2010A0204 — FI — 15.03.2016 — 002.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:









▼B

SOPIMUS VALUUTTASUHTEISTA

Euroopan unionin ja Vatikaanivaltion välillä

2010/C 28/05







EUROOPAN UNIONI, jota edustavat Euroopan komissio ja Italian tasavalta, ja VATIKAANIVALTIO, jota edustaa lateraanisopimuksen 3 artiklan mukaisesti Pyhä istuin, jotka katsovat seuraavaa: (1) Euro korvasi 1 päivänä tammikuuta 1999 kaikkien talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen osallistuneiden jäsenvaltioiden, niiden muassa Italian, valuutat 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 mukaisesti. (2) Italialla ja Vatikaanivaltiolla oli ennen euroa valuuttasuhteet, jotka perustuivat kahdenvälisiin sopimuksiin, erityisesti 3 päivänä joulukuuta 1991 tehtyyn Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato della Città del Vaticano -sopimukseen. (3) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyssä julistuksessa N:o 6 todetaan, että yhteisön olisi helpotettava voimassa olevista järjestelyistä Vatikaanivaltion kanssa uudelleen käytäviä neuvotteluja, jotka saattavat tulla tarpeellisiksi yhteisvaluutan käyttöönoton johdosta. (4) Euroopan yhteisö, jota edustaa Italian tasavalta yhdessä komission ja EKP:n kanssa, teki 29 päivänä joulukuuta 2000 sopimuksen valuuttasuhteista Vatikaanivaltion kanssa. (5) Tämän valuuttasuhteista tehtävän sopimuksen mukaan Vatikaanivaltio käyttää euroa virallisena valuuttanaan ja antaa euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen aseman. Sen olisi huolehdittava, että euroseteleistä ja -metallirahoista annettuja EU:n sääntöjä, jotka koskevat esimerkiksi suojautumista väärennöksiltä, sovelletaan sen alueella. (6) Tämä sopimus ei velvoita EKP:a eikä kansallisia keskuspankkeja ottamaan Vatikaanivaltion rahoitusvälineitä niiden arvopapereiden luetteloon tai luetteloihin, jotka täyttävät Euroopan keskuspankkijärjestelmän rahapoliittisten toimien kelpoisuusehdot. (7) Olisi perustettava Vatikaanivaltion, Italian tasavallan, komission ja EKP:n edustajista muodostuva sekakomitea seuraamaan tämän sopimuksen soveltamista, päättämään liikkeeseen laskettavien metallirahojen vuotuisesta enimmäismäärästä, tarkastelemaan nimellisarvoisina liikkeeseen laskettavien metallirahojen vähimmäisosuuden asianmukaisuutta ja arvioimaan toimenpiteitä, joita Vatikaanivaltio toteuttaa asiaa koskevan EU-lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi. (8) Euroopan unionin tuomioistuin olisi nimettävä lainkäyttöelimeksi, joka vastaa sopimuksen soveltamisesta mahdollisesti syntyvien riita-asioiden ratkaisemisesta, jotka katsovat seuraavaa: OVAT SOPINEET SEURAAVAA:







1 artikla

Vatikaanivaltiolla on oikeus käyttää euroa virallisena valuuttanaan asetuksen (EY) N:o 1103/97 ja asetuksen (EY) N:o 974/98 mukaisesti. Vatikaanivaltio antaa euroseteleille ja -metallirahoille laillisen maksuvälineen aseman.

2 artikla

Vatikaanivaltio ei laske liikkeeseen seteleitä, metallirahoja eikä minkäänlaisia rahan korvikkeita, ellei tällaisen liikkeeseenlaskun edellytyksistä ole sovittu Euroopan unionin kanssa. Edellytyksistä eurometallirahojen liikkeeseen laskemiselle 1 päivästä tammikuuta 2010 määrätään seuraavissa artikloissa.

3 artikla

1. Tällä sopimuksella perustettava sekakomitea laskee Vatikaanivaltion liikkeeseen laskemien eurometallirahojen vuotuisen enimmäismäärän (arvon) laskemalla yhteen seuraavat:

— kiinteä osuus, jonka määrä on aluksi vuonna 2010 2 300 000 euroa. Sekakomitea voi muuttaa kiinteää osuutta vuosittain inflaation - Italian YKHI-inflaatio vuonna n-1 - ja mahdollisten eurometallirahojen keräilymarkkinoihin vaikuttavien merkittävien muutosten ottamiseksi huomioon;

— muuttuva osuus, jonka määrä on Italian tasavallassa liikkeeseen laskettujen metallirahojen asukaskohtainen keskimäärä vuonna n-1 kerrottuna Vatikaanivaltion asukasluvulla.

2. Vatikaanivaltio voi laskea liikkeeseen myös erikois- ja/tai keräilyrahoja niinä vuosina, joina paavin virka on avoin. Jos liikkeeseenlaskun kokonaismäärä tämän erityisen liikkeeseenlaskun seurauksena ylittää 1 kohdassa vahvistetun enimmäismäärän, erityisen liikkeeseenlaskun arvon katsotaan kuuluneen edellisen vuoden enimmäismäärästä käyttämättä jääneeseen osuuteen ja/tai se vähennetään seuraavan vuoden enimmäismäärästä.

4 artikla

1. Vatikaanivaltion liikkeeseen laskemien eurometallirahojen on oltava nimellisarvon, laillisen maksuvälineen aseman, teknisten ominaisuuksien, yhteisen puolen taiteellisten ominaisuuksien ja kansallisen puolen yhteisten taiteellisten ominaisuuksien osalta samanlaisia kuin euron käyttöön ottaneiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemat eurometallirahat.

2. Vatikaanivaltion on esitettävä suunnitelmat eurometallirahojen kansallisiksi puoliksi etukäteen komissiolle, joka tarkastaa, että ne ovat EU:n sääntöjen mukaisia.

5 artikla

1. Vatikaanivaltion liikkeeseen laskemat eurometallirahat on lyötävä Italian tasavallan Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato -rahapajassa.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa määrätään, Vatikaanivaltio voi sekakomitean suostumuksella lyödä metallirahansa jossain muussa kuin 1 kohdassa mainitussa eurometallirahoja lyövässä EU:n rahapajassa.

6 artikla

1. Vatikaanivaltion liikkeeseen laskemien eurometallirahojen määrä lisätään Italian liikkeeseen laskemien metallirahojen määrään siinä yhteydessä, kun Euroopan keskuspankki hyväksyy kyseisen jäsenvaltion liikkeeseen laskemisen kokonaismäärän Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 128 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

2. Vatikaanivaltion on ilmoitettava Italian tasavallalle joka vuosi viimeistään 1 päivänä syyskuuta niiden eurometallirahojen määrä ja nimellisarvo, jotka se aikoo laskea liikkeeseen seuraavana vuonna. Sen on myös ilmoitettava komissiolle aiotuista metallirahojen liikkeeseenlaskun edellytyksistä.

3. Vatikaanivaltio ilmoittaa 2 kohdassa tarkoitetut vuoden 2010 tiedot tämän sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen.

4. Vatikaanivaltion on laskettava kiertoon vähintään 51 prosenttia kunakin vuonna liikkeeseen laskettavista eurometallirahoista nimellisarvoisina, sanotun kuitenkaan rajoittamatta keräilyrahojen liikkeeseen laskemista. Sekakomitea tarkastelee nimellisarvoisina liikkeeseen laskettavien metallirahojen vähimmäisosuuden asianmukaisuutta viiden vuoden välein ja voi päättää korottaa sitä.

7 artikla

1. Vatikaanivaltio voi laskea liikkeeseen eurometallirahojen keräilykappaleita. Näiden on sisällyttävä 3 artiklassa tarkoitettuun vuotuiseen enimmäismäärään. Vatikaanivaltion on laskettava eurometallirahojen keräilykappaleet liikkeeseen noudattaen eurometallirahojen keräilykappaleista annettuja EU:n suuntaviivoja, joissa niiltä muun muassa vaaditaan sellaisia teknisiä ja taiteellisia ominaisuuksia sekä nimellisarvoa, että eurometallirahojen keräilykappaleet voidaan erottaa kiertoon tarkoitetuista metallirahoista.

2. Vatikaanivaltion liikkeeseen laskemilla keräilyrahoilla ei ole laillisen maksuvälineen asemaa Euroopan unionissa.

8 artikla

1. Vatikaanivaltion on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tämän sopimuksen liitteessä lueteltujen EU:n säädösten ja sääntöjen täytäntöön panemiseksi seuraavilla aloilla joko saattamalla ne osaksi kansallista lainsäädäntöä tai muin vastaavin tavoin:

a) eurosetelit ja -metallirahat;

b) rahanpesun torjunta, petosten torjunta sekä käteisrahan ja muiden maksuvälineiden kuin käteisrahan sekä mitalien ja rahakkeiden väärentämisen torjunta ja tilastollista raportointia koskevat vaatimukset.

Jos ja kun Vatikaanivaltioon perustetaan pankkisektori, liitteessä olevaa säädösten ja sääntöjen luetteloa laajennetaan lisäämällä siihen EU:n pankki- ja rahoituslainsäädäntö sekä asiaa koskevat EKP:n säädökset ja säännöt, erityisesti tilastollista raportointia koskevat vaatimukset.

2. Vatikaanivaltion on pantava edellä 1 kohdassa tarkoitetut säädökset ja säännöt täytäntöön liitteessä vahvistettujen määräaikojen mukaisesti.

3. Komissio muuttaa liitettä vuosittain uusien asiaa koskevien EU:n säädösten ja sääntöjen ja voimassa oleviin säädöksiin ja sääntöihin tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi. Sekakomitea päättää sen jälkeen asianmukaisista ja kohtuullisista määräajoista, joiden kuluessa Vatikaanivaltion on pantava liitteeseen lisätyt uudet säädökset ja säännöt täytäntöön.

4. Päivitetty liite julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

9 artikla

Vatikaanivaltiossa sijaitseville rahoituslaitoksille voidaan myöntää pääsy euroalueen pankkienvälisiin selvitysjärjestelmiin ja maksujärjestelmiin ja arvopaperien selvitysjärjestelmiin Italian keskuspankin asettamin ja Euroopan keskuspankin hyväksymin edellytyksin.

10 artikla

1. Euroopan unionin tuomioistuimella on yksinomainen toimivalta ratkaista sellaiset tämän sopimuksen soveltamisesta seuraavat sopimuspuolten väliset riita-asiat, joita ei ole saatu ratkaistua sekakomiteassa.

2. Jos Euroopan unioni (sekakomiteaan osallistuvan EU:n valtuuskunnan suosituksesta) tai Vatikaanivaltio katsoo, ettei toinen sopimuspuoli ole täyttänyt tästä sopimuksesta johtuvaa velvoitettaan, se voi viedä asian tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tuomioistuimen tuomio on molempia sopimuspuolia sitova, ja niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tuomion noudattamiseksi tuomioistuimen tuomiossaan vahvistamassa määräajassa.

3. Jos Euroopan unioni tai Vatikaanivaltio ei toteuta tuomion noudattamiseksi tarvittavia toimenpiteitä asetetussa määräajassa, toinen sopimuspuoli voi irtisanoa sopimuksen välittömästi.

11 artikla

1. Perustetaan sekakomitea. Sen jäseniksi otetaan Vatikaanivaltion ja Euroopan unionin edustajia. EU:n valtuuskunta muodostetaan komission ja Italian tasavallan edustajista sekä Euroopan keskuspankin edustajista. Euroopan unionin valtuuskunnan olisi hyväksyttävä työjärjestyksensä yksimielisesti.

2. Sekakomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Puheenjohtaja vaihtuu vuosittain siten, että Euroopan unionin edustaja ja Vatikaanivaltion edustaja hoitavat tehtävää vuorotellen. Sekakomitea tekee päätöksensä yksimielisesti.

3. Sekakomitea vaihtaa näkemyksiä ja tietoja ja tekee 3, 6 ja 8 artiklassa tarkoitetut päätökset. Se tarkastelee Vatikaanivaltion toteuttamia toimenpiteitä ja pyrkii ratkaisemaan tämän sopimuksen täytäntöönpanosta mahdollisesti syntyvät riita-asiat.

4. Euroopan unioni on sekakomitean ensimmäinen puheenjohtaja sen jälkeen, kun sopimus on 13 artiklan mukaisesti tullut voimaan.

12 artikla

Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen yhden vuoden irtisanomisajalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan 3 kohdan soveltamista.

13 artikla

Tämä sopimus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2010.

14 artikla

Valuuttasuhteista 29 päivänä joulukuuta 2000 tehty sopimus kumotaan tämän sopimuksen voimaantulopäivästä alkaen. Viittauksia 29 päivänä joulukuuta 2000 tehtyyn sopimukseen pidetään viittauksina tähän sopimukseen.

▼M4

LIITE







Täytäntöönpantavat säädökset Täytäntöönpanon määräaika Rahanpesun torjunta 1 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/60/EY, annettu 26 päivänä lokakuuta 2005, rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen (EUVL L 309, 25.11.2005, s. 15). (4) 31. joulukuuta 2010 Muutettu säädöksellä: 2 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/20/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008, rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen annetun direktiivin 2005/60/EY muuttamisesta komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan osalta (EUVL L 76, 19.3.2008, s. 46). Täydennetty säädöksillä: 3 Neuvoston puitepäätös 2001/500/JHA tehty 26 päivänä kesäkuuta 2001, rahanpesusta, rikoksentekovälineiden ja rikoksen tuottaman hyödyn tunnistamisesta, jäljittämisestä, jäädyttämisestä tai takavarikoimisesta ja menetetyksi tuomitsemisesta (EUVL L 182, 5.7.2001, s. 1). 4 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1889/2005, annettu 26 päivänä lokakuuta 2005, yhteisön alueelle tuotavan tai sieltä vietävän käteisrahan valvonnasta (EUVL L 309, 25.11.2005, s. 9). 5 Komission direktiivi 2006/70/EY, annettu 1 päivänä elokuuta 2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä poliittisesti vaikutusvaltaisen henkilön määritelmän sekä yksinkertaistettuja asiakkaan tuntemismenettelyjä sekä satunnaisesti tai hyvin rajoitetusti harjoitetun rahoitustoiminnan perusteella myönnettyjä poikkeuksia koskevien teknisten perusteiden osalta (EUVL L 214, 4.8.2006, s. 29) (5) 6 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1781/2006, annettu 15 päivänä marraskuuta 2006, maksajaa koskevien tietojen toimittamisesta varainsiirtojen mukana (EUVL L 345, 8.12.2006, s. 1). 7 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/42/EU, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014, rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa (EUVL L 127, 29.4.2014, s. 39). 31. joulukuuta 2016 (2) 8 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/847, annettu 20 päivänä toukokuuta 2015, varainsiirtojen mukana toimitettavista tiedoista ja asetuksen (EY) N:o 1781/2006 kumoamisesta (EUVL L 141, 5.6.2015, s. 1). 31. joulukuuta 2017 (3) 9 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/849, annettu 20 päivänä toukokuuta 2015, rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY ja komission direktiivin 2006/70/EY kumoamisesta (EUVL L 141, 5.6.2015, s. 73). 31. joulukuuta 2017 (3) Petosten ja väärentämisen torjunta 10 Neuvoston puitepäätös 2001/413/YOS, tehty 28 päivänä toukokuuta 2001, muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan liittyvien petosten ja väärennysten torjunnasta (EYVL L 149, 2.6.2001, s. 1). 31. joulukuuta 2010 11 Neuvoston asetus (EY) N:o 1338/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2001, euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä (EYVL L 181, 4.7.2001, s. 6). 31. joulukuuta 2010 Muutettu säädöksellä: 12 Neuvoston asetus (EY) N:o 44/2009, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 1338/2001 muuttamisesta (EUVL L 17, 22.1.2009, s. 1). 13 Neuvoston asetus (EY) N:o 2182/2004, annettu 6 päivänä joulukuuta 2004, eurometallirahojen kaltaisista mitaleista ja rahakkeista (EUVL L 373, 21.12.2004, s. 1). 31. joulukuuta 2010 Muutettu säädöksellä: 14 Neuvoston asetus (EY) N:o 46/2009, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, eurometallirahojen kaltaisista mitaleista ja rahakkeista annetun asetuksen (EY) N:o 2182/2004 muuttamisesta (EUVL L 17, 22.1.2009, s. 5). 15 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/62/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, euron ja muiden valuuttojen suojaamisesta rahanväärennykseltä rikosoikeuden keinoin ja neuvoston puitepäätöksen 2000/383/YOS korvaamisesta (EUVL L 151, 21.5.2014, s. 1). 31. joulukuuta 2016 (2) Euroseteleitä ja -metallirahoja koskevat säännöt 16 Neuvoston päätelmät, annettu 23 päivänä marraskuuta 1998 ja 5 päivänä marraskuuta 2002, metallirahojen keräilykappaleista 31. joulukuuta 2010 17 Neuvoston päätelmät, annettu 10 päivänä toukokuuta 1999, eurometallirahojen laadunhallintajärjestelmästä 31. joulukuuta 2010 18 Komission tiedonanto, annettu 22 päivänä lokakuuta 2001, eurometallirahojen yhteisen sivun mallioikeuden suojasta – K(2001) 600 lopullinen (EYVL C 318, 13.11.2001, s. 3). 31. joulukuuta 2010 19 Euroopan keskuspankin suuntaviivat EKP/2003/5, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2003, euroseteleiden vaihtamisesta ja käytöstä poistamisesta sekä toimenpiteiden toteuttamisesta luvattomia seteliaiheen jäljennöksiä vastaan (EUVL L 78, 25.3.2003, s. 20). 31. joulukuuta 2010 Muutettu säädöksellä: 20 Euroopan keskuspankin suuntaviivat EKP/2013/11, annettu 19 päivänä huhtikuuta 2013, euroseteleiden vaihtamisesta ja käytöstä poistamisesta sekä toimenpiteiden toteuttamisesta luvattomia seteliaiheen jäljennöksiä vastaan annettujen suuntaviivojen EKP/2003/5 muuttamisesta (EUVL L 118, 30.4.2013, s. 43). 31. joulukuuta 2014 (1) 21 Euroopan keskuspankin päätös EKP/2010/14, annettu 16 päivänä syyskuuta 2010, eurosetelien aitouden ja kunnon tarkastamisesta sekä kiertoon palauttamisesta (EUVL L 267, 9.10.2010, s. 1). 31. joulukuuta 2012 Muutettu säädöksellä: 22 Euroopan keskuspankin päätös EKP/2012/19, annettu 7 päivänä syyskuuta 2012 (EUVL L 253, 20.9.2012, s. 19). 31. joulukuuta 2013 (1) 23 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1210/2010, annettu 15 päivänä joulukuuta 2010, eurometallirahojen aitouden tarkistamisesta ja kiertoon kelpaamattomien eurometallirahojen käsittelystä (EUVL L 339, 22.12.2010, s. 1). 31. joulukuuta 2012 24 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 651/2012, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012, eurometallirahojen liikkeeseenlaskusta (EUVL L 201, 27.7.2012, s. 135). 31. joulukuuta 2013 (1) 25 Euroopan keskuspankin päätös EKP/2013/10, annettu 19 päivänä huhtikuuta 2013, euroseteleiden nimellisarvoista, selitelmistä, vaihtamisesta, käytöstä poistamisesta ja seteliaiheen jäljentämisestä (EUVL L 118, 30.4.2013, s. 37). 31. joulukuuta 2014 (1) 26 Neuvoston asetus (EU) N:o 729/2014, annettu 24 päivänä kesäkuuta 2014, liikkeeseen tarkoitettujen eurometallirahojen yksikköarvoista ja teknisistä eritelmistä (uudelleenlaadittu) (EUVL L 194, 2.7.2014, s. 1). 31. joulukuuta 2013 (2)







Valuuttasopimuksen liitteen osa, johon sisällytetään rahoitusalan ammattimaista toimintaa harjoittavia yksiköitä koskevat säännökset, siten kuin erityisesti tätä asiaa varten järjestetty sekakomitea on Pyhän istuimen ja Vatikaanivaltion pyynnöstä määritellyt Seuraavat säädökset soveltuvin osin Täytäntöönpanon määräaika 27 Neuvoston direktiivi 86/635/ETY, annettu 8 päivänä joulukuuta 1986, pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä (EYVL L 372, 31.12.1986, s. 1). 31. joulukuuta 2016 (2) Muutettu säädöksillä: 28 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/65/EY, annettu 27 päivänä syyskuuta 2001 (EUVL L 283, 27.10.2001, s. 28). 29 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/51/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003 (EUVL L 178, 17.7.2003, s. 16). 30 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/46/EY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2006 (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 1). 31 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 338). 31. joulukuuta 2017 (2) 32 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013, s. 1). 31. joulukuuta 2017 (2) Muutettu säädöksellä: 33 Komission delegoitu asetus (EU) 2015/62, annettu 10 päivänä lokakuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 muuttamisesta vähimmäisomavaraisuusasteen osalta (EUVL L 11, 17.1.2015, s. 37). 31. joulukuuta 2017 (3) Täydennetty säädöksellä: 34 Komission delegoitu asetus (EU) N:o 241/2014, annettu 7 päivänä tammikuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 täydentämisestä teknisillä sääntelystandardeilla laitoksia koskevien omien varojen vaatimusten alalla (EUVL L 74, 14.3.2014, s. 8). 31. joulukuuta 2017 (3) Muutettu säädöksillä: 35 Komission delegoitu asetus (EU) 2015/923, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2015, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 täydentämisestä teknisillä sääntelystandardeilla laitoksia koskevien omien varojen vaatimusten alalla annetun delegoidun asetuksen (EU) N:o 241/2014 muuttamisesta (EUVL L 150, 17.6.2015, s. 1). 31. joulukuuta 2017 (3) 36 Komission delegoitu asetus (EU) 2015/61, annettu 10 päivänä lokakuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 täydentämisestä luottolaitosten maksuvalmiusvaatimuksen osalta (EUVL L 11, 17.1.2015, s. 1). 31. joulukuuta 2017 (3) Tilastotietojen keruuta koskeva lainsäädäntö 37 Euroopan keskuspankin suuntaviivat EKP/2013/24, annettu 25 päivänä heinäkuuta 2013, tilastoihin liittyvistä Euroopan keskuspankin tiedonantovaatimuksista neljännesvuosittaisessa rahoitustilinpidossa (EUVL L 2, 7.1.2014, s. 34). 31. joulukuuta 2016 (2) 38 Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 1071/2013, annettu 24 päivänä syyskuuta 2013, rahalaitossektorin taseesta (EKP/2013/33) (EUVL L 297, 7.11.2013, s. 1). 31. joulukuuta 2016 (2) Muutettu säädöksellä: 39 Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 1375/2014, annettu 10 päivänä joulukuuta 2014, rahalaitossektorin taseesta annetun asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) muuttamisesta (EKP/2014/51) (EUVL L 366, 20.12.2014, s. 77). 40 Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 1072/2013, annettu 24 päivänä syyskuuta 2013, rahalaitosten soveltamia korkoja koskevista tilastoista (EKP/2013/34) (EUVL L 297, 7.11.2013, s. 51). 31. joulukuuta 2016 (2) Muutettu säädöksellä: 41 Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 756/2014, annettu 8 päivänä heinäkuuta 2014, rahalaitosten soveltamia korkoja koskevista tilastoista annetun asetuksen (EU) N:o 1072/2013 (EKP/2013/34) muuttamisesta (EKP/2014/30) (EUVL L 205, 12.7.2014, s. 14). 42 Euroopan keskuspankin suuntaviivat EKP/2014/15, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2014, raha- ja rahoitustilastoista (EUVL L 340, 26.11.2014, s. 1). 31. joulukuuta 2016 (2) Muutettu säädöksellä: 43 Euroopan keskuspankin suuntaviivat EKP/2014/43, annettu 6 päivänä marraskuuta 2014, raha- ja rahoituslaitostilastoista annettujen suuntaviivojen EKP/2014/15 muuttamisesta (EUVL L 93, 9.4.2015, s. 82).