02010R0206 — FI — 28.07.2019 — 024.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentoinnin apuväline eikä sillä ole oikeudellista vaikutusta. Unionin toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä. Säädösten todistusvoimaiset versiot on johdanto-osineen julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavana EUR-Lexissä. Näihin virallisiin teksteihin pääsee suoraan tästä asiakirjasta siihen upotettujen linkkien kautta.

►B ▼C1 KOMISSION ASETUS (EU) N:o 206/2010, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2010, sellaisten kolmansien maiden ja alueiden tai niiden osien luetteloiden vahvistamisesta, joista on sallittua tuoda Euroopan unionin alueelle tiettyjä eläimiä ja tuoretta lihaa, sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) ▼B (EUVL L 073 20.3.2010, s. 1)

Muutettu:





Oikaistu:









▼B

▼C1

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 206/2010,

annettu 12 päivänä maaliskuuta 2010,

sellaisten kolmansien maiden ja alueiden tai niiden osien luetteloiden vahvistamisesta, joista on sallittua tuoda Euroopan unionin alueelle tiettyjä eläimiä ja tuoretta lihaa, sekä eläinlääkärintodistuksia koskevista vaatimuksista

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)







I LUKU

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan eläinlääkärintodistuksia koskevat vaatimukset tuotaessa unionin alueelle seuraavia eläviä eläimiä tai tuoretta lihaa sisältäviä lähetyksiä:

a) sorkka- ja kavioeläimet

b) liitteessä IV olevassa 2 osassa luetellut eläimet

c) ihmisravinnoksi tarkoitettu sorkka- ja kavioeläinten ja hevoseläinten tuore liha, raakalihavalmisteita lukuun ottamatta.

2. Tässä asetuksessa vahvistetaan luettelot kolmansista maista ja alueista tai niiden osista, joista 1 kohdassa tarkoitettuja lähetyksiä saa tuoda unionin alueelle.

▼M18 —————

▼C1

4. Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta muissa unionin säädöksissä tai unionin kolmansien maiden kanssa tekemissä sopimuksissa vahvistettujen erityisten todistusvaatimusten soveltamista.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

a) ”sorkka- ja kavioeläimillä” direktiivin 2004/68/EY 2 artiklan d alakohdassa määriteltyjä sorkka- ja kavioeläimiä

b) ”tuoreella lihalla” asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä I olevassa 1.10 kohdassa määriteltyä tuoretta lihaa

c) ”hevoseläimillä” neuvoston direktiivin 90/426/ETY ( 1 ) 2 artiklan b alakohdassa määriteltyjä hevoseläimiä

d) ”tilalla” maatilaa tai muuta virallisesti valvottua maatalous-, teollisuus- tai kaupallista yritystä, myös eläintarhoja, huvipuistoja, villieläin- ja metsästysalueita, joissa eläviä eläimiä tavallisesti pidetään tai jalostetaan.







II LUKU

ELÄVIEN ELÄINTEN TUONTIA UNIONIN ALUEELLE KOSKEVAT EDELLYTYKSET

3 artikla

Sorkka- ja kavioeläinten tuontia unionin alueelle koskevat yleiset edellytykset

Sorkka- ja kavioeläinten lähetyksiä saa tuoda unionin alueelle ainoastaan, jos ne täyttävät seuraavat edellytykset:

a) ne tulevat niistä kolmansista maista tai niiltä alueilta tai näiden osista, jotka luetellaan liitteessä I olevan 1 osan taulukossa olevassa 1, 2 ja 3 sarakkeessa ja joiden osalta liitteessä I olevan 1 osan taulukossa olevassa 4 sarakkeessa mainitaan kyseistä lähetystä vastaava eläinlääkärintodistuksen malli

b) niiden mukana on asianmukainen eläinlääkärintodistus, joka on laadittu liitteessä I olevassa 2 osassa esitetyn asianomaisen eläinlääkärintodistuksen mallin mukaisesti ottaen huomioon kyseisen liitteen 1 osan taulukossa olevassa 6 sarakkeessa mainitut erityisedellytykset ja jonka on täyttänyt ja allekirjoittanut viejänä toimivan kolmannen maan virkaeläinlääkäri

c) ne täyttävät b alakohdassa tarkoitetussa eläinlääkärintodistuksessa esitetyt vaatimukset, mukaan luettuina

i) kyseisessä todistuksessa vahvistetut lisätakeet, jos sellaiset mainitaan liitteessä I olevan 1 osan taulukossa olevassa 5 sarakkeessa

ii) mahdolliset eläinlääkärintodistuksia koskevat lisävaatimukset, joita määräjäsenvaltio voi määrätä unionin eläinlääkintälainsäädännön mukaisesti ja jotka sisältyvät todistukseen.

▼M18

3 a artikla

Hyväksyttyihin yhteisöihin, laitoksiin tai keskuksiin tarkoitettujen sorkka- ja kavioeläinten tuontia koskevat edellytykset

1. Poiketen siitä, mitä 3 artiklassa säädetään, jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tuoda asianomaisen jäsenvaltion alueelle hyväksyttyihin yhteisöihin, laitoksiin tai keskuksiin sellaisten sorkka- ja kavioeläinlajien lähetyksiä, jotka on lueteltu liitteessä VI olevassa 1 osassa olevissa taulukoissa 1, 2 ja 3, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) määräjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on tehnyt arvion eläinten terveysriskeistä, joita kustakin lähetyksestä voi aiheutua unionille;

b) asianomaiset lähetykset tulevat sellaisesta kolmannesta maasta, sellaiselta kolmannelta alueelta tai sellaisesta näiden osasta, joka sisältyy johonkin niistä luetteloista, jotka vahvistetaan

i) tämän asetuksen liitteessä I olevassa 1 osassa tai liitteessä II olevassa 1 osassa,

ii) päätöksessä 2004/211/EY ( 2 ), päätöksessä 2007/777/EY ( 3 ), asetuksessa (EY) N:o 798/2008 ( 4 ), asetuksessa (EY) N:o 119/2009 ( 5 ) ja asetuksessa (EU) N:o 605/2010 ( 6 );

c) sorkka- ja kavioeläimet ovat peräisin yhteisöstä, laitoksesta tai keskuksesta, joka sijaitsee edellä a alakohdassa tarkoitetussa sellaisessa kolmannessa maassa, sellaisella kolmannella alueella tai sellaisessa näiden osassa, joka sisältyy 3 c artiklan mukaisesti laadittuun luetteloon;

d) sorkka- ja kavioeläimiä on pidetty karanteenissa tartunnanlevittäjiltä suojassa c alakohdassa tarkoitetun yhteisön, laitoksen tai keskuksen tiloissa ajanjaksona, joka vahvistetaan asiaa koskevissa todistuksissa;

e) sorkka- ja kavioeläimet lähetetään suoraan määräjäsenvaltiossa sijaitsevaan hyväksyttyyn yhteisöön, laitokseen tai keskukseen;

f) sorkka- ja kavioeläinten mukana on asianmukainen eläinlääkärintodistus, joka on laadittu liitteessä VI olevassa 1 osassa olevissa taulukoissa 1, 2 ja 3 tarkoitetun asiaa koskevan eläinlääkärintodistuksen mallin mukaisesti ja vahvistettu mainitussa liitteessä olevassa 2 osassa;

g) sorkka- ja kavioeläimet täyttävät f alakohdassa tarkoitetussa eläinlääkärintodistuksen mallissa esitetyt vaatimukset.

Määräjäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa oleville jäsenvaltioille ensimmäisen kohdan nojalla myönnetystä luvasta ennen sorkka- ja kavioeläinten tuontia alueelleen.

2. Jos 1 kohdan c ja d alakohdan noudattaminen on erityisolosuhteiden vuoksi mahdotonta, määräjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tuoda määräjäsenvaltion alueelle sorkka- ja kavioeläinlajeja, jotka on lueteltu liitteessä VI olevassa 1 osassa olevissa taulukoissa 1, 2 ja 3, muilta tiloilta, jotka eivät täytä kyseisissä alakohdissa asetettuja vaatimuksia, jos 1 kohdan a, b ja e–g alakohdassa asetetut vaatimukset ja seuraavat lisäedellytykset täyttyvät:

a) omistaja tai omistajaa edustava luonnollinen henkilö on aiemmin jättänyt lupahakemuksen ja määräjäsenvaltio on myöntänyt tällaisen luvan tehtyään riskinarvioinnin, joka osoitti, ettei asianomaisten sorkka- ja kavioeläinten tuonti määräjäsenvaltion alueelle aiheuta riskiä eläinten terveydelle unionissa;

b) sorkka- ja kavioeläimiä on pidetty karanteenissa niiden alkuperänä olevassa kolmannessa maassa, niiden alkuperänä olevalla kolmannella alueella tai näiden osassa virallisessa valvonnassa niin kauan, että ne täyttävät eläinten terveyttä koskevat vaatimukset, jotka on vahvistettu f alakohdassa tarkoitetussa eläinlääkärintodistuksen mallissa:

i) paikassa, jonka eläinten alkuperänä olevan kolmannen maan, alueen tai näiden osan toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt;

ii) niiden järjestelyjen mukaisesti, jotka on määritelty luvassa ja joiden on annettava vähintään samat takeet kuin ne järjestelyt, jotka vahvistetaan 1 kohdan a, b ja e–g alakohdassa.

Kun sorkka- ja kavioeläimiä tuodaan unionin alueelle ensimmäisen alakohdan nojalla, niitä on pidettävä karanteenissa niiden määräpaikkana olevassa hyväksytyssä yhteisössä, laitoksessa tai keskuksessa vähintään kuuden kuukauden ajan alkaen siitä ajankohdasta, jona ne tuotiin unionin alueelle, ja tänä aikana toimivaltaiset viranomaiset voivat soveltaa neuvoston direktiivin 90/425/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyjä vaatimuksia.

Jäsenvaltion, joka antaa luvan tuoda alueelleen sorkka- ja kavioeläimiä ensimmäisen alakohdan nojalla, on ilmoitettava komissiolle ja muille elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa oleville jäsenvaltioille tällaisesta luvasta ennen sorkka- ja kavioeläinten tuontia alueelleen.

3 b artikla

Edellytykset, jotka koskevat hyväksyttyyn yhteisöön, laitokseen tai keskukseen tuotavien sorkka- ja kavioeläinten tuloa muuhun jäsenvaltioon kuin määräjäsenvaltioon ja kuljetusta tällaisen jäsenvaltion alueen kautta

Edellä 3 a artiklassa tarkoitettujen sorkka- ja kavioeläinten kuljettaminen toisen jäsenvaltion kautta määräjäsenvaltioon sallitaan vain, jos kauttakulkujäsenvaltion toimivaltainen viranomainen antaa siihen luvan. Tällainen lupa voidaan myöntää vain kyseisen toimivaltaisen viranomaisen tekemän riskinarvioinnin perusteella ottaen huomioon määräjäsenvaltion toimittamat tiedot.

Määräjäsenvaltion on ennen kauttakulkua ilmoitettava komissiolle ja muille elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa oleville jäsenvaltioille eläinten tuonnille 3 a artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti myönnetystä luvasta.

3 c artikla

Luettelo kolmansissa maissa, kolmansilla alueilla ja näiden osissa sijaitsevista hyväksytyistä yhteisöistä, laitoksista tai keskuksista

1. Kukin jäsenvaltio voi 2 kohdassa vahvistettujen edellytysten noudattamista koskevan arvioinnin perusteella laatia luettelon yhteisöistä, laitoksista ja keskuksista, joista sorkka- ja kavioeläinten tuonti sen alueelle sallitaan 3 a artiklan 1 kohdan nojalla.

2. Kolmannessa maassa, kolmannella alueella tai näiden osassa sijaitsevan yhteisön, laitoksen tai keskuksen saa sisällyttää 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon vain, jos seuraavia edellytyksiä noudatetaan:

a) yhteisö, laitos tai keskus täyttää liitteessä VI olevassa 3 osassa esitetyt vaatimukset;

b) yhteisö, laitos tai keskus on sellaisen kolmannen maan, alueen tai näiden osan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä, jossa kyseinen yhteisö, laitos tai keskus sijaitsee;

c) kolmannen maan, alueen tai näiden osan toimivaltainen viranomainen antaa riittävät takeet siitä, että liitteessä VI olevassa 4 osassa vahvistettuja yhteisön, laitoksen tai keskuksen hyväksymistä koskevia edellytyksiä noudatetaan.

3. Jäsenvaltio voi sisällyttää 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon sellaisia kolmansien maiden yhteisöjä, laitoksia tai keskuksia, jotka jokin muu jäsenvaltio on jo sisällyttänyt tällaiseen luetteloon, ilman että sen on ensin tehtävä arvio 2 kohdassa vahvistettujen edellytysten noudattamisesta.

4. Jäsenvaltioiden on pidettävä 1 kohdassa tarkoitetut luettelot ajan tasalla ottaen samalla huomioon erityisesti kaikki sellaiset keskeytykset tai peruutukset, jotka koskevat kolmannen maan, alueen tai näiden osan toimivaltaisen viranomaisen myöntämää hyväksyntää sellaisille yhteisöille, laitoksille tai keskuksille, jotka sijaitsevat asianomaisessa maassa, asianomaisella alueella tai näiden osassa ja jotka on sisällytetty näihin luetteloihin.

5. Jäsenvaltioiden on internetpohjaisten tietosivujen välityksellä julkaistava 1 kohdassa tarkoitetut luettelot ja pidettävä kyseiset internetpohjaiset tietosivut ajantasaisina.

6. Jäsenvaltioiden on toimitettava internetpohjaisten tietosivujensa internetosoite komissiolle.

▼M18

4 artikla

Sorkka- ja kavioeläinten tiettyjen lähetysten keräyskeskuksia koskevat edellytykset

1. Sellaisia sorkka- ja kavioeläinten lähetyksiä, jotka sisältävät useammalta kuin yhdeltä tilalta peräisin olevia eläviä eläimiä, saa tuoda unionin alueelle ainoastaan, jos ne on koottu eläinten alkuperänä olevan kolmannen maan, alueen tai näiden osan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymissä keräyskeskuksissa liitteessä I olevassa 5 osassa asetettujen vaatimusten mukaisesti.

2. Sorkka- ja kavioeläinten lähetykset, jotka tuodaan unioniin 3 a tai 6 artiklan mukaisesti, eivät saa olla peräisin useammalta kuin yhdeltä tilalta eikä niitä saa koota keräyskeskuksissa.

▼C1

5 artikla

Materiaaleja ja näytteenotto- ja testausmenettelyjä koskevat standardointiprotokollat sorkka- ja kavioeläimille

Jos liitteessä I olevan 1 osan taulukossa olevassa 4 sarakkeessa luetelluissa eläinlääkärintodistuksissa edellytetään näytteenottoa ja testausta kyseisen liitteen 6 osassa lueteltujen tautien osalta sorkka- ja kavioeläinten lähetysten tuomiseksi unionin alueelle, tällainen näytteenotto ja testaus on tehtävä alkuperämaana olevan kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen toimesta tai sen valvonnassa kyseisen liitteen 6 osassa esitettyjen materiaaleja ja testausmenettelyjä koskevien standardointiprotokollien mukaisesti.

6 artikla

Tiettyjä Saint-Pierre ja Miqueloniin maahantuotuja ja unionin alueelle tuotuja sorkka- ja kavioeläinten lähetyksiä koskevat erityisedellytykset

Liitteessä I olevan 7 osan taulukossa lueteltuihin lajeihin kuuluvien sorkka- ja kavioeläinten lähetyksiä, jotka on tuotu Saint-Pierre ja Miquelonin alueelle alle kuusi kuukautta ennen päivää, jona ne lähetetään Saint-Pierre ja Miquelonista unioniin, saa tuoda unionin alueelle ainoastaan, jos

a) ne täyttävät kyseisen osan 1 luvussa esitetyt pitopaikkaa ja karanteenia koskevat vaatimukset

b) ne on testattu kyseisen osan 2 luvussa esitettyjen eläinten terveyttä koskevien testivaatimusten mukaisesti.

7 artikla

Tiettyjen mehiläis- ja kimalaislajien tuontia unionin alueelle koskevat yleiset edellytykset

1. Liitteessä IV olevassa 2 osassa olevassa taulukossa 1 lueteltuihin lajeihin kuuluvien mehiläisten ja kimalaisten lähetyksiä saa tuoda unionin alueelle ainoastaan

a) liitteessä II olevassa 1 osassa luetelluista kolmansista maista tai siinä luetelluilta alueilta

b) kun esikotelomädän, pienen pesäkuoriaisen (Aethina tumida) ja Tropilaelaps-punkin (Tropilaelaps spp.) esiintymisestä on pakollista ilmoittaa koko kolmannen maan alueella tai kyseisellä alueella.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan a alakohdassa säädetään, mehiläisten ja kimalaisten lähetyksiä saa tuoda unionin alueelle liitteessä II olevassa 1 osassa luetellun kolmannen maan tai alueen osasta, joka

a) on kyseisen kolmannen maan tai alueen maantieteellisesti ja epidemiologisesti eristyksissä oleva osa

b) sisältyy liitteessä IV olevan 1 osan 1 jakson taulukossa olevaan kolmanteen sarakkeeseen.

Kun tätä poikkeusta sovelletaan, mehiläisten ja kimalaisten lähetysten tuominen unionin alueelle on kiellettyä kaikista muista kyseisen kolmannen maan tai alueen osista, joita ei ole mainittu liitteessä IV olevan 1 osan 1 jakson taulukon kolmannessa sarakkeessa.

3. Liitteessä IV olevassa 2 osassa olevassa taulukossa 1 lueteltuihin lajeihin kuuluvien mehiläisten ja kimalaisten lähetysten on koostuttava joko

a) mehiläisemojen ja kimalaisemojen (Apis mellifera ja Bombus spp.) häkeistä, joista kukin sisältää yhden emon ja enintään 20 työläistä, tai

b) kimalaisten (Bombus spp.) kuljetussäiliöistä, joista kukin sisältää enintään 200 täysikasvuisen kimalaisen yhdyskunnan.

4. Liitteessä IV olevassa 2 osassa olevassa taulukossa 1 lueteltuihin lajeihin kuuluvien mehiläisten ja kimalaisten lähetysten

a) mukana on oltava asianmukainen eläinlääkärintodistus, joka on laadittu liitteessä IV olevassa 2 osassa esitetyn asianomaisen eläinlääkärintodistuksen mallin mukaisesti ja jonka on täyttänyt ja allekirjoittanut viejänä toimivan kolmannen maan virallinen tarkastaja

b) on täytettävä a alakohdassa tarkoitetussa eläinlääkärintodistuksessa esitetyt eläinlääkinnälliset vaatimukset.

8 artikla

Elävien eläinten kuljettamista unioniin koskevat yleiset edellytykset

Ajankohtana, joka ulottuu elävien eläinten lähetyksen lastauksen päättymisestä alkuperämaana olevassa kolmannessa maassa lähetyksen saapumiseen unionin saapumisrajatarkastusasemalle, elävien eläinten lähetyksiä ei saa

a) kuljettaa yhdessä sellaisten elävien eläinten kanssa,

i) joita ei ole tarkoitettu tuotaviksi unionin alueelle, tai

ii) joiden terveydentila on heikompi,

▼M18

b) purkaa tai, jos kuljetus tapahtuu ilmateitse, siirtää toiseen ilma-alukseen, tai kuljettaa maanteitse, rautateitse tai siirtää jalan sellaisen kolmannen maan tai alueen tai näiden osan kautta, josta asianomaisten eläinten tuonti unioniin ei ole sallittu.

▼C1

9 artikla

Elävien eläinten unioniin suuntautuvien kuljetusten aikarajat

Elävien eläinten lähetyksiä saa tuoda unionin alueelle ainoastaan, jos lähetys saapuu unionin saapumisrajatarkastusasemalle kymmenen päivän kuluessa asianmukaisen eläinlääkärintodistuksen antopäivästä.

Silloin kun eläimiä kuljetetaan meriteitse, tätä kymmenen päivän määräaikaa pidennetään merimatkan kestoa vastaavalla lisäajalla, mistä vahvistuksena esitetään liitteessä I olevan 3 osan mukaisesti laadittu ja alkuperäiskappaleena eläinlääkärintodistukseen liitetty aluksen päällikön allekirjoittama ilmoitus.

10 artikla

Ilmateitse unioniin kuljetettavien elävien eläinten lähetysten ruiskuttamista koskevat erityisedellytykset

Silloin kun eläviä eläimiä kuljetetaan ilmateitse, mehiläisten ja kimalaisten lähetyksiä lukuun ottamatta, laatikko tai kontti, jossa eläimet kuljetetaan, ja sitä ympäröivä alue on ruiskutettava asianmukaisella hyönteismyrkyllä.

Ruiskuttaminen on tehtävä välittömästi ennen ilma-aluksen ovien sulkemista lastauksen jälkeen ja sen jälkeen joka kerta, kun ilma-aluksen ovet avataan kolmannessa maassa ennen määräpaikkaan saapumista.

Ilma-aluksen kapteenin on todistettava, että ruiskuttaminen on tehty, allekirjoittamalla ilmoitus, joka on laadittava liitteessä I olevan 4 osan mukaisesti ja liitettävä alkuperäiskappaleena eläinlääkärintodistukseen.

11 artikla

Edellytykset, joita on sovellettava sen jälkeen, kun unionin alueelle on tuotu tiettyjä sorkka- ja kavioeläinten lähetyksiä

▼M18

1. Muut kuin 3 a artiklassa tarkoitetut sorkka- ja kavioeläinten lähetykset on unionin alueelle tuonnin jälkeen viipymättä lähetettävä tartunnanlevittäjiltä suojatulla kuljetusvälineellä määräpaikkana olevalle tilalle.

Nämä sorkka- ja kavioeläimet on pidettävä kyseisellä tilalla vähintään 30 päivän ajan, ellei niitä kuljeteta suoraan teurastamoon.

▼C1

2. Unionin alueelle tuonnin jälkeen välittömästi teurastettaviksi tarkoitetut sorkka- ja kavioeläinten lähetykset on toimitettava viipymättä määräpaikkana olevaan teurastamoon, jossa eläimet on teurastettava viiden työpäivän kuluessa teurastamoon saapumisesta.

12 artikla

Tiettyjen sorkka- ja kavioeläinten lähetysten kauttakuljetusta kolmansien maiden läpi koskevat erityisedellytykset

Kun sovelletaan liitteessä I olevan 1 osan erityisedellytystä I, jotta sallitaan kyseisessä edellytyksessä tarkoitettujen, yhdestä jäsenvaltiosta peräisin olevien ja toiseen jäsenvaltioon tarkoitettujen sorkka- ja kavioeläinten lähetysten kauttakuljetus sellaisen kolmannen maan tai alueen tai sen osan kautta, joka mainitaan liitteessä I olevan 1 osan taulukossa mutta jonka osalta kyseisen taulukon 4 sarakkeessa ei ole mainittu kyseisten sorkka- ja kavioeläinten lähetyksiä vastaavaa eläinlääkärintodistuksen mallia, sovelletaan seuraavia edellytyksiä:

a) lihotettaviksi tarkoitetut nautaeläimet:

i) lopullisen määräpaikan toimivaltaisen viranomaisen on etukäteen nimettävä lopullisena määränpäänä olevat tilat

ii) lähetykseen kuuluvia eläviä eläimiä ei saa siirtää lopullisena määränpäänä olevalta tilalta paitsi välittömästi teurastettaviksi

iii) kaikki elävien eläinten siirrot lopullisena määränpäänä olevalle tilalle ja sieltä pois on tehtävä toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa niin kauan, kun lähetykseen kuuluvia eläimiä pidetään kyseisellä tilalla.

b) välittömästi teurastettaviksi tarkoitetut sorkka- ja kavioeläimet: sovelletaan 11 artiklan 2 kohtaa.

▼M8

12 a artikla

Liettuan kautta tapahtuvaa jalostukseen ja tuotantoon tarkoitettujen tiettyjen elävien nautaeläinten lähetysten kuljetusta koskeva poikkeus

1. Venäjältä Kaliningradin alueelta tulevien ja unionin ulkopuolella sijaitsevaan määräpaikkaan jalostukseen ja tuotantoon lähetettävien elävien nautaeläinten kuljetukset maanteitse Liettuan kautta ovat sallittuja, jos seuraavat edellytykset täyttyvät

a) eläimet tulevat Liettuaan Kybartain maantiellä sijaitsevan rajatarkastusaseman kautta ja poistuvat Liettuasta Medininkaissa sijaitsevan rajatarkastusaseman kautta

b) eläimet kuljetetaan maantieajoneuvoissa Liettuan toimivaltaisen eläinlääkintäviranomaisen unionin saapumisrajatarkastusasemalla Kybartain maantiellä sarjanumeroidulla sinetillä sinetöimässä kontissa

c) eläinten mukana Kybartain maantiellä sijaitsevalta rajatarkastusasemalle Medininkain rajatarkastusasemalle olevissa neuvoston direktiivin 91/496/ETY 7 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa asiakirjoissa, mukaan luettuna tämän asetuksen liitteessä I olevassa 2 osassa esitetyn eläinlääkärintodistuksen mallin ”BOV-X-TRANSIT-RU” mukaisesti asianmukaisesti täytetty eläinlääkärintodistus, on jokaisella sivulla Kybartain maantiellä sijaitsevasta rajatarkastusasemasta vastuussa olevan toimivaltaisen viranomaisen virkaeläinlääkärin leimaamana: ”ONLY FOR TRANSIT FROM THE RUSSIAN REGION OF KALININGRAD VIA LITHUANIA” (”VAIN VENÄJÄLTÄ KALININGRADIN ALUEELTA LIETTUAN KAUTTA TAPAHTUVAA KULJETUSTA VARTEN”)

d) neuvoston direktiivin 91/496/ETY 9 artiklassa säädettyjä vaatimuksia noudatetaan

e) Kybartain maantiellä sijaitsevan rajatarkastusaseman virkaeläinlääkärin allekirjoittamassa komission asetuksen (EY) N:o 282/2004 ( 7 ) 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa yhteisessä eläinlääkinnällisessä tuloasiakirjassa todistetaan, että lähetys on hyväksytty kuljetettavaksi Liettuan kautta

f) eläinten mukana on terveystodistus, jonka turvin ne voidaan tuoda esteettä Valko-Venäjälle, ja eläinten Venäjällä sijaitsevaa määräpaikkaa varten annettu eläinlääkärintodistus.

2. Lähetystä ei pureta unionissa, vaan se siirretään suoraan Medininkaissa sijaitsevalle rajatarkastusasemalle, jonka kautta se poistuu unionista.

Medininkain rajatarkastusaseman virkaeläinlääkärin on täytettävä yhteisen eläinlääkinnällisen tuloasiakirjan 3 osa sen jälkeen, kun lähetyksen maastapoistumistarkastuksessa on todennettu, että kyseessä on sama lähetys kuin se, joka tuli Liettuaan Kybartain maantiellä sijaitsevan rajatarkastusaseman kautta.

3. Jos kauttakuljetuksen aikana ilmenee jokin sääntöjenvastaisuus tai hätätilanne, kauttakulkujäsenvaltion on tarvittaessa sovellettava direktiivin 90/425/ETY ( 8 ) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisessa luetelmakohdassa säädettyjä toimenpiteitä.

4. Liettuan toimivaltaisen viranomaisen on säännöllisesti todennettava, että unionin alueelta lähtevien lähetysten määrä vastaa unionin alueelle tulevien lähetysten määrää.

▼C1

13 artikla

7 artiklassa tarkoitettujen mehiläisten ja kimalaisten lähetysten unionin alueelle tuonnin jälkeen sovellettavat edellytykset

1. Edellä 7 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut mehiläis- ja kimalaisemojen lähetykset on viipymättä toimitettava nimettyyn lopulliseen määräpaikkaan, jossa pesät asetetaan toimivaltaisen viranomaisen valvontaan ja emot siirretään uusiin häkkeihin ennen paikallisiin yhdyskuntiin sijoittamista.

2. Häkit, työläiset ja muu emon mukana alkuperämaana olleesta kolmannesta maasta saapunut materiaali on lähetettävä toimivaltaisen viranomaisen nimeämään laboratorioon, jossa on tutkittava, esiintyykö

a) pientä pesäkuoriaista (Aethina tumida), sen munia tai toukkia

b) merkkejä Tropilaelaps-punkista (Tropilaelaps spp.).

Tämän laboratoriotutkimuksen jälkeen häkit, työläiset ja materiaali on tuhottava.

3. Edellä 7 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetut kimalaisten (Bombus spp.) lähetykset on viipymättä toimitettava nimettyyn määräpaikkaan.

Kyseiset kimalaiset voidaan pitää kuljetussäiliössä, jossa ne tuotiin unionin alueelle, yhdyskunnan elinkaaren loppuun asti.

Kyseinen kuljetussäiliö ja kimalaisten mukana alkuperämaana olevasta kolmannesta maasta mukana tullut materiaali on tuhottava viimeistään yhdyskunnan elinkaaren lopulla.

▼M18

13 a artikla

Edellytykset, joita on sovellettava sen jälkeen, kun hyväksyttyihin yhteisöihin, laitoksiin tai keskuksiin on tuotu sorkka- ja kavioeläinten lähetyksiä

1. Kun hyväksyttyihin yhteisöihin, laitoksiin tai keskuksiin tarkoitetut sorkka- ja kavioeläinten lähetykset on tuotu unionin alueelle, ne on viipymättä kuljetettava määräpaikkana olevaan hyväksyttyyn yhteisöön, laitokseen tai keskukseen kuljetusvälineellä, joka on suojattu tartunnanlevittäjiltä ja rakennettu siten, etteivät eläimet pääse pakenemaan siitä eikä kuljetusvälineestä tai säiliöstä voi kuljetuksen aikana valua tai pudota ulosteita, virtsaa, kuivikkeita, rehua, jätettä tai muuta materiaalia.

2. Eläimet on pidettävä tartunnanlevittäjiltä suojatuissa karanteenitiloissa määräjäsenvaltion hyväksytyn yhteisön, laitoksen tai keskuksen tiloissa vähintään 30 päivän ajan. Näiden vähintään 30 karanteenipäivän jälkeen eläimet voidaan siirtää toiseen hyväksyttyyn yhteisöön, laitokseen tai keskukseen.

3. Hyväksyttyyn yhteisöön, laitokseen tai keskukseen tuodut eläimet saa siirtää muuhun määräpaikkaan kuin hyväksyttyyn yhteisöön, laitokseen tai keskukseen ainoastaan, jos

a) niiden tuonnista unionin alueelle on kulunut vähintään kuusi kuukautta; ja

b) siirto tapahtuu direktiivin 92/65/ETY liitteessä C olevan 4 kohdan mukaisesti.

4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, eläimet saa viedä pois hyväksytystä yhteisöstä, laitoksesta tai keskuksesta ennen mainitussa kohdassa säädetyn kuuden kuukauden ajanjakson päättymistä, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) eläimet viedään kolmanteen maahan, kolmannelle alueelle tai näiden osaan;

b) eläimet kuljetetaan a alakohdassa tarkoitettua vientiä varten kuljetusvälineessä, joka on suojattu tartunnanlevittäjiltä ja rakennettu siten, etteivät eläimet pääse pakenemaan siitä eikä kuljetusvälineestä tai säiliöstä voi kuljetuksen aikana valua tai pudota ulosteita, virtsaa, kuivikkeita, rehua, jätettä tai muuta materiaalia.

▼C1







LUKU III

TUOREEN LIHAN TUONTIA UNIONIN ALUEELLE KOSKEVAT EDELLYTYKSET

14 artikla

Tuoreen lihan tuontia koskevat yleiset edellytykset

Ihmisravinnoksi tarkoitetun tuoreen lihan lähetyksiä saa tuoda unioniin ainoastaan, jos ne täyttävät seuraavat edellytykset:

a) ne tulevat niistä kolmansista maista tai niiltä alueilta tai näiden osista, jotka luetellaan liitteessä I olevan 1 osan taulukossa olevassa 1, 2 ja 3 sarakkeessa ja joiden osalta liitteessä II olevan 1 osan taulukossa olevassa 4 sarakkeessa mainitaan kyseistä lähetystä vastaava eläinlääkärintodistuksen malli

b) niiden mukana on niiden saapuessa unionin saapumisrajatarkastusasemalle asianmukainen eläinlääkärintodistus, joka on laadittu liitteessä II olevassa 2 osassa esitetyn asianomaisen eläinlääkärintodistuksen mallin mukaisesti ottaen huomioon kyseisen liitteen 1 osassa olevassa taulukossa olevassa 6 sarakkeessa mainitut erityisedellytykset ja jonka on täyttänyt ja allekirjoittanut viejänä toimivan kolmannen maan virkaeläinlääkäri

c) ne täyttävät b alakohdassa tarkoitetussa eläinlääkärintodistuksessa esitetyt vaatimukset, mukaan luettuina

i) kyseisessä todistuksessa vahvistetut lisätakeet, jos sellaiset mainitaan liitteessä II olevan 1 osan taulukossa olevassa 5 sarakkeessa

ii) mahdolliset eläinlääkärintodistuksia koskevat lisävaatimukset, joita määräjäsenvaltio voi määrätä unionin eläinlääkintälainsäädännön mukaisesti ja jotka sisältyvät todistukseen.

15 artikla

Luonnonvaraisten riistasorkkaeläinten nylkemättömien ruhojen tuonnin jälkeen sovellettavat edellytykset

Neuvoston direktiivin 97/78/EY ( 9 ) 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti ihmisravinnoksi tarkoitettujen luonnonvaraisten riistasorkkaeläinten nylkemättömien ruhojen lähetykset on jatkokäsittelyn jälkeen toimitettava viipymättä määräpaikkana olevaan jalostuslaitokseen.

16 artikla

Tuoreen lihan kauttakulku ja varastointi

Sellaisten tuoreen lihan lähetysten tuonti unionin alueelle, joita ei ole tarkoitettu tuotaviksi maahan unioniin vaan jotka on tarkoitettu kolmanteen maahan joko välittömästi kauttakuljetettuina tai direktiivin 97/78/EY 12 artiklan 4 kohdan ja 13 artiklan mukaisen unionissa varastoinnin jälkeen, on sallittua ainoastaan, jos lähetykset täyttävät seuraavat edellytykset:

a) ne tulevat niistä kolmansista maista tai niiltä alueilta tai näiden osista, jotka luetellaan liitteessä II olevan 1 osan taulukossa olevassa 1, 2 ja 3 sarakkeessa ja joiden osalta liitteessä II olevan 1 osan taulukossa olevassa 4 sarakkeessa mainitaan kyseistä lähetystä vastaava eläinlääkärintodistuksen malli

b) ne täyttävät kyseistä lähetystä koskevat erityiset eläinten terveyttä koskevat vaatimukset, jotka esitetään a alakohdassa tarkoitetussa asianomaisessa eläinlääkärintodistuksen mallissa

c) niiden mukana on eläinlääkärintodistus, joka on laadittu liitteessä III esitetyn eläinlääkärintodistuksen mallin mukaisesti ja jonka on täyttänyt ja allekirjoittanut viejänä toimivan kolmannen maan virkaeläinlääkäri

d) niiden hyväksyttävyys kauttakuljetukseen, mukaan luettuna varastointi tarvittaessa, on osoitettu komission asetuksen (EY) N:o 136/2004 ( 10 ) 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla yhteisellä eläinlääkinnällisellä tuloasiakirjalla, jonka on allekirjoittanut unionin saapumisrajatarkastusaseman virkaeläinlääkäri.

17 artikla

Latvian, Liettuan ja Puolan kautta tapahtuvaa kuljetusta koskeva poikkeus

1. Poiketen siitä, mitä 16 artiklassa säädetään, kuljetukset unionin kautta maanteitse tai rautateitse Venäjältä tai Venäjälle joko suoraan tai muun kolmannen maan kautta niiden Latviassa, Liettuassa ja Puolassa sijaitsevien nimettyjen rajatarkastusasemien välillä, jotka on lueteltu komission päätöksessä 2009/821/EY ( 11 ), ovat sallittuja, jos seuraavat edellytykset täyttyvät

a) toimivaltainen eläinlääkintäviranomainen on unionin saapumisrajatarkastusasemalla sinetöinyt lähetyksen sarjanumeroidulla sinetillä

b) lähetyksen mukana olevissa direktiivin 97/78/EY 7 artiklassa tarkoitetuissa asiakirjoissa on jokaisella sivulla unionin saapumisrajatarkastusasemasta vastuussa olevan toimivaltaisen viranomaisen virkaeläinlääkärin leimaamana: ”ONLY FOR TRANSIT TO RUSSIA VIA THE EU” (”VAIN UNIONIN KAUTTA VENÄJÄLLE KULJETUSTA VARTEN”)

c) direktiivin 97/78/EY 11 artiklassa säädettyjä menettelyä koskevia vaatimuksia noudatetaan

d) unionin saapumisrajatarkastusaseman virkaeläinlääkärin allekirjoittamassa yhteisessä eläinlääkinnällisessä tuloasiakirjassa todistetaan, että lähetys on hyväksytty kauttakuljetukseen.

2. Direktiivin 97/78/EY 12 artiklan 4 kohdassa ja 13 artiklassa määritelty erien purkaminen ja varastointi unionin alueelle on kielletty.

3. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä säännöllisiä tarkastuksia varmistaakseen, että unionin alueelta lähtevien lähetysten ja tuotteiden määrä vastaa unionin alueelle tulevien lähetysten ja tuotteiden määrää.

▼M17

17 a artikla

Kroatian kautta tapahtuvaa kuljetusta koskeva poikkeus, joka koskee Bosnia ja Hertsegovinasta tulevia kolmansiin maihin vietäväksi tarkoitettuja lähetyksiä

1. Poiketen siitä, mitä 16 artiklassa säädetään, Bosnia ja Hertsegovinasta tulevien kolmansiin maihin vietävien lähetysten suorat kuljetukset unionin kautta maanteitse Nova Selan ja Pločen rajatarkastusasemien välillä ovat sallittuja, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) virkaeläinlääkäri on sinetöinyt lähetyksen sarjanumeroidulla sinetillä saapumisrajatarkastusasemalla;

b) lähetyksen mukana olevissa direktiivin 97/78/EY 7 artiklassa tarkoitetuissa asiakirjoissa on jokaisella sivulla saapumisrajatarkastusasemalla annettu virkaeläinlääkärin leima: ”ONLY FOR TRANSIT TO THIRD COUNTRIES VIA THE EU” (Vain EU:n kautta kolmansiin maihin kuljetusta varten);

c) direktiivin 97/78/EY 11 artiklassa säädettyjä menettelyä koskevia vaatimuksia noudatetaan;

d) saapumisrajatarkastusaseman virkaeläinlääkäri on asetuksen (EY) N:o 136/2004 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa yhteisessä eläinlääkinnällisessä tuloasiakirjassa todistanut, että lähetys on hyväksytty kauttakuljetukseen.

2. Direktiivin 97/78/EY 12 artiklan 4 kohdassa ja 13 artiklassa määritelty lähetysten purkaminen ja varastointi unionin alueelle on kielletty.

3. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä säännöllisiä tarkastuksia varmistaakseen, että unionin alueelta lähtevien lähetysten ja tuotteiden määrä vastaa unioniin tulevien lähetysten ja tuotteiden määrää.

▼C1







IV LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET, SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET

18 artikla

Todistukset

Tässä asetuksessa edellytetyt eläinlääkärintodistukset on täytettävä liitteessä V esitettyjen huomautusten mukaisesti.

Tämä ei kuitenkaan rajoita unionin tasolla yhdenmukaistettujen sähköisten todistusten tai muiden hyväksyttyjen järjestelmien käyttöä.

19 artikla

Siirtymäsäännökset

▼M1

Elävien eläinten, lukuun ottamatta Havaijin osavaltiosta tulevia mehiläisiä ja kimalaisia, ja ihmisravinnoksi tarkoitetun tuoreen lihan lähetyksiä, joille on myönnetty todistukset ennen 30 päivää marraskuuta 2010 päätösten 79/542/ETY tai 2003/881/EY mukaisesti, saa edelleen tuoda unionin alueelle siirtymäkauden ajan 31 päivään toukokuuta 2011 saakka.

▼C1

20 artikla

Kumoaminen

Kumotaan päätös 2003/881/EY.

21 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE I

SORKKA- JA KAVIOELÄIMET

▼M8

1 OSA







Luettelo kolmansista maista ja alueista tai niiden osista (1) Kolmannen maan ISO-koodi ja nimi Aluekoodi Kolmannen maan tai alueen tai sen osan kuvaus Eläinlääkärintodistus Erityisedellytykset Malli(t) SG 1 2 3 4 5 6 ▼M28 ————— ▼M28 CA – Kanada CA-0 Koko maa POR-X, BOV-X, OVI-X, OVI-Y, RUM (2) IVb IX V XIII (5) ▼M8 CH – Sveitsi CH-0 Koko maa (3) CL – Chile CL-0 Koko maa BOV-X,OVI-X, RUM POR-X, SUI B GL – Grönlanti GL-0 Koko maa OVI-X, RUM V ▼M16 ————— ▼M8 IS – Islanti IS-0 Koko maa BOV-X, BOV-Y RUM, OVI-X, OVI-Y POR-X, POR-Y B ME – Montenegro ME-0 Koko maa I ▼M30 MK – Pohjois-Makedonian tasavalta MK-0 Koko maa I ▼M22 NZ – Uusi-Seelanti NZ- 0 Koko maa BOV-X, BOV-Y, RUM, POR-X, POR-Y OVI-X, OVI-Y III V XII ▼M8 PM – Saint-Pierre ja Miquelon PM-0 Koko maa BOV-X, BOV-Y, RUM, OVI-X, OVI-Y CAM RS – Serbia (4) RS-0 Koko maa I RU – Venäjä RU-0 Koko maa RU-1 Koko maa lukuun ottamatta Kaliningradin aluetta RU-2 Kaliningradin alue BOV-X-TRANSIT-RU X ▼M12 US – Yhdysvallat US-0 Koko maa POR-X D ▼M8 (*1) Rajoittamatta kolmansien maiden kanssa tehdyissä voimassa olevissa unionin sopimuksissa määrättyjen erityisten todistusvaatimusten soveltamista. (*2) Koskee yksinomaan eläviä eläimiä, jotka eivät kuulu hirvieläimiin. (*3) Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen maataloustuotteiden kaupasta tehdyn sopimuksen mukaiset todistukset (EYVL L 114, 30.4.2002, s. 132). (*4) Lukuun ottamatta Kosovoa, sellaisena kuin se määritellään Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1244/1999 (*5) ►M30 Kanada: bluetongue-taudista ja epitsoottisesta verenvuototaudista vapaa kausi on 1. marraskuuta ja 15. toukokuuta välisenä aikana OIE:n maaeläinten terveyttä koskevan säännöstön mukaisesti. ◄

Erityisedellytykset (ks. alaviitteet kussakin todistuksessa):

”I” : Jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon välittömästi teurastettaviksi lähetettyjen elävien eläinten tai lihotettaviksi tarkoitettujen nautaeläinten kuljetus kolmannen maan alueen kautta kuorma-autoissa, jotka on sinetöity sarjanumeroidulla sinetillä. Sinetin numero on teurastettaviksi ja lihotettaviksi tarkoitettujen nautaeläinten osalta merkittävä direktiivin 64/432/ETY ( 12 ) liitteessä F olevan mallin mukaisesti annettuun terveystodistukseen ja teurastettaviksi tarkoitettujen lammas- ja vuohieläinten osalta direktiivin 91/68/ETY ( 13 ) liitteessä E olevan mallin I mukaisesti annettuun terveystodistukseen Lisäksi sinetin on oltava ehjä lähetyksen saapuessa sille rajatarkastusasemalle, jonka kautta se saapuu unioniin, ja sinetin numero on kirjattava unionin yhdennettyyn eläinlääkinnälliseen Traces-tietojärjestelmään. ▼M30 Toimivaltaisen eläinlääkintäviranomaisen on leimattava todistus unionin poistumispaikassa ennen kuljetusta yhden tai useamman kolmannen maan kautta, ja siinä on oltava merkintä ”ONLY FOR TRANSIT BETWEEN DIFFERENT PARTS OF THE EUROPEAN UNION VIA THE REPUBLIC OF NORTH MACEDONIA/MONTENEGRO/SERBIA ( *1 ) ( *2 )” (VAIN KAUTTAKULJETUKSEEN EU:N ERI ALUEIDEN VÄLILLÄ POHJOIS-MAKEDONIAN TASAVALLAN/MONTENEGRON/SERBIAN (*1) (*2) KAUTTA). ▼M8 Lihotettaviksi tarkoitetut nautaeläimet on kuljetettava suoraan määräjäsenvaltion toimivaltaisen eläinlääkintäviranomaisen nimeämälle määräpaikkana olevalle tilalle. Kyseisiä eläimiä saa siirtää tilalta ainoastaan välitöntä teurastusta varten.

”II” : Alue on tunnustettu tuberkuloosista virallisesti vapaaksi tuotaessa unioniin eläviä eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus.

”III” : Alue on tunnustettu luomistaudista virallisesti vapaaksi tuotaessa unioniin eläviä eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus.

”IVa” : Alue on tunnustettu naudan tarttuvasta leukoosista (EBL) virallisesti vapaaksi tuotaessa unioniin eläviä eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus.

”IVb” : Karjat on tunnustettu naudan tarttuvasta leukoosista (EBL) virallisesti vapaiksi direktiivin 64/432/ETY liitteessä D vahvistettujen edellytysten mukaisesti tuotaessa unioniin eläviä eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin BOV-X mukainen todistus.

”V” : Alue on tunnustettu luomistaudista virallisesti vapaaksi tuotaessa unioniin eläviä eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin OVI-X mukainen todistus.

”VI” : Maantieteelliset rajoitukset:

”VII” : Alue on tunnustettu tuberkuloosista virallisesti vapaaksi tuotaessa unioniin eläviä eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin RUM mukainen todistus.

”VIII” : Alue on tunnustettu luomistaudista virallisesti vapaaksi tuotaessa unioniin eläviä eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin RUM mukainen todistus.

”IX” : Alue on tunnustettu Aujeszkyn taudista virallisesti vapaaksi tuotaessa unioniin eläviä eläimiä, joille on myönnetty todistusmallin POR-X mukainen todistus.

”X” : Ainoastaan kuljetettaessa Kaliningradin alueelta tulevia nautaeläimiä muille Venäjän alueille jalostusta ja/tai tuotantoa varten.

▼M21

”XI” : Tilat tai lokerot, jotka on tunnustettu valvottuja pito-olosuhteita noudattaviksi asetuksen (EY) N:o 2075/2005 8 artiklan mukaisesti.

▼M22

”XII” : Alue, jolla oleva nautakarja on tunnustettu virallisesti tuberkuloosista vapaaksi nautakarjaksi, joka vastaa direktiivin 64/432/ETY liitteessä A olevan I jakson 1 ja 2 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti tunnustettua nautakarjaa tuotaessa unioniin eläviä eläimiä, joille on myönnetty mallin BOV-X tai BOV-Y mukainen eläinlääkärintodistus.

▼M30

”XIII” : Alue on tunnustettu kausittain bluetongue-taudista ja epitsoottisesta verenvuototaudista virallisesti vapaaksi tuotaessa unioniin eläviä eläimiä, joille on myönnetty eläinlääkärintodistuksen mallin BOV-X, OVI-X, OVI-Y tai RUM mukainen todistus.

▼M8

2 OSA

Eläinlääkärintodistusten mallit

Mallit:

”BOV-X” : Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille nautaeläimille (mukaan lukien Bubalus- ja Bison-lajit ja niiden risteytykset), jotka on tarkoitettu jalostukseen ja/tai tuotantoon tuonnin jälkeen.

”BOV-Y” : Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille nautaeläimille (mukaan lukien Bubalus- ja Bison-lajit ja niiden risteytykset), jotka on tarkoitus teurastaa heti tuonnin jälkeen.

”BOV-X-TRANSIT-RU” : Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille nautaeläimille (mukaan lukien Bubalus- ja Bison-lajit ja niiden risteytykset), jotka on tarkoitettu kuljetettaviksi Kaliningradin alueelta muille Venäjän alueille Liettuan alueen kautta.

”OVI-X” : Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille lammaseläimille (Ovis aries) ja kotieläiminä pidetyille vuohieläimille (Capra hircus), jotka on tarkoitettu jalostukseen ja/tai tuotantoon tuonnin jälkeen.

”OVI-Y” : Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille lammaseläimille (Ovis aries) ja kotieläiminä pidetyille vuohieläimille (Capra hircus), jotka on tarkoitus teurastaa heti tuonnin jälkeen.

▼M12

”POR-X” : Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille sikaeläimille (Sus scrofa), jotka on tarkoitettu jalostukseen ja/tai tuotantoon tuonnin jälkeen tai kuljetettaviksi kolmannesta maasta toiseen kolmanteen maahan unionin alueen kautta.

▼M8

”POR-Y” : Eläinlääkärintodistuksen malli kotieläiminä pidetyille sikaeläimille (Sus scrofa), jotka on tarkoitus teurastaa heti tuonnin jälkeen.

”RUM” : Eläinlääkärintodistuksen malli lahkoon Artiodactyla (lukuun ottamatta nautaeläimiä (myös Bubalus- ja Bison-lajit ja niiden risteytykset) ja Ovis aries-, Capra hircus-, Suidae- ja Tayassuidae-eläimiä) sekä heimoihin Rhinocerotidae ja Elephantidae kuuluville eläimille.

”SUI” : Eläinlääkärintodistuksen malli muille kuin kotieläiminä pidetyille heimoihin Suidae, Tayassuidae ja Tapiridae kuuluville eläimille.

”CAM” : Liitteessä I olevassa 7 osassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti Saint-Pierre ja Miquelonista tuotaville eläimille myönnettävän erityistodistuksen malli.

SG (Lisätakeet):

▼M28

”A” : Takeet bluetongue-taudin ja epitsoottisen verenvuototaudin varalta tehdyistä testeistä, kun kyseessä ovat eläimet, joiden osalta on myönnetty eläinlääkärintodistusmallin BOV-X (II.2.1 d kohta), OVI-X (II.2.1 d kohta) tai RUM (II.2.1 c kohta) mukainen todistus.

▼M8

”B” : Takeet sian vesikulaaritaudin ja klassisen sikaruton varalta tehdyistä testeistä, kun kyseessä ovat eläimet, joiden osalta on myönnetty eläinlääkärintodistusmallin POR-X (II.2.4 B kohta) ja SUI (II.2.4 B kohta) mukainen todistus.

”C” : Takeet luomistaudin varalta tehdystä testistä, kun kyseessä ovat eläimet, joiden osalta on myönnetty eläinlääkärintodistusmallin POR-X (II.2.4 C kohta) ja SUI (II.2.4 C kohta) mukainen todistus.

▼M12

”D” : Takeet vesicular stomatitis -taudin varalta tehdyistä testeistä, kun kyseessä ovat eläimet, joiden osalta on myönnetty todistusmallin POR-X (II.2.1 b kohta) mukainen todistus.

▼M30

Malli BOV-X

▼M22

►(1) M29

►(1) M29

▼M10

Malli BOV-X-TRANSIT-RU

▼M30

Malli OVI-X

Malli OVI-Y

▼M12

Malli POR-X

►(1) M21

►(1) M21

▼C1

►(1) M21

►(1) M21

▼M30

Malli RUM

▼C1

3 OSA

Lisäys eläinten merikuljetuksia varten

(Täytetään ja liitetään eläinlääkärintodistukseen, kun kuljetus unionin rajalle tapahtuu vaikka vain osittainkin laivalla.)







Aluksen päällikön ilmoitus Allekirjoittanut … (aluksen nimi) -aluksen päällikkö, vakuuttaa että liitteenä olevassa eläinlääkärintodistuksessa nro … tarkoitetut eläimet ovat pysyneet aluksella matkan … (mistä) … (viejämaa) … (mihin) ja että matkalla unioniin alus ei poikennut … (viejämaa) ulkopuolella muissa kuin seuraavissa satamissa: … (välisatamat). Tämän lisäksi eläimet eivät matkan aikana ole aluksella olleet kosketuksissa muihin eläimiin, joiden terveydentila on heikompi. Tehty …, … (tulosatama) (saapumispäivä) (leima) (Päällikön allekirjoitus) (Nimi suuraakkosin ja virka-asema)

4 OSA

Lisäys eläinten ilmakuljetuksia varten

(Täytetään ja liitetään eläinlääkärintodistukseen, kun kuljetus unionin rajalle tapahtuu vaikka vain osittainkin ilmateitse.)







Ilma-aluksen päällikön ilmoitus Allekirjoittanut ilma-aluksen (… aluksen nimi) päällikkö vakuuttaa, että laatikko tai kontti, jossa liitteenä olevassa eläinlääkärintodistuksessa nro … tarkoitetut eläimet kuljetetaan, ja sitä ympäröivä alue on ruiskutettu hyönteismyrkyllä ennen lähtöä. Tehty …, … (lähtölentoasema) (lähtöpäivä) (leima) (Päällikön allekirjoitus) (Nimi suuraakkosin ja virka-asema)

5 OSA

(4 artiklassa tarkoitettujen) keräyskeskusten hyväksymistä koskevat edellytykset

Keräyskeskusten on hyväksymistä varten täytettävä seuraavat vaatimukset:

I Ne ovat virkaeläinlääkärin valvonnassa.

II Ne sijaitsevat keskellä aluetta, jolla ei 20 km:n säteellä vähintään 30 päivän aikana ennen paikan käyttämistä hyväksyttynä keräyskeskuksena ole virallisten tietojen mukaan esiintynyt yhtään suu- ja sorkkatautitapausta.

III Aina ennen käyttöä hyväksyttynä keräyskeskuksena ne on puhdistettava ja desinfioitava desinfiointiaineella, joka on viejämaassa virallisesti hyväksytty suu- ja sorkkataudin tehokkaasti torjuvana desinfiointiaineena.

IV Niissä on oltava eläinkapasiteetti huomioon ottaen

a) yksinomaan keräyskeskuksena käyttöä varten varatut tilat;

b) tarkoituksenmukaiset helposti puhdistettavissa ja desinfioitavissa olevat tilat eläinten lastaamiseen ja lastien purkamiseen, eläinten sijoittamiseen eläinsuojiin asianmukaisella ja riittävällä tavalla sekä niiden juottamiseen, ruokintaan ja mahdollisiin hoitotoimenpiteisiin;

c) tarkoituksenmukaiset tilat tarkastuksia ja eristämistä varten;

d) tarkoituksenmukaiset laitteet tilojen ja eläinkuljetusautojen puhdistamiseksi ja desinfioimiseksi;

e) tarkoituksenmukaiset rehun, kuivikkeen ja lannan varastointitilat;

f) tarkoituksenmukainen jätevedenkeruu- ja käsittelyjärjestelmä;

g) virkaeläinlääkärin toimisto.

V Niillä on oltava riittävästi eläinlääkäreitä kaikkien 5 osassa esitettyjen tehtävien suorittamiseksi.

VI Ne ottavat vastaan ainoastaan eläimet, joilla on yksilöllinen tunniste niiden jäljittämisen takaamiseksi. Tämän vuoksi eläimiä hyväksyttäessä keskuksen omistajan tai siitä vastuussa olevan henkilön on varmistettava, että eläimet ovat asianmukaisesti tunnistettuja ja että niiden mukana on kyseisiä lajeja tai luokkia koskevat terveyteen liittyvät asiakirjat tai todistukset.

Lisäksi keräyskeskuksen omistajan tai siitä vastuussa olevan henkilön on kirjattava rekisteriin tai tietokantaan seuraavat tiedot ja säilytettävä ne vähintään kolmen vuoden ajan: omistajan nimi, eläinten alkuperä, saapumis- ja poistumispäivä, eläinten tunnistenumero tai alkuperäkarjan rekisteröintinumero ja niiden määräpaikkana oleva tila sekä eläinkuljetuksen harjoittajan rekisteröintinumero ja eläimiä keräyskeskukseen vievien tai sieltä pois kuljettavien kuorma-autojen rekisterinumero.

VII Kaikkien eläinten, jotka kuljetetaan keräyskeskusten kautta, on täytettävä kyseisen luokan eläinten unionin alueelle tuontia koskevat terveysvaatimukset.

VIII Unionin alueelle tuotaviksi tarkoitetut, keräyskeskuksen kautta kulkevat eläimet on kuuden päivän kuluessa keräyskeskukseen saapumisesta lastattava ja kuljetettava suoraan viejämaan rajalle seuraavasti:

a) ilman, että ne joutuvat kosketuksiin sellaisten sorkkaeläinten kanssa, jotka eivät täytä kyseisen eläinluokan osalta tuonnille unionin alueelle asetettuja terveysedellytyksiä;

b) ne on jaettuna lähetyksiin siten, että missään lähetyksessä ei ole samanaikaisesti jalostus- tai tuotantoeläimiä ja viipymättä teurastettaviksi tarkoitettuja eläimiä;

c) ne on kuljetettava kuljetusvälineissä tai konteissa, jotka on ensin puhdistettu ja desinfioitu desinfiointiaineella, joka on viejämaassa virallisesti hyväksytty suu- ja sorkkataudin tehokkaasti torjuvana desinfiointiaineena, ja jotka on varustettu siten, ettei niistä kuljetuksen aikana voi valua tai pudota ulosteita, virtsaa, kuivikkeita tai rehua.

IX Kun unioniin vietäviä eläimiä koskevat vaatimukset edellyttävät testausta tietyssä määräajassa ennen lastausta, kyseiseen määräaikaan lasketaan kuuluvaksi enintään kuuden päivän pituinen keräysaika, joka alkaa eläinten saapumisesta hyväksyttyyn keräyskeskukseen.

X Viejänä toimivan kolmannen maan on nimettävä jalostus- ja tuotantoeläimien osalta hyväksytyt keskukset ja teuraseläinten osalta hyväksytyt keskukset ja ilmoitettava komissiolle ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille keskusviranomaisille näiden paikkojen nimet ja osoitteet. Tiedot on saatettava säännöllisesti ajan tasalle.

XI Viejänä toimivan kolmannen maan on määritettävä hyväksyttyihin keräyskeskuksiin sovellettavat viralliset valvontamenettelyt ja varmistettava, että valvontaa toteutetaan.

XII Kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen on säännöllisesti tarkastettava hyväksytyt keräyskeskukset sen selvittämiseksi, täyttyvätkö I–XI kohdassa esitetyt hyväksynnälle asetetut vaatimukset edelleen.

Jos tarkastuksissa ilmenee, että edellytykset eivät enää täyty, keskuksen hyväksyntä on peruutettava. Hyväksyntä voidaan palauttaa ainoastaan, jos kolmannen maan toimivaltainen viranomainen pystyy varmistamaan, että keskus täyttää kaikki I–XI kohdassa esitetyt edellytykset.

6 OSA

materiaaleja ja testausmenettelyjä koskevat standardointiprotokollat

(5 artiklassa tarkoitetut)

Tuberkuloosi (TBL)

Yksittäisessä nahansisäisessä tuberkuliinitutkimuksessa käytetään boviinituberkuliinia, ja se tehdään direktiivin 64/432/ETY liitteen B mukaisesti. Sikaeläinten heimon eläinten yksittäisessä nahanalaisessa tuberkuliinitutkimuksessa käytetään aviäärituberkuliinia, ja se tehdään direktiivin 64/432/ETY liitteen B mukaisesti, paitsi että pistopaikka on korvan tyven irtonainen nahka.

▼M2

Luomistauti eli bruselloosi (Brucella abortus) (BRL)

Seroagglutinaatiotesti, komplementin sitoutumistesti, puskuroitu brusella-antigeenitesti, entsyymi-immunologiset määritykset (ELISA-testit) ja fluoresenssipolarisaatiomääritys (FPA-testi) on tehtävä direktiivin 64/432/ETY liitteen C mukaisesti.

▼C1

Luomistauti eli bruselloosi (Brucella melitensis) (BRL)

Testi on tehtävä direktiivin 91/68/ETY liitteen C mukaisesti.

Nautojen tarttuva leukoosi (EBL)

Agargeeli-immunodiffuusiotutkimus ja entsyymi-immununologinen määritys (ELISA-testi) on tehtävä direktiivin 64/432/ETY liitteessä D olevan II luvun A ja C kohdan mukaisesti.

Bluetongue-tauti (BTG)

A) Esto-ELISA- tai kilpaileva (kompetitiivinen) ELISA-testi on tehtävä seuraavalla tavalla: Kilpailevalla ELISA-testillä, jossa käytetään monoklonaalista 3-17-A3-vasta-ainetta, voidaan havaita kaikki bluetongue-tautiviruksen (BTV) tunnetut serotyypit. Testissä on periaatteena, että BTV-antigeenin ja ryhmäspesifisen monoklonaalisen vasta-aineen (3-17-A3) reaktio keskeytetään lisäämällä testiseerumia. Testiseerumissa olevat BTV-vasta-aineet estävät monoklonaalisen vasta-aineen (MAb) reagoinnin ja heikentävät odotettua värimuutosta entsyymimerkityn hiirivasta-aineen ja kromogeenin/substraatin lisäämisen jälkeen. Seerumit voidaan testata yhtenä 1:5 laimennoksena (spot-testimenetelmä – lisäys 1) tai ne voidaan titrata (seerumin titrausmenetelmä – lisäys 2) kunnes saadaan positiivisen reaktion laimennuspäätepiste. Positiivisena pidetään yli 50 %:n inhibitioarvoja. Aineet ja reagenssit: 1. Tarkoituksenmukaiset ELISA-mikrotiitterilevyt. 2. Antigeeni: soluista erotettuna konsentraattina, valmistetaan jäljempänä kuvatulla tavalla ja säilytetään joko – 20 °C:ssa tai – 70 °C:ssa. 3. Estopuskuri: 0,3 % BTV-negatiivista täysikasvuisen naudan seerumia sisältävää fosfaattipuskuroitua suolaliuosta (PBS), 0,1 % (v/v) Tween-20:tä (polyoksietyleeni-sorbitoni-monolauraatti-siirapin muodossa) PBS:ssa. 4. Monoklonaalinen vasta-aine: 3-17-A3 (hybridomakudosviljelmän supernatanttina), kohdistettu ryhmäspesifistä VP7 polypeptidiä vastaan, varastoidaan – 20 °C:ssa tai kylmäkuivataan, laimennetaan estopuskurilla 1/100 ennen käyttöä. 5. Konjugaatti: kanin antihiiriglobuliini (absorboituna ja eluoituna), retikkaperoksidaasiin konjugoituna ja säilytettynä pimeässä 4 °C:ssa. 6. Kromogeeni ja substraatti: ortofenyleenidiamiini (OPD-kromogeeni) loppupitoisuutena 0,4 mg/ml steriilissä tislatussa vedessä. Vetyperoksidi (30 % w/v-substraatti) 0,05 % v/v lisätään välittömästi ennen käyttöä (5μl H2O2 / 10 ml OPD). (OPD:tä on käsiteltävä varoen – on käytettävää kumikäsineitä – tuotetta epäillään mutageeniseksi.) 7. Rikkihappoa, 1 M: 26,6 ml happoa lisätään 473,4 ml:aan tislattua vettä. (Huom: happo on aina lisättävä veteen, ei koskaan vettä happoon.) 8. Orbital-ravistelija. 9. ELISA-levynlukija (testi voidaan lukea silmämääräisesti). Testitapa Cc: konjugaattikontrolli (ei seerumia / ei monoklonaalista vasta-ainetta); C++: vahva positiivinen seerumikontrolli; C+: heikko positiivinen seerumikontrolli; C-: negatiivinen seerumikontrolli; Cm: monoklonaalinen vasta-ainekontrolli (ei seerumia).



LISÄYS 1 Spot-laimennuksen (1:5) testikaavake (40 seerumia/levy) Kontrollit Testiseerumit 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 A Cc C- 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 B Cc C- 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 C C++ C++ D C++ C++ E C+ C+ F C+ C+ G Cm Cm 40 H Cm Cm 40



LISÄYS 2 Seerumititraation testikaavake (10 seerumia/levy) Kontrollit Testiseerumit 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 A Cc C- 1:5 1:5 B Cc C- 1:10 1:10 C C++ C++ 1:20 1:20 D C++ C++ 1:40 1:40 E C+ C+ 1:80 1:80 F C+ C+ 1:160 1:160 G Cm Cm 1:320 1:320 H Cm Cm 1:640 1:640 Testitapa: Konjugaattikontrolli (Cc) : BTV-antigeenia ja konjugaattia sisältävät kuopat 1A ja 1B ovat sokeakoe, jolla voidaan kalibroida ELISA-lukija. MAb-kontrolli (Cm) : Sarakkeet 1 ja 2, rivit G ja H ovat monoklonaalinen vasta-ainekontrolli, joka sisältää BTV-antigeenia, monoklonaalista vasta-ainetta ja konjugaattia. Kuopista näkyy enimmäisväri. Tämän kontrollin optisen tiheyden keskiarvo vastaa 0 prosentin inhibitioarvoa. Positiivinen kontrolli (C++, C+) : Sarakkeet 1 ja 2, rivit C-D-E-F. Nämä kuopat sisältävät BTV-antigeenia, BTV:n vahvaa ja heikkoa positiivista antiseerumia, MAb:ta ja konjugaattia. Negatiivinen kontrolli (C-) : Kuopat 2A ja 2B ovat negatiivisia kontrolleja, jotka sisältävät BTV-antigeenia, BTV:n negatiivista antiseerumia, MAb:ta ja konjugaattia. Testiseerumit : Laajamittaisissa serologisissa tutkimuksissa ja nopeissa seulontatesteissä seerumit voidaan testata yhtenä laimennoksena 1:5 (lisäys 1). Vaihtoehtoisesti 10 seerumia voidaan testata laimennusvälillä 1:5–1:640 (lisäys 2). Tulokseksi saadaan tietoja testiseerumien vasta-aineiden pitoisuuksista. Menettely: 1. BTV-antigeeni laimennetaan pitoisuudeltaan esititrattuun puskuroituun suolaliuokseen (PBS). Sonikoidaan hetken aikaa yhteen kasautuneiden virusten hajottamiseksi (ellei tätä laitetta ole käytettävissä, pipetoidaan voimakkaasti) ja liuosta annostellaan 50 μl ELISA-levyn jokaiseen kuoppaan. Reunoja naputtamalla antigeeni jaetaan tasaisesti levylle. 2. Inkuboidaan 37 °C:ssa 60 minuuttia orbital-ravistelijassa. Levyt pestään kolmeen kertaan huuhtelemalla ja kuopat tyhjennetään epästeriilillä puskuroidulla suolaliuoksella (PBS) ja kuivataan imupaperilla. 3. Kontrollikuopat: Lisätään 100 μl estopuskuria Cc-kuoppiin. Lisätään 50 μl positiivisia ja negatiivisia kontrolliseerumeita laimennoksena 1:5 (10 μl seerumeita + 40 μl estopuskuria) kuoppiin C-, C+ ja C++. Lisätään 50 μl estopuskuria MAb-kontrollikuoppiin. Spot-titrausmenetelmä: Jokaista testiseerumia lisätään laimennoksena 1:5 (10 μl seerumeita + 40 μl estopuskuria) estopuskurissa kahteen rinnakkaiskuoppaan riveillä 3–12. tai Seerumin titrausmenetelmä: Kustakin testinäytteestä valmistetaan 1:2 laimennossarja (1:5–1:640) estopuskurissa poikki levyn kahdeksaan kuoppaan käyttäen yhtä kuoppariviä (riveille 3–12). 4. Heti testiseerumien lisäämisen jälkeen MAb laimennetaan 1:100 estopuskurilla ja levyn kaikkiin kuoppiin sokeakoekuoppaa lukuun ottamatta lisätään 50 μl. 5. Inkuboidaan 37 °C:ssa 60 minuuttia orbital-ravistelijassa. Levyt pestään kolmeen kertaan PBS:llä ja kuivataan imupaperilla. 6. Kanin hiirivasta-aineen konsentraatti laimennetaan suhteessa 1/5 000 estopuskuriin ja levyn kaikkiin kuoppiin lisätään 50 μl. 7. Inkuboidaan 37 °C:ssa 60 minuuttia orbital-ravistelijassa. Levyt pestään kolmeen kertaan PBS:llä ja kuivataan imupaperilla. 8. Ortofenyleenidiamiinidihydrokloridi (OPD) sulatetaan ja välittömästi ennen käyttöä lisätään 5 μl 30-prosenttista vetyperoksidia jokaista OPD:n 10 ml:aa kohti. Levyn jokaiseen kuoppaan lisätään 50 μl. Värin muuttumista odotetaan noin 10 minuuttia ja reaktio keskeytetään 1 M:lla rikkihappoa (50 μl/kuoppa). Värin pitäisi muuttua MAb-kontrollikuopissa ja BTV-vasta-aineettomissa seerumikuopissa. 9. Levyt tutkitaan joko silmämääräisesti tai spektrofotometrin avulla ja tulokset kirjataan. Tulosten määritys: Tietokoneohjelmiston avulla tulostetaan OD-arvot (optinen tiheys) ja inhibitioprosentti (PI) testi- ja kontrolliseerumeille vertaamalla tuloksia antigeenikontrollikuoppien keskiarvoihin. OD- ja PI-arvoja käytetään arvioitaessa, onko testitulos hyväksyttävissä rajoissa. MAb-kontrollin (antigeeni sekä MAb, jos ei testiseerumeita) yläraja-arvot (UCL) ja alaraja-arvot (LCL) ovat OD-arvojen 0,4 ja 1,4 välillä. Kaikki ne levyt, jotka eivät täytä edellä olevia perusteita, on hylättävä. Jos tietokoneohjelmistoa ei ole käytettävissä, OD-arvot tulostetaan ELISA-tulostimella. 100 %:n arvoa vastaava OD-arvon keskiarvo lasketaan antigeenikontrollikuopille. 50 %:n OD-arvo määritetään ja kunkin näytteen positiivisuus ja negatiivisuus lasketaan manuaalisesti. Inhibitioprosentti (PI) -arvo = 100 – (kunkin testikontrollin OD / Cm:n OD:n keskiarvo) × 100. Negatiivista kontrolliseerumia sisältävien rinnakkaiskuoppien PI-arvojen olisi oltava välillä + 25 % ja – 25 % ja rinnakkaisten nollakoekuoppien PI-arvojen välillä + 95 % ja + 105 %. Näiden rajojen ulkopuolella olevat arvot eivät välttämättä merkitse sitä, ettei lukemaa voisi hyväksyä, mutta viittaavat siihen, että on kehittymässä taustaväri. Vahvojen positiivisen kontrolliseerumien PI-arvojen olisi oltava välillä + 81 % ja + 100 % ja heikkojen positiivisten kontrolliseerumien välillä + 51 % ja + 80 %. Testiseerumien diagnostinen raja-arvo on 50 % (PI 50 % tai OD 50 %). Näytteet, joiden PI-arvot ovat > 50 %, ovat negatiivisia. Rinnakkaiskuoppien raja-arvot ylittäviä tai alittavia näytteitä pidetään epäilyttävinä. Tällaiset näytteet voidaan testata uudelleen spot-testillä ja/tai titraamalla. Positiiviset näytteet voidaan titrata, jolloin selviää näytteen positiivisuuden taso. Silmämääräinen tulosten luku: Positiiviset ja negatiiviset näytteet erottaa silmämääräisesti helposti; heikkojen positiivisten tai vahvojen negatiivisten näytteiden silmämääräinen tulkinta saattaa olla vaikeampaa. BTV-ELISA-antigeenin esikäsittely: 1. 40–60 Roux-pulloa, joissa on BHK-21-soluviljelmää, pestään kolme kertaa seerumittomalla Eagle-kasvualustalla ja infektoidaan BTV:n serotyypin 1 avulla seerumittomalla Eagle-kasvualustalla. 2. Inkuboidaan 37 °C:ssa ja solutuhovaikutus (CPE) tutkitaan päivittäin. 3. Kun CPE tulee esille 90–100 prosenttisesti jokaisen Roux-pullon solulevyllä, virus kerätään ravistamalla solut irti seinämästä. 4. Solut sentrifugoidaan pohjalle nopeudella 2 000 –3 000 kierrosta minuutissa. 5. Supernatantti heitetään pois ja solut suspendoidaan uudelleen noin 30 ml:ssa puskuroitua suolaliuosta (PBS), jossa on 1 % ”Sarkosyliä” ja 2 ml fenyylimetyylisulfonyylifluoridia (lysis-puskuri). Tämä voi aiheuttaa solujen hyytelöitymistä, jolloin on lisättävä enemmän lysis-puskuria. (Huom: Fenyylimetyylisulfonyylifluoridi on vaarallista, sitä on käsiteltävä äärimmäisen huolellisesti.) 6. Soluja sonikoidaan 60 sekuntia 30 mikronin amplitudilla toimivan ultraäänisondin avulla. 7. Sentrifugoidaan kymmenen minuutin ajan nopeudella 10 000 kierrosta minuutissa. 8. Supernatantti varastoidaan + 4 °C:seen ja pohjalla oleva solunappi suspendoidaan uudelleen 10–20 ml:aan lysis-puskuria. 9. Sonikoidaan ja sentrifioidaan. Supernatantti kerätään talteen kussakin vaiheessa, kaikkiaan kolme kertaa. 10. Kerätyt supernatantit yhdistetään ja sentrifugoidaan nopeudella 24 000 kierrosta minuutissa (100,000 g) 120 minuutin ajan + 4 °C:n lämpötilassa 5 ml:n tyynyllä 40 %:sta sakkaroosia (w/v PBS:ssä) käyttäen Beckmannin 30 ml:n sentrifugiputkia ja SW 28 -roottoria. 11. Supernatantti heitetään pois, putket tyhjennetään hyvin ja solunappi suspendoidaan uudelleen puskuroidussa suolaliuoksessa (PBS) ultraäänen avulla. Antigeeni varastoidaan määräosissa – 20 °C:ssa. BTV-ELISA-antigeenin titraus: Bluetongue-taudin ELISA-antigeeni titrataan epäsuoralla ELISA-tekniikalla. Antigeenin kaksoislaimennokset titrataan monoklonaaliseen vasta-aineen 3-17-A3 vakiolaimennoksella (1/100). Testitapa on seuraava: 1. BTV-antigeeni laimennetaan 1:20 PBS:llä mikrotiitterilevyllä kaksoislaimennosten (50 μl/kuoppa) sarjana käyttäen monikanavapipettiä. 2. Inkuboidaan orbital-ravistelijassa tunnin ajan 37 °C:ssa. 3. Levyt pestään puskuroidulla suolaliuoksella (PBS) kolme kertaa. 4. Monoklonaalista vasta-ainetta 3-17-A3 (laimennos 1/100) lisätään 50 μl mikrotiitterilevyn jokaiseen kuoppaan. 5. Inkuboidaan orbital-ravistelijassa tunnin ajan 37 °C:ssa. 6. Levyt pestään puskuroidulla suolaliuoksella (PBS) kolme kertaa. 7. Mikrotiitterilevyn jokaiseen kuoppaan pannaan 50 μl kanin hiirivasta-aineglobuliinia konjugoituneena retikka-peroksidaasiin, joka on laimennettu esititrattuun optimaaliseen pitoisuuteen. 8. Inkuboidaan orbital-ravistelijassa tunnin ajan 37 °C:ssa. 9. Lisätään substraatti ja kromogeeni kuten edellä. Reaktio pysäytetään 10 minuutin kuluttua lisäämällä 1 M:sta rikkihappoa (50 μl/kuoppa). Koska vertailukokeessa monoklonaalista vasta-ainetta on oltava ylimäärin, on valittava antigeenilaimennos, joka on titrauskäyrällä (eikä tasaisella alueella), joka antaa suunnilleen 0,8 OD:n kymmenen minuutin jälkeen.

B) Agargeeli-immunodiffuusiotutkimus on tehtävä seuraavalla tavalla: Antigeeni: Presipitoiva antigeeni valmistetaan missä tahansa soluviljelmässä, jossa BTV:n referenssikanta jakautuu nopeasti. Suositellaan BHK- tai Vero-soluja. Antigeeni esiintyy viruskasvun lopussa supernatantissa, mutta ollakseen tehokas se on väkevöitävä 50–100-kertaiseksi. Tähän päästään millä tahansa proteiinien väkevöinnin standardimenetelmällä; virus voidaan inaktivoida lisäämällä 0,3 % (v/v) beeta-propiolaktonia. Tunnettu positiivinen kontrolliseerumi: Kansainvälistä vertailuseerumia ja antigeenia käyttäen valmistetaan kansallinen vertailuseerumi, joka standardoidaan optimaalisen suhteen aikaansaamiseksi kansainvälisen seerumin kanssa. Tämä seerumi kylmäkuivataan ja sitä käytetään kaikkien testien tunnettuna kontrolliseerumina. Testiseerumi Menettely : Kaadetaan 1-prosenttista agaroosia boraatti- tai natriumbarbitolipuskurissa, pH 8,5–9,0, vähintään 3,0 mm:n syvyiseen petrimaljaan. Agariin leikataan seitsemän kosteudesta vapaata, halkaisijaltaan 5,0 mm:n kuoppaa. Kuviossa keskelle tulee yksi kuoppa ja sen ympärille 3 cm:n säteellä kuusi kuoppaa. Keskimmäinen kuoppa täytetään standardiantigeenilla. Kehällä olevat kuopat 2, 4 ja 6 täytetään tunnetuilla positiivisilla seerumeilla, kuopat 1, 3 ja 5 testiseerumeilla. Petrimaljoja inkuboidaan enintään 72 tuntia huoneenlämmössä kosteassa hyvin suljetussa tilassa. Tulkinta : Testiseerumi on positiivinen, jos se muodostaa määrätyn presipitaatioviivan antigeenin kanssa sekä täysin samanlaisen viivan kontrolliseerumin kanssa. Testiseerumi on negatiivinen, ellei se muodosta määrättyä viivaa antigeenin kanssa eikä taivuta kontrolliseerumin viivaa. Petrimaljoja on tutkittava tummaa taustaa vasten ja epäsuorassa valossa.

Epitsoottinen verenvuototauti (EHD)

Agargeeli-immunodiffuusiotutkimus on tehtävä seuraavalla tavalla:

Antigeeni:

Presipitoiva antigeeni valmistetaan missä tahansa soluviljelmässä, jossa asianomaiset epitsoottisen verenvuototaudin serotyypit lisääntyvät nopeasti. Suositellaan BHK- tai Vero-soluja. Antigeeni esiintyy viruskasvun lopussa supernatantissa, mutta ollakseen tehokas se on väkevöitävä 50–100-kertaiseksi. Tähän päästään millä tahansa proteiinien väkevöinnin standardimenetelmällä; virus voidaan inaktivoida lisäämällä 0,3 % (v/v) beeta-propiolaktonia.

Tunnettu positiivinen kontrolliseerumi:

Kansainvälistä vertailuseerumia ja antigeenia käyttäen valmistetaan kansallinen vertailuseerumi, joka standardoidaan optimaalisen suhteen aikaansaamiseksi kansainvälisen seerumin kanssa. Tämä seerumi kylmäkuivataan ja sitä käytetään kaikkien testien tunnettuna kontrolliseerumina.

Testiseerumi

Menettely : Kaadetaan 1-prosenttista agaroosia boraatti- tai natriumbarbitolipuskurissa, pH 8,5–9,0, vähintään 3,0 mm:n syvyiseen petrimaljaan. Agariin leikataan seitsemän kosteudesta vapaata, halkaisijaltaan 5,0 mm:n kuoppaa. Kuviossa keskelle tulee yksi kuoppa ja sen ympärille 3 cm:n säteellä kuusi kuoppaa. Keskimmäinen kuoppa täytetään standardiantigeenilla. Kehällä olevat kuopat 2, 4 ja 6 täytetään tunnetuilla positiivisilla seerumeilla, kuopat 1, 3 ja 5 testiseerumeilla. Petrimaljoja inkuboidaan enintään 72 tuntia huoneenlämmössä kosteassa hyvin suljetussa tilassa.

Tulkinta : Testiseerumi on positiivinen, jos se muodostaa määrätyn presipitaatioviivan antigeenin kanssa sekä täysin samanlaisen viivan kontrolliseerumin kanssa. Testiseerumi on negatiivinen, ellei se muodosta määrättyä viivaa antigeenin kanssa eikä taivuta kontrolliseerumin viivaa. Petrimaljoja on tutkittava tummaa taustaa vasten ja epäsuorassa valossa.

Nautojen tarttuva rinotrakeiitti (IBR) / tarttuva pustulaarinen vulvovaginiitti (IPV)

A) Seerumineutralisaatiotesti on tehtävä seuraavalla tavalla: Seerumi : Kaikki seerumit inaktivoidaan 56 °C:ssa 30 minuuttia ennen käyttöä. Menettely : Mikrotiitterilevyllä tehtävässä seerumineutralisaatiotestissä, jossa virusmäärä on vakio ja seerumimäärä vaihtelee, käytetään MDBK- tai muita herkkiä soluja. Käytetään Colorado- tai Oxford-viruskantaa taikka muuta vertailukantaa annoksena 100 TCID50 / 0,025 ml. Inaktivoidut laimentamattomat seeruminäytteet sekoitetaan yhtä suureen määrään (0,025 ml) virussuspensiota. Virus/seerumiseoksia inkuboidaan 24 tuntia 37 °C:ssa mikrotiitterilevyillä ennen MDBK-solujen lisäämistä. Soluja käytetään sellaisena pitoisuutena, että ne muodostavat 24 tunnin kuluttua ehjän yksikerroksisen viljelmän. Kontrollit : i) virustitraus, ii) seerumin toksisuuskontrolli, iii) siirrostamattomat kontrollisolut, iv) vertailuantiseerumit. Tulkinta : Neutralisaatiotestin tulokset ja käytetyn viruksen pitoisuus kirjataan 3–6 päivän 37 °C:ssa tapahtuneen inkuboinnin jälkeen. Seerumi todetaan negatiiviseksi ellei laimennoksella 1/2 (laimentamaton seerumi) tapahdu neutralisoitumista.

B) Päätöksen 2004/558/EY ( 14 ) mukaisesti tunnustetut muut testit.

Suu- ja sorkkatauti (FMD)

A) Näytteenotto ruokatorvesta/nielusta ja testaus on suoritettava seuraavalla tavalla: Reagenssit : Ennen näytteenottoa on valmisteltava kuljetuselatusaine. Kuljetuselatusainetta pannaan 2 ml kuhunkin näytepurkkiin. Purkkien on kestettävä pakastus kiinteällä CO2: lla tai nestetypessä. Näyte otetaan tarkoitukseen valmistetun kaapimen (sputum collector) avulla tai ”probang”-tekniikalla. Näyte otetaan siten, että kaavinkuppi työnnetään eläimen suuhun kielen ylitse ruokatorven yläosaan. Ruokatorven yläosasta ja nielusta yritetään kaapia pintakudosta raaputtamalla sivusuuntaisesti ja dorsaalisesti. Kaavin vedetään pois mieluummin sen jälkeen, kun eläin on niellyt; kupin on oltava täynnä ja siinä on oltava sekaisin limaa, sylkeä, ruokatorvinestettä ja pintakudosta. Varmistetaan, että jokaisessa näytteessä on näkyvillä pintakudosta. Rajuja verenvuotoa aiheuttavia liikkeitä on vältettävä. Joistakin eläimistä otettuihin näytteisiin on saattanut sekoittua paljon pötsin sisältöä. Siinä tapauksessa näytteet on heitettävä pois ja eläimen suu huuhdellaan vedellä tai mieluummin fysiologisella suolaliuoksella ennen kuin toimenpide uusitaan. Näytteiden käsittely : Jokaisen probang-kuppiin kerätyn näytteen laatu tutkitaan, 2 ml sen sisällöstä lisätään samaan määrään kuljetuselatusainetta ja tämä seos siirretään pakastuksenkestävään purkkiin. Purkit suljetaan ilmatiiviisti, sinetöidään, desinfioidaan ja varustetaan nimilapuilla. Näytteet säilytetään viileässä (+ 4 °C), ja ne tutkitaan 3–4 tunnin sisällä tai asetetaan hiilihappojäähän (– 69 °C) tai nestetyppeen ja säilytetään pakastettuina tutkimukseen asti. Jokaisen näytteenoton jälkeen probang-kuppi desinfioidaan ja pestään kolmeen kertaan puhtaalla vedellä. Suu- ja sorkkatautiviruksen varalta tehtävä testi : Näytteet siirrostetaan primaareihin naudan kilpirauhassoluviljelmiin käyttäen vähintään kolmea pulloa näytettä kohti. Muita soveltuvia soluja, kuten naudan- tai sianmunuaisen primaarisoluja, voidaan myös käyttää, mutta on muistettava, että nämä solut eivät ole kovin herkkiä suu- ja sorkkatautiviruksen tietyille kannoille. Pullot inkuboidaan 37 °C:ssa sylinterikojeessa, ja niitä tutkitaan päivittäin 48 tunnin ajan solutuhovaikutuksen (CPE) havaitsemiseksi. Jos tulokset ovat negatiiviset, viljelmät siirretään sokkona uusiin viljelmiin ja niitä tutkitaan 48 tunnin ajan. Jokainen CPE:n spesifisyys on varmistettava. Suositeltavat kuljetuselatusaineet: 1. Fosfaattipuskuri 0,08 M, pH 7,2, joka sisältää 0,01 % naudan seerumialbumiinia, 0,002 % fenolipunaista ja antibiootteja. 2. Kudosviljelyn elatusaine (kuten Eaglen MEM), joka sisältää 0,01 % 0,04-molaarista Hepes-puskuria, 0,01 % naudan seerumialbumiinia ja antibiootteja, pH 7,2. 3. Seuraavat antibioottimäärät lisätään kuljetuselatusaineen lopullista ml:aa kohti: penisilliini 1 000 IU, neomysiinisulfaatti 100 IU, polymyksiini-B-sulfaatti 50 IU, mykostatiini 100 IU.

B) Virusneutralisaatiotesti on tehtävä seuraavalla tavalla: Reagenssit : FMD-antigeenia valmistetaan varastoon soluviljelmissä tai naudan kielellä ja antigeeni varastoidaan – 70 °C:n lämpötilassa tai alle – 20 °C:n lämpötilassa, kun ensin on lisätty 50 % glyserolia. Tämä on varastoantigeeni. Suu- ja sorkkatautivirus on stabiili näissä olosuhteissa eikä virusmäärä juurikaan muutu kuukausien kuluessa. Menettely : Testi suoritetaan tasapohjaisilla kudosviljelmiin tarkoitetuilla mikrotiitterilevyillä käyttäen herkkiä soluja kuten IB-RS-2, BHK-21 tai vasikan munuaissoluja. Testiseerumit laimennetaan 1/4 seerumittomalla soluviljelyelatusaineella, johon on lisätty 100 IU/ml neomysiiniä tai muuta soveltuvaa antibioottia. Seerumit inaktivoidaan 56 °C:ssa 30 minuutissa ja niitä käytetään 0,05 ml:n erissä kaksoissarjojen valmistamiseen mikrotiitterilevyillä käyttäen 0,05 ml:n laimennossilmukoita. Tämän jälkeen jokaiseen kuoppaan lisätään esititrattua virusta, joka on myös laimennettu seerumittomalla soluviljelyelatusaineella, jossa on virusta 100 TCID50 / 0,05 ml. Inkuboidaan tunnin ajan 37 °C:ssa, jonka jälkeen jokaiseen kuoppaan lisätään 0,05 ml solususpensiota, joka sisältää 0,5–1,0 × 106 solua/ml soluviljelyelatusainetta, jossa on suu- ja sorkkataudin vasta-aineesta vapaata seerumia, ja levyt sinetöidään. Levyt inkuboidaan 37 °C:ssa. Yksikerroksiset viljelmät muuttuvat yhtenäisiksi tavallisesti 24 tunnin sisällä. Tavallisesti CPE on kehittynyt 48 tunnissa niin paljon, että tulos on luettavissa mikroskoopilla. Tällöin voidaan tehdä lopullinen mikroskooppiluenta tai levyt voidaan kiinnittää ja värjätä makroskooppista luentaa varten esimerkiksi käyttäen fysiologista suolaliuosta, jossa on 10 % formolia ja 0,05 % metyleenisiniä. Kontrollit : Jokaisessa testissä on mukana homologinen tunnettu antiseerumi, solukontrolli, seerumin toksisuuskontrolli, elatusainekontrolli ja virustitraus, jonka perusteella lasketaan testiin sisältyvien virusten todellinen määrä. Tulkinta : Solutuhovaikutusta osoittavia kuoppia pidetään tartunnan saaneina ja neutralointipitoisuudet ilmaistaan seerumi-virusseoksissa esiintyvän seerumin, joka on määritetty kohdalla 50 % arvioidusta loppupisteestä Spearman-Karber-menetelmän mukaisesti, loppulaimennoksen käänteislukuna (Karber, G., 1931, Archiv für Experimentelle Pathologie und Pharmokologie, 162, 480.). Kokeita pidetään hyväksyttävinä, kun kokeessa käytetty viruksen määrä kuoppaa kohti on välillä 101,5 ja 102,5 TCID50 ja kun vertailuseerumin pitoisuus on sen odotetun pitoisuuden kaksinkertaisen pitoisuuden alueella. Jos tulokset jäävät näiden rajojen ulkopuolelle, kokeet uusitaan. Jos lopullinen pitoisuus on 1/11 tai alhaisempi, tulosta pidetään negatiivisena.

C) Vasta-aineen osoittaminen ja määrän toteaminen ELISA-tekniikalla on tehtävä seuraavasti: Reagenssit : Suu- ja sorkkatautiviruksen seitsemää antigeeni 146S -tyyppistä virusta vastaan olevia kanin antiseerumeja käytettynä ennalta määriteltynä optimipitoisuutena 9,6 pH:n karbonaatti/bikarbonaattipuskurissa. Antigeenit valmistetaan BHK 21 -solujen yksikerroksisissa viljelmissä kasvatetuista valikoiduista viruskannoista. Käytetään supernatantteja, joita ei ole puhdistettu ja jotka esititrataan testitavan mukaisesti, mutta ilman seerumia, jotta saadaan laimennos, jonka optinen tiheyslukema on välillä 1,2–1,5 sen jälkeen, kun PBST:tä (fosfaatilla puskuroitu fysiologinen suolaliuos, joka sisältää 0,05 % Tween-20:tä ja fenolipunaindikaattorin) on lisätty yhtä suuri määrä. Viruksia voidaan käyttää inaktivoidussa muodossa. PBST:tä käytetään laimentimena. Valmistetaan marsun antiseerumeita siirrostamalla marsuihin jokaisen serotyypin 146S-antigeenia. Valmistetaan optimaalinen pitoisuus PBST:hen ennalta määritettynä optimipitoisuutena, joka sisältää 10 % tavallista nautaseerumia ja 5 % tavallista kaniseerumia. Käytetään kanin antimarsu-immunoglobuliinia konjugoituna retikka-peroksidaasiin PBST:hen ennalta määriteltynä optimipitoisuutena, joka sisältää 10 % tavallista nautaseerumia ja 5 % tavallista kaniseerumia. Testiseerumit laimennetaan PBST:hen. Menettely: 1. ELISA-levyt peitetään 50 μl:lla kanin antivirusseerumia ja jätetään yöksi kosteaan tilaan huoneenlämpöön. 2. Valmistetaan 50 μl:n toisintoannos, jokaisesta testiseerumista kaksoissarjat alkaen 1/4:sta U-pohjaisille monikuoppalevyille (kantolevyt). Lisätään 50 μl antigeenin vakioannosta jokaiseen kuoppaan ja seos jätetään yöksi 4 °C:seen. Antigeenin lisäys vähentää laimennossarjan alkavaksi 1/8:sta. 3. ELISA-levyt pestään viisi kertaa PBST:llä. 4. Siirretään sitten 50 μl seerumi/antigeeniseosta kantolevyiltä ELISA-levyille, joille on levitetty kaniseerumia ja niitä inkuboidaan pyörivässä ravistelijassa 37 °C:ssa yhden tunnin ajan. 5. Kuopat pestään ja niihin lisätään 4 kohdassa käytettyä antigeeni-marsuantiseerumia 50 μl. Levyjä inkuboidaan pyörivässä ravistelijassa 37 °C:ssa tunnin ajan. 6. Pesun jälkeen jokaiseen kuoppaan lisätään 50 μl kanin antimarsu-immunoglobuliinia retikka-peroksidaasiin konjugoituna. Levyjä inkuboidaan pyörivässä ravistelijassa 37 °C:ssa tunnin ajan. 7. Levyt pestään ja jokaiseen kuoppaan lisätään 50 μl ortofenyleenidiamiinia, joka sisältää 0,05 % H2O2:ta (30 %) w/v. 8. Reaktio pysäytetään 1,25 M H2SO4:llä 15 minuutin kuluttua. Levyt luetaan spektrofotometrisesti 492 nm:ssä mikrotietokoneeseen kytketyn ELISA-lukulaitteen avulla. Kontrollit : Jokaista käytettyä antigeenia kohti on 40 kuoppaa, jotka eivät sisällä seerumia vaan PBST:hen laimennettua antigeenia. Homologisen vertailu-nauta-antiseerumin kahden laimennoksen kaksoissarja. Negatiivisen nautaseerumin kahden laimennoksen kaksoissarja. Tulkinta : Vasta-ainepitoisuudet ilmaistaan testiseerumien lopullisena laimennoksena, jotka antavat tulokseksi 50 % sellaisten viruskontrollikuopissa todettujen OD-arvojen keskiarvoista, joissa ei ole testiseerumia. Positiivisina pidetään 1/40 ylittäviä pitoisuuksia. Lähdeviitteet : Hamblin C., Barnett ITR ja Hedger RS (1986) ”A new enzymelinked immunosorbent assay (ELISA) for the detection of antibodies against foot-and-mouth disease virus. Development and method of ELISA.” Journal of Immunological Methods, 93, 115–121.11.

Aujeszkyn tauti (ADJ)

A) Seerumineutralisaatiotesti on tehtävä seuraavalla tavalla: Seerumi : Kaikki seerumit inaktivoidaan 56 °C:ssa 30 minuuttia ennen käyttöä. Menettely : Mikrotiitterilevyllä tehtävässä seerumineutralisaatiotestissä, jossa viruksen määrä on vakio ja seerumin määrä vaihtelee, käytetään Vero- tai muita herkkiä soluja. Aujeszkyn taudin virusta käytetään annoksena 100 TCID50 / 0,025 ml. Inaktivoidut laimentamattomat seeruminäytteet sekoitetaan yhtä suureen määrään (0,025 ml) virussuspensiota. Virus-seerumiseoksia inkuboidaan kahden tunnin ajan 37 °C:ssa mikrotiitterilevyillä ennen sopivien solujen lisäämistä. Soluja käytetään sellaisena pitoisuutena, että ne muodostavat 24 tunnin kuluttua ehjän yksikerroksisen viljelmän. Kontrollit : i) virustitraus, ii) seerumin toksisuuskontrolli, iii) siirrostamattomat kontrollisolut, iv) vertailuantiseerumit. Tulkinta : Neutralisaatiotestin tulokset ja käytetyn viruksen pitoisuus kirjataan 3–7 päivän 37 °C:ssa tapahtuneen inkuboinnin jälkeen. Negatiivisena pidetään alle 1/2:n seerumipitoisuuksia (laimentamaton seerumi).

B) Päätöksen 2008/185/EY ( 15 ) mukaisesti tunnustetut muut testit.

Sikojen tarttuva suolistotulehdus (TGE)

Seerumineutralisaatiotesti on tehtävä seuraavalla tavalla:

Seerumi : Kaikki seerumit inaktivoidaan 56 °C:ssa 30 minuuttia ennen käyttöä.

Menettely : Mikrotiitterilevyllä suoritettavassa seerumineutralisaatiotestissä, jossa virusmäärä on vakio ja seerumin määrä vaihtelee, käytetään A72-(koirankasvain) tai muita herkkiä soluja. TGE-virusta käytetään 100 TCID50 / 0,025 ml. Inaktivoidut laimentamattomat seeruminäytteet sekoitetaan yhtä suureen määrään (0,025 ml) virussuspensiota. Virus-seerumiseoksia inkuboidaan 30–60 minuuttia 37 °C:ssa mikrotiitterilevyillä ennen sopivien solujen lisäämistä. Soluja käytetään sellaisena pitoisuutena, että ne muodostavat 24 tunnin kuluttua ehjän yksikerroksisen viljelmän. Jokaiseen kuoppaan kaadetaan 0,1 ml solususpensiota.

Kontrollit : i) virustitraus, ii) seerumin toksisuuskontrolli, iii) siirrostamattomat kontrollisolut, iv) vertailuantiseerumit.

Tulkinta : Neutralisaatiotestin tulokset ja käytetyn viruksen pitoisuus kirjataan 3–5 päivän 37 °C:ssa tapahtuneen inkuboinnin jälkeen. Negatiivisina pidetään alle 1/2:n (loppulaimennos) seerumipitoisuuksia. Jos laimentamattomat seeruminäytteet vaikuttavat toksisesti kudosviljelmiin, nämä seerumit voidaan ennen niiden käyttöä kokeessa laimentaa suhteessa 1/2. Tämä vastaa seerumin loppulaimennoksen 1/4:aa. Näissä tapauksissa negatiivisina pidetään alle 1/4:n (loppulaimennos) seerumipitoisuuksia.

Sian vesikulaaritauti (SVD)

Sian vesikulaaritaudin (SVD) varalta tehtävät testit tehdään päätöksen 2000/428/EY ( 16 ) mukaisesti.

Klassinen sikarutto (CSF)

Klassisen sikaruton (CSF) varalta tehtävät testit tehdään päätöksen 2002/106/EY ( 17 ) mukaisesti.

Klassisen sikaruton (CSF) varalta tehtävien testien olisi noudatettava Maailman eläintautijärjestön (OIE) maaeläinten diagnostisia testejä ja rokotteita käsittelevän käsikirjan (Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals) asiaa käsittelevässä luvussa vahvistettuja suuntaviivoja.

Laadunvarmennusjärjestelmää käyttävän kansallisen laboratorion on toteutettava klassisen sikaruton varalta tehtävien serologisten testien herkkyyden ja spesifisyyden arviointi. Käytettyjen testien on osoitetusti tunnistettava joukko heikkoja ja vahvoja positiivisia vertailuseerumeita ja mahdollistettava vasta-aineiden osoittaminen aikaisessa tautivaiheessa ja toipumisvaiheessa.

▼M12

Vesicular stomatitis -tauti

Virusneutralisaatiotesti on tehtävä noudattaen maaeläinten diagnostisia testejä ja rokotteita käsittelevän Maailman eläintautijärjestön käsikirjan 2.1.19 kohdassa vahvistettuja vesicular stomatitis -tautia koskevia testausmenettelyjä.

Seerumien, jotka estävät solutuhovaikutuksen laimennoksena 1:32 tai suurempi, on katsottava sisältävän vesicular stomatitis -viruksen vasta-aineita.

▼C1

7 OSA

Saint-Pierre ja Miqueloniin alle kuusi kuukautta ennen tuontia unionin alueelle tuotujen eläinten tuonti- ja karanteeniedellytykset

(6 artiklassa tarkoitetut)

Eläinlajit







Taksoni LAHKO HEIMO SUKU JA LAJI Artiodactyla Camelidae Camelus spp., Lama spp., Vicugna spp.

1 LUKU

Pitopaikka ja karanteeni

1. Saint-Pierre ja Miqueloniin tuotavia eläimiä on pidettävä hyväksytyllä karanteeniasemalla vähintään 60 päivää ennen niiden tuontia unionin alueelle. Tätä ajanjaksoa voidaan pidentää yksittäisiä lajeja koskevien testausvaatimusten vuoksi. Eläinten on lisäksi täytettävä seuraavat vaatimukset: a) Karanteeniasemalle voidaan tuoda erillisiä lähetyksiä. Kaikkia saman lajin eläimiä on kuitenkin karanteeniasemalle saapumisen yhteydessä pidettävä yhtenä ryhmänä, ja niitä on käsiteltävä sellaisena. Karanteeniajan on alettava koko ryhmän osalta sillä hetkellä, kun viimeinen eläin tulee karanteeniasemalle. b) Kukin eläinryhmä on karanteeniasemalla pidettävä eristyksissä ilman suoraa tai välillistä kosketusta muihin eläimiin, mukaan luettuina asemalla mahdollisesti olevat muihin lähetyksiin kuuluvat eläimet. Kukin lähetys on pidettävä hyväksytyllä karanteeniasemalla, ja sitä on suojeltava tartuntaa levittäviltä hyönteisiltä. c) Jos eläinryhmää ei karanteeniaikana pidetä eristyksissä ja se on kosketuksissa muihin eläimiin, on aloitettava uusi karanteeniaika, joka on yhtä pitkä kuin ryhmälle alun perin karanteeniasemalle saapumisen yhteydessä määrätty karanteeniaika. d) Karanteeniaseman kautta kulkevat unionin alueelle tuotavat eläimet on lastattava ja lähetettävä suoraan unioniin i) ilman, että ne joutuvat kosketuksiin sellaisten eläinten kanssa, jotka eivät täytä kyseisen eläinluokan osalta tuonnille unionin alueelle asetettuja terveysedellytyksiä ii) jaettuina eri lähetyksiin siten, että yksikään lähetys ei voi joutua kosketuksiin sellaisten eläinten kanssa, jotka eivät täytä unioniin tuontia koskevia edellytyksiä iii) kuljetusvälineissä tai konteissa, jotka on ensin puhdistettu ja desinfioitu desinfiointiaineella, joka on Saint-Pierre ja Miquelonissa virallisesti hyväksytty jäljempänä 2 luvussa tarkoitettuja tauteja tehokkaasti torjuvana desinfiointiaineena; kuljetusvälineiden ja konttien on oltava rakennettu siten, ettei niistä kuljetuksen aikana voi valua tai pudota ulosteita, virtsaa, kuivikkeita tai rehua.

2. Karanteenitilojen on täytettävä ainakin direktiivin 91/496/ETY ( 18 ) liitteessä B asetetut vähimmäisvaatimukset ja seuraavat edellytykset: a) niiden on oltava virkaeläinlääkärin valvonnassa, b) ne sijaitsevat keskellä aluetta, jolla ei vähintään 20 km:n säteellä vähintään 30 päivän aikana ennen paikan käyttämistä karanteeniasemana ole virallisten tietojen mukaan esiintynyt yhtään suu- ja sorkkatautitapausta, c) ennen käyttöä karanteeniasemana ne on puhdistettava ja desinfioitava desinfiointiaineella, joka on Saint-Pierre ja Miquelonissa virallisesti hyväksytty 2 luvussa tarkoitettuja tauteja tehokkaasti torjuvana desinfiointiaineena, d) niissä on oltava eläinkapasiteetti huomioon ottaen i) yksinomaan eläinten karanteenia varten varatut tilat, mukaan luettuina riittävät tilat eläinten majoittamiseen asianmukaisesti, ii) tarkoituksenmukaiset tilat, jotka — on helppo puhdistaa ja desinfioida läpikotaisin, — sisältävät tilat eläinten lastaamiseen ja lastien purkamiseen turvallisesti, — voivat täyttää eläinten juottamista ja ruokintaa koskevat vaatimukset, — mahdollistavat sen, että eläimille voidaan helposti antaa tarvittava hoito, iii) tarkoituksenmukaiset tilat tarkastuksia ja eristämistä varten, iv) tarkoituksenmukaiset laitteet tilojen ja eläinkuljetusautojen puhdistamiseksi ja desinfioimiseksi, v) tarkoituksenmukaiset rehun, kuivikkeen ja lannan varastointitilat, vi) tarkoituksenmukainen jätevedenkeruujärjestelmä, vii) virkaeläinlääkärin toimisto, e) niillä on toimiessaan oltava riittävästi eläinlääkäreitä kaikkien tehtävien suorittamiseksi, f) niillä otetaan vastaan ainoastaan eläimet, joilla on yksilöllinen tunniste jäljittämisen takaamiseksi. Tämän vuoksi eläimiä hyväksyttäessä karanteeniaseman omistajan tai siitä vastuussa olevan henkilön on varmistettava, että eläimillä on asianmukaiset tunnisteet ja että niiden mukana on kyseisiä lajeja ja luokkia koskevat terveyteen liittyvät todistukset. Lisäksi karanteeniaseman omistajan tai siitä vastuussa olevan henkilön on kirjattava rekisteriin tai tietokantaan seuraavat tiedot ja säilytettävä ne vähintään kolmen vuoden ajan: omistajan nimi, lähetykseen kuuluvien eläinten alkuperä, lähetykseen kuuluvien eläinten saapumis- ja poistumispäivä, lähetykseen kuuluvien eläinten tunnistenumero sekä niiden määräpaikka, g) toimivaltaisen viranomaisen on määritettävä karanteeniasemaan sovellettavat viralliset valvontamenettelyt ja varmistettava, että valvonta toteutetaan; valvontaan kuuluvat säännölliset tarkastukset sen varmistamiseksi, että hyväksymisvaatimukset täyttyvät edelleen. Jos hyväksymisvaatimukset eivät enää täyty ja hyväksyntä peruutetaan, hyväksyntä voidaan palauttaa ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen pystyy varmistamaan, että karanteenitilat täyttävät kaikki a–g kohdassa esitetyt vaatimukset.

2 LUKU

Eläinten terveystestit

1. YLEISET VAATIMUKSET

Eläimille on tehtävä seuraavat testit verinäytteistä, jotka on otettu aikaisintaan 21 päivää – jollei muuta aikarajaa ole täsmennetty – eristysajan alkamisen jälkeen.

Laboratoriotestit on tehtävä hyväksytyssä laboratoriossa unionissa, ja kaikki laboratoriotestit sekä niiden tulokset, rokotukset ja hoitokäsittelyt on liitettävä terveystodistukseen.

Jotta eläimille tehtävät toimenpiteet voitaisiin pitää minimissään, näytteenotto, testit ja mahdolliset rokotukset on mahdollisuuksien mukaan suoritettava yhdellä kertaa noudattaen kuitenkin tämän luvun 2 osassa esitetyissä testausmenetelmissä edellytettyjä vähimmäisaikavälejä.

2. ERITYISVAATIMUKSET

2.1 KAMELIELÄIMET

2.1.1 Tuberkuloosi:

a) Käytettävä testi: nahansisäinen rinnakkaistutkimus käyttäen boviini- ja aviäärituberkuliineja (PPD, purified protein derivative), jotka vastaavat direktiivin 64/432/ETY liitteessä B olevassa 2.1.2 kohdassa kuvattuja boviini- ja aviäärituberkuliinien valmistusvaatimuksia.

Testi on tehtävä hartioiden takana olevalle alueelle (kainaloalueelle) direktiivin 64/432/ETY liitteessä B olevassa 2.2.4 kohdassa kuvatulla menetelmällä.

b) Ajoitus: eläimet on testattava kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Testien tulkinta:

reaktiota on pidettävä

— negatiivisena, jos nahkan paksuuden lisäys on alle 2 mm,

— positiivisena, jos nahkan paksuuden lisäys on enemmän kuin 4 mm,

— epävarmana, jos nahkan paksuuden lisäys on boviinituberkuliinin (PPD) vaikutuksesta 2–4 mm tai enemmän kuin 4 mm mutta vähemmän kuin aviääri-reaktio.

d) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen:

Jos eläin saa positiivisen tuloksen boviinituberkuliinilla (PPD) tehdystä nahansisäisestä reaktiotestistä, eläin erotetaan ryhmästä, ja muut eläimet on testattava uudelleen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen positiivisen testin tekemisestä, ja tätä testiä on pidettävä ensimmäisenä b kohdassa kuvattuna testinä.

Jos useampi kuin yksi ryhmän eläimistä saa positiivisen tuloksen, unioniin ei saa viedä yhtään kyseiseen ryhmään kuuluvaa eläintä.

Jos yksi tai useampi saman ryhmän eläimistä saa epävarman tuloksen, koko ryhmä on testattava uudelleen 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin tekemisestä, ja tätä testiä on pidettävä ensimmäisenä b kohdassa kuvattuna testinä.

2.1.2 Luomistauti:

a) Käytettävä testi:

i) Brucella Abortus: Rose Bengal- (RBT) ja seroagglutinaatio (SAT) -testit siten kuin ne on kuvattu direktiivin 64/432/ETY liitteessä C olevassa 2.5 ja 2.6 kohdassa. Jos saadaan positiivinen tulos, vahvistuksen saamiseksi on tehtävä komplementinsitoutumistesti, siten kuin se on kuvattu asetuksen (EU) N:o 206/2010 liitteessä I olevassa 6 osassa.

ii) Brucella Melitensis: RBT- ja SAT-testit siten kuin ne on kuvattu direktiivin 64/432/ETY liitteessä C olevassa 2.5 ja 2.6 kohdassa. Jos saadaan positiivinen tulos, vahvistuksen saamiseksi on tehtävä komplementinsitoutumistesti direktiivin 91/68/ETY liitteessä C kuvattua menetelmää noudattaen.

iii) Brucella Ovis: direktiivin 91/68/ETY liitteessä D kuvattu komplementinsitoutumistesti.

b) Ajoitus: eläimet on testattava kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Testien tulkinta:

Direktiivin 64/432/ETY liitteessä C on määritelty positiivinen testitulos.

d) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen:

Johonkin näistä testeistä positiivisesti reagoineet eläimet on erotettava ryhmästä, ja muut eläimet on testattava uudelleen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen positiivisen testin tekemisestä: tätä on pidettävä ensimmäisenä b kohdassa kuvattuna testinä.

Unionin alueelle saa tuoda ainoastaan sellaisia eläimiä, jotka ovat saaneet negatiivisen testituloksen kahdessa b kohdassa kuvatussa perättäisessä testissä.

2.1.3 Bluetongue-tauti ja epitsoottinen verenvuototauti (EHD)

a) Käytettävä testi: Asetuksen (EU) N:o 206/2010 liitteessä I olevassa 6 osassa kuvattu agargeeli-immunodiffuusiotutkimus (AGID).

Jos saadaan positiivinen reaktio, eläimet on testattava asetuksen (EU) N:o 206/2010 liitteessä I olevassa 6 osassa kuvatulla kompetitiivisella Elisa-testillä.

b) Ajoitus:

Eläinten on saatava negatiivinen testitulos kahdesta testistä: eläimet on testattava kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja 21 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen:

i) Bluetongue-tauti

Jos yksi tai useampi eläin sai positiivisen tuloksen asetuksen (EU) N:o 206/2010 liitteessä I olevassa 6 osassa kuvatussa Elisa-testissä, positiivisen tuloksen saanut eläin / saaneet eläimet erotetaan ryhmästä ja kaikki muut ryhmään kuuluvat eläimet joutuvat karanteeniin 100 päiväksi siitä päivästä alkaen, jona positiivisen tuloksen saaneet näytteet kerättiin. Ryhmä voidaan katsoa bluetongue-taudista vapaaksi ainoastaan, jos karanteenin aikana virkaeläinlääkärien tekemissä säännöllisissä tarkastuksissa ei paljastu taudin kliinisiä oireita eikä karanteeniasemalla esiinny bluetongue-tautia levittäviä hyönteisiä (Culicoides).

Jos jollakin muulla eläimellä esiintyy bluetongue-taudin kliinisiä oireita ensimmäisessä alakohdassa kuvatun karanteeniajan aikana, unionin alueelle ei saa tuoda yhtään kyseiseen ryhmään kuuluvaa eläintä.

ii) Epitsoottinen verenvuototauti (EHD)

Jos yksi tai useampi eläin sai vahvistavassa Elisa-testissä positiivisen tuloksen EHD-viruksen vasta-aineiden esiintymisen osalta, kyseisiä eläimiä pidetään positiivisina ja ne erotetaan ryhmästä, ja koko ryhmälle on tehtävä uusintatesti aikaisintaan 21 päivän kuluttua alkuperäisestä positiivisesta diagnoosista ja uudelleen aikaisintaan 21 päivän kuluttua uusintatestin päivästä ja molemmista testeistä on saatava negatiiviset tulokset.

Jos jotkin muut eläimet saavat positiivisen tuloksen toisessa tai kummassakin uusintatestausta varten tehdyssä kahdessa testissä, unionin alueelle ei saa tuoda yhtään kyseiseen ryhmään kuuluvaa eläintä.

2.1.4 Suu- ja sorkkatauti (FMD)

a) Käytettävä testi: Diagnostiset testit (probang-instrumentti ja serologiset tutkimukset) käyttäen Elisa- ja virusneutralisaatio (VN) -menetelmiä asetuksen (EU) N:o 206/2010 liitteessä I olevassa 6 osassa kuvattujen testausmenettelyjen mukaisesti.

b) Ajoitus: Eläinten on saatava negatiivinen testitulos kahdesta testistä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jokin eläin saa positiivisen tuloksen suu- ja sorkkatautivirustesteissä, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta tuotavaksi unionin alueelle.

Huom: Jos havaitaan suu- ja sorkkatautiviruksen rakenneproteiinien ja muiden kuin rakenneproteiinien vasta-aineita, tämän katsotaan aina johtuvan aiemmasta suu- ja sorkkatautitartunnasta rokotustilanteesta riippumatta.

2.1.5 Karjarutto

a) Käytettävä testi: Maaeläinten diagnostisia testejä ja rokotteita käsittelevän Maailman eläintautijärjestön käsikirjan viimeisimmässä versiossa kuvattu kompetitiivinen Elisa-testi on kansainvälisessä kaupassa pakollinen testi ja samalla yleisimmin käytössä oleva testi. Lisäksi voidaan käyttää seerumin neutralisaatiotestiä tai muuta Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvatun testausmenetelmän mukaisesti hyväksyttyä testiä.

b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jokin eläin saa positiivisen tuloksen karjaruttovirustesteissä, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta tuotavaksi unionin alueelle.

2.1.6 Vesicular stomatitis -tauti

a) Käytettävä testi: Elisa-testi, virusten neutralisaatiotesti tai muu Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvatun testausmenetelmän mukaisesti hyväksytty testi.

b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jokin eläin saa positiivisen tuloksen vesicular stomatitis -tautia aiheuttavan viruksen varalta tehtävissä testeissä, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta tuotavaksi unionin alueelle.

2.1.7 Rift Valley -kuume

a) Käytettävä testi: Elisa-testi, virusten neutralisaatiotesti tai muu Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvatun testausmenetelmän mukaisesti hyväksytty testi.

b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jossakin eläimessä näkyy merkkejä altistumisesta Rift Valley -kuumetta aiheuttavalle tekijälle, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta tuotavaksi unionin alueelle.

2.1.8 Lumpy skin -tauti

a) Käytettävä testi: serologiset tutkimukset, joissa käytetään Elisa-testiä, virusten neutralisaatiotestiä tai muuta Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvatun testausmenetelmän mukaisesti hyväksyttyä testiä.

b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jossakin eläimessä näkyy merkkejä altistumisesta lumpy skin -taudille, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta tuotavaksi unionin alueelle.

2.1.9 Krimin-Kongon verenvuotokuume

a) Käytettävä testi: Elisa-testi, virusten neutralisaatiotesti, immunofluoresenssitesti tai muu hyväksytty testi.

b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jossakin eläimessä näkyy merkkejä altistumisesta Krimin-Kongon verenvuotokuumetta aiheuttavalle tekijälle, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta tuotavaksi unionin alueelle.

2.1.10 Surra (Trypanosoma evansi (T. evansi))

a) Käytettävä testi: Loinen voidaan tunnistaa konsentroiduissa verinäytteissä Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvatun testausmenetelmän mukaisesti.

b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jostakin lähetykseen kuuluvasta eläimestä löytyy T. evansi -loinen, kyseistä eläintä ei kelpuuteta tuotavaksi unionin alueelle. Ryhmän muille eläimille on tämän jälkeen tehtävä sisäinen ja ulkoinen loiskäsittely käyttäen T. evansi -loisen torjuntaan soveltuvia välineitä.

2.1.11 Kinokuume

a) Käytettävä testi: Viruksen DNA:n osoittaminen perustuen viruksen tunnistamiseen immunofluoresenssilla tai immunosytokemialla käyttäen Maailman eläintautijärjestön käsikirjan asianomaisissa kohdissa kuvattua testausmenetelmää.

b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä.

c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Jos jossakin eläimessä näkyy merkkejä altistumisesta kinokuumeelle, yhtäkään karanteeniasemalla olevaa eläintä ei kelpuuteta tuotavaksi unionin alueelle.

2.1.12 Raivotauti

Rokotus: Raivotautirokotus voidaan antaa määräjäsenvaltion sitä edellyttäessä, ja eläimestä on otettava verinäyte, josta tutkitaan vasta-aineet seerumin neutralisaatiotestillä.

2.1.13 Naudan tarttuva leukoosi (ainoastaan, jos eläimet on tarkoitettu direktiivin 64/432/ETY 2 artiklan 2 kohdan k alakohdassa tarkoitettuun virallisesti nautojen tarttuvasta leukoosista vapaaseen jäsenvaltioon tai virallisesti nautojen tarttuvasta leukoosista vapaalle alueelle) a) Käytettävä testi: Agid-testi tai esto-Elisa Maailman eläintautijärjestön käsikirjan viimeisimmässä versiossa kuvattujen testausmenetelmien mukaisesti. b) Ajoitus: Eläimille on tehtävä kaksi testiä: ensimmäinen testi tehdään kahden päivän kuluessa niiden saapumispäivästä karanteeniasemalle ja toinen aikaisintaan 42 päivän kuluttua ensimmäisen testin päivästä. c) Toimintavaihtoehdot testauksen jälkeen: Positiivisen testituloksen a kohdassa tarkoitetussa testissä saaneet eläimet erotetaan karanteeniasemalla olevasta ryhmästä, ja muut eläimet on testattava uudelleen aikaisintaan 21 päivän kuluttua ensimmäisen positiivisen testin tekemisestä: tätä on pidettävä ensimmäisenä b kohdassa kuvattuna testinä. Unionin alueelle kelpuutetaan tuotavaksi ainoastaan sellaisia eläimiä, jotka ovat saaneet negatiivisen testituloksen kahdessa b kohdassa kuvatussa perättäisessä testissä.









LIITE II

TUORE LIHA

▼M2

1 OSA







Luettelo kolmansista maista ja alueista tai niiden osista (1) Kolmannen maan ISO-koodi ja nimi Aluekoodi Kolmannen maan tai alueen tai sen osan kuvaus Eläinlääkärintodistus Erityisedellytykset Päättymisajankohta (2) Alkamisajankohta (3) Malli SG 1 2 3 4 5 6 7 8 AL – Albania AL-0 Koko maa — ▼M30 AR – Argentiina AR-0 Koko maa EQU AR-1 Seuraavat maakunnat: Osa Buenos Airesin maakuntaa (lukuun ottamatta alueeseen AR-4 kuuluvaa aluetta), Catamarca, Corrientes, Entre Ríos, La Rioja, Mendoza, Misiones, San Juan, San Luis, Santa Fe, Tucuman, Cordoba, La Pampa, Santiago del Estero, Chaco, Formosa, Jujuy, Salta (lukuun ottamatta alueeseen AR-3 kuuluvaa aluetta). BOV RUF RUW A 1 1. elokuuta 2010 AR-2 Seuraavat maakunnat: Chubut, Santa Cruz, Tierra del Fuego, Osa Neuquénin maakuntaa (lukuun ottamatta alueeseen AR-4 kuuluvaa aluetta), Osa Río Negron maakuntaa (lukuun ottamatta alueeseen AR-4 kuuluvaa aluetta). BOV OVI RUW RUF 1. elokuuta 2008 AR-3 Osa Saltan maakuntaa: 25 km:n alue Bolivian ja Paraguayn rajalla Santa Catalinan piiristä Jujuyn maakunnassa Laishin piiriin Formosan maakunnassa (aiempi tehovalvonnan puskurialue). BOV RUF RUW A 1 1. heinäkuuta 2016 AR-4 Seuraavat maakunnat: Osa Neuquénin maakuntaa (Confluenciassa maantiestä nro 17 itään sijaitseva alue ja Picun Leufússa maantiestä nro 17 itään sijaitseva alue) Osa Rio Negron maakuntaa (Avellanedassa maantiestä nro 7 pohjoiseen ja maantiestä nro 250 itään sijaitseva alue, Conesassa maantiestä nro 2 itään sijaitseva alue, El Cuyssa maantiestä nro 7 pohjoiseen sijaitseva alue maantien nro 7 ja maantien nro 66 risteyksestä Avellanedan departementin rajalle sekä San Antoniossa maanteistä nro 250 ja 2 itään sijaitseva alue) Osa Buenos Airesin maakuntaa (Partido (district) de Patagones). BOV OVI RUW RUF 8. heinäkuuta 2019 ▼M2 AU – Australia AU-0 Koko maa BOV, OVI, POR, EQU, RUF, RUW, SUF, SUW ▼M28 BA – Bosnia ja Hertsegovina (8) BA-0 Koko maa BOV ▼M2 BH – Bahrain BH-0 Koko maa — ▼M25 BR – Brasilia BR-0 Koko maa EQU BR-1 Minas Geraisin osavaltio, Espírito Santon osavaltio, Goiásin osavaltio, Mato Grosson osavaltio, Rio Grande do Sulin osavaltio, Mato Grosso Do Sulin osavaltio (lukuun ottamatta aluekoodiin BR-4 kuuluvaa aluetta). BOV A ja H 1 1. joulukuuta 2008 BR-2 Santa Catarinan osavaltio BOV A ja H