01975L0324 — FI — 12.02.2018 — 008.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 20 päivänä toukokuuta 1975, aerosoleja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (75/324/ETY) (EUVL L 147 9.6.1975, s. 40)

Muutettu:





Muutettu:









▼B

NEUVOSTON DIREKTIIVI,

annettu 20 päivänä toukokuuta 1975,

aerosoleja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä

(75/324/ETY)







1 artikla

Tätä direktiiviä sovelletaan 2 artiklassa tarkoitettuhin aerosoleihin, lukuun ottamatta aerosoleja, joiden enimmäistilavuus on pienempi kuin 50 ml, ja aerosoleja, joiden enimmäistilavuus on suurempi kuin tämän direktiivin liitteessä olevassa 3.1, 4.1.1, 4.2.1, 5.1 ja 5.2 kohdassa on vahvistettu.

2 artikla

Tässä direktiivissä ”aerosolilla” tarkoitetaan metallista, lasista tai muovista valmistettua astiaa, joka sisältää puristettua, nesteytettyä tai paineenalaisena liuotettua kaasua yhdessä nestemäisen, tahnamaisen tai jauhemaisen aineen kanssa tai ilman niitä, jota ei käytetä uudelleen sekä jossa on tyhjennyslaite, jonka kautta astian sisältö voidaan päästää purkautumaan kiinteiden tai nestemäisten hiukkasten suspensiona kaasussa, vaahtona, tahnamaisena tai jauheena taikka nestemuodossa.

3 artikla

Aerosolien markkinoille saattamisesta vastuussa olevan henkilön on merkittävä aerosolit tunnuksella ”3” (käännetty epsilon) osoitukseksi, että ne täyttävät tämän direktiivin ja sen liitteen vaatimukset.

4 artikla

Jäsenvaltiot eivät saa tämän direktiivin ja sen liitteen vaatimuksia koskevilla perusteilla kieltää, estää tai rajoittaa sellaisen aerosolin saattamista markkinoille, joka täyttää tämän direktiivin ja sen liitteen vaatimukset.

▼M4

5 artikla

Komissio hyväksyy muutokset, jotka ovat tarpeen tämän direktiivin liitteen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

▼B

6 artikla

1. Perustetaan komitea, jonka tehtävänä on käsitellä aerosoleja koskevan direktiivin mukauttamista tekniikan kehitykseen, jäljempänä ”komitea”, jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.

▼M2 —————

▼M2

7 artikla

1. Komissiota avustaa aerosoleja koskevan direktiivin mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevä komitea.

▼M4

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

▼M4 —————

▼B

8 artikla

▼M5

1. Jokaisessa aerosolissa tai, kun tietoja ei voida merkitä aerosoliin sen pienen koon vuoksi (enimmäistilavuus 150 ml tai pienempi), aerosoliin kiinnitetyssä etiketissä on oltava merkittynä seuraavat tiedot näkyvin, helposti luettavin ja pysyvin kirjaimin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 ( 1 ) soveltamista:

▼B

a) aerosolin markkinoinnista vastaavan henkilön nimi ja osoite tai tavaramerkki;

b) tunnus ”3” (käännetty epsilon) varmentamassa tämän direktiivin vaatimusten mukaisuuden;

c) täyttöerän tunnistamisen mahdollistava koodimerkintä;

▼M5

d) liitteen 2.2 kohdan mukaiset tiedot;

▼B

e) sisällön määrä paino- ja tilavuusyksikköinä.

▼M3

1 a. Jos aerosoli sisältää liitteen 1.8 kohdassa tarkoitettuja syttyviä aineosia, mutta aerosolia ei pidetä ”syttyvänä” tai ”erittäin helposti syttyvänä” liitteessä olevassa 1.9 kohdassa vahvistettujen kriteerien mukaisesti, aerosolin sisältämän syttyvän aineen määrä on ilmoitettava selvästi merkinnöissä helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla seuraavassa muodossa: ”X painoprosenttia sisällöstä syttyviä aineosia”.

▼B

2. Jäsenvaltiot voivat asettaa alueellaan tapahtuvan aerosolien markkinoille saattamisen ehdoksi kansallisen kielensä tai kansallisten kieltensä käyttämisen merkinnöissä.

9 artikla

Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sellaisten merkintöjen käytön estämiseksi aerosoleissa, jotka saattavat sekoittua tunnukseen ”3” (käännetty epsilon).

▼M3 —————

▼B

10 artikla

1. Jos jäsenvaltio asiallisesti perustellen kiinnittää huomiota siihen, että yksi tai useampi aerosoli aiheuttaa vaaraa turvallisuudelle tai terveydelle, vaikka se on tämän direktiivin vaatimusten mukainen, jäsenvaltio voi väliaikaisesti kieltää sen tai niiden myynnin alueellaan tai säätää niille erityisehtoja. Sen on välittömästi ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle sekä perusteltava päätöksensä.

2. Komissio kuulee kuuden viikon kuluessa jäsenvaltioita, joita asia koskee, minkä jälkeen se antaa viipymättä lausuntonsa ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.

▼M4

3. Komissio voi hyväksyä tähän direktiiviin tarvittavat tekniset mukautukset. Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

Tällöin suojatoimenpiteisiin ryhtynyt jäsenvaltio saa pitää ne voimassa siihen asti, kunnes mukautukset tulevat voimaan.

▼B

11 artikla

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan 18 kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

12 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.









LIITE

1 MÄÄRITELMÄT

1.1 Paine

”Paineella” tarkoitetaan sisäpuolista baareina ilmaistua painetta (ylipainetta).

1.2 Koepaine

”Koepaineella” tarkoitetaan painetta, joka kohdistetaan täyttämättömään aerosolipäällykseen 25 sekuntia ilman, että siitä aiheutuu minkäänlaista vuotoa tai, kun on kysymys metallisesta tai muovisesta päällyksestä, mitään näkyvää tai pysyvää muodonmuutosta, lukuun ottamatta 6.1.1.2 kohdassa sallittua muutosta.

1.3 Hajoamispaine

”Hajoamispaineella” tarkoitetaan vähimmäispainetta, joka aiheuttaa aerosolin hajoamisen tai repeämisen.

1.4 Astian kokonaistilavuus

”Astian kokonaistilavuudella” tarkoitetaan avonaisen astian tilavuutta millilitroissa astian pohjasta yläreunaan mitattuna.

1.5 Nettotilavuus

”Nettotilavuudella” tarkoitetaan täytetyn ja suljetun aerosolin tilavuutta millilitroissa.

1.6 Nestefaasin tilavuus

”Nestefaasin tilavuudella” tarkoitetaan täytetyn ja suljetun aerosolin muiden kuin kaasumaisten aineiden tilavuutta.

1.7 Koeolosuhteet

”Koeolosuhteilla” tarkoitetaan koe- ja hajoamispaineiden arvoja, kun ne on saatu aikaan hydraulisesti 20 °C (± 5 °C) lämpötilassa.

▼M5

1.7 a Aine

”Aineella” tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 2 artiklan 7 kohdassa määriteltyä ainetta.

1.7 b Seos

”Seoksella” tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1272/2008 2 artiklan 8 kohdassa määriteltyä seosta.

▼M3

1.8 Syttyvät aineosat

Aerosolit luokitellaan syttyviksi, jos ne sisältävät jonkin syttyväksi luokiteltavan aineosan, joita ovat:

a) syttyvä neste, jolla tarkoitetaan nestettä, jonka leimahduspiste on enintään 93 °C,

b) syttyvä kiinteä aine, jolla tarkoitetaan kiinteää ainetta tai seosta, joka on herkästi palava tai joka voi aiheuttaa palon tai edistää paloa kitkan seurauksena. Herkästi palavat kiinteät aineet ovat jauhemaisia, rakeisia tai tahnamaisia aineita tai seoksia, jotka ovat vaarallisia, jos ne syttyvät herkästi ollessaan lyhytaikaisessa kosketuksessa sytytyslähteen, kuten palavan tulitikun, kanssa ja jos liekki leviää nopeasti,

c) syttyvä kaasu, jolla tarkoitetaan kaasuja tai kaasujen seoksia, joilla on tietty syttymisalue ilman kanssa 20 °C:n lämpötilassa ja 1,013 baarin vakiopaineessa.

Tämä määritelmä ei kata pyroforisia, itsestään kuumenevia tai veden kanssa reagoivia aineita tai seoksia, koska näitä aineosia ei saa käyttää aerosoleissa.

▼M3

1.9 Syttyvät aerosolit

Tässä direktiivissä aerosolin katsotaan olevan ”syttymätön”, ”syttyvä” tai ”erittäin helposti syttyvä” sen kemiallisen palamislämmön ja syttyvien aineosien painoprosentin mukaan seuraavasti:

a) Aerosoli luokitellaan ”erittäin helposti syttyväksi”, jos se sisältää 85 prosenttia tai enemmän syttyviä aineosia ja jos sen kemiallinen palamislämpö on 30 kJ/g tai suurempi.

b) Aerosoli luokitellaan ”syttymättömäksi”, jos se sisältää korkeintaan 1 prosentin syttyviä aineosia ja jos sen kemiallinen palamislämpö on alle 20 kJ/g.

c) Kaikille muille aerosoleille joko suoritetaan jäljempänä kuvailtu syttyvyysluokitusmenettely tai ne luokitellaan ”erittäin helposti syttyviksi”. Syttymisetäisyyskoe, suljetussa tilassa tapahtuvaa syttymistä testaava koe ja vaahdon syttyvyyskoe on suoritettava 6.3 kohdan mukaisesti.

1.9.1 Syttyvät suihkeaerosolit

Suihkeaerosolit luokitellaan syttymisetäisyyskokeen tulosten perusteella ottaen huomioon niiden kemiallinen palamislämpö seuraavasti:

a) Jos kemiallinen palamislämpö on alle 20 kJ/g:

i) Aerosoli luokitellaan ”syttyväksi”, jos syttyminen tapahtuu etäisyydellä, joka on ≥ 15 cm mutta < 75 cm.

ii) Aerosoli luokitellaan ”erittäin helposti syttyväksi”, jos syttyminen tapahtuu etäisyydellä, joka on ≥ 75 cm.

iii) Jos syttymisetäisyyskokeessa ei tapahdu syttymistä, suoritetaan suljetussa tilassa tapahtuvaa syttymistä testaava koe, ja aerosoli luokitellaan ”syttyväksi”, jos aikaekvivalentti on ≤ 300 s/m3 tai jos deflagraatiotiheys on ≤ 300 g/m3; muussa tapauksessa aerosoli luokitellaan ”syttymättömäksi”.

b) Jos kemiallinen palamislämpö on ≥ 20 kJ/g, aerosoli luokitellaan ”erittäin helposti syttyväksi”, jos syttyminen tapahtuu etäisyydellä, joka on ≥ 75 cm; muussa tapauksessa aerosoli luokitellaan ”syttyväksi”.

1.9.2 Syttyvät vaahtoaerosolit

Vaahtoaerosolit luokitellaan vaahdon syttyvyyskokeen tulosten perusteella.

a) Aerosoli luokitellaan ”erittäin helposti syttyväksi”, jos

i) liekin korkeus on ≥ 20 cm ja palamisen kestoaika on ≥ 2 s

tai

ii) liekin korkeus on ≥ 4 cm ja palamisen kestoaika on ≥ 7 s.

b) Aerosoli, joka ei täytä a kohdan kriteerejä, luokitellaan ”syttyväksi”, jos liekin korkeus on ≥ 4 cm ja liekin kestoaika on ≥ 2 s.

1.10 Kemiallinen palamislämpö

Kemiallinen palamislämpö ΔHc määritellään joko

a) yleisesti tunnustettujen alan sääntöjen, jotka kuvaillaan esimerkiksi standardeissa, joita ovat ASTM D 240, ISO 13943 86.1–86.3 ja NFPA 30B, tai tieteellisen kirjallisuuden perusteella

tai

b) seuraavassa kuvatulla laskentamenetelmällä:

Kemiallinen palamislämpö (ΔHc) kilojouleina grammaa kohti (kJ/g) on teoreettisen palamislämmön (ΔHcomb) ja palamishyötysuhteen, joka on tavallisesti vähemmän kuin 1,0 (tyypillinen palamishyötysuhde on 0,95 tai 95 %), tulo.

Useita aineosia sisältävän aerosolivalmisteen kemiallinen palamislämpö on yksittäisten aineosien painotettujen palamislämpöjen summa seuraavasti:

jossa:

ΔHc = tuotteen kemiallinen palamislämpö (kJ/g);

wi% = aineosan i massaosuus tuotteessa;

ΔHc(i) = aineosan i spesifinen palamislämpö (kJ/g) tuotteessa.

Jos kemiallista palamislämpöä käytetään parametrinä määriteltäessä aerosolin syttyvyyttä tämän direktiivin säännösten mukaisesti, aerosolin markkinoille saattamisesta vastaavan on kuvailtava kemiallisen palamislämmön määrittelyssä käytetty menetelmä asiakirjassa, joka on pidettävä saatavilla jollakin yhteisön virallisella kielellä 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa, merkinnöissä ilmoitetussa osoitteessa.

▼B

2 YLEISET SÄÄNNÖKSET

▼M3

Aerosolin markkinoille saattamisesta vastaavan on suoritettava analyysit markkinoimiinsa aerosoleihin liittyvien vaarojen tunnistamiseksi sanotun kuitenkaan rajoittamatta syttyvyyden ja paineen aiheuttamiin vaaroihin liittyvien, liitteessä esitettyjen vaatimusten noudattamista. Tarvittaessa analyysissä on otettava huomioon riski, joka aiheutuu aerosolisuihkeen hengittämisestä tavallisissa tai kohtuullisesti ennakoitavissa käyttöolosuhteissa, kun otetaan huomioon suihkun pisaroiden kokojakauma sekä aerosolin sisältämien aineosien fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet. Tämän jälkeen markkinoille saattamisesta vastaavan on suunniteltava, valmistettava ja testattava aerosoli sekä laadittava tarvittaessa käyttöä koskevat ohjeet tehdyn analyysin perusteella.

▼B

2.1 Rakenne ja varusteet

2.1.1 Täytetyn aerosolin on oltava sellainen, että se täyttää tavallisissa käyttö- ja varastointiolosuhteissa tämän liitteen määräykset.

2.1.2 Venttiilin on oltava sellainen, että aerosoli on käytännöllisesti katsoen kaasutiiviisti suljettu tavanomaisissa varastointi- tai kuljetusolosuhteissa, ja sen on oltava suojattu esimerkiksi suojakannella vahingossa avautumista ja turmeltumista vastaan.

2.1.3 Aerosolin sisältämät aineet eivät saa heikentää sen mekaanista lujuutta pitkänkään varastoinnin aikana.

▼M6

2.2 Merkinnät

Jokaisessa aerosolissa on oltava seuraavat merkinnät näkyvin, helposti luettavin ja pysyvin kirjaimin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1272/2008 soveltamista:

a) jos aerosoli luokitellaan syttymättömäksi 1.9 kohdan kriteerien mukaisesti, merkintöihin on kuuluttava huomiosana ”Varoitus” ja muut asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä I olevassa taulukossa 2.3.1 esitetyt aerosolien kategorian 3 merkinnät;

b) jos aerosoli luokitellaan syttyväksi 1.9 kohdan kriteerien mukaisesti, merkintöihin on kuuluttava huomiosana ”Varoitus” ja muut asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä I olevassa taulukossa 2.3.1 esitetyt aerosolien kategorian 2 merkinnät;

c) jos aerosoli luokitellaan erittäin helposti syttyväksi 1.9 kohdan kriteerien mukaisesti, merkintöihin on kuuluttava huomiosana ”Vaara” ja muut asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä I olevassa taulukossa 2.3.1 esitetyt aerosolien kategorian 1 merkinnät;

d) jos aerosoli on kuluttajatuote, merkintöihin on kuuluttava turvalauseke P102, siten kuin se on esitetty asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä IV olevan 1 osan taulukossa 6.1;

e) sellaiset käyttöä koskevat varoitukset, jotka kertovat kuluttajalle tuotteen erityisistä vaaroista; jos aerosoliin liittyy erillinen käyttöohje, myös siinä on esitettävä käyttöä koskevat varoitukset.

▼M5

2.3 Nestefaasin tilavuus

Nestefaasin tilavuus 50 °C lämpötilassa saa olla enintään 90 prosenttia aerosolin nettotilavuudesta.

▼B

3 METALLISTA VALMISTETTUJA AEROSOLEJA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET

3.1 Tilavuus

Näiden aerosolipäällysten kokonaistilavuus saa olla enintään 1000 ml.

3.1.1 Koepaine

a) Aerosolipäällysten, joita täytetään niin, että niiden paine 50 °C lämpötilassa on vähemmän kuin 6,7 baaria, koepaineen on oltava vähintään 10 baaria.

b) Aerosolipäällysten, joita täytetään niin, että niiden paine 50 °C lämpötilassa on 6,7 baaria tai enemmän, koepaineen on oltava 50 % korkeampi kuin paine 50 °C lämpötilassa.

▼M6

3.1.2 Aerosolin paine ei saa olla lämpötilassa 50 °C suurempi kuin jäljempänä olevassa taulukossa esitetyt arvot sen mukaan, mitä kaasuja aerosoli sisältää:



Kaasusisältö Lämpötila 50 °C Nesteytetty kaasu tai kaasujen seos, jolla on tietty syttymisalue ilman kanssa 20 °C:n lämpötilassa ja 1,013 baarin vakiopaineessa 12 baaria Nesteytetty kaasu tai kaasujen seos, jolla ei ole syttymisaluetta ilman kanssa 20 °C:n lämpötilassa ja 1,013 baarin vakiopaineessa 13,2 baaria Paineistetut tai paineenalaisena liuotetut kaasut, jolla ei ole syttymisaluetta ilman kanssa 20 °C:n lämpötilassa ja 1,013 baarin vakiopaineessa 15 baaria

▼M3 —————

▼B

4 LASISTA VALMISTETTUJA AEROSOLEJA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET

4.1 Muovipinnoitetut tai pysyvällä tavalla suojatut aerosolit

Tällaisia aerosolipäällyksiä saa täyttää puristetulla, nesteytetyllä tai liuotetulla kaasulla.

4.1.1 Tilavuus

Tällaisten aerosolien tilavuus saa olla enintään 220 ml.

4.1.2 Pinnoite

Pinnoitteena on oltava muovista tai muusta soveltuvasta aineesta oleva suojavaippa, jonka tarkoituksena on estää lentävistä lasinsirpaleista aiheutuva vaara, jos aerosolipäällys vahingossa rikkoutuu, ja sen on oltava siten suunniteltu, että lentäviä lasinsirpaleita ei muodostu, kun 20 °C lämpötilassa oleva täytetty aerosoli pudotetaan 1,8 m korkeudelta betonilattialle.

4.1.3 Koepaine

a) Aerosolipäällysten, joita täytetään puristetulla tai liuotetulla kaasulla, on kestettävä vähintään 12 baarin koepaine.

b) Aerosolipäällysten, joita täytetään nesteytetyllä kaasulla, on kestettävä vähintään 10 baarin koepaine.

4.1.4 Täyttö

a) Puristettua kaasua sisältävät aerosolit saa täyttää niin, että paine 50 °C lämpötilassa on enintään 9 baaria.

b) Liuotettua kaasua sisältävät aerosolit saa täyttää niin, että paine 50 °C lämpötilassa on enintään 8 baaria.

c) Nesteytettyä kaasua tai nesteytettyjen kaasujen seosta sisältävät aerosolit saa täyttää niin, että paine 20 °C lämpötilassa on enintään seuraavan taulukon mukainen:







Kokonaistilavuus Nesteytetyn kaasun osuus kokonaisseoksesta painoprosentteina 20 % 50 % 80 % 50—80 ml 3,5 baaria 2,8 baaria 2,5 baaria < 80—160 ml 3,2 baaria 2,5 baaria 2,2 baaria < 160—220 ml 2,8 baaria 2,1 baaria 1,8 baaria

Taulukosta saadaan kaasun pitoisuudesta riippuvat suurimmat sallitut paineet 20 °C lämpötilassa.

Suurimmat sallitut paineet sellaisille kaasupitoisuuksille, joita ei ole taulukossa, määritetään ekstrapoloimalla taulukon arvoista.

▼M3 —————

▼B

4.2 Suojaamattomat aerosolit

Aerosolit, joissa käytetään suojaamattomasta lasista valmistettua päällystä, saa täyttää yksinomaan nesteytetyillä tai liuotetuilla kaasuilla.

4.2.1 Tilavuus

Näiden aerosolipäällysten kokonaistilavuus saa olla enintään 150 ml.

4.2.2 Koepaine

Aerosolipäällyksen koepaineen on oltava vähintään 12 baaria.

4.2.3 Täyttö

a) Liuotettua kaasua sisältävät aerosolit saa täyttää niin, että paine 50 °C lämpötilassa on enintään 8 baaria.

b) Nesteytettyä kaasua sisältävät aerosolit on täytettävä siten, että paine 20 °C lämpötilassa on enintään seuraavan taulukon mukainen:







Kokonaistilavuus Nesteytetyn kaasun osuus kokonaisseoksesta painoprosentteina 20 % 50 % 80 % 50—70 ml 1,5 baaria 1,5 baaria 1,25 baaria < 70—150 ml 1,5 baaria 1,5 baaria 1 baaria

Taulukko osoittaa kaasun pitoisuudesta riippuvat suurimmat sallitut paineet 20 °C lämpötilassa.

Suurimmat sallitut paineet kaasupitoisuuksille, joita ei ole taulukossa, määritetään ekstrapoloimalla taulukon arvoista.

▼M3 —————

▼B

5 MUOVISTA VALMISTETTUJEN AEROSOLIEN ERITYISSÄÄNNÖKSIÄ

5.1 Muovista valmistettuihin aerosoleihin, jotka voivat rikkoutuessaan muodostaa sirpaleita, sovelletaan samoja säännöksiä kuin suojaamattomasta lasista valmistettuihin aerosoleihin.

5.2 Muovista valmistettuihin aerosoleihin, jotka eivät rikkoutuessaan voi muodostaa sirpaleita, sovelletaan samoja säännöksiä kuin suojaavalla pinnoituksella varustettuihin lasiaerosoleihin.

6 KOKEET

6.1 Koestusvaatimukset, jotka markkinoille saattamisesta vastuussa olevan henkilön on taattava

6.1.1 Tyhjien aerosolipäällysten painekoe

6.1.1.1 Metallista, lasista tai muovista valmistettujen aerosolien on kestettävä 3.1.1, 4.1.3 ja 4.2.2 kohdan mukainen hydraulinen painekoe.

6.1.1.2 Metallista valmistettu aerosolipäällys, jossa ilmenee epäsymmetrisiä tai suuria muodonmuutoksia tai muita sen kaltaisia virheitä, on hylättävä. Pohjan vähäinen symmetrinen muodonmuutos tai vaipan yläosan muodon vähäinen muuttuminen on sallittava, jos päällys läpäisee hajoamiskokeen.

6.1.2 Tyhjien metallisten aerosolipäällysten hajoamiskoe

Markkinoille saattamisesta vastaavan henkilön on taattava, että aerosolipäällyksen hajoamispaine on vähintään 20 % korkeampi kuin aerosolin koepaine.

6.1.3 Lasista valmistettujen suojattujen aerosolipäällysten pudotuskoe

Valmistajan on taattava, että aerosolipäällys täyttää 4.1.2 kohdan koestusvaatimukset.

▼M3

6.1.4 Täytettyjen aerosolien lopputarkastus

6.1.4.1 Aerosolit on testattava jollakin seuraavista lopputarkastusmenetelmistä: a) Kuumavesihaudetesti Jokainen täytetty aerosoli on upotettava kuumaan vesihauteeseen. i) Veden lämpötilan ja upotusajan on oltava sellaisia, että aerosolin paine saavuttaa sellaisen paineen, joka vastaa aerosolin sisällön lämpenemisestä tasaiseen 50 °C lämpötilaan aiheutuvaa painetta. ii) Aerosoli, jossa esiintyy näkyvä pysyvä muodonmuutos tai vuoto, on hylättävä. b) Kuumatestausmenetelmät Muita menetelmiä aerosolin sisällön kuumentamiseksi voidaan käyttää, jos niillä voidaan taata, että jokaisen täytetyn aerosolin paine ja lämpötila saavuttavat kuumavesihaudetestissä vaadittavat arvot ja että muodonmuutokset ja vuodot havaitaan samalla tarkkuudella kuin kuumavesihaudetestissä. c) Kylmätestausmenetelmät Vaihtoehtoista kylmätestausmenetelmää voidaan käyttää lopputarkastuksessa, jos se on aerosolien kuumavesihaudetestin vaihtoehtoisesta menetelmästä direktiivin 94/55/EY liitteessä A olevassa 6.2.4.3.2.2 kohdassa vahvistettujen säännösten mukainen.

6.1.4.2 Sellaisten aerosolien lopputarkastuksessa, joiden sisällössä tapahtuu fysikaalinen tai kemiallinen muutos, joka muuttaa niiden paineominaisuuksia täytön ja ensimmäisen käyttökerran välillä, olisi käytettävä 6.1.4.1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja kylmätestausmenetelmiä.

6.1.4.3 Kun käytetään 6.1.4.1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja testausmenetelmiä, on noudatettava seuraavia säännöksiä: a) Testausmenetelmän on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä. b) Aerosolin markkinoille saattamisesta vastaavan on jätettävä toimivaltaiselle viranomaiselle hyväksyntähakemus. Hakemukseen on liitettävä tekniset asiakirjat, joissa kuvaillaan menetelmä. c) Aerosolin markkinoille saattamisesta vastaavan on valvontaa varten pidettävä toimivaltaisen viranomaisen myöntämä hyväksyntä, menetelmän kuvaavat tekniset asiakirjat ja mahdolliset valvontakertomukset saatavilla 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa, merkinnöissä ilmoitetussa osoitteessa. d) Teknisten asiakirjojen on oltava laadittuina jollakin yhteisön virallisella kielellä tai saatavilla oikeaksi todistettuna jäljennöksenä. e) ”Toimivaltaisella viranomaisella” tarkoitetaan kussakin jäsenvaltiossa direktiivin 94/55/EY nojalla nimettyä viranomaista.

▼B

6.2 Esimerkkejä tarkastustesteistä, joita jäsenvaltiot voivat suorittaa

6.2.1 Täyttämättömiä aerosolipäällyksiä koskevat testit

Viittä aerosolipäällystä, jotka on valittu sattumanvaraisesti homogeenisesta 2 500 täyttämättömän päällyksen sarjasta, mikä tarkoittaa samoista raaka-aineista samalla jatkuvatoimisella sarjatuotantomenetelmällä valmistettuja päällyksiä, tai yhden tunnin tuotannon muodostamasta erästä, ponnistetaan 25 sekuntia koepaineella.

Jos yksikin näistä päällyksistä ei läpäise koetta, valitaan samasta erästä sattumanvaraisesti 10 päällystä lisää ja koestetaan ne samalla tavalla.

Jos yksikin näistä päällyksistä ei läpäise koetta, koko erä on käyttöön sopimaton.

6.2.2 Täytettyjä aerosoleja koskevat testit

Ilma- ja vesitiiviyden tarkastustestit tehdään upottamalla edustava määrä täytettyjä aerosoleja vesihauteeseen. Hauteen lämpötilan ja upotusajan on oltava sellaisia, että aerosolin sisällön lämpötila saavuttaa tasaisen 50°C lämpötilan sellaisen ajan kuluessa, mikä tarvitaan varmistamaan, että aerosolit eivät hajoa tai repeä.

Aerosolierää, joka ei läpäise tätä koetta, on pidettävä käyttöön sopimattomana

▼M3

6.3 Aerosolien syttyvyyskokeet

6.3.1 Suihkeaerosolien syttymisetäisyyskoe

6.3.1.1 Johdanto

6.3.1.1.1 Tässä testausohjeessa kuvaillaan menetelmä aerosolisuihkun syttymisetäisyyden määrittämiseksi, jotta voidaan arvioida siihen liittyvä palovaara. Aerosolia suihkutetaan syttymislähteen suuntaan eri etäisyyksiltä 15 cm:n välein, jotta voidaan havaita, syttyykö suihku ja palaako se jatkuvasti. Syttymisellä ja jatkuvalla palamisella tarkoitetaan sitä, että vakaa liekki palaa vähintään 5 sekunnin ajan. Syttymislähde on kaasupoltin, joka palaa sinisellä valaisemattomalla liekillä, jonka korkeus on 4–5 cm.

6.3.1.1.2 Tätä koetta sovelletaan aerosoleihin, joiden suihkunpituus on vähintään 15 cm. Aerosolituotteet, joiden suihkunpituus on alle 15 cm, kuten sellaiset, joista vapautuu vaahtoa, geeliä tai tahnaa tai joissa on annostusventtiili, eivät kuulu tämän kokeen soveltamisalaan. Aerosolituotteet, joista vapautuu vaahtoa, geeliä tai tahnaa, on testattava aerosolivaahdon syttyvyyskokeen mukaisesti.

6.3.1.2 Välineet ja materiaalit

6.3.1.2.1 Kokeessa tarvitaan seuraavat välineet:







Vesihaude, jonka lämpötilana pidetään 20 °C tarkkuus ± 1 °C Kalibroitu laboratoriovaaka tarkkuus ±.0,1 g Kronometri (sekuntikello) tarkkuus ± 0,2 s Mitta-asteikko, kannatin ja pidike senttimetriasteikko Kaasupoltin, kannatin ja pidike Lämpömittari tarkkuus ± 1 °C Kosteusmittari tarkkuus ± 5 % Painemittari tarkkuus ± 0,1 bar

6.3.1.3 Menettely

6.3.1.3.1 Yleiset vaatimukset

6.3.1.3.1.1 Ennen koetta jokainen aerosoli on esivalmisteltava, minkä jälkeen sisällön on annettava purkautua noin yhden sekunnin ajan. Tämän toimenpiteen tarkoituksena on poistaa mahdollinen epähomogeeninen aine nousuputkesta.

6.3.1.3.1.2 Käyttöohjeita on noudatettava tarkasti esimerkiksi siltä osin, onko aerosoli tarkoitettu käytettäväksi pystyasennossa vai ylösalaisin. Jos aerosolia on ravistettava, sitä ravistetaan juuri ennen kokeen suorittamista.

6.3.1.3.1.3 Koe suoritetaan vedottomassa ja tuulettuvassa ympäristössä, jonka lämpötila on 20 °C ± 5 °C ja suhteellinen kosteus 30–80 prosenttia.

6.3.1.3.1.4 Jokainen aerosoli testataan seuraavasti:

a) Kun aerosoli on täysinäinen, suoritetaan koko menettely niin, että kaasupolttimen etäisyys aerosolin suuttimesta on 15–90 cm.

b) Kun aerosolin täyttöaste on 10–12 prosenttia nimellispainosta, tehdään yksi koe joko 15 cm:n etäisyydellä suuttimesta, jos täysinäisen aerosolin suihku ei syttynyt lainkaan, tai täysinäisen aerosolin suihkun syttymisetäisyydellä, johon on lisätty 15 cm.

6.3.1.3.1.5 Kokeen aikana aerosolipakkaus pidetään merkinnöissä annettujen ohjeiden mukaisessa asennossa. Syttymislähde asetetaan sen mukaisesti.

6.3.1.3.1.6 Koemenettelyssä suihku testataan 15 cm:n välein niin, että etäisyys aerosolin suuttimesta polttimen liekkiin on 15–90 cm. Tehokkuuden kannalta on järkevää tehdä ensimmäinen koe siten, että etäisyys suuttimesta liekkiin on 60 cm. Etäisyyttä pidennetään 15 cm, jos suihku syttyi etäisyyden ollessa 60 cm. Jos suihku ei syttynyt, kun suuttimen ja polttimen liekin etäisyys oli 60 cm, etäisyyttä pienennetään 15 cm. Menettelyn tarkoituksena on määrittää suurin aerosolin suuttimen ja polttimen liekin välinen etäisyys, jolla suihku palaa jatkuvasti, tai vahvistaa, että suihku ei syty, kun suuttimen ja liekin välinen etäisyys on 15 cm.

6.3.1.3.2 Kokeen suorittaminen

a) Vähintään kolme täysinäistä aerosolipakkausta tuotetta kohti valmistellaan vesihauteessa lämpötilaan 20 °C ± 1 °C niin, että vähintään 95 prosenttia aerosolista on upotettuna veteen vähintään 30 minuutin ajan ennen kutakin koetta (jos aerosoli on kokonaan veden alla, 30 minuutin käsittely on riittävä).

b) Yleisiä vaatimuksia on noudatettava. Ympäristön lämpötila ja suhteellinen kosteus kirjataan.

c) Yksi aerosoli punnitaan ja paino kirjataan.

d) Määritetään sisäpuolinen paine ja alkupurkautumismäärä lämpötilassa 20 °C ± 1 °C (viallisten ja vajaiden aerosolien poistamiseksi).

e) Kaasupoltin asetetaan tasaiselle vaakasuoralle alustalle tai kiinnitetään kannattimeen pidikkeen avulla.

f) Sytytetään kaasupoltin. Liekin on oltava valaisematon ja noin 4–5 cm korkea.

g) Suuttimen aukko asetetaan vaaditulle etäisyydelle liekistä. Aerosoli testataan siinä asennossa, jossa se on tarkoitettu käytettäväksi, esimerkiksi pystyasennossa tai ylösalaisin.

h) Suuttimen aukko ja polttimen liekki asetetaan samalle tasolle huolehtien siitä, että aukko on oikein suunnattuna liekkiä kohti ja sopivalla tasolla (ks. kuva 6.3.1.1). Suihku suunnataan liekin ylemmän puoliskon läpi.

i) Aerosolin ravistamiseen liittyviä yleisiä vaatimuksia on noudatettava.

j) Käytetään aerosolin suutinta ja annetaan sisällön purkautua 5 sekunnin ajan, jos syttymistä ei tapahdu. Jos suihku syttyy, annetaan aerosolin purkautumisen jatkua ja mitataan palamisen kestoaika 5 sekunnin ajan syttymisestä.

k) Merkitään syttymistulokset annettuun taulukkoon kaasupolttimen ja aerosolin välisen etäisyyden mukaan.

l) Jos vaiheessa j ei tapahdu syttymistä, testataan syttyykö suihku, kun aerosoli on muissa asennoissa, esimerkiksi kun pystyasennossa käytettäväksi tarkoitettua aerosolia käytetään ylösalaisin.

m) Toistetaan vaiheet g–l kahdesti (yhteensä 3 kertaa) samalla pakkauksella ja niin, että kaasupoltin ja aerosolin suutin ovat samalla etäisyydellä toisistaan.

n) Koemenettely toistetaan kahdella muulla saman tuotteen aerosolipakkauksella niin, että kaasupolttimen ja aerosolin suuttimen välinen etäisyys on sama.

o) Toistetaan koemenettelyn vaiheet g–n niin, että aerosolipakkauksen suuttimen ja kaasupolttimen liekin välinen etäisyys on alueella 15–90 cm sen mukaan, mikä oli kunkin kokeen tulos (ks. myös 6.3.1.3.1.4 ja 6.3.1.3.1.5).

p) Jos syttymistä ei tapahdu, kun etäisyys on 15 cm, menettely päätetään niiden pakkausten osalta, jotka olivat kokeen alussa täysinäisiä. Menettely päättyy myös silloin, kun suihku syttyy ja palaa jatkuvasti etäisyyden ollessa 90 cm. Jos syttymistä ei tapahdu 15 cm:n etäisyydellä, kirjataan, että syttymistä ei tapahtunut. Muissa tapauksissa polttimen liekin ja aerosolin suuttimen välinen suurin etäisyys, jolla syttyminen ja jatkuva palaminen havaittiin, kirjataan syttymisetäisyydeksi.

q) Lisäksi suoritetaan yksi koe kolmella aerosolipakkauksella, joiden täyttöaste on 10–12 prosenttia nimellismäärästä. Nämä pakkaukset testataan niin, että aerosolin suuttimen ja polttimen liekin välinen etäisyys on täysinäisestä pakkauksesta tulevan suihkun syttymisetäisyys, johon on lisätty 15 cm.

r) Aerosoli tyhjennetään 10–12 prosenttiin nimellispainosta enintään 30 sekunnin mittaisilla purkauksilla. Purkausten välillä pidetään vähintään 300 sekunnin tauko. Tänä väliaikana pakkaus pidetään vesihauteessa esivalmistelua varten.

s) Toistetaan vaiheet g–n niiden aerosolipakkausten osalta, joiden täyttöaste on 10–12 prosenttia nimellispainosta, ja jätetään vaiheet l ja m suorittamatta. Tämä koe tehdään vain yhdessä asennossa (esim. pystyasennossa tai ylösalaisin), joka on sama, jossa syttyminen tapahtui (jos tapahtui) täysinäisten pakkausten kokeessa.

t) Tulokset kirjataan taulukkoon 6.3.1.1, kuten jäljempänä esitetään.

6.3.1.3.2.1 Kaikki kokeet tehdään vetokaapissa huoneessa, joka on mahdollista tuulettaa hyvin. Vetokaappia ja huonetta voidaan tuulettaa vähintään kolme minuuttia kunkin kokeen jälkeen. Palamistuotteiden hengittämisen ehkäisemiseksi on suoritettava kaikki tarvittavat varotoimenpiteet.

6.3.1.3.2.2 Aerosolipakkaukset, joiden täyttöaste on 10–12 prosenttia nimellispainosta, testataan vain kerran. Tulostaulukossa mainitaan vain yksi tulos pakkausta kohden.

6.3.1.3.2.3 Kun testaus siinä asennossa, jossa aerosoli on tarkoitettu käytettäväksi, antaa negatiivisen tuloksen, koe toistetaan asennossa, jossa pakkaus todennäköisimmin antaa positiivisen tuloksen.

6.3.1.4 Tulosten arviointimenetelmä

6.3.1.4.1 Kaikki tulokset kirjataan. Taulukossa 6.3.1.1 esitetään käytettävän ”tulostaulukon” malli.



Taulukko 6.3.1.1 Päivämäärä Lämpötila … °C Suhteellinen kosteus … % Tuotteen nimi Nettomäärä Pakkaus 1 Pakkaus 2 Pakkaus 3 Täyttöaste alussa % % % Aerosolin etäisyys Koe 1 2 3 1 2 3 1 2 3 15 cm Syttyikö? K tai E 30 cm Syttyikö? K tai E 45 cm Syttyikö? K tai E 60 cm Syttyikö? K tai E 75 cm Syttyikö? K tai E 90 cm Syttyikö? K tai E Huomiot – myös pakkauksen asento

6.3.2 Syttymiskoe suljetussa tilassa

6.3.2.1 Johdanto

Tässä testausohjeessa kuvaillaan menetelmä, jolla arvioidaan aerosoleista purkautuvien tuotteiden syttyvyyttä, joka johtuu niiden alttiudesta syttyä suljetussa tai rajoitetussa tilassa. Aerosolin sisältö suihkutetaan lieriömäiseen koeastiaan, jossa on palava kynttilä. Jos havaittava syttyminen tapahtuu, kulunut aika ja purkautunut määrä kirjataan.

6.3.2.2 Välineet ja materiaalit

6.3.2.2.1 Kokeessa tarvitaan seuraavat välineet:



Kronometri (sekuntikello) tarkkuus ± 0,2 s Vesihaude, joka pidetään 20 °C lämpötilassa tarkkuus ± 1 °C Kalibroitu laboratoriovaaka tarkkuus ± 0,1 g Lämpömittari tarkkuus ± 1 °C Kosteusmittari tarkkuus ± 5 % Painemittari tarkkuus ± 0,1 bar Lieriömäinen koeastia jäljempänä olevan kuvauksen mukainen

6.3.2.2.2 Koevälineiden valmistelu 6.3.2.2.2.1 Lieriömäinen astia, jonka tilavuus on noin 200 dm3, läpimitta noin 600 mm ja pituus noin 720 mm ja joka on toisesta päästä avoin, on valmisteltava seuraavasti: a) Astian avoimeen päähän sovitetaan sulkujärjestelmä, joka koostuu saranoidusta kannesta, tai b) sulkujärjestelmänä voidaan käyttää muovikalvoa, jonka paksuus on 0,01–0,02 mm. Jos kokeessa käytetään muovikalvoa, on toimittava seuraavan kuvauksen mukaisesti: Kalvo pingotetaan lieriön avoimen pään yli ja kiinnitetään kuminauhalla. Nauhan lujuuden on oltava sellainen, että kun se on asetettu kyljellään olevan lieriön ympärille, se venyy ainoastaan 25 mm, kun 0,45 kg:n paino kiinnitetään sen alimpaan kohtaan. Kalvoon leikataan 25 mm:n mittainen viillos, joka alkaa 50 mm:n etäisyydeltä lieriön reunasta. Kalvon on oltava pingottunut. c) Lieriön toiseen päähän porataan reikä, jonka läpimitta on 50 mm ja etäisyys reunasta 100 mm siten, että reikä on ylimpänä, kun astia on kyljellään valmiina koetta varten (Kuvio 6.3.2.1). d) Metalliselle kannattimelle, jonka koko on 200 ×× 200 mm, asetetaan parafiinivahakynttilä, jonka läpimitta on 20–40 mm ja korkeus 100 mm. Kynttilä vaihdetaan, kun sen korkeus on alle 80 mm. Kynttilän liekki suojataan suihkun vaikutukselta ohjauslevyllä, jonka leveys on 150 mm ja korkeus 200 mm. Tähän sisältyy 45 asteen kulmaan kallistettu osa, joka on 150 mm:n korkeudella ohjauslevyn alareunasta (Kuvio 6.3.2.2). e) Metalliselle kannattimelle asetettu kynttilä on sijoitettava lieriön päiden puoliväliin (Kuvio 6.3.2.3). f) Lieriö sijoitetaan maahan tai kannattimelle paikkaan, jonka lämpötila on 15–25 °C. Testattava tuote suihkutetaan lieriöön, jonka tilavuus on noin 200 dm3 ja jossa on syttymislähde. 6.3.2.2.2.2 Yleensä tuote vapautuu aerosolipakkauksesta 90 asteen kulmassa pakkauksen pystyakseliin nähden. Kuvattu järjestely ja menettely koskevat tämäntyyppistä aerosolituotetta. Kun kyseessä ovat epätavallisesti toimivat aerosolit (esim. pystyakselin suuntaisesti suihkutettavat aerosolit), on tarpeen kirjata muutokset laitteissa ja menettelyissä hyvän laboratoriokäytännön mukaisesti, esimerkiksi noudattaen standardia ISO/IEC 17025:1999 Testaus- ja kalibrointilaboratorioiden pätevyys. Yleiset vaatimukset (General Requirements for the Competence of Testing and Calibration Laboratories).

6.3.2.3 Menettely

6.3.2.3.1 Yleiset vaatimukset

6.3.2.3.1.1 Ennen koetta jokainen aerosoli on esivalmisteltava, jonka jälkeen sisällön on annettava purkautua noin yhden sekunnin ajan. Tämän toimenpiteen tarkoituksena on poistaa mahdollinen epähomogeeninen aine nousuputkesta.

6.3.2.3.1.2 Käyttöohjeita on noudatettava tarkasti esimerkiksi siltä osin, onko aerosoli tarkoitettu käytettäväksi pystyasennossa vai ylösalaisin. Jos aerosolia on ravistettava, sitä ravistetaan juuri ennen kokeen suorittamista.

6.3.2.3.1.3 Kokeet suoritetaan vedottomassa ja tuuletettavassa ympäristössä, jonka lämpötila on 20 °C ± 5 °C ja suhteellinen kosteus 30–80 prosenttia.

6.3.2.3.2 Kokeen suorittaminen

a) Vähintään kolme täysinäistä aerosolipakkausta tuotetta kohti valmistellaan vesihauteessa lämpötilaan 20 °C ± 1 °C niin, että vähintään 95 prosenttia aerosolista on upotettuna veteen vähintään 30 minuutin ajan (jos aerosoli on kokonaan veden alla, 30 minuutin käsittely on riittävä).

b) Mitataan tai lasketaan lieriön tosiasiallinen tilavuus (dm3).

c) Yleisiä vaatimuksia on noudatettava. Ympäristön lämpötila ja suhteellinen kosteus kirjataan.

d) Määritetään sisäpuolinen paine ja alkupurkautumismäärä lämpötilassa 20 °C ± 1 °C (viallisten ja vajaiden aerosolien poistamiseksi).

e) Yksi aerosolipakkaus punnitaan ja paino kirjataan.

f) Sytytetään kynttilä ja asetetaan sulkujärjestelmä (kansi tai muovikalvo) paikoilleen.

g) Asetetaan aerosolin suuttimen aukko 35 mm:n etäisyydelle lieriön sisäänmenoaukon keskustasta, tai lähemmäs, jos kyseessä on laajasuihkuinen tuote. Käynnistetään kronometri (sekuntikello) ja tuotteen käyttöohjeita noudattaen suunnataan suihku kohti vastakkaisen päädyn (kansi tai muovikalvo) keskustaa. Aerosoli testataan siinä asennossa, jossa se on tarkoitettu käytettäväksi, esimerkiksi pystyasennossa tai ylösalaisin.

h) Suihkutetaan aerosolia kunnes syttyminen tapahtuu. Pysäytetään kronometri ja kirjataan kulunut aika. Punnitaan aerosoli uudelleen ja kirjataan paino.

i) Tuuletetaan ja puhdistetaan lieriö ja poistetaan sieltä kaikki jäännökset, jotka voivat vaikuttaa seuraaviin kokeisiin. Annetaan tarvittaessa lieriön jäähtyä.

j) Suoritetaan koemenettelyn vaiheet d–i kahdella muulla saman tuotteen aerosolilla (yhteensä kolme koetta; kukin aerosoli testataan vain kerran).

6.3.2.4 Tulosten arviointimenetelmä

6.3.2.4.1 Kokeesta on laadittava raportti, joka sisältää seuraavat tiedot: a) testattu tuote ja sen viitetiedot b) aerosolin sisäpuolinen paine ja purkautumismäärä c) koehuoneen lämpötila ja suhteellinen ilmankosteus d) kunkin kokeen osalta purkautumisaika (sekunteina), joka tarvitaan syttymisen aikaansaamiseksi (jos tuote ei syty, maininta siitä) e) kussakin kokeessa suihkutetun tuotemäärän paino (grammoina) f) lieriön tosiasiallinen tilavuus (dm3).

6.3.2.4.2 Syttymisen aikaekvivalentti (teq) yhdessä kuutiometrissä voidaan laskea seuraavasti:

6.3.2.4.3 Deflagraatiotiheys (Ddef), joka tarvitaan syttymisen aikaansaamiseksi kokeessa, voidaan myös laskea seuraavasti:

6.3.3 Aerosolivaahdon syttyvyyskoe

6.3.3.1 Johdanto

6.3.3.1.1 Tässä testausohjeessa kuvataan menetelmä vaahdon, geelin tai tahnan muodossa purkautuvan aerosolin syttyvyyden määrittämiseksi. Aerosolia, josta purkautuu vaahtoa, geeliä tai tahnaa, suihkutetaan (noin 5 grammaa) kellonlasille, ja syttymislähde (kynttilä, vahasytyke, tulitikku tai sytytin) asetetaan kellonlasin alareunaan vaahdon, geelin tai tahnan mahdollisen syttymisen ja jatkuvan palamisen testaamiseksi. Palaminen on jatkuvaa, jos liekki palaa vähintään 2 sekunnin ajan ja on vähintään 4 cm korkea.

6.3.3.2 Välineet ja materiaalit

6.3.3.2.1 Kokeessa tarvitaan seuraavat välineet:



Mitta-asteikko, kannatin ja pidike senttimetriasteikko Tulenkestävä kellonlasi, jonka läpimitta on noin 150 mm Kronometri (sekuntikello) tarkkuus ± 0,2 s Kynttilä, kapea vahasytyke, tulitikku tai sytytin Kalibroitu laboratoriovaaka tarkkuus ± 0,1 g Vesihaude, jonka lämpötilana pidetään 20 C tarkkuus ± 1 °C Lämpömittari tarkkuus ± 1 °C Kosteusmittari tarkkuus ± 5 % Painemittari tarkkuus ± 0,1 bar

6.3.3.2.2 Kellonlasi asetetaan tulenkestävälle alustalle vedottomaan ympäristöön, joka voidaan tuulettaa kunkin kokeen jälkeen. Mitta-asteikko sijoitetaan tarkalleen kellonlasin taakse ja pidetään pystysuorassa kannattimen ja pidikkeen avulla.

6.3.3.2.3 Mitta-asteikko sijoitetaan siten, että sen alkupää on vaakatasossa samalla tasolla kuin kellonlasin alareuna.

6.3.3.3 Menettely

6.3.3.3.1 Yleiset vaatimukset

6.3.3.3.1.1 Ennen koetta jokainen aerosoli on esivalmisteltava, jonka jälkeen sisällön on annettava purkautua noin yhden sekunnin ajan. Tämän toimenpiteen tarkoituksena on poistaa mahdollinen epähomogeeninen aine nousuputkesta.

6.3.3.3.1.2 Käyttöohjeita on noudatettava tarkasti esimerkiksi siltä osin, onko aerosoli tarkoitettu käytettäväksi pystyasennossa vai ylösalaisin. Jos aerosolia on ravistettava, sitä ravistetaan juuri ennen kokeen suorittamista.

6.3.3.3.1.3 Kokeet suoritetaan vedottomassa ja tuuletettavassa ympäristössä, jonka lämpötila on 20 °C ± 5 °C ja suhteellinen kosteus 30–80 prosenttia.

6.3.3.3.2 Kokeen suorittaminen

a) Vähintään neljä täysinäistä aerosolipakkausta tuotetta kohti valmistellaan vesihauteessa lämpötilaan 20 °C ± 1 °C niin, että vähintään 95 prosenttia aerosolista on upotettuna veteen vähintään 30 minuutin ajan ennen kutakin koetta (jos aerosoli on kokonaan veden alla, 30 minuutin käsittely on riittävä).

b) Yleisiä vaatimuksia on noudatettava. Ympäristön lämpötila ja suhteellinen kosteus kirjataan.

c) Määritetään sisäpuolinen paine lämpötilassa 20 °C ± 1 °C (viallisten ja vajaiden aerosolien poistamiseksi).

d) Mitataan tutkittavan aerosolituotteen purkautumis- tai virtausmäärä, jotta kokeessa annostellun tuotteen määrä voidaan määrittää tarkasti.

e) Yksi aerosoleista punnitaan ja paino kirjataan.

f) Mitatun purkautumis- tai virtausmäärän perusteella ja valmistajan ohjeita noudattaen annetaan tuotetta purkautua noin 5 g puhtaan kellonlasin keskelle; tarkoituksena on saada aikaan keko, jonka korkeus on enintään 25 mm.

g) Asetetaan 5 sekunnin kuluessa purkautumisen päättymisestä syttymislähde näytteen alareunalle ja käynnistetään samanaikaisesti kronometri (sekuntikello). Tarvittaessa syttymislähde poistetaan näytteen reunasta noin kahden sekunnin kuluttua, jotta voidaan havaita selvästi, onko syttyminen tapahtunut. Jos näytteen syttymistä ei ole havaittavissa, asetetaan syttymislähde uudelleen näytteen reunalle.

h) Jos syttyminen tapahtuu, kirjataan seuraavat tiedot:

i) Liekin suurin korkeus senttimetreinä kellonlasin alareunan yläpuolella

ii) Palamisen kestoaika sekunteina

iii) Aerosolipakkaus kuivataan ja punnitaan, minkä jälkeen lasketaan purkautuneen tuotemäärän paino.

i) Koealue tuuletetaan heti kunkin kokeen jälkeen.

j) Jos syttymistä ei tapahdu, ja annosteltu tuote pysyy vaahdon tai tahnan muodossa koko käyttöajan, toistetaan vaiheet e–i. Tuotteen annetaan seistä 30 sekuntia, 1 minuutin, 2 minuuttia tai 4 minuuttia ennen syttymislähteen käyttämistä.

k) Toistetaan vaiheet e–j kahdesti samalla aerosolipakkauksella (yhteensä 3 koetta).

l) Toistetaan vaiheet e–k kahdella muulla saman tuotteen aerosolipakkauksella (yhteensä 3 pakkausta).

6.3.3.4 Tulosten arviointimenetelmä

6.3.3.4.1 Kokeesta on laadittava raportti, joka sisältää seuraavat tiedot: a) syttyykö tuote b) liekin suurin korkeus senttimetreinä c) palamisen kestoaika sekunteina d) testatun tuotteen paino.