1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION ASETUS (EY)N:o 1091/94,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 1994,
yhteisön metsien suojelusta ilmansaasteilta annetun neuvoston asetuksen (ETY)N:o 3528/86
soveltamista koskevista tietyistä yksityiskohtaisista säännöistä
(EYVL L 125, 18.5.1994, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Komission asetus (EY) N:o 690/95, annettu 30 päivänä maaliskuuta 1995 L 71 25 31.3.1995
►M2Komission asetus (EY) N:o 1390/97, annettu 18 päivänä heinäkuuta 1997 L 190 3 19.7.1997
►M3Komission asetus (EY) N:o 1545/1999, annettu 14 päivänä heinäkuuta
1999 L 180 9 15.7.1999
►M4Komission asetus (EY) N:o 2278/1999, annettu 21 päivänä lokakuuta
1999 L 279 3 29.10.1999
▼B
KOMISSION ASETUS (EY)N:o 1091/94,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 1994,
yhteisön metsien suojelusta ilmansaasteilta annetun neuvoston
asetuksen (ETY)N:o 3528/86 soveltamista koskevista tietyistä
yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön metsien suojelusta ilmansaasteilta 17 päivänä
marraskuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3528/86(1),
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2157/
92(2), ja erityisesti sen 3 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan metsien suojelun ensimmäisen ministeriko-
kouksen päätöslauselman n:o 1(3) ja sen seurannan,
sekä katsoo, ettäasetuksen (ETY) N:o 3528/86 2 artiklan 1 kohdan kolmannen ja
neljännen luetelmakohdan mukaisesti yhteisön toiminnan tavoitteena onauttaa jäsenvaltioita:
— toteuttamaan metsäekosysteemien jatkuvaa intensiiviseurantaa,
— perustamaan tai täydentämään yhteensovitetulla ja yhdenmukaisella
tavalla tämän jatkuvan intensiiviseurannan edellyttämä pysyvienkoealojen verkko,
asetuksen (ETY) N:o 3528/86 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti
jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle koealaverkosta sekä jatkuvan
intensiiviseurannan koealaverkosta kerätyt tiedot,
koealaverkko perustetaan yksityiskohtaisten tietojen keräämiseksi
yhteisön metsäekosysteemien kehityksestä; tämä lähestymistapa
mahdollistaa vastaavuussuhteiden luomisen ympäristötekijöiden vaih-telun, erityisesti ilman pilaantumisen, ja metsäekosysteemienreaktioiden välille; näin saadut tiedot mahdollistavat komissionasetuksessa (ETY) N:o 1696/87(
4), sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna asetuksella (EY) N:o 836/94(5), tarkoitetussa systemaatti-
sessa koealaverkossa tehtyjen havaintojen paremman tulkinnan,
asetuksen (ETY) N:o 3528/86 nojalla esitetyissä tukihakemuksissa
mainitun asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jatkuvan intensii-viseurannan toteuttamiseksi on oltava kaikki tarvittavat tiedot kyseistentoimenpiteiden tarkastelemiseksi mainitussa asetuksessa määriteltyjentavoitteiden ja vaatimusten perusteella; nämä tiedot on esitettävä
standardoidussa muodossa hakemusten käsittelyn ja vertailun help-
ottamiseksi, ja
tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän metsäkomitean
lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1 Jäsenvaltioiden on perustettava pysyvien koealojen verkko. Koea-
lojen valinta on vietävä päätökseen 30 päivään kesäkuuta 1994
mennessä ja enemmän kuin 50 prosenttia koealoista on perustettavanoudattaen yhteisiä menetelmiä pysyvien koealojen verkon perustami-seksi jatkuvaa intensiiviseurantaa varten (tämän asetuksen liite I).Jäsenvaltioiden on 15 päivään joulukuuta 1994 mennessä toimitettavakomissiolle kaikkien koealojen osalta selonteko valintaperusteista ja1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 2
(1) EYVL N:o L 326, 21.11.1986, s. 2
(2) EYVL N:o L 217, 31.7.1992, s. 1
(3) Joulukuu 1990, Strasbourg
(4) EYVL N:o L 161, 10.6.1987, s. 1
(5) EYVL N:o L 97, 15.4.1994, s. 4
▼B
täydellinen luettelo valituista koealoista, joka sisältää perustiedot, kuten
sijainnin (pituusaste, leveysaste, korkeus merenpinnasta) ja puulajit,sekä yleiset tiedot kustakin liitteessä VII a eritellyn standardoidun
kaavan mukaan perustetusta koealasta.
2►
M3Pysyvillä koealoilla suoritetaan metsäekosysteemin jatkuvaa
intensiiviseurantaa. Siihen kuuluu latvusten kunnon jatkuva inventointi,maaperän tilan kartoitus, lehtien ja neulasten kunnon inventointi sekäkasvumuutosten, laskeuman ja säätietojen mittaaminen, maanestenäyt-teiden otto ja analysoiminen sekä pintakasvillisuuden arviointi ja
analysointi objektiivisten näytteenottomenettelyiden ja vahvistettujen
määrittämismenetelmien mukaisesti. ◄
3►
M2Jäsenvaltioiden on ennen kunkin vuoden loppua toimitettava
komissiolle standardoidussa muodossa vähintään kaikki edeltävänvuoden aikana pysyviltä koealoilta kerätyt tiedot liitteen VII amukaisesti sekä kertomukseen liitetyt tiedot liitteen VII b mukaisesti.
Lisäksi komissiolle on liitteen VII b mukaan toimitettava kunkin vuoden
31 päivään joulukuuta mennessä vuosikertomus tulosten arvioinnin jatulkinnan edistymisestä kansallisella tasolla. ◄
4►
M3Tämä asetuksen säännöksiä koskevat tekniset yksityiskohdat
määritellään liitteissä III-XI. ◄
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLISESSA LEHDESSÄ.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan
sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 3
▼M4
▼B
▼M3
LIITEI
YHTEISET MENETELMÄT PYSYVIEN KOEALOJEN VERKOSTON
MUODOSTAMISEKSI JATKUVAA INTENSIIVISEURANTAA VARTEN
(Asetuksen (ETY)N:o 3528/86 2 artiklan 1 kohta ja siihen tehdyt muutokset)
I Yleistä
Asetuksen (ETY) N:o 3528/86, sellaisena kuin se on muutettuna, 2
artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toiminnan tavoitteena on perustaa
pysyvien koealojen verkko yhteisön jäsenvaltioissa ja kerätä tietoja
jatkuvan intensiiviseurannan avulla.
Toiminnan tavoitteet ovat seuraavat:
— suorittaa metsäekosysteemien jatkuvaa intensiiviseurantaa ilman
pilaantumisen ja muiden metsän kuntoon vaikuttavien tekijöiden
aiheuttamiin vahinkoihin liittyen,
— parantaa metsäekosysteemin muutosten ja siihen vaikuttavien teki-
jöiden, erityisesti ilman pilaantumisen, välisen syy-yhteyden
ymmärtämistä keskittämällä yhteen paikkaan eri mittauksia sekä
metsäekosysteemien ja niiden osien seurantaa,
— kerätä asiaa koskevia tietoja kehityksestä joukossa yhteisön metsäe-
kosysteemejä.
II Pysyvien koealojen verkoston perustaminen
II.1Koealojenvalinta
Jäsenvaltiot valitsivat 30 päivään kesäkuuta 1994 mennessä alueellaan
riittävän suuren määrän pysyviä koealoja. Kyseisen ajankohdan jälkeen
tietyt jäsenvaltiot ovat täydentäneet kansallisia jatkuvan intensiiviseur-
annan ohjelmiaan uusilla koealoilla. Näiden koealojen enimmäismääräksi
on periaatteessa rajoitettu 15 koealaa kutakin jäsenvaltiota kohden, mutta
jäsenvaltiot voivat valita enemmän koealoja edellyttäen, että niiden
määrä ei ylitä 20 prosenttia kansallisten koealojen määrästä yhteisön
ruutuverkossa, jonka koko on 16 * 16 km (asetus (ETY) N:o 1696/87).
Koealojen valinta kuuluu jäsenvaltioiden päätäntävaltaan, joskin seuraa-
via valintaperusteita on noudatettava:
— koealat on sijoitettava siten, että tärkeimmät metsäpuulajit ja
asianomaisen maan tyypillisimmät kasvupaikat ovat niissä edustet-
tuina,
— koealan vähimmäiskoko on 0,25 hehtaaria vaakatasossa mitattuna,
— lähiympäristössä tapahtuvan toiminnan vaikutusten minimoimiseksi
koeala on ympäröitävä puskurivyöhykkeellä. Vyöhykkeen tosiasial-
linen leveys riippuu metsän tyypistä ja iästä. Jos koeala ja sitä
ympäröivä vyöhyke ovat yhtenevät koon ja puuston ikärakenteen
osalta, puskurivyöhykkeen leveys voidaan rajoittaa 5 tai 10 metriin.
Jos metsäala, jossa koeala sijaitsee, koostuu sekapuustosta, eri
puulajeista tai ikärakenteista, puskurivyöhykettä laajennetaan
enintään viisikertaiseksi koealan puuston mahdolliseen enimmäiskor-
keuteen nähden,
— koska koealoilla on voitava suorittaa pitkäaikaista seurantaa, niiden
kulmat ja/tai rajat on tarpeen merkitä selvästi ja jokainen koealan
koepuista on numeroitava pysyvästi,
— koealojen on oltava helppopääsyisiä kaikkina aikoina niin, ettei
mikään rajoita niille pääsyä ja näytteenottoa,
— koealan metsänhoito ei saa poiketa puskurivyöhykkeen ja ympäröivän
metsän käsittelystä (metsänhoitotoimenpiteiden on oltava vertailukel-
poisia) ja seurannasta aiheutuvat häiriöt on rajoitettava
mahdollisimman vähäisiksi,
— tunnettujen paikallisten lähteiden aiheuttamaa suoraa pilaantumista on
vältettävä. Koealat eivät saa sijaita maatilojen, pääteiden tai
saastuttavien teollisuuslaitosten välittömässä läheisyydessä,
— koealalla tai sen läheisyydessä on oltava riittävä määrä puita
näytteenottoa varten,
— koealan ja puskurivyöhykkeen on oltava mahdollisimman yhdenmu-
kaiset erityisesti puulajien tai puulajisekoitusten, iän, koon,
maannostyypin ja kaltevuuden osalta,
— koealojen on oltava riittävän kaukana metsänreunoista.
On suositeltavaa valita koealoja, jotka ovat viime vuosina olleet
seurannan kohteena asetuksen (ETY) N:o 3528/86 tai muiden ohjelmien1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 4
▼M3
yhteydessä. Jos joudutaan lisäksi valitsemaan uusia koealoja, on suotavaa
käyttää yhteisön 16 * 16km ruutuverkon koealojen kanssasamanlaisia tai
niiden lähellä sijaitsevia koealoja. Koealojen olisi sijaittava niin, että
muista lähteistä (esimerkiksi sääasemilta) tulevien tietojen käyttö on
mahdollista.
II.2Koealojenperustaminenjaominaisuudet
Jäsenvaltiot toimittivat komissiolle vuonna 1994 yleiset tiedot ja
yksityiskohtaisen kuvauksen kustakin koealasta.
Koealan yksityiskohtainen kuvaus koostuu koealan tarkasta sijainnista,
karttaluonnoksesta, josta näkyy koealan kulmien ja/tai rajojen pysyvät
merkinnät, koealan puiden lukumäärästä sekä kaikista muista merkittä-
vistä pysyvistä tekijöistä, jotka ovat koealalla tai sen läheisyydessä
(esimerkiksi sinne johtava tie tai joet). Tulevaisuudessa näytteenotto-
paikkojen (esimerkiksi näytteenottokuoppien) tarkka sijainti on myös
merkittävä mainittuun karttaan.
II.3Koeruutujenmäärittely
Periaatteessa kaikki koealan puut ovat arvioinnissa käytettäviä koepuita
(esimerkiksi latvusten inventointi, kasvun arviointi). Jos koealaan kuuluu
paljon puita (kuten tiheissä metsiköissä), voidaan siitä rajata koeruutu
näitä mittauksia varten. Koeruudun on koealan perustamishetkellä oltava
riittävän suuri tuottaakseen luotettavia arvioita selvityksiä varten
vähintään 20 vuoden ajan, tai mieluiten puuston koko eliniän ajan.
Koeruudulla on seurannan ajan oltava käytettävissä vähintään 20 puuta.
II.4Kutakinkoealaakoskevatyleisettiedot
Kunkin jatkuvaan intensiiviseurantaan kuuluvan pysyvän koealan osalta
on sen perustamisen ja ensimmäisten selvitysten aikana koottava
seuraavat yleiset tiedot.
Perustaminen Ensimmäiset selvitykset
— kuvaava tunnus
maa
koealan numero
tosiasiallinen leveys- ja pituusaste
— kasvupaikkaa koskevat tiedot
korkeus
ilmansuuntakoealan koko yhteensä
koealan puiden lukumäärä
koeruutu (jos sellaista käytetään)pääpuulajin vedensaantihumustyyppi
maannostyyppi (arvio)
— puustotiedot
hallitsevan jakson keski-ikä (vuosia)
pääpuulajituotos (arvio)
— muut havainnot
koealan historian kuvaus
muut lähistöllä sijaitsevat seuranta-asemat
Jos uusia koealoja on perustettu kansallisen intensiiviseurantaohjelman
täydentämiseksi, jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle perusta-
misen aikana kerätyt tiedot kustakin perustetusta koealasta tiedostona
(katso liite VII a, lomake 1 a) ja kertomukset (katso liite VII a, lomake 1
b) sen vuoden loppuun mennessä, jolloin (uudelleen-) perustaminen
suoritettiin. Seurantavuosien aikana kerätyt tärkeät tiedot toimitetaan
vuosittain käyttäen lomakkeita 1 a ja 1 b (liite VII). Muut tiedot annetaan1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 5
▼M3
tiedoksi viipymättä ensimmäisen asiaa koskevan selvityksen päätyttyä ja
ne saatetaan tarvittaessa ajantasalle.
III Tuhoutuneiden koealojen korvaaminen
III.1Yleistä
Jäsenvaltioiden on valittava intensiiviseurantaan kuuluvat koealat. Tässä
liitteessä vahvistetaan joukko tätä valintaa koskevia valintaperusteita.Useimmat jäsenvaltiot ovat kehittäneet oman strategiansa kansallisten
metsäekosysteemiensä seurantaa varten, jonka tarkoituksena on tehdä
havaintoja tärkeimmistä puulajeista ja kasvuolosuhteista.
Vaikka koealat valittiin niin, että niitä voidaan käyttää seurantaan pitkällä
aikavälillä, koealan ennenaikainen tuhoutuminen on aina mahdollista,
esimerkiksi metsäpalon vuoksi. Joissakin tapauksissa joukko viimeisiä
näytteitä voidaan kuitenkin ottaa ennen kuin kaikki koealan puut ovat
hävinneet. Seuraavana vaiheena olisi valintaperusteita koskevan strate-
gian uudelleentarkastelu ja päättäminen siitä, mitä valintaperusteita
sovelletaan uuden koealueen valinnassa.
III.2Koealansulkeminen
Koealaa suljettaessa olisi vielä käytettävä hyväksi tilaisuus suorittaa
joitakin viimeisiä mittauksia/arviointeja. Jos ennen koealan (lopullista)
tuhoamista on vielä mahdollista, voidaan koota (tuhoavia) näytteitä niistä
koealan puista, jotka ovat kuuluneet seurannan piiriin. Kun puu on
kaadettu, voidaan sen tarkka pituus mitata, rungosta voidaan leikata
kiekkoja ja tarkkoja lehti- ja neulasnäytteitä voidaan ottaa.
III.3Strategia
Useimmissa jäsenvaltioissa seurantastrategiaan kuuluu metsäalueeseen,
metsäekosysteemiin, puulajeihin ja usein myös maaperään, sääoloihin ja
laskeuman tasoon liittyviä näkökohtia. Kun koeala on korvattava, olisi
käytettävä hyväksi tilaisuus todentaa, onko alkuperäinen strategia vielä
asianmukainen ja miten siinä havaitut puutteet voitaisiin parhaiten
korjata. Tässä yhteydessä olisi harkittava, että alkuperäisten arviointien
(latvusten kunnon, maaperän, lehtien ja neulasten sekä kasvun arviointi)
lisäksi ohjelmaan lisättäisiin sen viimeisten vuosien ajaksi uusia
arviointeja (laskeuma, sääolot, maaneste, pintakasvillisuus, kaukokar-
toitus(
1)). Näin ollen on suositeltavaa ottaa huomioon intensiiviseurantaa
koskevan ohjelman kehittyminen suunniteltaessa koealojen korvaamista.
Yleisesti ottaen on kuitenkin suositeltavaa, että uudet koealat sijaitsevat
samalla alueella ja että maannostyyppi, laskeumataso ja puulajit ovat
samoja kuin tuhoutuneilla koealoilla.
III.4Koealanperustaminenuudelleen
Uusien koealojen valintaan käytetään samoja valintaperusteita kuin
tuhoutuneiden koealojen valintaan. Uusien koealojen perustamisen
jälkeen suoritetaan mahdollisimman pian joitakin sellaisia arviointeja,
joita ei ole tarkoitus suorittaa uudelleen piakkoin (esim. maaperäkartoitus
ja kaukokartoitus). Koska latvuston ja lehtien sekä neulasten kuntoarvioidaan vuosittain tai joka toinen vuosi, tällaiset lisätutkimukset eivät
ole tarpeen heti koealan perustamisen jälkeen. Jos seuraava säännöllinen
kasvua koskeva arviointi on tarkoitus suorittaa yli kolmen vuoden
kuluttua koealan perustamisesta, olisi kasvua koskevat arvioinnit
suoritettava välittömästi koealan perustamisen jälkeen.
III.5Erityishuomiotavaativatkohdat
Uudelleen perustetuille koealoille annetaan uusi numero. Jäsenvaltiot
toimittavat komissiolle seuraavan säännöllisen tiedostolähetyksen yhtey-
dessä tietoja siitä, miksi koeala on korvattu, viimeisten havaintojen tai
mittausten tulokset sekä uusien koealojen valintaperusteet.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 6
(1) Tekniset yksityiskohdat ilmavalokuvauksen vapaaehtoisesta soveltamisesta intensiivi-
seurantaan kuuluvilla koealoilla vahvistetaan Euroopan komission toimittamassa
kaukokartoituksen käsikirjassa.
▼M3
LIITEII
YHTEISÖN RAHOITUSTUKEA KOSKEVA HAKEMUS TOIMENPI-
TEIDEN TOTEUTTAMISEKSI ASETUKSEN (ETY)N:o 3528/86 JA SEN
MUUTOSSÄÄDÖSTEN 2 ARTIKLAN MUKAISESTI
Rahoitustukihakemukset on esitettävä komission asetuksen (ETY) N:o 526/87(1)
liitteessä A määritellyssä muodossa, ja niihin on liitettävä yhteenveto jäljempänä
luetelluista tiedoista sekä tähän liitteeseen lomakkeena 2 a liitetty taulukko
asianmukaisesti täytettynä.
Kaikkien 2 artiklan mukaisesti toteutettavien toimenpiteiden osalta on toimitet-
tava tiedot seuraavista seikoista:
1.Lyhytkuvaustoimenpiteistä
2.Hakija
Hakijan ja toimenpiteiden väliset yhteydet
3.Toimenpiteidentoteuttamisestavastaavatoimielin
Toimielimen pääasiallisen toiminnan kohde ja laajuus
4.Yksityiskohtainenkuvaustoimenpiteistä
jos:
a) toimenpiteet koskevat pysyvien koealojen verkon perustamista tai laajen-
tamista jatkuvaa intensiiviseurantaa varten:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Asianomaisen alueen tai asianomaisten alueiden sijainti ja pinta-ala
(sekä kartta).
3. Pysyvien koealojen lukumäärä.
b) toimenpiteet liittyvät latvusten kunnon inventoinnin järjestämiseen ja
toteuttamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Latvusten kunnon inventoinnissa käytettävien koealojen lukumäärä
(lomake 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävästä näytteenottomenette-
lystä (puiden lukumäärä, merkinnät jne.)
4. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
c) toimenpiteet liittyvät maaperän tilan kartoituksen järjestämiseen ja
toteuttamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Maaperän tilan kartoituksessa käytettävien koealojen lukumäärä
(lomake 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä näytteenottomenette-
lyistä (yksittäisten näytteiden lukumäärä, maaprofiilin kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävistä
määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroinnista,
korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat tarpeen, jotta
tulokset olisivat yhteensopivia hyväksyttyjen menetelmien mukaisesti
saatujen tulosten kanssa.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
d) toimenpiteet liittyvät lehtien ja neulasten kunnon inventoinnin järjestämi-
seen ja toteuttamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Lehtien ja neulasten kunnon inventoinnissa käytettävien koealojen
lukumäärä (lomake 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä näytteenottomenette-
lyistä (yksittäisten näytteiden lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävistä
määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroinnista,
korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat tarpeen, jotta
tulokset olisivat yhteensopivia.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b)1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 7
(1) EYVL L 53, 21.2.1987, s. 14.
▼M3
e) toimenpiteet liittyvät kasvumuutosten mittaamisen järjestämiseen ja
toteuttamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Kasvumuutosten mittaamisessa käytettävien koealojen lukumäärä
(lomake 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä mittausmenettelyistä
(mittausten lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävistä
määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroinnista,
korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat tarpeen, jotta
tulokset olisivat yhteensopivia hyväksyttyjen menetelmien mukaisesti
määritettyjen tulosten kanssa.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
f) toimenpiteet liittyvät laskeuman mittaamisen järjestämiseen ja toteuttami-
seen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Laskeuman mittaamisessa käytettävien koealojen lukumäärä (lomake 2
a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä mittausmenettelyistä
(mittausten lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävistä
määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroinnista,
korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat tarpeen, jotta
tulokset olisivat yhteensopivia hyväksyttyjen menetelmien mukaisesti
määritettyjen tulosten kanssa.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
g) toimenpiteet liittyvät sääolojen mittausten järjestämiseen ja toteuttamiseen
pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Sääolojen mittauksissa käytettävien koealojen lukumäärä (lomake 2 a).3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä mittausmenettelyistä
(mittausten lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävistä
määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroinnista,
korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat tarpeen, jotta
tulokset olisivat yhteensopivia hyväksyttyjen menetelmien mukaisesti
määritettyjen tulosten kanssa.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
h) toimenpiteet liittyvät maanesteen mittaamisen järjestämiseen ja toteuttami-
seen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Maanesteen mittauksissa käytettävien koealojen lukumäärä (lomake 2
a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä mittausmenettelyistä
(mittausten lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävistä
määritysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroinnista,
korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat tarpeen, jotta
tulokset olisivat yhteensopivia hyväksyttyjen menetelmien mukaisesti
määritettyjen tulosten kanssa.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b).
i) toimenpiteet liittyvät pintakasvillisuuden arvioinnin järjestämiseen ja
toteuttamiseen pysyvillä koealoilla:
1. Nykytilanteen kuvaus.
2. Pintakasvillisuuden arvioinnissa käytettävien koealojen lukumäärä
(lomake 2 a).
3. Yksityiskohtainen kuvaus koealoilla käytettävistä näytteenottomenette-
lyistä (yksittäisten näytteiden lukumäärä, kuvaus jne.)
4. Yksityiskohtainen kuvaus määritettävistä muuttujista ja käytettävistä
määriysmenetelmistä, mukaan lukien tarkka kuvaus kalibroinnista,
korjauksista ja/tai muunnoslaskutoimituksista, jotka ovat tarpeen, jotta
tulokset olisivat yhteensopivia.
5. Suunniteltujen toimenpiteiden toteutusaikataulu (lomake 2 b)1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 8
▼M3
5.Edellä4a—4ikohdassatarkoitettujentoimenpiteidenkustannukset(lomake2
a)
1. Verkon perustamis- tai laajentamiskustannukset (4 a).
1.1 Kustannukset koealaa kohti.
1.2 Hankkeen kokonaiskustannukset.
1.3 Yhteisöltä haetun tuen määrä.
2. Perustamis-, havainnointi- ja näytteenottokustannukset selvitystä kohti (4
b—4 i).
2.1 Kustannukset koealaa kohti.
2.2 Hankkeen kokonaiskustannukset.
2.3 Yhteisöltä haetun tuen määrä.
3. Analysointi- ja arviointikustannukset selvitystä kohti (4 b—4 i).
3.1 Kustannukset koealaa kohti.
3.2 Hankkeen kokonaiskustannukset.3.3 Yhteisöltä haetun tuen määrä.
4. Hankkeen kokonaiskustannukset (perustamis- (1.2), havainnointi- ja/tai
näytteenottokustannusten (2.2) sekä analysointi- ja näytteenottokustan-
nusten (3.2) summa).
5. Yhteisöltä haetun tuen kokonaismäärä (perustamis- (1.3), havainnointi- ja/
tai näytteenottokustannusten (2.3) sekä analysointi- ja arviointikustannusten
(3.3) summa).
6.Täytetäänlomakkeet2aja2b.
…
Päivämäärä ja allekirjoitus1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 9
▼M3
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 10
▼M3
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 11
▼B
LIITEIII
YHTEISET MENETELMÄT LATVUSTEN KUNNON INVENTOINNIN
TOTEUTTAMISEKSI PYSYVILLÄ KOEALOILLA
I Yleistä
Inventointi toteutetaan kaikilla pysyvillä koealoilla vuonna 1994 ja
toistetaan vuosittain.
II Inventointimenetelmä
II.1Koepuidenvalinta
Periaatteessa koko koealan kaikkia päävaltapuita, valtapuita ja lisävalta-
puita (Kraftin puuluokat 1 — 3) on seurattava. Jos koealaan kuuluu suuri
määrä puita (esimerkiksi tiheissä metsiköissä) latvuksen arvioimiseen
käytettävien koepuiden määrää voidaan pienentää käyttämällä koeruutuja
(ks. liitteessä I oleva II.3 kohta). Tällöin koeruudun kaikkia päävaltapuita,
valtapuita ja lisävaltapuita (Kraftin puuluokat 1 — 3) on seurattava.
Tietyissä tapauksissa voidaan sallia erilaisen järjestelmän käyttö
koepuiden määrän pienentämiseksi tai valitsemiseksi, kunhan se on
objektiivinen ja harhaton. Samaa menetelmää on sovellettava joka vuosi,
ja kussakin selvityksessä on arvioitava vähintään 20 puuta.
II.2Arviointiajankohta
Inventointi toteutetaan uuden lehvästön kasvun päätyttyä ja ennen niiden
syksyisen värinmuutoksen alkamista.
II.3Yleisetperustiedot
Seuraavat yleiset perustiedot on koottava:
— koealan numero
— alttius tuulelle
— puun numero— tiedot poistumista ja kuolleisuudesta— puulaji— puutyyppi— latvuksen varjostuneisuus— näkyvyys
ja arviointipäivä.
II.4Koepuidenarviointi
1 Lehti-/neulaskadon silmämääräinen arviointi
Lehti-/neulaskato arvioidaan 5 prosenttiyksikön luokissa käyttäen
vertailukohteena kyseisen kasvupaikan olosuhteissa täystuuheaa puuta.
Puut luokitellaan lehti-/neulaskatoasteen perusteella havainnoinnin
aikana ja kirjataan 5 prosenttiyksikön luokkiin.
Jos elävän puun lehti/neulaskato on 95 —100 prosenttia, se luokitellaan
prosenttiluvulla 99. Luku 100 on varattu kuolleille puille.
2 Värinmuutoksen silmämääräinen arviointi
Puiden luokittelu värinmuutosasteen perusteella suoritetaan havain-
noinnin jälkeen.
Värinmuutosasteet määritellään seuraavasti:
Luokka VärinmuutosLehtien/neulasten
värinmuutos prosent-
teina
0 Ei lainkaan tai vähäinen 0-10
1 Lievä 11-25
2 Keskinkertainen 26-601994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 12
▼M2
▼B
▼M2
▼B
▼B
Luokka VärinmuutosLehtien/neulasten
värinmuutos prosent-
teina
3 Voimakas > 60
4 Kuollut puu
3 Lisätunnukset
Lisätunnukset on lueteltu seuraavassa:
— helposti tunnistettavista syistä (hyönteiset, sienet, abioottiset tekijät)
johtuvat vauriot,
— vauriotyypin tunnistaminen,
— koealan puita koskevat havainnot.
II.5Menetelmät
Puun kunnon silmämääräistä arviointia intensiiviseurantaan (ICP-Forests
— yhteistyöohjelma) kuuluvilla koealoilla koskevassa oppaassa annetaan
yksityiskohtaisia lisätietoja puiden valinnasta ja arviointien suorittami-
sesta. Lisäksi oppaaseen kuuluu teknistä tietoa muista arvioitavistatunnuksista ja niiden antamisesta. On suotavaa noudattaa tässä oppaassa
annettuja teknisiä yksityiskohtia ja mahdollisesti toimittaa komissiolle
vapaaehtoisten tunnuksien arvioinnin tulokset soveltamalla oppaan
asianmukaisia yksityiskohtaisia tietoja.
►
M2II.6◄►M1Tietojensiirtäminen
Jäsenvaltioiden tulee toimittaa komissiolle kutakin alaa koskeva mainittu
tieto yhdenmukaisessa muodossa (katso liite VII, lomakkeet 3a ja 3b). ◄1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 13
▼M2
▼B
▼B
LIITEIV
YHTEISET MENETELMÄT MAAPERÄN TILAN KARTOITTAMISEKSI
PYSYVILLÄ KOEALOILLA
I Yleistä
Inventointi toteutetaan kaikilla pysyvillä koealoilla vuosien 1994 ja 1996
välisenä aikana. Myös ennen vuotta 1994, mutta 1 päivän tammikuuta
1991 jälkeen kerättyjä ja analysoituja maaperän tilaa koskevia tietoja
voidaan käyttää, jos on sovellettu jäljempänä kuvattuja menetelmiä.
Inventointi toistetaan jokaisella yksittäisellä näytteenottoalalla kymmenen
vuoden välein. Tämä liite perustuu Yhdistyneiden kansakuntien (YK)
Euroopan talouskomission ilmansaasteiden metsiin kohdistuvien vaiku-
tusten arviointia ja seurantaa koskevan ohjelman (kansainvälinen ICP-
Forests -yhteistyöohjelma) yhteydessä toimivan maaperäasiantuntijar-
yhmän työn tuloksiin. Viitataan mainitun asiantuntijaryhmän vuonna
1992 laatimaan oppaaseen. Kahden näytteenottokauden jälkeen maanäyt-
teistä määritettävät tunnukset harkitaan uudelleen.
II Inventointimenetelmä
II.1Näytteenottopisteidenvalinta
Maanäytteiden on oltava koealan oloja edustavia; ne on otettava
maannosprofiilista ja/tai maakairalla näytteenottokuopista. On varottava
vahingoittamasta koepuiden juuria.
II.2Yleisetperustiedot
Seuraavat yleiset perustiedot on koottava:
— koealan numero,
— näytteenotto- ja analysointipäivä.
II.3Näytteenotossakäytettävienkoealojenmaaperäänliittyvätjafysikaaliset
ominaisuudet
Kunkin näytealan maaperän ominaisuudet määritellään. Profiilin kuvaus
on suotavaa tehdä Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maata-
lousjärjestön (FAO) suuntaviivoja noudattaen ( FAO Guidelines for Soil
Description , 3. uusittu painos, Rooma 1990) puskurivyöhykkeellä. On
huolehdittava siitä, että profiilin kuvaus tai kuvaukset toteutetaan
tosiasiallista näytteenottoaluetta edustavassa paikassa. On suotavaa
määrittää ”tilavuuspaino kuivana” häiriintymättömästä maasta ravinteiden
kokonaispitoisuuden laskemiseksi. Jos tiheyttä ei määritetä on suotavaa
laatia kohtuullinen arvio kyseisestä tunnuksesta. Raekoon määrittäminen
on pakollista. Raekokoluokat ovat seuraavat: < 2 µm, 2-63 µm, 63-
2000 µm (FAO). Jos 50 µm:ä käytetään siltti- ja hiekkaluokan rajana, on
mainittu raja-arvo muutettava 63 µm:ksi.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 14
▼B
II.4Näytteenottomenetelmä
Maanäytteet otetaan ennakolta määrätyn paksuisina kerroksina tai
maannoshorisonteitta. Kutakin kerrosta tai horisonttia kohti otetaan
vähintään yksi edustava, useista osanäytteistä koostuva kokoomanäyte
tai useita näytteitä; kokoomanäytettä varten kerättyjen osanäytteiden
määrä sekä näytteenottopäivä on ilmoitettava. Orgaanisista kerroksista (O-
kerros ja H-kerros)(*) otetaan näytteet erikseen. Jos näytteet otetaan
ennakolta määrätyn paksuisina kerroksina, on käytettävä seuraavia
kerroksia:
— 0-10 cm (0-5 ja 5-10 suositellaan otettavaksi erikseen)
— 10-20 cm,
— 20-40 cm,— 40-80 cm.
II.5Kuljetus,varastointijaesikäsittely
Näytteet on kuljetettava ja varastoitava siten, että kemialliset muutokset
ovat mahdollisimman vähäiset. Kuljetus-ja varastointitapa on ilmoitettava
(odotusajat mukaan lukien). Ongelmat ja poikkeamat menetelmistä on
tarvittaessa ilmoitettava yksityiskohtaisesti. On suotavaa varastoida osa
näytteistä maanäytepankkiin niiden vertailemiseksi myöhemmin otettaviin
näytteisiin (esimerkiksi 10 vuoden kuluttua).Ennen analysointia näytteet
on esikäsiteltävä. Suurikokoiset osat (yli 2 mm) on otettava pois ja
näytteet on kuivattava (enintään 40 ºC:n lämpötilassa) sekä jauhettava tai
seulottava.
II.6Määritysmenetelmät
Metsämaan näytteenotto-ja määritysmenetelmiä koskevassa oppaassa,
jonka on laatinut kansainvälisen ICP — Forests -yhteistyöohjelman
maaperäasiantuntijaryhmä, kuvataan maaperän eri tunnusten määritykseen
sovellettavia menetelmiä. On suotavaa käyttää hyväksyttyjä menetelmiä.
Muita (kansallisia) menetelmiä sovellettaessa määrityksen tulokset janiiden vertailukelpoisuus on selostettava yksityiskohtaisesti. Metsämaan
tilan kartoituksessa on erotettava pakolliset tunnukset ja vapaaehtoiset
tunnukset (ks. jäljempänä esitetty luettelo).
Pakolliset tunnukset ja vapaaehtoiset tunnukset sekä niitä vastaavat
hyväksytyt määritysmenetelmät ovat seuraavat:
Tunnus Yksiköt H/O MinHyväksytyt mene-
telmätHuomau-
tukset
pH (CaCl2) Pakollinen Pakollinen Labex 8703-01-1-1
ja ISO/TC190/SC3/
GT8
Orgaaninen hiili
(C-org)(g:kg) Pakollinen Pakollinen Kuivapoltto
Typpi (N) (g:kg) Pakollinen Pakollinen Kuivapoltto
Fosfori (P) (mg:kg) Pakollinen Vapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Kalium (K) (mg:kg) Pakollinen Vapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 15
(*) YK-ECE:n kansainvälisen yhteistyöohjelman maaperäasiantuntijaryhmässä on sovittu
FAO:n maaperän kuvausta koskeviin suuntaviivoihin (1990) sisältyvien määritelmienkäyttämisestä, ja orgaanisten kerrosten määritelmät ovat seuraavat:
— H-kerrokset tai -horisontit: kerrokset, joissa orgaaninen aines on vallitsevana ja
jotka muodostuvat hajoamattoman tai osittain hajonneen orgaanisen aineksenkasautuessa maan pinnalle, joka voi olla veden alla. Kaikki H-horisontit ovat pitkiäjaksoja veden kyllästämiä tai ne ovat ainakin olleet ennen keinotekoisen ojituksenaiheuttamaa kuivumista. H-horisontti voi olla kivennäismaan pintakerros tai
hautautuneena miten syvällä tahansa.
— O-kerrokset tai -horisontit: kerrokset, joissa orgaaninen aines on vallitsevana ja
jotka muodostuvat hajoamattoman tai osittain hajonneen karikkeen, kuten lehtien,neulasten, risujen, sammaleen ja jäkälän kasautuessa maan pinnalle; ne voivat ollakivennäis- tai orgaanisen maan päällä. O-kerrokset eivät ole pitkiä jaksoja veden
kyllästämiä. Kivennäisten tilavuusprosenttiosuus kerrosten ainesten määrästä on
pieni ja paino yleensä paljon alle puolet kokonaispainosta. O-horisontti voi ollakivennäismaan pintakerros tai hautautuneena miten syvällä tahansa. Orgaanisistaaineksista syvempiin kivennäismaakerroksiin sedimentoitumalla syntynyt horisonttiei ole O-tyyppiä, vaikka tietyissä näin muodostuneissa horisonteissa on paljon
orgaanista ainesta.
▼B
Tunnus Yksiköt H/O MinHyväksytyt mene-
telmätHuomau-
tukset
Kalsium (Ca) (mg:kg) Pakollinen Vapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Magnesium (Mg) (mg:kg) Pakollinen Vapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Orgaaninen
kerros(kg:m2) Pakollinen Tiheys(sylint.)
Kalsiumkarbo-
naatti (CaCO3)(g:kg) Vapaaeh-
toinenPakollinen AFNOR X 31-105 jos pH
(CaCl2)>6
Vaihtuva happa-
muus (Ac-Exc)(cmol+:kg) Vapaaeh-
toinenPakollinen Titraus
Vaihtuvat
emäskationit
(BCE)(cmol+:kg) Vapaaeh-
toinenPakollinen BaCl2-uutto
Vaihtuvat
happamat
kationit (ACE)(cmol+:kg) Vapaaeh-
toinenPakollinen BaCl2-uutto
Ioninvaihtokapa-
siteetti (CEC)(cmol+:kg) Vapaaeh-
toinenPakollinen Bascomb
Emäskyllästy-
saste (BaseSat)(%) Vapaaeh-
toinenPakollinen Labex L8703-26-1-1
Natrium (Na) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Alumiini (Al) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Rauta (Fe) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Kromi (Cr) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Nikkeli (Ni) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Mangaani (Mn) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Sinkki (Zn) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Kupari (Cu) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Lyijy (Pb) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Kadmium (Cd) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Elohopea (Hg) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
Rikki (S) (mg:kg) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenKuningasvesiuutto
pH(H2O) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenpH-elektrodi
Sähkönjohtokyky
(EC)(mS/m) Vapaaeh-
toinenVapaaeh-
toinenJohtokykymittari
Jäsenvaltioilla on oikeus määrittää useampia vapaaehtoisia tunnuksia,
määrittää ne kaikki tai vain osa niistä.
II.7Tietojensiirtäminen
Jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava komissiolle nämä tiedot
jokaisen koealan osalta standardoidussa muodossa (ks. liite VII a,
lomakkeet 4 a, 4 b ja 4 c).1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 16
▼B
LIITEV
YHTEISET MENETELMÄT LEHTIEN JA NEULASTEN KUNNON
INVENTOINNIN TOTEUTTAMISEKSI PYSYVILLÄ KOEALOILLA
I Yleistä
Inventointi toteutetaan kaikilla pysyvillä koealoilla. Ensimmäinen
yhteinen inventointi saatetaan päätökseen ennen vuoden 1996 kesää.
Vaikka inventointi on suotavaa toteuttaa ilmoitettuina ajanjaksoina eli
vuoden 1995 kesällä ja talvella 1995/1996, sen jakaminen kahden vuoden
ajalle voidaan sallia. Inventointi toistetaan jokaisella yksittäisellä koealalla
kahden vuoden välein. Seuraavassa esitetyt tekniset yksityiskohdat
perustuvat kansainvälisen ICP-Forests -yhteistyöohjelman lehti- ja neula-
sanalyysia käsittelevän asiantuntijaryhmän työn tuloksiin. Viitataan
mainitun asiantuntijaryhmän laatimaan oppaaseen (1993).
II Inventointimenetelmä
II.1Näytteenottoajankohta
Lehtipuut (lehtikuuset mukaan lukien): näytteet on otettava, kun uudet
lehdet ovat täysin kehittyneet ja ennen ensimmäisiä syksyisiä kellastu-
misen ja vanhenemisen merkkejä. Ainavihannat puut: näytteenotto on
suoritettava lepokauden aikana. Jäsenvaltioita kehotetaan määrittelemään
kunkin alueen osalta, ja alueiden sisällä tasanko- ja vuoristoalueiden
osalta, eri lajien näytteiden ottamiseen ja analyysiin parhaiten soveltuvaaika, ja noudattamaan sitä.
II.2Puidenvalinta
Joka toinen vuosi otetaan näytteitä vähintään viidestä puusta jokaisen
koealalla esiintyvän pääpuulajin osalta.
Näytteenottoon tarvittavien puiden lukumäärä valitaan siten, että:
— puut eivät ole samoja kuin latvusten kunnon arvioimiseen käytetyt
puut, jotta peräkkäiset näytteenotot eivät aiheuttaisi lehti- tai
neulaskatoa,
— jos elinvoiman arviointi rajoitetaan koeruudun puihin, lehti- tai
neulasnäytteiden ottamiseen käytettävien puiden on sijaittava koealan
muussa osassa. Jos koeruutua ei käytetä, näytteenottopuut valitaan
puskurivyöhykkeen puista. Tällöin puskurivyöhykkeeltä valituille
puille annetaan erityinen numero (ks. liite VII),
— puut kuuluvat päävaltapuu- ja valtapuuluokkiin (latvustoltaan sulk-
eutuneet metsät) tai sellaisten puiden ryhmään, joiden keskimääräinen
pituus on ± 20 % (latvustoltaan avoimet metsät),
— puut sijaitsevat lähellä paikkoja, joista on otettu maanäytteet analyysia
varten; on kuitenkin varottava vahingoittamasta koepuiden pääjuuria
maanäytteitä otettaessa,
— puut ovat koealan keskimääräistä lehti-/neulaskatoastetta edustavia
(noin 5 % keskimääräisestä lehti-/neulaskadosta)
— puut ovat koealan kuntoa edustavia.
Vuosien kuluessa on käytettävä samoja koepuita, ja ne on numeroitava.
Sellaisten puulajien osalta, joilla on heikosti kehittyneet latvukset ja liian
vähän neulaskertoja (tai lehtiä), on sallittua (joskaan ei suotavaa) käyttää
vuorotellen kahta viiden puun sarjaa koepuiden vahingoittamisen
välttämiseksi. Kummankin sarjan on täytettävä edellä määritellyt vaati-
mukset.
Ainoastaan yhteisön pääpuulajeihin kuuluvista puista otetaan näytteitä tai
suoritetaan inventointi (ks. liitteessä VII oleva 15 kohta).
Lehti- tai neulasnäytteiden ottamista varten valittujen puiden latvuksen
kunto on arvioitava (ks. liite III) olemassa olevia tai erikseen annettuja
numeroita käyttäen.
II.3Yleisetperustiedot
Seuraavat yleiset perustiedot on koottava:
— koealan numero,
— näytteenotto- ja analysointipäivä,
— puulaji.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 17
▼B
II.4Lehtienjaneulastenvalintajamäärä
Koealan puiden kaataminen on kielletty, koska se voi vaikuttaa lehtien tai
neulasten näytteenottomenetelmään. On tärkeää, että näytteeksi otetut
lehdet tai neulaset ovat kehittyneet täydessä valossa. Yleisesti ottaen
ainavihantien puiden meneillään olevan vuoden lehdet tai neulaset
soveltuvat parhaiten puiden ravinnetilan arvioimiseen, mutta tiettyjen
alkuaineiden osalta voi osoittautua kiinnostavaksi verrata vanhempien
lehtien tai neulasten ja meneillään olevan vuoden lehtien tai neulasten
pitoisuuksia.
Näytteeksi otetut lehdet tai neulaset on otettava latvuksen ylimmästä
kolmanneksesta, ei kuitenkaan havupuiden aivan ylimmistä oksakiehkur-
oista; puustoissa, joissa vuosikasvaimet ovat selvästi tunnistettavissa, on
suotavaa ottaa näytteet seitsemännen ja viidennentoista vuosikasvaimen
väliltä. Lehtipuiden osalta näytteet otetaan meneillään olevan vuoden
lehdistä tai neulasista.
Ainavihantien puiden osalta on suotavaa ottaa sekä meneillään olevan
vuoden neulasia tai lehtiä että kaksivuotiaita (edellisvuoden) neulasia tai
lehtiä.
Kaikissa tapauksissa on huolehdittava siitä, että näytelehdet tai -neulaset
ovat täysin kehittyneitä erityisesti sellaisten puulajien osalta, jotka
versovat useamman kerran vuodessa (esimerkiksi Pinus halepensis ,
Pseudotsugamenziesii ,Eucalyptus sp.,Quercussp.).Larixsp.- jaCedrus
sp. -lajien osalta näytteet otetaan edellisen vuoden lyhyistä oksista.
Yleensä näytteenotto on toteutettava siten, että kaikki ilmansuunnat ovat
edustettuina koepuusarjassa. Tarvittaessa on sallittua ottaa useiden
ilmansuuntien näytteitä sarjan jokaisesta koepuusta. Erityisissä paikoissa,
joissa yhden ilmansuunnan vaikutus on ilmeinen (esimerkiksi jyrkät
rinteet tai voimakas vallitseva tuuli), näytteet otetaan ainoastaan yhdestä
ilmansuunnasta, jonka on oltava aina sama. Kyseisissä tapauksissa on
tarpeen ilmoittaa ilmansuunnan perustelut.
Pääasialliset alkuaineet sekä Fe, Mn, Zn ja Cu on suotavaa määrittää 30
grammasta tuoreita lehtiä tai neulasia jokaista näytteenottoon kuuluvaa
ikäluokkaa kohti.
Jäsenvaltiot voivat päättää ottaa näytteeksi suuremman määrän lehti- tai
neulasainesta omien määritysmenetelmiensä tarpeiden mukaan tai
näytteiden säilyttämiseksi myöhempiä tarkoituksia varten.
II.5Näytteenottotavat
Koska puita ei voida kaataa, kaikki tarkoituksenmukaiset puustojen
tyypin, koon jne. huomioon ottavat näytteenottotavat on hyväksyttävä, jos
ne eivät aiheuta näytteiden kontaminoitumista, vakavia vaurioita puille tai
vaaraa näytteenotosta vastaavalle henkilökunnalle.
II.6Näytteidenesikäsittelyennenlähettämistälaboratorioonanalysoitavaksi
Näytteitä otetaan vähintään viidestä puusta koealan jokaisen pääpuulajin
osalta, ja näitä viittä näytettä säilytetään kutakin omassa pussissaan.
Analyysia varten valmistetaan useista osanäytteistä koostuva kokooma-
näyte sekoittamalla yhtä suuret määrät kutakin viittä näytettä (jos mainitut
viisi puuta analysoidaan yksittäin, keskiarvo lasketaan jokaisen alkuaineen
osalta).
Lehtipuiden osalta voi olla suotavaa irrottaa lehdet oksista (tai tiettyjen
puulajien osalta jopa erotella lehdykät keskiruodista), mikä on tarpeetonta
havupuiden osalta. Saman vuoden versot ja toisen vuoden versot
erotellaan ja niitä säilytetään erillisissä pusseissa. On suotavaa käyttää
rei'itettyjä suurtiheyspolyeteenipusseja. Näytteiden on mahdollisuuksien
mukaan annettava kuivaa puhtaassa tilassa ja ne on varastoitava viileään
paikkaan rei'itetyissä suurtiheyspolyeteenipusseissa. On huolellisesti
varmistettava, että jokaiseen näytteeseen tehdään selvät merkinnät
(metsä, koealan numero, puulaji, neulasten ikä jne.) ennen sen lähettämistä
laboratorioon analysoitavaksi. Mainitut tiedot on merkittävä pussin päälle
(suoraan pussinpintaan lähtemättömällä musteella tai kiinnittämällä siihen
etiketti). On suotavaa merkitä tiedot toistamiseen pussin sisäpuolelle
paperietiketille lähtemättömällä musteella. Etiketti on taitettava, jotta
vältetään lehtien tai neulasten kontaminoituminen musteesta.
II.7Analyysiaedeltäväkäsittely
Pysyvillä koealoilla tapahtuvaa jatkuvaa intensiiviseurantaa sekä saman
vuoden versojen seurantaa varten on suotavaa määrittää sadan lehden tai
tuhannen neulasen massa sekä versojen massa.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 18
▼B
Lehtiruoteja ei ole tarpeen leikata lehdistä, mutta jos on kyse
lehtisekoituksesta, voidaan erotella lehdykät keskiruodista, jos sitä ei ole
tehty metsässä. Kontaminaatiovaaran välttämiseksi ei pidä käyttää
talkittuja muovikäsineitä.
Näytteitä ei ole tarpeen pestä järjestelmällisesti, mutta peseminen voi olla
suotavaa alueilla, joissa ilman pilaantumisaste on korkea tai jotka
sijaitsevat lähellä merta. Näytteet pestään vedellä, johon ei ole lisätty
mitään.
Näytteet kuivatetaan kuivausuunissa enintään 80 ºC:n lämpötilassa
vähintään 24 tunnin ajan. Neulaset irrotetaan oksista yhtä varovaisesti
kuin lehdykät keskiruodista.
Kuivat näytteet jauhetaan mahdollisimman homogeeniseksi hienojakoi-
seksi jauheeksi. Jäljelle jää aina joitakin kuituja puulajista riippuen, mistä
ei aiheudu suurta haittaa, jos kuidut ovat pienikokoisia ja jos jauhe
sekoitetaan huolellisesti ennen näytteiden ottamista analyysia varten.
Määritettäessä Mn, Fe, Cu, Cd, Al ja Pb on varmistettava, että
jauhatusmyllystä ei joudu epäpuhtauksia näytteisiin. Mylly voidaan testata
jauhamalla kuivattuja selluloosakuituja ja määrittämällä niiden alkuaineet
ennen ja jälkeen jauhamisen.
II.8Kemiallinenanalyysi
Ainoastaan alkuaineiden kokonaispitoisuus määritetään.
Lehti- ja neulasnäytteiden otto- ja määritysmenetelmiä koskevassa
oppaassa, jonka on laatinut kansainvälisen ICP-Forests -yhteistyöohjelman
lehti- ja neulasasiantuntijaryhmä, kuvataan eri lehti- ja neulastunnusten
määritykseen sovellettavia menetelmiä.
Kukin maa saa käyttää kansallisia menetelmiään. On kuitenkin tarpeen
vertailla kansallisin menetelmin saatuja kokonaispitoisuuksia standardoi-
duista vertailunäytteistä saatuihin varmistettuihin pitoisuuksiin. Lehti- tai
neulasinventoinnissa erotetaan pakolliset tunnukset ja vapaaehtoiset
tunnukset (ks. jäljempänä esitetty luettelo).
Tunnukset:
Pakolliset tunnukset Vapaaehtoiset tunnukset
Typpi (N)
Rikki (S)
Fosfori (P)
Kalsium (Ca)
Magnesium (Mg)
Kalium (K)Natrium (Na)
Sinkki (Zn)
Mangaani (Mn)
Rauta (Fe)
Kupari (Cu)
Alumiini (Al)
Boori (B)
Lyijy (Pb)
Jäsenvaltioilla on oikeus määrittää useampia vapaaehtoisia tunnuksia,
määrittää ne kaikki tai vain osa niistä.
II.9Tietojensiirtäminen
Jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava komissiolle nämä tiedot
jokaisen koealan osalta standardoidussa muodossa (ks. liite VII a,
lomakkeet 5 a, 5 b ja 5 c).1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 19
▼B
LIITEVI
YHTEISET MENETELMÄT KASVUMUUTOSTEN MÄÄRITTÄMISEKSI
PYSYVILLÄ KOEALOILLA
I Yleistä
Ensimmäiset mittaukset toteutetaan kaikilla pysyvillä koealoilla vuosien
1994 ja 1996 välisenä aikana. Kasvutunnusten mittaaminen jaetaan
kahteen osaan:
— puun tunnusten määräajoin suoritettavat mittaukset,
— lustojen analysointi kairanlastujen ja sahauskiekkojen avulla (vapaaeh-
toinen).
Määräajoin suoritettavat mittaukset toistetaan kullakin yksittäisellä
koealalla lepokauden 1999 — 2000 aikana ja sen jälkeen viiden vuoden
välein. Kairanlastu- ja sahauskiekkonäytteiden ottaminen ja analysointi
voitaisiin suorittaa mieluiten koealan perustamisen aikana tai pian sen
jälkeen.
Seuraavassa esitetyt tekniset yksityiskohdat perustuvat kansainvälisen
ICP—Forests -yhteistyöohjelman kasvuasiantuntijaryhmän työn tuloksiin.
Viitataan mainitun asiantuntijaryhmän laatimaan oppaaseen.
Tässä kuvatut menetelmät eivät sovellu macciapensaikolle tai samantyyp-
piselle kasvillisuudelle.
II Inventointimenetelmä
II.1Mittausajankohta
Mittaukset on suoritettava lepokauden aikana.
II.2Koepuidenvalinta
Periaatteessa koko koealan kaikkia puita on seurattava. Jos koealaan
kuuluu paljon puita (kuten tiheissä metsiköissä), siitä on voitu rajata
koeruutu puiden arviointia varten (esimerkiksi latvuksen ja kasvun
arvioimiseksi). Tällöin on suoritettava koeruudun puiden seurantaa.
Koeruudun on inventointihetkellä oltava riittävän suuri, jotta voidaan
laatia luotettavia arvioita puuston kasvusta koko mittausajalta. Koeruudun
tarkka koko on määritettävä ja ilmoitettava.
II.3Menetelmät
Määräajoin suoritettavat mittaukset.
Joka viides vuosi mitataan kaikki koealan ja koeruudun puut.Lustoanalyysi (kairanlastut ja runkokiekot). Koska kairanlastujen otta-
minen saattaa vaikuttaa muihin mittaustuloksiin, kyseiset näytteet otetaan
koealan ulkopuolisista puista. Koska sahauskiekkonäytteiden ottamiseen
tarkoitetut puut on kaadettava, valittujen puiden on sijaittava sellaisella
etäisyydellä koealasta, ettei kyseinen hakkuu mitenkään vaikuta seurannan
kohteena oleviin koealan puihin. Kaatokoepuiden on samalla oltava
koealan puita edustavia. Mahdollisuuksien mukaan on käytettävä
mahdollisimman paljon tavanomaisen metsänkäsittelyn yhteydessä
kaadettuja puita.
II.4Yleisetperustiedot
Seuraavat yleiset perustiedot on koottava:
— koealan numero,
— näytteenotto- ja analysointipäivä,— puun numero.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 20
▼B
II.5Mitattavattunnukset
Pakolliset tunnukset Vapaaehtoiset tunnukset
Määräajoin suoritettavat
mittauksetPuulaji
Rinnankorkeusläpimitta
Metsänhoitotoimenpiteitä
koskevat tiedotKuori
Puun pituus
Latvuksen pituusLatvuksen leveys
Tilavuusarviot
Lustoanalyysi Luston paksuus
Kuorettoman läpimitan kehitys 5
vuoden jaksoina
Pohjapinta-ala ja tilavuusarviot
Jäsenvaltioilla on oikeus määrittää useampia vapaaehtoisia tunnuksia,
määrittää ne kaikki tai vain osa niistä.
Jäsenvaltioilla on lupa käyttää omia järjestelmiään ja menetelmiään.
Menetelmäehdotuksia ja mittausmenettelyiden yksityiskohtia esitetään
kansainvälisen ICP—Forests -yhteistyöohjelman kasvuasiantuntijaryhmän
laatimassa kasvua koskevassa oppaan osassa.
II.6Tietojensiirtäminen
Jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava komissiolle nämä tiedot
jokaisen koealan osalta standardoidussa muodossa (ks. liite VII a,
lomakkeet 6 a, 6 b, 6 c ja 6 d).1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 21
▼B
LIITEVII
YHTEISET SUUNTAVIIVAT PYSYVILLÄ KOEALOILLA SUORITETUN
SEURANNAN TULOSTEN TIEDOKSI ANTAMISESTA JA NIIDEN
TULKITSEMISESTA
I Yleistä
Pysyvien koealojen verkon tarkoituksena on saada yksityiskohtaisia tietoja
yhteisön metsäekosysteemien kehityksestä ja pyrkiä luomaan vastaavuus-
suhde ympäristötekijöiden vaihtelun, erityisesti ilman pilaantumisen, ja
metsäekosysteemien reaktioiden välille.
Tämä tavoite voidaan toteuttaa vain arvioimalla koealoilta kerättyjä
tuloksia. Pysyvien koealojen tulosten alueellisessa tai yhteisön tasolla
tehtävässä vertailussa on oltava hyvin varovainen.
On suotavaa antaa kunkin selvityksen (tai sen loppuun suoritetun osan)
vahvistetut tulokset komission tarkasteltavaksi heti, kun mainitut tulokset
ovat saatavilla tämän liitteen standardoituja lomakkeita käyttäen. Jäsen-
valtioiden on toimitettava komissiolle vuosien 1991 ja 1996 välisenä
aikana kullakin pysyvällä koealalla suoritettujen inventointien yhteydessä
kerätyt tiedot sekä koealakohtainen tulosten tulkinta.
Joulukuun 31 päivään 1996 mennessä kaikkien tulosten ja niiden
kansallisten tulkintojen on oltava komission hallussa standardoidussa
muodossa lisäarviointia varten.
Vuoden 1996 jälkeen suoritetuista inventoinneista saadut vahvistetut
tulokset toimitetaan komissiolle selvitysten päätteeksi viiden vuoden
välein (esimerkiksi 31 päivänä joulukuuta 2001, 2006 jne.).
Tässä liitteessä ilmoitetaan yksityiskohtaiset säännöt inventointitulosten
esittämisestä ja niiden tulkinnasta.
II Tietojen esittämistä koskevat yleiset tekniset tiedot
II.1Tarvittavatietojenkäsittelylaitteisto
Tietojen siirtämiseen käytettävä väline on 3,5-tuumainen levyke (DSDD
tai HD). Siitä on tullut kansainvälinen standardi, sillä se on halpa ja
kestävä. On käytettävä hyvälaatuisia levykkeitä.
II.2Tarvittavatohjelmistot
Levykkeet pohjustetaan sopivalle tiheydelle (DSDD= matala tiheys ja HD
= korkea tiheys) DOS 2.1-käyttöjärjestelmää tai uudempaa versiota
käyttäen; levykkeiden on oltava täysin IBM-yhteensopivia. Kaikki
levykkeellä olevat tiedot on esitettävä ASCII-merkistöä käyttäen.
II.3Tiedostot
Jokaisella disketillä (tai diskettisarjalla) on koealatiedosto ja erityistie-
dostot: tiedosto, joka sisältää koealan tietojen yhteenvedon ja tiedosto tai
tiedostot, jotka sisältävät selvityskohtaiset inventointitulokset. Liitteessä
IX a esitetään yksityiskohtaiset tiedot mainittujen tiedostojen nimistä ja
sisällöstä.
II.4Esimerkkilevykkeellä
Levyke, jossa on esimerkki tiedostojen rakenteesta ja sisällöstä, lähetetään
pyynnöstä.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 22
▼B
LIITEVIIa
KUTAKIN PYSYVÄÄ KOEALAA KOSKEVIEN TIETOJEN ESITTÄ-
MINEN DIGITAALISESSA MUODOSSA
Tiedostojen selvityskohtaiset nimitykset
Edellä olevat liitteet sisältävät inventoinneissa käytettävien menetelmien
yksityiskohtaisen kuvauksen. Havainnoimisen, näytteenoton/analysoinnin,
vahvistamisen ja arvioimisen jälkeen tulokset on esitettävä komissiolle
standardoidussa muodossa. Tässä liitteessä määritellään kussakin arvioinnissa
käytettävä standardoitu muoto.
Kunkin arvioinnin osalta vahvistetut tulokset esitetään yhdessä tai useammassa
tiedostossa standardoidussa muodossa.
Arviointi LiiteMittausti-
heysTiedoston nimi
Perustaminen I Kerran XXGENER. PLT
Latvuksenkunno-
ninventointiIII Vuosittain XX1995. PLT,XX1995. TRE
Maaperän tilan
kartoitusIV 5 tai 10
vuoden
väleinXX1995. PLS,XX1995. SOM,XX1995. SOO
Lehtien ja
neulasten kunnon
inventointiV 2 vuoden
väleinXX1995. PLF,XX1995. FOM,XX1995. FOO
Kasvu VI 5 vuoden
väleinXX1995. PLI,XX1995. IPM,XX1995. IRA,XX1995. IEV
Laskeuma VIII jatkuva XX1995.PLD, XX1995.DEM, XX1995.DEO,
XX1995.DEA
Säätiedot IX jatkuva XX1995.PLM, XX1995.MEM, XX1995.MEC, Kaavake 8d,
XX1995.MEO et XX1995.MED
Maaneste X jatkuva XX1996PSS, XX1996.SSM, XX1996.SSOPintakasvillisuus XI joka viides
vuosiXX1996.PLV, XX1996.VEM
Kukin tiedostonimi koostuu kaksikirjaimisesta maatunnuksesta (jota nimiluette-
lossa vastaa XX), sitä seuraavasta arviointivuodesta (esimerkissä 1996) tai
merkkijonosta GENER, kun tieto annetaan vain kerran; pisteestä (.) sekä sitä
seuraavasta kolmikirjaimisesta tunnuksesta. Koealatiedoston kolmikirjaiminen
tunnus koostuu kirjaamista PL sekä arvioinnin kohteen ensimmäisestä kirjai-
mesta/ensimmäisistä kirjaimista: Soil (maaperä), Foliage (lehdet/neulaset),
Increment (kasvu), Deposition (laskeuma), Meteorology (sääolot), Soil Solution
(maaneste) tai Ground Vegetation (pintakasvillisuus). Tiedostojen kolmikirjai-
minen tunnus koostuu kahdesta (tai yhdestä) kirjaimesta, jotka viittaavat sanoihin
Soil (maaperä), Foliage (lehdet/neulaset), Increment (kasvu), Deposition
(laskeuma), Meteorology (sääolot), Soil Solution (maaneste) tai Ground
Vegetation (pintakasvillisuus) ja yhdestä (tai kahdesta) kirjaimesta, joka/jotka
viittaavat sanoihin Mandatory (pakollinen) tai Optional (vapaaehtoinen) tai
kasvun arvioinnin eri osiin (Evaluation — arviointi) taikka laskeumien arviointiin
(Air — ilma).1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 23
▼M1
▼M2
▼M3
▼B
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 24
▼B
Lomake 1 b
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 25
▼M2
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 26
▼M2
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 27
▼B
Lomake 4a
XX1993.PL.S
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 28
▼B
Lomake 4b
XX1993.SO.M
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 29
Lomake 4 c
XX1993.SOO
Maaperäanalyysiakoskevien(vapaaehtoisten)tietojenkeruuseenliittyväntiedostonsisältö
▼B1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 30
▼B1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 31
▼B
Lomake 5a
XX1993.PL.F
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 32
▼M3
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 33
▼B
Lomake 5c
XX1993.FOO
Lehti-janeulasanalyysin(vapaaehtoisia)tietojakoskevantiedostonsisältö
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 34
▼B
Lomake 6 a
XX1993.PLI
Koealaakoskevan,kasvuavartenkäytettävänsuppeantiedostonsisältö(ks.liiteVI)
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 35
▼B
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 36
▼B1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 37
▼B1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 38
▼M1
Kaavake 7a
XX1995.PLD
Suppeannäytealatiedostonsisältö—käytetäänyhdessälaskeutumamittaustenkanssa
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 39
Kaavake 7b
XX1995.DEM
Laskeumamittaustiedostojensisältö(pakollisetmuuttujat)
▼M11994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 40
▼M11994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 41
Kaavake 7c
XX1995.DEO
Laskeumamittaustiedostonsisältö(vapaaehtoinen)
▼M11994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 42
▼M11994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 43
▼M1
Kaavake 7d
XX1995.DEA
Laskeumanmäärääilmassakoskevanmittaustiedostonsisältö(vapaaehtoinen)
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 44
▼M3
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 45
▼M3
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 46
▼M3
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 47
▼M2
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 48
▼M2
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 49
▼M2
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 50
▼M3
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 51
▼M3
1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 52
▼B
LUETTELOT KOMISSIOLLE TOIMITETTAVIEN PYSYVILLÄ KOEA-
LOILLA SUORITETTUJEN SELVITYSTEN TULOSTEN KOODEISTA
Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä seuraavat määräykset ja koodit yhteisten
havaintojen täydentämiseksi:
Koealaa koskevat tiedot1.Maa
01: Ranska
02: Belgia
03: Alankomaat04: Saksan liittotasavalta05: Italia06: Yhdistynyt kuningaskunta07: Irlanti08: Tanska09: Helleenien
10: Portugali
11: Espanja12: Luxemburg
13: Sverige
14: Österreich15: Suomi-Finland
2.Koealannumero
Koealan numero on yhtä kuin kullekin pysyvälle koealalle valinnan tai
perustamisen yhteydessä annettava numero.
3.Havainnointipäivä,arviointipäivä,analysointipäivä
Päivämäärät ilmoitetaan seuraavasti: päivä, kuukausi ja vuosi.
Esimerkki:
Päivä Kuukausi Vuosi
08 09 94
4.Leveys-japituuskoordinaatit
Ilmoitetaan koealan keskipisteen leveys- ja pituuskoordinaattien kuusi
numeroa.
Esimerkki:
+/− Asteet Minuutit Sekunnit
— leveysaste +501027
— pituusaste −011532
ensimmäisessä ruudussa ilmoitetaan + tai-koordinaatti.
5.Pääpuulajinvedensaanti(arvio)
1: riittämätön
2: riittävä
3: liiallinen
6.Humustyyppi
1: mull
2: moder3: mor1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 53
▼M2
▼B
▼B
4: anmor
5: turve6: muu7: raaka (Roh)
7.Korkeusmerenpinnasta
1:≤50 m
2: 51-100 m3: 101-150 m4: 151-200 m5: 201-250 m6: 251-300 m7: 301-350 m
8: 351-400 m
9: 401-450 m
10: 451-500 m11: 501-550 m12: 551-600 m13: 601-650 m14: 651-700 m15: 701-750 m16: 751-800 m17: 801-850 m18: 851- 900 m
19: 901- 950 m
20: 951-1 000m21: 1 001-1 050 m22: 1 051-1 100 m23: 1 101-1 150 m24: 1 151-1 200 m25: 1 201-1 250 m26: 1 251-1 300 m27: 1 301-1 350 m28: 1 351-1 400 m29: 1 401-1 450 m
30: 1 451-1 500 m
31: 1 501-1 550 m32: 1 551-1 600 m33: 1 601-1 650 m34: 1 651-1 700 m35: 1 701-1 750 m36: 1 751-1 800 m37: 1 801-1 850 m38: 1 851-1 900 m39: 1 901-1 950 m
40: 1 951-2 000 m
41: 2 001-2 050 m42: 2 051-2 100 m43: 2 101-2 150 m44: 2 151-2 200 m45: 2 201-2 250 m46: 2 251-2 300 m47: 2 301-2 350 m48: 2 351-2 400 m49: 2 401-2 450 m50: 2 451-2 500 m
51: > 2 500 m
8.Ilmansuunta
1: N
2: NE
3: E4: SE1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 54
▼B
5: S
6: SW7: W
8: NW
9: Tasainen
9.Vallitsevanjaksonkeski-ikä(vuosia)
1:≤20
2: 21-40
3: 41-60
4: 61-80
5: 81-100
6: 101-1207: > 20
8: ikäjakaumaltaan epäsäännölliset puustot
10.Maannostyypit
Fluvisols
101 Eutric Fluvisols
102 Calcaric Fluvisols
103 Dystric Fluvisols
104 Mollic Fluvisols105 Umbric Fluvisols
106 Thionic Fluvisols
107 Salic Fluvisols
Gleysols
108 Eutric Gleysols
109 Calcic Gleysols
110 Dystric Gleysols
111 Andic Gleysols112 Mollic Gleysols
113 Umbric Gleysols
114 Thionic Gleysols
115 Gelic Gleysols
Regosols
116 Eutric Regosols
117 Calcaric Regosols
118 Gypsic Regosols
119 Dystric Regosols
120 Umbric Regosols121 Gelic Regosols
Leptosols
122 Eutric Leptosols
123 Dystric Leptosols
124 Rendzic Leptosols
125 Mollic Leptosols
126 Umbric Leptosols
127 Lithic Leptosols128 Gelic Leptosols
Arenosols
129 Haplic Arenosols
130 Cambic Arenosols
131 Luvic Arenosols
132 Ferralic Arenosols
133 Albic Arenosols
134 Calcaric Arenosols
135 Gleyic Arenosols1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 55
▼B
Andosols
136 Haplic Andosols
137 Mollic Andosols138 Umbric Andosols139 Vitric Andosols140 Gleyic Andosols141 Gelic Andosols
Vertisols
142 Eutric Vertisols
143 Dystric Vertisols144 Calcic Vertisols145 Gypsic Vertisols
Cambisols
146 Eutric Cambisols
147 Dystric Cambisols148 Humic Cambisols149 Calcaric Cambisols150 Chromic Cambisols151 Vertic Cambisols152 Ferralic Cambisols153 Gleyic Cambisols154 Gelic Cambisols
Calcisols
155 Haplic Calcisols
156 Luvic Calcisols157 Petric Calcisols
Gypsisols
158 Haplic Gypsisols
159 Calcic Gypsisols160 Luvic Gypsisols161 Petric Gypsisols
Solonetz
162 Haplic Solonetz
163 Mollic Solonetz
164 Calcic Solonetz
165 Gypsic Solonetz166 Stagnic Solonetz167 Gleyic Solonetz
Solonchaks
168 Haplic Solonchaks
169 Mollic Solonchaks
170 Calcic Solonchaks
171 Gypsic Solonchaks172 Sodic Solonchaks173 Gleyic Solonchaks174 Gelic Solonchaks
Kastanozems
175 Haplic Kastanozems
176 Luvic Kastanozems177 Calcic Kastanozems178 Gypsic Kastanozems1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 56
▼B
Chernozems
179 Haplic Chernozems
180 Calcic Chernozems
181 Luvic Chernozems
182 Glossic Chernozems
183 Gleyic Chernozems
Phaeozems
184 Haplic Phaeozems
185 Calcaric Phaeozems
186 Luvic Phaeozems
187 Stagnic Phaeozems
188 Gleyic Phaeozems
Greyzems
189 Haplic Greyzems
190 Gleyic Greyzems
Luvisols
191 Haplic Luvisols
192 Ferric Luvisols
193 Chromic Luvisols
194 Calcic Luvisols195 Vertic Luvisols
196 Albic Luvisols
197 Stagnic Luvisols
198 Gleyic Luvisols
Lixisols
199 Haplic Lixisols
200 Ferric Lixisols
201 Plinthic Lixisols
202 Albic Lixisols
203 Stagnic Lixisols
204 Gleyic Lixisols
Planosols
205 Eutric Planosols
206 Dystric Planosols
207 Mollic Planosols
208 Umbric Planosols
209 Gelic Planosols
Podzoluvisols
210 Eutric Podzoluvisols
211 Dystric Podzoluvisols
212 Stagnic Podzoluvisols
213 Gleyic Podzoluvisols
214 Gelic Podzoluvisols
Podzols
215 Haplic Podzols
216 Cambic Podzols
217 Ferric Podzols
218 Carbic Podzols
219 Gleyic Podzols
220 Gelic Podzols
Acrisols
221 Haplic Acrisols
222 Ferric Acrisols1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 57
▼B
223 Humic Acrisols
224 Plinthic Acrisols225 Gleyic Acrisols
Alisols
226 Haplic Alisols
227 Ferric Alisols228 Humic Alisols229 Plinthic Alisols
230 Stagnic Alisols
231 Gleyic Alisols
Nitisols
232 Haplic Nitisols
233 Rhodic Nitisols
234 Humic Nitisols
Ferralsols
235 Haplic Ferralsols
236 Xanthic Ferralsols
237 Rhodic Ferralsols
238 Humic Ferralsols239 Geric Ferralsols240 Plinthic Ferralsols
Plinthosols
241 Eutric Plinthosols
242 Dystric Plinthosols243 Humic Plinthosols
244 Albic Plinthosols
Histosols
245 Folic Histosols
246 Terric Histosols247 Fibric Histosols
248 Thionic Histosols
249 Gelic Histosols
Anthrosols
250 Aric Anthrosols
251 Fimic Anthrosols
252 Cumulic Anthrosols253 Urbic Anthrosols
11.Kokokoealanpinta-ala,koeruudunpinta-ala
Koko koealan tai koeruudun pinta-ala ilmoitetaan 0,0001 hehtaareina.
12.Kokokoealanpuidenrunkoluku
Lasketaan kaikki rinnankorkeusläpimitaltaan (RKL) 5 cm kokoiset ja sitä
suuremmat puut.
13.Tuotosarviot
Tuotosarviot koskevat absoluuttista ja suhteellista tuotosta. Absoluuttinen
tuotos on yhtä kuin arvioitu keskimääräinen tuotos puuston koko
elinajalta. Suhteellinen tuotos ilmoittaa, onko absoluuttisen tuotoksen
taso alhainen, tavanomainen vai korkea kyseiselle puustolle. Käytetään
seuraavia koodeja:1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 58
▼B
absoluuttisen tuotoksen koodi suhteellisen tuotoksen koodi
0 = 0,0- 2,5 m3hehtaaria kohti vuodessa
1 = 2,5- 7,5 m3hehtaaria kohti vuodessa
2 = 7,5-12,5 m3hehtaaria kohti vuodessa
3 = 12,5-17,5 m3hehtaaria kohti vuodessa
4 = 17,5-22,5 m3hehtaaria kohti vuodessa
5 = > 22,5 m3hehtaaria kohti vuodessa1 = heikko
2 = tavanomainen3 = korkea
99.Muuthavainnot
Tähän kohtaan merkitään kaikki asiaankuuluvat koealaa koskevat tiedot.
Puita koskevat tiedot
Käytetään latvuksen kunnon inventointiin.
14.Koepuunnumero
Koepuun numero on numero, joka sille on annettu koealan perustamisen
yhteydessä.
15.Puulajit(ks.Floraeuropaea )
Lehtipuut (* = lehtien inventoinnissa käytettävät puulajit)
001:Acercampestre*
002:Acermonspessulanum*
003:Aceropalus
004:Acerplatanoides
005:Acerpseudoplatanus*
006:Alnuscordata
007:Alnusglutinosa*
008:Alnusincana
009:Alnusviridis
010:Betulapendula*
011:Betulapubescens*
012:Buxussempervirens
013:Carpinusbetulus*
014:Carpinusorientalis
015:Castaneasativa(C.vesca)*
016:Corylusavellana*
017:Eucalyptussp.*
018:Fagusmoesiaca*
019:Fagusorientalis
020:Fagussylvatica*
021:Fraxinusangustifolia spp
spp.oxycarpa(F.oxyphylla)*
022:Fraxinusexcelsior*
023:Fraxiusornus*
024:Ilexaquifolium
025:Juglansnigra
026:Juglansregia
027:Malusdomestica
028:Oleaeuropaea*
029:Ostryacarpinifolia*
030:Platanusorientalis
031:Populusalba
032:Populuscanescens
033:Populushybrides*
034:Populusnigra*
035:Populustremula*
036:Prunusavium*
037:Prunusdulcis(Amygdaluscommunis)
038:Prunuspadus
039:Prunusserotina1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 59
▼B
040:Pyruscommunis
041:Quercuscerris*
042:Quercuscoccifera(Q.calliprinos)*
043:Quercusfaginea*
044:Quercusfrainetto(Q.conferta)*
045:Quercusfruticosa(Q.lusitanica)
046:Quercusilex*
047:Quercusmacrolepis(Q.aegilops)
048:Quercuspetraea*
049:Quercuspubescens*
050:Quercuspyrenaica(Q.toza)*
051:Quercusrobur(Q.peduculata)*
052:Quercusrotundifolia*
053:Quercusrubra*
054:Quercussuber*
055:Quercustrojana
056:Robiniapseudoacacia*
057:Salixalba
058:Salixcaprea
059:Salixcinerea
060:Salixeleagnos
061:Salixfragilis
062:Salixsp.
063:Sorbusaria
064:Sorbusaucuparia
065:Sorbusdomestica
066:Sorbustorminalis
067:Tamarixafricana
068:Tiliacordata
069:Tiliaplatyphyllos
070:Ulmusglabra(U.scabra,U.montana)
071:Ulmuslaevis(U.effusa)
072:Ulmusminor(U.campestris,U.carpinifolia)
073:Arbutusunedo
074:Arbutusandrachne
075:Ceratoniasiliqua
076:Cercissiliquastrum
077:Ericaarborea
078:Ericascoparia
079:Ericamanipuliflora
080:Laurusnobilis
081:Myrtuscommunis
082:Phillyrealatifolia
083:Phillyreaangustifolia
084:Pistacialentiscus
085:Pistaciaterebinthus
086:Rhamnusoleoides
087:Rhamnusalaternus
099:Muutlehtipuut
Havupuut (* = neulasten inventoinnissa käytettävät puulajit)
100:Abiesalba*
101:Abiesborisii-regis*
102:Abiescephalonica*
103:Abiesgrandis
104:Abiesnordmanniana
105:Abiespinsapo
106:Abiesprocera
107:Cedrusatlantica
108:Cedrusdeodara
109:Cupressuslusitanica
110:Cupressussempervirens
111:Juniperuscommunis
112:Juniperusoxycedrus*1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 60
▼B
113:Juniperusphoenicea
114:Juniperussabina
115:Juniperusthurifera*
116:Larixdecidua*
117:Larixkaempferi(L.leptolepis)
118:Piceaabies(Pexcelsa)*
119:Piceaomorika
120:Piceasitchensis*
121:Pinusbrutia*
122:Pinuscanariensis
123:Pinuscembra
124:Pinuscontorta*
125:Pinushalepensis*
126:Pinusheldreichii
127:Pinusleucodermis
128:Pinusmugo(P.montana)
129:Pinusnigra*
130:Pinuspinaster*
131:Pinuspinea*
132:Pinusradiata(P.insignis)*
133:Pinusstrobus
134:Pinussylvestris*
135:Pinusuncinata*
136:Pseudotsugamenziesii*
137:Taxusbaccata
138:Thuyasp.
139:Tsugasp.
199:Muuthavupuut
16.Lehti-/neulaskato
Kunkin koepuun lehti-/neulaskatoaste ilmoitetaan prosentteina (5 %:n
luokissa) verrattuna puuhun, jonka lehvästö/neulasto on täydellinen.
Käytetään tosiasiallista prosenttimäärää.
0= 0 %
5 = 1-5 %
10 = 6-10 %15 = 11-15 %
osv.
17.Värinmuutoskoodit
0: ei lainkaan värinmuutosta (0-10 %)
1: lievä värinmuutos (11-25 %)2: keskinkertainen värinmuutos (26-60 %)
3: voimakas värinmuutos (> 60 %)
4: kuollut puu
18.Helpostitunnistettavatvaurioidensyyt
Lisätään yksi merkki (1) vastaavaan (vastaaviin) sarakkeeseen (sarakkei-
siin).
T1 = riista ja sen laiduntaminen
T2 = liiallinen määrä hyönteisiä tai jälkiä liiallisesta määrästä
hyönteisiä
T3 = sienetT4 = abioottiset tekijät (tuuli, lumi, halla, kuivuus jne.)T5 = ihmisten suora toimintaT6 = metsäpaloT7 = tunnettu paikallinen tai alueellinen saastuttajaT8 = muut
19.Vauriotyypintunnistaminen
Jos mahdollista, annetaan lisämäärite vauriotyypistä; esimerkiksi hyöntei-
sistä ilmoitetaan laji tai ryhmä (esimerkki: ”kaarnakuoriaiset”).1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 61
▼B
20.Muutpuitakoskevathavainnot
Lomakkeeseen merkitään selvästi kaikki mahdollisesti merkitykselliset
lisähavainnot [esimerkiksi: mahdollisesti vaikuttavat tekijät (äskettäinen
kuivuus, äärilämpötilat); muut vauriot tai stressioireet].
Käytetään maaperän tilan kartoituksessa
21.Syvyyskoodi
O = orgaaninen kerros (ks. määritelmä II.4 alakohdan alaviitteessä)
H = orgaaninen kerros (ks. määritelmä II.4 alakohdan alaviitteessä)
M05 = kivennäismaa (0-5 cm) (vapaaehtoinen)M51 = kivennäismaa (5-10 cm) (vapaaehtoinen)M01 = kivennäismaa (0-10 cm) (pakollinen)M12 = kivennäismaa (10-20 cm) (pakollinen)
M24 = kivennäismaa (20-40 cm) (pakollinen)
M48 = kivennäismaa (40-80 cm) (pakollinen)
22.Näytteenmääritysmenetelmänkoodi(SAM)
Jokaisen yhdestä tai useammasta maanäytteestä määritetyn tunnuksen
osalta merkitään jokin seuraavista koodeista ensimmäiselle tietoriville ja
käytetään sitä näytetyypin merkitsemiseen näytteenottokoodin alapuo-
lelle:
0 = ei eroa hyväksyttyyn menetelmään nähden
1 = tunnukset on määritetty vaihtoehtoista menetelmää käyttäen
(yksityiskohdat esitetään maaperän tilaa koskevan kertomuksen
liitteessä), tai ensimmäinen (osa)näyte
2-8 = mahdollisista osanäytteistä käytettävät koodit9 = tunnukset on määritetty muunnoslaskutoimituksilla laskemalla
saadut tulokset uudelleen eri menetelmää käyttäen (yksityis-
kohdat esitetään maaperän tilaa koskevan kertomuksen liitteessä)
Käytetään lehtien ja neulasten kunnon inventoinnissa
23.Näytekoodi
Lehtien ja neulasten kunnon inventointiin liittyvä näytekoodi koostuu
puulajikoodista (huomautus n:o 15) sekä meneillään olevan vuoden
lehtien/neulasten koodista (= 0) tai edellisvuotisten lehtien/neulasten
koodista (1). Esimerkki: viime vuoden neulasten näyte (1) Piceaabies -
lajista on siis 118.1.
24.Näytteenpuidennumero
Koska joihinkin näytteenottoihin (lehdet/neulaset, kasvu) on käytettävä
tavanomaisen koealan (tai koeruudun) ulkopuolella sijaitsevia puita, on
suotavaa käyttää erityisiä numeroita. Mainittujen puiden numerot alkavat
kirjaimella (F = lehdet/neulaset, R = lustoanalyysi kairanlastuja käyttäen,
D = sahauskiekkoanalyysi), jota seuraa järjestysnumero (esimerkiksi
F001). Numeroista on pidettävä kirjaa.
25.100lehdentai1000neulasenmassa
Määritetään 100 lehden tai 1000 neulasen (uunikuivan) massa gram-
moina.
27.Rinnankorkeusläpimitta(RKL)
Rinnankorkeudelta (1,30 m) mitattu läpimitta kuorineen ilmoitetaan
0,1 cm:n tarkkuudella. Mittanauhaa käytettäessä tarvitaan ainoastaan yksi
arvo. Kaulainta käytettäessä lasketaan ja kirjataan suurin ja pienin
läpimitta (kuorineen) (läpimitta 1 ja läpimitta 2).
28.Kuori
Ilmoitetaan kuoren paksuus 1,30 m:n korkeudella cm:nä yhden
kymmenesosan tarkkuudella.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 62
▼M3
▼B
▼B
29.Puunpituus
Pyöristetään metreinä ilmoitettu puun pituus lähimpään puoleen metriin.
30.Puuntilavuus
Mitattujen läpimitan (läpimittojen) ja pituuden perusteella puun tilavuus
voidaan arvioida paikallisia muotolukuja käyttäen tai hyväksyttyjen
tilavuustaulukkojen avulla. Puun tilavuus ilmoitetaan kuutiometreinä
(m3) kolmen kymmenesosan tarkkuudella.
31.Latvuksenpituus
Latvuksen pituus, pyöristettynä lähimpään puoleen metriin, mitataan
latvan kärjestä alimpaan elävään oksaan, vesiversoja lukuun ottamatta.
32.Latvuksenleveys
Latvuksen keskimääräinen leveys lasketaan latvuksen vähintään neljän
säteen keskiarvon perusteella, kerrottuna kahdella ja pyöristettynä
lähimpään puoleen metriin.
33.Läpimittakuoretta
Tosiasiallinen läpimitta kuoretta on yhtä kuin läpimitta kuorineen
vähennettynä kuoren paksuudella puun molemmin puolin. Viiden vuoden
takainen läpimitta kuoretta on yhtä kuin tosiasiallinen läpimitta kuorineen
vähennettynä puun viiden viimeisen vuoden kasvulla molemmin puolin.
Läpimitta kuoretta ilmoitetaan 0,1 cm:nä.
34.Pohjapinta-alakoealaakohti
Tosiasiallinen pohjapinta-ala on yhtä kuin koealan kaikkien puiden pohja-
alojen summa. Viiden vuoden takainen pohjapinta-ala koealaa kohti
lasketaan koealan kaikkien puiden viiden vuoden takaisen arvioidun
kuoretta mitatun läpimitan perusteella. Pohjapinta-ala koealaa kohti
ilmoitetaan 0,1 cm2:nä.
35.Puustonrunkotilavuuskoealaakohti
Tosiasiallinen tilavuus koealaa kohti on yhtä kuin koealan kaikkien
puiden kokonaistilavuus. Viiden vuoden takainen tilavuus koealaa kohti
lasketaan koealan kaikkien puiden viiden vuoden takaisen arvioidun
kuoretta mitatun läpimitan perusteella. Tilavuus koealaa kohti ilmoitetaan
0,1 cm3nä.
36.Harvennukset
Jos läpimitan, koealakohtaisen pohjapinta-alan ja koealakohtaisen
tilavuuden kahden määritysvuoden välisenä viisivuotiskautena suoritetaan
harvennus, siitä tehdään merkintä (1 = kyllä, 0 = ei). Täydennysosassa
esitetään tätä harvennusta koskevat mahdollisimman yksityiskohtaiset
tiedot (erityisesti: harvennusmenetelmä, tarkka harvennusvuosi, harven-
nuksen intensiivisyys puiden lukumääränä, pohjapinta-alana hehtaaria
kohti, tilavuutena hehtaaria kohti).
99.Muuthavainnot
Tähän kohtaan merkitään kaikki asiaankuuluvat tiedot, ja ne selitetään
vastaavassa arviointikertomuksessa (liite VII b).
Laskeumien tarkkailua koskevat tiedot
37.Keräyspisteentunnus
Laskeumien keräyspisteiden yhteydessä on käytettävä seuraavia
tunnuksia.
1: Metsikkösadanta
2: Kokonaislaskeuma3: Märkälaskeuma
4: Runkovalunta
5: Sumu6: Jäinen sumu (kuura)
7: Laskeuman määrä ilmassa1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 63
▼M1
▼M1
9: Muut
Käytetyn laitteiston yksityiskohdat ja taustatiedot tulee selvittää asia-
kirjan liitteessä.
37a.Näytteidenmäärät
Näytteen tai näytteiden kokonaismäärät tulee jakaa kerääjän tai kerääjien
keruualtaiden määrällä ja ilmoittaa millimetreinä.
38.Tarkkailujaksonaloitus-jalopetuspäivämäärät
Kunkin tarkkailujakson aloitus- ja lopetuspäivämäärät on ilmoitettava
kaavakkeissa samassa muodossa kuin havainto-, arviointi- ja analysointi-
päivämäärät (katso kohta 3).
Valvontajakson on koostuttava yhdestä tai useammasta mittausjaksosta.
Yhden valvontajakson mittausjaksojen on oltava saman pituiset. Mittaus-
jakson vähimmäispituus on viikko, enimmäispituus kuukausi.
Jos on tarpeen käyttää vuoden aikana eri pituisia mittausjaksoja
(esimerkiksi viikon mittaisia kesäisin ja kuukauden mittaisia talvisin),
kyseiset jaksot on yksilöitävä ja niistä saadut tulokset on merkittävä
kaavakkeisiin erikseen.
39.Mittausjaksojenmäärä
Kunkin tarkkailujakson sisältämien mittausjaksojen määrä on merkittävä
kaavakkeisiin.
40.Jakso
Sen mittausjakson numero, jona näyte on kerätty, on merkittävä
kaavakkeeseen. Uusi mittausjaksosarja aloitetaan jokaisen vuoden alussa
(noin 1. päivänä tammikuuta). Jos usean mittausjakson näytteitä
sekoitetaan ennen analysointia, sekoitusta koskevat yksityiskohdat on
lisättävä taustatiedot sisältävän asiakirjan liitteeksi. Ensimmäisen mittaus-
jakson numeroa käytetään ilmaisemaan analysointijaksoa (esimerkiksi jos
näytteet jaksoilta 9, 10, 11 ja 12 yhdistetään yhdeksi näytteeksi
analysointia varten, näytteelle annetaan jaksonumero 9.)
Sääolojen tarkkailua koskevat tiedot
41)Koealan/välineentunnus
Kaikille välineille, jotka on asennettu koealalle tai koealan lähettyville
annetaan koeala-/välinetunnus. Tämä tunnus koostuu koealan numerosta
(enintään neljä numeroa) ja kaikkia välineitä koskevasta järjestysnumer-
osta (enintään 99). Kun välineitä korvataan tai uusia välineitä otetaan
käyttöön, sovelletaan uusia tunnuksia (esim. viides väline koealalla 1234
saa tunnuksen 1234.05).
42)Siainti
Välineen sijainti ilmoitetaan seuraavasti:
S: väline on sijoitettu kohteeseen, esimerkiksi koealalle (puskurivyö-
hykkeelle). Väline voidaan sijoittaa latvuskatoksen alapuolelle,
latvuskatoksen yläpuolelle tai metsämaahan.
F: väline on sijoitettu metsäalueella olevalle (läheiselle) aukiolle.W: väline on sijoitettu sääasemalle (yleensä metsäalueen ulkopuolella).O: väline on sijoitettu muualle.
43)Muuttujat
Välineellä mitattava muuttuja:
AT = Ilman lämpötila
PR = SadantaRH = Suhteellinen kosteusWS = Tuulen nopeusWD = Tuulen suuntaSR = Auringon säteilyUR = UVB-säteilyTF = Metsikkösadanta1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 64
▼M3
▼M3
SF = Runkovalunta
ST = Maan lämpötila
MP = Maan matriisipotentiaali
WC = Maan vesipitoisuus
XX = Muille muuttujille voidaan antaa muita tunnuksia, mutta ne on
määriteltävä liitetiedoissa (DAR).
44)Välinetiedot
Pystysuora asento
Välineiden pystysuora asento (korkeus tai syvyys) ilmoitetaan metreinä
niin, että lukuun lisätään plusmerkki (= korkeus maanpinnan yläpuolella)
tai miinusmerkki (syvyys maanpinnan alapuolella); luku koostuu
kaksinumeroisesta luvusta ja kahdesta desimaalista.
Välineen tunnus
Seuraavia tunnuksia annetaan näytteenottimille ja tietojen tallennusme-
netelmille:
10: manuaalisesti tarkastettavat lukemat ja tallennus käsin paperille
20: koneellinen tallennus (manuaalisesti tarkastettavat lukemat ja
tallennus käsin paperille)
30: suora tallennus paperille
40: digitaalitallennus (väline erillään)
50: digitaalitallennus (yhtenäistetty tietojenkeruulaite).
Laitteiden yksityiskohdat ilmoitetaan tietojen mukana toimitettavassa
kertomuksessa
Pyyhkäisymittausten väli (ainoastaan automaattiset
välineet)
Kahden peräkkäisen arvioinnin väli ilmoitetaan sekunteina.
Tallennusten väli (ainoastaan automaattiset välineet)
Kahden peräkkäisen tallennuksen väli ilmoitetaan minuutteina.
45)Sääolojenseurannanyhteydessäarvioitavatmuuttujat
Sadanta ja metsikkösadanta
Sadanta ilmoitetaan vuorokauden summana enintään nelinumeroisena
lukuna ja yhtenä desimaalina.
Lämpötila (ilman ja maan)
Lämpötilat ilmoitetaan Celsiusasteina käyttäen + ja - merkkejä,
kaksinumeroista lukua ja yhtä desimaalia (esim. P12,5). Lämpötilan
osalta ilmoitetaan vuorokauden keskiarvo, vuorokauden korkein
lämpötila ja vuorokauden alhaisin lämpötila.
Suhteellinen kosteus:
Suhteellinen kosteus ilmoitetaan vuorokauden keskiarvona, vuorokauden
korkeimpana arvona ja vuorokauden alhaisimpana arvona käyttäen
kaksinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
Tuulen nopeus
Tuulen nopeus ilmoitetaan vuorokauden keskiarvona ja vuorokauden
korkeimpana arvona käyttäen kaksinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
Tuulen suunta
Tuulen suunta ilmoitetaan vuorokauden vallitsevan tuulen mukaan.
Tuuliruusu jaetaan kahdeksaan 45 asteen osaan alkaen 22,5 asteesta
(koillinen (=45º), itä (=90º), kaakko (=135º)… pohjoinen (=0º). Yleisin
tuulensuunta ilmoitetaan keskiarvona.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 65
▼M3
Auringonsäteily ja UVB-säteily
Auringon säteily ja UVB-säteily ilmoitetaan vuorokauden keskiarvona
käyttäen kaksinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
Runkovalunta
Runkovalunta lasketaan sadantamillimetreinä ja ilmastaan vuorokauden
summana käyttäen enintään nelinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
Maan matriisipotentiaali
Maan matriisipotentiaali ilmaistaan hPa:na, vuorokauden keskiarvona,
vuorokauden suurimpana arvona ja vuorokauden pienimpänä arvona
käyttäen enintään nelinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
Maan vesipitoisuus
Maan vesipitoisuus ilmaistaan vol %:na, vuorokauden keskiarvona,
vuorokauden suurimpana arvona ja vuorokauden pienimpänä arvona
käyttäen enintään nelinumeroista lukua ja yhtä desimaalia.
46)Täydellisyys
Täydellisyys ilmaisee pyyhkäisymittausten peittoa ja tallennustoimenpi-
teitä ja se ilmaistaan prosentteina käyttäen enintään kolminumeroisena
lukuna (100 % = täydellinen).
Maanesteen seurantaa koskevat tiedot
(51)Näytteenottimennumero
Koealalla käytettävät näytteenottimet on numeroitava pysyvästi (1 — 99)
(52)Näytteenottimenkoodi
Maanestenäytteenottimista on käytettävä seuraavia koodeja:1: imulysimetri
2: vajovesilysimetri3: sentrifugointi
4: kyllästysekstraktio
(53)Näytteenottosyvyys
Näytteenottosyvyys metreinä maan pinnasta (esim. −0,40)
Puiden kunnon arviointia koskevat tiedot(54)Alttiustuulelle
1 Ei erityistä alttiutta (koeala sijaitsee laajemmassa metsässä, jossa ei
ole korkeuseroja tai ne ovat vähäiset)
2 Jonkin verran alttiutta (lähellä metsänreunaa tai rinteessä sijaitsevat
koealat)
3 Erittäin alttiit koealat (vuorenlaella jne.)
(55)Poistumajakuolleisuus
Puu on kaadettu ja poistettu; jäljellä on ainoastaan kanto11 suunniteltu toimi, esim. harvennus
12 toimi toteutettu bioottisista syistä, esim. tuholaisvaurio
13 toimi toteutettu abiottisista syistä, esim. tuulen aiheuttamat vauriot
18 häviämisen syy ei tiedossa
Puu on yhä pystyssä ja elossa, mutta kuntotunnuksia ei enää arvioida21 puoliksi tuhoutunut latvus tai huomattavasti kallistunut puu
22 vakava latvuksen katkeaminen (yli puolet latvasta) tai katkennut
runko1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 66
▼M2
▼M2
23 puu ei kuulu enää Kraft-luokkaan 1, 2 tai 3 (ei sovelleta koealan
ensimmäiseen inventointiin)
29 muu syy (eriteltävä)
Pystyynkuollut puu31 bioottinen syy, esim. kaarnakuoriaiset
32 abioottinen syy, esim. kuivuus, salama
38 kuolinsyy ei tiedossa
Kaatuneet puut (elävät tai kuolleet)
41 abioottinen syy, esim. myrsky
42 biottinen syy, esim. majavat
48 syy ei tiedossa
Huomautukset:— luokkaa 22 sovelletaan ainoastaan maissa, joissa yli 50 prosentin
latvavaurioita ei rekisteröidä
— luokkaa 23sovelletaan ainoastaan maissa, joissa näytteitä otetaan vain
Kraft-luokissa 1, 2 ja 3
(56)Puutyyppi
1 valtapuut (yksinäiset puut mukaan lukien) — puut, joiden latvus on
muun latvuston yläpuolella
2 hallitsevat puut — puut, joiden latvukset kuuluvat muuhun latvustoon
3 lisävaltapuut — puut, jotka yltävät latvukseen ja saavat hieman valoa
ylhäältä, mutta jotka ovat lyhyempiä kuin 1 tai 2 kohdassa tarkoitetut
puut
4 aluspuut — puut, joiden latvus on muun latvuston alapuolella ja jotka
eivät saa lainkaan suoraa valoa ylhäältä
(57)Latvuksenvarjostuneisuus
1 latvus huomattavan varjostunut (varjostus tai fyysinen kontakti)
yhdeltä puolelta
2 latvus huomattavan varjostunut (varjostus tai fyysinen kontakti)
kahdelta puolelta
3 latvus huomattavan varjostunut (varjostus tai fyysinen kontakti)
kolmelta puolelta
4 latvus huomattavan varjostunut (varjostus tai fyysinen kontakti)
neljältä puolelta
5 vapaasti kasvava puu tai puu, jossa ei ole mitään merkkejä
varjostuneisuudesta
6 aluspuut
(58)Näkyvyys
1 koko latvus näkyvissä
2 latvus osittain näkyvissä
3 latvus näkyvissä ainoastaan taustavalotettuna (eli ääriviivat)
4 latvus ei näkyvissä
Pintakasvillisuuden arviointia koskevat tiedot
61)Koealan/selvityksennumerot
Aina (päivittäin) tai joka tilanteessa (aidan ulko- tai sisäpuolella), kun
tietyn koealan pintakasvillisuutta arvioidaan, annetaan selvitysnumero.
Yhdistämällä koealanumero ja selvitysnumero saadaan yksilöllinen
koeala-/selvitysnumero.
62)Aitaaminen
Koska kasvillisuus voi olla hyvin erilaista aidan sisä- ja ulkopuolella, on
päätetty, että periaatteessa pintakasvillisuutta arvioidaan aina aidan
ulkopuolelta. Jos selvitys tehdään myös aidan sisäpuolelta, tämä olisi
tehtävä erillisenä selvityksenä ja ilmoitettava aitatunnus:
1 = Kyllä, selvitys aidan sisäpuolelta
2 = Ei, selvitys tehtiin aidatun alueen ulkopuolelta.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 67
▼M3
▼M3
63)Näytteenottoalueenkoko
Näytteenottoalueen koko ilmastaan m2:nä käyttäen enintään neljää
numeroa. Tietoihin liitettävässä kertomuksessa (DAR tai DAR-Q)
ilmoitetaan tarkat yksityiskohdat toistojen määrästä, pintakasvillisuusa-
lojen sijainnista/ilmansuunnasta sekä näiden alojen koosta.
64)Kerrostenkorkeusjapeitto
Koko pintakasvillisuuskerroksen, pensaskerroksen, ruohokasvikerroksen
ja sammalkerroksen keskimääräinen korkeus ja arvioitu peitto ilmoitetaan
seuraavasti:
Korkeus
(metreinä)Peitto
(prosentteina)
Pintakasvillisuuskerros yhteensä *
Pensaskerros * *
Ruohokasvikerros * *Sammalkerros *
* = ilmoitettava
Kerrosten keskimääräinen korkeus ilmoitetaan metreinä käyttäen yhtä
lukua ja kahta desimaalia. Arvioitu peitto ilmoitetaan prosentteina sen
alueen kokonaiskoosta, josta näytteet on otettu.
65)Kerrokset
Määritellään seuraavat kerrokset:
1 = puukerros
2 = pensaskerros
3 = ruohokasvikerros
4 = pensaskerros/C148/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C147/C150määritellään DAR-Q:ssa
66)Lajitunnus
Käytetään lajitunnusta, joka muodostuu kolmesta pisteellä (.) erotetusta
numerosarjasta, jotka viittaavat heimoon, sukuun ja lajiin. Useimmat
tunnukset ovat kolminumeroisia. Yhden lajin kolminumeroisen tunnuksen
perässä on kuitenkin lisäksi kirjaintunnus ”bis”. Lajitunnusta voidaan
pidentää yhdellä kirjaimella viittaukseksi lajikkeeseen. Luettelossa on yli
11000 lajia. Komissio antaa tämän luettelon kansallisten keskusten
(NFC) käyttöön sähköisessä muodossa.
MikäliFloraEuropaea ei ole riittävän täydellinen, kansalliset keskukset
voivat laatia luettelon kansallisesti arvokkaista lajeista. Näiden kansal-
listen lajien tunnukset koostuvat uudesta tunnusnumerosta (heimo, suku
ja laji) sekä maatunnuksesta (kaksi kirjainta), jotka erotetaan toisistaan
pisteellä (.). Kansallinen keskus ylläpitää täydellistä luetteloa kaikista
tunnuksista, mukaan lukien lajeja koskevat asiaankuuluvat yksityiskohdat
(koko nimi, muut nimet, jne.) ja liittää tämän luettelon liitetietoihin.
67)Kasvilajienpeitto
Maat voivat vapaasti arvioida kasvilajien runsautta/peittoa. Peittoa
koskevat tiedot toimitetaan prosentteina käyttäen enintään viittä numeroa
ja kahta desimaalinumeroa (999,99). Arviointimenetelmät ja muunta-
minen prosenteiksi kuvataan tyhjentävästi liitetiedoissa.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 68
▼M2
LIITEVIIb
YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT KANSALLISELLA TASOLLA
SOVELLETTAVIEN SEURANTAMENETELMIEN TAUSTATIETOJEN
JA ARVIOINTIEN/TULKINTOJEN TULOSTEN TOIMITTAMISESTA
I Yleistä
Jäsenvaltioiden on metsäekosysteemin jatkuvaa seurantajärjestelmää
koskevien tietojen lisäksi laadittava ja toimitettava komissiolle asiakirja,
johon sisältyy taustatiedot sovellettavasta seurantamenetelmästä (kerto-
muksen liitetiedot) ja vuosikertomus tulosten tulkinnan/arvioinnin
edistymisestä kansallisella tasolla (edistymistä koskeva vuosikertomus).
Kertomuksen liitetiedot on kaksiosainen: liitetietojen osa, jossa esitetään
näytteiden järjestämiseen tosiasiallisesti sovellettavat menetelmät,
käytetyt välineet, arviointi, määritys jne (yksityiskohdat II.1 kohdassa)
ja liitetietojen osa, jossa esitetään kohdatut poikkeukset ja häiriöt
(yksityiskohdat II.2 kohdassa).
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain kertomus tulosten
tulkinnan/arvioinnin edistymisestä kansallisella tasolla vuodesta 1997
alkaen. Tähän kertomukseen kuuluu:
— tiedot kansallisen keskuksen (NFC) saavutuksista
— (päivitetty) määritelmä kansallisesta arviointistrategiasta— tiivistelmä kansallisella tasolla saavutetusta edistymisestä ja— tiedot kansallisen keskuksen (NFC) tai muun asianomaisen elimen
tällä alalla tuottamista kansainvälisistä tai kansallisista julkaisuista.
Tulosten tulkintaa ja arviointia kansallisella tasolla koskevat suositukset
esitetään jäljempänä III kohdassa.
II Kertomuksen liitetiedot
II.1. Liitetietojen osa, jossa esitetään esimerkiksi sovellettavat menetelmät.
Tässä liitetietojen osassa esitetään näytteiden järjestämiseen tosiasialli-
sesti sovellettavat menetelmät, käytetyt välineet, arviointi, määritys jne.
Seuraavat yksityiskohtaiset tiedot on annettava:
Inventointi-/näytteenottomenetelmät
Monissa metsäekosysteemin jatkuvissa seurantaselvityksissä voidaan
valita käytettävät välineet, näytteenoton syvyys, ajoitus, selvityksen
suorittamisnopeus jne. Yksityiskohtaiset tiedot tosiasiallisesti sovelletta-
vista välineistä, tosiasiallisesta näytteenoton syvyydestä, ajoituksesta ja
selvityksen/näytteenoton tiheydestä on ilmoitettava. Näytteenotosta on
ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot, mukaan lukien tiedot varastoinnista
ja kuljetuksesta.
Kaikki suoritetut tarkastusmittaukset, kuten lustokokeisiin osallistu-
minen, on kuvattava lyhyesti.
Tulostenmäärittämis-jalaskentamenetelmät
Näytteenoton määrityksen yhteydessä on annettava näytteiden valmis-
tusta ja määritysmenetelmiä koskevat yksityiskohtaiset tiedot.
Useimmissa selvityksissä on suotavaa käyttää tiettyjä valmistus- ja
analysointimenetelmiä. Jos sovelletaan muita kuin suositeltuja mene-
telmiä, niistä on annettava yksityiskohtaiset tiedot, mukaan lukien
saatujen tietojen (muunnos) laskemismahdollisuudet. Kaikki suoritetut
tarkastusmittaukset on kuvattava lyhyesti.
Tietojen arvioinnin yleisessä esittämisessä voidaan käyttää Euroopan
komission metsän intensiivikartoituksen koordinointi-instituutin ja
Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission ohjelman
(kansainvälinen ICP-Forests-yhteistyöohjelma) yhteydessä toimivien
asiantuntijaryhmien puheenjohtajien tiiviissä yhteistyössä laatimia
kertomuksia liitetietolomakkeita. Kertomuksen liitetietolomakkeilla
toimitetut tiedot ovat päteviä kunnes sovellettavia mentelmiä muutetaan.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä inventoinnissa, kuljetuksessa ja
määrityksessä sovellettavien menetelmien muutoksien havainnoimiseen
ja kirjaamiseen. Alueelliset erot on ilmoitettava ja ne on selitettävä
yksityiskohtaisesti (esim. määrityksessä käytetyt eri laboratoriot).1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 69
▼M2
II.2. Kertomuksen liitetietojen osa, joka koskee poikkeuksia ja häiriöitä
(vuosikertomuksen liitetiedot)
Kertomuksen liitetietolomakkeissa esitettyjä menetelmiä koskevien
yleisten tietojen lisäksi on ilmoitettava vuosittain toimitettuihin tietoihin
liittyvät erityisongelmat, poikkeukset, häiriöt ja validointiongelmat.
Poikkeuksetjahäiriöt
Kaikki tavanomaisesta poikkeavat tilanteet ja huomattavat häiriöt on
ilmoitettava. Kertomuksen liitetietolomakkeissa esitettävien, mm.
näytteenottoon ja analysointiin sovellettavien menetelmien esittämisen
lisäksi on toimitettava perusteelliset asiakirjat poikkeuksista, poikkeus-
tapauksista ja häiriöistä. Ne liitetään vuosikertomuksen liitetietoihin ja
toimitetaan komissiolle yhdessä sille annettujen tietojen kanssa.
Tietojenvalidointijakäsitteleminen
Tietojen laadunvalvontaan sovellettavat menettelyt on ilmoitettava,
mukaan lukien tietojen hylkäämisen rajat (luotettavuuden arviointi)
sekä menettelyt, joita on sovellettu kansallisten tietojen johdonmukai-
suuden tarkistamiseksi.
Kun tiedoissa on aukkoja, voidaan tietyissä tapauksissa tehdä muihin
lähteisiin perustuvia arvioita. Nämä arvioidut tiedot on ilmoitettava ja
käytetyistä oletuksista on tehtävä perusteellinen selvitys.
III Vuosikertomus tulosten tulkinnan/arvioinnin edistymisestä kansalli-
sella tasolla
Tähän kertomukseen sisältyy tietoja tulosten tulkinnan/arvioinnin
edistymisestä kansallisella tasolla. Tulosten tulkintaa/arviointia varten
on annettava seuraavat yksityiskohtaiset tiedot:
Yleistä
Jäsenvaltioiden on suoritettava seurantatietojen arviointi ja tulkinta
kansallisella tasolla.
Jäsenvaltiot voivat itse päättää, mitkä arvioinnit ja tulkinnat suoritetaan
kansallisella tasolla sekä ilmoitetaan komissiolle. Arviointia varten
annetaan kuitenkin seuraavat ehdotukset:
Yksittäisenselvityksenarviointijatulkinta
Jos saatavilla on aiemmin suoritettujen selvitysten tuloksia, olisi
pyrittävä määrittämään suuntauksia. Yksittäisen selvityksen tulokset
olisi tarkastettava ja verrattava niitä (samalla) alueella tai (samassa)
maassa suoritettujen (samanlaisten) selvitysten tuloksiin. Erot ja
samankaltaisuudet on ilmoitettava ja, jos mahdollista, arvioitava.
Arviointiin olisi tässä vaiheessa sisällytettävä muista lähteistä peräisin
olevat tiedot, joiden avulla tietyt tunnusten väliset suhteet selittyvät.
Yhteisarviointija-tulkinta
Kun eri selvitykset on suoritettu, on mahdollista suorittaa yhteisarviointi.
Kaikki selvitysten tulokset ja kertomusten arviot kootaan kansallisiin
keskuksiin (NFC). Kansallinen keskus yhteensovittaa kansallisella
tasolla suoritettujen eri selvitysten tulosten yhteisarvioinnin ja -
tulkinnan.
Arviointijatulkintaulkopuolisettiedothuomioonottaen
Yhteistulkinnasta saadut tulokset käsitellään uudelleen ja niitä verrataan
muista lähteistä peräisin oleviin tuloksiin. Erot ja samankaltaisuudet on
ilmoitettava ja selitettävä aina kun se on mahdollista.
IV Kertomuksen liitetietojen sekä arvioinnin ja tulkinnan edistymistä
kansallisella tasolla koskevan kertomuksen toimittamisen ajoitta-
minen
IV.1. Kertomuksen liitetietojen ajankohta
Kertomuksen liitetietolomake on täytettävä ja toimitettava komissiolle
ensimmäisen tietojen toimittamisen yhteydessä. Jos menetelmiä on
muutettava, niistä on ilmoitettava. Kertomuksen liitetiedot, jotka
koskevat havaittuja häiriöitä ja poikkeuksia, on toimitettava komissiolle
yhdessä vuosittain toimitettavien tietojen kanssa.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 70
▼M2
IV.2. Arvioinnin ja tulkinnan edistymistä kansallisella tasolla koskevan
kertomuksen toimittamisen ajankohta
Arvioinnin ja tulkinnan edistymistä kansallisella tasolla koskeva
kertomus on toimitettava komissiolle ennen kunkin vuoden 31 päivää
joulukuuta.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 71
▼M1
LIITEVIII
PYSYVILLÄ HAVAINTOALOILLA TEHDYN KERTYMIEN
MITTAUKSEN YLEISET MENETELMÄT
I Yleisiä huomioita
Mittausten on tapahduttava pysyvillä havaintoaloilla ja niiden on oltava
luonteeltaan jatkuvia. Jäsenvaltioiden on valittava vähintään 10 %
havaintoaloista kertymien valvontaa varten. Metsikkösadannan (metsän
sisällä), runkovalunnan (metsän sisällä, pyökkien osalta) sekä märkä- ja
kokonaislaskeuman (avoimella metsäalueella) mittaukset ovat pakollisia.
Pakollisissa mittauksissa käytettävien laitteiden on oltava asennettu
vuoden 1995 joulukuuhun mennessä. Muut mittaukset, kuten runkovalunta
(muiden lajien kuin pyökin osalta) ovat vapaaehtoisia.
Kertymiä valvotaan tasaisin väliajoin (esimerkiksi viikoittain tai kuukau-
sittain). Tutkimuskustannuksia voidaan vähentää yhdistämällä usean
perättäisen jakson näytteet.
Seuraavat tekniset yksityiskohdat perustuvat ICP-metsien kertymiä
koskevan asiantuntijapaneelin aikaansaamiin tuloksiin. Niissä viitataan
paneelin laatimaan käsikirjaan erityisesti keräysvälineistöä, keräysmene-
telmiä, laadun varmistamista ja tietojen käsittelyä koskevien
yksityiskohtien osalta.
II Tarkkailumenetelmät
II.1Metsänsisällätapahtuvavalvonta
Jos mahdollista, metsikkösadannan mittauslaitteisto tulisi sijoittaa itse
alalle. Jotta juuristolle ei aiheutuisi vahinkoa, ne laitteet, jotka on
sijoitettava kuoppaan (kokoojat, rekisteröintilaitteet jne.), voidaan sijoittaa
alan ulkopuoliselle puskurivyöhykkeelle. Pyökkimetsissä alalle on sijoi-
tettava laitteisto myös runkovalunnan keräämistä varten. Koska nämä
kokoojat voidaan myös sijoittaa samaan tai eri kuoppaan, on suositeltavaa
valita puut varsinaisen alan ulkopuolelta, esimerkiksi puskurivyöhyk-
keeltä.
Metsikkösadannan ja runkovalunnan mittaukset on suoritettava niin, että
tulokset edustavat koko havaintoalaa. Tämän johdosta tulisi käyttää
riittävää määrää keräyspisteitä.
II.2Avoimellametsäalueellatapahtuvavalvonta
Varsinaisen alan lähelle (enintään 2 kilometrin päähän) sijoitetaan märkä-
ja kokonaislaskeuman keräyslaitteet. Tähän tarkoitukseen tulee valita
paikka, jossa olevat esineet ovat vähintään kaksi kertaa oman mittansa
päässä laitteista.
II.3Mittausjakso
Mittaukset suoritetaan kuukausittain, viikoittain tai viikon ja kuukauden
välisinä ajanjaksoina, esim. kahden tai kolmen viikon välein, riippuen alan
yleisistä sääolosuhteista (haihtumista tai levän kasvua näyteastioissa tulee
välttää).
Jos on tarpeen käyttää eri mittausjaksoja vuoden aikana (esimerkiksi
viikoittaisia mittauksia kesällä ja kuukausittaisia talvella), kyseiset kaksi
eri jaksoa on yksilöitävä ja niiden tulokset on ilmoitettava kaavakkeissa
erikseen. Yhden tarkkailujakson aikana mittausjaksojen on oltava yhtä
pitkät. Samaa mittausjaksoa on käytettävä sekä metsän sisällä että
avoimella metsäalueella tapahtuvassa valvonnassa.
II.4Näytteidenkeräysjaniidenkäsittely
Näytteiden keräyksessä on käytettävä puhtaita mitta- ja näyteastioita.
Välineistön huuhtelussa on käytettävä deionisoitua vettä. Näyteastiat on
tärkeätä pitää viileinä ja valolta suojattuina näytteiden keräyksen ja niiden
kuljetuksen aikana. Lämpimissä ja aurinkoisissa olosuhteissa voidaan
levien kasvu ehkäistä lisäämällä säilöntäaineita. Tällöin tulee käyttää
ainoastaan sellaisia säilöntäaineita, jotka eivät vaikuta minkään oleellisen
ionin analysointiin.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 72
▼M1
II.5Näytteidenennakkokäsittely,kuljetusjavarastointi
Kunkin metsikkösadanta-, runkovalunta- tai avoimen paikan keräyspisteen
kullekin näytteelle on määriteltävä oma tunnus. Näytteet voidaan
analysoida erikseen, tai ne voidaan sekoittaa vastaavilla laitteilla
kerättyihin saman tyyppisiin näytteisiin. Metsikkösadanta-, runkovalunta-
ja avoimen paikan näytteet on analysoitava erikseen. Runkovaluntanäyt-
teet voidaan sekoittaa ainoastaan näytteisiin, jotka on kerätty samaan
puulajiin kuuluvista ja vastaavan kokoisista puista.
Lyhyen aikavälin näytteet voidaan analysoida erikseen tai ne voidaan
sekoittaa kuukausittaisiin näytteisiin ennen analysointia. Jos näytteitä
sekoitetaan, ne tulisi sekoittaa oikeassa suhteessa näytteiden koko määrään
nähden.
Näytteet on kuljetettava laboratorioon niin nopeasti kuin mahdollista
(mieluiten kylmälaukuissa) sekä säilytettävä kylmässä (4 ºC) ja pimeässä
kunnes ne analysoidaan.
II.6Yleisettaustatiedot
Seuraavat tiedot on tallennettava:
— alan numero
— keräyspisteen tunnus
— tarkkailujakson aloituspäivämäärä
— tarkkailujakson lopetuspäivämäärä— tarkkailujakson (yhtä pitkien) keräysjaksojen lukumäärä
Lisäksi voidaan taltioida muita tietoja, jotka helpottavat tulosten
tulkitsemista, esimerkiksi latvuston karkeus, lehvistön pinta-alaluku jne.
II.7Kemiallinenanalyysi
Kunkin näytteen osalta on määriteltävä pakollisiksi tai vapaaehtoisiksi
seuraavat muuttujat:
MuuttujaMetsikkö-
sadantaKokonais-/
märkä-Runkovalunta
Sumu Ilma
pyökki muu laji,
pH pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Johtokyky pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
K pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Ca pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Mg pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Na pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
N-NH4pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Cl pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
N-NH3pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
S-SO4pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Alkalisuus pakol-
linenpakol-
linenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Ntotalpakol-
linenvapaaeh-
toinenpakol-
linenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Al3+vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Mn2+vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 73
▼M1
MuuttujaMetsikkö-
sadantaKokonais-/
märkä-Runkovalunta
Sumu Ilma
pyökki muu laji,
Fe3+vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
PO43−vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Cu vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Zn vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Hg vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Pb vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Co vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Mo vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Cd vapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Stotalvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Norgvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
CCOTvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
CCODvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
Ptotalvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinenvapaaeh-
toinen
O3vapaaeh-
toinen
SO2vapaaeh-
toinen
SO4vapaaeh-
toinen
NO2vapaaeh-
toinen
NO vapaaeh-
toinen
HNO2vapaaeh-
toinen
HNO3NO3vapaaeh-
toinen
NH4NO3vapaaeh-
toinen
NH3vapaaeh-
toinen
COV vapaaeh-
toinen
II.8Tiedonsiirto
Jäsenvaltioiden on toimitettava nämä tiedot komissiolle yhdenmukaisessa
muodossa kunkin laskeuman tarkkailualan osalta (katso liite VII,
kaavakkeet 7 a, 7 b, 7 c ja 7 d).1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 74
▼M3
LIITEIX
YHTEISET MENETELMÄT SÄÄOLOJEN MITTAAMISEKSI PYSY-
VILLÄ KOEALOILLA
I.Yleistä
Sääolojen seuranta on suoritettava vähintään 10 prosentilla pysyviä koealoja.
Sääolojen seuranta on suotavaa koealoilla, joilla seurataan myös laskeumia.
Sääolojen mittauksissa käytettävien laitteiden on oltava asennettu 30.
kesäkuuta 1999 mennessä.
Tämä liite perustuu sääoloja käsittelevän tilapäisen asiantuntijaryhmän (EU/
ICP/Forests) teknisiin suosituksiin. Lisätietoja saa mainitun asiantuntijar-
yhmän vuonna 1996/1997 laatimasta oppaasta.
II.Inventointimenetelmä
II.1Näytteidenkeruulaitteidensijainti
Jotta mittaukset edustaisivat metsämaiden erityisiä ilmasto-oloja, olisi ne
suoritettava kyseisen metsäalueen sisäpuolella. Yleisesti ottaen mittauksia
(poikkeuksena maan lämpötila, maan kosteus ja metsikkösadanta) voidaan
suorittaa joko metsäpuuston latvuskatoksen yläpuolella ja metsäalueella
olevalla aukiolla koealan puuston lähettyvillä (yleensä enintään kahden
kilometrin päässä) sijaitsevalla mittausasemalla. Avoimella paikalla sijaitse-
vien mittausasemien mittauspaikan etäisyys ympäröivään puustoon tai
muihin esteisiin saa olla enintään kaksi kertaa täysikasvuisen puun/esteen
korkeus. Maan lämpötila, maan kosteus ja metsikkösadanta mitataan
pysyvän koealan puuston sisäpuolella.
Jos mahdollista, laitteet tulisi yhdistää laskeuman mittauslaitteistoon.
Maaperän ja juuriston säästämiseksi laitteiston tulisi sijaita paikassa, jossa
sitä voidaan käsitellä ja huoltaa menemättä itse koealan läpi.
II.2Alanjasenympäristöntodellistensääolojenmittausmenetelmät
Sijoittamalla avoimelle paikalle koealan lähettyville tai sijoittamalla torni
metsikköön koealan lähettyville voidaan sääoloja seurata jatkuvasti.
Teknisten laitteiden, sensoreiden ja niiden sijoituspaikkojen on oltava
Maailman ilmatieteen järjestön standardien mukaisia ja niiden olisi oltava
myös yhteensopivia kansallisten sääpalveluverkostojen kanssa. Seuraavia
muuttujia on seurattava:
Pakollinen Valinnainen
Sadanta UVB-säteily
Ilman lämpötila Maan lämpötila
Ilman kosteus Maan kosteus
Tuulen nopeus(*) (matriisipotentiaali, vesipitoisuus)
Tuulen suunta (*) Metsikkösadanta
Auringon säteily (*) (metsikkösadannan ja runkovalunnan
määrä)
(*) Mikäli pysyvällä koealalla esiintyy paikallisia teknisiä ongelmia, ei tuulen
nopeutta, tuulen suuntaa ja auringon säteilyä tarvitse mitata näillä koealoilla.
Suositetaan automaattisia mittausasemia, joissa mittaukset on säädetty
puolijatkuviksi ( ≈1 s) ja joissa yhden tunnin tai sen osien yhteen kootut
arvot tallentuvat sähköisesti.
II.3Tietojentallentaminen,säilytysjatoimittaminen
Tiedot on koottava vuorokautisiksi arvoiksi (summa tai keskiarvo, pienin
arvo ja suurin arvo) ennen niiden toimittamista.
Seuraavat yleiset koealaa koskevat perustiedot on koottava:
— koealan numero,
— käytetyn laitteiston tarkat yksityiskohdat,— koealojen sijainti (pituusasteet, leveysasteet, korkeus merenpinnasta) ja
laitteiston sijainti koealaan nähden),1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 75
▼M3
— mittausten aloitus- ja lopetuspäivämäärät,
— mittausten tiheys (mittausjaksojen määrä).
Muuttujia koskevat tiedot toimitetaan päivittäin.
MUUTTUJAT
Muuttuja YksikköKeskiar-
voSumma Pienin Suurin Huomioita
Sadanta (mm) * Kokonaissadanta,
mukaanlukien
esimerkiksi lumi
Ilman lämpötila (ºC) * * *Suhteellinen kosteus (%) * * *
Tuulen nopeus (m/s) * *
Tuulen suunta (º) * Vallitseva tuulen
suunta
Auringon säteily (W/m
2)*
UVB-säteily (W/m2)*
Maan lämpötila (ºC) * * *
Maan kosteus
(matriisipotentiaali,
vesipitoisuus)(hPa) * * *
Metsikkösadanta (mm) *
Muut Yksilöidään liitetie-
doissa
* = toimitettava.
Kunkin koealan osalta, jolla suoritetaan mittauksia, on koottava tiivistelmä
tehdyistä mittauksista ja toimitettava se vuosittain komissiolle käyttäen
lomakkeita XX1996.PLM, XX1996.MEM ja XX1996.MEO (lomakkeet 8 a,
8 b, 8 c).1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 76
▼M2
LIITEX
PYSYVILLÄ KOEALOILLA SUORITETTAVAN MAANESTESEUR-
ANNAN YLEISET MENETELMÄT
I Yleistä
Maanesteseuranta on suoritettava vähintään 10 prosentilla pysyviä
koealoja. Maanesteen seuranta on suotavaa koealoilla, joilla seurataan
myös laskeumia. Maanesteen seurantalaitteiden on oltava valmiiksi
asennettuina 30 päivään kesäkuuta 1998.
Tämä liite perustuu Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomis-
sion ilmansaasteiden metsiin kohdistuvien vaikutusten arviointia ja
seurantaa koskevan kansainvälisen yhteistyöohjelman (ICP-Forests-
yhteistyöohjelma) yhteydessä toimivan maaperäasiantuntijaryhmän esittä-
miin teknisiin suosituksiin. Viitataan mainitun asiantuntijaryhmän vuonna
1996 laatimaan oppaaseen.
II Inventointimenetelmä
II.1.Näytteenottopaikkojenvalinta
Maanesteen näytteenotin on sijoitettava lähelle sitä paikkaa, missä
latvuksen kuntoarviointi suoritetaan. On suotavaa asettaa lysimetrit
sattumanvaraisesti ja järjestelmällisesti koko koealalle, vaikka tätä voivat
rajoittaa kivet tai rungot (etäisyyttä puusta ei ole määritelty). Maaperän
häiriöiden vuoksi vajovesilysimetrejä ei saa asentaa koealan keskelle,
missä puutunnuksia seurataan. Käytännön syistä voidaan käyttää
edustavaa koeruutua. Jo asennetut lysimetrit voidaan jättää paikoilleen,
mutta uudet on asennettava edellä esitetyn suosituksen mukaisesti.
II.2.Näytteenottosyvyys
On suotavaa asentaa lysimetrit määriteltyyn syvyyteen, mutta ne voidaan
asentaa myös horisontaalisesti.
— Maanesteen kerääjät
On hyvin suotavaa asentaa lysimetrit vähintään kahteen syvyyteen eli
yksi juuristoon (ehdotettu syvyyson 10—20cm), jotta saadaan tietoa
ravinteiden ja myrkyllisten aineiden konsentraatiosta ohuiden juurien
lähellä (tavoite 1) ja yksi juuriston alle (ehdotettu syvyys on 40 —
80 cm) aineiden määrän arvioimiseksi (tavoite 2). Lisäksi on suotavaa
asentaa kolmas lysimetri välittömästi humuskerroksen alle.
— Maanäytteet
Jos menetelmänä käytetään sentrifugointia tai kyllästysekstraktiota,
maakerrokset, joista näyte otetaan, ovat maaperäoppaassa ilmoitetut
kerrokset: humuskerros, 0 — 10, 10 — 20, 20 — 40 ja 40 — 80 cm.
Näistä voidaan valita tietyt kerrokset tai yhdistää niitä.
II.3.Näytteenottotiheys
Koealoilla, joilla toteutetaan jatkuvia intensiiviseurantaohjelmia eli
laskeuman ja säätietojen mittausta, maanestenäyte otetaan kerran tai
kaksi kertaa kuussa. Jos maanäytteen yhteydessä otetaan maanestenäyte,
neljä kertaa vuodessa on riittävä määrä, sillä näytteenottomenetelmästä
aiheutuu haittaa. Näyte olisi otettava kunkin vuoden samana kuukautena.
II.4.Kuljetus,varastointijaesikäsittely
Näytteet on kuljetettava ja varastoitava siten, että kemialliset muutokset
ovat mahdollisimman vähäiset.
Biologinen toiminta vähenee lysimetrijärjestelmällä kerätyssä maaneste-
näytteessä viileän (4º C) ja pimeän varastoinnin ansiosta. Usein ja
erityisesti kylmempänä ajanjaksona pullon pitäminen pimeässä riittää.
Orgaanisia tai keinotekoisia säilöntäaineita voidaan käyttää, mutta ne
voivat vaikuttaa määritykseen. Näytteiden muutosten vähentämiseksi
maaneste olisi kerättävä mahdollisimman pian imun jälkeen.
Kuljetus- ja varastointitapa on ilmoitettava (odotusajat mukaan lukien).
Ongelmat ja poikkeamat menetelmistä on tarvittaessa ilmoitettava
yksityiskohtaisesti.
Metallijäämien määrittämiseksi ylimääräiset näytteet on kuljetettava
happokäsitellyissä pulloissa.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 77
▼M2
Maanäytteet on pidettävä kylmässä muovi- tai polyetyleenipusseissa ja
varastoitava 4º C lämpötilassa kunnes sentrifugointi tai kyllästysekstratio
suoritetaan. Sentrifugointi tai kyllästysekstraktio on suoritettava yhden
päivän (18 — 30 tuntia) kuluessa maanäytteiden ottamisesta.
II.5.Yleistätaustatietoa
Seuraavat tiedot on tallennettava:
— alan numero
— näytteenotinta koskevat tiedot (tyyppi, syvyys)
— tarkkailujakson aloituspäivämäärä
— tarkkailujakson lopetuspäivämäärä
— tarkkailujakson (yhtä pitkien) keräysjaksojen lukumäärä.
II.6.Määritysmenetelmät
Maanesteen näytteenotto- ja määritysmenetelmiä koskevassa oppaassa,
jonka on laatinut kansainvälisen ICP-Forests-yhteistyöohjelman maaperä-
asiantuntijaryhmä, kuvataan maaperän eri tunnusten määritykseen
sovellettavia menetelmiä.
On suotavaa käyttää hyväksyttyjä menetelmiä. Muita (kansallisia)
menetelmiä sovellettaessa määrityksen tulokset ja niiden vertailukelpoi-
suus on selostettava yksityiskohtaisesti analyysin tulosten esittämisen
yhteydessä. Metsämaanesteen inventoinnissa on erotettava pakolliset ja
vapaaehtoiset tunnukset (ks. jäljempänä esitetty luettelo).
Tunnusluettelo
Tunnus Yksikkö Pakollinen/vapaaehtoinen
Johtokyky µS/cm vapaaehtoinen
pH pakollinen
Emäksisyys µmol/l vapaaehtoinen (jos pH > 5)
DOC mg/l pakollinen
Natrium (Na) mg/l vapaaehtoinen (1)
Kalium (K) mg/l pakollinen
Kalsium (Ca) mg/l pakollinen
Magnesium (Mg) mg/l pakollinen
Alumiini (yhteensä) mg/l pakollinen (jos pH < 5)
Alumiini (labiili) mg/l vapaaehtoinen
Rauta (Fe) mg/l vapaaehtoinen
Manganeesi (Mn) mg/l vapaaehtoinen
Fosfori yhteensä (P) mg/l vapaaehtoinen
NO3-N mg/l pakollinen
SO4-S mg/l pakollinen
NH4-N mg/l vapaaehtoinen (2)
Kloori (C1) mg/l vapaaehtoinen (1)
Kromi (Cr) µg/l vapaaehtoinen
Nikkeli (Ni) µg/l vapaaehtoinen
Sinkki (Zn) µg/l vapaaehtoinen (3)
Kupari (Cu) µg/l vapaaehtoinen (3)
Lyijy (Pb) µg/l vapaaehtoinen
Kadmium (Cd) µg/l vapaaehtoinen
Pii (Si) mg/l vapaaehtoinen
(1) Suositeltava toimenpide mitattaessa happo-emästasapainoa.
(2) On suotavaa mitata NH4alueilla, joilla on korkea Nhx-pitoisuus (enemmän kuin 20 kg/ha/vuosi).
(3) Suositeltava toimenpide, sillä nämä ovat merkitykseltään vähäisempiä ravinteita.Jäsenvaltiot voivat
määrittää useampia vapaaehtoisia tunnuksia, ne kaikki tai vain osan niistä.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 78
▼M2
II.7.Tiedonsiirto
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kustakin koealasta nämä
tiedot standardoidussa muodossa (katso liitteessä VII a olevat lomakkeet
9a, 9b ja 9c).1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 79
▼M3
LIITEXI
YHTEISET PINTAKASVILLISUUDEN ARVIOINTIMENETELMÄT
PYSYVILLÄ KOEALOILLA
I.Yleistä
Pintakasvillisuutta on arvioitava vähintään 10 prosentilla pysyviä koealoja.
Ensimmäinen yleinen arviointi on suoritettava ennen vuotta 1999 syksyä.
Pintakasvillisuuden arvioinnilla on kaksi tavoitetta:
— metsäekosysteemien nykytilan luonnehdinta niiden koostumuksen
perusteella,
— luonnollisista ja ihmisten aiheuttamista ympäristötekijöistä johtuvien
kasvillisuusmuutosten seuranta.
Myös ennen vuotta 1997 kerättyjä ja analysoituja pintakasvillisuutta
koskevia tietoja voidaan käyttää, jos on sovellettu jäljempänä kuvattuja
menetelmiä.
Tämä liite perustuu pintakasvillisuuden arviointia koskevan tilapäisen
asiantuntijaryhmän (EU/ICP Forests) teknisiin suosituksiin. Lisätietoja saa
mainitun asiantuntijaryhmän vuonna 1997 laatimasta oppaasta.
II.Inventointimenetelmä
II.1Näytealojenvalinta
Pintakasvillisuuden arviointi suoritetaan pysyvillä koealoilla. Pintakasvilli-
suuden arviointia varten valikoidun alueen on oltava koealaa edustava.
Tilastollisen toiston saavuttamiseksi voidaan käyttää useita näytealoja.
Jäsenvaltiot voivat vapaasti valita näytealojen määrän ja muodon. Jos
koeala on aidattu, näytealat on sijoitettava aidan ulkopuolelle. Lisäksi
voidaan arvioida aidan sisäpuolelle sijoitettuja näytealoja. Häiriintyneitä
alueita on vältettävä (kuten maakuoppia, maanesteen arviointialueita, teitä).
Näytealojen sijoituspaikka on merkittävä pysyvästi. Jäsenvaltiot voivat
valita, mitä merkintätapaa ne käyttävät, mutta käytettävä materiaali ei saisi
aiheuttaa pilaantumista.
II.2Yleisetperustiedot
Seuraavat yleiset perustiedot on koottava:
— koealan numero
— näytteenotto- ja analysointipäivä— aitaaminen— näytealan koko
— tiedot pintakasvillisuuskerroksesta (peitto), pensas- ja ruohokasviker-
roksesta (peitto ja keskimääräinen korkeus) sekä sammalkerroksesta
peitto.
II.3Lajirunsaudentai-peitonmittaaminen
Jäsenvaltiot voivat vapaasti soveltaa omaa mittausmenetelmäänsä edel-
lyttäen, että tulos voidaan konvertoida suoraan peittoprosentiksi, joka
vaihtelee 0,1 %:sta (erittäin harvinainen) 100 %:n (täydellinen peitto).
II.4Lajit
Kaikki siemenkasvit, itiökasvit ja tärkeimmät maassa kasvavat sammallajit
on sisällytettävä arviointiin. Myös maassa kasvavien jäkälien sisällyttämistä
arviointiin suositellaan. Muut kuin maassa kasvavat lajit ja sienet voidaan
mainita. Nimistössä on noudatettava FloraEuropaean nimistöä. Sellaisissa
tilanteissaFloraEuropaean nimistöä ei voida noudattaa ja jos tarkempia
taksonomisia tunnistetietoja on käytettävissä, voivat asianomaiset kansal-
liset keskukset laajentaa tätä peruslajiluetteloa. Komissiolle on ilmoitettava
nä;istä laajennetuista lajiluetteloista.
II.5Tiheysjaarviointiaika
Kaikilla koealoilla on suoritettava kasvillisuustutkimuksia joka viides vuosi.
On suositeltavaa, että pintakasvillisuuden arviointi suoritetaan vuosittain
tietyllä määrällä koealoja (esim. 10 %). Jos kasvillisuuden lajikoostumus on
moninaista tiettynä vuodenaikana, voi olla tarpeen suorittaa vuoden aikana
myös toinen arviointi, jotta kasvillisuuspeitto voidaan arvioida kokonaisuu-
dessaan. Seuraavat pintakasvillisuuden arvioinnit on suoritettava
suurinpiirtein samana ajankohtana vuodesta.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 80
▼M3
II.6Tietojenanalysointijatoimittaminen
Näytealoilta arvioidut tiedot kootaan yhteen koealoittain. Jos näytealat on
arvioitu aitauksen sisä- ja ulkopuolella, tehdään kaksi koontia. Pintakasvil-
lisuuden arvioinnin tulokset on toimitettava komissiolle vuosittain
yhdenmukaisessa muodossa, kuten on mainittu lomakkeissa 10 a ja 10 b
(Lomaketunnisteet XX1996.PLV ja XX1996.VEM).
Pintakasvillisuuden arvioinnin tuloksiin liitetään koealaa koskevat tiedot:
koealan/selvityksen numero, koealan koordinaatit, aitaus ja tärkeimpiä
kerroksia koskevat tiedot. Arviointitietoihin on sisällytettävä koealan/
selvityksen numero, lajien standarditunnuksen liitteenä oleva luettelon
kahdeksankirjaimisten lyhenteiden mukaisesti, tai laajennettuna lajiluette-
lona, sekä peittoa kuvaava luku prosentteina koealasta.
III.Liitetiedot
III.1Sovellettujamenetelmiäkoskevatliitetiedot(DAR-Q)
Seuraavat yksityiskohtaiset tiedot on toimitettava erillisessä asiakirjassa:
— näytealojen näytteidenottosuunnitelma (osa-alojen määrä ja koko)
— sovellettu kerrosten märitelmä (sammal, ruohokasvit, pensaat, puut)— käytetyt asteikot ja näiden asteikkojen muuntaminen prosenteiksi— tiedot standardilajien luetteloon kuulumattomista lajeista ja niiden
tunnukset
— yhteenvetomenetelmät, joiden avulla koealaa koskeviin tietoihin on
päästy.
On suositeltavaa toimittaa nämä tiedot komissiolle käyttäen liitteessä C
tarkoitettuja kyselykaavakkeita (DAR-Q)
III.2Liitekertomusstandardimenetelmiintehdyistäpoikkeuksista(DAR)
Kaikki standardimenetelmistä merkittävästi poikkeavat menetelmät, jotka
ovat voineet vaikuttaa arviointiin, ja mekittävimmät häiriöt on kirjattava ja
niistä on ilmoitettava erikseen.
III.3Tietojenarviointiajatulkintaakoskevatliitetiedot(vuosikertomus)
Tiedot pintakasvillisuustietojen arvioinnista ja tulkinnasta (joko yhdessä
muiden tietojen kanssa tai erikseen) toimitetaan komissiolle vuosikerto-
muksen yhteydessä.1994R1091 — FI — 01.11.1999 — 004.001 — 81