1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976,
moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön
lähentämisestä
(76/757/ETY)
(EYVL L 262, 27.9.1976, s. 32)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Council Directive 87/354/EEC of 25 June 1987 (*) L 192 43 11.7.1987
Muutettu:
►A1Kreikan liittymisasiakirja(*) L 291 17 19.11.1979
►A2Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirja L 302 23 15.11.1985
►A3Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 27 päivänä heinäkuuta 1976,
moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimia koskevan
jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(76/757/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja
erityisesti sen 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(
1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),
sekä katsoo että,tekniset vaatimukset, jotka moottoriajoneuvojen on kansallisen
lainsäädännön mukaan täytettävä, liittyvät muun muassa moottoriajo-neuvojen heijastimiin,
nämä vaatimukset eroavat jäsenvaltioittain; sen vuoksi on tarpeen, että
jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset joko voimassa olevien määräys-tensä lisäksi tai niiden sijasta, erityisesti, jotta moottoriajoneuvojen ja
niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussaneuvoston direktiivissä 70/156/ETY(
3) säädetty ETY-tyyppihyväksyntä-
menettely voidaan ottaa käyttöön kaikkien ajoneuvotyyppien osalta,
neuvosto on vahvistanut yhteiset vaatimukset moottoriajoneuvojen ja
niiden perävaunujen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennuksestadirektiivissä 76/756/ETY(
4),
yhdenmukaistettu heijastimien tyyppihyväksyntämenettely mahdollistaa
sen, että jokainen jäsenvaltio voi tarkastaa yhteisten rakenne- jatestivaatimusten noudattamisen ja ilmoittaa muille jäsenvaltioillehavainnoistaan lähettämällä näille jäljennöksen kutakin heijastintyyppiävarten täytetystä osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksesta; osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin laittaminen kaikkiin hyväksytyn tyypin mukai-
sesti valmistettuihin heijastimiin tekee tarpeettomaksi heijastimien
rakenteiden tekniset tarkastukset muissa jäsenvaltioissa,
teknisten vaatimusten osalta olisi otettava huomioon Yhdistyneiden
kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö N:o 3 (Moottoriajoneu-vojen heijastimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset määräykset)(
5),
joka on 20 päivänä maaliskuuta 1958 tehdyn moottoriajoneuvojen
varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväk-
symisen vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen liitteenä, ja
moottoriajoneuvoja koskevan kansallisen lainsäädännön lähentäminen
edellyttää, että jäsenvaltioiden yhteisten vaatimusten mukaisesti suor-ittamat tarkastukset tunnustetaan vastavuoroisesti,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Jäsenvaltion on annettava osan ETY-tyyppihyväksyntä kaikille
heijastintyypeille, jotka täyttävät liitteissä 0, I, III, V, VI, VII, VIII, IX,X, XI ja XII vahvistetut rakenne- ja testivaatimukset.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 2
(1) EYVL N:o C 55, 13.5.1974, s. 14
(2) EYVL N:o C 109, 19.9.1974, s. 26
(3) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1
(4) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 1
(5) Euroopan talouskomission asiakirjat
E/ECE/324 ja/C148/C147/C147/C147/C149/C147/C147/C147/C150ADD 2E/ECE/TRANS/505
▼B
2. Tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvit-
tavat toimenpiteet sen tarkastamiseksi, että tuotantomallit ovathyväksytyn tyypin mukaisia, sikäli kuin se on tarpeen ja tarvittaessa
yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten
kanssa. Tällainen tarkastus suoritetaan vain pistokokein.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on annettava kunkin 1 artiklan mukaisesti hyväksytyn
heijastintyypin valmistajalle tai tämän edustajalle liitteessä III olevan
mallin mukainen osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.
Jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen sellaisten
merkkien käytön, jotka saattaisivat aiheuttaa sekaannusta 1 artiklanmukaisesti tyyppihyväksyttyjen heijastimien ja muiden laitteiden välillä.
3 artikla
1. Jäsenvaltio ei saa kieltää saattamasta markkinoille heijastimia
niiden rakenteeseen tai toimintaan liittyvistä syistä, jos niissä on osanETY-tyyppihyväksyntämerkki.
2. Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää saattamasta markkinoille heijas-
timia, joissa on osan ETY-tyyppihyväksyntä, mutta jotka toistuvasti
poikkeavat hyväksytystä tyypistä.
Kyseisen valtion on viipymättä ilmoitettava toteuttamistaan toimenpi-
teistä muille jäsenvaltioille ja komissiolle ja perusteltava päätöksensä.
4 artikla
Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä kuukauden
kuluessa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennösjokaisesta hyväksymästään tai eväämästään heijastintyypistä laaditustaosan tyyppihyväksyntätodistuksesta, jonka malli on liitteessä II.
5 artikla
1. Jos osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut jäsenvaltio toteaa, että
useat heijastimet, joissa on sama osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki,
eivät ole sen hyväksymän tyypin mukaisia, sen on toteutettavatarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomallit ovathyväksytyn tyypin mukaisia. Kyseisen valtion toimivaltaisten virano-maisten on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille
viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä, jotka voivat, jos heijastimet
toistuvasti poikkeavat hyväksytystä tyypistä, johtaa ETY-tyyppihyväk-synnän peruuttamiseen. Kyseisten viranomaisten on toteutettavavastaavat toimenpiteet, jos toisen jäsenvaltion toimivaltaiset virano-maiset ilmoittavat, että heijastimet poikkeavat hyväksytystä tyypistä.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava
kuukauden kuluessa toisilleen osan ETY-tyyppihyväksynnän peruutta-misestajatämän toimenpiteen perusteista .
6 artikla
Kaikkien tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi annettujen
säännösten nojalla tehdyt päätökset, jotka koskevat heijastimien osan
tyyppihyväksynnän eväämistä tai peruuttamista taikka sen markkinoille
saattamisen tai käytön kieltämistä, on perusteltava yksityiskohtaisesti.Päätöksestä on ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samanaikaisestiannettava tieto jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaanhänen käytettävissään olevista muutoksenhakukeinoista ja määräajoista
muutoksenhaulle.
7 artikla
Jäsenvaltio ei saa evätä ajoneuvolta ETY-tyyppihyväksyntää tai
kansallista tyyppihyväksyntää heijastimiin liittyvistä syistä, jos heijas-timissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja ne on asennettudirektiivissä 76/756/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 3
▼B
8 artikla
Jäsenvaltio ei saa estää tai kieltää ajoneuvon myyntiä, rekisteröintiä,
liikkeelle laskemista tai käyttöä heijastimiin liittyvistä syistä, jos
heijastimissa on osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja ne on asennettu
direktiivissä 76/756/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.
9 artikla
Tässä direktiivissä ’ajoneuvolla’ tarkoitetaan kaikkia tieliikenteeseen
tarkoitettuja, korilla varustettuja tai ilman sitä olevia, vähintäännelipyöräisiä moottoriajoneuvoja, joiden suurin rakenteellinen nopeuson yli 25 km/h, ja niiden perävaunuja, lukuun ottamatta kiskoillakulkevia ajoneuvoja, maataloustraktoreita ja -koneita sekä moottorityö-koneita.
10 artikla
Tarvittavat muutokset liitteissä olevien vaatimusten mukauttamiseksi
tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin 70/156/ETY 13 artiklassa
säädettyä menettelyä noudattaen.
11 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ennen 1 päivää heinäkuuta 1977 annettava ja
julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttä- mät säännökset jailmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Niiden on pantava nämäsäännökset täytäntöön viimeistään 1 päivästä lokakuuta 1977 alkaen.
2. Kun tämä direktiivi on annettu tiedoksi, jäsenvaltioiden on
huolehdittava, että luonnokset niistä tässä direktiivissä tarkoitettujakysymyksiä koskevista laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyk-
sistä, jotka ne aikovat antaa, toimitetaan komissiolle riittävän ajoissa,
jotta se voi esittää huomautuksensa.
12 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 4
▼B
Liiteluettelo
Liite 0 (*) Määritelmät, tuotannon vaatimustenmukaisuus, yleiset vaati-
mukset, erityiset vaatimukset
Liite I Teknisten termien määritelmät
— Lisäys 1: Tunnukset jayksiköt
— Lisäys 2: Tunnukset
Liite II Malli osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksesta
Liite III Osan ETY-tyyppihyväksyntä ja merkintävaatimukset
— Lisäys: Esimerkki osan ETY-tyyppihyväksyntämerkistä
(Liite IV)Liite V (*) Testausmenettely
Liite VI (*) Muotoa ja mittoja koskevat vaatimukset
— Lisäys: Perävaunujen heijastimet — III luokka
Liite VII (*) Väritekniset vaatimukset
Liite VIII (*) Valotekniset vaatimuksetLiite IX (*) Ulkoisten aineiden vastustuskyky
Liite X (*) Optisten ominaisuuksien kulumisen kestävyys
Liite XI (*) LämmönkestävyysLiite XII (*) Värinkestävyys
Lisäys liitteisiin: Testien kronologinen suoritusjärjestys
(*) Tämän liitteen tekniset vaatimukset ovat yhdenmukaiset Euroopan talouskomission
säännön N:o 3 kanssa. Erityisesti sisällön jaottelu kohtiin on sama. Tämän vuoksi, jossäännön N:o 3 jollakin kohdalla ei ole vastinetta tässä direktiivissä, kohdan numero
annetaan suluissa.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 5
▼B
LIITE 0
MÄÄRITELMÄT, TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS,
YLEISET VAATIMUKSET, ERITYISET VAATIMUKSET
(1)
2 MÄÄRITELMÄT
2.1 Tässä direktiivissä käytettyjen teknisten termien määritelmät anne-
taan liitteessä I.
2.2 Heijastintyyppi määritellään osan ETY-tyyppihyväksyntähakemuk-
seen liitetyillä malleilla ja ominaisuuksia kuvailevalla
kirjallisuudella. Heijastin saadaan katsoa kuuluvaksi tiettyyn tyyp-
piin, jos siinä on yksi tai useampia ’heijastavia optisia yksiköitä’,
jotka ovat yhdenmukaiset sen tyyppisen vakiomallin vastaavien
yksiköiden kanssa, ja jos niiden muut osat samanaikaisesti eroavat
vakiomallin vastaavista osista vain sillä tavoin, etteivät erot vaikuta
niihin ominaisuuksiin, joita tässä liitteessä tarkoitetaan.
2.3 Heijastimet jaetaan kahteen luokkaan niiden valoteknisten ominai-
suuksien perusteella; I luokkaan ja III luokkaan (ks. liitteessä III
oleva4.3 kohta ).
(3)(4)5 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
5.1 Jokaisen laitteen, joka on varustettu osan ETY-tyyppihyväksyntä-
merkillä täytyy olla sen tyypin vaatimusten mukainen, jolle merkki
on annettu. Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkin antavan toimival-
taisen viranomaisen on säilytettävä itsellään kaksi näytekappaletta,
jotka yhdessä osan ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen kanssa auttavat
vahvistamaan sen, täyttävätkö ETY-tyyppihyväksyntämerkillä varus-
tetut heijastimet tämän edellytyksen.
(5.2)(5.3)6 YLEISET VAATIMUKSET
6.1 Heijastimien rakenteen on oltava sellainen, että ne toimivat
tyydyttävästi tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Niissä ei saa olla
sellaista suunnittelu- tai valmistusvikaa, joka estää niiden tehokkaan
toiminnan tai niiden pitämisen hyvässä kunnossa.
6.2 Heijastimien osat eivät saa olla helposti osiin hajotettavissa.
6.3 Heijastimien optiset yksiköt eivät saa olla vaihtokelpoisia.
6.4 Heijastimien ulkopinnan on oltava helposti puhdistettavissa. Tästä
syystä pinta ei saa olla karkea. Siinä saa kuitenkin olla ulkonemia, jos
puhdistaminen säilyy edelleen helppona.
7 ERITYISET VAATIMUKSET (TESTIT)
7.1 Heijastimien on täytettävä myös mittoja ja muotoja koskevat
vaatimukset sekä väritekniset ja valotekniset vaatimukset, jotka
esitetään liitteissä VI—XII.
7.2 Heijastimien ja erityisesti niiden optisissa yksiköissä käytettyjen
materiaalien laadun mukaan voivat toimivaltaiset viranomaiset
valtuuttaa laboratoriot jättämään pois tietyt tarpeettomat testit, sillä
erityisellä edellytyksellä, että tällainen poisjättö mainitaan ETY-
tyyppihyväksyntätodistuksen kohdassa ”Huomautuksia”.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 6
▼B
LIITE I
TEKNISTEN TERMIEN MÄÄRITELMÄT
1.1 HEIJASTAMINEN
’Heijastamisella’ tarkoitetaan heijastamista, jossa valo heijastetaan
takaisin suuntaan, joka on lähellä sen tulosuuntaa. Tämän ominai-suuden on säilyttävä useilla valaistuskulman eri arvoilla.
1.2 HEIJASTAVA OPTINEN YKSIKKÖ
’Heijastavalla optisella yksiköllä’ tarkoitetaan heijastusta tuottavien
optisten osien yhdistelmää.
1.3 HEIJASTIN
’Heijastimella’ tarkoitetaan laitetta, joka ilmaisee ajoneuvon heijas-
tamalla valoa, joka on peräisin ajoneuvoon kuulumattomasta
valonlähteestä, havaitsijan ollessa lähellä valonlähdettä.
Tässä direktiivissä heijastimina ei pidetä:
— heijastavia rekisterikilpiä;
— ADR-sopimuksessa tarkoitettuja heijastavia merkkejä;— muita kilpiä ja heijastavia merkkejä, joita on käytettävä tiettyjen
ajoneuvoluokkien tai tiettyjen ajoneuvojen toimintatapoja koske-
vien jäsenvaltioiden erityisten vaatimusten noudattamiseksi.
1.4 HEIJASTIMEN VALAISEVA PINTA
’Heijastimen valaisevalla pinnalla’ tarkoitetaan sitä heijastimen
valaisevaa pintaa, joka on kohtisuorassa vertailuakselia vastaan
olevassa tasossa ja jota ympäröivät vertailuakselin suuntaiset valoa
säteilevän pinnan reunoja sivuavat tasot. Ala-, ylä- ja sivurajojen
määrittämiseksi on käytettävä yksinomaan pysty- ja vaakasuoria
tasoja.
1.5 VERTAILUAKSELI
’Vertailuakselilla’ tarkoitetaan merkkivalolle ominaista valmistajan
määrittämää akselia, jota käytetään vertailusuuntana (H = 0º, V = 0º)
valon teknisissä mittauksissa sekä asennettaessa heijastinta ajoneu-
voon.
1.6 VERTAILUKESKIPISTE
’Vertailukeskipisteellä’ tarkoitetaan heijastimen valmistajan
määrittämää vertailuakselin ja valoa säteilevän pinnan leikkauspis-
tettä.
1.7 HAJONTAKULMA
’Hajontakulmalla’ tarkoitetaan sitä kulmaa, joka on vertailukeskipis-
teen vastaanottimen keskelle yhdistävien suorien linjojen ja
valaistuksen lähteen keskipisteen välissä.
1.8 VALAISTUSKULMA
’Valaistuskulmalla’ tarkoitetaan sitä kulmaa, joka on vertailuakselin
ja vertailukeskipisteen valaistuksen lähteen keskipisteen yhdistävien
suorien linjojen välissä.
1.9 KIERTYMISKULMA
’Kiertymiskulmalla’ tarkoitetaan sitä kulmaa, jonka läpi heijastinta
kierretään vertailuakselinsa ympäri yhdestä annetusta pisteestä
alkaen.
1.10 HEIJASTIMEN KULMAHALKAISIJA
’Heijastimen kulmahalkaisijalla’ tarkoitetaan sitä kulmaa, joka on
valaisevan pinnan näkyvän alueen suurimman mitan vastainen, joko
valaistuksen lähteen keskipisteessä tai vastaanottimen keskellä.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 7
▼B
1.11 HEIJASTIMEN VALAISTUS
’Heijastimen valaistuksella’ tarkoitetaan valaistusta, joka mitataan
tulosäteitä vastaan kohtisuorassa olevasta tasosta ja joka menee
vertailukeskipisteen läpi.
1.12 VALOVOIMAN KERROIN (CIL)
’Valovoiman kertoimella’ tarkoitetaan tarkasteltavana olevasta suun-
nasta heijastunutta valovoimaa, jaettuna annetuista valaistuskulmista,
hajaantumisesta ja kiertymisestä saadulla heijastimen valaistuksella.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 8
▼B
Lisäys 1
Tunnukset ja yksiköt
A = Heijastimen valaisevan pinnan pinta-ala (cm2)
C = Vertailukeskipiste
NC = VertailuakseliRr = Vastaanotin, havaitsija tai mittauslaite
Cr = Vastaanottimen keskipiste
Ør = Vastaanottimen Rr-läpimitta (cm), jos se on pyöreäSe = Valaistuksen lähdeCs = Valaistuksen lähteen keskipiste
Øs = Valaistuksen lähteen läpimitta (cm)
De = Etäisyys keskipisteestä Cs keskipisteeseen C (m)D′e = Etäisyys keskipisteestä Cr keskipisteeseen C (m)
Huomautus: Yleensä De jaD ′e ovat hyvin lähellä toisiaan ja tavallisissa
havannointiolosuhteissa on oletettava, että De = D ′e.
D = Havannointietäisyys kohdasta, missä valaiseva pinta näyttää olevan
jatkuva, ja siitä eteenpäin
α= Hajontakulma
β= Valaistuskulma. Aina vaakasuoraksi katsottavaan linjaan CsC nähden
tämä kulma varustetaan etuliitteillä: − (vasemmalle), + (oikealle), +
(ylös) tai − (alas); lähteen Se-asennon mukaisesti suhteessa akseliin NC,
kuten nähdään katsottaessa heijastinta kohden. Kaikista kahden kulman,
pysty- ja vaakasuoran, määrittämistä suunnista annetaan aina pystysuora
kulmaensin.
γ= Kohdasta C nähty Rr-mittauslaitteen kulmahalkaisija
δ= Kohdasta C nähty Se-lähteen kulmahalkaisija
ε= Kiertymiskulma. Tämä kulma on positiivinen, kun kiertymä on
myötäpäivään valaisevaa pintaa kohti katsottuna. Jos heijastin on
varustettu merkinnällä ”TOP”, katsotaan näin ilmoitettu asema alkua-
semaksi.
E = Heijastimen valaistus (lux)
CIL = Valovoiman kerroin (millikandelaa/lux).
Kulmat annetaan asteina ja minuutteina1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 9
▼B
Lisäys 2
TUNNUKSET
SIVUKUVA1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 10
▼B
LIITE II
MALLI OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSESTA
(Suurin koko: A4 [210 × 297 mm])
1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 11
▼B
LIITE III
OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ JA MERKINTÄVAATIMUKSET
1 OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
1.1 Tavaramerkin tai kaupallisen merkin tai tavaramerkin haltijan tai
tämän edustajan on haettava osan ETY-tyyppihyväksyntää.
1.2 Jokaiseen heijastintyyppiä koskevaan hakemukseen on liitettävä:
1.2.1 lyhyt kuvaus heijastavassa optisessa yksikössä käytettyjen materi-
aalien teknisistä eritelmistä:
1.2.2 heijastintyypin tunnistamiseksi riittävän yksityiskohtaiset piirustukset
kolmena kappaleena, jotka geometrisesti osoittavat paikan, johon
heijastin ajoneuvossa asennetaan. Piirustuksista on käytävä ilmi osan
tyyppihyväksyntänumeron ja lisätunnuksen aiottu paikka osan ETY-
tyyppihyväksyntämerkkiä ympäröivään suorakulmioon nähden;
1.2.3 näytekappaleita punaisesta heijastimesta. Liitteessä V ilmoitetaan
toimitettavien näytekappaleiden lukumäärä;
1.2.4 kaksi näytekappaletta ruskeankeltaisesta ja/tai kaksi näytekappaletta
värittömästä heijastimesta, jos osan tyyppihyväksyntää on tarkoitus
laajentaa samanaikaisesti tai myöhemmin koskemaan myös ruskean-
keltaisia ja/tai värittömiä laitteita.
2 MERKINNÄT
2.1 Osan ETY-tyyppihyväksyntää varten toimitetuissa heijastimissa on
oltava:
— hakijan tavaramerkki tai kaupallinen merkki helposti luettavasti
japysyvästi merkittynä;
— ”TOP” -merkki tai -merkit, jotka ovat vaakasuoraan valaisevan
pinnan päällä, jos niitä tarvitaan määrittelemään yksiselitteisesti
valmistajan ilmoittama kiertymiskulma tai -kulmat.
2.2 Jokaisessa heijastimessa on oltava riittävä tila osan ETY-tyyppi-
hyväksyntämerkille. Tila on osoitettava 1.2.2 kohdassa tarkoitetuissa
piirustuksissa.
3 OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ
3.1 Jos kaikki 1 kohdan vaatimusten mukaisesti toimitetut näytekappa-
leet täyttävät liitteessä 0 olevan 6 ja 7 kohdan määräykset, on osan
ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja -numero annettava.
3.2 Tätä numeroa ei saa antaa muille heijastintyypeille, paitsi milloin
osan ETY-tyyppihyväksyntää laajennetaan koskemaan sellaista
muuta heijastintyyppiä, joka eroaa aiemmasta heijastintyypistä
ainoastaan värin osalta.
3.3 Jos osan ETY-tyyppihyväksyntää haetaan valaisin- ja merkkivalo-
laitetyypille, joka koostuu heijastimesta ja muista valaisimista,
saadaan yhteinen osan ETY-tyyppihyväksyntä antaa, jos kyseinen
heijastin on tämän direktiivin vaatimusten mukainen ja kaikki muut
valaisimet, jotka muodostavat osan valaisin- ja merkkivalolaitetyy-
pistä, jolle osan ETY-tyyppihyväksyntää haetaan, ovat niihin
sovellettavien erityisdirektiivien mukaisia.
4 MERKIT
4.1 Jokaisessa tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukai-
sessa heijastimessa on oltava osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki.
4.2 Tämä merkki koostuu suorakulmiosta, joka ympäröi pientä ”e”-
kirjainta ja sitä seuraavaa osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen
jäsenvaltion tunnuskirjainta, -kirjaimia tai -numeroa:
1 Saksa,
2 Ranska,3 Italia,4 Alankomaat,
6 Belgia,1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 12
▼A2
▼A2
9 Espanja,
11 Yhdistynyt kuningaskunta,13 Luxemburg,DK Tanska,
EL for Greece,IRL Irlanti,
P Portugali,
12 Itävalta,
17 Suomi,
5 Ruotsi.
Merkissä on oltava myös kyseiselle heijastintyypille annetun osan
ETY-tyyppihyväksyntätodistuksen numeroa vastaava osan ETY-
tyyppihyväksyntänumero.
4.3 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkkiä on täydennettävä roomalaisesta
numerosta I tai III koostuvalla lisätunnuksella sen luokan mukaan,
johon heijastin on luokiteltu osan ETY-tyyppihyväksyntää annet-
taessa.
4.4 Osan ETY-tyyppihyväksyntänumero on sijoitettava sopivaan paik-
kaan lähelle ”e”-kirjainta ympäröivää suorakulmiota.
4.5 Osan ETY-tyyppihyväksyntämerkki ja lisätunnus on kiinnitettävä
pysyvästi valaisimen linssiin tai yhteen linsseistä siten, että ne ovat
pysyvästi merkittyjä ja helposti luettavia myös silloin kun heijastin
on ajoneuvoon asennettuna.
4.6 Lisäyksessä esitetään esimerkki täydennetystä osan ETY-tyyppi-
hyväksyntämerkistä jalisätunnuksesta .
4.7 Annettaessa 3.3 kohdassa tarkoitettu yhteinen osan ETY-tyyppi-
hyväksyntänumero, saadaan valaisinja merkkivalolaitetyyppiin, joka
koostuu heijastimesta ja muista valaisimista, kiinnittää yhteinen
ETY-tyyppihyväksyntämerkki, jokakoostuu:
— suorakulmiosta, joka ympäröi ”e”-kirjainta ja sitä seuraavaa
ETY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion tunnuskirjainta, -
kirjaimia tai -numeroa,
— osan ETY-tyyppihyväksyntänumerosta,— eri direktiiveissä, joiden mukaisesti ETY-tyyppihyväksyntä on
annettu, vaadituista lisätunnuksista.
4.8 Tämän merkin eri osien mitat eivät saa olla pienempiä kuin suurin eri
direktiiveissä, joiden mukaisesti osan ETY-tyyppihyväksyntä on
annettu, määritellyistä vähimmäismitoista.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 13
▼M1
▼A2
▼A3
▼B
▼B
Lisäys
ESIMERKKI OSAN ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKISTÄ
Edellä esitetty heijastin on I luokan heijastin, jolle on Alankomaissa (4) annettu tyyppihyväksyntä
numerolla216.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 14
▼B
(LIITE IV)1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 15
▼B
LIITE V
TESTAUSMENETTELY
V.1 Hakijan on toimitettava laitteesta 10 näytekappaletta osan ETY-
tyyppihyväksyntää varten.
V.2 Kun yleisten vaatimusten (liitteessä 0 oleva 6 kohta) sekä muotoja ja
mittoja koskevien vaatimusten (liite VI) noudattaminen on tarkastettu,
10 näytekappaletta on tutkittava väriteknisten ominaisuuksiensa (liite
VII) osalta sekä CIL (liite VIII) hajontakulmalla 20 ′ja valaistuskul-
malla V = H = 0º, tai tarvittaessa VIII.4 ja VIII.4.1 kohdassa
tarkoitetussa asennossa. Ne kaksi heijastinta, jotka antavat suurimmat
ja pienimmät arvot, on sen jälkeen testattava täydellisesti VIII.3
kohdassa tarkoitetulla tavalla. Laboratorioiden on säilytettävä kyseiset
kaksi näytekappaletta liitteessä 0 olevan 5.1 kohdan mukaisesti
mahdollisten lisätarkastusten suorittamiseksi. Muut 8 näytekappaletta
on jaettava neljään ryhmään, jossa kussakin on 2 näytettä:
Ensimmäinen ryhmä: — Näytekappaleille tehdään veden läpäisy-
kykytesti (IX1 kohta) ja jos testin antama
tulos on tyydyttävä, näytekappaleille tehdään
lisäksi moottorin poltto- javoitelua ineiden
vastustuskyvyn testi (IX3 ja IX4 kohta).
Toinen ryhmä: — Näytekappaleille tehdään tarvittaessa
syöpymistesti (IX2 kohta), jonka jälkeen
heijastimen kääntöpuolelle tehdään vastus-
tuskyvyn testi (IX5 kohta). Samoille kahdelle
näytekappaleelle tehdään tämän jälkeen
kuumuustesti (liite XI).
Kolmas ryhmä — Näitä näytekappaleita käytetään testa-
ttaessa optisten ominaisuuksien kulumisen
kestävyyttä (liite X).
Neljäs ryhmä — Näitä näytekappaleita käytetään värin-
kestävyystestissä (liite XII).
V.3 Edellä V2 kohdassa tarkoitettujen testien jälkeen kunkin ryhmän
heijastimilla on oltava:
3.1 väri, joka täyttää liitteen VII vaatimukset. Tarkastus on suoritettava
laadullisella menetelmällä ja vahvistettava tarvittaessa määrällisellä
menetelmällä.
3.2 CIL, joka täyttää liitteen VIII vaatimukset ja joka testin jälkeen
saavuttaa ainakin 60 % aiemmin samasta näytekappaleesta saadusta
arvosta. Testi on suoritettava 20 ′-hajontakulmalla ja V = H = 0º -
valaistuskulmalla, tai tarvittaessa VIII.4 ja VIII.4.1 kohdassa
määritellyssä asennossa.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 16
▼B
LIITE VI
MUOTOA JA MITTOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
VI.1 I LUOKAN HEIJASTIMIEN MUOTO JA MITAT
1.1 I luokan heijastimien valaisevat pinnat on kyettävä piirtämään
halkaisijaltaan 200 mm:n ympyrän sisälle.
1.2 Valaisevien pintojen muodon on oltava yksinkertainen ja sellainen,
ettei niitä voi tavanomaisilta havainnointietäisyyksiltä helposti
sekoittaa kirjaimeen, numeroon tai kolmioon.
1.3 Poiketen 1.2 kohdan määräyksistä, sallitaan kuitenkin muoto, joka
muistuttaa yksinkertaisesti muodostettuja kirjaimia tai numeroita 0, I,
Ut ai8 .
VI.2 III LUOKAN HEIJASTIMIEN MUOTO JA MITAT
2.1 III luokan heijastimien valaisevien pintojen on oltava tasasivuisen
kolmion muotoisia. Jos ilmaisu TOP on merkitty yhteen kulmaan,
tarkoittaa tämä sitä, että kyseisen kulman on oltava kolmion kärki.
2.2 Valaisevalla pinnalla voi olla, mutta siinä ei tarvitse olla,
keskipisteessään kolmion muotoinen, heijastamaton pinta, jonka
sivut ovat yhdensuuntaiset ulomman kolmion sivujen kanssa.
2.3 Valaiseva pinta voi olla, mutta sen ei tarvitse olla, jatkuva.
Kummassakaan tapauksessa lyhin etäisyys kahden vierekkäisen
heijastavan optisen yksikön välillä ei saa olla enemmän kuin 15 mm.
2.4 Heijastimen valaiseva pinta katsotaan jatkuvaksi, jos vierekkäisten
erillisten optisten yksiköiden valaisevien pintojen reunat ovat
yhdensuuntaiset ja jos nämä optiset yksiköt on tasaisesti sijoitettu
kolmion koko yhtenäiselle pinnalle.
2.5 Jos valaiseva pinta ei ole jatkuva, erillisten heijastavien optisten
yksiköiden lukumäärä ei saa olla pienempi kuin neljä kunkin kolmion
sivun osalta, kulmat mukaan lukien.
2.5.1 Erilliset heijastavat optiset yksiköt eivät saa olla vaihdettavissa, paitsi
kun ne koostuvat I luokan hyväksytyistä heijastimista.
2.6 III luokan kolmionmuotoisten heijastimissa olevien valaisevien
pintojen ulkoreunojen on oltava 150 ja 200 mm:n pituiset. Kun
kyse on koverista laitteista, joissa on syvennys, on sivujen
vähimmäisleveyden, suorassa kulmassa mitattuna oltava ainakin
20 % valaisevien pintojen uloimpien osien välisestä pituudesta.
VI.3 Tarkastus edellä olevien vaatimusten noudattamiseksi suoritetaan
olennaisesti silmämääräisesti.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 17
▼B
Lisäys
PERÄVAUNUJEN HEIJASTIMET — III LUOKKA
Huomautus: Nämä luonnokset ovat esimerkinomaisia.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 18
▼B
LIITE VII
VÄRITEKNISET VAATIMUKSET
VII.1 Näitä vaatimuksia sovelletaan ainoastaan värittömiin, punaisiin tai
ruskeankeltaisiin heijastimiin.
1.1 Heijastimet saavat koostua yhdistetystä heijastavasta optisesta
yksiköstä ja suodattimesta, jonka on oltava siten suunniteltu, ettei
suodatinta ja heijastavaa optista yksikköä voi irrottaa toisistaan
tavanomaisissa käyttöolosuhteissa.
1.2 Heijastavien optisten yksiköiden ja suodattimien värittäminen
maalilla tai lakalla ei ole sallittua.
VII.2 Kun heijastin valaistaan CIE-standardin valonlähteellä A, hajonta-
kulman ollessa 20 ′ja valaistuskulman ollessa V = H = 0º, tai milloin
tämä tuottaa värittömän pintaheijastuman, kulmalla V = ± 5º, H = 0º,
on heijastuneen valovirran värikoordinaattien oltava raja-arvoissa
seuraavasti:
PUNAINEN: raja keltaiseen päin: y ≤0,335,
raja purppuraan päin: z ≤0,008.
RUSKEANKELTAINEN: raja keltaiseen päin: y ≤0,429,
raja punaiseen päin: y ≤0,398,
raja valkoiseen päin: z ≤0,007.
2.1 Kun kyse on punaisesta ja ruskeankeltaisesta heijastimesta, on
väriteknisten vaatimusten noudattaminen tarkastettava silmämääräi-
sellä vertailutestillä.
2.2 Jos tämän testin jälkeen jää epäilyksiä, väriteknisten vaatimusten
noudattaminen on tarkastettava määrittämällä epävarmimman näyte-
kappaleen värikoordinaatit.
VII.3 Värittömät heijastimet eivät saa tuottaa valikoivaa heijastumista;
tämä tarkoittaa sitä, että heijastimen valaisuun käytetyn standardi-
valonlähteen A värikoordinaatit x ja y eivät saa muuttua enempää
kuin 0,01 heijastimen heijastuksen jälkeen.
3.1 Tämä on tarkastettava 2.1 kohdan silmämääräisellä vertailutestillä
niin, että tarkastuskenttä valaistaan valonlähteellä, jonka värikoordi-
naatit eroavat 0,01:llä standardivalonlähteen A vastaavista arvoista.
3.2 Tarvittaessa on määriteltävä värikoordinaatit suurimmalle valikoivan
heijastuman antavalle näytekappaleelle.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 19
▼B
LIITE VIII
VALOTEKNISET VAATIMUKSET
VIII.1 Hakijan on määritettävä vertailuakseli haettaessa osan ETY-
tyyppihyväksyntää. Se vastaa valaisukulmaa V = H = 0º valovoiman
kertoimien taulukossa (CIL).
VIII.2 Valoteknisissä mittauksissa on I luokan heijastimien osalta otettava
huomioon ainoastaan se valaiseva pinta, joka on halkaisijaltaan 120
mm ympyrän sisällä, ja valaiseva pinta on rajoitettava seuraavasti: I
luokka= 100 cm2, vaikka heijastavien optisten yksiköiden pinnan ei
välttämättä tarvitsekaan saavuttaa tätä aluetta. Valmistajan on
ilmoitettava käytettävän alueen rajat. III luokan heijastimien osalta
valaistut pinnat otetaan kokonaisuudessaan huomioon ilman kokor-
ajoituksia.
VIII.3 CIL:n arvot punaisille heijastimille eivät saa olla pienempiä kuin
jäljempänä esitetyn taulukon millikandeloina annetut arvot luxia
kohden, taulukossa esitetyille hajonta- ja valaistuskulmille:
LuokkaHajontakulma
αValaistuskulmat β
pystysuoraV
vaakasuora H0º
0º+ ja− 10º
0º+j a−5 º
+j a−2 0 º
I2 0 ′ 100 50 50
1º30′ 5 2,5 2,5
(II)
III 20 ′ 150 75 75
1º30′ 7,5 3,75 3,75
CIL:n arvoja, jotka ovat alempia kuin edellä olevan taulukon
kahdessa viimeisessä sarakkeessa esitetyt arvot, ei sallita sellaisen
kiinteän kulman sisällä, jonka vertailukeskipiste on sen kärki ja joka
on seuraavia linjoja pitkin leikkaavien tasojen ympäröimä:
(V = + ja− 10º, H = 0º) (V = + ja− 5º, H = + ja− 20º)
VIII.4 Kun heijastimen CIL mitataan kulmalla β,jolle V = H = 0º, on
laitetta hieman kääntämällä tarkastettava tapahtuuko peilausilmiötä.
Jos peilausilmiötä ilmenee, on otettava lukema kulmalla β, jolle V =
välillä − 5 ja +5, H = 0º. Hyväksytyn asennon on oltava se, joka
vastaa pienintä CIL:ää yhdellä näistä asennoista.
4.1 Valaisukulmalla β, jolle V = H = 0º, tai VIII.4 kohdassa
määritellyllä kulmalla, ja hajontakulmalla 20 ′, heijastimia, joissa
ei ole merkintää ”TOP”, on kierrettävä vertailuakselinsa ympäri
asentoon, jossa on pienin CIL ja jonka on oltava sama kuin VIII.3
kohdassa määritelty arvo. Kun CIL mitataan muilla valaistus- ja
hajontakulmilla, on heijastin sijoitettava asentoon, joka vastaa
kiertymiskulman εilmoitettua arvoa. Jos määriteltyjä arvoja ei
saavuteta, saadaan laitetta kiertää vertailuakselinsa ympäri ± 5º
edellä tarkoitettuun asentoon nähden.
4.2 Valaisukulmalla β, jolle V = H = 0º, tai VIII.4 kohdassa
määritellyllä kulmalla, ja hajontakulmalla 20 ′, on heijastimia, joissa
on merkki ”TOP”, kierrettävä ± 5º vertailuakselinsa ympäri.
Missään laitteen asennossa kiertämisen aikana CIL ei saa laskea
alle määrätyn arvon.
4.3 Jos suunnassa V = H = 0º, ja kun ε= 0º, CIL ylittää määrätyn arvon
50 % tai enemmän, on kaikki mittaukset kaikille valaistus- ja
hajontakulmille tehtävä ε: n arvolla 0º.
VIII.5 Tarvittavien mittausten suorittamiseksi on otettava käyttöön CIE:n
heijastimen valon mittaukseen suosittelema menetelmä.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 20
▼B
LIITE IX
ULKOISTEN AINEIDEN VASTUSTUSKYKY
IX.1 VEDENLÄPÄISYN VASTUSTUSKYKY
Heijastimista, jotka ovat tai eivät ole ryhmitettyjä tai rakenteellisesti
yhdistettyjä valaisimeen, on poistettava kaikki irrotettavissa olevat
osat ja ne on upotettava 10 minuutiksi veteen, jonka lämpötila on 25
± 5 ºC, siten, että valaisevan pinnan yläosan korkein kohta on noin 20
mm:ä vedenpinnan alapuolella. Testi on toistettava sen jälkeen, kun
heijastinta on käännetty 180º, siten, että valaiseva pinta on pohjalla ja
kääntöpuolen täyttää noin 20 mm:n vesikerros.
1.1 Vettä ei saa tunkeutua heijastavan optisen yksikön heijastavaan
pintaan. Jos tarkastus selvästi paljastaa vedenläpäisyä, laite katsotaan
testissä hylätyksi.
1.2 Jos tarkastuksessa ei havaita vedenläpäisyä, tai milloin tämä on
epävarmaa, on CIL mitattava V.3.2 kohdassa esitetyllä menetelmällä
sen jälkeen, kun heijastavaa laitetta on hieman ravisteltu ylimääräisen
veden poistamiseksi ulkopuolelta.
IX.2 KORROOSION KESTOKYKY
Heijastimien on oltava siten suunniteltuja, että ne säilyttävät
vahvistetut valotekniset ja väritekniset ominaisuutensa niistä kosteu-
desta ja syövyttävistä vaikutuksista huolimatta, joille ne tavallisesti
altistuvat. Etummaisen pinnan himmeneminen ja taaemman
suojaavan pinnan rappeutuminen on tarkastettava, kun olennainen
metalliosa osoittaa korroosiolle altistumista.
Heijastin, josta on poistettu kaikki irrotettavissa olevat osat, tai
valaisin, johon heijastin on ryhmitetty tai rakenteellisesti yhdistetty,
on altistettava suolasumun vaikutukselle 50 tunnin ajaksi; se koostuu
kahdesta 24 tunnin altistamisajanjaksosta sekä niiden välisestä 2
tunnin tauosta, minkä aikana näytteen sallitaan kuivua.
Suolainen sumu on tehtävä ionisoimalla lämpötilaltaan 35 ± 2 ºC
suolaliuosta, joka on saatu liuottamalla 20 + 2 osaa painoltaan
natriumkloridia 80 osaan tislattua vettä, jossa ei saa olla enempää
kuin 0,02 % epäpuhtauksia.
Välittömästi testin jälkeen näytekappaleessa ei saa näkyä merkkejä
sellaisesta liiallisesta korroosiosta, joka voi huonontaa laitteen
tehokkuutta.
IX.3 MOOTTORIN POLTTOAINEIDEN VASTUSTUSKYKY
Heijastimen ja erityisesti sen valaisevan pinnan ulkopinta, on
pyyhittävä kevyesti puuvillakankaalla, joka on kasteltu läpikotaisin
bensiinin jabenseenin seoksella(suhde 90:10). Noin viiden minuutin
kuluttua pinta tarkastetaan. Pinnassa ei saa tällöin olla mitään näkyviä
muutoksia.
IX.4 VOITELUÖLJYN VASTUSTUSKYKY
Heijastimen ja erityisesti sen valaisevan pinnan ulkopinta on
pyyhittävä kevyesti puuvillakankaalla, joka on kasteltu kauttaaltaan
pesuainetyyppisellä voiteluöljyllä. Noin viiden minuutin kuluttua
pinta puhdistetaan. Tämän jälkeen mitataan CIL (V.3.2 kohta).
IX.5 PEILITAUSTAISTEN HEIJASTIMIEN (AVOIMEN KÄÄNTÖ-
PUOLEN) VASTUSTUSKYKY
Heijastimen kääntöpuoli on harjattava kovalla nailonharjalla ja sen
jälkeen peitettävä tai perusteellisesti kostutettava bensiinin ja
benseenin seoksella (suhde 90:10) yhden minuutin ajan. Seos on
tämän jälkeen poistettava ja heijastimen on annettava kuivua.
Kun haihtuminen on lakannut, suoritetaan kulumistesti niin, että
kääntöpuoli harjataan samalla nailonharjalla kuin aiemmin.
CIL on mitattava (V.3.2 kohta) sen jälkeen, kun koko kääntöpuolen
peilipintaon peitetty tussilla .1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 21
▼B
LIITE X
OPTISTEN OMINAISUUKSIEN KULUMISEN KESTÄVYYS
X.1 Osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut viranomainen saa tarkastaa
käytössä olevan heijastintyypin optisten ominaisuuksien säilymisen.
X.2 Muiden jäsenvaltioiden kuin osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen
valtion, toimivaltaiset viranomaiset saavat tehdä samanlaisia tarkas-
tuksia alueellaan. Jos käytössä oleva heijastintyyppi toistuvasti ei ole
vaatimustenmukainen, on näiden viranomaisten lähetettävä jokin
testiin valituista osista osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneelle
viranomaiselle ja pyydettävä asiasta lausuntoa.
X.3 Muiden arviointiperusteiden puuttuessa, käsite ”toistuva vaatimusten-
mukaisuuden laiminlyönti” käytössä olevalle heijastintyypille on
tulkittava liitteessä 0 olevan 6.1 kohdan mukaisesti.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 22
▼B
LIITE XI
LÄMMÖNKESTÄVYYS
XI.1 Heijastinta on pidettävä 12 tunnin ajan kuivassa 65 o ± 2 ºC
lämpötilassa.
XI.2 Tämän testin jälkeen heijastimessa ei saa näkyä murtumia tai
heijastimen ja erityisesti sen optisten yksiköiden huomattavaa
vääristymistä.
XI.3 Väritekniset ja valotekniset ominaisuudet on tarkastettava V.3.1 ja
V.3.2 kohdan mukaisesti.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 23
▼B
LIITE XII
VÄRINKESTÄVYYS
XII.1 Osan ETY-tyyppihyväksynnän antanut viranomainen saa tarkastaa
käytössä olevan heijastintyypin värinkestävyyden.
XII.2 Muiden jäsenvaltioiden kuin osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneen
valtion, toimivaltaiset viranomaiset saavat tehdä samanlaisia tarkas-
tuksia alueellaan. Jos heijastintyyppi toistuvasti ei ole käytössä
vaatimustenmukainen, on näiden viranomaisten lähetettävä jokin
testiin valituista osista osan ETY-tyyppihyväksynnän antaneelle
viranomaiselle ja pyydettävä asiasta lausuntoa.
XII.3 Muiden arviointiperusteiden puuttuessa, käsite ”toistuva vaatimus-
tenmukaisuuden laiminlyönti” käytössä olevalle heijastintyypille on
tulkittava liitteessä 0 olevan 6.1 kohdan mukaisesti.1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 24
▼B
Lisäys liitteisiin
TESTIEN KRONOLOGINEN SUORITUSJÄRJESTYS
KohtaKoeNäytteet
abcdefghi j
0.6 Yleiset vaatimukset: silmämääräinen
tarkastus××××××××××
VI Muodot jamita t: silmämääräinen
tarkastus××××××××××
VII Väritekniset ominaisuudet:
silmämääräinen tarkastus
epävarmoissa tapauksissa värikoor-
dinaatit××××××××××
VIII Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ′:een jaV
=H=0 º××××××××××
VIII.3 Täydellinen × ×
IX.1 Vesi: 10 minuuttia tavanomaisessa
asennossa××
10 minuuttiakäännetyssä a sennossa × ×
silmämääräinen tarkastus × ×
V.3.1 Väritekniset ominaisuudet:
silmämääräinen tarkastus××
epävarmoissa tapauksissa värikoor-
dinaatit××
V.3.2 Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ′:een jaV
=H=0 º××
IX.3 Polttoaineet: 5 minuuttia × ×
silmämääräinen tarkastus × ×
IX.4 Öljyt: 5 minuuttia× ×
silmämääräinen tarkastus × ×
V.3.1 Väritekniset ominaisuudet:
silmämääräinen tarkastus××
epävarmoissa tapauksissa värikoor-
dinaatit××
V.3.2 Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ′:een jaV
=H=0 º××
IX.2 Korroosio: 24 tuntia× ×
2 tunnin tauko × ×
24 tuntia× ×
silmämääräinen tarkastus × ×
IX.5 Kääntöpuoli: 1 minuutti × ×
silmämääräinen tarkastus × ×
XI Lämpö: 12 tuntia65 ± 2 ºC × ×
vääntymien silmämääräinen
tarkastus××
V.3.1 Väritekniset ominaisuudet:
silmämääräinen tarkastus××
epävarmoissa tapauksissa värikoor-
dinaatit××
V.3.2 Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ′:een jaV
=H=0 º××
× Optisten ominaisuuksien kulumisen
kestävyys
V.3.1 Väritekniset ominaisuudet:
silmämääräinen tarkastus
epävarmoissa tapauksissa värikoor-
dinaatit1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 25
▼B
KohtaKoeNäytteet
abcdefghi j
V.3.2 Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ′:een jaV
=H=0 º
XII Värinkestävyys
V.3.1 Väritekniset ominaisuudet:
silmämääräinen tarkastus
epävarmoissa tapauksissa värikoor-
dinaatit
V.3.2 Valon voimakkuutta koskevat
ominaisuudet: rajoitettu 20 ′:een jaV
=H=0 º
0.5.1 Näytekappaleiden säilyttäminen
viranomaisten hallussa××1976L0757 — FI — 01.01.1995 — 004.001 — 26