominaisuudet
Muita sivuominaisuuksia ei ole kyseessä.
9.2.4 Näytteiden lukumäärä
Testaus on tehtävä neljälle näytteelle.
9.2.5 Traktorin tuulilasien näkyvyysalueen määritelmä
9.2.5.1 Näkyvyysalue määritellään seuraavien seikkojen pohjalta:9.2.5.1.1 vertailupiste, joka määritellään pyörillä varustettujen maatalous- ja
metsätraktoreiden näkyvyysalueita ja tuulilasin pyyhkimiä koskevanjäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 25 päivänä kesäkuuta1974 annetun neuvoston direktiivin 74/347/ETY liitteessä ”Näkyvyys-alue” olevassa 1.2 kohdassa. Tästä pisteestä käytetään jäljempänänimeä O;
9.2.5.1.2 suora linja OQ, joka on vaakasuora viiva, joka kulkee vertailupisteen
kautta ja on kohtisuorassa traktorin pitkittäiseen keskiviivaan nähden;
9.2.5.2 vyöhyke I on tuulilasin vyöhyke, jonka määrittävät tuulilasin ja neljän
alla määritetyn tason leikkauspisteet:
P
1— pystysuuntainen taso, joka kulkee O:n kautta ja muodostaa 15 °
kulman traktorin pitkittäisen keskiviivan oikealle puolelle,
P2— pystysuuntainen taso, joka on symmetrinen P1:n kanssa traktorin
pitkittäisen keskiviivan suhteen.
Jos tämä ei ole mahdollista (jos esimerkiksi ei ole symmetristä
pitkittäistä keskitasoa), P2on taso, joka on symmetrinen P1:n
kanssa vertailupisteen kautta kulkevaan traktorin pitkittäistasoonnähden,
P
3— taso, joka kulkee suoran viivan OQ kautta ja muodostaa 10 °
kulman vaakatason yläpuolelle,
P4— taso, joka kulkee suoran viivan OQ kautta ja muodostaa 8 °
kulman vaakatason alapuolelle,
9.2.5.3 Niiden traktorien osalta, joita varten ei voida määritellä vyöhykettä I
siten kuin tämän liitteen 9.2.5.2 kohdassa on määrätty, vyöhyke I /prime1
koostuu tuulilasin koko pinnasta.
9.2.6 Tulosten tulkinta
Tuulilasityyppi katsotaan optisen vääristymän suhteen tyydyttäväksi,
jos neljän testattavaksi annetun näytteen optinen vääristymä ei ylitäkaaren 2 /prime1enimmäisarvoa vyöhykkeellä I tai vyöhykkeellä I /prime1.
9.2.6.1 Mittauksia ei saa suorittaa 100 mm leveällä perifeerisellä vyöhykkeellä.9.2.6.2 Jaetun tuulilasin osalta mittauksia ei suoriteta 35 mm leveällä vyöhyk-
keellä, joka alkaa lasin reunasta, joka voi olla ruudun jakajan vieressä.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 66
▼B
9.3 Heijastuskuvan erotustesti
9.3.1 Soveltamisala
Kaksi testausmenetelmää hyväksytään:
— kohdetesti, ja
— kollimaatioteleskooppitesti.
Näitä testausmenetelmiä voidaan käyttää tarvittaessa osan tyyppihyväk-
syntään, laadunvalvontaan tai tuotteen arviointiin.
9.3.1.1 Kohdetesti9.3.1.1.1 Laitteisto
Tässä menetelmässä valaistua kohdetta tarkastellaan turvalasin läpi.
Kohde voidaan suunnitella siten, että testi voidaan suorittaa yksinker-taiselta kyllä/ei-pohjalta.
Kohteeksi suositellaan jompaa kumpaa seuraavista tyypeistä:
a) valaistu rengaskohde, jonka ulkohalkaisija D on ηkaariminuutin
kulmassa x metrin etäisyydellä olevassa pisteestä (kuva 11 a), tai
b) valaistu rengas- ja pistekohde, jonka mitat ovat sellaiset, että etäi-
syys D, joka mitataan pisteen reunassa olevasta kohdasta ympyränsisäpuolen lähimpään kohtaan, on ηkaariminuutin kulmassa x
metrin etäisyydellä olevassa pisteestä (kuva 11 b);
jossaηon heijastuskuvan erotuksen raja-arvo,
x on etäisyys turvalasista kohteeseen (vähintään 7 m),D saadaan kaavasta:
D=x×t a n η
Valaistu kohde koostuu valolaatikosta, jonka koko on noin 300 mm ×
300 mm × 150 mm, ja jonka etupuoli voidaan vaivattomimmin tehdälasista, joka on peitetty valoaläpäisemättömällä mustalla paperilla taimaalattu mattamustalla maalilla. Laatikko valaistaan sopivalla valon-lähteellä. Laatikon sisäpinta maalataan mattavalkoisella maalilla. Voiolla aiheellista käyttää muunlaisia kohteita, kuten sellaista joka esite-tään kuvassa 14. On myös hyväksyttävää korvata kohdejärjestelmäprojektiojärjestelmällä ja tarkastella valkokankaalla olevia kuvia.
9.3.1.1.2 Menettely
Turvalasi asennetaan määritellyssä kallistuskulmassa sopivaan telinee-
seen siten, että tarkastelu tapahtuu kohteen keskipisteen läpi kulkevallavaakatasolla.
Valolaatikkoa on katseltava pimeässä tai hämärässä huoneessa kunkin
tutkittavan alueen osan läpi, jotta voidaan havaita valaistun kohteenaiheuttamien heijastuskuvien olemassaolo. Turvalasia käännetääntarpeen mukaan, jotta voidaan varmistaa, että oikea katselukulmasäilyy. Tarkasteluun voidaan käyttää monokulaaria.
9.3.1.1.3 Tulosten ilmoittaminen
Määritellään
— kohteen a (katso kuva 11 a) osalta, ovatko ympyrän varsinainen ja
heijastunut kuva erillään, ts. onko η:n raja-arvoylittynyt, tai
— kohteen b (katso kuva 11 b) tapauksessa, siirtyykö pisteen heijas-
tuskuva ympyrän sisäreunan sivuamispisteen ulkopuolelle, eli onkoη:n raja-arvoylittynyt.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 67
▼B
Kuva 11
Kohteiden mitat
Kuva 12
Laitteiston järjestely
1. Lamppu
2. Kokooja-aukko >8,6 mm
3. Mattalasiaukko >kokooja-aukko
4. Värisuodin, jossa halkaisijaltaan noin 0,3 mm oleva keskireikä; halkaisija >8,6 mm
5. Napakoordinaattilevy, halkaisija >8,6 mm
6. Akromaattinen linssi, f ≥86 mm, aukko10 mm
7. Akromaattinen linssi, f ≥86 mm, aukko10 mm
8. Musta piste, halkaisija noin 0,3 mm9. Akromaattinen linssi ,f=2 0m m , aukko≤10 mm
Kuva 13
Kollimaatioteleskooppitestin laitteisto
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 68
▼B
9.3.1.2 Kollimaatioteleskooppitesti
Tarvittaessa noudatetaan tässä kohdassa esitettyä menettelyä.
9.3.1.2.1 Laitteisto
Laitteisto koostuu kollimaattorista ja teleskoopista ja se voidaan
valmistaa kuvan 13 mukaisesti. Muita vastaavia optisia järjestelmiävoidaan kuitenkin käyttää.
9.3.1.2.2 Menettely
Kollimaatioteleskooppi muodostaa äärettömyyteen napakoordinaattijär-
jestelmän kuvan, jonka keskustassa on kirkas piste (katso kuva 14).Tarkasteluteleskoopin polttotason optiselle akselille sijoitetaan pienivaloaläpäisemätön piste, jonka halkaisija on hieman suurempi kuinprojisoidun kirkkaan pisteen halkaisija, ja joka peittää kirkkaan pisteen.
Kuva 14
Esimerkki kollimaatiotestausmenetelmän avulla suoritettavasta tarkastelusta
9.3.1.2.2 Kun testikappale, jossa esiintyy heijastuskuva, sijoitetaan teleskoopin
ja kollimaattorin väliin, tietyn matkan päähän napakoordinaattijärjes-telmän keskipisteestä muodostuu toinen himmeämpi piste. Heijastus-kuvan erotus voidaan lukea tarkasteluteleskoopin läpi nähtyjenpisteiden välisenä etäisyytenä (katsokuva 14). (Tumman pisteen ja
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 69
▼B
Hiottu konelasi Float-lasi Konelasinapakoordinaattijärjestelmän keskustan kirkkaan pisteen välinen etäi-
syys on optinen poikkeama.)
9.3.1.2.3 Tulosten ilmoittaminen
Turvalasi tutkitaan ensin yksinkertaisella skannaustekniikalla, jolla etsi-
tään alue, jolla heijastuskuva on voimakkain. Tämä alue tutkitaan sittenkollimaattoriteleskooppijärjestelmällä sopivassa tulokulmassa. Heijas-tuskuvan enimmäiserotus mitataan.
9.3.1.3 Vaakasuoran tason tarkastelusuunnan on pysyttävä suunnilleen kohti-
suorassa tuolla tasolla olevaan tuulilasin ääriviivaan nähden.
9.3.2 Mittaukset suoritetaan traktoriluokan mukaan 9.2.2. kohdassa määritel-
lyillä vyöhykkeillä.
9.3.2.1 Traktorityyppi
Testi on uusittava, jos tuulilasi asennetaan traktoriin, joka on tyypiltään
sellainen, että siitä on erilainen näkyvyys eteen kuin siinä traktorityy-pissä, jota varten tuulilasi on jo hyväksytty.
9.3.3 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
9.3.3.1 Materiaalin laatu
11 2
9.3.3.2 Muut sivuominaisuudet
Muita sivuominaisuuksia ei ole kyseessä.
9.3.4 Näytteiden lukumäärä
Testi on tehtävä neljälle näytteelle.
9.3.5 Tulosten tulkinta
Tuulilasityyppi katsotaan heijastuskuvan erotuksen suhteen tyydyttä-
väksi, jos neljän testattavaksi annetun näytteen varsinaisen ja heijastu-neen kuvan erotus ei ylitä kaaren 15 /prime1enimmäisarvoa.
9.3.5.1 Mittauksia ei saa suorittaa 100 mm leveällä perifeerisellä vyöhykkeellä.9.3.5.2 Jaetun tuulilasin osalta mittauksia ei saa suorittaa 35 mm leveällä
vyöhykkeellä, joka alkaa lasin reunasta, joka voi olla ruudun jakajanvieressä.
9.4 Väritunnistustesti
Kun tuulilasi on sävytetty 9.2.5.2 tai 9.2.5.3 kohdassa määritellyiltä
vyöhykkeiltä, neljä tuulilasia testataan seuraavien värien tunnistetta-vuuden osalta:
valkoinen,
selektiivinen keltainen,punainen,vihreä,sininen,meripihkan värinen.
10 TULENKESTÄVYYSTESTI10.1 Tarkoitus ja soveltamisala
Tämä menetelmä mahdollistaa traktorien ohjaamoissa käytettyjen
materiaalien horisontaalisen palamisnopeuden määrittämisen, kun nealtistetaan pienelle liekille. Menetelmä sallii traktorin sisätilojen lait-teiden materiaalien ja osien testaamisen yksinään tai jopa 15 mmpaksuissa yhdistelmissä. Sitä käytetään arvioitaessa tällaisten materiaa-lien tuotantoerien yhdenmukaisuutta niiden palokäyttäytymisen osalta.Koska todellisuudessa esiintyvien tilanteiden (käyttö ja sijainti trakto-
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 70
▼B
rissa, käyttöolot, sytytyslähde jne.) ja tässä esitettyjen tarkkojen testio-
losuhteiden välillä on monia eroja, tätä menetelmää ei voida pitääsopivana kaikkien traktorin sisäpuolen palo-ominaisuuksien arviointiin.
10.2 Määritelmät
10.2.1 Palamisnopeus: tämän menetelmän mukaisesti mitatun palaneen väli-
matkan ja tuon matkan palamiseen kuluneen ajan suhde.
Se ilmoitetaan millimetreinä minuutissa.
10.2.2 Komposiittimateriaali: materiaali joka koostuu useista samaa tai eri
materiaalia olevista kerroksista, jotka on pinnoiltaan kiinnitettytoisiinsa liimalla, sideaineella, sulattamalla, hitsaamalla jne. Kun erimateriaaleja on yhdistetty katkonaisesti (esim. ompelemalla, suurtaa-juushitsauksella, niittaamalla), tällaisia materiaaleja ei pidetä kompo-siittimateriaaleina, jotta yksittäiset näytteet voidaan valmistella 10.5kohdan mukaisesti.
10.2.3 Altistettava puoli: puoli, joka on kohti ohjaamoa (hytti), kun materiaali
asennetaan traktoriin.
10.3 Periaate
Näytettä pidetään vaakasuorassa U-muotoisessa pitimessä ja altistetaan
polttokammiossa 15 sekunnin ajan määritellylle matalaenergiselleliekille siten, että liekki vaikuttaa näytteen vapaaseen päähän. Testissätodetaan liekin mahdollinen sammuminen ja sammumisaika, tai aika,jona liekki kulkee mitatun matkan.
10.4 Laitteisto
10.4.1 Mieluiten ruostumattomasta teräksestä valmistettu polttokammio (kuva
15), jonka mitat esitetään kuvassa 16. Kammion etuseinä muodostuutulenkestävästä tarkkailuikkunasta, joka voi peittää koko etuseinän jatoimia työluukkuna.
Kammion pohjassa on tuuletusreiät ja yläosaa kiertää tuuletusrako.
Polttokammio sijoitetaan neljälle 10 mm:n korkuiselle jalalle.
Kammion toisessa päässä voi olla reikä näytettä kannattelevan pitimen
sisään sijoittamista varten; vastakkaisessa päässä on reikä kaasujohtoavarten. Sulatettu materiaali jää kaukaloon (katso kuva 17), jokasijaitsee kammion pohjalla tuuletusreikien välissä eikä peitä tuuletus-reikien pinta-alaa.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 71
▼B
Kuva 15
Esimerkki polttokammiosta, jossa näytteen pidin ja valumiskaukalo
Kuva 16
Esimerkki polttokammiosta
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 72
▼B
Kuva 17
Tyypillinen valumiskaukalo
10.4.2 Näytteen pidin, joka koostuu kahdesta U:n muotoisesta metallilevystä
tai korroosionkestävästä kehyksestä. Mitat esitetään kuvassa 18.
Alalevy on varustettu tapeilla ja ylempi vastaavilla rei’illä, jotka
varmistavat, että näyte pysyy paikallaan tasaisesti. Tapit toimivat myöspalamismatkan alkamisen ja päättymisen mittauskohtina.
Laitetta tuetaan lämmönkestävillä langoilla, joiden halkaisija on 0,25
mm, ja jotka tukevat kehystä 25 mm:n välein alemman U:n muotoisenkehyksen poikki (katso kuva 19).
Kuva 18
Esimerkki näytteen pitimestä
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 73
▼B
Kuva 19
Esimerkki alemman U-rungon poikkileikkauksesta lankatukia varten
Näytteiden alareunan tason on oltava 178 mm pohjalevyn yläpuolella. Näytteen
pitimen etureunan etäisyyden kammion päästä on oltava 22 mm; näytteen pitkit-täisten sivujen etäisyyden kammion sivuista on oltava 50 mm (kaikki sisämit-toja). (Katso kuvat 15 ja 16.)
10.4.3 Kaasupoltin. Pieni sytytyslähde on bunsenpoltin, jonka sisähalkaisija
on 9,5 mm. Se sijoitetaan testitilaan siten, että sen suuttimen keskipisteon 19 mm näytteen vapaan pään alareunan keskipisteen alapuolella(katsokuva 16).
10.4.4 Testikaasu. Polttimen käyttämän kaasun lämpöarvon on oltava noin 38
MJ/m
3(esimerkiksi maakaasu).
10.4.5 Vähintään 110 mm pitkä metallikampa, jossa on seitsemän tai
kahdeksan sileää pyöristettyä 25-millistä piikkiä.
10.4.6 Sekuntikello, tarkkuus 0,5 sekuntia.10.4.7 Vetokaappi. Polttokammio voidaan sijoittaa vetokaappiin, jos viimeksi
mainitun sisätilavuus on vähintään 20 kertaa mutta ei yli 110 kertaasuurempi kuin polttokammion tilavuus, ja edellyttäen, että mikäänvetokaapin korkeus-, leveys- tai pituusmitta ei ole enempää kuin 2 1/2kertaa jompi kumpi muista kahdesta mitasta.
Ennen testiä vetokaapin läpi kulkevan ilman pystynopeus mitataan 100
mm polttokammion sijaintipaikan etu- ja takapuolelta. Sen on oltava0,10-0,30 m/s, jotta vältytään palamisjäännösten kokeen suorittajallemahdollisesti aiheuttamilta haitoilta. On mahdollista käyttää veto-kaappia, jossa on luonnollinen tuuletus ja sopiva ilman nopeus.
10.5 Näyte
10.5.1 Muoto ja mitat
Näytteen muoto ja mitat esitetään kuvassa 20. Näytteen paksuus vastaa
testattavan tuotteen paksuutta. Se ei saa olla yli 13 mm. Jos näytteenotto sen mahdollistaa, näytteen poikkileikkauksen on oltava sama kokosen pituudelta. Kun tuotteen muoto ja mitat eivät salli esitetynmittaisen näytteen ottamista, on noudatettava seuraavia vähimmäismit-toja:
a) 3-60 mm leveiden näytteiden pituuden on oltava 356 mm. Tässä
tapauksessa materiaali testataan tuotteen leveyssuunnassa;
b) 60-100 mm leveiden näytteiden pituuden on oltava vähintään 138
mm. Tässä tapauksessa mahdollinen paloetäisyys vastaa näytteenpituutta, kun mittaus aloitetaan ensimmäisestä mittauspisteestä;
c) alle 60 mm leveitä ja 356 mm pitkiä näytteitä sekä 60-100 mm
leveitä ja alle 138 mm pitkiä näytteitä ei voida testata tämän mene-telmän mukaisesti, kuten ei myöskään alle 3 mm:n levyisiä näyt-teitä.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 74
▼B
10.5.2 Näytteenotto
Testattavasta materiaalista on otettava vähintään viisi näytettä. Mate-
riaaleista, joiden palamisnopeus vaihtelee materiaalin suunnan mukaan(tämä todetaan alustavissa testeissä), viisi näytettä (tai useampia)otetaan ja sijoitetaan siten, että suurin palamisnopeus tulee mitatuksi.Kun materiaali toimitetaan tietyn levyisenä, leikataan vähintään 500mm pitkä kappale, joka kattaa koko leveyden. Näytteet otetaan näinleikatusta palasta vähintään 100 mm:n päästä materiaalin reunasta jakohdista, jotka ovat yhtä etäällä toisistaan.
Näytteet otetaan samalla tavalla valmiista tuotteista, kun tuotteen
muoto sen sallii. Jos tuotteen paksuus on yli 13 mm, se on ohennettava13 mm:iin mekaanisella prosessilla, joka kohdistetaan siihen puoleen,joka ei ole matkustajatilaan päin.
Komposiittimateriaalit (katso 10.2.2) testataan ikään kuin ne olisivat
homogeenisiä.
Jos materiaali koostuu koostumukseltaan erilaisista päällekkäisistä
kerroksista, jotka eivät ole komposiittimateriaalia, kaikki materiaaliker-rokset, jotka ulottuvat 13 mm:n syvyyteen hyttiä kohti olevastapinnasta, on testattava erikseen.
Kuva 20
Näyte
10.5.3 Ilman kosteuden ja lämpötilan säätö
Näytteitä säilytetään vähintään 24 tuntia mutta enintään 7 päivää 23 ±
2°C:n lämpötilassa ja 5 0±5%suhteellisessa kosteudessa ja pidetään
näissä oloissa aivan testaukseen asti.
10.6 Menettely
10.6.1 Nukkaiset tai karvaiset pinnat asetetaan tasaiselle alustalle ja kamma-
taan kahdesti nukkaa vasten kammalla (10.4.5).
10.6.2 Näyte asetetaan näytteen pitimeen (10.4.2) siten, että altistettava puoli
on alaspäin kohti liekkiä.
10.6.3 Kaasuliekki säädetään 30 mm:n korkuiseksi kammion merkkiä käyt-
täen, kun polttimen ilmanotto on suljettu. Liekin täytyy palaa vähintäänminuutin ajan sen vakiinnuttamiseksi ennen ensimmäisen testin aloitta-mista.
10.6.4 Työnnetään näytteen pidin polttokammioon siten, että näytteen pää
altistuu liekille, ja katkaistaan kaasun virtaus 15 sekunnin kuluttua.
10.6.5 Paloajan mittaus alkaa siitä, kun liekin etureuna ohittaa ensimmäisen
mittauspisteen. Liekin etenemistä tarkkaillaan sillä puolella (ylempi taialempi), joka palaa nopeammin.
10.6.6 Palamisajan mittaus päättyy, kun liekki saavuttaa viimeisen mittauspis-
teen tai kun liekki sammuu ennen tuon pisteen saavuttamista. Jos liekkiei saavuta viimeistä mittauspistettä, mittaa palanut etäisyys siihenkohtaan, jossa liekki sammui. Palanut matka on palossa tuhoutunutnäytteen pinnan tai sisäpuolen osa.
10.6.7 Jos näyte ei syty tai ei jatka palamista, kun poltin on sammutettu, tai
jos liekki sammuu ennen ensimmäisen mittauspisteen saavuttamista,niin että palamisaikaa ei mitata, testausselosteeseen merkitään, ettäpalaminen on 0 mm/minuutissa.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 75
▼B
Kirkas Sävytetty10.6.8 Kun suoritetaan testisarjaa tai toistetaan testejä, ennen testin aloitta-
mista varmistetaan, että polttokammion ja näytteen pitimen lämpötilaon enintään 30 °C.
10.7 Laskeminen
Palonopeus B, mm/min, saadaan kaavasta:
B=s
t×6 0
jossa
s on palanut matka millimetreinä,t on matkan s palamiseen kulunut aika sekunteina.
10.8 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ole kyseessä.
10.9 Tulosten tulkinta
Muovipäällysteiset (2.3) ja muoviset turvalasit (2.4) katsotaan palamis-
käyttäytymisen (tulenkestävyys) kannalta tyydyttäviksi, jos niiden pala-misnopeus ei ylitä 250 mm/min.
11 KEMIALLISTEN AINEIDEN SIEDON TESTAUS11.1 Käytettävät kemialliset aineet
11.1.1 Hankaamaton saippualiuos: 1 painoprosentti kaliumoleaattia deionisoi-
dussa vedessä.
11.1.2 Ikkunanpuhdistusaine: isopropanolin ja dipropyleeniglykolimonome-
tyylieetterin, molempia 5-10 painoprosenttia, sekä ammoniumhydrok-sidin, 1-5 painoprosenttia, vesiliuos.
11.1.3 Laimentamaton denaturoitu alkoholi: yksi tilavuusosa metyylialkoholia
10 tilavuusosaan etyylialkoholia.
11.1.4 Vertailubensiiniseos, jossa 50 tilavuusprosenttia tolueenia, 30 tila-
vuusprosenttia 2,2,4-trimetyylipentaania, 15 tilavuusprosenttia 2,4,4-trimetyyli-1-pentaania ja 5 tilavuusprosenttia etyylialkoholia.
11.1.5 Vertailukerosiini: seos, jossa 50 tilavuusprosenttia n-oktaania ja 50
tilavuusprosenttia n-dekaania.
11.2 Testausmenetelmä
Kullakin kemiallisella aineella testataan kaksi 180 × 25 mm testikappa-
letta 11.1 kohdassa vahvistetuilla kemiallisilla aineilla siten, ettäkuhunkin testiin ja tuotteeseen käytetään uutta testikappaletta. Kunkintestin jälkeen kappaleet puhdistetaan valmistajan ohjeiden mukaan, janiitä pidetään sen jälkeen 48 tuntia 23 ± 2 °C:n lämpötilassa ja 50 ± 5
% suhteellisessa kosteudessa. Nämä olot on säilytettävä testien aikana.Testikappaleet on upotettava kokonaan testiliuokseen minuutin ajaksi,nostettava pois ja kuivattava sitten välittömästi (puhtaalla) imukykyi-sellä puuvillakankaalla.
11.3 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Muovisen välikerroksen tai pinnoitteen
värjäys: 1 2
Sivuominaisuuksia ei ole kyseessä.
11.4 Tulosten tulkinta
11.4.1 Kemiallisten aineiden sietotesti katsotaan positiiviseksi, jos testikappa-
leissa ei ilmene pehmenemistä, tahmeutta, pinnan halkeilua tai ilmeistäläpinäkyvyyden heikkenemistä.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 76
▼B
11.4.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätettyä testikappalesarjaa katsotaan
kemiallisten aineiden siedon kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraa-vista ehdoista täyttyy:
11.4.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai11.4.2.2 jos yhdestä testistä saadaan epätyydyttävä tulos, uudella testikappale-
sarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan tyydyttävä tulos.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 77
▼B
LIITE III D
KARKAISTUT TUULILASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Karkaistujen tuulilasien katsotaan kuuluvan eri tyyppeihin, jos ne
eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan pää- tai sivuominai-suuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 muoto ja mitat.
Karkaistujen tuulilasien katsotaan kuuluvan jompaan kumpaan
seuraavista kahdesta ryhmästä sirpaloitumista ja mekaanisia ominai-suuksia koskevia testejä varten, eli:
1.1.2.1 tasainen tuulilasi, ja1.1.2.2 kaareva tuulilasi;1.1.3 paksuusluokka, jossa nimellispaksuus ”e” on (± 0,2 mm valmistusto-
leranssi sallitaan):
— luokka I: e ≤4,5 mm
— luokka II: 4,5 mm <e≤5,5 mm
— luokka III: 5,5 mm <e≤6,5 mm
— luokka IV: 6,5 mm <e.
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi);1.2.2 värjäys (kirkas tai sävytetty);1.2.3 onko johtimia vai ei;1.2.4 onko tummennusnauhoja vai ei.
2 SIRPALETESTI2.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
2.1.1 Kyseessä on vain materiaalin laatu.2.1.2 Float- ja konelasilla on sama vaikeusindeksi.2.1.3 Sirpaletestit on toistettava siirryttäessä hiotusta konelasista float- tai
konelasiin ja päinvastoin.
2.1.4 Testit on toistettava, jos käytetään muita varjostusraitoja kuin maalat-
tuja raitoja.
2.2 Näytteiden lukumäärä
Testataan kuusi näytettä pienimmän kehittyneen alueen sarjasta ja
kuusi näytettä suurimman kehittyneen alueen sarjasta, valinta liitteenIII M mukaan.
2.3 Erilaiset lasivyöhykkeet
Karkaistun tuulilasin on koostuttava kahdesta päävyöhykkeestä FI ja
FII. Siihen voi myös kuulua välivyöhyke FIII.
Nämä vyöhykkeet määritellään seuraavasti:
2.3.1 vyöhyke FI: hienon sirpaloitumisen vähintään 7 cm leveä perifee-
rinen vyöhyke tuulilasin reunan ympärillä, mukaan lukien 2 cm leveäulkokaistale, jota ei arvioida.
2.3.2 vyöhyke FII: vaihtelevan sirpaloitumisen näkyvyysvyöhyke, johon
kuuluu aina vähintään 20 cm korkea ja 50 cm pitkä suorakaiteenmuotoinen osa.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 78
▼B
2.3.2.1 Suorakaiteen keskipiste on ympyrässä, jonka säde on 10 cm, ja jonka
keskipiste on vertailupisteen projektio.
2.3.2.2 Kun kyseessä on traktori, jossa ei voida määritellä vertailupistettä,
näkyvyysvyöhykkeen sijainti on ilmoitettava testausselosteessa.
2.3.2.3 Edellä tarkoitetun suorakaiteen korkeus voidaan vähentää 15 cm:iin,
kun kyseessä on tuulilasi, jonka korkeus on vähemmän kuin 44 cm;
2.3.3 vyöhyke FIII: enintään 5 cm leveä välivyöhyke vyöhykkeiden FI ja
FII välillä.
2.4 Testausmenetelmä
Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä III C olevassa 1 kohdassa.
2.5 Iskukohdat (katsoliite III N, kuva 2)
2.5.1 Iskukohdat valitaan seuraavasti:
kohta 1: vyöhykkeen FII keskiosassa suur- tai pienjännityksisellä
alueella;
kohta 2: vyöhykkeellä FIII, mahdollisimman lähellä vyöhykkeen FII
pystysuoraa symmetriatasoa;
kohdat 3 ja 3 /prime1: 3 cm näytteen keskilinjan reunoista; kun lasissa on
nostosaksien jälki, yhden murtumakohdista on oltava lähellä reunaa,jossa jälki on, ja toisen lähellä vastakkaista reunaa;
kohta 4: paikassa, jossa kaarevuussäde on kapeimmillaan pisimmällä
keskilinjalla;
kohta 5: 3 cm näytteen reunasta paikassa, jossa reunan kaarevuussäde
on pienin, joko vasemmalla tai oikealla.
2.5.2 Sirpaletesti suoritetaan kaikissa kohdista 1, 2, 3, 3 /prime1,4j a5 .
2.6 Tulosten tulkinta
2.6.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos sirpaloituminen täyttää
kaikki jäljempänä 2.6.1.1, 2.6.1.2 ja 2.6.1.3 kohdassa vahvistetutedellytykset.
2.6.1.1 Vyöhyke FI
2.6.1.1.1 Sirpaleiden määrä ei missään 5 × 5 cm:n neliössä ole alle 40 tai yli
350; jos määrä kuitenkin on alle 40, tulos hyväksytään, jos sirpa-leiden määrä ei missään 10 × 10 cm:n neliössä, joka sisältä ä5×5
cm:n neliön, ole vähempää kuin 160.
2.6.1.1.2 Edellä tarkoitettua sääntöä varten sirpaletta, joka ulottuu neliön
reunan yli, pidetään sirpaleen puolikkaana.
2.6.1.1.3 Sirpaloitumista ei tarkasteta näytteen reunaa kiertävältä 2 cm:n kais-
taleelta, koska tämä kaistale edustaa lasin kehystä, eikä 7,5 cm:nsäteellä iskukohdasta.
2.6.1.1.4 Enintään kolme sirpaletta, joiden ala ylittää 3 cm
2, sallitaan. Mikään
näistä sirpaleista ei saa olla saman halkaisijaltaan 10 cm olevanympyrän sisällä.
2.6.1.1.5 Pitkänomaiset sirpaleet sallitaan, jos niiden päät eivät ole teräväreu-
naisia ja että niiden pituus ei ylitä 7,5 cm, paitsi alla 2.6.2.2 vahviste-tussa tapauksessa. Jos nämä pitkänomaiset sirpaleet ulottuvat lasinreunaan, ne eivät saa muodostaa sen kanssa yli 45 °kulmaa.
2.6.1.2 Vyöhyke FII
2.6.1.2.1 Rikkoutumisen jälkeinen jäännösnäkyvyys tarkastetaan 2.3.2
kohdassa määritellyllä suorakaiteen muotoisella alueella. Tuossasuorakaiteessa yli 2 cm
2sirpaleiden yhteenlaskettu pinta-ala ei saa
olla vähempää kuin 15 % suorakaiteen pinta-alasta; kun kyseessäovat alle 44 cm korkeat tai pystytasoon nähden alle 15 °:n kulmassa
olevat tuulilasit, näkyvyysprosentin on kuitenkin oltava vähintään 10% vastaavan suorakaiteen pinta-alasta.
2.6.1.2.2 Sirpaleen pinta-ala ei saa olla yli 16 cm
2paitsi 2.6.2.2 kohdassa
vahvistetussa tapauksessa.
2.6.1.2.3 Kymmenen senttimetrin säteellä iskukohdasta mutta vain vyöhykkee-
seen FII kuuluvassa ympyrän osassa sallitaan kolme sirpaletta, joidenpinta-ala on yli 16 cm
2mutta alle 25 cm2.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 79
▼B
2.6.1.2.4 Sirpaleiden on oltava riittävän säännöllisen muotoisia, eikä niissä saa
olla 2.6.1.2.4.1 kohdassa esitetyn tyyppisiä kärkiä. Missään 50 × 20cm:n neliössä ei kuitenkaan saa olla yli 10, eikä koko tuulilasinalueella yli 25 epäsäännöllistä sirpaletta.
Missään tällaisessa sirpaleessa ei saa olla kärkeä, joka on yli 35 mm
pitkä 2.6.1.2.4.1 kohdan mukaisesti mitattuna.
2.6.1.2.4.1 Sirpale katsotaan epäsäännölliseksi sirpaleeksi, jos se ei mahdu
ympyrään, jonka halkaisija on 40 mm; jos siinä on yksi kärki, joka onyli 15 mm pitkä mitattuna kärjen päästä kohtaan, jonka leveys onsama kuin lasin paksuus; ja jos siinä on yksi tai useampi kärki, joidenkärkikulma on pienempi kuin 40 °.
2.6.1.2.5 Pitkänomaiset sirpaleet ovat yleisesti ottaen sallittuja vyöhykkeellä
FII, jos niiden pituus ei ylitä 10 cm paitsi 2.6.2.2 kohdassa vahviste-tussa tapauksessa.
2.6.1.3 Vyöhyke FIII
Tämän vyöhykkeen sirpaloitumisominaisuuksien on oltava kahdelle
viereiselle vyöhykkeelle (FI ja FII) sallittujen sirpaloitumisominai-suuksien välillä.
2.6.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty tuulilasi katsotaan sirpaloitu-
misen kannalta tyydyttäväksi, jos vähintään yksi seuraavista edelly-tyksistä täyttyy:
2.6.2.1 kaikista 2.5.1 kohdassa määriteltyjä iskukohtia käyttämällä suorite-
tuista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai
2.6.2.2 kun yhdestä kaikista 2.5.1 kohdassa määriteltyjä iskukohtia käyttä-
mällä suoritetuista testeistä saadaan epätyydyttävä tulos ottaenhuomioon poikkeamat, jotka eivät ylitä seuraavia rajoja:
vyöhyke FI: enintään viisi 7,5-15 cm pitkää sirpaletta;vyöhyke FII: enintään kolme pinta-alaltaan 16-20 cm
2olevaa sirpa-
letta ympyrän, jonka säde on 10 cm ja jonka keskipiste iskukohta on,ulkopuolella;
vyöhyke III: enintään neljä 10-17,5 cm pitkää sirpaletta,testi toistetaan uudella näytteellä, joka on joko 2.6.1 kohdan vaati-
musten mukainen tai poikkeamiltaan edellä määriteltyjen rajojenmukainen.
2.6.2.3 kun kahdesta kaikista 2.5.1 kohdassa määriteltyjä iskukohtia käyttä-
mällä suoritetuista testeistä saadaan epätyydyttävä tulos poikkeamille,jotka eivät ylitä 2.6.2.2 kohdassa määriteltyjä rajoja, ja uudella näyte-sarjalla suoritetut jatkotestisarjat täyttävät 2.6.1 kohdan vaatimukset,tai kun enintään kahdessa uuden sarjan näytteessä ilmenee edellä2.6.2.2 kohdassa vahvistettujen rajojen mukaisia poikkeamia.
2.6.3 Jos edellä tarkoitettuja poikkeamia havaitaan, ne on merkittävä
testausselosteeseen, ja selosteeseen on liitettävä valokuvat tuulilasinasiaa koskevista osista.
3 PÄÄNMUOTOTESTI3.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuudet eivät ole kyseessä.
3.2 Näytteiden lukumäärä
3.2.1 Jokaisesta karkaistun tuulilasin ryhmästä testataan neljä näytettä,
joilla on suunnilleen pienin kehittynyt alue, ja neljä näytettä, joilla onsuunnilleen suurin kehittynyt alue, kun kaikki kahdeksan näytettäovat samoja tyyppejä kuin ne, jotka valittiin sirpaletestiin (katso 2.2).
3.2.2 Testejä suorittavan laboratorion harkinnan mukaan voidaan vaihtoeh-
toisesti testata jokaisesta tuulilasin paksuusluokasta kuusi testikappa-letta, joiden mitat ovat (1 100 mm + 5mm/−2 mm) × (500 mm + 5/−2 mm).
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 80
▼B
3.3 Testausmenetelmä
3.3.1 Testausmenetelmä kuvataan liitteessä III C olevassa 3 kohdassa.3.3.2 Pudotuskorkeus on 1,5 0 m + 0/− 5 mm.
3.4 Tulosten tulkinta
3.4.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos tuulilasi tai testikap-
pale säröytyy.
3.4.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty näytesarja katsotaan päänmuo-
totestin kannalta tyydyttäväksi, jos jompi kumpi seuraavista kahdestaehdosta täyttyy:
3.4.2.1 Kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai3.4.2.2 jos yhdestä testistä saadaan epätyydyttävä tulos, on suoritettava uusi
testisarja uudella näytesarjalla ja saatava tyydyttävä tulos.
4 OPTISET OMINAISUUDET
Liitteessä III C olevassa 9 kohdassa vahvistettuja optisia ominai-
suuksia koskevia vaatimuksia sovelletaan kaikkiin tuulilasityyp-peihin.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 81
▼B
Materiaali VaikeusindeksiLIITE III E
TASAISESTI KARKAISTUT LASIT, MUUT KUIN TUULILASIT (1)
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Tasaisesti karkaistujen lasien katsotaan kuuluvan eri tyyppeihin, jos ne
eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan pää- tai sivuominai-suuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 karkaisuprosessin laji (lämpökarkaisu vai kemiallinen karkaisu);1.1.3 muotoluokka; erotetaan kaksi luokkaa:1.1.3.1 tasaiset lasit,1.1.3.2 tasaiset ja kaarevat lasit.1.1.4 paksuusluokka, jossa nimellispaksuus ”e” on (± 0,2 mm valmistustole-
ranssi sallitaan):
— luokka I: e ≤3,5 mm
— luokka II: 3,5 mm <e≤4,5 mm
— luokka III: 4,5 mm <e≤6,5 mm
— luokka IV: 6,5 mm <e.
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi);1.2.2 värjäys (kirkas tai sävytetty);1.2.3 onko johtimia vai ei;
2 SIRPALETESTI2.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
hiottu konelasi 2
float-lasi 1
konelasi 1
Muita sivuominaisuuksia ei ole kyseessä.
2.2 Näytteiden valinta
2.2.1 Testausta varten valitaan seuraavien kriteerien mukaan näytteet jokai-
sesta vaikeasti valmistettavasta muoto- ja paksuusluokasta:
2.2.1.1 tasaisten lasien osalta kaksi näytesarjaa, jotka vastaavat:2.2.1.1.1 suurinta kehittynyttä aluetta,2.2.1.1.2 pienintä kahden vierekkäisen puolen välistä kulmaa.2.2.1.2 Tasaisten ja kaarevien lasien tapauksessa kolme näytesarjaa, jotka
vastaavat:
2.2.1.2.1 suurinta kehittynyttä aluetta,2.2.1.2.2 pienintä kahden vierekkäisen puolen välistä kulmaa,2.2.1.2.3 suurinta segmentin korkeutta.2.2.2 Suurinta aluetta S vastaavilla näytteillä suoritettujen testien katsotaan
koskevan kaikkia muita alueita, jotka ovat pienempiä kuin S + 5 %.
(1) Tämän tyyppistä tasaisesti karkaistua lasia voidaan myös käyttää traktorien tuulilasina.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 82
▼B
Lasin tyyppi Näytemäärä2.2.3 Jos annetut näytteet ovat kulmassa γ, joka on pienempi kuin 30 °,
testien katsotaan koskevan kaikkia valmistettuja laseja, joiden kulmaon suurempi kuin γ−5°.
Jos annetut näytteet ovat kulmassa γ, joka on suurempi tai yhtä suuri
kuin 30 °, testien katsotaan koskevan kaikkia valmistettuja laseja, joiden
kulma on suurempi tai yhtä suuri kuin 30 °.
2.2.4 Jos annettujen näytteiden segmentin korkeus hon suurempi kuin 100
mm, testien katsotaan koskevan kaikkia valmistettuja laseja, joidensegmentin korkeus on pienempi kui nh+3 0m m .
Jos annettujen näytteiden segmentin korkeus hon vähemmän tai yhtä
suuri kuin 100 mm, testien katsotaan koskevan kaikkia valmistettujalaseja, joiden segmentin korkeus on vähemmän tai yhtä suuri kuin 100mm.
2.3 Näytteiden määrä/sarja
Kunkin ryhmän näytemäärän on oltava seuraava edellä 1.1.3 kohdassa
määritellyn muotoluokan mukaan:
Tasainen (kaksi sarjaa) 4
Tasainen ja kaareva (kolme sarjaa) 5
2.4 Testausmenetelmä
2.4.1 Käytettävä menetelmä kuvataan liitteessä III C olevassa 1 kohdassa.
2.5 Iskukohdat (katsoliite III N, kuva 3)
2.5.1 Tasaisten lasien ja kaarevien lasien iskukohdat, jotka esitetään toisaalta
liitteen III N kuvissa 3 a ja 3 b sekä toisaalta liitteen III N kuvassa 3 c,ovat seuraavat:
kohta 1: 3 cm lasin reunoista kohdassa, jossa reunan kaarevuussäde on
pienin;
kohta 2: 3 cm jonkin keskilinjan reunasta, kun valitaan lasin se puoli,
jossa on nostosaksien jälki (jos on);
kohta 3: lasin geometrinen keskipiste;kohta 4: vain kaarevat lasiruudut; tämä kohta valitaan suurimmalta
keskilinjalta siitä osasta lasia, jossa kaarevuussäde on pienin.
2.5.2 Kussakin vahvistetussa iskukohdassa suoritetaan vain yksi testi.
2.6 Tulosten tulkinta
2.6.1 Testitulosten katsotaan olevan tyydyttäviä, jos sirpaloituminen täyttää
seuraavat edellytykset:
2.6.1.1 Sirpaleiden määrä ei missään 5 c m × 5 cm:n neliössä ole alle 40 tai yli
400; tai, kun kyseessä on enintään 3,5 mm paksu lasi, yli 450.
2.6.1.2 Edellä tarkoitettua sääntöä varten sirpaletta, joka ulottuu neliön reunan
yli, pidetään sirpaleen puolikkaana.
2.6.1.3 Sirpaloitumista ei tarkasteta näytteen reunaa kiertävältä 2 cm:n kaista-
leelta, koska tämä kaistale edustaa lasin kehystä, eikä 7,5 cm:n säteelläiskukohdasta.
2.6.1.4 Sirpaleita, joiden ala ylittää 3 cm
2, ei sallita paitsi 2.6.1.3 kohdassa
määritellyissä osissa.
2.6.1.5 Muutamia pitkänomaisia sirpaleita sallitaan, jos:
— niiden päät eivät ole teräväreunaisia,
— jos ne ulottuvat lasin reunaan, ne eivät saa muodostaa sen kanssa
yli 45 °kulmaa,
ja jos niiden pituus ei ylitä 7,5 cm:ä lukuun ottamatta jäljempänä
2.6.2.2 kohdassa vahvistettua tapausta.
2.6.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty näytesarja katsotaan sirpaloitu-
misen kannalta tyydyttäväksi, jos vähintään yksi seuraavista ehdoistatäyttyy:
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 83
▼B
Materiaali Vaikeusindeksi Värjäys Vaikeusindeksi
Lasin nimellispaksuus (e) Pudotuskorkeus2.6.2.1 kaikista 2.5.1 kohdassa määriteltyjä iskukohtia käyttämällä suoritetuista
testeistä saadaan tyydyttävä tulos,
2.6.2.2 kun yhdestä kaikista 2.5.1 kohdassa määriteltyjä iskukohtia käyttämällä
suoritetuista testeistä saadaan epätyydyttävä tulos ottaen huomioonpoikkeamat, jotka eivät ylitä seuraavia rajoja:
— enintään viisi 6-7,5 cm pitkää sirpaletta;
— enintään viisi 7,5-10 cm pitkää sirpaletta,
ja testi toistetaan uudella näytteellä, joka on joko 2.6.1 kohdan vaati-
musten mukainen tai poikkeamiltaan edellä määriteltyjen rajojenmukainen.
2.6.2.3 kun kahdesta kaikista 2.5.1 kohdassa määriteltyjä iskukohtia käyttä-
mällä suoritetuista testeistä saadaan epätyydyttävä tulos ottaenhuomioon poikkeamat, jotka eivät ylitä 2.6.2.2 kohdassa määriteltyjärajoja, ja uudella näytesarjalla suoritetut jatkotestisarjat täyttävät 2.6.1kohdan vaatimukset, tai kun enintään kahdessa uuden sarjan näytteessäilmenee edellä 2.6.2.2 kohdassa annettujen rajojen mukaisia poik-keamia.
2.6.3 Jos edellä tarkoitettuja poikkeamia havaitaan, ne on merkittävä testaus-
selosteeseen, ja selosteeseen on liitettävä valokuvat tuulilasin asiaakoskevista osista.
3 MEKAANISEN LUJUUDEN TESTAUS3.1 227 g:n kuulatesti
3.1.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Hiottu konelasi 2 kirkas 1
Float-lasi 1 sävytetty 2
Konelasi 1
Muut sivuominaisuudet (ts. se, onko johtimia vai ei) eivät ole kyseessä.
3.1.2 Testikappaleiden lukumäärä
Jokaisesta edellä 1.1.4 kohdassa määritellystä paksuusluokasta testa-
taan kuusi testikappaletta.
3.1.3 Testausmenetelmä
3.1.3.1 Käytettävä menetelmä kuvataan liitteessä III C olevassa 2.1 kohdassa.3.1.3.2 Pudotuskorkeus (kuulan alapinnasta testikappaleen yläpintaan) on
esitetty seuraavassa taulukossa lasin paksuuden mukaan:
e≤3,5 mm 2,0 m + 5/−0 mm
3,5 mm <e 2,5 m + 5/−0 mm
3.1.4 Tulosten tulkinta
3.1.4.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos testikappale ei rikkoudu.3.1.4.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan
mekaanisen lujuuden kannalta tyydyttäväksi, jos vähintään yksi seuraa-vista ehdoista täyttyy:
3.1.4.2.1 kun enintään yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos,3.1.4.2.2 kun kahdesta testistä on saatu epätyydyttävät tulokset, uudella kuuden
testikappaleen sarjalla suoritetusta testisarjasta saadaan tyydyttävättulokset.
4 OPTISET OMINAISUUDET
4.1 Liitteessä III C olevassa 9.1 kohdassa vahvistettuja valonläpäisevyyttä
koskevia vaatimuksia sovelletaan tasaisesti karkaistuihin laseihin taisellaisiin lasien osiin, jotka sijaitsevat kuljettajan näkyvyyden kannaltaolennaisissa paikoissa.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 84
▼B
LIITE III F
TAVALLISET LAMINOIDUT TUULILASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Tavallisten laminoitujen tuulilasien katsotaan kuuluvan eri tyyp-
peihin, jos ne eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan pää- taisivuominaisuuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 muoto ja mitat.
Tavallisten laminoitujen tuulilasien katsotaan kuuluvan yhteen
ryhmään mekaanisten ominaisuuksien ja ympäristönkestävyydentestauksen kannalta;
1.1.3 lasikerrosten lukumäärä;1.1.4 tuulilasin nimellispaksuus ”e”, kun sallitaan 0,2 nmm:n valmistusto-
leranssi nimellisarvon yli tai alle ( non tuulilasin lasikerrosten luku-
määrä);
1.1.5 välikerroksen tai välikerrosten nimellispaksuus;1.1.6 välikerroksen tai välikerrosten laatu ja tyyppi (esim. PVB:stä tai
muusta muovimateriaalista valmistettu välikerros tai välikerrokset).
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi),1.2.2 välikerroksen tai välikerrosten värjäys (kokonaan tai osittain) (kirkas
tai sävytetty),
1.2.3 lasin värjäys (kirkas tai sävytetty),1.2.4 onko johtimia vai ei,1.2.5 onko tummennusnauhoja vai ei.
2 YLEISTÄ
2.1 Tavallisten laminoitujen tuulilasien osalta muut testit kuin päänmuo-
totestit (3.2 kohta) ja optisten ominaisuuksien testit suoritetaan tasai-sille testikappaleille, jotka on joko leikattu oikeista tuulilaseista taierityisesti valmistettu tätä tarkoitusta varten. Kummassakin tapauk-sessa testikappaleiden on joka suhteessa täysin vastattava tuotanto-tuulilaseja, joille osan tyyppihyväksyntää haetaan.
2.2 Ennen kutakin testiä testikappaleita on säilytettävä vähintään neljä
tuntia 23 ± 2 °C:n lämpötilassa. Testit on suoritettava mahdolli-
simman pian sen jälkeen, kun testikappaleet on otettu ulos niidensäilytyspaikasta.
3 PÄÄNMUOTOTESTI3.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ole kyseessä.
3.2 Kokonaisen tuulilasin päänmuototesti
3.2.1 Näytteiden lukumäärä
Testataan neljä näytettä pienimmän kehittyneen alueen sarjasta ja
neljä näytettä suurimman kehittyneen alueen sarjasta, valinta liitteenIII M mukaan.
3.2.2 Testausmenetelmä
3.2.2.1 Käytettävä menetelmä kuvataan liitteessä III C olevassa 3.3.2
kohdassa.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 85
▼B
3.2.2.2 Pudotuskorkeus on 1, 5 m + 0/− 5 mm.
3.2.3 Tulosten tulkinta
3.2.3.1 Tämän testin tulokset katsotaan tyydyttäviksi, jos seuraavat edelly-
tykset täyttyvät:
3.2.3.1.1 näyte rikkoutuu, ja siinä on useita ympyränmuotoisia säröjä, joiden
keskipisteenä on suunnilleen iskukohta, kun lähinnä iskukohtaaolevat säröt ovat enintään 80 mm:n etäisyydellä siitä;
3.2.3.1.2 lasikerrosten on pysyttävä kiinni muovimateriaalisessa välikerrok-
sessa. Särön molemmilla puolilla sallitaan yksi tai useampi alle 4mm:n levyinen osittainen irtautuminen välikerroksesta, kun ne tapah-tuvat ympyrän, jonka säde on 60 mm, ja jonka keskipisteenä oniskukohta, ulkopuolella.
3.2.3.1.3 Iskun puolella:3.2.3.1.3.1 välikerros ei saa paljastua yli 20 cm
2:n alueelta,
3.2.3.1.3.2 välikerrokseen saa tulla enintään 35 mm:n pituinen repeämä.3.2.3.2 Hyväksyntää varten jätetty näytesarja katsotaan päänmuototestin
kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraavista kahdesta ehdosta täyttyy:
3.2.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos,3.2.3.2.2 kun yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella näytesar-
jalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät tulokset.
3.3 Tasaisten testikappaleiden päänmuototesti
3.3.1 Testikappaleiden lukumäärä
Testataan kuusi tasaista testikappaletta (1 100 m m + 5 mm/− 2 mm)
× (500 mm + 5/− 2 mm).
3.3.2 Testausmenetelmä
3.3.2.1 Käytettävä menetelmä selostetaan liitteessä III C olevassa 3.3.1
kohdassa.
3.3.2.2 Pudotuskorkeus o n4m+ 25/− 0 mm.
3.3.3 Tulosten tulkinta
3.3.3.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edellytykset
täyttyvät:
3.3.3.1.1 testikappale antaa periksi ja rikkoutuu siten, että siinä on useita
ympyränmuotoisia säröjä, joiden keskipisteenä on suunnilleen isku-kohta;
3.3.3.1.2 välikerroksen repeämät ovat sallittuja, jos testinuken pää ei mene
testikappaleen läpi;
3.3.3.1.3 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.3.3.3.2 Hyväksyntää varten luovutettu testikappalesarja katsotaan päänmuo-
totestin kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraavista kahdesta edelly-tyksestä täyttyy:
3.3.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos,3.3.3.2.2 kun yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella näytesar-
jalla on suoritettava lisätestisarja, josta on saatava tyydyttävättulokset.
4 MEKAANISEN LUJUUDEN TESTI4.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ole.
4.2 22 60 g:n kuulatesti
4.2.1 Testikappaleiden lukumäärä
Testataan kuusi nelikulmaista testikappaletta, joiden sivun pituus on
300 mm + 10/− 0 mm.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 86
▼B
+4 0 °C −20 °C
Testikappaleen
paksuus Putouksen
korkeusSirpaleiden
suurin sallittu
massaPutouksen
korkeusSirpaleiden
suurin sallittu
massa
m (*) g m (*) g4.2.2 Testausmenetelmä
4.2.2.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä III C olevassa 2.2 kohdassa.4.2.2.2 Pudotuskorkeus (kuulan alapinnasta testikappaleen yläpintaan) on 4
m + 25/− 0 mm.
4.2.3 Tulosten tulkinta
4.2.3.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos kuula ei mene lasin
läpi viiden sekunnin kuluessa iskuhetkestä.
4.2.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan
2 260 g:n kuulatestin kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraavistakahdesta edellytyksestä täyttyy:
4.2.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos,4.2.3.2.2 kun yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappa-
lesarjalla on suoritettava lisätestisarja, josta on saatava tyydyttävättulokset.
4.3 227 g:n kuulatesti
4.3.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksi
Sivuominaisuuksia ei ole.
4.3.2 Testikappaleiden määrä
Testataan 20 nelikulmaista testikappaletta, joiden sivun pituus on 300
mm + 10/− 0 mm.
4.3.3 Testausmenetelmä
4.3.3.1 Käytettävä menetelmä kuvataan liitteessä III C olevassa 2.1
kohdassa. 10 näytettä testataan + 40 °±2 °C:n ja 10 näytettä − 20 °±
2°C:n lämpötilassa.
4.3.3.2 Eri paksuusluokkien pudotuskorkeus ja irronneiden sirpaleiden massa
vahvistetaan alla olevassa taulukossa:
e≤4,5 9 12 8,5 12
4,5<e≤5,5 10 15 91 5
5,5<e≤6,5 11 20 9,5 20
e>6,5 12 25 10 25
(*) Putouksen korkeudessa sallitaan + 25/− 0 mm:n mittapoikkeama.
4.3.4 Tulosten tulkinta
4.3.4.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edellytykset
täyttyvät:
— kuula ei mene testikappaleen läpi,
— testikappale ei hajoa useaan osaan,— jos välikerros ei repeydy, lasin iskukohdan vastaiselta puolelta
irronneiden sirpaleiden massa ei saa ylittää 4.3.3.2 kohdassamääriteltyjä asianmukaisia arvoja.
4.3.4.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan 227
g:n kuulatestin kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraavista kahdestaedellytyksestä täyttyy:
4.3.4.2.1 vähintään kahdeksasta kussakin testilämpötilassa suoritetusta testistä
saadaan tyydyttävä tulos, tai
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 87
▼B
4.3.4.2.2 kun useammasta kuin kahdesta kussakin lämpötilassa suoritetusta
testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappalesarjalla onsuoritettava lisätestisarja, josta on saatava tyydyttävät tulokset.
5 YMPÄRISTÖN KESTÄVYYDEN TESTAUS5.1 Naarmuuntumisenkeston testaus
5.1.1 Vaikeusindeksit ja testausmenetelmä
Liitteessä III C olevan 4 kohdan vaatimukset ovat voimassa, ja testiä
jatketaan 1 000 kierrosta.
5.1.2 Tulosten tulkinta
Turvalasi katsotaan naarmuuntumisenkeston kannalta tyydyttäväksi,
jos valon hajaantuminen testikappaleen naarmuttamisen tuloksena eiylitä 2 %.
5.2 Korkean lämpötilan sietotesti
Liitteessä III C olevan 5 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.3 Säteilynsietotesti
5.3.1 Yleiset vaatimukset
Tämä testi suoritetaan vain, jos laboratorio katsoo sen tarpeelliseksi
sen hallussa olevien välikerrosta koskevien tietojen perusteella.
5.3.2 Liitteessä III C olevan 6 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.4 Kosteudensietotesti
Liitteessä III C olevan 7 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
6 OPTISET OMINAISUUDET
Liitteessä III C olevassa 9 kohdassa vahvistettuja optisia ominai-
suuksia koskevia vaatimuksia sovelletaan kaikkiin tuulilasityyp-peihin.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 88
▼B
LIITE III G
LAMINOIDUT LASIT, MUUT KUIN TUULILASIT (1)
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Muiden laminoitujen lasien kuin tuulilasien katsotaan kuuluvan eri tyyp-
peihin, jos ne eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan pää- taisivuominaisuuden osalta.
1.1Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 lasin paksuusluokka, jossa nimellispaksuus ”e” on, kun sallitaan ± 0,2 n
mm:n valmistustoleranssi ( non lasin lasikerrosten lukumäärä);
— luokka I: e ≤5,5 mm
— luokka II: 5,5 mm <e≤6,5 mm
— luokka III: 6,5 mm <e
1.1.3 välikerroksen tai välikerrosten nimellispaksuus;
1.1.4 välikerroksen tai välikerrosten laatu ja tyyppi, esim. PVB:stä tai muusta
muovimateriaalista valmistettu välikerros tai välikerrokset;
1.1.5 erikoiskäsittelyt, jotka jollekin lasikerrokselle on mahdollisesti tehty.
1.2Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi),1.2.2 välikerroksen tai välikerrosten värjäys (kokonaan tai osittain) (kirkas tai
sävytetty),
1.2.3 lasin värjäys (kirkas tai sävytetty).
2 YLEISTÄ
2.1 Muiden laminoitujen lasien kuin tuulilasien osalta testit suoritetaan tasai-
sille testikappaleille, jotka on joko leikattu oikeista tuulilaseista tai erityi-sesti valmistettu tätä tarkoitusta varten. Kummassakin tapauksessa testi-kappaleiden on joka suhteessa täysin vastattava laseja, joille osan tyyppi-hyväksyntää haetaan.
2.2 Ennen kutakin testiä laminoituja testikappaleita on säilytettävä vähintään
neljä tuntia 23 ± 2 °C:n lämpötilassa. Testikappaleet testataan mahdolli-
simman pian sen jälkeen, kun testikappaleet on otettu ulos niiden säily-tyspaikasta.
2.3 Tämän liitteen vaatimusten katsotaan täyttyvän, jos osan tyyppihyväk-
syntään jätetyn lasin koostumus on sama kuin liitteen III F, III H, tai III Isäännösten mukaisesti johyväksytyn tuulilasin.
3 PÄÄNMUOTOTESTI3.1Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ole.
3.2Testikappaleiden lukumäärä
Testataan kuusi tasaista testikappaletta, joiden mitat ovat 1 100 × 500
mm (+ 25/−0 mm).
3.3Testausmenetelmä
3.3.1 Käytettävä menetelmä esitetään liitteessä III C olevassa 3 kohdassa.3.3.2 Pudotuskorkeus on 1,50 m + 0/−5mm. Kun kyseessä on traktorin tuulila-
sina käytetty lasi, korkeus o n4m+ 25/−0 mm.
(1) Tämän tyyppistä kerroslasia voidaan käyttää myös traktorien tuulilasina.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 89
▼B
Nimellispaksuus Putouskorkeus3.4Tulosten tulkinta
3.4.1 Tämän testin tuloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edelly-
tykset täyttyvät:
3.4.1.1 testikappale antaa periksi ja rikkoutuu siten, että siinä on useita ympyrän-
muotoisia säröjä, joiden keskipisteenä on suunnilleen iskukohta;
3.4.1.2 välikerroksen repeämät ovat sallittuja, mutta testinuken pää ei saa mennä
testikappaleen läpi;
3.4.1.3 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.3.4.2 Osan tyyppihyväksyntätestiin jätetty testikappalesarja katsotaan pään-
muototestin kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraavista kahdesta edelly-tyksestä täyttyy:
3.4.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai3.4.2.2 kun yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella näytesarjalla on
suoritettava lisätestisarja, josta on saatava tyydyttävät tulokset.
4 MEKAANISEN LUJUUDEN TESTAUS — 227 G:N KUULATESTI4.1Sivuominaisuuksien vaikeusindeksiSivuominaisuuksia ei ole kyseessä.
4.2Testikappaleiden määräTestataan neljä tasaista nelikulmaista testikappaletta, joiden sivun pituuson 300 mm × 300 mm (+ 10mm/−0 mm).
4.3Testausmenetelmä
4.3.1 Käytettävä menetelmä kuvataan liitteessä III C olevassa 2.1 kohdassa.4.3.2 Pudotuskorkeus (kuulan alapinnasta testikappaleen yläpintaan) ilmoite-
taan seuraavassa taulukossa nimellispaksuuden funktiona:
e≤5,5 mm 5 m
5,5 mm ≤e≤6,5 mm 6 m
6,5 mm ≤e 7m+ 25 mm/−0 mm
4.4Tulosten tulkinta
4.4.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edellytykset
täyttyvät:— kuula ei mene testikappaleen läpi,— testikappale ei hajoa useaan sirpaleeseen,— iskukohdan vastaiselle puolelle mahdollisesti muodostuvien harvojen
sirpaleiden kokonaismassa ei ylitä 15 g.
4.4.2 Osan tyyppihyväksyntätestausta varten jätetty testikappalesarja katsotaan
mekaanisen lujuuden kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraavistakahdesta edellytyksestä täyttyy:
4.4.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai4.4.2.2 kun enintään kahdesta testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella
testikappalesarjalla on suoritettava lisätestisarja, josta on saatava tyydyt-tävät tulokset.
5 YMPÄRISTÖN KESTÄVYYDEN TESTAUS5.1Naarmuuntumisenkeston testaus
5.1.1Vaikeusindeksit ja testausmenetelmäLiitteessä III C olevan 4 kohdan vaatimuksia sovelletaan, ja testiä jatke-taan 1 000 kierrosta.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 90
▼B
5.1.2Tulosten tulkinta
Turvalasi katsotaan naarmuuntumisenkeston kannalta tyydyttäväksi, jos
valon hajaantuminen testikappaleen naarmuttamisen tuloksena ei ylitä 2%.
5.2Korkean lämpötilan sietotesti
Liitteessä III C olevan 5 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.3Säteilynsietotesti
5.3.1Yleisiä määräyksiä
Tämä testi suoritetaan vain, jos laboratorio katsoo sen tarpeelliseksi sen
hallussa olevien välikerrosta koskevien tietojen perusteella.
5.3.2 Liitteessä III C olevan 6 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.4Kosteudensietotesti
5.4.1 Liitteessä III C olevan 7 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
6 OPTISET OMINAISUUDET6.1Valonläpäisevyys
Liitteessä III C olevassa 9.1 kohdassa vahvistetut valonläpäisevyyttä
koskevat vaatimukset koskevat kaikkia muita laseja kuin tuulilaseja tailasien osia, jotka sijaitsevat paikoissa, jotka ovat olennaisia kuljettajannäkyvyyden kannalta.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 91
▼B
LIITE III H
LAMINOIDUT ERIKOISTUULILASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Laminoitujen erikoistuulilasien katsotaan kuuluvan eri tyyppeihin, jos
ne eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan pää- tai sivuominai-suuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 muoto ja mitat.
Laminoitujen erikoistuulilasien katsotaan kuuluvan yhteen ryhmään
sirpaloitumisen, mekaanisten ominaisuuksien ja ympäristönkestä-vyyden testauksen kannalta;
1.1.3 lasikerrosten lukumäärä;1.1.4 tuulilasin nimellispaksuus ”e”, kun sallitaan 0,2 nmm:n valmistustole-
ranssi nimellisarvon yli tai alle ( non tuulilasin lasikerrosten luku-
määrä);
1.1.5 erikoiskäsittelyt, joissa yksi tai useampi lasikerros on ollut;1.1.6 välikerroksen tai välikerrosten nimellispaksuus;1.1.7 välikerroksen tai välikerrosten laatu ja tyyppi (esim. PVB:stä tai
muusta muovimateriaalista valmistettu välikerros tai välikerrokset).
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi),1.2.2 välikerroksen tai välikerrosten värjäys (kokonaan tai osittain) (kirkas
tai sävytetty),
1.2.3 lasin värjäys (kirkas tai sävytetty),1.2.4 onko johtimia,1.2.5 onko tummennusnauhoja.
2 YLEISTÄ
2.1 Laminoitujen erikoistuulilasien osalta muut testit kuin kokonaisen
tuulilasin päänmuototesti ja optisten ominaisuuksien testit suoritetaannäytteille tai tasaisille testikappaleille, jotka on erityisesti valmistettutätä tarkoitusta varten. Testikappaleiden on kuitenkin joka suhteessatäysin vastattava tuotantotuulilasia, jolle osan tyyppihyväksyntäähaetaan.
2.2 Ennen kutakin testiä testikappaleita tai näytteitä on säilytettävä vähin-
tään neljä tuntia 23 ± 2 °C:n lämpötilassa. Testit on suoritettava
mahdollisimman pian sen jälkeen, kun testikappaleet on otettu ulosniiden säilytyspaikasta.
3 SÄÄDETYT TESTIT
Laminoiduille erikoistuulilaseille tehdään:
3.1 liitteessä III F tavallisille laminoiduille tuulilaseille vahvistetut testit,3.2 jäljempänä 4 kohdassa kuvattu sirpaletesti.
4 SIRPALETESTI4.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 92
▼B
Materiaali Vaikeusindeksi
hiottu konelasi 2
float-lasi 1
konelasi 1
4.2 Testikappaleiden tai näytteiden lukumäärä
Testataan yksi testikappale, jonka mitat ovat 1 100 × 500 mm (+ 5/−2
mm), tai yksi näyte kussakin iskukohdassa.
4.3 Testausmenetelmä
Käytettävä menetelmä kuvataan III C olevassa 1 kohdassa.
4.4 Iskukohta tai -kohdat
Lasia lyödään kummallekin ulkoiselle käsitellylle puolelle testikappa-
leen tai näytteen keskelle.
4.5 Tulosten tulkinta
4.5.1 Sirpaletestin tuloksen katsotaan olevan kunkin iskukohdan osalta
tyydyttävä, jos yli 2 cm2:n suuruisten sirpaleiden kokonaispinta-ala
liitteessä III D olevassa 2.3.2 kohdassa määritellyn suorakaiteenalueella on vähintään 15 % tuon suorakaiteen pinta-alasta.
4.5.1.1 Näytteen osalta:
4.5.1.1.1 suorakaiteen keskusta sijaitsee ympyrässä, jonka säde on 10 cm, ja
jonka keskipiste on pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätrakto-reiden näkyvyysalueita ja tuulilasin pyyhkimiä koskevan jäsenval-tioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 74/347/ETY liitteessä ”Näkyvyysalue” olevassa 1.2 kohdassa määritellynvertailupisteen projektio.
4.5.1.1.2 Kun kyseessä on traktori, jossa vertailupisteen määrittäminen ei ole
mahdollista, näkyvyysvyöhykkeen sijainti on ilmoitettava testiselos-teessa.
4.5.1.1.3 Suorakaiteen korkeus voidaan vähentää 15 cm:iin, kun kyseessä on
tuulilasi, joka on alle 44 cm korkea tai jonka asennuskulma on alle 15 °
päässä pystytasosta; näkyvyysprosentin on oltava vähintään 10 %vastaavan suorakaiteen alasta.
4.5.1.2 Testikappaleen osalta suorakaiteen keskustan on sijaittava testikappa-
leen suuremmalla akselilla 450 mm:n päässä jostakin sen reunasta.
4.5.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappale/jätetyt testikappa-
leet tai näyte/näytteet katsotaan sirpaletestin kannalta tyydyttäviksi, jostoinen seuraavista edellytyksistä täyttyy:
4.5.2.1 testeistä saadaan jokaisessa iskukohdassa tyydyttävä tulos, tai4.5.2.2 kun testi on toistettu uudella neljän testikappaleen sarjalla kussakin
iskukohdassa, josta aiemmin on saatu epätyydyttävä tulos, samoissaiskukohdissa suoritetuista neljästä uudesta testistä on kaikista saatavatyydyttävä tulos.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 93
▼B
LIITE III I
TURVALASIT, JOIDEN SISÄPINNALLA ON MUOVIPINNOITE
1 TYYPIN MÄÄRITTELY
Liitteessä III D-III H määriteltyjen turvalasimateriaalien on asianomaisissa
liitteissä vahvistettujen vaatimusten lisäksi täytettävä myös seuraavat vaati-mukset, jos ne on sisäpinnaltaan päällystetty muovimateriaalikerroksella.
2 NAARMUUNTUMISENKESTON TESTI2.1Vaikeusindeksit ja testausmenetelmä
Muovipäällystettä testataan 100 kierroksen ajan liitteessä III C olevassa 4
kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.
2.2Tulosten tulkinta
Muovipinnoite katsotaan naarmuuntumisenkeston kannalta tyydyttäväksi, jos
valon hajaantuminen testikappaleen naarmuttamisen tuloksena ei ylitä 4 %.
3 KOSTEUDENSIETOTESTI
3.1 Muovipäällysteisen karkaistun turvalasimateriaalin osalta on suoritettava
kosteudensietotesti.
3.2 Liitteessä III C olevan 7 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
4 LÄMPÖTILAN MUUTOSTEN SIETOTESTI
Liitteessä III C olevan 8 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5 TULENKESTÄVYYSTESTI
Liitteessä III C olevan 10 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
6 KEMIKAALIEN SIETOTESTI
Liitteessä III C olevan 11 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 94
▼B
LIITE III J
LASI-MUOVITUULILASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Lasi-muovituulilasien katsotaan kuuluvan eri tyyppeihin, jos ne eroavat
toisistaan vähintään yhden seuraavan pää- tai sivuominaisuuden osalta.
1.1 Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 muoto ja mitat.
Lasi-muovituulilasien katsotaan kuuluvan yhteen ryhmään niiden
mekaanisten ominaisuuksien, ympäristönkestävyyden, lämpötilanmuutosten siedon ja kemiallisten aineiden siedon testauksen kannalta;
1.1.3 muovikerrosten lukumäärä;1.1.4 tuulilasin nimellispaksuus ”e”, kun sallitaan ± 0,2 mm:n valmistustole-
ranssi;
1.1.5 lasikerroksen nimellispaksuus;1.1.6 välikerroksena toimivan muovikerroksen/välikerroksina toimivien
muovikerrosten nimellispaksuus;
1.1.7 välikerroksena toimivan muovikerroksen/välikerroksina toimivien
muovikerrosten (esim. PVB tai muu materiaali) ja sisäpinnalla olevanmuovikerroksen laatu ja tyyppi;
1.1.8 mahdolliset erikoiskäsittelyt, joissa lasi on ollut.
1.2 Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi),1.2.2 välikerroksen/välikerrosten värjäys (kokonaan tai osittain) (kirkas tai
sävytetty),
1.2.3 lasin värjäys (kirkas tai sävytetty),1.2.4 onko johtimia vai ei,1.2.5 onko tummennusnauhoja vai ei.
2 YLEISTÄ
2.1 Lasi-muovituulilasien osalta muut testit kuin päänmuototestit (3.2) ja
optisten ominaisuuksien testit suoritetaan tasaisille testikappaleille,jotka on joko leikattu oikeista tuulilaseista tai erityisesti valmistettu tätätarkoitusta varten. Kummassakin tapauksessa testikappaleiden on jokasuhteessa täysin vastattava tuotantotuulilasia, jolle osan tyyppihyväk-syntää haetaan.
2.2 Ennen kutakin testiä testikappaleita on säilytettävä vähintään neljä
tuntia 23 ± 2 °C:n lämpötilassa. Testit on suoritettava mahdollisimman
pian sen jälkeen, kun testikappaleet on otettu ulos niiden säilytyspai-kasta.
3 PÄÄNMUOTOTESTI3.1 Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ole.
3.2 Kokonaisen tuulilasin päänmuototesti
3.2.1 Näytteiden lukumäärä
Testataan neljä näytettä pienimmän kehittyneen alueen sarjasta ja neljä
näytettä suurimman kehittyneen alueen sarjasta, valinta liitteen III Mmukaan.
3.2.2 Testausmenetelmä
3.2.2.1 Käytettävä menetelmä kuvataan liitteessä III C olevassa 3.3.2
kohdassa.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 95
▼B
3.2.2.2 Pudotuskorkeus on 1,5 0 m + 0/−5 mm.
3.2.3 Tulosten tulkinta
3.2.3.1 Tämän testin tulokset katsotaan tyydyttäviksi, jos seuraavat edelly-
tykset täyttyvät:
3.2.3.1.1 lasikerros rikkoutuu, ja siinä on useita ympyränmuotoisia säröjä, joiden
keskipisteenä on suunnilleen iskukohta, kun lähinnä iskukohtaa olevatsäröt ovat enintään 80 mm:n etäisyydellä siitä;
3.2.3.1.2 lasikerros pysyy kiinni muovimateriaalisessa välikerroksessa. Särön
molemmilla puolilla sallitaan yksi tai useampi alle 4 mm:n levyinenosittainen irtautuminen välikerroksesta, kun ne tapahtuvat sellaisenympyrän ulkopuolella, jonka säde on 60 mm ja jonka keskipisteenä oniskukohta;
3.2.3.1.3 välikerrokseen saa iskun puolelle tulla enintään 35 mm:n pituinen
repeämä.
3.2.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan pään-
muototestin kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraavista kahdesta edel-lytyksestä täyttyy:
3.2.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai3.2.3.2.2 kun yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappale-
sarjalla suoritetusta lisätestisarjasta saadaan tyydyttävät tulokset.
3.3 Tasaisten testikappaleiden päänmuototesti
3.3.1 Testikappaleiden lukumäärä
Testataan kuusi tasaista testikappaletta, joiden koko on 1 100 × 500
mm (+ 5/−2 mm).
3.3.2 Testausmenetelmä
3.3.2.1 Käytettävä menetelmä kuvataan liitteessä III C olevassa 3.3.1
kohdassa.
3.3.2.2 Pudotuskorkeus o n4m+ 25/−0 mm.
3.3.3 Tulosten tulkinta
3.3.3.1 Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat ehdot täyt-
tyvät:
3.3.3.1.1 lasikerros antaa periksi ja rikkoutuu siten, että siinä on useita ympyrän-
muotoisia säröjä, joiden keskipisteenä on suunnilleen iskukohta;
3.3.3.1.2 välikerroksen repeämät ovat sallittuja, mutta testinuken pää ei saa
mennä testikappaleen läpi;
3.3.3.1.3 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.3.3.3.2 Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappalesarja katsotaan pään-
muototestin kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraavista kahdesta edel-lytyksestä täyttyy:
3.3.3.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos,3.3.3.2.2 kun yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappale-
sarjalla on suoritettava lisätestisarja, josta on saatava tyydyttävättulokset.
4 MEKAANISEN LUJUUDEN TESTI4.1 Vaikeusindeksit, testausmenetelmä ja tulosten tulkinta
Liitteessä III F olevan 4 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
4.2 Liitteessä III F olevan 4.3.4.1 kohdan kolmatta vaatimusta ei kuiten-
kaan sovelleta.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 96
▼B
5 YMPÄRISTÖN SIETOTESTI
5.1 Naarmuuntumisenkeston testi
5.1.1 Ulkopinnan naarmuuntumisenkeston testi
5.1.1.1 Liitteessä III F olevan 5.1 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.1.2 Sisäpinnan naarmuuntumisenkeston testi
5.1.2.1 Liitteessä III I olevan 2 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.2 Korkean lämpötilan sietotesti
Liitteessä III C olevan 5 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.3 Säteilynsietotesti
Liitteessä III C olevan 6 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.4 Kosteudensietotesti
Liitteessä III C olevan 7 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.5 Lämpötilan vaihtelun sietotesti
Liitteessä III C olevan 8 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
6 OPTISET OMINAISUUDET
Liitteessä III C olevassa 9 kohdassa säädetyt optisia ominaisuuksia
koskevat vaatimukset koskevat kaikkia tuulilasityyppejä.
7 TULENKESTÄVYYSTESTI
Liitteessä III C olevan 10 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
8 KEMIKAALIEN SIETOTESTI
Liitteessä III C olevan 11 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 97
▼B
LIITE III K
LASI-MUOVILASIT, MUUT KUIN TUULILASIT (1)
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Muiden lasi-muovilasien kuin tuulilasien katsotaan kuuluvan eri tyyp-
peihin, jos ne eroavat toisistaan vähintään yhden seuraavan pää- taisivuominaisuuden osalta.
1.1Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 lasin paksuusluokka, jossa nimellispaksuus ”e” on, kun sallitaan ± 0,2
mm:n valmistustoleranssi;
— luokka I: e ≤3,5 mm
— luokka II: 3,5 mm <e≤4,5 mm
— luokka III: 4,5 mm
1.1.3 välikerroksena toimivan muovikerroksen / välikerroksina toimivien
muovikerrosten nimellispaksuus;
1.1.4 lasin nimellispaksuus;1.1.5 välikerroksena toimivan muovimateriaalikerroksen/välikerroksina toimi-
vien muovimateriaalikerrosten (esim. PVB tai muu muovimateriaali) jasisäpinnan muovikerroksen laatu ja tyyppi;
1.1.6 mahdolliset erikoiskäsittelyt, jotka lasikerrokselle on tehty.
1.2Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 materiaalin laatu (hiottu konelasi, float-lasi, konelasi),1.2.2 välikerroksen tai välikerrosten värjäys (kokonaan tai osittain) (kirkas tai
sävytetty),
1.2.3 lasin värjäys (kirkas tai sävytetty),
2 YLEISTÄ
2.1 Muiden lasi-muovilasien kuin tuulilasien osalta testit suoritetaan tasai-
sille testikappaleille, jotka on joko leikattu oikeista tuulilaseista tai erityi-sesti valmistettu. Kummassakin tapauksessa testikappaleiden on jokasuhteessa täysin vastattava tuotantolaseja, joille osan tyyppihyväksyntäähaetaan.
2.2 Ennen kutakin testiä lasi-muoviruutujen testikappaleita on säilytettävä
vähintään neljä tuntia 23 ± 2 °C:n lämpötilassa. Testit on suoritettava
mahdollisimman pian sen jälkeen, kun testikappaleet on otettu ulosniiden säilytyspaikasta.
2.3 Tämän liitteen vaatimusten katsotaan täyttyvän, jos osan tyyppihyväk-
syntään jätetyn lasin koostumus on sama kuin liitteen III J säännöstenmukaisesti johyväksytyn tuulilasin.
3 PÄÄNMUOTOTESTI3.1Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ole.
3.2Testikappaleiden lukumäärä
Testataan kuusi tasaista testikappaletta, joiden mitat ovat 1 100 × 500
mm (+ 5/− 2 mm).
(1) Tämän tyyppistä kerroslasia voidaan käyttää myös traktorien tuulilasina.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 98
▼B
Nimellispaksuus Putouskorkeus3.3Testausmenetelmä
3.3.1 Käytettävä menetelmä kuvataan liitteessä III C olevassa 3 kohdassa.3.3.2 Pudotuskorkeus on 1,50 m + 0/−5 mm. (Kun kyseessä on traktorin
tuulilasina käytetty lasi, korkeus o n4m+ 25/−0 mm.)
3.4Tulosten tulkinta
3.4.1 Tämän testin tuloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat ehdot
täyttyvät:
3.4.1.1 lasikerros rikkoutuu siten, että siinä on useita säröjä;3.4.1.2 välikerroksen repeämät ovat sallittuja, jos testinuken pää ei mene testi-
kappaleen läpi;
3.4.1.3 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.3.4.2 Osan tyyppihyväksyntätestiin jätetty testikappalesarja katsotaan pään-
muototestin kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraavista edellytyksistätäyttyy:
3.4.2.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai3.4.2.2 kun yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappalesar-
jalla on suoritettava lisätestisarja, josta on saatava tyydyttävät tulokset.
4 MEKAANISEN LUJUUDEN TESTI — 227 G:N KUULATESTI4.1 Liitteessä III G olevan 4 kohdan säännöksiä sovelletaan lukuun ottamatta
4.3.2 kohdan taulukkoa, joka korvataan seuraavalla:
e≤3,5 mm 5 m
3,5 mm <e≤4,5 mm 6 m
e>4,5 mm 7m+ 25/−0 mm
4.2 Liitteessä III G olevan 4.4.1 kohdan kolmannen luetelmakohdan vaati-
musta ei kuitenkaan sovelleta.
5 YMPÄRISTÖN SIETOTESTI5.1Naarmuuntumisenkeston testi
5.1.1Ulkopinnan naarmuuntumisenkeston testiLiitteessä III I olevan 5.1 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.1.2Sisäpinnan naarmuuntumisenkeston testiLiitteessä III G olevan 2.1 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.2Korkean lämpötilan sietotestiLiitteessä III C olevan 5 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.3SäteilynsietotestiLiitteessä III C olevan 6 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.4KosteudensietotestiLiitteessä III C olevan 7 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
5.5Lämpötilan vaihtelun sietotestiLiitteessä III C olevan 8 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
6 OPTISET OMINAISUUDET
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 99
▼B
Liitteessä III C olevassa 9.1 kohdassa vahvistetut valonläpäisyyn liittyvät
vaatimukset koskevat laseja tai lasien osia, jotka sijaitsevat kohdissa,jotka ovat olennaisia kuljettajan näkyvyyden kannalta.
7 TULENKESTÄVYYSTESTI
Liitteessä III C olevan 10 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
8 KEMIKAALIEN SIETOTESTI
Liitteessä III C olevan 11 kohdan vaatimuksia sovelletaan.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 100
▼B
LIITE III L
KAKSOISLASIT
1 TYYPIN MÄÄRITELMÄ
Kaksoislasien katsotaan kuuluvan eri tyyppeihin, jos ne eroavat toisistaan
vähintään yhden seuraavan pää- tai sivuominaisuuden osalta.
1.1Pääominaisuudet ovat seuraavat:
1.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;1.1.2 kaksoislasin koostumus (symmetrinen, epäsymmetrinen);1.1.3 kunkin osalasin tyyppi kuten liitteissä III E, III G tai III K olevassa 1
kohdassa;
1.1.4 kahden lasin välisen raon nimellisleveys;1.1.5 kiinnitystapa (orgaaninen tai lasi/lasi, lasi/metalli).
1.2Sivuominaisuudet ovat seuraavat:
1.2.1 Kunkin osalasin sivuominaisuudet kuten liitteissä III E, III G tai III K
olevassa 1.2 kohdassa.
2 YLEISTÄ
2.1 Kunkin kaksoislasiin kuuluvan lasin on oltava joko tyyppihyväksytty tai
täytettävä asiaa koskevan liitteen (III E, III G tai III K) vaatimukset.
2.2 Kaksoislaseille, joiden välin nimellisleveys on ”e”, suoritettujen testien
katsotaan koskevan kaikkia ominaisuuksiltaan samanlaisia kaksoislaseja,joiden välin nimellisleveys on ”e ” ± 3 mm. Osan tyyppihyväksynnän
hakija voi kuitenkin jättää testeihin näytteen, jonka väli on pienin janäytteen, jonka väli on suurin.
2.3 Kun kyseessä on kaksoislasi, jossa on vähintään yksi kerroslasiruutu tai
yksi lasimuoviruutu, testikappaleita säilytetään vähintään 4 testiä edel-tävää tuntia 23 ± 2 °C:n lämpötilassa. Testit on suoritettava heti kun
testikappaleet on otettu ulos niiden säilytyspaikasta.
3 PÄÄNMUOTOTESTI3.1Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit
Sivuominaisuuksia ei ole.
3.2Testikappaleiden lukumäärä
Kunkin edellä 1.1.4 kohdassa määritellyn osalasien paksuusluokan ja
välin paksuuden mukaan testataan kuusi testikappaletta, joiden mitat ovat(1 100 mm × 500 mm) + 5mm/−22 mm.
3.3Testausmenetelmä
3.3.1 Käytettävä menetelmä kuvataan liitteessä III C olevassa 3 kohdassa.3.3.2 Pudotuskorkeus on 1,50 m (+ 0/−5 mm).3.3.3 Epäsymmetrisen kaksoislasin tapauksessa molemmilla puolilla suorite-
taan kolme testiä.
3.4Tulosten tulkinta
3.4.1 Kahdesta tasaisesti karkaistusta lasista koostuva kaksoislasi.
Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos molemmat osat rikkou-
tuvat.
3.4.2 Kahdesta kerroslasista koostuva kaksoislasi, muut kuin tuulilasit.
Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edellytykset
täyttyvät:
3.4.2.1 testikappaleen molemmat osat antavat periksi ja rikkoutuvat siten, että
niissä on useita ympyränmuotoisia säröjä, joiden keskipiste on suunnil-leen iskukohta;
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 101
▼B
3.4.2.2 välikerrosten repeämät ovat sallittuja, mutta testinuken pää ei saa mennä
testikappaleen läpi;
3.4.2.3 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.3.4.3 Yhtenäisesti karkaistusta lasiruudusta ja kerroslasiruudusta tai lasi-
muovilasiruudusta koostuvat kaksoislasit, muut kuin tuulilasit.
Testituloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos seuraavat edellytykset
täyttyvät:
3.4.3.1 karkaistu lasi rikkoutuu;3.4.3.2 kerroslasi tai lasi-muovilasi antaa periksi ja rikkoutuu siten, että siinä on
useita ympyränmuotoisia säröjä, joiden keskipiste on suunnilleen isku-kohta;
3.4.3.3 välikerroksen/välikerrosten repeämät ovat sallittuja, jos testinuken pää ei
mene testikappaleen läpi;
3.4.3.4 välikerroksesta ei irtoa suuria lasinsirpaleita.3.4.4 Osan tyyppihyväksyntätestiin jätetty testikappalesarja katsotaan siihen
kohdistuvan pään iskun kannalta tyydyttäväksi, jos toinen seuraavistakahdesta ehdosta täyttyy:
3.4.4.1 kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos.3.4.4.2 kun yhdestä testistä on saatu epätyydyttävä tulos, uudella testikappalesar-
jalla on suoritettava lisätestisarja, josta on saatava tyydyttävät tulokset.
4 OPTISET OMINAISUUDET
Liitteessä III C olevassa 9.1 kohdassa vahvistetut valonläpäisevyyttä
koskevat vaatimukset koskevat kaksoislaseja tai niiden osia, jotka sijait-sevat paikoissa, jotka ovat olennaisia kuljettajan näkyvyyden kannalta.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 102
▼B
LIITE III M
TUULILASIEN LUOKITTELU OSAN TYYPPIHYVÄKSYNNÄN
TESTAUSTA VARTEN
1 Huomioon otettavat ominaisuudet ovat:1.1 tuulilasin kehittynyt alue;1.2 segmentin korkeus;1.3 kaarevuus.2 Ryhmä koostuu paksuusluokasta.3 Luokittelu suoritetaan kehittyneen alueen mukaan kasvavassa järjestyk-
sessä. Viisi suurinta ja viisi pienintä kehittynyttä aluetta valitaan janumeroidaan seuraavasti:
1 suurin 1 pienin2 1:n jälkeen seuraavaksi pienin 2 1:n jälkeen seuraavaksi suurin3 2:n jälkeen seuraavaksi pienin 3 2:n jälkeen seuraavaksi suurin4 3:n jälkeen seuraavaksi pienin 4 3:n jälkeen seuraavaksi suurin5 4:n jälkeen seuraavaksi pienin 5 4:n jälkeen seuraavaksi suurin4 Edellä 3 kohdassa määritellyissä kahdessa luokassa segmenttien
korkeudet ilmoitetaan seuraavasti:1 suurin segmentin korkeus,2 seuraavaksi pienin,3 seuraavaksi pienin jne.
5 Edellä 3 kohdassa määritellyissä kahdessa luokassa kaarevuusasteet
ilmoitetaan seuraavasti:1 pienin kaarevuussäde,2 seuraavaksi suurin,3 seuraavaksi suurin jne.
6 Kullekin edellä 3 kohdassa määritellyn kahden luokan tuulilasille
annetut numerot lasketaan yhteen.
6.1 Viiden suurimman tuulilasin joukosta valitaan se, jonka yhteenlaskettu
luku on pienin, ja viiden pienimmän tuulilasin joukosta se, jonka lukuon pienin, liitteissä III D, III F, III H, III I tai III J määriteltyjä täysiätestejä varten.
6.2 Muut samojen sarjojen tuulilasit testataan liitteessä III C olevassa 9
kohdassa määriteltyjen optisten ominaisuuksien tarkastamiseksi.
7 Valitun ryhmän ääripäistä voidaan testata muutamia tuulilaseja, joiden
muotoparametrit ja/tai kaarevuussäde ovat huomattavan erilaiset, jostestejä suorittava tarkastuslaitos katsoo, että kyseisillä parametreillätodennäköisesti on huomattavia kielteisiä vaikutuksia.
8 Ryhmän rajat määrää tuulilasin kehittynyt alue. Kun osan tyyppihyväk-
syntää varten jätetyn tuulilasin kehittynyt alue on hyväksyttyjen rajojenulkopuolella tai sen segmentin korkeus on huomattavasti suurempi taikaarevuussäde huomattavasti pienempi, se katsotaan uudeksi tyypiksi,ja sille tehdään lisätestejä, jos tarkastuslaitos katsoo tällaiset testitteknisesti tarpeellisiksi ottaen huomioon sen hallussa tuotteesta jakäytetystä materiaalista jo olevat tiedot.
9 Jos osan tyyppihyväksynnän haltija valmistaa myöhemmin muita tuuli-
lasimalleja johyväksytyssä paksuusluo kassa:
9.1 on varmistettava, voidaanko malli sisällyttää kyseisen ryhmän osan
tyyppihyväksyntää varten valittujen viiden suurimman tai viidenpienimmän joukkoon;
9.2 edellä 3, 4 ja 5 kohdassa määriteltyjä menettelyjä käyttämällä tehtävä
numerointi suoritetaan uudelleen;
9.3 jos viiden suurimman tai viiden pienimmän tuulilasin joukkoon
viimeksi sisällytetylle tuulilasille annettujen numeroiden summan:
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 103
▼B
9.3.1 todetaan olevan pienin, suoritetaan seuraavat testit:
9.3.1.1 karkaistu tuulilasi:9.3.1.1.1 sirpaloituminen,9.3.1.1.2 pään iskeytyminen,9.3.1.1.3 optinen vääristymä,9.3.1.1.4 heijastuskuvan erotus,9.3.1.1.5 valonläpäisy;9.3.1.2 Laminoitu- tai lasimuovituulilasi:9.3.1.2.1 pään iskeytyminen,9.3.1.2.2 optinen vääristymä,9.3.1.2.3 heijastuskuvan erotus,9.3.1.2.4 valonläpäisy;9.3.1.3 Laminoitu erikoistuulilasi: 9.3.1.1.1, 9.3.1.1.2 ja 9.3.1.2 kohdassa
eritellyt testit;
9.3.1.4 muovipinnoitteiset tuulilasit: 9.3.1.1 tai 9.3.1.2 kohdassa eritellyt testit
soveltuvin osin;
9.3.2 ei todeta olevan pienin, vain liitteessä III C olevassa 9 kohdassa
määriteltyjen optisten ominaisuuksien tarkastamiseksi vahvistetut testit.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 104
▼B
LIITE III N
SEGMENTIN KORKEUKSIEN JA ISKUKOHTIEN PAIKAN MITTAUS
Kuva 1
Segmentin korkeuden h määrittäminen
Lasissa, jossa on yksi kaarre, segmentin korkeus on enintään h1.
Lasissa, jossa on kaksoiskaarre, segmentin korkeus on enintään h1+h2.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 105
▼B
Kuva 2
Tuulilasien säädetyt iskukohdat
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 106
▼B
Kuvat 3 a ,3bj a3c .
Tasaisesti karkaistun lasin vahvistetut iskukohdat
Kuvissa 3 a ,3bj a3c esitetyt kohdat ”2” ovat esimerkkejä liitteessä III E olevassa 2.5 kohdassa
vahvistetuista kohtien ”2” paikoista.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 107
▼B
LIITE III O
TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUS
1 MÄÄRITELMÄT
Tässä liitteessä:
1.1 'tuotetyypillä' tarkoitetaan kaikkia pääominaisuuksiltaan samanlaisia
laseja;
1.2 'paksuusluokalla' tarkoitetaan kaikkia laseja, joiden osien paksuus on
sallittujen rajojen sisällä;
1.3 'tuotantoyksiköllä'tarkoitetaan kaikkia samassa paikassa toimivia yhden
tai useamman tyyppisen lasiruudun tuotantovälineitä; siihen voi kuuluauseita tuotantolinjoja;
1.4 'vuorolla'tarkoitetaan tuotantojaksoa, joka suoritetaan samalla tuotanto-
linjalla päivittäisenä työaikana;
1.5 'tuotantoajolla'tarkoitetaan samassa vuorossa tapahtuvaa saman tuote-
tyypin jatkuvaa tuotantojaksoa;
1.6 'Ps:llä' tarkoitetaan samassa vuorossa tuotettujen samaa tuotetyyppiä
edustavien lasien määrää;
1.7 'Pr:llä'tarkoitetaan tuotantoajon aikana tuotettujen samaa tuotetyyppiä
edustavien lasien määrää.
2 TESTIT
Laseille tehdään seuraavat testit:
2.1Karkaistut tuulilasit
2.1.1 Sirpaletesti liitteessä III D olevan 2 kohdan vaatimusten mukaisesti.2.1.2 Valonläpäisymittaus liitteessä III C olevan 9.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.1.3 Optisen vääristymän testi liitteessä III C olevan 9.2 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.1.4 Heijastuskuvan erotustesti liitteessä III C olevan 9.3 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.2Tasaisesti karkaistut lasit
2.2.1 Sirpaletesti liitteessä III E olevan 2 kohdan vaatimusten mukaisesti.2.2.2 Valonläpäisymittaus liitteessä III C olevan 9.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.2.3 Tuulilaseina käytettyjen lasien osalta:2.2.3.1 Optisen vääristymän testi liitteessä III C olevan 9.2 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.2.3.2 Heijastuskuvan erotustesti liitteessä III C olevan 9.3 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.3Tavalliset laminoidut tuulilasit ja lasi-muovituulilasit
2.3.1 Päänmuototesti liitteessä III F olevan 3 kohdan vaatimusten mukaisesti.2.3.2 2 260 g:n kuulatesti liitteessä III F olevan 4.2 kohdan ja liitteessä III C
olevan 2.2 kohdan vaatimusten mukaisesti.
2.3.3 Korkeiden lämpötilojen sietotesti liitteessä III C olevan 5 kohdan vaati-
musten mukaisesti.
2.3.4 Valonläpäisymittaus liitteessä III C olevan 9.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.3.5 Optisen vääristymän testi liitteessä III C olevan 9.2 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.3.6 Heijastuskuvan erotustesti liitteessä III C olevan 9.3 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 108
▼B
2.3.7 Vain lasi-muovituulilasien osalta:
2.3.7.1 Naarmuuntumisen sietotesti liitteessä III C olevan 2.1 kohdan vaati-
musten mukaisesti.
2.3.7.2 Kosteuden sietotesti liitteessä III I olevan 3 kohdan vaatimusten mukai-
sesti.
2.3.7.3 Kemikaalien sietotesti liitteessä III I olevan 11 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.4Tavalliset laminoidut lasit ja lasi-muovilasit, muut kuin tuulilasit
2.4.1 227 g:n kuulatesti liitteessä III G olevan 4 kohdan vaatimusten mukai-
sesti.
2.4.2 Korkeiden lämpötilojen sietotesti liitteessä III C olevan 5 kohdan vaati-
musten mukaisesti.
2.4.3 Valonläpäisymittaus liitteessä III C olevan 9.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.4.4 Vain lasi-muovilasien osalta:2.4.4.1 Naarmuuntumisen sietotesti liitteessä III I olevan 2.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.4.4.2 Kosteuden sietotesti liitteessä III I olevan 3 kohdan vaatimusten mukai-
sesti.
2.4.4.3 Kemikaalien sietotesti liitteessä III C olevan 11 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.4.5 Edellä olevia säännöksiä katsotaan noudatetun, jos vastaavat testit on
suoritettu koostumukseltaan samanlaiselle tuulilasille.
2.5Laminoidut erikoistuulilasit
2.5.1 Edellä 2.3 jaksossa esitettyjen testien lisäksi on suoritettava sirpaletesti
liitteessä III H olevan 4 kohdan vaatimusten mukaisesti.
2.6Muovimateriaalipinnoitteiset lasit
Tämän liitteen eri jaksoissa esitettyjen testien lisäksi on suoritettava
seuraavat testit:
2.6.1 Naarmuuntumisen sietotesti liitteessä III I olevan 2.1 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.6.2 Kosteuden sietotesti liitteessä III I olevan 3 kohdan vaatimusten mukai-
sesti.
2.6.3 Kemikaalien sietotesti liitteessä III C olevan 11 kohdan vaatimusten
mukaisesti.
2.7Kaksoislasit
Tässä liitteessä määritellyt testit suoritetaan yhtä usein ja samoja vaati-
muksia noudattaen kullekin kaksoislasin osan muodostavalle lasille.
3 TESTITIHEYS JA TULOKSET3.1Sirpaloituminen
3.1.1Testit
3.1.1.1 Ensimmäiset testit, jotka käsittävät kunkin tällä direktiivillä määritellyn
iskukohdan murtamisen, suoritetaan ja valokuvataan kunkin uuden tyyp-pisen lasin tuotannon alkaessa pahimman murtumakohdan määrittämi-seksi.
Karkaistujen tuulilasien osalta tämä ensimmäinen testisarja suoritetaan
kuitenkin vain, jos tämän tyyppisen lasin vuosituotanto ylittää 200yksikköä.
3.1.1.2 Tuotantoajon aikana suoritetaan pistotarkastus 3.1.1.1 kohdassa määri-
teltyä murtumakohtaa käyttämällä.
3.1.1.3 Tarkastus suoritetaan kunkin tuotantoajon alussa tai värinvaihdon
jälkeen.
3.1.1.4 Tuotantoajon aikana pistotarkastukset suoritetaan seuraavaa vähimmäisti-
heyttä noudattamalla:
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 109
▼B
Karkaistut tuulilasit Karkaistut lasit, muut kuin tuulilasit Laminoidut erikoistuulilasit
Ps≤200: yksi rikkoutuminen
tuotantoajoa kohdenPr≤500: yksi vuoroa kohden 0,1 % tyyppiä kohden
Ps>200: yksi rikkoutuminen
tuotantotuntia kohdenPr>500: kaksi vuoroa kohden
3.1.1.5 Pistotarkastus suoritetaan tuotantoajon päättyessä yhdelle valmistetuista
laseista.
3.1.1.6 Jos Pr <20, suoritetaan vain yksi sirpaletesti tuotantoajoa kohden.
3.1.2Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin, mukaan lukien valokuvaamattomat
tulokset.
Lisäksi kunkin vuoron aikana otetaan valokuva, paitsi tapauksessa, jossa
Pr≤500. Tässä viimeisessä tapauksessa otetaan vain yksi valokuva
tuotantoajoa kohden.
3.2Päänmuototesti
3.2.1Testit
Tarkastus suoritetaan näytteille, jotka vastaavat vähintään 0,5 % yhden
tuotantolinjan päivittäisestä kerrostuulilasien tuotannosta. Päivää kohtitestataan enintään 15 tuulilasia.
Näytteiden valinnan on edustettava eri tuulilasityyppien valmistusta.Hallintoviranomaisen suostumuksella nämä testit voidaan korvata 2 260
g:n kuulatestillä (katso3.3 ko hta jäljempänä). Pään iskeytymisenvaikutus on joka tapauksessa testattava vähintään kahdella kunkinpaksuusluokan näytteellä vuosittain.
3.2.2Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.322 60 g:n kuulatesti
3.3.1Testit
Vähimmäistarkastustiheys on yksi täydellinen testi kuukaudessa jokaista
paksuusluokkaa kohden.
3.3.2Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.4227 g:n kuulatesti
3.4.1Testit
Testikappaleet leikataan näytteistä. Käytännön syistä testit voidaan
kuitenkin suorittaa valmiille tuotteille tai niiden osille.
Tarkastus suoritetaan näytteille, jotka vastaavat vähintään 0,5 % yhden
vuoron tuotannosta, enintään 10 näytettä päivässä.
3.4.2Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.5Korkea lämpötila
3.5.1Testit
Testikappaleet leikataan näytteistä. Käytännön syistä testit voidaan
kuitenkin suorittaa valmiille tuotteille tai niiden osille. Ne valitaan siten,että kaikki välikerrokset testataan suhteessa niiden käyttöön.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 110
▼B
Tarkastus suoritetaan vähintään kolmelle näytteelle välikerroksen väriä
kohden päivittäisessä tuotannossa.
3.5.2Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.6Valon läpäisy
3.6.1Testit
Tässä testissä käytetään edustavia näytteitä sävytetyistä valmiista tuot-
teista.
Tarkastus suoritetaan vähintään kunkin tuotantoajon alussa, jos lasin
ominaisuuksissa on tapahtunut muutoksia, jotka voivat vaikuttaa testintuloksiin.
Lasit, joiden valonläpäisevyydeksi on osan tyyppihyväksynnässä tuulila-
sien osalta mitattu vähintään 80 %, ja muiden lasien kuin tuulilasien jaV-luokan lasien tapauksessa vähintään 75 %, vapautetaan tästä testistä.
Karkaistujen lasien osalta lasin valmistaja voi vaihtoehtoisesti jättää
todistuksen edellä tarkoitettujen vaatimusten mukaisuudesta.
3.6.2.Tulokset
Valonläpäisevyysarvo on merkittävä muistiin. Varjostus- tai tummennus-
nauhoilla varustettujen tuulilasien osalta on lisäksi todettava liitteessä IIIA olevassa 3.2.1.2.2.3 kohdassa tarkoitetuista piirroksista, että tällaisetnauhat ovat vyöhykkeen I /prime1ulkopuolella.
3.7Optinen vääristymä ja heijastuskuvan erotus
3.7.1Testit
Kaikki tuulilasit on tarkastettava visuaalisten vikojen varalta. Lisäksi eri
näkyvyysalueilla suoritetaan mittauksia määriteltyjä menetelmiä taijotakin vastaavat tulokset antavaa menetelmää käyttämällä seuraaviavähimmäistiheyksiä noudattaen:
— joko Ps ≤200, yksi näyte vuoroa kohden,
— tai Ps >200, kaksi näytettä vuoroa kohden,
—t a i1%k ok o t u o tannosta, kun näytteet valitaan siten, että ne edus-
tavat koko tuotantoa.
3.7.2Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.8.Naarmuuntumisen sieto
3.8.1Testit
Vain muovipinnoitteisille laseille ja lasi-muovilaseille tehdään tämä testi.
Kuukautta ja muovisen pinnoitteen tai välikerroksen tyyppiä kohti onsuoritettava vähintään yksi tarkastus.
3.8.2Tulokset
Valon hajaantumisen mittaus merkitään muistiin.
3.9Kosteuden sieto
3.9.1Testit
Vain muovipinnoitteisille laseille ja lasi-muovilaseille tehdään tämä testi.
Kuukautta ja muovisen pinnoitteen tai välikerroksen tyyppiä kohti onsuoritettava vähintään yksi tarkastus.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 111
▼B
3.9.2Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
3.10Kemikaalien sieto
3.10.1Testit
Vain muovipinnoitteisille laseille ja lasi-muovilaseille tehdään tämä testi.
Kuukautta ja muovisen pinnoitteen tai välikerroksen tyyppiä kohti onsuoritettava vähintään yksi tarkastus.
3.10.2Tulokset
Kaikki tulokset merkitään muistiin.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 112
▼B
LIITE III P
MALLI

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 113
▼B
LIITE IV
TRAKTORIN JA HINATTAVAN AJONEUVON VÄLISET MEKAA-
NISET KYTKENNÄT JA KYTKENTÄKOHDAN PYSTYKUORMITUS
1Määritelmät
1.1 'Traktorin ja hinattavan ajoneuvon välisellä mekaanisella kytkennällä'
tarkoitetaan osia, jotka on asennettu traktoriin ja hinattavan ajoneuvoon,jotta näiden ajoneuvojen välille voidaan muodostaa mekaaninenkytkentä.
Tämä direktiivi koskee vain traktorien mekaanisia kytkentäosia.Traktorien mekaanisten kytkentäosien eri tyypit jaetaan seuraaviin perus-
ryhmiin:
— haarukkatyyppi (katsolisäyksessä 1 o levat kuvat 1 ja 2),
— hinauskoukku (katso lisäyksessä 1 oleva kuva 3),— traktorin vetoaisa (katso lisäyksessä 1 oleva kuva 4).
1.2 'Traktorin ja hinattavan ajoneuvon välisen mekaanisen kytkennän
tyypillä'tarkoitetaan osia, jotka eivät eroa toisistaan sellaisissa olennai-sissa suhteissa kuten:
1.2.1 mekaanisen kytkentäosan laatu,1.2.2 vetosilmukat (halkaisija 40 mm tai 50 mm),1.2.3 ulkoinen muoto, mitat ja toimintatapa (esim. automaattinen tai muu kuin
automaattinen),
1.2.4 materiaali,1.2.5 D:n arvositen kuin se määritellään lisäyksessä 2 dynaamista menetelmää
käyttämällä suoritettua testiä varten, tai perävaunun massa siten kuin semääritellään lisäyksessä 3 staattista menetelmää käyttämällä suoritettujatestejä varten, sekä kytkentäkohdan S pystykuormitus.
1.3 'Mekaanisen kytkennän vertailupisteellä' tarkoitetaan tapin akselilla
olevaa kohtaa, joka on haarukan tapauksessa yhtä etäällä siivistä japisteestä, joka saadaan koukun symmetriatason sekä koukun koveranosan emäviivan leikkauskohdasta vetoasennossa olevan renkaan koske-tustasolla.
1.4 'Mekaanisen kytkennän korkeudella maasta h' tarkoitetaan mekaanisen
kytkentäosan vertailupisteen kautta kulkevan vaakatason ja traktorinpyörien alla olevan vaakatason välistä etäisyyttä.
1.5 'Mekaanisen kytkennän projektiolla c' tarkoitetaan mekaanisen kytken-
täosan vertailupisteen ja traktorin takapyörien akselin kautta kulkevanpystytason välistä etäisyyttä.
1.6 'Kytkentäkohdanpystykuormituksella S'tarkoitetaan kuormaa joka staat-
tisissa oloissa kohdistuu mekaanisen kytkennän vertailupisteeseen.
1.7 'Automaattisella'tarkoitetaan mekaanista kytkentäosaa, joka sulkeutuu ja
avautuu ilman muita toimia, kun vetoaisojen liukumekanismia käytetään.
1.8 'Traktorin akselivälillä l' tarkoitetaan traktorin pitkittäisen keskiviivan
kanssa kohtisuorassa olevien traktorin akselien kautta kulkevien pystyta-sojen välistä etäisyyttä.
1.9 'Kuormaamattomantraktorin etuakselilla olevalla painolla a'tarkoitetaan
traktorin painon sitä osaa, joka staattisissa oloissa välittyy maahan trak-torin etuakselin kautta.
2Yleiset vaatimukset
2.1 Mekaaniset kytkentäosat voivat olla suunniteltuja toimimaan automaatti-
sesti tai muulla tavoin.
2.2 Traktorien mekaanisten kytkentäosien on täytettävä 3.1 ja 3.2 kohdan
mitta- ja lujuusvaatimukset sekä 3.3 kohdassa vahvistetut kytkennänpystykuormitusta koskevat vaatimukset.
2.3 Mekaaniset kytkentäosat on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne
tavanomaisessa käytössä toimivat jatkuvasti tyydyttävästi ja säilyttävättässä direktiivissä säädetyt ominaisuudet.
2.4 Mekaanisten kytkentäosien kaikki osat on valmistettava materiaaleista,
joiden laatu riittää kestämään 3.2 kohdassa tarkoitetut testit, ja niillä onoltava kestävät lujuusominaisuudet.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 114
▼B
2.5 Kaikkien kytkentöjen ja niiden lukkojen on oltava helposti kytkettävissä
ja avattavissa, ja niiden on oltava suunniteltu siten, että tapaturmainenirtikytkeytyminen ei ole mahdollista tavanomaisissa käyttöoloissa.
Automaattisten kytkentäosien lukittu asento on varmistettava kahdella
toisistaan riippumattomalla turvalaitteella. Nämä voidaan kuitenkinvapauttaa samaa hallintalaitetta käyttämällä.
2.6 Vetosilmukan on pystyttävä kääntymään vaakatasossa vähintään 60 °ei-
kiinteän kytkentälaitteen pituusakselin molemmille puolille. Lisäksivaaditaan aina 20 °pystysuora liikkuvuus ylös ja alas. (Katso myös lisäys
1.)
Niveltymiskulmia ei tarvitse saavuttaa samaan aikaan.
2.7 Leuan on päästettävä vetosilmukat kääntymään aksiaalisesti vähintään
90°oikealle tai vasemmalle kytkennän pituusakselin ympäri, kun jarru-
tusmomentti on 30—150 Nm.
Vetokoukun on päästettävä vetosilmukka kääntymään aksiaalisesti vähin-
tään 20 °oikealle tai vasemmalle koukun pituusakselin ympäri.
3Erityisvaatimukset
3.1Mitat
Traktorin mekaanisten kytkentäosien mittojen on oltava lisäyksessä 1
olevien kuvien 1—4 mukaisia. Jos mittaa ei esitetä näissä kuvissa,voidaan valita mikä tahansa.
3.2Lujuus
3.2.1 Lujuuden tarkastusta varten mekaanisten kytkentäosien on läpäistävä
dynaaminen testi lisäyksessä 2 vahvistettujen ehtojen mukaisesti tai staat-tinen testi lisäyksessä 3 vahvistettujen ehtojen mukaisesti.
3.2.2 Testi ei saa aiheuttaa pysyvää muodonmuutosta, murtumia tai repeämiä.
3.3Kytkentäkohdan pystysuuntainen kuormitus (S)
3.3.1 Valmistaja ilmoittaa staattisen pystysuuntaisen enimmäiskuormituksen.
Se ei kuitenkaan missään tapauksessa saa ylittää 3 tonnia.
3.3.2 Hyväksymisehdot:3.3.2.1 Sallittu staattinen pystysuuntainen kuormitus ei saa ylittää traktorin
valmistajan suosittelemaa teknisesti sallittua staattista pystysuuntaistakuormitusta eikä hinauslaitteelle osan ETY-tyyppihyväksynnän mukai-sesti vahvistettua staattista pystysuuntaista kuormitusta.
3.3.2.2 Direktiivin 74/151/ETY liitteessä I olevan 2 kohdan vaatimuksia on
noudatettava, mutta taka-akselin enimmäiskuormaa ei saa ylittää.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 115
▼B
3.4Kytkentälaitteen korkeus maasta (h)
(katsojäljempänä o leva kuva)
3.4.1 Kaikki traktorit on varustettava kytkentälaitteella, jonka korkeuden
maasta on vastattava jompaa kumpaa seuraavista:
h1≤(ma− 0,2 mt)l−S . c
0,8 (0,8 mt+S )tai h2≤(m1a− 0,2 m1t)l−S . c
0,8 (0,8 m1t+S )
jossa
mt: traktorin massa (katso liitteessä I oleva 1.6 kohta),
m1t: traktorin massa (katso liitteessä I oleva 1.6 kohta), kun etuakselilla
on vastapaino,
ma: kuormittamattoman traktorin etuakselilla oleva paino (katso liit-
teessä IV oleva 1.9 kohta),
m1a: traktorin etuakselilla oleva paino (katso liitteessä IV oleva 1.9
kohta), kun etuakselilla on vastapaino,
l: traktorin akseliväli (katso liitteessä IV oleva 1.8 kohta),S: kytkentäkohdan pystykuorma (katso liitteessä IV oleva 1.6 kohta),c: mekaanisen kytkennän vertailupisteen ja traktorin takapyörien
akselin kautta kulkevan pystytason välinen etäisyys (katso liit-teessä IV oleva 1.5 kohta).
4Osan ETY-tyyppihyväksyntähakemus
4.1 Traktorin kytkentälaitetta koskevan osan ETY-tyyppihyväksyntähake-
muksen esittää laitteen valmistaja tai tämän edustaja.
4.2 Mekaanista kytkentäosaa koskevaan hakemukseen on liitettävä seuraavat
asiakirjat ja siinä on oltava seuraavat tiedot:
— kytkentälaitteen mittapiirrokset (kolmena kappaleena). Näissä piir-
roksissa on erityisesti esitettävä vaaditut mitat yksityiskohtaisesti,sekä laitteen asentamista varten tarvittavat mitat,
— kytkentälaitteen lyhyt tekninen kuvaus, jossa eritellään rakennetyyppi
ja käytetty materiaali,
— lisäyksessä 2 tarkoitetun dynaamisen testin arvo D tai lisäyksessä 3
tarkoitetun staattisen testin arvo T (vetävä voima) sekä kytkentä-kohdan pystysuuntainen kuorma S,
— yksi tai useampi näytelaite tarkastuslaitoksen vaatimusten mukaan.
5Merkinnät
5.1 Jokaisessa mekaanisessa kytkentälaitteessa, joka vastaa tyyppiä, jolle on
annettu osan ETY-tyyppihyväksyntä, on oltava seuraavat merkinnät:
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 116
▼B
5.1.1 tavaramerkki tai kaupallinen merkki;
5.1.2 lisäyksessä 4 olevan mallin mukainen osan ETY-tyyppihyväksyntä-
merkki;
5.1.3 kun lujuus tarkastetaan lisäyksen 2 mukaisesti (dynaaminen testi):
D:n sallittu arvo,S:n staattinen pystysuuntainen arvo;
5.1.4 kun lujuus tarkastetaan lisäyksen 3 mukaisesti (staattinen testi):
hinattava massa ja kytkinkohdan pystykuormitus S.
5.2 Tietojen on oltava selvästi näkyvissä, helposti luettavissa ja kestäviä.
6Käyttöohjeet
Kaikkien mekaanisten kytkentöjen mukana on toimitettava käyttöohjeet.
Näiden ohjeiden on sisällettävä osan ETY-tyyppihyväksyntänumero sekämyös D:n ja T:n arvot sen mukaan mikä testi kytkennälle suoritettiin.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 117
▼B
Lisäys 1
PIIRROKSET MEKAANISEN KYTKENNÄN OSISTA
Kuva 1
Muu kuin automaattinen perävaunukytkentä
(1)Leuan korkeuden on oltava vähintään puolet sen leveydestä.
(2)Kulmaliikkuvuusarvot on vähintään saavutettava saatavissa olevilla vetosilmukoilla.
(3)Kiinnitystappien nimellismittojen alue
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 118
▼B
Kuva 2
Muu kuin automaattinen perävaunukytkentä vastaa ISO 6489/II:a, lokakuu 1980.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 119
▼B
Mikään vetokoukun osa ei saa olla säteen r ulkopuolella pisteiden x ja y välillä.
Kuva 3
Kallistuskulma 2.8 ja 2.9 kohdan mukaisesti
vastaa ISO 6489/I:ä, lokakuu 1980.
Kuva 4
Traktorin vetotanko
vastaa ISO-standardia 6489/III.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 120
▼B
Lisäys 2
DYNAAMINEN TESTAUSMENETELMÄ
1 TESTAUSMENETTELY
Mekaanisen kytkennän lujuus todetaan vaihtelevalla kuormalla testausteli-
neessä.
Tässä menetelmässä kuvataan väsymistesti, jota käytetään koko mekaaniseen
kytkentälaitteeseen, ts. kun mekaaninen kytkentä on varustettu kaikilla asen-nukseen tarvittavilla osilla, se kiinnitetään testaustelineeseen ja testataan.
Vaihtelevat kuormat kohdistetaan mahdollisuuksien mukaan sinimuotoisesti
(vaihdellen tai nousten), kun kuormituskierto riippuu kyseessä olevastamateriaalista. Testin aikana ei saa ilmetä repeämiä tai murtumia.
2 TESTIKRITEERIT
Ajoneuvon pituusakselin suuntaiset vaakatasoiset voimakomponentit sekä
pystysuuntaiset voimakomponentit muodostavat testikuormien perustan.
Sikäli kuin niiden merkitys on toissijainen, ajoneuvon pituusakselin kanssa
suorassa kulmassa olevia vaakatasoisia voimakomponentteja ja momenttejaei oteta huomioon.
Ajoneuvon pituusakselin suuntaisia vaakatasoisia voimakomponentteja
edustaa matemaattisesti määritelty voima D.
Mekaaniseen kytkentään sovelletaan seuraavaa kaavaa:
D=g ·M
T·MR
MT+MR
jossa
MT=traktorin teknisesti sallittu kokonaismassa,
MR=hinattavien ajoneuvojen teknisesti sallittu kokonaismassa,
g = 9,81 m/s2.
Vetoon nähden kohtisuorassa olevia pystysuuntaisia voimakomponentteja
edustaa staattinen pystysuuntainen kuormitus S.
Teknisesti sallitut kuormitukset ilmoittaa valmistaja.
3 TESTAUSMENETTELY3.1Yleiset vaatimukset
Testivoima kohdistetaan testattavaan mekaaniseen kytkentälaitteeseen sopi-
valla standardisilmukalla kulmassa, jonka muodostaa pystysuuntaisen testi-kuormituksen paikka F
vsuhteessa ylhäältä edestä alas taakse kulkevan pitkit-
täisen keskitason suuntaiseen vaakatasoiseen testikuormitukseen Fh.
Testivoima kohdistetaan mekaanisen kytkentälaitteen ja vetosilmukan tava-
nomaiseen kosketuspisteeseen.
Kytkentälaitteen ja silmukan välys on pidettävä mahdollisimman pienenä.Periaatteessa testivoima kohdistetaan vaihdellen nollakohdan ympärille.
Vaihtelevalla testivoimalla tuloksena oleva kuormitus on yhtä kuin nolla.
Jos kytkentälaitteen suunnittelu (esim. liian suuri välys, vetokoukku) tekee
vaihtelevan kuormituksen testin suorittamisen mahdottomaksi, testikuormitusvoidaan myös kohdistaa kasvavasti vedon tai paineen suunnassa sen mukaankumpi on suurempi.
Kun testi suoritetaan voimakäyrää kasvattaen, testikuormitus vastaa ylintä
(suurinta) kuormitusta, ja alin (pienin) kuormitus saisi olla enintään 5 %ylimmästä kuormituksesta.
Vaihtelevan voiman testissä on asianmukaisella testilaitteiston kiinnityksellä
ja voiman ohjausjärjestelmän valinnalla huolehdittava siitä, että testivoimaannähden suorassa kulmassa olevia lisämomentteja tai -voimia ei muodostu;vaihtelevan voiman testin voiman suunnan kulmavirhe saisi olla enintään ±1,5°; ja kasvavan voiman testiä varten kulma asetetaan ylimmän kuormi-
tuksen asentoon.
Testitaajuus saa olla enintään 30 Hz. Teräksestä tai teräsvaloksesta valmis-
tettujen osien kuormituskierroksi muodostu u2×1 0
6. Myöhempi repimistesti
suoritetaan värinläpäisymenetelmää tai vastaavaa menetelmää käyttämällä.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 121
▼B
Jos kytkentäosissa on jousia tai vaimentimia, niitä ei poisteta testin ajaksi,
mutta ne voidaan vaihtaa, jos niihin kohdistuu testin aikana rasitusta oloissa,jotka eivät vallitsisi tavanomaisissa käyttöoloissa (esim. lämmön vaikutus),ja ne vahingoittuvat. Niiden toiminta ennen testiä sekä sen aikana ja jälkeenesitetään testausselosteessa.
3.2Testivoimat
Testivoima koostuu geometrisesti vaaka- ja pystysuuntaisista testikomponen-
teista seuraavasti:
F=
√Fh2+Fv2
jossa
Fh= ± 0,6 × D, kun kyseessä on vaihteleva kuormitus,
taiF
h= 1,0 × D, kun kyseessä on kasvava kuormitus (veto tai paine),
Fv=g×1 , 5×S
S = staattinen vetokuormitus (vedon pystysuuntaiset voimakomponentit).
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 122
▼B
Lisäys 3
KYTKENTÄLAITE
STAATTINEN TESTAUSMENETELMÄ
1 TESTIERITELMÄT1.1Yleistä
1.1.1 Hinauslaitteen rakenneominaisuuksien tarkastamiseksi sen on läpäistävä
staattiset testit 1.2, 1.3 ja 1.4 kohdan vaatimusten mukaisesti.
1.2Testien valmistelu
Testit on suoritettava erityisellä laitteella siten, että hinauslaite ja kaikki
rakenteet, joilla se kytketään maataloustraktorin runkoon, on kiinnitettytukevaan rakenteeseen samoilla osilla, joita käytetään asennettaessa semaataloustraktoriin.
1.3Testi-instrumentit
Käytettyjen kuormien ja liikkeiden kirjaamiseen käytettävien instrument-
tien tarkkuuden on oltava:
— käytetyt kuormat ± 50 daN,
— liikkeet ± 0,01 mm.
1.4Testausmenettely
1.4.1 Kytkentälaitteeseen kohdistetaan ensin esivetokuormitus, joka ei ylitä 15
% 1.4.2 kohdassa määritellystä vetotestikuormituksesta.
1.4.1.1 Edellä 1.4.1 kohdassa kuvattu toiminta on toistettava vähintään kahdesti
alkaen nollakuormituksesta, jota lisätään vähitellen, kunnes saavutetaan1.4.1 kohdassa vahvistettu arvo, ja vähennetään sitten 500 daN:iin; kuor-mitusta on ylläpidettävä vähintään 60 sekuntia.
1.4.2 Tietojen, jotka merkitään muistiin vedon alaisen kuormitus-muodonmuu-
toskäyrän piirtämiseksi, tai tuon käyrän piirroksen, joka saadaan vetolait-teeseen kytketystä tulostimesta, on perustuttava ainoastaan kasvavienkuormituksien kohdistamiseen 500 daN:stä alkaen suhteessa kytkentälait-teen vertailupisteeseen.
Vetotestikuormituksen arvoon, joka on 1,5 kertaa teknisesti sallittu perä-
vaunun massa, asti kohoavissa arvoissa ei saa olla katkoksia; lisäksikuormitus-muodonmuutoskäyrän on edettävä tasaisesti ilman epäsään-nönmukaisuuksia välillä 500 daN ja 1/3 enimmäisvetokuormituksesta.
1.4.2.1 Pysyvä muodonmuutos merkitään kuormitus-muodonmuutoskäyrään
suhteessa 500 daN:in kuormitukseen, kun testikuormitus on palautettutuohon arvoon.
1.4.2.2 Kirjattu pysyvä muodonmuutosarvo saa olla enintään 25 % esiintyvästä
kimmoisesta enimmäismuodonmuutoksesta.
1.5 Edellä 1.4.2 kohdassa tarkoitettua testiä täytyy edeltää testi, jossa kytken-
tälaitteen vertailupisteeseen kohdistetaan 500 daN:n alkukuormituksestaalkaen asteittain kasvava alkukuormitus, joka on kolme kertaa valmis-tajan suosittelema suurin sallittu pystysuuntainen kuormitus.
Testin aikana kytkentälaitteen muodonmuutos saa olla enintään 10 %
esiintyvästä kimmoisesta enimmäismuodonmuutoksesta.
Tarkastus suoritetaan sen jälkeen kun pystykuormitus on poistettu ja
palautettu 500 daN:n alkukuormitukseen.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 123
▼B
Lisäys 4
OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKKI
Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki muodostuu:
— suorakulmiosta, jonka sisällä on pieni ”e”-kirjain ja sen jäljessä osan tyyppi-
hyväksynnän antaneen jäsenvaltion tunnuskirjain, -kirjaimet tai -numero:
1 Saksa,2 Ranska,3 Italia,4 Alankomaat,6 Belgia,9 Espanja,
11 Yhdistynyt kuningaskunta,13 Luxemburg,18 Tanska,
IRL Irlanti,
EL Kreikka,
21 Portugali.
— osan ETY-tyyppihyväksyntänumerosta, joka vastaa kyseiselle kytkentälait-
teelle sen lujuuden ja mittojen osalta annetun osan ETY-tyyppihyväksyntäto-distuksen numeroa ja joka on merkitty sopivaan paikkaan suorakulmionalapuolelle ja läheisyyteen,
— pienen ”e”-kirjaimen ympärillä olevan suorakulmion yläpuolella olevasta
suuresta kirjaimesta ”D” tai ”S” sen mukaan, kumpi testi mekaanisellekytkennälle suoritettiin (dynaaminen test i=Dj a staattinen testi = S).
Esimerkki osan ETY-tyyppihyväksyntämerkistä
Selitys:
Kytkentälaite, jossa on edellä esitetty osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki, on laite, jolle osan ETY-tyyppi-
hyväksyntämerkki annettiin Saksassa (e 1) numerolla 88—563 ja jolle on suoritettu dynaaminen lujuustesti(D).
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 124
▼B
Lisäys 5
OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSEN MALLI

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 125
▼B
Lisäys 6
ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN ANTAMISEN EDELLYTYKSET
1 Kytkentälaitteen lujuutta ja mittoja koskevan traktorin ETY-tyyppihyväksyn-
tähakemuksen jättää traktorin valmistaja tai tämän edustaja.
2 Tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavalle tarkastuslaitokselle
luovutetaan hyväksyttävää traktorityyppiä edustava traktori, johon asianmu-kaisesti hyväksytty kytkentälaite on asennettu.
3 Tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaava tarkastuslaitos tarkastaa,
sopiiko hyväksyttyä tyyppiä edustava kytkentälaite asennettavaksi traktori-tyyppiin, jolle tyyppihyväksyntää haetaan. Se varmistaa erityisesti, ettäkytkentälaitteen kiinnitys vastaa sitä, joka testattiin osan ETY-tyyppihyväk-synnän antamisen yhteydessä.
4 ETY-tyyppihyväksynnän haltija voi pyytää sen laajentamista muihin kytken-
tälaitetyyppeihin.
5 Toimivaltaiset viranomaiset antavat tällaisen laajennuksen seuraavin edelly-
tyksin:
5.1 uusi kytkentälaitetyyppi on saanut osan ETY-tyyppihyväksynnän;5.2 se sopii asennettavaksi traktorityyppiin, jolle ETY-tyyppihyväksynnän
laajennusta haetaan;
5.3 kytkentälaitteen kiinnitys traktoriin vastaa sitä, joka esitettiin, kun osan
ETY-tyyppihyväksyntää haettiin.
6 Todistus, jonka malli esitetään lisäyksessä 5, liitetään ETY-tyyppihyväksyn-
tätodistukseen jokaisesta annetusta tai evätystä tyyppihyväksynnästä tai tyyp-pihyväksynnän laajentamisesta.
7 Jos traktorityypin ETY-tyyppihyväksyntähakemus tehdään samanaikaisesti
kuin ETY-tyyppihyväksyntää hakevan traktorin kytkentälaitetyyppiä koskevaosan ETY-tyyppihyväksyntähakemus, 2 ja 3 kohta ovat tarpeettomia.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 126
▼B
Lisäys 7
MALLI

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 127
▼B
LIITE V
TRAKTORIN RUNKOON KIINNITETTÄVIEN PAKOLLISTEN
KILPIEN JA MERKINTÖJEN SIJAINTI JA KIINNITYSTAPA
1 YLEISTÄ
1.1 Kaikissa maatalous- ja metsätraktoreissa on oltava seuraavissa kohdissa
kuvattu kilpi ja merkinnät. Kilven ja merkinnät kiinnittää joko valmistajatai tämän edustaja.
2 VALMISTAJAN KILPI
2.1 Valmistajan kilpi, jonka malli esitetään oheisessa liitteessä, kiinnitetään
lujasti näkyvään ja helposti lähestyttävään paikkaan sellaiseen osaan, jotaei tavallisesti vaihdeta käytössä. Siinä on oltava selvästi ja pysyvästiseuraavat tiedot luetellussa järjestyksessä.
2.1.1 Valmistajan nimi.2.1.2 Traktorityyppi (ja tarvittaessa malli).2.1.3 ETY-tyyppihyväksyntänumero.
Tämä numero muodostuu pienestä ”e”-kirjaimesta, jota seuraavat anne-
tussa järjestyksessä ETY-tyyppihyväksyntänumeron antaneen maantunnusnumerotai -kirjaimet (1 Saksa, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alanko maat,►
A15 Ruotsi, ◄6 Belgia, 9 Espanja, 11 Yhdistynyt kuningaskunta,
►A112 Itävalta, ◄13 Luxemburg, ►A117 Suomi, ◄18 Tanska,
21 Portugali, EL Kreikka, IRL Irlanti) ja ajoneuvotyypin tyyppihyväk-syntätodistus. Kirjaimen ”e” ja ETY-tyyppihyväksynnän antaneen maantunnuskirjaimien tai -numeron väliin sekä kyseisten numeroiden taikirjainten ja ETY-tyyppihyväksyntänumeron väliin pannaan tähti.
2.1.4 Traktorin tunnusnumero.2.1.5 Traktorin suurimman sallitun kuormatun painon enimmäis- ja vähimmäi-
sarvot mahdollisesti asennettavien eri rengastyyppien mukaan.
2.1.6 Ajoneuvon suurin sallittu massa traktorin kummallakin akselilla mahdol-
lisesti asennettavien eri rengastyyppien mukaan; nämä tiedot on luetel-tava järjestyksessä edestä taakse.
2.1.7 Teknisesti sallittu hinattava massa/sallitut hinattavat massat: kuten liit-
teessä I olevassa 1.7 kohdassa.
2.1.8 Jäsenvaltiot voivat vaatia niiden markkinoille tuotavilta traktoreilta, että
tapauksissa, joissa lopullinen kokoaminen suoritetaan muualla kuinvalmistajan maassa, mutta ei yhteisön jäsenvaltiossa, lopullisen koko-amisen maa ilmoitetaan.
2.2 Valmistaja voi antaa lisätietoja vahvistettujen tietojen vieressä tai alla
vain 2.1.1—2.1.7 kohdassa vahvistetut tiedot sisältävän selvästi merkitynsuorakulmion ulkopuolella (katso jäljempänä esimerkki valmistajanlaatasta).
3 TRAKTORIN TUNNUSNUMERO
Traktorin tunnusnumero on valmistajan kullekin traktorille antama nume-
rosarja. Sen tarkoitus on varmistaa, että kaikki traktorit voidaan selvästitunnistaa 30 vuoden ajan valmistajan välityksellä, ja sen on täytettäväseuraavat vaatimukset.
3.1 Se on merkittävä valmistajan kilpeen ja myös runkoon tai muuhun
vastaavan rakenteeseen.
3.1.1 Se on merkittävä yhdelle riville aina kun se on mahdollista.3.1.2 Se on merkittävä runkoon tai muuhun vastaavaan rakenteeseen
ajoneuvon etuosan oikealle puolelle.
3.1.3 Se on sijoitettava selvästi nähtävään ja helposti lähestyttävään paikkaan
vasaroimalla tai leimaamalla siten, että se ei voi pyyhkiytyä pois taiturmeltua.
4 MERKIT
4.1 Kaikkiin 2 ja 3 kohdassa vahvistettuihin merkintöihin on käytettävä
latinalaisia kirjaimia ja arabialaisia numeroita. 2.1.1 ja 2.1.3 kohdassa ja3 kohdassa vahvistettuihin merkintöihin käytettävien latinalaistenkirjainten on kuitenkin oltava suuraakkosia.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 128
▼B
4.2 Traktorin tunnusnumerossa:4.2.1 kirjainten ”I”, ”O” ja ”Q” sekä kauttaviivojen, tähtien ja muiden erikois-
merkkien käyttö on kielletty;
4.2.2 kirjainten ja numeroiden vähimmäiskorkeuden tulisi olla:4.2.2.1 7 mm, kun merkit on tehty suoraan traktorin alustaan, runkoon tai
muuhun rakenteeseen,
4.2.2.2 4 mm, kun merkit on tehty valmistajan kilpeen.
Esimerkki valmistajan laatasta
Seuraava esimerkki ei rajoita millään tavalla tietoja, jotka todellisuudessa merkitään valmistajankilpeen: se on esitetty vain tiedoksi.

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 129
▼B
Lisäys
MALLI

1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 130
▼B
LIITE VI
HINATTAVIEN AJONEUVOJEN JARRUJEN HALLINTA SEKÄ TRAK-
TORIN JA HINATTAVIEN AJONEUVOJEN VÄLINEN JARRUKYT-
KENTÄ
1 Kun traktorissa on perävaunun jarrujen hallintalaite, sen on oltava joko käsi-
tai jalkakäyttöinen, ja sen hidastamisen ja käytön on oltava mahdollistakuljettajan istuimelta, mutta muiden hallintalaitteiden toiminnot eivät saavaikuttaa siihen.
Kun traktori on varustettu traktorin ja hinattavan massan välissä sijaitsevalla
pneumaattisella tai hydraulisella kytkentäjärjestelmällä, ajoneuvoyhdistelmänkäyttöjarrutusta varten tulisi olla vain yksi hallintalaite.
2 Käytetyt jarrujärjestelmät voivat olla järjestelmiä, joiden ominaisuudet
määritellään pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden jarrulait-teita koskevan direktiivin 76/432/ETY liitteessä I.
Liitännän on oltava suunniteltu ja toteutettu siten, että varmistetaan, että
hinattavan ajoneuvon jarrulaitteiden pettäminen tai huono toiminta tailiitännän rikkoutuminen eivät vaikuta kielteisesti traktorin toimintaan.
3 Kun traktorin ja hinattavan ajoneuvon/hinattavien ajoneuvojen välinen
kytkentä on hydraulinen tai pneumaattinen, sen on myös täytettävä jompikumpi seuraavista ehdoista.
3.1Hydraulinen kytkentä:
Hydraulikytkennän on oltava yksipiirinen.Sen on oltava vuonna 1983 annetun ISO-standardin ISO/5676 mukainen,
kun projektiokohta on traktorissa.
Hallintalaitteen käytön on mahdollistettava nollapaineen syöttö lepoasen-
nossa olevaan kytkimen päähän; työpaine ei saa olla alle 10 eikä yli 15 MPa.
Voimanlähteen irrotus moottorista ei saa olla mahdollista.
3.2Pneumaattinen kytkentä:
Traktorin ja hinattavan ajoneuvon/hinattavien ajoneuvojen välinen kytkentä
on kaksipiirinen: automaattipiiri ja paineen kasvaessa toimiva suora jarru-piiri.
Kytkimen pään on oltava vuonna 1980 annetun ISO-standardin ISO 1728
mukainen.
Hallintalaitteen käytön on sallittava työpaineen, joka ei ole alle 0,65 eikä yli
0,8 MPa, syöttäminen kytkimen päähän.
1989L0173 — FI — 01.01.1995 — 001.001 — 131
▼B
Lisäys
MALLI