02021R1060 — FI — 26.10.2022 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:





Oikaistu:









▼B

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2021/1060,

annettu 24 päivänä kesäkuuta 2021,

Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahasto plussaa, koheesiorahastoa, oikeudenmukaisen siirtymän rahastoa ja Euroopan meri-, kalatalous- ja vesiviljelyrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja varainhoitosäännöistä sekä turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastoa, sisäisen turvallisuuden rahastoa ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälinettä koskevista varainhoitosäännöistä







SISÄLLYSLUETTELO I OSASTO TAVOITTEET JA TUKEA KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖT I luku Kohde, määritelmät ja yleiset säännöt 1 artikla Kohde ja soveltamisala 2 artikla Määritelmät 3 artikla Komission toimien määräaikojen laskeminen 4 artikla Henkilötietojen käsittely ja tietosuoja II luku Rahastoista maksettavan tuen toimintapoliittiset tavoitteet ja periaatteet 5 artikla Toimintapoliittiset tavoitteet 6 artikla Ilmastotavoitteet ja ilmastoon liittyvä sopeuttamista koskeva mekanismi 7 artikla Yhteistyöhön perustuva hallinnointi 8 artikla Kumppanuus ja monitasoinen hallinto 9 artikla Horisontaaliset periaatteet II OSASTO STRATEGINEN LÄHESTYMISTAPA I luku Kumppanuussopimus 10 artikla Kumppanuussopimuksen valmistelu ja toimittaminen 11 artikla Kumppanuussopimuksen sisältö 12 artikla Kumppanuussopimuksen hyväksyminen 13 artikla Kumppanuussopimuksen muuttaminen 14 artikla EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston ja EMKVR:n käyttö InvestEU-ohjelman kautta II luku Mahdollistavat edellytykset ja tuloskehys 15 artikla Mahdollistavat edellytykset 16 artikla Tuloskehys 17 artikla Tuloskehyksen määrittämismenetelmät 18 artikla Väliarviointi ja joustomäärä III luku Talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan sekä poikkeuksellisiin tai epätavallisiin olosuhteisiin liittyvät toimenpiteet 19 artikla Toimenpiteet, joilla rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan 20 artikla Väliaikaiset toimenpiteet rahastojen käyttämiseksi poikkeuksellisissa tai epätavallisissa olosuhteissa III OSASTO OHJELMATYÖ I luku Rahastoja koskevat yleiset säännökset 21 artikla Ohjelmien valmistelu ja toimittaminen 22 artikla Ohjelmien sisältö 23 artikla Ohjelmien hyväksyminen 24 artikla Ohjelmien muuttaminen 25 artikla Yhteinen tuki EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja JTF:stä 26 artikla Määrärahojen siirrot 27 artikla Varojen siirto EAKR:stä ja ESR+:sta JTF:ään II luku Alueellinen kehitys 28 artikla Yhdennetty alueellinen kehitys 29 artikla Alueelliset strategiat 30 artikla Yhdennetyt alueelliset investoinnit 31 artikla Yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen 32 artikla Yhteisölähtöiset paikalliset kehittämisstrategiat 33 artikla Paikalliset toimintaryhmät 34 artikla Rahastoista yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen myönnettävä tuki III luku Tekninen apu 35 artikla Komission aloitteesta annettava tekninen apu 36 artikla Jäsenvaltioiden tekninen apu 37 artikla Jäsenvaltioiden teknisen avun kustannuksiin perustumaton rahoitus IV OSASTO SEURANTA, ARVIOINTI, VIESTINTÄ JA NÄKYVYYS I luku Seuranta 38 artikla Seurantakomitea 39 artikla Seurantakomitean kokoonpano 40 artikla Seurantakomitean tehtävät 41 artikla Vuotuinen tuloksellisuuden tarkastelu 42 artikla Tietojen toimittaminen 43 artikla Lopullinen tuloksellisuuskertomus II luku Arviointi 44 artikla Jäsenvaltion suorittamat arvioinnit 45 artikla Komission suorittama arviointi III luku Näkyvyys, avoimuus ja viestintä I jakso Rahastojen rahoitustuen näkyvyys 46 artikla Näkyvyys 47 artikla Unionin tunnus 48 artikla Viestintävastaavat ja -verkostot II jakso Rahastojen täytäntöönpanon ja ohjelmia koskevan viestinnän avoimuus 49 artikla Hallintoviranomaisen tehtävät 50 artikla Tuensaajien tehtävät V OSASTO RAHASTOJEN RAHOITUSTUKI I luku Unionin rahoitusosuuden muodot 51 artikla Ohjelmille myönnettävän unionin rahoitusosuuden muodot II luku Jäsenvaltioiden tarjoamat tukimuodot 52 artikla Tukimuodot I jakso Avustusmuodot 53 artikla Avustusmuodot 54 artikla Avustuksia koskevien välillisten kustannusten kiinteämääräinen rahoitus 55 artikla Avustuksiin liittyvät välittömät henkilöstökustannukset 56 artikla Avustuksiin liittyvien muiden välittömien kustannusten kuin henkilöstökustannusten kiinteämääräinen rahoitus 57 artikla Ehdolliset avustukset II jakso Rahoitusvälineet 58 artikla Rahoitusvälineet 59 artikla Rahoitusvälineiden täytäntöönpano 60 artikla Rahastoista rahoitusvälineisiin maksetusta tuesta syntyvät korko- ja muut tuotot 61 artikla Sijoittajien eriytetty kohtelu 62 artikla Rahastoista maksetusta tuesta saatujen varojen uudelleenkäyttö III luku Tukikelpoisuussäännöt 63 artikla Tukikelpoisuus 64 artikla Tukeen kelpaamattomat kustannukset 65 artikla Toimien pysyvyys 66 artikla Siirtäminen 67 artikla Avustuksiin sovellettavat tukikelpoisuussäännöt 68 artikla Rahoitusvälineisiin sovellettavat tukikelpoisuussäännöt VI OSASTO HALLINTO JA VALVONTA I luku Hallintoa ja valvontaa koskevat yleiset säännöt 69 artikla Jäsenvaltioiden tehtävät 70 artikla Komission valtuudet ja tehtävät 71 artikla Ohjelmasta vastaavat viranomaiset II luku Vakiomuotoiset hallinto- ja valvontajärjestelmät 72 artikla Hallintoviranomaisen tehtävät 73 artikla Hallintoviranomaisen suorittama toimien valinta 74 artikla Hallintoviranomaisen suorittama ohjelman hallinnointi 75 artikla Hallintoviranomaisen tuki seurantakomitean työlle 76 artikla Kirjanpitotoiminto 77 artikla Tarkastusviranomaisen tehtävät 78 artikla Tarkastusstrategia 79 artikla Toimien tarkastukset 80 artikla Yhden tarkastuksen periaatteen mukaiset järjestelyt 81 artikla Rahoitusvälineiden hallinnon varmennukset ja tarkastukset 82 artikla Asiakirjojen saatavuus III luku Tukeutuminen kansallisiin hallintojärjestelmiin 83 artikla Laajennetut suhteutetut järjestelyt 84 artikla Laajennettujen suhteutettujen järjestelyjen soveltamisedellytykset 85 artikla Ohjelmakauden aikana tehtävä mukautus VII OSASTO VARAINHOITO, TILITYKSEN TOIMITTAMINEN JA TARKASTAMINEN SEKÄ RAHOITUSOIKAISUT I luku Varainhoito I jakso Yleiset kirjanpitosäännöt 86 artikla Talousarviositoumukset 87 artikla Euron käyttö 88 artikla Takaisinmaksut II jakso Jäsenvaltioille suoritettavia maksuja koskevat säännöt 89 artikla Maksutyypit 90 artikla Ennakkomaksut 91 artikla Maksatushakemukset 92 artikla Rahoitusvälineitä koskevat erityiset seikat maksatushakemuksissa 93 artikla Maksuja koskevat yhteiset säännöt 94 artikla Yksikkökustannuksiin, kertakorvauksiin ja kiinteämääräiseen rahoitukseen perustuva unionin rahoitusosuus 95 artikla Kustannuksiin perustumattomaan rahoitukseen perustuva unionin rahoitusosuus III jakso Maksuajan kulumisen keskeyttäminen ja maksujen keskeyttäminen 96 artikla Maksun määräajan kulumisen keskeyttäminen 97 artikla Maksujen keskeyttäminen II luku Tilityksen toimittaminen ja tilien tarkastaminen 98 artikla Tilityksen sisältö ja toimittaminen 99 artikla Tilien tarkastaminen 100 artikla Loppumaksun laskeminen 101 artikla Tilien tarkastusmenettely 102 artikla Tilien tarkastamiseen liittyvä kuulemismenettely III luku Rahoitusoikaisut 103 artikla Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut 104 artikla Komission tekemät rahoitusoikaisut IV luku Sitoumusten vapauttaminen 105 artikla Sitoumusten vapauttamista koskevat periaatteet ja säännöt 106 artikla Sitoumusten vapauttamista koskevat poikkeukset 107 artikla Sitoumusten vapauttamismenettely VIII OSASTO RAHOITUSKEHYS 108 artikla Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteeseen osoitetun tuen maantieteellinen kattavuus 109 artikla Taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion määrärahat 110 artikla Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen ja Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) määrärahat 111 artikla Määrärahojen siirrettävyys 112 artikla Yhteisrahoitusosuuksien määrittäminen IX OSASTO SÄÄDÖSVALLAN SIIRTOA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET SEKÄ TÄYTÄNTÖÖNPANO-, SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET I luku Säädösvallan siirtäminen ja täytäntöönpanosäännökset 113 artikla Säädösvallan siirtäminen tiettyjen liitteiden muuttamiseksi 114 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 115 artikla Komiteamenettely II luku Siirtymä- ja loppusäännökset 116 artikla Uudelleentarkastelu 117 artikla Siirtymäsäännökset 118 artikla Vaiheittain toteutettaviin toimiin sovellettavat edellytykset 118 a artikla Edellytykset vaiheittain toteutettaville toimille, jotka on valittu tuettavaksi asetuksen (EU) N:o 1303/2013 nojalla ennen 29 päivää kesäkuuta 2022 119 artikla Voimaantulo LIITE I EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston ja JTF:n tukitoimityyppien kokonaisuudet ja koodit – 22 artiklan 5 kohta LIITE II Kumppanuussopimuksen malli – 10 artiklan 6 kohta LIITE III Horisontaaliset mahdollistavat edellytykset – 15 artiklan 1 kohta LIITE IV Aihekohtaiset mahdollistavat edellytykset, joita sovelletaan EAKR:ään, ESR+:aan ja koheesiorahastoon – 15 artiklan 1 kohta LIITE V Malli EAKR:stä (investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoite), ESR+:sta, JTF:stä, koheesiorahastosta ja EMKVR:stä tuetuille ohjelmille – 21 artiklan 3 kohta LIITE VI Turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastosta, sisäisen turvallisuuden rahastosta ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälineestä tuettavien ohjelmien malli – 21 artiklan 3 kohta LIITE VII Tietojen siirtämistä koskeva malli – 42 artikla LIITE VIII Ennuste määrästä, jonka edestä jäsenvaltion odotetaan jättävän tukihakemuksia kuluvaa ja seuraavaa kalenterivuotta varten (69 artiklan 10 kohta LIITE IX Tiedotus ja näkyvyys – 47, 49 ja 50 artikla LIITE X Rahoitussopimusten ja strategia-asiakirjojen osat – 59 artiklan 1 ja 5 kohta LIITE XI Hallinto- ja valvontajärjestelmien ja niiden luokittelun keskeiset vaatimukset – 69 artiklan 1 kohta LIITE XII Yksityiskohtaiset säännöt ja malli sääntöjenvastaisuuksista raportointia varten – 69 artiklan 2 kohta LIITE XIII Jäljitysketjun osat – 69 artiklan 6 kohta LIITE XIV Ohjelmista vastaavien viranomaisten ja tuensaajien välinen sähköinen tiedonvaihtojärjestelmä – 69 artiklan 8 kohta LIITE XV SFC2021-järjestelmä: jäsenvaltioiden ja komission välinen sähköinen tiedonvaihtojärjestelmä – 69 artiklan 9 kohta LIITE XVI Hallinto- ja valvontajärjestelmän kuvauksen malli – 69 artiklan 11 kohta LIITE XVII Kustakin toimesta sähköisesti kirjattavat ja tallennettavat tiedot – 72 artiklan 1 kohdan e alakohta LIITE XVIII Johdon vahvistuslausuman malli – 74 artiklan 1 kohdan f alakohta LIITE XIX Vuotuisen tarkastuslausunnon malli – 77 artiklan 3 kohdan a alakohta LIITE XX Vuotuisen valvontakertomuksen malli – 77 artiklan 3 kohdan b alakohta LIITE XXI Vuotuisen tarkastuskertomuksen malli – 81 artiklan 5 kohta LIITE XXII Tarkastusstrategian malli – 78 artikla LIITE XXIII Maksatushakemusten malli – 91 artiklan 3 kohta LIITE XXIV Tilityksen malli – 98 artiklan 1 kohdan a alakohta LIITE XXV Rahoitusoikaisujen tason määrittäminen: kiinteämääräiset ja ekstrapoloidut rahoitusoikaisut – 104 artiklan 1 kohta LIITE XXVI Menetelmä kokonaismäärärahojen jakamiseksi jäsenvaltioittain – 109 artiklan 2 kohta

I OSASTO

TAVOITTEET JA TUKEA KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖT

I LUKU

Kohde, määritelmät ja yleiset säännöt

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan: a) varainhoitoa koskevat säännökset Euroopan aluekehitysrahaston, jäljempänä ’EAKR’, Euroopan sosiaalirahasto plussan, jäljempänä ’ESR+’, koheesiorahaston, oikeudenmukaisen siirtymän rahaston, jäljempänä ’JTF’, Euroopan meri-, kalatalous- ja vesiviljelyrahaston, jäljempänä ’EMKVR’, turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston, jäljempänä ’AMIF’, sisäisen turvallisuuden rahaston, jäljempänä ’ISF’, ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen, jäljempänä ’BMVI’, jäljempänä yhdessä ’rahastot’, osalta; b) EAKR:ään, ESR+:aan, koheesiorahastoon, JTF:ään ja EMKVR:ään sovellettavat yhteiset säännökset.

2. Tätä asetusta ei sovelleta ESR+:n työllisyyden ja sosiaalisen innovoinnin toimintalohkoon eikä EMKVR:n, AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n suoraan tai välilliseen hallinnointiin lukuun ottamatta komission aloitteesta annettavaa teknistä apua.

3. Asetuksen 5, 14, 19, 28–34 ja 108–112 artiklaa ei sovelleta AMIF:ään, ISF:ään eikä BMVI:hin.

4. Asetuksen 108–112 artiklaa ei sovelleta EMKVR:ään.

5. Asetuksen 14, 15, 18, 19, 21–27 ja 37–42 artiklaa, 43 artiklan 1–4 kohtaa, 44 ja 50 artiklaa, 55 artiklan 1 kohtaa, 73, 77, 80 ja 83–85 artiklaa ei sovelleta Interreg-ohjelmiin.

6. Jäljempänä luetelluissa rahastokohtaisissa asetuksissa voidaan antaa tätä asetusta täydentäviä sääntöjä, jotka eivät saa olla ristiriidassa tämän asetuksen kanssa: a) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 ( 1 ); (EAKR- ja koheesiorahastoasetus) b) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 ( 2 ) (ESR+-asetus); c) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 ( 3 ) (Interreg-asetus); d) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 ( 4 ) (JTF-asetus). e) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 (EMKVR-asetus); f) turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston perustamisesta annettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (AMIF-asetus); g) sisäisen turvallisuuden rahaston perustamisesta annettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (ISF-asetus); h) rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitustukivälineen perustamisesta yhdennetyn rajaturvallisuuden rahaston osaksi annettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (BMVI-asetus).

Jos on epäselvää, sovelletaanko tätä asetusta vai rahastokohtaisia asetuksia, sovelletaan tätä asetusta.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1) ’asiaankuuluvilla maakohtaisilla suosituksilla’ rakenteellisiin haasteisiin liittyviä neuvoston suosituksia, jotka on hyväksytty SEUT 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti, sekä asetuksen (EU) 2018/1999 34 artiklan mukaisesti annettuja täydentäviä komission suosituksia, joihin on tarkoituksenmukaista vastata sellaisten monivuotisten investointien avulla, jotka kuuluvat rahastokohtaisissa asetuksissa vahvistetun mukaisesti rahastojen soveltamisalaan;

2) ’mahdollistavalla edellytyksellä’ erityistavoitteiden vaikuttavan ja tehokkaan toteutuksen ennakkoedellytystä;

3) ’sovellettavalla lainsäädännöllä’ unionin oikeutta ja sen soveltamiseen liittyvää kansallista lainsäädäntöä;

4) ’toimella’ a) hanketta, sopimusta, toimintaa tai hankeryhmää, jotka on valittu asianomaisten ohjelmien perusteella; b) kun kyseessä ovat rahoitusvälineet, ohjelmasta rahoitusvälineeseen osoitettavaa rahoitusosuutta ja rahoitusvälineestä tämän jälkeen lopullisille vastaanottajille myönnettyä rahoitustukea;

5) ’strategisesti tärkeällä toimella’ toimea, joka on merkittävä ohjelman tavoitteiden saavuttamisen kannalta ja johon sovelletaan erityisiä seuranta- ja viestintätoimenpiteitä;

6) ’toimintalinjalla’ AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n yhteydessä erityistavoitetta;

7) ’toimintalinjalla’ EMKVR:n yhteydessä ainoastaan VII osastossa erityistavoitetta;

8) ’välittävällä toimielimellä’ julkista tai yksityistä elintä, joka toimii hallintoviranomaisen alaisuudessa tai joka hoitaa tehtäviä tällaisen viranomaisen puolesta;

9) ’tuensaajalla’ a) julkista tai yksityistä elintä tai yhteisöä riippumatta siitä, onko se oikeushenkilö, tai luonnollista henkilöä, joka on vastuussa toimen aloittamisesta tai sen aloittamisesta ja toteuttamisesta; b) kun kyseessä on julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimen aloittavaa julkista elintä tai toimen toteuttamiseen valittua yksityistä kumppania; c) kun kyseessä on valtiontukijärjestelmä, yritystä, joka saa tuen; d) kun kyseessä on komission asetuksen (EU) N:o 1407/2013 ( 5 ) tai (EU) N:o 717/2014 ( 6 ) mukaisesti annettava vähämerkityksinen tuki, jäsenvaltio voi päättää, että tätä asetusta sovellettaessa tuensaaja on tuen myöntävä elin, kun se on vastuussa toimen aloittamisesta tai sekä sen aloittamisesta että toteuttamisesta; e) kun kyseessä on rahoitusväline, holdingrahaston täytäntöönpanosta vastaavaa elintä, tai jos holdingyhtiötä ei ole, erityisrahaston täytäntöönpanosta vastaavaa elintä, tai jos rahoitusvälinettä hallinnoi hallintoviranomainen, hallintoviranomaista;

10) ’pienhankerahastolla’ Interreg-ohjelman toimea, jolla valitaan ja pannaan täytäntöön hankkeita, joiden taloudellinen merkitys on pieni, mukaan lukien ihmisten väliset hankkeet;

11) ’tavoitteella’ ennalta sovittua arvoa, joka on saavutettava viimeistään tukikelpoisuusajan lopussa tiettyyn erityistavoitteeseen sisältyvän indikaattorin osalta;

12) ’välitavoitteella’ tavoitearvoa, joka on saavutettava tietyllä hetkellä tukikelpoisuusaikana tiettyyn erityistavoitteeseen sisältyvän tuotosindikaattorin osalta;

13) ’tuotosindikaattorilla’ indikaattoria, jolla mitataan tukitoimen erityisiä suoritteita;

14) ’tulosindikaattorilla’ indikaattoria, jolla mitataan tuettujen toimenpiteiden vaikutuksia, erityisesti välittömien kohteiden, kohdeväestön tai infrastruktuurin käyttäjien kannalta;

15) ’julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimella’ julkisten elinten ja yksityisen sektorin kumppanuuden mukaisesti ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskevaa sopimusta noudattaen toteutettua toimea, jolla pyritään tarjoamaan julkisia palveluja joko yksityisen sektorin asiantuntemuksen yhteen kokoamiseen tai pääoman lisälähteisiin taikka molempiin perustuvan riskinjaon kautta;

16) ’rahoitusvälineellä’ tuen muotoa, joka toimitetaan sellaisen rakenteen kautta, jonka kautta rahoitustuotteita tarjotaan lopullisille vastaanottajille;

17) ’rahoitustuotteella’ varainhoitoasetuksen 2 artiklassa määriteltyjä oman pääoman ehtoisia tai oman pääoman luonteisia sijoituksia, lainoja ja vakuuksia;

18) ’lopullisella vastaanottajalla’ oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, joka saa rahastoista tukea pienhankerahaston tuensaajan välityksellä tai rahoitusvälineestä;

19) ’ohjelmasta osoitettavalla rahoitusosuudella’ tukea rahastoista ja rahoitusvälineeseen osoitettavaa kansallista julkista ja yksityistä yhteisrahoitusta;

20) ’holdingrahastolla’ hallintoviranomaisen vastuulla yhtä tai useampaa ohjelmaa varten perustettua rahastoa, jolla pannaan täytäntöön yksi tai useampia erityisrahastoja;

21) ’erityisrahastolla’ rahastoa, jonka kautta hallintoviranomainen tai holdingrahasto tarjoaa rahoitustuotteita tuen lopullisille vastaanottajille;

22) ’rahoitusvälineen täytäntöönpanosta vastaavalla elimellä’ julkis- tai yksityisoikeudellista elintä, joka hoitaa holdingrahastoon tai erityisrahastoon liittyviä tehtäviä;

23) ’vipuvaikutuksella’ lopullisille vastaanottajille myönnetyn, takaisin maksettavan rahoituksen määrää jaettuna rahastojen rahoitusosuudella;

24) ’kerrannaissuhteella’ vakuusvälineiden yhteydessä suhdetta, joka on luotu kullekin tarjolla olevalle vakuustuotteelle ennalta tehtävän varovaisen riskinarvioinnin pohjalta ja joka vallitsee perustana olevien maksettujen uusien lainojen, oman pääoman ehtoisten tai oman pääoman luonteisten sijoitusten arvon ja sen ohjelman rahoitusosuuksien määrän välillä, jolla vakuussopimuksissa katetaan näiden uusien lainojen, oman pääoman ehtoisten tai oman pääoman luonteisten sijoitusten odotettavissa olevat ja odottamattomat tappiot;

25) ’hallintokustannuksilla’ rahoitusvälineiden täytäntöönpanosta aiheutuneita suoria tai välillisiä kustannuksia, jotka korvataan tositteita vastaan;

26) ’hallintopalkkiolla’ suoritettujen palvelujen hintaa, joka on määritetty hallintoviranomaisen ja holdingrahaston tai erityisrahaston täytäntöönpanosta vastaavan elimen välisessä rahoitussopimuksessa; ja tarvittaessa holdingrahaston täytäntöönpanosta vastaavan elimen ja erityisrahaston täytäntöönpanosta vastaavan elimen välisessä rahoitussopimuksessa;

27) ’siirtämisellä’ saman tai samankaltaisen toiminnan tai sen osan siirtämistä asetuksen (EU) N:o 651/2014 2 artiklan 61 a kohdan mukaisesti;

28) ’julkisella rahoitusosuudella’ toimiin osoitettavaa rahoitusosuutta, joka on peräisin kansallisten tai alue- tai paikallisviranomaisten talousarviovaroista tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006 ( 7 ) mukaisesti perustettujen eurooppalaisen alueellisen yhteistyön yhtymien (EAYY) talousarviovaroista taikka rahastoja varten varatuista unionin talousarviovaroista tai julkisoikeudellisten yhteisöjen taikka viranomaisten tai julkisoikeudellisten yhteisöjen muodostamien yhteenliittymien talousarviovaroista, ja joihin voi ESR+:n ohjelmien tai toimintalinjojen yhteisrahoitusosuuden määrittämiseksi kuulua työnantajien ja työntekijöiden yhdessä antamia varoja;

29) ’tilivuodella’ 1 päivänä heinäkuuta alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta seuraavana vuonna päättyvää jaksoa, lukuun ottamatta ohjelmakauden ensimmäistä tilivuotta, jonka osalta sillä tarkoitetaan menojen tukikelpoisuuden alkamispäivänä alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2022 päättyvää jaksoa; viimeisen tilivuoden osalta sillä tarkoitetaan 1 päivänä heinäkuuta 2029 alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2030 päättyvää jaksoa;

30) ’talouden toimijalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä taikka muuta tahoa, joka osallistuu rahastoista annettavan avustuksen täytäntöönpanoon, paitsi jäsenvaltiota sen käyttäessä toimivaltaansa julkisena viranomaisena;

31) ’sääntöjenvastaisuudella’ mitä tahansa sovellettavan lainsäädännön rikkomista, joka johtuu talouden toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja joka tuottaa tai voisi tuottaa vahinkoa unionin talousarviolle siihen kohdistuvan perusteettoman menoerän vuoksi;

32) ’vakavalla puutteella’ ohjelman hallinnointi- ja valvontajärjestelmän tehokkaassa toiminnassa ilmenevää puutetta, jonka vuoksi hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä on parannettava huomattavasti, ja jonka johdosta liitteessä X tarkoitettujen keskeisten vaatimusten 2, 4, 5, 9, 12, 13 ja 15 tai kahden tai useamman muun keskeisen vaatimuksen arvioidaan kuuluvan kyseisen liitteen luokkiin 3 ja 4;

33) ’systeemisellä sääntöjenvastaisuudella’ sääntöjenvastaisuutta, joka voi olla luonteeltaan toistuvaa, jonka esiintyminen on erittäin todennäköistä samankaltaisissa toimissa, ja joka johtuu vakavasta puutteesta, mukaan lukien tämän asetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisten asiaankuuluvien menettelyjen käyttöönoton laiminlyönti;

34) ’kokonaisvirhemäärällä’ arvioitujen satunnaisvirheiden ja tapauksen mukaan rajallisten systeemisten virheiden ja oikaisemattomien epäsäännöllisten virheiden yhteismäärää;

35) ’kokonaisvirhetasolla’ kokonaisvirhemäärää jaettuna tarkastetulla perusjoukolla;

36) ’jäännösvirhetasolla’ kokonaisvirheiden määrää vähennettynä jäsenvaltion soveltamilla rahoitusoikaisuilla, joilla pienennetään tarkastusviranomaisen toteamia riskejä, ja jaettuna tilityksissä ilmoitettavilla menoilla;

37) ’päätökseen saadulla toimella’ toimea, joka on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ja jonka osalta tuensaajat ovat maksaneet kaikki asiaankuuluvat maksut ja tuensaajille on maksettu vastaava julkinen rahoitusosuus;

38) ’otantayksiköllä’ yhtä yksiköistä, joihin tarkastettu perusjoukko on jaettu otantaa varten, ja joka voi olla toimi, hanke toimen sisällä tai tuensaajan esittämä maksatushakemus;

39) ’sulkutilillä’ julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvan toimen osalta pankkitiliä, josta on tehty tukea saavan julkisen yhteisön ja hallintoviranomaisen tai välittävän elimen hyväksymän yksityisen sektorin kumppanin välinen kirjallinen sopimus, ja jota on käytetty maksuihin tukikelpoisuusaikana tai sen jälkeen;

40) ’osallistujalla’ luonnollista henkilöä, joka hyötyy suoraan toimesta mutta ei vastaa toimen aloittamisesta tai sen aloittamisesta ja toteuttamisesta, ja joka ei saa EMKVR:n yhteydessä rahoitustukea;

41) ’energiatehokkuus etusijalle -periaatteella’ sitä, että energiaa koskevassa suunnittelussa, toimintapolitiikka- ja investointipäätöksissä otetaan mahdollisimman hyvin huomioon vaihtoehtoiset kustannustehokkaat energiatehokkuustoimenpiteet, joilla tehostetaan energian kysyntää ja tarjontaa erityisesti kustannustehokkaiden energian loppukäyttöä koskevien säästöjen, kysyntäjoustoa koskevien aloitteiden sekä energian tehokkaamman muuntamisen, siirtämisen ja jakelun avulla siten, että kuitenkin saavutetaan kyseisten päätösten tavoitteet;

42) ’ilmastokestävyydellä’ prosessia, jonka avulla vähennetään infrastruktuurin haavoittuvuutta mahdollisille ilmastonmuutoksen pitkän aikavälin vaikutuksille ja samalla varmistetaan, että energiatehokkuus etusijalle -periaatetta noudatetaan ja että hankkeesta aiheutuvien kasvihuonekaasupäästöjen taso vastaa vuoden 2050 ilmastoneutraaliustavoitetta;

43) ’ehdollisella avustuksella’ avustuksen luokkaa, johon liittyy tuen takaisinmaksua koskevia ehtoja;

44) ’EIP:llä’ Euroopan investointipankkia, Euroopan investointirahastoa tai mitä tahansa Euroopan investointipankin tytäryhteisöä;

45) ’huippuosaamismerkillä’ komission myöntämää laatumerkkiä, joka osoittaa, että ehdotukset, jotka on arvioitu unionin välineeseen perustuvan ehdotuspyynnön yhteydessä ja joiden katsotaan täyttävän kyseisen unionin välineen mukaiset laatua koskevat vähimmäisvaatimukset mutta joita ei ole voitu rahoittaa määrärahojen puutteen vuoksi, saattaisivat saada tukea muista unionin rahoituslähteistä tai kansallisista rahoituslähteistä.

3 artikla

Komission toimien määräaikojen laskeminen

Jos komission toimille asetetaan määräaika, kyseisen määräajan on alettava siitä, kun jäsenvaltio on toimittanut kaikki tässä asetuksessa tai rahastokohtaisissa asetuksissa vahvistettujen vaatimusten mukaiset tiedot.

Määräajan soveltaminen on keskeytettävä sitä päivää seuraavasta päivästä, jona komissio lähettää huomautuksensa tai tarkistettuja asiakirjoja koskevan pyyntönsä jäsenvaltiolle, siihen asti, kun jäsenvaltio vastaa pyyntöön.

4 artikla

Henkilötietojen käsittely ja tietosuoja

Jäsenvaltiot ja komissio saavat käsitellä henkilötietoja ainoastaan silloin, kun se on tarpeen tämän asetuksen mukaisten velvoitteidensa täyttämiseksi erityisesti seurantaa, raportointia, viestintää, julkaisemista, arviointia, varainhoitoa, varmennuksia ja tarkastuksia varten sekä tarvittaessa osallistujien tukikelpoisuuden määrittämistä varten. Henkilötietoja on käsiteltävä tapauksen mukaan asetuksen (EU) 2016/679 tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1725 ( 8 ) mukaisesti.

II LUKU

Rahastoista maksettavan tuen toimintapoliittiset tavoitteet ja periaatteet

5 artikla

Toimintapoliittiset tavoitteet

1. EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja EMKVR:stä tuetaan seuraavia toimintapoliittisia tavoitteita: a) kilpailukykyisempi ja älykkäämpi Eurooppa edistämällä innovatiivisia ja älykkäitä taloudellisia muutoksia sekä alueellisia tieto- ja viestintäteknisiä yhteyksiä; b) vihreämpi, vähähiilinen nollahiilitaloutta kohti siirtyvä ja sopeutumiskykyinen Eurooppa edistämällä puhdasta ja oikeudenmukaista energiasiirtymää, vihreitä ja sinisiä investointeja, kiertotaloutta, ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja ilmastonmuutokseen sopeutumista, riskien ennaltaehkäisyä ja hallintaa sekä kestävää kaupunkiliikennettä; c) yhteenliitetympi Eurooppa lisäämällä liikkuvuutta; d) sosiaalisempi ja osallistavampi Eurooppa panemalla täytäntöön Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari; e) lähempänä kansalaisia oleva Eurooppa edistämällä kestävää ja yhdennettyä kehitystä kaikentyyppisillä alueilla sekä paikallisia aloitteita.

JTF:llä tuetaan erityistavoitetta, joka on antaa alueille ja ihmisille mahdollisuus käsitellä niitä sosiaalisia, työllisyyteen liittyviä, taloudellisia ja ympäristöön liittyviä vaikutuksia, joita on pyrkimyksellä saavuttaa vuotta 2030 koskevat unionin energia- ja ilmastotavoitteet ja siirtymisellä unionin ilmastoneutraaliin talouteen vuoteen 2050 mennessä Pariisin sopimuksen mukaisesti.

Tämän artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta EAKR:n ja ESR+:n varoihin, jotka siirretään JTF:ään 27 artiklan mukaisesti.

2. EAKR, ESR+, koheesiorahasto ja JTF osallistuvat sellaisiin unionin toimiin, joilla lujitetaan sen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta SEUT 174 artiklan mukaisesti, ja joilla pyritään seuraaviin tavoitteisiin: a) Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoite, jota toteutetaan jäsenvaltioissa ja alueilla ja jota tuetaan EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja JTF:stä; ja b) Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoite (Interreg), jota tuetaan EAKR:stä.

3. Jäsenvaltioiden ja komission on edistettävä rahastojen ja muiden unionin välineiden ja rahastojen välistä koordinointia, täydentävyyttä ja yhdenmukaisuutta. Niiden on optimoitava koordinointimekanismit asiasta vastaavien tahojen välillä, jotta päällekkäisyydet suunnittelun ja toteutuksen aikana voidaan välttää. Tämän mukaisesti jäsenvaltioiden ja komission on rahastojen ohjelmatyössä ja täytäntöönpanossa otettava myös huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset.

6 artikla

Ilmastotavoitteet ja ilmastoon liittyvä sopeuttamista koskeva mekanismi

1. Jäsenvaltioiden on annettava tietoja ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden tukemisesta käyttäen menetelmiä, jotka perustuvat tukitoimien tyyppeihin sen mukaan, mikä rahasto on kyseessä. Näissä menetelmissä painotetaan tukea sillä perusteella, kuinka paljon sillä edistetään ympäristöön ja ilmastonmuutoksen liittyviä tavoitteita. Kun on kyse EAKR:stä, ESR+:sta ja koheesiorahastosta, painotus liitetään liitteessä I vahvistetussa nimikkeistössä määriteltyjen tukitoimityyppien kokonaisuuksiin ja koodeihin. EAKR:n osuus on 30 prosenttia ja koheesiorahaston osuus 37 prosenttia unionin rahoitusosuudesta menoihin, joilla tuetaan unionin talousarvion osalta vahvistettujen ilmastotavoitteiden toteuttamista.

2. Kunkin jäsenvaltion ilmastorahoitustavoite vahvistetaan prosenttiosuutena sen EAKR:stä ja koheesiorahastosta saamista kokonaismäärärahoista ja sisällytetään ohjelmiin 22 artiklan 3 kohdan d alakohdan viii alakohdassa tarkoitettujen tukitoimityyppien ja määrärahojen alustavan jakautumisen tuloksena. Alustava ilmastorahoitustavoite vahvistetaan kumppanuussopimuksessa kuten 11 artiklan 1 kohdassa säädetään.

3. Jäsenvaltio ja komissio seuraavat säännöllisesti ilmastorahoitustavoitteiden noudattamista tuensaajien hallintoviranomaiselle 42 artiklan mukaisesti tukitoimityypeittäin jaoteltuina ilmoittamien tukikelpoisten kokonaismenojen ja jäsenvaltion toimittamien tietojen perusteella. Jos seuranta osoittaa, ettei ilmastorahoitustavoitteen toteuttamisessa ole edistytty riittävästi, jäsenvaltio ja komissio sopivat korjaavista toimenpiteistä vuotuisessa arviointikokouksessa.

4. Jos ilmastorahoitustavoitteen toteuttamisessa ei ole kansallisella tasolla edistytty riittävästi 31 päivään joulukuuta 2024 mennessä, jäsenvaltion on otettava tämä huomioon väliarvioinnissa 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

7 artikla

Yhteistyöhön perustuva hallinnointi

1. Jäsenvaltioiden ja komission on toteutettava rahastoille varattu unionin talousarvio käyttämällä yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia varainhoitoasetuksen 63 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on valmisteltava ohjelmat ja pantava ne täytäntöön asianmukaisella alueellisella tasolla institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoituspuitteidensa mukaisesti.

2. Komission on toteutettava koheesiorahastosta Verkkojen Eurooppa -välineeseen, eurooppalaiseen kaupunkialoitteeseen ja alueiden välisiin innovaatioinvestointeihin siirretty tukimäärä, ESR+:sta valtioiden väliseen yhteistyöhön siirretty tukimäärä, InvestEU-ohjelmaan kohdennetut määrät sekä komission aloitteesta annettava tekninen apu käyttämällä suoraa tai välillistä hallinnointia varainhoitoasetuksen 62 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja c alakohdan mukaisesti.

3. Komissio voi asianomaisen jäsenvaltion ja asianomaisten alueiden suostumuksella käyttää Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) mukaisessa syrjäisimpien alueiden yhteistyössä välillistä hallinnointia.

8 artikla

Kumppanuus ja monitasoinen hallinto

1. Kunkin jäsenvaltion on järjestettävä ja toteutettava kokonaisvaltainen kumppanuus kumppanuussopimusta ja kutakin ohjelmaa varten institutionaalisten ja oikeudellisten puitteidensa mukaisesti ja ottaen huomioon rahastojen erityispiirteet. Kyseiseen kumppanuuteen osallistuvat ainakin seuraavat kumppanit: a) alue-, paikallis- ja kaupunkiviranomaiset sekä muut viranomaiset; b) talouselämän osapuolet ja työmarkkinaosapuolet; c) asianomaiset kansalaisyhteiskuntaa edustavat elimet, kuten ympäristöalan kumppanit, valtiosta riippumattomat järjestöt ja sosiaalisen osallisuuden, perusoikeuksien, vammaisten oikeuksien, sukupuolten tasa-arvon ja syrjimättömyyden edistämisestä vastaavat elimet; d) tarvittaessa tutkimusorganisaatiot ja yliopistot.

2. Tämän artiklan 1 kohdan perusteella perustettu kumppanuus toimii monitasoisen hallinnon periaatteen ja alhaalta ylöspäin -lähestymistavan mukaisesti. Jäsenvaltion on otettava 1 kohdassa tarkoitetut kumppanit mukaan kumppanuussopimuksen valmisteluun sekä ohjelmien valmisteluun, täytäntöönpanoon ja arviointiin muun muassa siten, että ne osallistuvat 39 artiklassa tarkoitettujen seurantakomiteoiden työskentelyyn.

Tässä yhteydessä jäsenvaltioiden on tapauksen mukaan kohdennettava asiaankuuluva prosenttiosuus rahastojen määrärahoista työmarkkinaosapuolten ja kansalaisjärjestöjen hallinnollisten valmiuksien kehittämiseen.

3. Interreg-ohjelmien osalta kumppanuuteen on sisällyttävä kumppaneita kaikista osallistuvista jäsenvaltioista.

4. Kumppanuuden organisointi ja täytäntöönpano toteutetaan delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 240/2014 vahvistettujen kumppanuutta koskevien eurooppalaisten käytännesääntöjen mukaisesti.

5. Komission on kuultava vähintään kerran vuodessa organisaatioita, jotka edustavat kumppaneita unionin tasolla, ohjelmien toteuttamisesta ja esitettävä tuloksista kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

9 artikla

Horisontaaliset periaatteet

1. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että rahastojen täytäntöönpanossa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjaa.

2. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että miesten ja naisten välinen tasa-arvo, sukupuolinäkökulman valtavirtaistaminen ja sukupuolinäkökohtien integrointi otetaan huomioon ja niitä edistetään ohjelmien valmistelun, täytäntöönpanon, seurannan, raportoinnin ja arvioinnin kaikissa vaiheissa.

3. Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat tarvittavia toimenpiteitä sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän estämiseksi ohjelmien valmistelun, täytäntöönpanon, seurannan, raportoinnin ja arvioinnin aikana. Erityisesti esteettömyys ja saavutettavuus on otettava huomioon ohjelmien valmistelun ja täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa.

4. Rahastojen tavoitteita toteutetaan SEUT 11 artiklassa vahvistettua kestävän kehityksen edistämisen tavoitetta noudattaen ottaen huomioon YK:n kestävän kehityksen tavoitteet, Pariisin sopimus ja ”ei merkittävää haittaa” -periaate.

Rahastojen tavoitteita toteutetaan noudattaen kaikilta osin unionin ympäristösäännöstöä.

II OSASTO

STRATEGINEN LÄHESTYMISTAPA

I LUKU

Kumppanuussopimus

10 artikla

Kumppanuussopimuksen valmistelu ja toimittaminen

1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava kumppanuussopimus, jossa vahvistetaan strateginen suunta ohjelmasuunnittelulle ja järjestelyt EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston, JTF:n ja EMKVR:n käytölle tehokkaalla ja toimivalla tavalla 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2027 välisenä aikana.

2. Kumppanuussopimus on laadittava kumppanuutta koskevien eurooppalaisten käytännesääntöjen mukaisesti. Jos jäsenvaltiolla jo on kokonaisvaltainen kumppanuus ohjelmiensa valmistelun aikana, kyseistä vaatimusta katsotaan noudatetun.

3. Jäsenvaltion on toimitettava kumppanuussopimus komissiolle ennen ensimmäisen ohjelman toimittamista tai samaan aikaan ensimmäisen ohjelman toimittamisen kanssa.

4. Kumppanuussopimus voidaan toimittaa yhdessä asianomaisen vuotuisen kansallisen uudistusohjelman ja yhdennetyn kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman kanssa.

5. Kumppanuussopimuksen on oltava strateginen ja tiivis asiakirja. Sen on oltava pituudeltaan enintään 35 sivua, ellei jäsenvaltio omasta aloitteestaan päätä pidemmästä asiakirjasta.

6. Jäsenvaltion on laadittava kumppanuussopimus liitteessä II esitetyn mallin mukaisesti. Jäsenvaltio voi sisällyttää kumppanuussopimuksen johonkin ohjelmistaan.

7. Interreg-ohjelmat voidaan toimittaa komissiolle ennen kumppanuussopimuksen toimittamista.

8. EIP voi asianomaisen jäsenvaltioiden pyynnöstä osallistua kumppanuussopimuksen valmisteluun sekä toimintaan, joka liittyy toimien, rahoitusvälineiden sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien valmisteluun.

11 artikla

Kumppanuussopimuksen sisältö

1. Kumppanuussopimuksen on sisällettävä seuraavat: a) valitut toimintapoliittiset tavoitteet ja JTF:n erityistavoite perusteluineen sekä tieto siitä, minkä kumppanussopimuksen kattamien rahastojen ja ohjelmien avulla näihin tavoitteisiin pyritään ottaen huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset, yhdennetty kansallinen energia- ja ilmastosuunnitelma, Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteet ja tapauksen mukaan alueelliset haasteet; b) kunkin valitun toimintapoliittisen tavoitteen ja JTF:n erityistavoitteen osalta: i) tiivistelmä toimintapolitiikkavalinnoista ja tärkeimmistä odotetuista tuloksista kunkin kumppanuussopimuksen kattaman rahaston osalta; ii) rahastojen välinen koordinointi, rajaus ja täydentävyys, ja tarvittaessa kansallisten ja alueellisten ohjelmien välinen koordinointi; iii) kumppanuussopimuksen kattamien rahastojen, AMIF:n, ISF:n, BMVI:n ja muiden unionin välineiden, kuten Life-ohjelman strategisten integroitujen hankkeiden ja strategisten luontohankkeiden, välinen täydentävyys ja synergiat sekä tarvittaessa Horisontti Eurooppa -ohjelmasta rahoitettavat hankkeet; c) alustavat määrärahat kustakin kumppanuussopimuksen kattamasta rahastosta kunkin toimintapoliittisen tavoitteen osalta kansallisella ja tarvittaessa alueellisella tasolla ja noudattaen temaattista keskittämistä koskevia rahastokohtaisia sääntöjä sekä alustavat määrärahat JTF:n erityistavoitteen osalta mukaan lukien EAKR:n ja ESR+:n varat, jotka siirretään JTF:ään 27 artiklan mukaisesti; d) alustava ilmastorahoitustavoite 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti; e) tarvittaessa varojen jakautuminen alueluokittain 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja siirrettäviksi ehdotetut määrärahat 26 ja 111 artiklan mukaisesti sekä perustelut tällaisille siirroille; f) teknisen avun osalta se, minkä unionin rahoitusmuodon jäsenvaltio valitsee 36 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja tarvittaessa alustavat määrärahat kustakin kumppanuussopimuksen kattamasta rahastosta kansallisella tasolla ja varojen jakautuminen ohjelmittain ja alueluokittain; g) tarvittaessa InvestEU-ohjelmaan osoitettava rahoitusosuus rahastoittain ja alueluokittain eriteltynä; h) tarvittaessa luettelo kumppanuussopimuksen kattamien rahastojen suunnitelluista ohjelmista ja alustavat rahoitusosuudet rahastoittain eriteltyinä sekä vastaavat kansalliset rahoitusosuudet alueluokittain eriteltyinä; i) tiivistelmä toimenpiteistä, jotka asianomainen jäsenvaltio aikoo toteuttaa hallinnollisten toimintaedellytystensä vahvistamiseksi kumppanuussopimuksen kattamien rahastojen täytäntöönpanon osalta; j) tarvittaessa yhdennetty lähestymistapa vastattaessa alueiden väestörakenteeseen liittyviin haasteisiin tai maantieteellisten alueiden erityistarpeisiin;

Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) osalta kumppanuussopimukseen on sisällyttävä ainoastaan luettelo suunnitelluista ohjelmista.

2. Kumppanuussopimus voi sisältää myös yhteenvedon 15 artiklassa sekä liitteessä III ja IV tarkoitettujen asiaankuuluvien mahdollistavien edellytysten täyttymistä koskevasta arvioinnista.

12 artikla

Kumppanuussopimuksen hyväksyminen

1. Komissio arvioi kumppanuussopimusta ja sitä, noudattaako se tätä asetusta ja rahastokohtaisia sääntöjä. Samalla komission on noudatettava suhteellisuusperiaatetta ottaen huomioon sopimuksen strateginen luonne, sen kattamien ohjelmien lukumäärä ja asianomaiselle jäsenvaltiolle kohdennettujen resurssien kokonaismäärä. Komissio ottaa arvioinnissaan erityisesti huomioon, kuinka jäsenvaltio aikoo toimia asiaankuuluvien maakohtaisten suositusten, yhdennetyn kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelmansa sekä Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin pohjalta.

2. Komissio voi esittää huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona jäsenvaltio toimitti kumppanuussopimuksen.

3. Jäsenvaltion on tarkasteltava kumppanuussopimusta ottaen huomioon komission esittämät huomautukset.

4. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen kumppanuussopimuksen hyväksymisestä viimeistään neljän kuukauden kuluttua päivästä, jona asianomainen jäsenvaltio on toimittanut kumppanuussopimuksen ensimmäisen kerran.

5. Jos kumppanuussopimus sisältyy ohjelmaan 10 artiklan 6 kohdan mukaisesti, komissio antaa täytäntöönpanosäädöksellä yhden päätöksen sekä kumppanuussopimuksen että kyseisen ohjelman hyväksymisestä viimeistään kuuden kuukauden kuluttua päivästä, jona asianomainen jäsenvaltio on toimittanut kyseisen ohjelman ensimmäisen kerran.

13 artikla

Kumppanuussopimuksen muuttaminen

1. Jäsenvaltio voi toimittaa muutetun kumppanuussopimuksen komissiolle 31 päivään maaliskuuta 2025 mennessä ottaen huomioon väliarvioinnin tuloksen.

2. Komissio arvioi muutoksen ja voi esittää huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa muutetun kumppanuussopimuksen toimittamisesta.

3. Jäsenvaltion on tarkasteltava muutettua kumppanuussopimusta ottaen huomioon komission esittämät huomautukset.

4. Komissio hyväksyy kumppanuussopimuksen muuttamisen viimeistään kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun jäsenvaltio on toimittanut sen ensimmäisen kerran.

14 artikla

EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston ja EMKVR:n käyttö InvestEU-ohjelman kautta

1. Jäsenvaltiot voivat kumppanuussopimuksessa varata käyttöön EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston ja EMKVR:n alkuperäisistä kansallisista määrärahoista enintään 2 prosentin suuruisen määrän, joka osoitetaan InvestEU-ohjelmaan ja toteutetaan EU-takuuna ja InvestEU-neuvontakeskuksen kautta InvestEU-asetuksen 10 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat lisäksi asianomaisen hallintoviranomaisen suostumuksella varata 1 päivän tammikuuta 2023 jälkeen käyttöön kunkin mainitun rahaston alkuperäisistä kansallisista määrärahoista enintään 3 prosentin suuruisen määrän yhdellä tai useammalla ohjelman muuttamista koskevalla pyynnöllä.

Tällaisten määrien on edistettävä kumppanuussopimuksessa tai ohjelmassa valittujen toimintapoliittisten tavoitteiden toteutumista ja tuettava investointeja pääasiallisesti rahoitukseen osallistuvien alueiden luokassa.

Tällaiset rahoitusosuudet on toteuttava InvestEU-asetuksessa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti, ja ne eivät ole 26 artiklan mukaisia määrärahojen siirtoja.

2. Jäsenvaltioiden on määritettävä kunakin vuonna suoritettavan rahoitusosuuden kokonaismäärä rahastoittain ja tarvittaessa alueluokittain. Kumppanuussopimuksessa voidaan osoittaa käyttöön nykyisen ja tulevien kalenterivuosien varoja. Kun jäsenvaltio pyytää ohjelman muuttamista, käyttöön voidaan osoittaa ainoastaan tulevien kalenterivuosien varoja.

3. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut määrät on käytettävä rahoittamaan jäsenvaltiota koskevan osan mukainen osa EU-takuusta ja InvestEU-neuvontakeskukseen, kun rahoitusosuussopimus tehdään InvestEU-asetuksen 10 artiklan 3 kohdassa mukaisesti. Komissio voi toteuttaa kuhunkin rahoitusosuussopimukseen liittyvät unionin talousarviositoumukset vuotuisina erinä 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2027 välisenä aikana.

4. Sen estämättä, mitä varainhoitoasetuksen 12 artiklassa säädetään, jos tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle, kumppanuussopimuksessa käyttöön varatulle määrälle ei ole tehty InvestEU-asetuksen 10 artiklan 2 kohdassa vahvistettua rahoitusosuussopimusta neljän kuukauden kuluessa päivästä, jona komissio hyväksyi kumppanuussopimuksen, on vastaava määrä tarvittaessa jäsenvaltion pyynnöstä osoitettava ohjelmaan tai ohjelmiin rahoitukseen osallistuvan rahaston tai alueluokan puitteissa.

Edellä 1 kohdassa tarkoitettua, ohjelman muuttamista koskevassa pyynnössä käyttöön varattua rahoitusosuutta koskeva rahoitusosuussopimus tehdään samanaikaisesti kuin ohjelman muuttamista koskeva päätös.

5. Jos takuusopimusta ei ole InvestEU-asetuksen 10 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti tehty yhdeksän kuukauden kuluessa rahoitusosuussopimuksen tekemisestä, rahoitusosuussopimus irtisanotaan tai sitä jatketaan yhteisestä sopimuksesta.

Jos jäsenvaltion osallistuminen InvestEU-rahastoon keskeytetään, asianomaiset määrät, jotka on maksettu rahoituksena yhteiseen vararahastoon, on perittävä takaisin sisäisinä käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina varainhoitoasetuksen 21 artiklan 5 kohdan nojalla. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava ohjelman tai ohjelmien muuttamista koskeva pyyntö takaisinperittyjen määrien ja tuleville kalenterivuosille tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti osoitettujen määrien käyttämiseksi. Rahoitusosuussopimuksen irtisanominen tai muuttaminen on tehtävä samanaikaisesti kuin hyväksytään asianomaisen ohjelman tai asianomaisten ohjelmien irtisanomista tai muuttamista koskevat päätökset.

6. Jos takuusopimusta ei ole InvestEU-asetuksen 10 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti pantu asianmukaisesti täytäntöön neljän vuoden kuluessa takuusopimuksen tekemisestä, takuusopimusta on muutettava. Jäsenvaltio voi pyytää, että EU-takuuseen tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti osoitetut määrät, jotka on sidottu takuusopimuksessa mutta jotka eivät kata lainoja, oman pääoman ehtoisia sijoituksia tai muita riskirahoitusvälineitä, käsitellään tämän artiklan 5 kohdan mukaisesti.

7. EU-takuuseen osoitettujen määrien tuottamat tai näistä määristä johtuvat varat asetetaan jäsenvaltion käyttöön InvestEU-asetuksen 10 artiklan5 kohdan a alakohdan mukaisesti, ja ne on käytettävä saman tavoitteen tai samojen tavoitteiden mukaiseen tukeen rahoitusvälineiden tai talousarviotakuiden muodossa.

8. Ohjelmassa tämän artiklan 4, 5 ja 6 kohdan mukaisesti uudelleen käytettävien määrien osalta 105 artiklan 1 kohdassa vahvistettu määräaika talousarviositoumusten vapauttamiselle alkaa sen vuoden aikana, jona vastaavat talousarviositoumukset tehdään.

II LUKU

Mahdollistavat edellytykset ja tuloskehys

15 artikla

Mahdollistavat edellytykset

1. Tässä asetuksessa säädetään erityistavoitteiden osalta mahdollistavat edellytykset.

Liite III sisältää horisontaaliset mahdollistavat edellytykset, joita sovelletaan kaikkiin erityistavoitteisiin, sekä niiden täyttymisen arviointikriteerit.

Liite IV sisältää aihekohtaset mahdollistavat edellytykset EAKR:n, ESR+:n ja koheesiorahaston osalta, sekä niiden täyttymisen arviointikriteerit.

Mahdollistavaa edellytystä, joka koskee välineitä ja valmiuksia valtiontukisääntöjen soveltamiseksi tehokkaasti, ei sovelleta AMIF:stä, ISF:stä eikä BMVI:stä tuettaviin ohjelmiin.

2. Ohjelmaa valmistellessaan tai ottaessaan käyttöön uuden erityistavoitteen ohjelman muuttamisen yhteydessä jäsenvaltion on arvioitava, ovatko valittuun erityistavoitteeseen liitetyt mahdollistavat edellytykset täyttyneet. Mahdollistava edellytys on täyttynyt, kun kaikki asiaa koskevat kriteerit ovat täyttyneet. Jäsenvaltion on määriteltävä kussakin ohjelmassa tai ohjelman muutoksessa, mitkä mahdollistavat edellytykset ovat täyttyneet ja mitkä eivät, ja jos se katsoo, että mahdollistava edellytys on täyttynyt, sen on annettava sitä koskevat perustelut.

3. Jos mahdollistava edellytys ei ole täyttynyt ohjelmaa tai ohjelman muutosta hyväksyttäessä, jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle heti kun se katsoo, että mahdollistava edellytys on täyttynyt ja annettava täyttymistä koskevat perustelut.

4. Komissio tekee arvioinnin mahdollisimman pian ja viimeistään kolmen kuukauden kuluessa 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen vastaanottamisesta ja ilmoittaa jäsenvaltiolle, onko se samaa mieltä jäsenvaltion kanssa mahdollistavan edellytyksen täyttymisestä.

Jos komissio on eri mieltä jäsenvaltion kanssa mahdollistavan edellytyksen täyttymisestä, se ilmoittaa tästä jäsenvaltiolle ja esittää arviointinsa.

Jos jäsenvaltio on eri mieltä komission arvioinnista, sen on esitettävä huomautuksensa yhden kuukauden kuluessa, ja komissio toimii ensimmäisen alakohdan mukaisesti.

Jos jäsenvaltio hyväksyy komission arvioinnin, se toimii 3 kohdan mukaisesti.

5. Erityistavoitteeseen liittyviä toimia koskevat menot voidaan sisällyttää maksuhakemuksiin, mutta komissio ei korvaa niitä ennen kuin se on ilmoittanut jäsenvaltiolle mahdollistavan edellytyksen täyttymisestä tämän artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 105 artiklan soveltamista.

Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta toimiin, jotka edistävät vastaavan mahdollistavan edellytyksen täyttymistä.

6. Jäsenvaltion on varmistettava, että mahdollistavat edellytykset täyttyvät ja niitä noudatetaan koko ohjelmakauden ajan. Sen on ilmoitettava komissiolle kaikista mahdollistavien edellytysten täyttymiseen vaikuttavista muutoksista.

Jos komissio toteaa, että mahdollistava edellytys ei enää täyty, se ilmoittaa tästä jäsenvaltiolle ja toimittaa sille arviointinsa. Tämän jälkeen on noudatettava 4 kohdan toisessa ja kolmannessa alakohdassa esitettyä menettelyä.

Jos komissio toteaa, että mahdollistava edellytys ei edelleenkään täyty, ja 105 artiklan soveltamista rajoittamatta, asianomaiseen erityistavoitteeseen liittyvät menot voidaan jäsenvaltioiden huomautusten perusteella sisällyttää maksatushakemuksiin, mutta komissio ei korvaa niitä ennen kuin se on ilmoittanut jäsenvaltiolle mahdollistavan edellytyksen täyttymisestä tämän artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.

7. Liitettä IV ei sovelleta JTF:stä tuettuihin toimintalinjoihin eikä EAKR:stä ja ESR+:sta JTF:ään 27 artiklan mukaisesti siirrettäviin varoihin.

16 artikla

Tuloskehys

1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava suoritusperusteinen kehys, jonka avulla ohjelman tuloksellisuutta voidaan sen täytäntöönpanon aikana valvoa ja arvioida ja jonka avulla siitä voidaan raportoida, ja joka edistää rahastojen yleisen tuloksellisuuden mittaamista.

Tuloskehys muodostuu seuraavista:

a) rahastokohtaisissa asetuksissa esitettyihin erityistavoitteisiin liittyvät ohjelmaa varten valitut tuotos- ja tulosindikaattorit;

b) vuoden 2024 loppuun mennessä saavutettavat välitavoitteet tuotosindikaattoreiden osalta; ja

c) vuoden 2029 loppuun mennessä saavutettavat tavoitteet tuotos- ja tulosindikaattoreiden osalta.

2. Välitavoitteet ja tavoitteet on asetettava kullekin ohjelman erityistavoitteelle lukuun ottamatta teknistä apua ja ESR+-asetuksen 4 artiklan 1 kohdan m alakohdassa säädettyä aineellista puutetta koskevaa erityistavoitetta.

3. Välitavoitteet ja tavoitteet antavat komissiolle ja jäsenvaltiolle mahdollisuuden mitata edistymistä erityistavoitteiden saavuttamisessa. Niiden on täytettävä varainhoitoasetuksen 33 artiklan 3 kohdassa asetetut vaatimukset.

17 artikla

Tuloskehyksen määrittämismenetelmät

1. Tuloskehyksen määrittämismenetelmään kuuluvat a) jäsenvaltion soveltamat kriteerit indikaattorien valitsemiseksi; b) käytetyt tiedot tai todisteet, tietojen laadunvarmistus ja laskentamenetelmä; c) tekijät, jotka voivat vaikuttaa välitavoitteiden ja tavoitteiden saavuttamiseen, ja se, miten ne on otettu huomioon.

2. Jäsenvaltion on asetettava tuloskehyksen määrittämismenetelmä pyynnöstä komission saataville.

18 artikla

Väliarviointi ja joustomäärä

1. Jäsenvaltion on tarkasteltava EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja JTF:stä tuettuja ohjelmia ottaen huomioon seuraavat seikat: a) vuonna 2024 annettavissa asiaankuuluvissa maakohtaisissa suosituksissa määritetyt uudet haasteet; b) edistyminen yhdennetyn kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman täytäntöönpanossa tapauksen mukaan; c) edistyminen Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteiden täytäntöönpanossa; d) asianomaisen jäsenvaltion tai alueen sosioekonominen tilanne, erityisesti alueelliset tarpeet ottaen huomioon mahdolliset merkittävät kielteiset rahoitukselliset, taloudelliset tai sosiaaliset kehityskulut; e) asiaankuuluvien arviointien tärkeimmät tulokset; f) edistyminen välitavoitteiden saavuttamisessa, ottaen huomioon ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä kohdatut merkittävät vaikeudet; g) JTF:stä tuettujen ohjelmien osalta asetuksen (EU) 2018/1999 29 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti suoritettu komission arviointi.

2. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle 31 päivään maaliskuuta 2025 mennessä arvio kunkin ohjelman väliarvioinnin tuloksista sekä ehdotus 86 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun joustomäärän lopulliseksi jakamiseksi.

3. Jos ohjelman väliarvioinnin perusteella katsotaan aiheelliseksi tai jos 1 kohdan a alakohdan perusteella on yksilöity uusia haasteita, jäsenvaltion on toimitettava komissiolle 2 kohdassa tarkoitettu arviointi sekä muutettu ohjelma.

Tarkistettuun ohjelmaan on kuuluttava

a) rahoitusvarojen jakaminen toimintalinjoittain;

b) tarkistetut tai uudet tavoitteet;

c) tapauksen mukaan InvestEU-ohjelmaan osoitettava rahoitusosuus rahastoittain ja alueluokittain eriteltynä.

Komissio hyväksyy tarkistetun ohjelman sekä joustomäärän lopullisen jaon 24 artiklan mukaisesti.

4. Jos jäsenvaltio katsoo väliarvioinnin perusteella, että ohjelmaa ei tarvitse muuttaa, komissio joko a) hyväksyy päätöksen kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun 2 kohdassa tarkoitettu joustomäärän lopullisen jakamisen vahvistava arviointi on toimitettu; tai b) kehottaa jäsenvaltiota 24 artiklan mukaisesti toimittamaan muutetun ohjelman kahden kuukauden kuluessa 2 kohdassa tarkoitetun arvioinnin toimittamisesta.

5. Tämä määrä ei ole saatavilla toimien valintaa varten, ennen kuin on hyväksytty komission päätös, jolla vahvistetaan joustomäärän lopullinen jako.

6. Komissio laatii kertomuksen väliarvioinnin tuloksista ja toimittaa sen Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuoden 2026 loppuun mennessä.

III LUKU

Talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan sekä poikkeuksellisiin tai epätavallisiin olosuhteisiin liittyvät toimenpiteet

19 artikla

Toimenpiteet, joilla rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan

1. Komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen ja ehdottamaan muutoksia asianomaisiin ohjelmiin, jos se on tarpeen aiheellisten neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi.

Pyynnön tarkoituksena voi olla

a) tukea asianomaiselle jäsenvaltiolle osoitettujen, SEUT 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyväksytyn aiheellisen maakohtaisen suosituksen ja SEUT 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti hyväksytyn aiheellisen neuvoston suosituksen täytäntöönpanoa;

b) tukea asianomaiselle jäsenvaltiolle osoitettujen ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 ( 9 ) 7 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanoa edellyttäen, että kyseiset muutokset katsotaan tarpeellisiksi makrotalouden epätasapainon korjaamisen kannalta.

2. Komission jäsenvaltiolle 1 kohdan mukaisesti esittämän pyynnön on oltava perusteltu, siinä on viitattava tarpeeseen tukea asiaankuuluvien suositusten täytäntöönpanoa ja siinä on ilmoitettava ne ohjelmat tai toimintalinjat, joita se katsoo pyynnön koskevan, sekä odotettujen muutosten luonne. Tällaista pyyntöä ei voida esittää ennen vuotta 2023 tai vuoden 2026 jälkeen, eikä sitä voida esittää samoista ohjelmista kahtena peräkkäisenä vuotena.

3. Jäsenvaltion on toimitettava vastauksensa 1 kohdassa tarkoitettuun pyyntöön kahden kuukauden kuluessa sen vastaanottamisesta ja esitettävä muutokset, jotka se katsoo tarpeellisiksi asianomaisissa ohjelmissa, ja kyseisten muutosten perustelut, määritettävä asiaankuuluvat ohjelmat ja tuotava esiin ehdotettujen muutosten luonne ja niiden odotetut vaikutukset suositusten ja rahastojen täytäntöönpanoon. Komissio esittää tarvittaessa huomautuksia yhden kuukauden kuluessa kyseisen vastauksen vastaanottamisesta.

4. Jäsenvaltion on toimitettava ehdotus asianomaisten ohjelmien muuttamisesta kahden kuukauden kuluessa 3 kohdassa tarkoitetun vastauksen vastaanottamispäivästä.

5. Jos komissio ei ole esittänyt huomautuksia tai jos komissio toteaa, että kaikki esitetyt huomautukset on otettu asianmukaisesti huomioon, se antaa päätöksen asiaankuuluvien ohjelmien muutosten hyväksymisestä viimeistään neljän kuukauden kuluessa siitä, kun jäsenvaltio on toimittanut ne.

6. Jos jäsenvaltio ei toteuta tuloksellisia toimenpiteitä 1 kohdan mukaisesti tehdyn komission pyynnön johdosta 3 ja 4 kohdassa vahvistetuissa määräajoissa, komissio voi kolmen kuukauden kuluessa 3 kohdassa tarkoitettujen huomautustensa antamisesta tai jäsenvaltion 4 kohdassa tarkoitetun ehdotuksen jättämisestä tehdä neuvostolle ehdotuksen kyseisten ohjelmien tai toimintalinjojen maksujen keskeyttämisestä osittain tai kokonaisuudessaan. Ehdotuksessaan komissio esittää perustelut sille toteamukselle, että jäsenvaltio ei ole toteuttanut tuloksellisia toimenpiteitä. Ehdotusta laatiessaan komissio ottaa huomioon kaikki asiaankuuluvat tiedot ja tarkastelee asianmukaisesti kaikkia näkökohtia ja näkemyksiä, jotka ovat tulleet esille tai jotka on esitetty 14 kohdan mukaisessa jäsennellyssä vuoropuhelussa.

Neuvosto päättää kyseisestä ehdotuksesta täytäntöönpanosäädöksellä. Tätä täytäntöönpanosäädöstä sovelletaan ainoastaan sen hyväksymisen jälkeen toimitettuihin maksatushakemuksiin.

7. Komissio tekee neuvostolle ehdotuksen jäsenvaltion yhden tai useamman ohjelman sitoumusten tai maksujen keskeytyksestä osittain tai kokonaisuudessaan, jos neuvosto katsoo SEUT 126 artiklan 8 tai 11 kohdan mukaisesti, ettei jäsenvaltio ole toteuttanut tuloksellisia toimia liiallisen alijäämänsä korjaamiseksi, paitsi jos se on todennut, että euroalueen tai koko unionin talous on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 ( 10 ) 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa vakavassa taantumassa.

8. Komissio voi tehdä neuvostolle ehdotuksen jäsenvaltion yhden tai useamman ohjelman sitoumusten tai maksujen keskeytyksestä osittain tai kokonaisuudessaan, jos a) neuvosto hyväksyy kaksi peräkkäistä suositusta samassa liiallista epätasapainoa koskevassa menettelyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti sillä perusteella, että, jäsenvaltio on toimittanut riittämättömän korjaussuunnitelman; b) neuvosto hyväksyy samassa liiallista epätasapainoa koskevassa menettelyssä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti kaksi peräkkäistä päätöstä, joissa todetaan, että jäsenvaltio ei ole toteuttanut suositeltuja korjaavia toimia; c) komissio toteaa, että jäsenvaltio ei ole toteuttanut asetuksessa (EY) N:o 332/2002 ( 11 ) tarkoitettuja toimenpiteitä, ja sen seurauksena päättää olla antamatta lupaa tälle jäsenvaltiolle myönnetyn rahoitustuen maksamiseen; d) neuvosto päättää, että jäsenvaltio ei ole noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 472/2013 ( 12 ) 7 artiklassa tarkoitettua makrotalouden sopeutusohjelmaa tai toteuttanut SEUT 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksytyssä neuvoston päätöksessä pyydettyjä toimenpiteitä.

9. Etusija annetaan sitoumusten keskeytykselle. Maksut on keskeytettävä ainoastaan silloin, kun pyritään toimien toteuttamiseen välittömästi ja mikäli vaatimuksia on merkittävästi laiminlyöty. Maksujen keskeytystä sovelletaan maksatushakemuksiin, jotka on toimitettu asianomaisten ohjelmien osalta sen päivän jälkeen, jona päätös keskeytyksestä annettiin.

10. Neuvoston katsotaan hyväksyneen komission ehdotuksen päätökseksi sitoumusten keskeytyksestä, jollei se yhden kuukauden kuluessa komission ehdotuksen toimittamisesta hyväksy täytäntöönpanosäädöksellä päätöstä hylätä ehdotus määräenemmistöllä.

Sitoumusten keskeytystä sovelletaan rahastoista kyseiselle jäsenvaltiolle annettuihin sitoumuksiin keskeytyspäätöksen hyväksymistä seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta alkaen.

Neuvosto hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen 7 ja 8 kohdassa tarkoitetusta maksujen keskeytystä koskevasta komission ehdotuksesta.

11. Sitoumusten tai maksujen keskeytyksen on oltava laajuudeltaan ja tasoltaan oikeasuhteinen, ja siinä on noudatettava tasapuolista kohtelua jäsenvaltioiden välillä ja otettava huomioon kyseisen jäsenvaltion taloudellinen ja sosiaalinen tilanne, erityisesti kyseisen jäsenvaltion työttömyysaste ja köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen taso unionin keskiarvoon verrattuna ja keskeytyksen vaikutus jäsenvaltion talouteen. Erityisesti on otettava huomioon keskeytyksen vaikutus sellaisiin ratkaisevan tärkeisiin ohjelmiin, joilla pyritään puuttumaan epäsuotuiseen taloudelliseen tai sosiaaliseen tilanteeseen.

12. Sitoumusten keskeyttäminen voi koskea enintään 25:tä prosenttia sitoumuksista tai 0,25:tä prosenttia nimellisestä bruttokansantuotteesta sen mukaan, kumpi näistä on alhaisempi seuraavissa tapauksissa: a) ensimmäinen 7 kohdassa tarkoitettu liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn liittyvä laiminlyönti; b) ensimmäinen 8 kohdan a alakohdassa tarkoitettu liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn mukaiseen korjaussuunnitelmaan liittyvä laiminlyönti; c) 8 kohdan b alakohdassa tarkoitettu liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn mukaiseen suositeltuun korjaavaan toimenpiteeseen liittyvä laiminlyönti; d) ensimmäinen 8 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitettu laiminlyönti.

Jos laiminlyönnit jatkuvat, sitoumusten keskeytyksen taso voi ylittää ensimmäisessä alakohdassa asetetut enimmäisprosenttimäärät.

13. Neuvosto lopettaa sitoumusten keskeytyksen komission ehdotuksesta seuraavissa tapauksissa: a) liiallisia alijäämiä koskeva menettely jätetään lepäämään asetuksen (EY) N:o 1467/97 9 artiklan mukaisesti tai neuvosto on päättänyt SEUT 126 artiklan 12 kohdan mukaisesti kumota liiallisen alijäämään olemassaoloa koskevan päätöksen; b) neuvosto on hyväksynyt asianomaisen jäsenvaltion toimittaman korjaussuunnitelman asetuksen (EU) N:o 1176/2011 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai liiallista epätasapainoa koskeva menettely jätetään lepäämään mainitun asetuksen 10 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai neuvosto on päättänyt liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn mainitun asetuksen 11 artiklan mukaisesti; c) komissio on todennut, että jäsenvaltio on toteuttanut asetuksessa (EY) N:o 332/2002 tarkoitettuja asianmukaisia toimenpiteitä; d) komissio on todennut, että asianomainen jäsenvaltio on toteuttanut asianmukaiset toimenpiteet toteuttaakseen asetuksen (EU) N:o 472/2013 7 artiklassa tarkoitetun makrotalouden sopeutusohjelman tai SEUT 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksytyssä neuvoston päätöksessä pyydetyt toimenpiteet.

Sen jälkeen, kun neuvosto on lopettanut sitoumusten keskeytyksen, komissio budjetoi keskeytetyt sitoumukset uudelleen asetuksen (EU, Euratom) 2020/2093 6 artiklan mukaisesti.

Keskeytettyjä sitoumuksia ei voida budjetoida uudelleen vuoden 2027 jälkeen.

Sitoumusten vapauttamisen 105 artiklan mukainen määräaika alkaa uudelleen budjetoidun määrän osalta siitä vuodesta, jona keskeytetty sitoumus on budjetoitu uudelleen.

Neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen maksujen keskeytyksen lopettamisesta, jos ensimmäisessä alakohdassa asetetut sovellettavat edellytykset täyttyvät. Komission ehdotus päätökseksi maksujen keskeytyksen lopettamisesta katsotaan neuvoston hyväksymäksi, ellei neuvosto päätä täytäntöönpanosäädöksellä hylätä tällaista ehdotusta määräenemmistöllä yhden kuukauden kuluessa komission esityksen antamisesta.

14. Komissio pitää Euroopan parlamentin ajan tasalla tämän artiklan täytäntöönpanosta. Erityisesti komissio ilmoittaa välittömästi Euroopan parlamentille, kun jokin 6, 7 tai 8 kohdassa säädetty edellytys täyttyy jonkin jäsenvaltion osalta, ja esittää yksityiskohtaista tietoa rahastoista ja ohjelmista, jotka voitaisiin keskeyttää.

Euroopan parlamentti voi pyytää komission käymään jäsenneltyä vuoropuhelua tämän artiklan soveltamisesta ja ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen välittämisestä.

Komissio toimittaa keskeytystä koskevan ehdotuksen tai tällaisen keskeytyksen lopettamista koskevan ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viipymättä ehdotuksen hyväksymisen jälkeen. Euroopan parlamentti voi pyytää komissiota selvittämään ehdotuksensa perustelut.

15. Komissio tarkastelee 31 päivään joulukuuta 2025 mennessä uudelleen tämän artiklan soveltamista. Se laatii tätä varten kertomuksen, jonka se toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ja liittää siihen tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen.

16. Jos unionin sosiaalinen tai taloudellinen tilanne muuttuu merkittävästi, komissio voi tehdä ehdotuksen tämän artiklan soveltamisen tarkastelemiseksi uudelleen tai Euroopan parlamentti tai neuvosto voi pyytää komissiota esittämään tällaisen ehdotuksen SEUT 225 tai 241 artiklan mukaisesti.

17. Tätä artiklaa ei sovelleta ESR+:aan, AMIF:iin, ISF:ään, BMVI:hin tai Interreg-ohjelmiin.

20 artikla

Väliaikaiset toimenpiteet rahastojen käyttämiseksi poikkeuksellisissa tai epätavallisissa olosuhteissa

1. Jos neuvosto on 1 päivän heinäkuuta 2021 jälkeen todennut asetuksen (EY) N:o 1466/97 ( 13 ) 5 artiklan 1 kohdan kymmenennessä alakohdassa, 6 artiklan 3 kohdan neljännessä alakohdassa, 9 artiklan 1 kohdan kymmenennessä alakohdassa ja 10 artiklan 3 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitetun sellaisen epätavallisen tapahtuman esiintymisen, johon yksi tai useampi jäsenvaltio ei voi vaikuttaa ja jolla on merkittävää vaikutusta julkisen talouden rahoitusasemaan, tai euroalueen tai koko unionin talouden vakavan taantuman taikka asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sellaisten odottamattomien haitallisten taloudellisten tapahtumien esiintymisen, jotka vaikuttavat huomattavan epäsuotuisasti julkiseen talouteen, komissio voi täytäntöönpanopäätöksellä ja enintään 18 kuukauden ajaksi toteuttaa yhden tai useamman seuraavista toimenpiteistä edellyttäen, että ne ovat ehdottoman tarpeellisia kyseisiin poikkeuksellisiin tai epätavanomaisiin olosuhteisiin vastaamiseksi: a) poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 112 artiklan 3 ja 4 kohdassa sekä EMKVR-asetuksen 40 artiklassa, AMIF-asetuksen 15 artiklassa, ISF-asetuksen 12 artiklassa ja BMVI-asetuksen 12 artiklassa säädetään, komissio voi yhden tai useamman asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä korottaa välimaksuja 10 prosenttiyksikköä sovellettavaa yhteisrahoitusosuutta suuremmaksi enintään 100 prosenttiin; b) poiketen siitä, mitä 63 artiklan 6 kohdassa säädetään, komissio voi sallia jäsenvaltion viranomaisten valita tuen kohteiksi toimet, jotka on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ennen kuin ohjelmaan liittyvä rahoitushakemus on jätetty hallintoviranomaiselle, jos toimi on toteutettu poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi; c) poiketen siitä, mitä 63 artiklan 7 kohdassa säädetään, komissio voi päättää, että poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi toteutettujen toimien menot ovat tukikelpoisia siitä päivästä, jona neuvosto on vahvistanut kyseisten olosuhteiden esiintymisen; d) poiketen siitä, mitä 41 artiklan 6 kohdassa, 42 artiklan 1 kohdassa, 44 artiklan 2 kohdassa ja 49 artiklan 3 kohdassa säädetään, komissio voi pidentää määräaikoja, joiden kuluessa asiakirjat ja tiedot on toimitettava komissiolle, enintään 3 kuukaudella.

2. Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän artiklan täytäntöönpanosta. Jos yksi 1 kohdassa esitetyistä edellytyksistä täyttyy, komissio ilmoittaa välittömästi Euroopan parlamentille ja neuvostolle tilannearvionsa ja suunnittelemansa jatkotoimet.

3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi pyytää komissiota käymään jäsenneltyä vuoropuhelua tämän artiklan soveltamisesta. Komissio ottaa tilannetta arvioidessaan ja jatkotoimia suunnitellessaan asianmukaisesti huomioon jäsennellyssä vuoropuhelussa muodostetut kannat ja esitetyt näkemykset.

4. Jos väliaikaisten toimenpiteiden toteuttamiseen johtaneet erityiset olosuhteet ovat 1 kohdassa tarkoitetun 18 kuukauden jälkeen vielä olemassa, komissio arvioi tilanteen uudelleen ja esittää tarvittaessa tämän asetuksen muuttamisesta lainsäädäntöehdotuksen, jossa säädetään tarvittavasta joustosta näihin olosuhteisiin puuttumiseksi.

5. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 1 kohdan mukaisesti hyväksytystä täytäntöönpanopäätöksestä viipymättä ja viimeistään kahden työpäivän kuluessa sen hyväksymisestä.

III OSASTO

OHJELMATYÖ

I LUKU

Rahastoja koskevat yleiset säännökset

21 artikla

Ohjelmien valmistelu ja toimittaminen

1. Jäsenvaltioiden on laadittava yhteistyössä 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kumppanien kanssa ohjelmia, joilla rahastoja pannaan täytäntöön 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2027 välisellä kaudella.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava ohjelmat komissiolle viimeistään kolmen kuukauden kuluttua kumppanuussopimuksen toimittamisesta. AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n osalta jäsenvaltiot toimittavat ohjelmat komissiolle viimeistään kolmen kuukauden kuluttua tämän asetuksen tai asiaankuuluvan rahastokohtaisen asetuksen voimaantulosta sen mukaan, kumpi näistä on myöhempi.

3. Jäsenvaltioiden on laadittava ohjelmat liitteessä V esitetyn ohjelmamallin mukaisesti.

AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n osalta jäsenvaltioiden on laadittava ohjelmat liitteessä VI esitetyn ohjelmamallin mukaisesti.

4. Jos Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/42/EY ( 14 ) mukaisesti laaditaan ympäristöselostus, se on julkaistava tämän asetuksen 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla ohjelman verkkosivustolla.

22 artikla

Ohjelmien sisältö

1. Kussakin ohjelmassa on esitettävä strategia, jonka mukaisesti ohjelmalla edistetään toimintapoliittisia tavoitteita tai JTF:n erityistavoitetta ja sen tuloksista tiedotetaan.

2. Ohjelman on koostuttava yhdestä tai useammasta toimintalinjasta. Kunkin toimintalinjan on vastattava yhtä toimintapoliittista tavoitetta, JTF:n erityistavoitetta tai 36 artiklan 4 kohdan tai 37 artiklan mukaisesti toteutettua teknistä apua. Toimintalinja voi saada tukea yhdestä tai useammasta rahastosta, paitsi jos se saa tukea JTF:stä tai jos se koskee 36 artiklan 4 kohdan tai 37 artiklan mukaisesti toteutettua teknistä apua. Toimintapoliittista tavoitetta vastaavan toimintalinjan on koostuttava yhdestä tai useammasta erityistavoitteesta. Yhtä toimintapoliittista tavoitetta tai JTF:n erityistavoitetta voi vastata yksi tai useampi toimintalinja.

AMIF:stä, ISF:stä ja BMVI:stä tuettavien ohjelmien on saatava tukea yhdestä rahastosta ja sisällettävä erityistavoitteita sekä tekniseen apuun liittyviä erityistavoitteita.

3. Kussakin ohjelmassa on esitettävä seuraavat: a) tärkeimpiä haasteita koskeva tiivistelmä, jossa otetaan huomioon seuraavat: i) taloudelliset, sosiaaliset ja alueelliset erot sekä eriarvoisuus, paitsi EMKVR:stä tuettavien ohjelmien osalta; ii) markkinoiden toimintapuutteet; iii) investointitarpeet ja täydentävyys sekä synergiat muiden tukimuotojen kanssa; iv) asiaankuuluvissa maakohtaisissa suosituksissa, kyseisen jäsenvaltion asiaankuuluvissa kansallisissa tai alueellisissa strategioissa, mukaan lukien sen yhdennetty kansallinen energia- ja ilmastosuunnitelma, ja ottaen huomioon Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteet, sekä AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n osalta muissa jäsenvaltiolle osoitetuissa unionin aiheellisissa suosituksissa yksilöidyt haasteet; v) hallinnollisiin toimintaedellytyksiin ja hallintoon liittyvät haasteet sekä yksinkertaistamistoimenpiteet; vi) tarvittaessa yhdennetty lähestymistapa vastattaessa väestörakenteeseen liittyviin haasteisiin; vii) aiemmat kokemukset; viii) makroalue- ja merialuestrategiat, jos jäsenvaltiot ja alueet osallistuvat niihin; ix) AMIF:stä, ISF:stä ja BMVI:stä tuettavien ohjelmien osalta edistyminen asiaankuuluvan unionin säännöstön ja asiaankuuluvien unionin toimintasuunnitelmien täytäntöönpanossa ja perustelu erityistavoitteiden valinnalle; x) JTF:stä tuettavien ohjelmien osalta alueellisissa oikeudenmukaista siirtymää koskevissa suunnitelmissa määritetyt siirtymähaasteet; Edellä olevaa i, ii ja viii alakohtaa ei sovelleta AMIF:stä, ISF:stä eikä BMVI:stä tuettaviin ohjelmiin. b) perustelut valituille toimintapoliittisille tavoitteille, niitä vastaaville toimintalinjoille, erityistavoitteille ja tukimuodoille; c) erityistavoitteet kunkin toimintalinjan osalta teknistä apua lukuun ottamatta; d) kunkin erityistavoitteen osalta seuraavat: i) tavoitetta koskevien toiminnan tyypit ja niiden odotettu vaikutus kyseisiin erityistavoitteisiin ja soveltuvin osin makroalue- ja merialuestrategioihin sekä alueellisiin oikeudenmukaista siirtymää koskeviin suunnitelmiin, joita tuetaan JTF:stä; ii) tuotos- ja tulosindikaattorit sekä vastaavat välitavoitteet ja tavoitteet; iii) pääasialliset kohderyhmät; iv) toimenpiteet, joilla taataan yhdenvertaisuus, osallistavuus ja syrjimättömyys; v) erityiset kohdealueet, mukaan lukien suunnitelmat käyttää yhdennettyjä alueellisia investointeja, yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä tai muita alueellisia välineitä; vi) alueiden väliset, rajatylittävät ja valtioiden väliset toimet, joissa tuensaajia sijaitsee vähintään yhdessä muussa jäsenvaltiossa tai tapauksesta riippuen unionin ulkopuolella; vii) rahoitusvälineiden suunniteltu käyttö; viii) tukitoimityypit ja suunniteltujen määrärahojen alustava jakautuminen tukitoimityyppien mukaan; ix) JTF:n erityistavoitteen osalta EAKR:n ja ESR+:n määrärahoista 27 artiklan mukaisesti siirrettävien määrien perustelut sekä niiden erittely alueluokittain ottaen huomioon alueellisissa oikeudenmukaista siirtymää koskevissa suunnitelmissa tarkoitetut tukitoimityypit; e) kunkin toimintalinjan yhteydessä 36 artiklan 4 kohdan mukaisesti toteutetun teknisen avun osalta i) tavoitetta koskevien toimien tyypit; ii) tuotosindikaattorit sekä vastaavat välitavoitteet ja tavoitteet; iii) pääasialliset kohderyhmät; iv) tukitoimityypit ja suunniteltujen määrärahojen alustava jakautuminen tukitoimityyppien mukaan; f) teknisen avun suunniteltu käyttö tapauksen mukaan 37 artiklan mukaisesti sekä asiaankuuluvat tukitoimityypit; g) rahoitussuunnitelma, joka sisältää seuraavat: i) taulukko, jossa eritellään kokonaismäärärahat kunkin rahaston ja tarvittaessa kunkin alueluokan osalta koko ohjelmakauden ajalta ja vuosikohtaisesti, mukaan lukien 26 tai 27 artiklan nojalla siirretyt määrät; ii) EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja JTF:stä tuettujen ohjelmien osalta taulukko, jossa eritellään kunkin toimintalinjan kokonaismäärärahat rahastoittain ja tapauksen mukaan alueluokittain sekä kansallinen rahoitusosuus ja tieto siitä, koostuuko se julkisista tai yksityisistä rahoitusosuuksista tai molemmista; iii) EMKVR:stä tuettavien ohjelmien osalta taulukko, jossa eritellään kunkin erityistavoitteen osalta rahastosta ja kansallisesta rahoitusosuudesta saadun tuen kokonaismäärärahat; iv) AMIF:stä, ISF:stä ja BMVI:stä tuettavien ohjelmien osalta taulukko, jossa eritellään kunkin erityistavoitteen osalta kokonaismäärärahat toimityypeittäin sekä kansallinen rahoitusosuus ja tieto siitä, koostuuko se julkisista vai yksityisistä rahoitusosuuksista vai molemmista; h) toimenpiteet, jotka on toteutettu sen varmistamiseksi, että 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut asianomaiset kumppanit osallistuvat ohjelman laatimiseen, sekä näiden kumppanien rooli ohjelman toteuttamisessa, seurannassa ja arvioinnissa; i) kunkin 15 artiklan ja liitteiden III ja IV mukaisesti laaditun, valittuun erityistavoitteeseen liitetyn mahdollistavan edellytyksen osalta arvio siitä, onko mahdollistava edellytys täyttynyt ohjelman toimittamispäivänä; j) ohjelman viestintää ja näkyvyyttä koskeva suunniteltu lähestymistapa, jossa määritellään tavoitteet, kohdeyleisöt, viestintäkanavat, tarvittaessa mukaan lukien näkyvyys sosiaalisessa mediassa, suunniteltu budjetti ja asiaankuuluvat seuranta- ja arviointi-indikaattorit; k) ohjelmaviranomaiset ja elin tai 36 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun teknisen avun osalta tapauksen mukaan elimet, jotka saavat komission suorittamat maksut.

Tämän kohdan a alakohdan i, ii ja viii alakohtaa ei sovelleta ohjelmiin, joilla ainoastaan tuetaan ESR+-asetuksen 4 artiklan 1 kohdan m alakohdassa asetettua erityistavoitetta. Tämän kohdan d alakohtaa ei sovelleta ESR+-asetuksen 4 artiklan 1 kohdan m alakohdassa asetettuun erityistavoitteeseen.

EAKR:stä, koheesiorahastosta, ESR+:sta, JTF:stä ja EMKVR:stä tuettavan ohjelman yhteydessä on toimitettava tiedoksi luettelo suunnitelluista strategisesti tärkeistä toimista ja niiden aikataulu.

Jos k alakohdan mukaisesti on nimetty useampi kuin yksi elin, joka saa maksuja komissiolta, jäsenvaltion on ilmoitettava korvattujen määrien jako kyseisten elinten välillä.

4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdan b–e alakohdassa säädetään, AMIF:stä, ISF:stä ja BMVI:stä tuettavien ohjelmien kunkin erityistavoitteen osalta on esitettävä seuraavat: a) kuvaus alkutilanteesta, haasteista ja rahaston tukemista toimenpiteistä; b) viittaus täytäntöönpanotoimiin; c) alustava luettelo toimista ja niiden odotetusta vaikutuksesta erityistavoitteisiin; d) tapauksen mukaan perustelut operatiiviselle tuelle, erityistoimille, hätäavulle ja AMIF-asetuksen 19 ja 20 artiklassa tarkoitetuille toimille; e) tuotos- ja tulosindikaattorit sekä vastaavat välitavoitteet ja tavoitteet; f) suunniteltujen määrärahojen alustava jakautuminen tukitoimityyppien mukaan.

5. Tukitoimityyppien on perustuttava liitteessä I olevaan luetteloon. EMKVR:stä, AMIF:stä, ISF:stä ja BMVI:stä tuettavien ohjelmien osalta tukitoimityyppien on perustuttava rahastokohtaisissa asetuksissa olevaan luetteloon.

6. EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston ja JTF:n ohjelmien osalta 3 kohdan g alakohdan ii alakohdassa tarkoitetussa taulukossa on ilmoitettava ainoastaan vuosia 2021–2027 koskevat määrät, joustomäärä mukaan luettuna.

7. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kaikki sellaiset 3 kohdan ensimmäisen alakohdan k alakohdassa tarkoitettuja tietoja koskevat muutokset, jotka eivät edellytä ohjelman muuttamista.

8. Jäsenvaltioiden on JTF:stä tuettujen ohjelmien osalta toimitettava komissiolle alueelliset oikeudenmukaista siirtymää koskevat suunnitelmat osana ohjelmaa tai ohjelmia tai muuttamista koskevaa pyyntöä.

23 artikla

Ohjelmien hyväksyminen

1. Komissio arvioi ohjelman ja sen yhdenmukaisuuden tämän asetuksen ja rahastokohtaisten asetusten sekä EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston, JTF:n ja EMKVR:n osalta kumppanuussopimuksen kanssa. Komissio ottaa arvioinnissaan erityisesti huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset, yhdennetyissä kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissa yksilöidyt asiaankuuluvat haasteet ja Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteet ja sen, miten niihin vastataan.

2. Komissio voi esittää huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona jäsenvaltio on toimittanut ohjelman.

3. Jäsenvaltion on tarkasteltava ohjelmaa ottaen huomioon komission esittämät huomautukset.

4. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen ohjelman hyväksymisestä viimeistään viiden kuukauden kuluttua päivästä, jona jäsenvaltio on toimittanut ohjelman ensimmäisen kerran.

24 artikla

Ohjelmien muuttaminen

1. Jäsenvaltio voi toimittaa ohjelman muuttamista koskevan perustellun pyynnön sekä muutetun ohjelman, jossa esitetään kyseisen muutoksen odotettu vaikutus tavoitteiden saavuttamiseen.

2. Komissio arvioi muutoksen ja sen yhdenmukaisuuden tämän asetuksen ja rahastokohtaisten asetusten, myös kansallisen tason vaatimusten kanssa ja voi esittää huomautuksia kahden kuukauden kuluessa muutetun ohjelman toimittamisesta.

3. Jäsenvaltion on tarkasteltava muutettua ohjelmaa ottaen huomioon komission esittämät huomautukset.

4. Komissio antaa päätöksen ohjelman muuttamisen hyväksymisestä viimeistään neljän kuukauden kuluttua siitä, kun jäsenvaltio on toimittanut sen.

5. EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja JTF:stä tuettavien ohjelmien osalta jäsenvaltio voi ohjelmakauden aikana siirtää saman ohjelman saman rahaston eri toimintalinjaan määrän, joka on enintään kahdeksan prosenttia toimintalinjan alkuperäisistä määrärahoista ja enintään neljä prosenttia ohjelman budjetista. EAKR:stä, ESR+:sta ja JTF:stä tuettavien ohjelmien osalta siirto saa koskea ainoastaan saman alueluokan määrärahoja.

EMKVR:stä tuettavien ohjelmien osalta jäsenvaltio voi ohjelmakauden aikana siirtää toiseen erityistavoitteeseen määrän, joka on enintään kahdeksan prosenttia erityistavoitteen alkuperäisistä määrärahoista, 36 artiklan 4 kohdan mukaisesti toteutettu tekninen apu mukaan lukien.

AMIF:stä, ISF:stä ja BMVI:stä tuettavien ohjelmien osalta jäsenvaltio voi ohjelmakauden aikana siirtää määrärahoja toimintalinjasta toiseen saman rahaston toimintalinjaan sellaisten toimintatyyppien välillä, joilla on sama prioriteetti, ja lisäksi määrän, joka on enintään 15 prosenttia toimintalinjan alkuperäisistä määrärahoista.

Tällaiset siirrot eivät saa vaikuttaa edellisiin vuosiin. Siirtoja ja niihin liittyviä muutoksia ei pidetä huomattavina eivätkä ne edellytä komission päätöstä ohjelman muuttamisen hyväksymisestä. Niiden on kuitenkin oltava sääntelyyn perustuvien vaatimusten mukaisia, ja seurantakomitean on hyväksyttävä ne etukäteen 40 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti. Jäsenvaltion on tarvittaessa toimitettava komissiolle muutettu versio 22 artiklan 3 kohdan g alakohdan ii, iii tai iv alakohdassa tarkoitetusta taulukosta, tapauksen mukaan yhdessä ohjelman muutosten kanssa.

6. Komission hyväksyntää ei vaadita sellaisten puhtaasti toimituksellisten tai tekstinlaadinnallisten korjausten tekemiseen, jotka eivät vaikuta ohjelman toteuttamiseen. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisista korjauksista.

7. EMKVR:stä tuettavien ohjelmien osalta ohjelmiin tehtävät muutokset, jotka liittyvät indikaattoreiden käyttöönottoon, eivät edellytä komission hyväksyntää.

25 artikla

Yhteinen tuki EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja JTF:stä

1. EAKR, ESR+, koheesiorahasto ja JTF voivat antaa yhdessä tukea Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen mukaisille ohjelmille.

2. EAKR:stä ja ESR+:sta voidaan rahoittaa täydentävästi ja enintään 15 prosenttiin asti kyseisten rahastojen tuesta tietyn ohjelman kunkin toimintalinjan osalta sellainen toimi tai toimen osa, jonka kustannuksiin voidaan myöntää tukea toisesta rahastosta siihen sovellettavien tukikelpoisuussääntöjen perusteella edellyttäen, että tällaiset kustannukset ovat tarpeen toteuttamisen kannalta. Tätä vaihtoehtoa ei sovelleta EAKR:n ja ESR+:n varoihin, jotka siirretään JTF:ään 27 artiklan mukaisesti.

26 artikla

Määrärahojen siirrot

1. Jäsenvaltiot voivat pyytää kumppanuussopimuksessa tai ohjelman muuttamista koskevassa pyynnössä, jos ohjelman seurantakomitea hyväksyy sen 40 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti, enintään 5 prosentin suuruista siirtoa kunkin rahaston alkuperäisistä kansallisista määrärahoista mihin tahansa muuhun suoraan tai välillisesti hallinnoituun välineeseen, jos välineen perussäädöksessä säädetään tällaisesta mahdollisuudesta.

Tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen siirtojen ja 14 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisten rahoitusosuuksien yhteismäärä saa olla enintään 5 prosenttia kunkin rahaston alkuperäisistä kansallisista määrärahoista.

Jäsenvaltiot voivat myös pyytää kumppanuussopimuksessa tai ohjelman muuttamista koskevassa pyynnössä enintään 5 prosentin siirtoa kunkin rahaston alkuperäisistä kansallisista määrärahoista toiseen rahastoon tai toisiin rahastoihin lukuun ottamatta siirtoja, joista säädetään neljännessä alakohdassa.

Jäsenvaltiot voivat niin ikään pyytää kumppanuussopimuksessa tai ohjelman muuttamista koskevassa pyynnössä enintään 20 prosentin suuruista lisäsiirtoa rahastokohtaisista alkuperäisistä kansallisista määrärahoista EAKR:n, ESR+:n tai koheesiorahaston välillä Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen mukaisten jäsenvaltion kokonaismäärärahojen puitteissa. Jäsenvaltiot, joiden keskimääräinen työttömyysaste vuosina 2017–2019 oli alle 3 prosenttia, voivat pyytää enintään 25 prosentin suuruista lisäsiirtoa alkuperäisistä kansallisista määrärahoista.

2. Siirretyt määrärahat on otettava käyttöön sen rahaston tai välineen sääntöjen mukaisesti, johon ne on siirretty, ja jos ne on siirretty välineisiin, joita hallinnoidaan suoraan tai välillisesti, kyseistä jäsenvaltiota hyödyttävällä tavalla.

3. Ohjelman muuttamista koskevissa pyynnöissä on esitettävä siirretty kokonaismäärä kunkin vuoden osalta rahastoittain ja tapauksen mukaan alueluokittain, ja pyynnöt on perusteltava asianmukaisesti saavutettavan täydentävyyden ja vaikutuksen osalta ja niihin on liitettävä muutettu ohjelma tai muutetut ohjelmat 24 artiklan mukaisesti.

4. Komission on asianomaista jäsenvaltiota kuultuaan vastustettava pyyntöä siirtää määrärahoja tietyn ohjelman muuttamisen yhteydessä, jos tällainen siirto vaarantaisi sen ohjelman tavoitteiden saavuttamisen, josta määrärahoja on tarkoitus siirtää.

Komission on myös vastustettava pyyntöä, jos se katsoo, että jäsenvaltio ei ole perustellut siirtoa riittävästi saavutettavien tulosten tai sen osalta, miten se edistää varoja saavan rahaston taikka suoraan tai välillisesti hallinnoitavan välineen tavoitteita.

5. Kun siirtämistä koskeva pyyntö koskee ohjelman muuttamista, ainoastaan tulevien kalenterivuosien varoja voidaan siirtää.

6. JTF:n varoja, mukaan lukien EAKR:stä ja ESR+:sta 27 artiklan mukaisesti siirretyt varat, ei saa siirtää muihin rahastoihin tai välineisiin tämän artiklan 1–5 kohdan nojalla.

JTF ei voi vastaanottaa 1–5 kohdan mukaisia siirtoja.

7. Jos komissio ei ole tehnyt suoran tai välillisen hallinnoinnin puitteissa oikeudellista sitoumusta 1 kohdan mukaisesti siirrettyjen varojen osalta, vastaavat sitomattomat varat voidaan siirtää takaisin siihen rahastoon, josta ne oli alun perin siirretty, ja osoittaa yhteen tai useampaan ohjelmaan.

Tätä varten jäsenvaltion on toimitettava ohjelman muuttamista koskeva pyyntö 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti viimeistään neljä kuukautta ennen varainhoitoasetuksen 114 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyä sitoumusten määräaikaa.

8. Varat, jotka on siirretty takaisin siihen rahastoon, josta ne oli alun perin siirretty, ja osoitettu yhteen tai useampaan ohjelmaan, on otettava käyttöön tämän asetuksen ja rahastokohtaisten asetusten sääntöjen mukaisesti siitä päivästä, jona ohjelman muuttamista koskeva pyyntö on toimitettu.

9. Niiden varojen osalta, jotka on tämän artiklan 7 kohdan mukaisesti siirretty takaisin siihen rahastoon, josta ne oli alun perin siirretty, ja osoitettu johonkin ohjelmaan, 105 artiklan 1 kohdassa määritelty talousarviositoumusten vapauttamisen määräaika alkaa sen vuoden aikana, jona vastaavat talousarviositoumukset tehdään.

27 artikla

Varojen siirto EAKR:stä ja ESR+:sta JTF:ään

1. Jäsenvaltiot voivat pyytää vapaaehtoispohjalta, että JTF-asetuksen 3 artiklan mukaisesti Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen puitteissa JTF:ssä käytettävissä olevia varoja täydennetään EAKR:stä, ESR+:sta tai näiden yhdistelmästä saatavilla olevilla niille alueluokille kohdennetuilla varoilla, joissa asianomainen alue sijaitsee. JTF:ään siirrettyjen EAKR- ja ESR+-varojen yhteismäärä saa olla enintään kolminkertainen 110 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettuun JTF-tuen määrään nähden. EAKR:stä ja ESR+:sta siirrettävät varat eivät saa ylittää 15:tä prosenttia asianomaisen jäsenvaltion EAKR- ja ESR+-määrärahoista. Jäsenvaltioiden on esitettävä kyseisissä pyynnöissä kokonaismäärä kunkin vuoden osalta alueluokittain.

2. EAKR:stä ja ESR+:sta tehtävissä varojen siirroissa JTF:stä tuettuun toimintalinjaan tai tuettuihin toimintalinjoihin on otettava huomioon tukitoimityypit ohjelmasta 22 artiklan 3 kohdan d alakohdan ix alakohdan nojalla annettavien tietojen mukaisesti. Tällaisia siirtoja on pidettävä lopullisina.

3. JTF:n varoja, mukaan lukien EAKR:stä ja ESR+:sta siirrettävät varat, on käytettävä tässä asetuksessa ja JTF-asetuksessa säädettyjen sääntöjen mukaisesti. EAKR- ja koheesiorahastoasetuksessa ja ESR+-asetuksessa säädettyjä sääntöjä ei sovelleta 1 kohdan mukaisesti siirrettäviin EAKR:n ja ESR+:n varoihin.

II LUKU

Alueellinen kehitys

28 artikla

Yhdennetty alueellinen kehitys

Jos jäsenvaltio tukee yhdennettyä alueellista kehitystä, sen on tehtävä tämä alueellisten tai paikallisten kehitysstrategioiden kautta jossakin seuraavista muodoista:

a) yhdennetyt alueelliset investoinnit;

b) yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen; tai

c) muu alueellinen väline jäsenvaltion suunnittelemien aloitteiden tukemiseksi.

Jäsenvaltion on huolehdittava asianomaisten rahastojen välisestä johdonmukaisuudesta ja koordinoinnista toteuttaessaan useamman kuin yhden rahaston alueellisia tai paikallisia kehitysstrategioita.

29 artikla

Alueelliset strategiat

1. Edellä olevan 28 artiklan a tai c alakohdan nojalla toteutettavien alueellisten strategioiden on sisällettävä seuraavat osatekijät: a) strategian kattama maantieteellinen alue; b) analyysi alueen kehittämistarpeista ja -mahdollisuuksista, mukaan lukien taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristöulottuvuuksien yhteydet; c) kuvaus yhdennetystä lähestymistavasta alueen havaittujen kehitystarpeiden ja -mahdollisuuksien käsittelemiseksi; d) kuvaus kumppaneiden 8 artiklan mukaisesta osallistumisesta strategian laatimiseen ja täytäntöönpanoon.

Niihin voi sisältyä myös luettelo tuettavista toimista.

2. Alueellisten strategioiden on oltava asiaankuuluvien alueellisten viranomaisten tai elinten vastuulla. Strategioiden kattamia alueita koskevia olemassa olevia strategia-asiakirjoja voidaan käyttää alueellisia strategioita varten.

3. Jos alueelliseen strategiaan ei ole sisällytetty luetteloa tuettavista toimista, asiaankuuluvien alueellisten viranomaisten tai elinten on valittava toimet tai osallistuttava niiden valintaan.

4. Alueellisia strategioita laatiessaan 2 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten tai elinten on tehtävä yhteistyötä asiasta vastaavien hallintoviranomaisten kanssa kyseisestä ohjelmasta tuettavien toimien soveltamisalan määrittämiseksi.

Valittujen toimien on oltava alueellisen strategian mukaisia.

5. Jos alueellinen viranomainen tai elin hoitaa muita hallintoviranomaisen tehtäviä kuin toimien valintaa, hallintoviranomaisen on nimettävä kyseinen viranomainen välittäväksi toimielimeksi.

6. Alueellisten strategioiden laatimiseen ja suunnitteluun voidaan myöntää tukea.

30 artikla

Yhdennetyt alueelliset investoinnit

Jos 29 artiklassa tarkoitettuun täytäntöönpantavaan alueelliseen strategiaan liittyy investointeja, joita tuetaan yhdestä tai useammasta rahastosta, useammasta kuin yhdestä ohjelmasta tai saman ohjelman useammasta kuin yhdestä toimintalinjasta, toimenpiteet voidaan toteuttaa yhdennettynä alueellisena investointina.

31 artikla

Yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen

1. EAKR:stä, ESR+:sta, JTF:stä ja EMKVR:stä on tuettava yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä, jos jäsenvaltio katsoo sen olevan aiheellista 28 artiklan mukaisesti.

2. Jäsenvaltion on varmistettava, että yhteisölähtöisessä paikallisessa kehittämisessä on seuraavat piirteet: a) se keskittyy aluetasoa pienempiin yksiköihin; b) sitä toteuttavat paikalliset toimintaryhmät, jotka muodostuvat paikallisten yksityisten ja julkisten sosioekonomisten etujen edustajista ja joissa yksikään yksittäinen eturyhmä ei hallitse päätöksentekoa; c) sitä toteutetaan strategioiden kautta 32 artiklan mukaisesti; d) se tukee verkostoitumista, saavutettavuutta, innovatiivisuutta paikallisissa oloissa ja tarvittaessa yhteistyötä muiden alueellisten toimijoiden kanssa.

3. Jos 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja strategioita voidaan tukea useammasta kuin yhdestä rahastosta, asianomaisten hallintoviranomaisten on järjestettävä strategioita koskeva yhteinen valintamenettely ja perustettava kaikkien asianomaisten rahastojen yhteinen komitea seuraamaan strategioiden täytäntöönpanoa. Asianomaiset hallintoviranomaiset voivat valita yhden kyseisistä rahastoista antamaan tukea kaikkiin kyseisiin strategioihin liittyviin, 34 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettuihin valmistelu-, hallinto- ja toiminnanedistämiskustannuksiin.

4. Jos tällaisen strategian täytäntöönpano edellyttää tukea useammasta kuin yhdestä rahastosta, asianomaiset hallintoviranomaiset voivat valita yhden kyseisistä rahastoista päärahastoksi.

5. Kyseiseen strategiaan sovelletaan päärahaston sääntöjä samalla kun noudatetaan kunkin strategian tukemiseen osallistuvan rahaston soveltamisalaa ja tukikelpoisuussääntöjä. Muiden rahastojen viranomaisten on nojauduttava päärahaston toimivaltaisen viranomaisen tekemiin päätöksiin ja hallinnon varmennuksiin.

6. Päärahaston viranomaisen on annettava muiden rahastojen viranomaisille tietoja, joita seuranta ja maksujen suorittaminen rahastokohtaisissa asetuksissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti edellyttää.

32 artikla

Yhteisölähtöiset paikalliset kehittämisstrategiat

1. Asianomaisten hallintoviranomaisten on varmistettava, että jokaisessa 31 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa strategiassa esitetään seuraavat osatekijät: a) strategian maantieteellinen kohdealue ja väestömäärä; b) prosessi, jonka mukaisesti paikallisyhteisö on osallistunut strategian kehittämiseen; c) analyysi alueen kehittämistarpeista ja -mahdollisuuksista; d) strategian tavoitteet, mukaan lukien mitattavissa olevat tulostavoitteet, ja niihin liittyvät suunnitellut toimet; e) hallintoa, seurantaa ja arviointia koskevien järjestelyjen kuvaus, jossa osoitetaan, että paikallisella toimintaryhmällä on valmiudet strategian täytäntöönpanoon; f) rahoitussuunnitelma, mukaan lukien kunkin asianomaisen rahaston, myös tarvittaessa maaseuturahaston, ja kunkin ohjelman määrärahojen suunniteltu jako.

Strategia voi käsittää myös kustakin rahastosta rahoitettavia toimenpiteiden ja toimien tyyppejä.

2. Asianomaisten hallintoviranomaisten on määriteltävä kyseisten strategioiden valintaperusteet, perustettava komitea toteuttamaan valinta ja hyväksyttävä komitean valitsemat strategiat.

3. Asianomaisten hallintoviranomaisten on saatettava ensimmäinen valintakierros päätökseen ja varmistettava, että valitut paikalliset toimintaryhmät pystyvät täyttämään 33 artiklan 3 kohdan mukaiset tehtävänsä, 12 kuukauden kuluessa kyseisen ohjelman hyväksyvän päätöksen antamispäivästä tai, jos kyse on useammasta kuin yhdestä rahastosta tuettavista strategioista, 12 kuukauden kuluessa viimeisen asianomaisen ohjelman hyväksyvän päätöksen antamispäivästä.

4. Strategian hyväksymispäätöksessä on vahvistettava kunkin rahaston ja ohjelman määrärahat sekä ohjelman tai ohjelmien mukaisiin hallinto- ja valvontatehtäviin liittyvät vastuut.

33 artikla

Paikalliset toimintaryhmät

1. Paikallisten toimintaryhmien on suunniteltava ja pantava täytäntöön 31 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut strategiat.

2. Hallintoviranomaisten on varmistettava, että paikalliset toimintaryhmät ovat osallistavia ja että ne joko valitsevat ryhmästä yhden kumppanin, joka toimii vetäjänä hallinnollisissa ja taloudellisissa asioissa, tai kuuluvat oikeudellisesti järjestettyyn yhteiseen rakenteeseen.

3. Yksinomaan paikallisten toimintaryhmien on huolehdittava seuraavista tehtävistä: a) parannetaan paikallisten toimijoiden valmiuksia kehittää ja panna täytäntöön toimia; b) suunnitellaan syrjimätön ja avoin valintamenettely ja sen perusteet siten, että vältetään eturistiriidat ja varmistetaan, ettei yksikään yksittäinen eturyhmä hallitse valintapäätöksiä; c) laaditaan ja julkaistaan ehdotuspyyntöjä; d) valitaan toimet ja vahvistetaan tuen määrä sekä tehdään ehdotukset elimelle, joka vastaa tukikelpoisuuden lopullisesta tarkistamisesta ennen hyväksyntää; e) seurataan edistymistä strategian tavoitteiden saavuttamisessa; f) arvioidaan strategian täytäntöönpanoa.

4. Jos paikalliset toimintaryhmät hoitavat sellaisia 3 kohdan soveltamisalaan kuulumattomia tehtäviä, jotka kuuluvat hallintoviranomaisen tai, kun maaseuturahasto on valittu päärahastoksi, maksajaviraston vastuulle, hallintoviranomaisen on nimettävä kyseiset paikalliset toimintaryhmät välittäviksi toimielimiksi rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti.

5. Paikallinen toimintaryhmä voi olla tuensaaja ja se voi panna toimia täytäntöön strategian mukaisesti edellyttäen, että se noudattaa tehtävien eriyttämisen periaatetta.

34 artikla

Rahastoista yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen myönnettävä tuki

1. Jäsenvaltion on varmistettava, että yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen rahastoista myönnettävä tuki kattaa a) valmiuksien kehittämisen ja valmistelevat toimenpiteettoimet, joilla tuetaan strategian suunnittelua ja tulevaa täytäntöönpanoa; b) strategian puitteissa valittujen toimien täytäntöönpanon, mukaan lukien yhteistyötoimenpiteet ja niiden valmistelu; c) strategian ja sen toiminnan edistämisen hallinnoinnin, seurannan ja arvioinnin, mukaan lukien sidosryhmien välisen yhteydenpidon helpottaminen.

2. Tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun tuen on oltava tukikelpoista riippumatta siitä, valitaanko strategia myöhemmin rahoituksen saajaksi.

Tämän artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu tuki saa olla enintään 25 prosenttia strategian julkisen rahoitusosuuden kokonaismäärästä.

III LUKU

Tekninen apu

35 artikla

Komission aloitteesta annettava tekninen apu

1. Rahastoista voidaan komission aloitteesta tukea kaikkia tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämiä valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimia, viestintätoimia, joihin kuuluu myös unionin poliittisia prioriteetteja koskeva ulkoinen tiedotustoiminta, näkyvyyttä lisääviä toimia ja kaikkia hallinnollisia ja teknisen avun toimenpiteitä, tarvittaessa kolmansien maiden kanssa.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet voivat käsittää erityisesti seuraavat: a) hankkeiden valmisteluun ja arviointiin annettava apu; b) institutionaalisten ja hallinnollisten valmiuksien lisäämiseen myönnettävä tuki rahastojen hallinnoinnin tehokkuuden parantamiseksi; c) tutkimukset, jotka liittyvät rahastoja koskevaan komission raportointiin sekä koheesiokertomukseen; d) rahastojen analysointiin, hallinnointiin, seurantaan, täytäntöönpanoon ja niitä koskevaan tietojenvaihtoon liittyvät toimenpiteet sekä toimenpiteet, jotka liittyvät valvontajärjestelmien sekä teknisen ja hallinnollisen avun täytäntöönpanoon; e) rahastojen nykyistä ja tulevaa toimintaa käsittelevät arvioinnit, asiantuntijaraportit, tilastot ja selvitykset, myös yleisluonteiset; f) toimenpiteet tietojen levittämiseksi, tarvittaessa verkostoitumisen tukemiseksi, erityisesti rahastojen tuella aikaan saatavia tuloksia ja sen tuottamaa lisäarvoa koskevien viestintätoimien toteuttamiseksi, tietoisuuden lisäämiseksi sekä yhteistyön ja kokemusten vaihdon edistämiseksi, myös kolmansien maiden kanssa; g) hallinnossa, seurannassa, tarkastuksessa, valvonnassa ja arvioinnissa käytettävien tietokonejärjestelmien käyttöönotto, toiminta ja keskinäiset yhteydet; h) toimenpiteet arviointimenetelmien ja arviointikäytäntöjä koskevan tiedonvaihdon parantamiseen; i) tarkastuksiin liittyvät toimenpiteet; j) investointien suunnittelua, rahoitustarpeita, rahoitusvälineiden valmistelua, suunnittelua ja täytäntöönpanoa, yhteisiä toimintasuunnitelmia ja suurhankkeita koskevien kansallisten ja alueellisten valmiuksien vahvistaminen; k) hyvien käytäntöjen jakaminen, jotta autetaan jäsenvaltioita parantamaan asianomaisten 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kumppaneiden ja niiden kattojärjestöjen valmiuksia.

3. Komissio osoittaa vähintään 15 prosenttia komission aloitteesta annettavaan tekniseen apuun tarkoite