02018D1986 — FI — 26.09.2020 — 001.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

Muutettu:









▼B

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS (EU) 2018/1986,

annettu 13 päivänä joulukuuta 2018,

tiettyihin kalastuksiin sovellettavista yksittäisistä valvonta- ja seurantaohjelmista sekä täytäntöönpanopäätösten 2012/807/EU, 2013/328/EU, 2013/305/EU ja 2014/156/EU kumoamisesta







1 artikla

Kohde

1. Tällä päätöksellä vahvistetaan yksittäiset valvonta- ja seurantaohjelmat

a) kalastuksille hyödynnettäessä kantoja tai lajeja, jotka sisältyvät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 ( 1 ) 9 ja 10 artiklassa tarkoitettuihin monivuotisiin suunnitelmiin tai saman asetuksen 18 artiklan mukaisesti hyväksyttyihin suunnitelmiin taikka muihin perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan nojalla hyväksyttyihin unionin toimenpiteisiin, joilla säädetään määrällisistä rajoituksista ja kalastusmahdollisuuksien jakamisesta;

b) kalastuksille hyödynnettäessä lajeja, joita koskee asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukainen purkamisvelvoite;

c) tietyille kalastuksille hyödynnettäessä kantoja tai lajeja, joihin sovelletaan alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä

liitteiden I–V mukaisesti.

2. Yksittäiset valvonta- ja seurantaohjelmat esitetään liitteissä I–V, ja niiden toteuttajina ovat kyseisissä liitteissä tarkoitetut jäsenvaltiot, jäljempänä ’asianomaiset jäsenvaltiot’.

2 artikla

Soveltamisala

Yksittäiset valvonta- ja seurantaohjelmat koskevat seuraavia toimintoja:

a) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kalastustoiminta tämän päätöksen liitteissä I–V tarkoitetuilla alueilla, jäljempänä ’asianomaiset alueet’;

b) kalastukseen liittyvä toiminta, mukaan lukien kalastustuotteiden punnitseminen, jalostus, kaupan pitäminen, kuljetus ja varastointi;

c) tuonti ja välillinen tuonti, siten kuin ne määritellään neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 ( 2 ) 2 artiklan 11 ja 12 kohdassa, liitteessä I tarkoitettujen kalastusten osalta;

d) vienti ja jälleenvienti, sellaisina kuin ne määritellään neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa, liitteessä I tarkoitettujen kalastusten osalta;

e) virkistyskalastus sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 1224/2009 4 artiklan 28 kohdassa ja jos siihen kohdistuu unionin säilyttämistoimenpiteitä ja se mainitaan asianomaisessa liitteessä;

f) kiireelliset toimenpiteet, toteutettu asetuksen (EY) N:o 1224/2009 108 artiklan mukaisesti, ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 12 artiklan mukaiset komission toimenpiteet, silloin kun meren elollisiin luonnonvaroihin kohdistuu vakava uhka.

3 artikla

Tavoitteet

1. Yksittäisillä valvonta- ja seurantaohjelmilla on varmistettava liitteissä I–V tarkoitettuihin kantoihin ja kalastuksiin sovellettavien säilyttämis- ja valvontatoimenpiteiden yhdenmukainen ja tehokas täytäntöönpano.

2. Yksittäisen valvonta- ja seurantaohjelman nojalla toteutettavilla valvonta- ja tarkastustoimilla on pyrittävä erityisesti varmistamaan seuraavien säännösten noudattaminen:

a) kalastusmahdollisuuksien hallinnointi ja mahdolliset niihin liittyvät erityisedellytykset, mukaan lukien kiintiöiden käytön, pyyntiponnistusjärjestelmän ja teknisten toimenpiteiden seuranta asianomaisilla alueilla;

b) kalastustoimintaan sovellettavat ilmoitusvelvoitteet, erityisesti kirjattujen ja ilmoitettujen tietojen luotettavuus;

c) sellaisten lajien, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 nojalla, kaikkien saaliiden purkamista koskeva velvoite sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 ( 3 ) III a osastossa säädetyt toimenpiteet kalojen poisheittämisen vähentämiseksi;

d) komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 404/2011 ( 4 ) 78–89 artiklassa säädetyt erityissäännöt, jotka koskevat tiettyjen pelagisten lajien punnitsemista;

e) alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen ja alueiden osalta hyväksymät erityiset määräykset.

4 artikla

Ensisijaiset kohteet

1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on suoritettava tämän päätöksen liitteissä I–V tarkoitettujen kantojen ja yhden tai useamman alueen osalta kalastuksen ja kalastukseen liittyvän toiminnan valvontaa ja asiaan kuuluvia tarkastuksia riskinhallinnan perusteella asetuksen (EY) N:o 1224/2009 5 artiklan 4 kohdan ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 404/2011 98 artiklan mukaisesti.

2. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on määriteltävä valvontaa ja tarkastuksia varten prioriteettitaso käyttäen perustana 5 artiklassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti toteutetun riskinarvioinnin tuloksia.

3. Kullekin kalastusalukselle ja/tai 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetulle laivastonosalle on suoritettava valvontaa ja tarkastuksia 2 kohdan mukaisesti määriteltyä prioriteettitasoa vastaavasti varmistaen, että kaikkia liitteissä I–V lueteltujen kalastusten kantoja tarkastellaan riittävästi.

4. Maissa on tehtävä kalastukseen liittyvää toimintaa harjoittavien toimijoiden tarkastuksia, jos se on kyseisessä kalastuksen tai markkinointiketjun vaiheessa tarkoituksenmukaista ja jos se on osa 6 artiklassa tarkoitettua riskienhallinnan strategiaa.

5 artikla

Menettelyt riskinarviointia varten ja suhteessa yhteiskäyttösuunnitelmiin

1. Asianomaiset jäsenvaltiot arvioivat vähintään kerran vuodessa liitteissä I–V lueteltuihin kalastuksiin liittyvät riskit jäsenvaltioiden yhteistyössä Euroopan kalastuksenvalvontaviraston (EFCA) kanssa vahvistamia yhdenmukaisia menetelmiä käyttäen niiden uhkien perusteella, joita yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättäminen saattaa aiheuttaa.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen riskinarviointimenetelmien yhteydessä edellytetään, että jäsenvaltiot

a) tarkastelevat, kaikkia saatavilla olevia asiaan liittyviä tietoja käyttäen, kuinka todennäköistä sääntöjen noudattamatta jättäminen on, ja jos sitä ilmenee, mitkä ovat sen mahdolliset vaikutukset;

b) vahvistavat riskitason kalakantojen, pyydysten, soveltamisalan (jäljempänä ’laivastonosa’) ja vuoden ajankohdan mukaan todennäköisyyden ja mahdollisten vaikutusten perusteella. Arvioitu riskitaso ilmaistaan maininnoilla ”erittäin korkea”, ”korkea”, ”keskitasoinen” ja ”matala”.

3. EFCA:n asetuksen (EY) N:o 768/2005 mukaisesti vahvistaman yhteiskäyttösuunnitelman yhteydessä kukin asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa EFCA:lle riskinarviointinsa tulokset. On määriteltävä mahdollisen noudattamatta jättämisen (uhat) tyyppi yhdessä sovellettavien yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen kanssa 6 artiklassa tarkoitetun riskinhallintastrategian ohjelmasuunnittelun helpottamiseksi. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava EFCA:lle viipymättä kaikista arvioidun riskitason muutoksista.

4. EFCA:n on käytettävä jäsenvaltioilta saatuja tietoja, kun se koordinoi riskinarviointia alueellisella tasolla.

5. Asianomaisten jäsenvaltioiden on laadittava aluksistaan luettelo, jossa ilmoitetaan ainakin keskitasoisen, korkean ja hyvin korkean riskin alukset. Alusluetteloa on päivitettävä säännöllisesti ottaen huomioon valvonta- ja tarkastustoimien, myös yhteisen valvonnan ja yhteisten tarkastusten aikana, kerätyt tiedot sekä mahdolliset muut muiden jäsenvaltioiden toimittamat merkitykselliset tiedot.

6. Jos jäsenvaltion, joka ei ole asianomainen jäsenvaltio, lipun alla purjehtiva kalastusalus tai kolmannen maan kalastusalus harjoittaa toimintaa asianomaisilla alueilla, 5 kohdassa tarkoitetun riskitason määrittää se rantajäsenvaltio, jonka vesillä kalastusalus toimii, jolleivät lippuvaltion viranomaiset ilmoita riskitasoa tämän päätöksen 8 artiklan puitteissa.

7. Yhteiskäyttösuunnitelmien yhteydessä asianomaisten jäsenvaltioiden on toiminnallisista syistä toimitettava EFCA:lle 5 ja 6 kohdan nojalla laadittu alusluettelo. Jotta valvonta- ja tarkastustoimet olisi helpompi suorittaa tehokkaasti, olisi määriteltävä aluksiin sovellettava uhkien tyyppi. Asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava luettelonsa päivityksen jälkeen mahdolliset muutokset EFCA:lle välittömästi.

6 artikla

Kansalliset ja alueelliset riskinhallintastrategiat

1. Kukin asianomainen jäsenvaltio laatii riskinarvioinnin tulosten perusteella vähintään kerran vuodessa kansallisen riskinhallintastrategian, jolla pyritään ennen kaikkea varmistamaan yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen. Strategiassa yksilöidään ja kuvataan riskit, esitetään asianmukaisten resurssien kohdentaminen sekä valvonta- ja tarkastusvälineet ottaen huomioon määritelty riskitaso, yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamatta jättämisestä aiheutuvan uhkan luonne ja tavoitevertailuarvojen saavuttaminen.

2. EFCA laatii tämän päätöksen 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun alueellisen riskinarvioinnin pohjalta tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua strategiaa vastaavan alueellisen riskinhallintastrategian. EFCA koordinoi ja toteuttaa alueellisen riskinhallintastrategian yhteiskäyttösuunnitelman avulla.

7 artikla

Tavoitevertailuarvot

1. Kalastusalusten tarkastuksissa käytettävät tavoitevertailuarvot esitetään tämän päätöksen liitteissä I–V olevassa 4 kohdassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 liitteessä I olevassa 4 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 1005/2008 9 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen tavoitevertailuarvojen soveltamista.

2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen jäsenvaltiot voivat myös soveltaa tämän päätöksen 3 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi erilaisia, parempina vaatimustenmukaisuustasoina ilmaistuja tavoitevertailuarvoja EFCA:n kanssa yhteistyössä vahvistettuja yhdenmukaisia menetelmiä noudattaen edellyttäen, että

a) tarve asettaa tavoitevertailuarvot parempien vaatimustenmukaisuustasojen muodossa perustellaan kalastusta tai kalastukseen liittyvää toimintaa ja täytäntöönpanoon liittyviä seikkoja koskevalla yksityiskohtaisella analyysillä;

b) asianomaiset jäsenvaltiot määrittelevät valvonta- ja tarkastustoimet sekä strategian, jolla parempien vaatimustenmukaisuustasojen osalta toivotut tulokset saavutetaan;

c) parempina vaatimustenmukaisuustasoina ilmaistut vertailuarvot eivät vaikuta kielteisesti yksittäisissä valvonta- ja seurantaohjelmissa määriteltyihin tavoitteisiin, ensisijaisiin kohteisiin ja riskiperusteisiin menettelyihin;

d) parempina vaatimustenmukaisuustasoina ilmaistut vertailuarvot ilmoitetaan komissiolle viimeistään yhden vuoden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta ja sen jälkeen joka toinen vuosi, eikä komissio vastusta niitä 90 päivän kuluessa ilmoituksesta.

3. Kaikkia tavoitevertailuarvoja on arvioitava vuosittain 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen arviointikertomusten pohjalta, ja niitä on tarvittaessa tarkistettava 11 artiklan 6 kohdassa säädetyn arvioinnin yhteydessä.

4. Tässä artiklassa tarkoitetut tavoitevertailuarvot on tarvittaessa sisällytettävä yhteiskäyttösuunnitelmaan.

8 artikla

Yhteistyö jäsenvaltioiden välillä ja kolmansien maiden kanssa

1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä yksittäisten valvonta- ja seurantaohjelmien toteuttamiseksi.

2. Tapauksen mukaan kaikkien muiden jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä asianomaisten jäsenvaltioiden ja EFCA:n kanssa yhteiskäyttösuunnitelmien tavoitteiden saavuttamiseksi.

3. Asianomaiset jäsenvaltiot ja EFCA voivat tehdä yhteistyötä kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa yksittäisten valvonta- ja seurantaohjelmien toteuttamiseksi.

9 artikla

Yhteiset tarkastukset ja valvontatoimet

1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on kansallisten kalastuksenvalvontajärjestelmiensä tehokkuuden ja vaikuttavuuden lisäämiseksi toteutettava tarvittaessa yhteisiä tarkastus- ja valvontatoimia alueellaan ja lainkäyttövaltaansa kuuluvilla vesillä ja tapauksen mukaan kansainvälisillä vesillä. Tapauksen mukaan kyseiset toimet on toteutettava asetuksen (EY) N:o 768/2005 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhteiskäyttösuunnitelmien puitteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 5 artiklan 1 kohdan soveltamista.

2. Yhteisten tarkastus- ja valvontatoimien toteuttamiseksi kunkin asianomaisen jäsenvaltion on

a) varmistettava, että muiden asianomaisten jäsenvaltioiden virkamiehet ja unionin tarkastajat kutsutaan mukaan yhteisiin tarkastus- ja valvontatoimiin;

b) vahvistettava yhteiset toimintamenettelyt, joita sovelletaan sen valvonta-aluksiin;

c) käytettävä tarkastusten yhteydessä EFCA:n yhteiskäyttösuunnitelman puitteissa hyväksymiä vakiomenettelyjä;

d) nimettävä tarvittaessa asetuksen (EY) N:o 1224/2009 80 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut yhteystahot.

3. Asianomaisten jäsenvaltioiden virkamiehet ja unionin tarkastajat voivat osallistua yhteisiin tarkastus- ja valvontatoimiin.

10 artikla

Tietojenvaihto

▼M1

1. Yksittäisten valvonta- ja seurantaohjelmien toteuttamista varten kunkin asianomaisen jäsenvaltion on varmistettava yksittäisissä valvonta- ja seurantaohjelmissa tarkoitettua kalastusta ja kalastukseen liittyvää toimintaa koskevien tietojen vaihto sähköisesti muiden asianomaisten jäsenvaltioiden ja EFCA:n kanssa. Komissiolla on pääsy tämän alakohdan mukaisesti vaihdettuihin tietoihin.

▼B

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tietojenvaihdon on oltava asetuksen (EY) N:o 1224/2009 111 artiklan ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 404/2011 118 artiklan ja liitteen XII mukaista.

▼M1

2. Edellä 1 kohdan mukaisesti vaihdettuihin tietoihin voi sisältyä henkilötietoja. EFCA, komissio ja jäsenvaltiot voivat käsitellä henkilötietoja, joihin niillä on 1 kohdan nojalla pääsy, täyttääkseen niille yksittäisten valvonta- ja seurantaohjelmien mukaisesti kuuluvat tehtävät ja velvoitteet. EFCA, komissio ja jäsenvaltiot toteuttavat henkilötietojen asianmukaisen suojan varmistamiseksi toimenpiteitä asetuksen (EU) 2016/679 5 artiklan ja asetuksen (EU) 2018/1725 4 artiklan mukaisesti.

▼B

3. Edellä olevan 1 kohdan nojalla vaihdettuihin tietoihin sisältyviä henkilötietoja ei saa säilyttää kymmentä vuotta pidempään, paitsi jos kyseisiä henkilötietoja tarvitaan mahdollistamaan rikkomuksen, tarkastuksen tai oikeudellisen tai hallinnollisen menettelyn jatkotoimet. Tällaisessa tapauksessa henkilötietoja voidaan säilyttää 20 vuotta. Jos 1 kohdan nojalla vaihdettuihin tietoihin sisältyviä henkilötietoja säilytetään pidempään, niistä on poistettava tunnistamisen mahdollistavat tiedot.

4. Edellä olevan 1 kohdan nojalla vaihdettuihin tietoihin sisältyviä henkilötietoja saa 3 kohdasta poiketen säilyttää 3 kohdassa vahvistettuja ajanjaksoja pidempään ainoastaan asetuksen (EU) 2016/679 89 artiklan mukaisesti tieteellisessä tutkimustarkoituksessa ja tieteellisten lausuntojen antamista varten.

5. Jäsenvaltioiden on käsiteltävä tämän päätöksen nojalla kerättyjä henkilötietoja asetuksen (EU) 2016/679 4 artiklan 7 kohdan mukaisesti.

▼M1

6. EFCA, komissio ja jäsenvaltioiden viranomaiset varmistavat tämän päätöksen nojalla tapahtuvan henkilötietojen käsittelyn turvallisuuden. EFCA:n ja jäsenvaltioiden viranomaisten tekevät yhteistyötä turvallisuuteen liittyvissä tehtävissä.

7. EFCA, komissio ja jäsenvaltiot toteuttavat toimenpiteitä tämän päätöksen nojalla saatujen tietojen luottamuksellisuuden suojaamiseksi asianmukaisella tavalla asetuksen (EY) N:o 1224/2009 113 artiklan mukaisesti.

▼B

11 artikla

Tiedot ja arviointi

1. Kunkin jäsenvaltion on lähetettävä komissiolle ja EFCA:lle viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä maaliskuuta kertomus yksittäisten valvonta- ja seurantaohjelmien puitteissa edellisenä kalenterivuotena toteutetuista valvonta- ja tarkastustoimista.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun kertomukseen on sisällyttävä vähintään liitteessä VI luetellut tiedot.

3. Liitteessä VI olevassa IV kohdassa tarkoitetut tiedot on edelleen lueteltava, ja ne on päivitettävä kussakin kertomuksessa, kunnes toimi on asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti saatettu päätökseen. Jollei vakavan rikkomuksen havaitsemisen johdosta toteuteta toimia, asiasta on annettava selitys.

4. Liitteessä I tarkoitettujen kalastusten osalta liitteessä VI olevassa IV kohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava komissiolle ja EFCA:lle sähköisesti viimeistään 15 päivänä syyskuuta ja päivitettävä viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä maaliskuuta.

5. EFCA ottaa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kertomukset huomioon arvioidessaan vuosittain yhteiskäyttösuunnitelman tehokkuutta asetuksen (EY) N:o 768/2005 14 artiklan mukaisesti.

6. Komissio kutsuu vähintään kahden vuoden välein koolle kalastus- ja vesiviljelyalan komitean arvioimaan yksittäisten valvonta- ja seurantaohjelmien toteutusta ja niiden tarkoituksenmukaisuutta ja vaikuttavuutta sekä niiden kokonaisvaikutusta siihen, miten kalastusalukset ja toimijat noudattavat sääntöjä.

12 artikla

Kumoaminen ja siirtymäaika

Kumotaan täytäntöönpanopäätökset 2012/807/EU, 2013/328/EU, 2013/305/EU ja 2014/156/EU, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan toisen kohdan soveltamista.

Täytäntöönpanopäätöksiä 2012/807/EU, 2013/328/EU, 2013/305/EU ja 2014/156/EU sovelletaan kuitenkin edelleen jäsenvaltioiden vuonna 2019 toimittamiin kertomuksiin, jotka koskevat vuonna 2018 toteutettuja valvonta- ja tarkastustoimia.

13 artikla

Voimaantulo

Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019.

▼M1









LIITE I

ITÄ-ATLANTIN JA VÄLIMEREN ICCAT-LAJIEN ( 5 )KALASTUKSIA JA TIETTYJÄ VÄLIMEREN PELAGISTEN KANTOJEN JA POHJAKALAKANTOJEN KALASTUKSIA KOSKEVAN YKSITTÄISEN VALVONTA- JA SEURANTAOHJELMAN TIEDOT

1) Tämä yksittäinen valvonta- ja seurantaohjelma koskee seuraavassa määriteltyjä maantieteellisiä alueita:

a) ”Itä-Atlantilla” tarkoitetaan Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES ( 6 )) suuralueita 7, 8, 9 ja 10 sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 218/2009 ( 7 ) liitteessä III, sekä FAO:n ( 8 ) osa-aluetta 34.1.2;

b) ”Välimerellä” tarkoitetaan FAO-suuralueita 37.1, 37.2 ja 37.3 tai maantieteellisiä osa-alueita 1–27 sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1343/2011 ( 9 ) liitteessä I;

c) ”pohjoisella Adrianmerellä” ja ”eteläisellä Adrianmerellä” tarkoitetaan maantieteellisiä osa-alueita 17 ja 18 sellaisina kuin ne on määritelty asetuksen (EU) N:o 1343/2011 liitteessä I;

d) ”Sisiliansalmella” tarkoitetaan maantieteellisiä osa-alueita 12, 13, 14, 15 ja 16 sellaisina kuin ne on määritelty asetuksen (EU) N:o 1343/2011 liitteessä I;

e) ”Joonianmerellä” tarkoitetaan maantieteellisiä osa-alueita 19, 20 ja 21 sellaisina kuin ne on määritelty asetuksen (EU) N:o 1343/2011 liitteessä I;

f) ”Levantinmerellä” tarkoitetaan maantieteellisiä osa-alueita 24, 25, 26 ja 27 sellaisina kuin ne on määritelty asetuksen (EU) N:o 1343/2011 liitteessä I;

g) ”Alboráninmerellä” tarkoitetaan maantieteellisiä osa-alueita 1–3 sellaisina kuin ne on määritelty asetuksen (EU) N:o 1343/2011 liitteessä I.

2) Kyseiset jäsenvaltiot ovat Espanja, Italia, Kreikka, Kroatia, Kypros, Malta, Portugali, Ranska ja Slovenia.

3) Tarkastelu koskee seuraavia kalastuksia:

— tonnikalakantojen kalastus (myös virkistyskalastus) Itä-Atlantilla ja Välimerellä;

— miekkakalan kalastus (myös virkistyskalastus) Välimerellä;

— valkotonnikalan kalastus Välimerellä;

— sardiinin ja sardellin kalastus pohjoisella ja eteläisellä Adrianmerellä;

— kummeliturskan ( Merluccius merluccius ) kalastus Sisiliansalmessa ja GFCM:n suuralueilla 1, 5, 6, 7 ja 9, 10 ja 11 sekä pohjoisella Adrianmerellä ja eteläisellä Adrianmerellä;

— syvänmerenkatkaravun ( Parapenaeus longirostris ) kalastus Sisiliansalmessa ja GFCM:n suuralueilla 1, 5, 6 ja 9, 10 ja 11 sekä pohjoisella Adrianmerellä ja eteläisellä Adrianmerellä;

— syvänmeren katkarapujen kalastus Levantinmerellä ja Joonianmerellä;

— Aristeus antennatus -katkaravun kalastus GFCM:n suuralueilla 1, 5, 6 ja 7 sekä Sisiliansalmessa;

— Aristaeomorpha foliace -katkaravun kalastus GFCM:n suuralueilla 9, 10 ja 11 sekä Sisiliansalmessa;

— keisarihummerin ( Nephrops norvegicus ) kalastus GFCM:n suuralueilla 5, 6, 9 ja 11 sekä pohjoisella Adrianmerellä ja eteläisellä Adrianmerellä;

— rusotäplämullon (Mullus barbatus ) kalastus GFCM:n suuralueilla 1, 5, 6, 7, 9, 10 ja 11 sekä pohjoisella Adrianmerellä ja eteläisellä Adrianmerellä;

— pilkkupagellin kalastus Alboráninmerellä;

— merianturan kalastus GFCM:n suuralueella 17;

— jalokorallin kerääminen Välimerellä;

— dolfiinien kalastus Välimeren kansainvälisillä vesillä;

— ankeriaan ( Anguilla anguilla ) kalastus unionin vesillä Välimerellä;

— Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla purkamisvelvoitteen alaisena olevien lajien kalastus.

4) Tarkastuksissa käytettävät tavoitevertailuarvot

Tämän liitteen 2 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on käytettävä seuraavia tavoitevertailuarvoja:

a) Tarkastustoiminta merellä Vuosittain vähintään 60 prosenttia kaikista merellä tehtävistä tarkastuksista (pois lukien ilmavalvonta) on suoritettava kalastusaluksilla, jotka kuuluvat 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen kahden korkeimman riskitason laivastonosiin, varmistaen, että kumpikin laivastonosa tarkastetaan asianmukaisesti ja oikeassa suhteessa.

b) Tarkastukset purkamisen yhteydessä (tarkastukset satamassa ja ennen ensimyyntiä) Vuosittain vähintään 60 prosenttia kaikista purkamisen yhteydessä tehtävistä tarkastuksista on suoritettava kalastusaluksilla, jotka kuuluvat 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen kahden korkeimman riskitason laivastonosiin, varmistaen, että kumpikin laivastonosa tarkastetaan asianmukaisesti ja oikeassa suhteessa.

c) Tarkastukset rysillä ja viljelylaitoksissa, jotka liittyvät tonnikalakantojen kalastukseen Itä-Atlantilla ja Välimerellä. Vuosittain on tarkastettava 100 prosenttia rysillä ja viljelylaitoksissa tehtävistä kassiinsiirtotoimista ja siirtotoimista, mukaan lukien kalojen vapauttaminen.









LIITE II

TIETTYJÄ MUSTANMEREN KALASTUKSIA KOSKEVAN YKSITTÄISEN VALVONTA- JA SEURANTAOHJELMAN TIEDOT

1) Tämä yksittäinen valvonta- ja seurantaohjelma koskee seuraavassa määriteltyjä maantieteellisiä alueita:

Unionin vedet Mustallamerellä, kun ”Mustallamerellä” tarkoitetaan Välimeren yleisen kalastuskomission (GFCM) maantieteellistä osa-aluetta 29 sellaisena kuin se on määritelty asetuksen (EU) N:o 1343/2011 liitteessä I.

2) Kyseiset jäsenvaltiot ovat Bulgaria ja Romania.

3) Tarkastelu koskee seuraavia kalastuksia:

— piikkikampelan kalastus Mustallamerellä;

— kilohailin kalastus Mustallamerellä;

— asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla purkamisvelvoitteen alaisena olevien lajien kalastus.

4) Tarkastuksissa käytettävät tavoitevertailuarvot

Tämän liitteen 2 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on käytettävä seuraavia tavoitevertailuarvoja:

a) Tarkastustoiminta merellä Vuosittain vähintään 60 prosenttia kaikista merellä tehtävistä tarkastuksista (pois lukien ilmavalvonta) on suoritettava kalastusaluksilla, jotka kuuluvat 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen kahden korkeimman riskitason laivastonosiin, varmistaen, että kumpikin laivastonosa tarkastetaan asianmukaisesti ja oikeassa suhteessa.

b) Tarkastukset purkamisen yhteydessä (tarkastukset satamassa ja ennen ensimyyntiä) Vuosittain vähintään 60 prosenttia kaikista purkamisen yhteydessä tehtävistä tarkastuksista on suoritettava kalastusaluksilla, jotka kuuluvat 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen kahden korkeimman riskitason laivastonosiin, varmistaen, että kumpikin laivastonosa tarkastetaan asianmukaisesti ja oikeassa suhteessa.

▼B









LIITE III

TIETTYJÄ ITÄMEREN PELAGISTEN KANTOJEN JA POHJAKALAKANTOJEN KALASTUKSIA KOSKEVAN YKSITTÄISEN VALVONTA- JA SEURANTAOHJELMAN TIEDOT

(1) Tämä yksittäinen valvonta- ja seurantaohjelma koskee seuraavassa määriteltyjä maantieteellisiä alueita:

Unionin vedet Itämerellä, kun ’Itämerellä’ tarkoitetaan ICES-alueita IIIb, IIIc ja IIId.

(2) Kyseiset kahdeksan jäsenvaltiota ovat Latvia, Liettua, Puola, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska ja Viro.

(3) Tarkastelu koskee seuraavia kalastuksia:

— turskan (mukaan lukien virkistyskalastus osa-alueilla 22–24), silakan, lohen ja kilohailin kalastus;

— Anguilla anguilla -lajin ankeriaan kalastus unionin vesillä Itämerellä;

— asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla purkamisvelvoitteen alaisena olevien lajien kalastus.

(4) Tarkastuksissa käytettävät tavoitevertailuarvot

Tämän liitteen 2 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on käytettävä seuraavia tavoitevertailuarvoja:

a) Tarkastustoiminta merellä Vuosittain vähintään 60 prosenttia kaikista merellä tehtävistä tarkastuksista (pois lukien ilmavalvonta) on suoritettava kalastusaluksilla, jotka kuuluvat 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen kahden korkeimman riskitason laivastonosiin, varmistaen, että kumpikin laivastonosa tarkastetaan asianmukaisesti ja oikeassa suhteessa.

b) Tarkastukset purkamisen yhteydessä (tarkastukset satamassa ja ennen ensimyyntiä) Vuosittain vähintään 60 prosenttia kaikista purkamisen yhteydessä tehtävistä tarkastuksista on suoritettava kalastusaluksilla, jotka kuuluvat 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen kahden korkeimman riskitason laivastonosiin, varmistaen, että kumpikin laivastonosa tarkastetaan asianmukaisesti ja oikeassa suhteessa.









LIITE IV

TIETTYJÄ POHJANMEREN JA ICES-ALUEEN IIa PELAGISTEN KANTOJEN JA POHJAKALAKANTOJEN KALASTUKSIA KOSKEVAN YKSITTÄISEN VALVONTA- JA SEURANTAOHJELMAN TIEDOT

(1) Tämä yksittäinen valvonta- ja seurantaohjelma koskee seuraavassa määriteltyjä maantieteellisiä alueita:

— Unionin vedet Pohjanmerellä, kun ’Pohjanmerellä’ tarkoitetaan ICES-alueita IIIa ja IV.

— Unionin vedet ICES-alueella IIa.

(2) Kyseiset kahdeksan jäsenvaltiota ovat Alankomaat, Belgia, Irlanti, Ranska, Ruotsi, Saksa, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta.

(3) Tarkastelu koskee seuraavia kalastuksia:

— makrillin, sillin, piikkimakrillin, mustakitaturskan, hopeakuoreen, kilohailin, tuulenkalan, harmaaturskan, turskan, koljan, valkoturskan, seidin, keisarihummerin, merianturan, punakampelan, kummeliturskan ja pohjankatkaravun kalastus;

— Anguilla anguilla -lajin ankeriaan kalastus;

— asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla purkamisvelvoitteen alaisena olevien lajien kalastus.

(4) Tarkastuksissa käytettävät tavoitevertailuarvot

Tämän liitteen 2 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on käytettävä seuraavia tavoitevertailuarvoja:

a) Tarkastustoiminta merellä Vuosittain vähintään 60 prosenttia kaikista merellä tehtävistä tarkastuksista (pois lukien ilmavalvonta) on suoritettava kalastusaluksilla, jotka kuuluvat 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen kahden korkeimman riskitason laivastonosiin, varmistaen, että kumpikin laivastonosa tarkastetaan asianmukaisesti ja oikeassa suhteessa.

b) Tarkastukset purkamisen yhteydessä (tarkastukset satamassa ja ennen ensimyyntiä) Vuosittain vähintään 60 prosenttia kaikista purkamisen yhteydessä tehtävistä tarkastuksista on suoritettava kalastusaluksilla, jotka kuuluvat 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen kahden korkeimman riskitason laivastonosiin, varmistaen, että kumpikin laivastonosa tarkastetaan asianmukaisesti ja oikeassa suhteessa.









LIITE V

TIETTYJÄ KOILLIS-ATLANTIN LÄNTISTEN VESIEN PELAGISTEN KANTOJEN JA POHJAKALAKANTOJEN KALASTUKSIA KOSKEVAN YKSITTÄISEN VALVONTA- JA SEURANTAOHJELMAN TIEDOT

(1) Tämä yksittäinen valvonta- ja seurantaohjelma koskee seuraavassa määriteltyjä maantieteellisiä alueita:

Unionin vedet Koillis-Atlantin läntisillä vesillä, kun ’Koillis-Atlantin läntisillä vesillä’ tarkoitetaan seuraavia: ICES-suuralueet V (pois lukien Va ja ainoastaan unionin vedet alueella Vb), VI ja VII, VIII, IX ja X (Azoreita ympäröivät vedet) sekä CECAF-alueet ( 10 ) 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0 (Madeiraa ja Kanariansaaria ympäröivät vedet).

(2) Kyseiset 13 jäsenvaltiota ovat Alankomaat, Belgia, Espanja, Irlanti, Latvia, Liettua, Portugali, Puola, Ranska, Saksa, Tanska, Viro ja Yhdistynyt kuningaskunta.

(3) Tarkastelu koskee seuraavia kalastuksia:

— makrillin, sillin, piikkimakrillin, mustakitaturskan, karjukalan, sardellin, hopeakuoreen, sardiinin ja kilohailin kalastus unionin vesillä ICES-suuralueilla V, VI, VII, VIII ja IX ja unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.11;

— ICES-alueella Vb (unionin vedet), ICES-alueella VIa (unionin vedet), ICES-suuralueella VII ja ICES-alueilla VIII a, b, d, e elävien kummeliturskakantojen (joista yleensä käytetään nimitystä ”pohjoinen kummeliturskakanta”) kalastus;

— Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) rajaamilla alueilla VIIIc ja IXa elävien kummeliturskakantojen (joista yleensä käytetään nimitystä ”eteläinen kummeliturskakanta”) kalastus; ICES-alueilla VIIIc ja IXa elävän keisarihummerikannan kalastus;

— merianturakannan kalastus ICES-alueilla VIIIa, VIIIb ja VIIe ( 11 );

— turskan, merianturan ja punakampelan kalastus unionin vesillä ICES-alueilla VIa, VIIa ja VIId;

— Anguilla anguilla -lajin ankeriaan kalastus unionin vesillä ICES -suuralueilla VI, VII, VIII ja IX;

— asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla purkamisvelvoitteen alaisena olevien lajien kalastus.

(4) Tarkastuksissa käytettävät tavoitevertailuarvot

Tämän liitteen 2 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on käytettävä seuraavia tavoitevertailuarvoja:

a) Tarkastustoiminta merellä Vuosittain vähintään 60 prosenttia kaikista merellä tehtävistä tarkastuksista (pois lukien ilmavalvonta) on suoritettava kalastusaluksilla, jotka kuuluvat 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen kahden korkeimman riskitason laivastonosiin, varmistaen, että kumpikin laivastonosa tarkastetaan asianmukaisesti ja oikeassa suhteessa.

b) Tarkastukset purkamisen yhteydessä (tarkastukset satamassa ja ennen ensimyyntiä) Vuosittain vähintään 60 prosenttia kaikista purkamisen yhteydessä tehtävistä tarkastuksista on suoritettava kalastusaluksilla, jotka kuuluvat 5 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määriteltyjen kahden korkeimman riskitason laivastonosiin, varmistaen, että kumpikin laivastonosa tarkastetaan asianmukaisesti ja oikeassa suhteessa.









LIITE VI

ARVIOINTIKERTOMUKSEN SISÄLTÖ

Arviointikertomuksiin on sisällyttävä vähintään seuraavat tiedot:

I. Yleinen analyysi toteutetuista valvonta-, tarkastus ja täytäntöönpanotoimista

Asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittavat liitteissä I–V mainittujen merialueiden mukaan eriteltynä seuraavat tiedot:

— riskinarvioinnin tulokset ja kuvaus riskeistä ja uhkista, jotka asianomainen jäsenvaltio on kyseessä olevien yksittäisten valvonta- ja seurantaohjelmien soveltamisalaan kuuluvien kalastusten osalta määritellyt (tarvittaessa ilmoitetaan tiedot uudelleentarkastelu- tai päivitysprosessista);

— yhteenvetotaulukko yksilöidyistä laivastonosista ja niiden riskitasosta;

— riskinhallintastrategian sisältö yksityiskohtaisesti eriteltynä.

II. Yksityiskohtainen analyysi toteutetuista valvonta-, tarkastus- ja täytäntöönpanotoimista

Asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittavat liitteissä I–V mainittujen merialueiden mukaan eriteltynä seuraavat tiedot:







Taulukko 1 Yhteenveto merellä tehdyistä tarkastuksista Valvontapäivät [päivien lukumäärä] Merellä tehtyjen tarkastusten lukumäärä Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen kokonaismäärä Korkeimman riskin laivastonosien luokissa oleville kalastusaluksille merellä tehtyjen tarkastusten lukumäärä Toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa oleville kalastusaluksille merellä tehtyjen tarkastusten lukumäärä Muissa kuin korkeimman ja toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa oleville kalastusaluksille merellä tehtyjen tarkastusten lukumäärä Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen lukumäärä korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen lukumäärä toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen lukumäärä muissa kuin korkeimman ja toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta Vakavien rikkomusten keskimäärä (*1) [%] Vakavien rikkomusten määrä (*1) korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta [%] Vakavien rikkomusten määrä (*1) toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta [%] Vakavien rikkomusten määrä (*1) muissa kuin korkeimman ja toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta [%] (*1) Rikkomusten määrällä tarkoitetaan epäiltyjen rikkomusten määrää suhteessa tarkastusten määrään, ja se ilmaistaan prosenttiosuutena.







Taulukko 2 Yhteenveto merellä tehdystä valvonnasta Ilmavalvonnan määrä (tunteina) Ilmavalvonnassa tehtyjen havaintojen kokonaismäärä Valvonta-alusten tekemien havaintojen kokonaismäärä Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen kokonaismäärä Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen lukumäärä korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen lukumäärä toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen lukumäärä muissa kuin korkeimman ja toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta







Taulukko 3 Yhteenveto purkamisen yhteydessä tehdyistä tarkastuksista (tarkastukset satamassa ja ennen ensimyyntiä) Tarkastukset henkilötyöpäivinä [vapaaehtoinen] Purkamisen yhteydessä tehtyjen tarkastusten kokonaismäärä Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen kokonaismäärä Korkeimman riskin laivastonosien luokissa oleville kalastusaluksille tehtyjen tarkastusten lukumäärä Toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa oleville kalastusaluksille tehtyjen tarkastusten lukumäärä Muissa kuin korkeimman ja toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa oleville kalastusaluksille tehtyjen tarkastusten lukumäärä Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen lukumäärä korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen lukumäärä toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen lukumäärä muissa kuin korkeimman ja toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta Vakavien rikkomusten keskimäärä (*1) (yhteensä) Vakavien rikkomusten määrä (*1) korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta Vakavien rikkomusten määrä (*1) toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta Vakavien rikkomusten määrä (*1) muissa kuin korkeimman ja toiseksi korkeimman riskin laivastonosien luokissa olevien kalastusalusten osalta [%] (*1) Rikkomusten määrällä tarkoitetaan epäiltyjen rikkomusten määrää suhteessa tarkastusten määrään, ja se ilmaistaan prosenttiosuutena.







Taulukko 4 Yhteenveto toimijoihin maissa kohdistetuista tarkastustoimista (pois lukien satamassa ja ennen ensimyyntiä tehdyt tarkastukset, jotka esitetään taulukossa 3) Tarkastukset maissa henkilötyöpäivinä [vapaaehtoinen] Maissa tehtyjen tarkastusten kokonaismäärä Vakavia rikkomuksia koskevien epäilyjen kokonaismäärä Vakavien rikkomusten määrä (*1) (*1) Rikkomusten määrällä tarkoitetaan epäiltyjen rikkomusten määrää suhteessa tarkastusten määrään, ja se ilmaistaan prosenttiosuutena.

III. Purkamisvelvoitetta koskeva valvonta

Jäsenvaltiot esittävät tiedot resursseista, välineistä ja keinoista, jotka on annettu käyttöön purkamisvelvoitteen osalta tehtävää valvontaa varten, sekä valvonnan tulokset.

Ainakin seuraavat tiedot on ilmoitettava:

1. niiden alusten kokonaismäärä, joilla on paikalla valvonnasta vastaava tarkkailija;

2. videovalvontajärjestelmällä varustettujen alusten lukumäärä;

3. niiden merellä tehtyjen tarkastusten lukumäärä, joihin sisältyi viimeisimmän saaliin analysointi;

4. käytetyt muut kuin edellisissä kohdissa mainitut valvontakeinot täsmentäen, mitä valvontakeinoja käytettiin (esim. ilmavalvonta ilma-aluksia käyttäen, sähköinen etävalvontajärjestelmä, droonit);

5. purkamisvelvoitteen rikkomisten kokonaismäärä, myös asianomaisten poisheittämissuunnitelmien noudattamatta jättämiseen liittyvien tapausten määrä ilmoitettava.

IV. Määräajoin esitettävät tiedot havaituista rikkomuksista







Taulukko 5 Täytäntöönpanopäätöksen 11 artiklan mukaisesti toimitettavien tietojen malli kunkin raporttiin sisällytettävän epäiltyä rikkomusta koskevan tarkastuksen osalta Tietoyksikön nimi Tunnus Kuvaus ja sisältö Tarkastuksen yksilöinti II. ISO:n kaksikirjaiminen maakoodi + 9 numeroa, esim. DK201900001 Tarkastuspäivä DA VVVV-KK-PP Tarkastuksen tai valvonnan tyyppi IT Meri, purkaminen, kuljetus, ensimyynti, varastointi, markkinointi, siirto, kontrollisiirto, siirto kassiin, jälleenlaivaus, päästäminen vapaaksi, asiakirja (tarkennettava) Kunkin kalastusaluksen, ajoneuvon tai toimijan yksilöinti ID Kalastusaluksen unionin kalastuslaivastorekisterin numero ja nimi; ICCAT-rekisterinumero (tapauksen mukaan) Rysien tai ajoneuvon yksilöinti sekä toimijan, mukaan lukien viljelylaitokset, nimi ja/tai yritysnimi Pyydyksen laji GE Pyydyksen koodi, joka perustuu FAO:n kansainväliseen kalastuspyydysten tilastolliseen standardiluokitukseen Epäillyn rikkomuksen laji TS Rikkomuksen kuvaus ja maininta asiaan liittyvästä yhdestä tai useammasta säännöksestä. Tapauksen mukaan ilmoittakaa rikkomuksen laji seuraavilla koodeilla: — Vakavat rikkomukset: — — koodi 1–12 viitaten täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 404/2011 liitteessä XXX (vasen sarake) annettuun numeroon, — koodi 13, 14 tai 15 viitaten valvonta-asetuksen 90 artiklan 1 kohdan a, b tai c alakohtaan, — koodi a–p viitaten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1627 (1) liitteeseen VIII. — Rikkomuksille, joihin ei sovelleta EU:n sääntelyä, ilmoittakaa koodi 99. Alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen hyväksymään ja osaksi EU:n oikeutta saatettuun lainsäädäntöön liittyvät rikkomukset on yksilöitävä sen määräyksen tai asetuksen mukaan, jota on rikottu. Rikkomukseen liittyvän kalan määrä lajeittain AF Ilmoitetaan aluksella tai (elävien tonnikalojen osalta) kasvatuskassissa olevat määrät lajeittain (tonnikala: paino ja lukumäärä). Jatkotoimien tilanne FU Ilmoitetaan tilanne: VIREILLÄ, MUUTOKSENHAKU, VAHVISTETTU, HYLÄTTY Sakko (tapauksen mukaan) SF Sakko euroina Takavarikointi SC Fyysinen takavarikointi: SAALIS/PYYDYS/MUU. Saaliin/pyydyksen arvon perusteella takavarikoitu summa euroina, esim. 10 000 Muut SO Jos lisenssi/lupa peruutetaan, ilmoitetaan LI (lisenssi) tai AU (lupa) + päivien lukumäärä, esim. AU30. Pisteet (tapauksen mukaan) SP Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 404/2011 126 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrätty pistemäärä, esim. 12 Huomautuksia RM Jos vakavan rikkomuksen havaitsemisen jälkeen ei ole ryhdytty mihinkään toimiin, syy tähän on selvitettävä vapaamuotoisella tekstillä. (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1627, annettu 14 päivänä syyskuuta 2016, tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 302/2009 kumoamisesta (EUVL L 252, 16.9.2016, s. 1).

V. Parempina vaatimustenmukaisuustasoina ilmaistujen tavoitevertailuarvojen analyysi

Jos jäsenvaltio soveltaa tämän päätöksen 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja vaihtoehtoisia tavoitevertailuarvoja, sen on esitettävä seuraavat tiedot:







Taulukko 6 Parempien vaatimustenmukaisuustasojen toteutuminen Riskitaso [hyvin korkea/korkea/keskitasoinen/matala] Toiminnan kuvaus – uhka/riski/laivastonosa — uhkan/riskin taso vuoden alussa vaatimustenmukaisuustasona ilmaistuna — vaatimustenmukaisuustason parantamistavoite — uhkan/riskin taso vuoden lopussa vaatimustenmukaisuustasona ilmaistuna — tarkastusten lukumäärä uhkaa/riskiä kohden — havaittujen vakavien rikkomusten lukumäärä uhkaa/riskiä kohden, mukaan lukien vakavien rikkomusten määrä ja kehityssuunta (vertaus kahteen edelliseen vuoteen) — sellaisten kalastusaluksille/toimijoille tehtyjen tarkastusten osuus, joiden perusteella on havaittu yksi tai useampi vakava rikkomus — jälkiarviointi, mukaan lukien pelotevaikutuksen arviointi sekä selvitys, jos vaatimustenmukaisuustavoitetta ei ole saavutettu.

VI. Analyysi muista tarkastus- ja valvontatoimista: jälleenlaivaus, ilmavalvonta, tuonti/vienti

VII. koulutus- tai tiedotustilaisuuksien kaltaiset toimet, joiden tarkoituksena on vaikuttaa siihen, miten kalastusalukset ja toimijat noudattavat vaatimuksia

VIII. Ehdotukset valvonta-, tarkastus- ja täytäntöönpanotoimien tehokkuuden parantamiseksi (kunkin asianomaisen jäsenvaltion osalta)