1991L0671 — FI — 09.05.2003 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:

▼B

▼M1

NEUVOSTON DIREKTIIVI,

annettu 16 päivänä joulukuuta 1991,

turvavöiden ja lasten turvalaitteiden pakollisesta käytöstä ajoneuvoissa

(91/671/ETY)

▼B

EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen ( 1 ), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ( 2 ), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ( 3 ), sekä katsoo, että sekä katsoo, että turvavöiden pakollista käyttöä koskeva kansallinen lainsäädäntö vaihtelee jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen yhdenmukaistaa pakollista käyttöä, turvavöiden pakollinen käyttö olisi yhdenmukaistettava vähemmän kuin 3,5 tonnia painavien ajoneuvojen osalta tiellä liikkujien paremman turvallisuuden takaamiseksi, direktiivit 76/115/ETY ( 4 ) ja 77/541/ETY ( 5 ) koskevat moottoriajoneuvojen turvavöiden teknisiä vaatimuksia, mutta ne eivät koske turvavöiden käyttöä, neuvostossa kokoontuneet neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat sitoutuivat 19 päivänä joulukuuta 1984 annetussa päätöslauselmassa ( 6 ) varmistamaan liikenneturvallisuutta koskevien toimenpiteiden nopean toteuttamisen ja kehottivat komissiota tekemään ehdotuksia asiassa, liikenneturvallisuutta koskevissa Euroopan parlamentin päätöslauselmissa ( 7 ) suositellaan, että kaikkien matkustajien, mukaan lukien lapset, turvavöiden käyttö kaikilla teillä ja kaikkien ajoneuvojen (lukuun ottamatta julkisia kulkuneuvoja) istuimilla olisi oltava pakollista, olisi annettava säännöksiä lasten turvajärjestelmien pakollisesta käytöstä turvavöillä varustetuilla istuimilla, siihen asti, kunnes yhteisössä annetaan yhdenmukaiset normit lasten turvajärjestelmistä, on jäsenvaltioiden kansallisia vaatimuksia vastaavat normit tunnustettava kaikissa jäsenvaltioissa, tutkimukset ovat myös osoittaneet, että niille matkustajille, joilla ei ole turvavyötä, takaistuimet ovat lähes yhtä vaarallisia kuin etuistuimet ja että takaistuimella istuvat matkustajat, jotka eivät käytä turvavyötä, lisäävät etuistuimilla istuvien matkustajien loukkaantumisen vaaraa; siten kuolemantapauksia ja loukkaantumisia voitaisiin vähentää, jos turvavöiden käyttö takaistuimilla tehtäisiin pakolliseksi, ja tässä direktiivissä tarkoitettujen toimenpiteiden voimaantulopäivä olisi määrättävä siten, että tarvittavien täytäntöönpanosäännösten laatiminen on mahdollista, erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa ei vielä ole tätä koskevia säännöksiä, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

▼M1

1 artikla

1. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin direktiivin 70/156/ETY ( 8 ) liitteessä II määriteltyjen luokkien M1, M2 ja M3 sekä N1, N2 ja N3 moottoriajoneuvoihin, jotka on tarkoitettu tieliikenteeseen, joissa on vähintään neljä pyörää ja joiden suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 kilometriä tunnissa.

2. Tässä direktiivissä:

— turvalaitteiden, mukaan luettuina turvavyöt ja lasten turvalaitteet M1- ja N1-luokan ajoneuvojen osalta, sekä niiden osien määritelmät ovat samat kuin direktiivin 77/541/ETY ( 9 ) liitteessä I olevat,

— ilmaisulla ”selkä menosuuntaan” tarkoitetaan ajoneuvon tavanomaiseen kulkusuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan suunnattua.

3. Lasten turvalaitteet jaetaan viiteen painoluokkaan:

a) ryhmä 0 lapsia varten, jotka painavat alle 10 kilogrammaa;

b) ryhmä 0+ lapsia varten, jotka painavat alle 13 kilogrammaa;

c) ryhmä I lapsia varten, jotka painavat 9—18 kilogrammaa;

d) ryhmä II lapsia varten, jotka painavat 15—25 kilogrammaa;

e) ryhmä III lapsia varten, jotka painavat 22—36 kilogrammaa.

4. Lasten turvalaitteet jaetaan lisäksi kahteen luokkaan:

a) itsenäisten turvalaitteiden luokka koostuu yhdistelmästä hihnoja tai taipuisia osia sekä lukitsevasta soljesta, säätölaitteesta, kiinnittimistä ja joissain tapauksissa täydentävästä istuimesta ja/tai törmäyssuojasta, ja se voidaan kiinnittää yhden tai useamman sen oman integroidun hihnan avulla;

b) epäitsenäisten turvalaitteiden luokka voi koostua osittaisesta turvalaitteesta, joka muodostaa täydellisen lasten turvajärjestelmän, kun sitä käytetään yhdessä aikuisten turvavyön kanssa, joka kiertää lapsen kehon tai pitää paikallaan turvalaitetta, johon lapsi on asetettu.

2 artikla

1. M1-, N1-, N2- ja N3-luokan ajoneuvot

a) i) Jäsenvaltioiden on vaadittava, että kaikki käytössä olevien M1-, N1-, N2- ja N3-luokan ajoneuvojen matkustajat käyttävät ajoneuvoon asennettuja turvalaitteita. Alle 150 senttimetrin pituiset lapset on turvalaitteilla varustetuissa M1-, N1-, N2- ja N3-luokan ajoneuvoissa kiinnitettävä 1 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetulla itsenäisen tai epäitsenäisen luokan lasten turvalaitteella, joka on lapsen painon kannalta sopiva 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Sellaisilla M1-, N1-, N2- ja N3-luokan ajoneuvoilla, joissa ei ole turvalaitteita: — ei saa kuljettaa alle 3-vuotiaita lapsia, — vähintään 3-vuotiaiden, mutta alle 150 senttimetrin pituisten lasten on matkustettava muulla kuin etuistuimella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ii alakohdan soveltamista. ii) Jäsenvaltiot voivat alueellaan sallia alle 150 senttimetrin, mutta vähintään 135 senttimetrin pituisten lasten kuljettamisen aikuisten turvavyöllä kiinnitettyinä. Näitä pituusrajoja tarkistetaan 7 b artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. iii) Jäsenvaltiot voivat kuitenkin alueellaan sallia i) ja ii) alakohdassa tarkoitettujen lasten taksilla kuljettamisen ilman, että he ovat kiinnitettyinä lasten turvalaitteella. Jos edellä tarkoitettuja lapsia matkustaa taksissa, jossa ei ole turvalaitteita, heidän on kuitenkin matkustettava muulla kuin etuistuimella.

b) Lapsia ei saa kuljettaa ajoneuvossa etuturvatyynyllä suojatulla matkustajan istuimella käyttämällä selkä menosuuntaan suunnattua turvaistuinta, ellei turvatyynyä ole tehty toimintakyvyttömäksi tai ellei turvatyyny tule riittävän tehokkaalla tavalla automaattisesti toimintakyvyttömäksi.

c) Kaikkien käytössä olevien lasten turvalaitteiden on oltava Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (ECE) säännössä 44/03 tai direktiivissä 77/541/ETY tai kyseistä sääntöä tai direktiiviä myöhemmin muutettaessa asetettujen standardien mukaisesti hyväksyttyjä.

d) Jäsenvaltiot voivat 9 päivään huhtikuuta 2008 sallia jäsenvaltiossa turvalaitteen käyttöönoton hetkellä voimassa olleiden kansallisten standardien tai Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (ECE) sääntöä 44/03 taikka direktiiviä 77/541/ETY vastaavien kansallisten standardien mukaisesti hyväksyttyjen lasten turvalaitteiden käytön.

2. M2- ja M3-luokan ajoneuvot

a) Jäsenvaltioiden on vaadittava, että kaikki käytössä olevien M2- ja M3-luokan ajoneuvojen vähintään kolmivuotiaat matkustajat käyttävät istuessaan ajoneuvoon asennettuja turvalaitteita. Lasten turvalaitteet on hyväksyttävä 1 kohdan c ja d alakohdan mukaisesti.

b) M2- ja M3-luokan ajoneuvojen matkustajille on tiedotettava siitä, että heidän on istuessaan aina käytettävä turvavyötä ajoneuvon ollessa liikkeessä. Heidän on saatava tieto tästä vähintään yhdellä seuraavista tavoista: — kuljettajalta, — rahastajalta, matkaoppaalta tai ryhmänjohtajaksi nimetyltä henkilöltä, — audiovisuaalisin keinoin (esimerkiksi videolta), — jokaiselta istumapaikalta selvästi näkyvillä opasteilla ja/tai kuvamerkillä, jonka jäsenvaltiot ovat laatineet liitteessä olevan yhteisön mallin mukaisesti.

▼B

3 artikla

Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan myös kolmannessa maassa rekisteröidyn tieliikenteessä yhteisön alueella käytetyn ajoneuvon kuljettajiin ja matkustajiin.

▼M1 —————

▼B

5 artikla

Henkilöihin, joille toimivaltainen viranomainen on antanut vakavista lääketieteellisistä syistä poikkeustodistuksen, ei sovelleta 2 artiklassa tarkoitettuja velvoitteita. Toimivaltaisen viranomaisen yhdessä jäsenvaltiossa antama lääkärintodistus on pätevä myös muissa jäsenvaltioissa; lääkärintodistuksessa on oltava sen voimassaoloaika ja se on näytettävä pyydettäessä kaikille valtuutetuille henkilöille jäsenvaltiossa voimassaolevien säännösten mukaisesti. Siinä on oltava seuraava tunnus:

▼M1

6 artikla

Jäsenvaltiot voivat komission suostumuksella myöntää alueillaan tapahtuvia kuljetuksia varten myös muita kuin 5 artiklassa säädettyjä poikkeuksia, jotta voidaan

— ottaa huomioon erityiset fyysiset olosuhteet tai kestoltaan rajalliset erityisolosuhteet,

— harjoittaa tehokkaasti tietynlaisia ammatillisia toimintoja,

— varmistaa yleisen järjestyksen pitämiseen, turvallisuuteen tai hätätilanteisiin liittyvien toimintojen asianmukainen sujuminen,

— sallia vähintään 3-vuotiaan ja alle 150 senttimetrin pituisen lapsen matkustaminen aikuisten turvavyöllä kiinnitettynä silloin, kun kaksi M1- ja N1-luokan ajoneuvojen takapenkille asennettua lasten turvalaitetta estää tilanpuutteen vuoksi kolmannen laitteen asentamisen,

— sallia, että vähintään 3-vuotiaat lapset voivat M1- ja N1-luokan ajoneuvojen muilla kuin etuistuimilla käyttää aikuisten turvavyötä, kun kyse on satunnaisista lyhyistä kuljetuksista eikä kyseisessä ajoneuvossa ole käytettävissä joko lainkaan tai riittävää määrää lasten turvalaitteita,

— ottaa huomioon sellaisten M2- ja M3-luokan ajoneuvojen erityiset liikenneolosuhteet, jotka liikennöivät kaupunkien tai taajamien paikallisliikenteessä tai joissa seisomapaikat on sallittu.

▼M1

6 a artikla

Jäsenvaltio voi komission suostumuksella myöntää muita kuin 5 ja 6 artiklassa tarkoitettuja tilapäisiä poikkeuksia, jotta M2- ja M3-luokan ajoneuvoissa voidaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntöä noudattaen paikalliskuljetuksena ja erityisesti koulukuljetuksena kuljettaa suurempi määrä istuvia lapsia kuin ajoneuvossa on turvavöin varustettuja istumapaikkoja.

Näiden poikkeusten voimassaoloaika, jonka jäsenvaltio vahvistaa, ei saa ylittää viittä vuotta 9 päivästä huhtikuuta 2003.

6 b artikla

Jäsenvaltio voi alueellaan tapahtuvien kuljetusten osalta myöntää muita kuin 5 ja 6 artiklassa tarkoitettuja tilapäisiä poikkeuksia, jotta M1- ja N1-luokan ajoneuvoissa voidaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntöä noudattaen muilla kuin etuistuimilla kuljettaa enemmän matkustajia kuin ajoneuvossa on turvavöin tai turvalaittein varustettuja istumapaikkoja.

Näiden poikkeusten voimassaoloaika, jonka jäsenvaltio vahvistaa, ei saa ylittää kuutta vuotta 9 päivästä huhtikuuta 2003.

▼B

7 artikla

Komissio antaa 1 päivään elokuuta 1994 mennessä kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta erityisesti sen toteamiseksi, onko tarpeen tiukentaa turvallisuustoimenpiteitä ja tarvitaanko läheisempää yhdenmukaistamista. Tarvittaessa kertomukseen liitetään ehdotuksia. Neuvosto päättää ehdotuksista määräenemmistöllä mahdollisimman pian.

▼M1

7 a artikla

1. Teknisen kehityksen seuraamiseksi voidaan 2 ja 6 artiklaa mukauttaa 7 b artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

2. Komissio toteuttaa edelleen tutkimuksia sopivimmista turvalaitteista suojaamaan kaikkia matkustajia paremmin kaikenlaisilta onnettomuuksilta. Se toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen näiden tutkimusten tuloksista sekä tämän direktiivin soveltamisesta, erityisesti jäsenvaltioiden 6 artiklan mukaisesti myöntämistä poikkeuksista, jotta voidaan arvioida, onko turvallisuustoimenpiteitä tarpeen tiukentaa ja onko yhdenmukaistamisessa edettävä pidemmälle. Tämän kertomuksen pohjalta komissio tekee tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia.

7 b artikla

1. Komissiota avustaa komitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY ( 10 ) 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

▼B

8 artikla

1. Jäsenvaltioiden on kuultuaan komissiota 1 päivään tammikuuta 1993 mennessä saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

9 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

▼M1

LIITE

YHTEISÖN MALLI KUVAMERKIKSI, JOKA ASENNETAAN SITEN, ETTÄ SE NÄKYY SELVÄSTI DIREKTIIVIN 91/671/EY SOVELTAMISALAAN KUULUVIEN M2- JA M3-LUOKAN AJONEUVOJEN JOKAISELTA TURVAVÖIN VARUSTETULTA ISTUMAPAIKALTA

(Väri: valkoinen kuva sinisellä pohjalla)

( 1 ) EYVL N:o C 298, 23.11.1988, s. 8 ja

EYVL N:o C 308, 8.12.1990, s. 11

( 2 ) EYVL N:o C 96, 17.4.1989, s. 220 ja

EYVL N:o C 240, 16.9.1991, s. 74

( 3 ) EYVL N:o C 159, 26.6.1989, s. 52 ja

EYVL N:o C 159, 17.6.1991, s. 56

( 4 ) Moottoriajoneuvojen turvavöiden kiinnityspisteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi 76/115/ETY (EYVL N:o L 24, 30.1.1976, s. 6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 90/629/ETY (EYVL N:o 341, 6.12.1990, s. 14).

( 5 ) Moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1977 annettu neuvoston direktiivi 77/541/ETY (EYVL N:o L 220, 29.8.1977, s. 95), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 90/628/ETY (EYVL N:o L 341, 6.12.1990, s. 1).

( 6 ) EYVL N:o C 341, 21.12.1984, s. 1

( 7 ) EYVL N:o C 104, 16.4.1984, s. 38 ja

EYVL N:o C 68, 24.3.1986, s. 35

( 8 ) Neuvoston direktiivi 70/156/ETY, annettu 6 päivänä helmikuuta 1970, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 2002/116/EY (EYVL L 18, 21.1.2002, s. 1).

( 9 ) Neuvoston direktiivi 77/541/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1977, moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 220, 29.8.1977, s. 95), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2000/3/EY (EYVL L 53, 25.2.2000, s. 1).

( 10 ) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.