1972L0461 — FI — 10.04.1987 — 017.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI
annettu 12 päivänä joulukuuta 1972
eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa
(72/461/ETY)
(EYVL L 302, 31.12.1972, s. 24)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 73/358/ETY annettu 19 päivänä marraskuuta 1973 L 326 17 27.11.1973
►M2Council Directive 74/387/EEC of 15 July 1974 (*) L 202 36 24.7.1974
►M3Neuvoston direktiivi 75/379/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1975 L 172 17 3.7.1975
►M4Neuvoston direktiivi 77/98/ETY annettu 21 päivänä joulukuuta 1976 L 26 81 31.1.1977
►M5Council Directive 78/54/EEC of 19 December 1977 (*) L 16 22 20.1.1978
►M6 muutettu council Directive 79/111/EEC of 24 January 1979 (*) L 29 26 3.2.1979
►M7Neuvoston direktiivi 80/213/ETY, annettu 22 päivänä tammikuuta 1980 L 47 1 21.2.1980
►M8Neuvoston direktiivi 80/1099/ETY, annettu 11 päivänä marraskuuta 1980 L 325 14 1.12.1980
►M9Neuvoston direktiivi 81/476/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1981 L 186 20 8.7.1981
►M10Neuvoston direktiivi 82/893/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1982 L 378 57 31.12.1982
►M11Neuvoston direktiivi 83/646/ETY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1983 L 360 44 23.12.1983
►M12Neuvoston direktiivi 84/336/ETY, annettu 19 päivänä kesäkuuta 1984 L 177 22 4.7.1984
►M13Neuvoston direktiivi 84/643/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1984 L 339 27 27.12.1984
►M14Neuvoston direktiivi 85/322/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1985 L 168 41 28.6.1985
►M15Neuvoston asetus (ETY) N:o 3768/85, annettu 20 päivänä joulukuuta
1985L 362 8 31.12.1985
►M16Neuvoston päätös 87/231/ETY, tehty 7 päivänä huhtikuuta 1987 L 99 18 11.4.1987
►M17Neuvoston direktiivi 87/64/ETY, annettu 30 päivänä joulukuuta 1986 L 34 52 5.2.1987
Muutettu:
►A1Kreikan liittymisasiakirja L 291 17 19.11.1979
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI
annettu 12 päivänä joulukuuta 1972
eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä tuoreen
lihan kaupassa
(72/461/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja
erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,
sekä katsoo, että
terveysongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26
päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin (
1), sellaisena
kuin se on viimeksi muutettuna 27 päivänä lokakuuta 1970 annetullaneuvoston direktiivillä (
2), soveltaminen ei vaikuta odotetulla tavalla
niin kauan kuin yhteisön sisäistä kauppaa hidastavat lihaa koskevien
jäsenvaltioiden terveysvaatimusten erot; tällaisten erojen poistamiseksilihaa koskevia jäsenvaltioiden terveyssäännöksiä on lähennettävä,
erityisesti tiedon saannin parantamiseksi niiden eläinten terveydenti-
lasta, joista saatua tuoretta lihaa lähetetään myytäväksi toiseenjäsenvaltioon, on tarpeen määrätä, että tiettyihin luokkiin kuuluviaeläimiä olisi pidettävä määrätyn ajan yhteisön alueella, jollei määrämaaole myöntänyt poikkeuslupaa eikä siitä ole ilmoitettu muille jäsenval-tioille ja komissiolle,
tuoreen lihan kautta tapahtuvan epitsoottisten eläintautien leviämisen
estämiseksi yhteisön sisäiseen kauppaan ei olisi päästettävä tuorettalihaa, joka on peräisin sellaisen tilan tai alueen eläimistä, joka yhteisön
säännösten mukaisesti on saatettu kieltomääräysten alaiseksi terveydel-
lisistä syistä,
on tarpeen huolehtia, että tuoretta lihaa, joka ei ole yhteisön säännösten
mukaista, ei varusteta näissä säännöksissä säädetyllä terveysmer-
kinnällä,
jäsenvaltioilla on oltava oikeus kieltää sellaisen lihan liikkeelle laske-
minen alueellaan, joka ei ole terveyttä koskevien yhteisön säännösten
mukaista; kuitenkin on tarpeen, että lähettäjä voi omasta tai edustajansa
pyynnöstä palauttaa lihan, jollei terveydellisistä syistä ole toimittavatoisin,
lähettäjälle tai hänen edustajalleen ja viejämaan toimivaltaisille virano-
maisille on ilmoitettava kiellon tai rajoituksen perusteena olleet syyt,jotta he voisivat olla niistä tietoisia,
jäsenvaltioiden on saatava estää tuoreen lihan tuominen alueelleen sell-
aisesta jäsenvaltiosta, jossa on puhjennut epitsoottinen eläintauti;
riippuen tämän taudin luonteesta ja ominaisuuksista, tällainen kieltoon joko rajoitettava lihaan, joka tulee viejämaan alueen osasta tai sevoidaan ulottaa koskemaan koko maata; jos tarttuva tauti puhkeaajäsenvaltion alueella, on tarpeen toteuttaa nopeasti tarvittavat toimenpi-
teet sen torjumiseksi; näihin tauteihin liittyviä vaaroja ja niiden
torjumiseksi vaadittavia toimenpiteitä olisi tarkasteltava koko yhteisönalueella samalla tavalla; tätä varten olisi tarpeen saada aikaan yhteisönmenettely 15 päivänä lokakuuta 1968 tehdyllä neuvoston päätöksellä (
3)
perustetussa pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa asian käsittelemiseksikiireellisenä, ja1972L0461 — FI — 10.04.1987 — 017.001 — 2
(1) EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64
(2) EYVL N:o L 239, 30.10.1970, s. 42
(3) EYVL N:o L 255, 28.10.1968, s. 23
▼B
tässä direktiivissä olisi pyrkimyksenä oltava yleisen syrjimättömyyden
periaatteen toteuttaminen ja sen mukaisesti olisi, siihen asti kunnesannetaan tarkat yhteisön säännöt kolmansista maista tapahtuvasta tuon-
nista, nimenomaisesti säädettävä, että jäsenvaltioiden kolmansista
maista tapahtuvaa tuontia koskevat säännökset eivät saisi olla suotui-sampia kuin ne, joita sovelletaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaantämän direktiivin mukaisesti,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan yhteisön sisäiseen sellaisen tuoreen
lihan kauppaan, joka on peräisin kotieläiminä pidetyistä nauta-, sika-,lammas- ja vuohieläimistä sekä kotieläiminä pidetyistä kavioeläimistä.
2. Lihana pidetään kaikkia näiden eläinten ihmisravinnoksi sovel-
tuvia osia.
3. Tuoreena lihana pidetään kaikkea lihaa, jota ei ole käsitelty
millään säilöntämenetelmällä; kuitenkin tätä direktiiviä sovellettaessakylmäkäsiteltyä lihaa pidetään tuoreena lihana.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)virkaeläinlääkärillä: jäsenvaltion toimivaltaisen keskusviranomaisen
nimeämää eläinlääkäriä.
b)viejämaalla: jäsenvaltiota, josta tuoretta lihaa lähetetään toiseen
jäsenvaltioon.
c)määrämaalla: jäsenvaltiota, johon tuoretta lihaa lähetetään toisesta
jäsenvaltiosta.
3 artikla
Vain sellaista tuoretta lihaa, joka täyttää seuraavat vaatimukset,
voidaan lähettää yhden jäsenvaltion alueelta toisen jäsenvaltionalueelle:
a) Lihan, joka saadaan kotieläiminä pidetyistä lammas- tai vuohieläi-
mistä tai kotieläiminä pidetyistä kavioeläimistä, on, tämänrajoittamatta 7 artiklan soveltamista, oltava peräisin eläimistä, joita
on pidetty yhteisön alueella vähintään 21 päivää välittömästi ennen
teurastusta tai syntymästään alkaen, jos eläimet ovat vähemmänkuin 21 päivän ikäisiä.
b) Lihan on oltava peräisin eläimistä, jotka tulevat tilalta tai alueelta,
jotka ei ole yhteisön sisäiseen nautaeläinten ja sikojen kauppaan liit-
tyvistä eläintautiongelmista 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetun
neuvoston direktiivin (
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
7 päivänä helmikuuta 1972 annetulla neuvoston direktiivillä(3), 3
artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti, määrätty terveyssyistäkieltojen alaisiksi, siksi, että siellä on todettu suu- ja sorkkatautia,sikaruttoa ►
M8, swine vesicular-tautia ◄tai Teschenin tautia,
johon kyseiset eläimet voivat sairastua.
c) Lihan on oltava peräisin teurastamoista, joissa ei ole todettu suu- ja
sorkkatautia, sikaruttoa ►M8, swine vesicular-tautia ◄tai
Teschenin tautia.
Jos joitakin näistä taudeista ilmaantuu, jäsenvaltioiden on huolehdit-
tava, että saastuneeksi epäiltyä lihaa ei pääse yhteisön sisäiseenkauppaan.1972L0461 — FI — 10.04.1987 — 017.001 — 3
(1) N:o L 38, 12.2.1972, s. 95
▼B
4 artikla
Tuoretta sika-, lammas- tai vuohieläinten lihaa ei saa lähettää toisen
jäsenvaltion alueelle muutoin kuin sillä edellytyksellä, että kyseiseteläimet eivät ole viejämaassa olevalta tilalta, joka on eläinlääkinnälli-sistä syistä asetettu kieltoon sian, lampaan tai vuohen luomistaudinvuoksi, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan b kohdan
soveltamista.
Tämän kiellon on oltava voimassa vähintään kuusi viikkoa siitä, kun
viimeinen tapaus on virallisesti todettu.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tuoretta lihaa, joka on pe-
räisin eläimistä, jotka eivät täytä 3 ja 4 artiklan vaatimuksia, eimerkitä terveysmerkinnällä, josta säädetään yhteisön sisäiseen tuoreenlihan kauppaan liittyvistä terveysongelmista annetun direktiivin liit-
teessä I olevassa IX luvussa.
2. Määrämaa voi kieltää tuoreen lihan tuomisen alueelleen, jos tode-
taan, että 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuja määräyksiä ei ole noudatettu.
3. Tällöin määrämaan on lähettäjän omasta tai edustajansa
pyynnöstä sallittava tuoreen lihan koko erän palauttaminen, jolleiterveydellisten näkökohtien vuoksi tälle ole estettä.
4. Määrämaan toimivaltainen viranomainen voi määrätä tämän erän
hävitettäväksi siinä tapauksessa, että sen tuominen on 2 kohdanmukaan kielletty ja viejämaa tai, tarvittaessa, kauttakulkumaa ei sallipalauttamista.
5. Tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden
soveltamiseksi sovelletaan yhteisön sisäiseen nautojen ja sikojen kaup-paan liittyviä terveysongelmia koskevan direktiivin 6 artiklan 7kohdassa tarkoitettuja määräyksiä.
5 a artikla
Sen estämättä, mitä 5 artiklan 1 kohdassa säädetään ja jos lihaa ei ole
aiottu yhteisön sisäiseen tuoreen lihan kauppaan, tässä artiklassa tarkoi-tetussa lihassa voi olla direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa IXluvussa määritelty merkintä edellyttäen, että tämän direktiivin liitteessätarkoitettu erityismerkintä on tehty suoraan tämän päälle.
Merkintävälineiden säilyttämisessä ja käytössä on noudatettava sovel-
tuvin osin direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa IX luvun 39alakohdassa olevia säännöksiä.
Tällainen liha on otettava käsiteltäväksi, leikattava, kuljetettava ja
varastoitava erillään tai eri aikana kuin yhteisön sisäiseen tuoreen lihankauppaan tarkoitettu liha.
6 artikla
1. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioissa voimassa olevan
lainsäädännön mukaisiin keinoihin tässä direktiivissä tarkoitettuihin
jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten päätöksiin.
2. Kunkin jäsenvaltion on annettava viejille, joiden tuoretta lihaa ei
voida 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskea liikkeelle, oikeus saadaeläinlääkintäasiantuntijan lausunto. Kunkin jäsenvaltion on huolehdit-
tava, että eläinlääkintäasiantuntijalla on, ennen kuin toimivaltainen
viranomainen ryhtyy muihin toimiin kuten lihan hävittämiseen,mahdollisuus päättää, tulevatko 5 artiklan 2 kohdassa olevat ehdottäytetyiksi.
Eläinlääkintäasiantuntijan on oltava jonkin jäsenvaltion kansalainen, ei
kuitenkaan viejämaan eikä määrämaan kansalainen.
Komissio laatii jäsenvaltioiden ehdotuksesta luettelon asiantuntevista
eläinlääkäreistä, joiden tehtäväksi tällaisten lausuntojen laatiminen1972L0461 — FI — 10.04.1987 — 017.001 — 4
▼M7
▼B
▼B
voidaan antaa. Se määrää jäsenvaltiota kuultuaan yleiset sovellutusme-
netelmät, erityisesti lausuntojen laatimisessa noudatettavastamenettelystä.
7 artikla
1. Määrämaat voivat myöntää yhdelle tai useammalle viejämaalle
yleiset oikeudet tai erityistapauksissa rajoitetut oikeudet, joiden mukai-sesti niiden alueelle voidaan tuoda tuoretta lihaa, joka, toisin kuin 3artiklan a alakohdassa säädetään, ei ole peräisin eläimistä, jotka ovatolleet yhteisön alueella vähintään 21 päivää välittömästi ennen teuras-
tusta tai syntymästään asti, jos eläimet ovat vähemmän kuin 21 päivän
ikäisiä.
2. Kun määrämaa myöntää 1 kohdan mukaiset yleisoikeudet, sen on
välittömästi ilmoitettava siitä jäsenvaltioille ja komissiolle.
3. Kun määrämaa myöntää jonkin 1 kohdassa tarkoitetuista oikeuk-
sista, on kauttakulkutapauksissa vastaava oikeus hankittava maista,
joita kauttakulku koskee.
8 artikla
1. Jäsenvaltio voi, jos toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevan lihan
tuominen sen alueelle saattaisi levittää eläintauteja, ryhtyä seuraaviintoimenpiteisiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3, 4 ja 7 artiklansoveltamista;
a) jos tässä toisessa jäsenvaltiossa ilmaantuu epitsoottinen eläintauti, se
voi väliaikaisesti kieltää tai rajoittaa lihan tuomisen tämän jäsenval-tion alueen osista, joissa tämä tauti on ilmaantunut;
b) jos epitsoottinen eläintauti leviää huomattavasti tai jos ilmaantuu
uusi vakava tarttuva eläintauti, se voi väliaikaisesti kieltää lihantuomisen tämän jäsenvaltioin koko alueelta tai rajoittaa sitä.
Kuitenkin, jos kyseinen tauti on afrikkalainen sikarutto, on sovellettava
8 a artiklaa.
2. Jokaisen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenval-
tioille ja komissiolle jokaisen 1 kohdassa tarkoitetun taudinpuhkeamisesta alueellaan sekä toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut
niiden torjumiseksi. Sen on myös viipymättä ilmoitettava taudin
häviämisestä.
3. Jäsenvaltioiden 1 kohdan mukaisesti toteuttamista toimenpiteistä
samoin kuin niiden kumoamisesta on viipymättä ilmoitettava muillejäsenvaltioille ja komissiolle ilmoittaen samalla toimenpiteiden perus-
telut.
Jäljempänä olevassa 9 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti
voidaan päättää näiden toimenpiteiden muuttamisesta, erityisesti niidenyhteensovittamisen varmistamiseksi muiden jäsenvaltioiden antamienmenettelyjen kanssa tai niiden kumoamisesta.
4. Jos on kysymys 1 kohdassa tarkoitetusta tilanteesta ja jos näyttää
siltä, että myös muiden jäsenvaltioiden on tarpeen soveltaa kyseisen
kohdan mukaisesti käyttöönotettuja ja mahdollisesti 3 kohdan mukai-sesti muutettuja toimia, aiheelliset määräykset annetaan 9 artiklassamääritellyn menettelyn mukaisesti.
5. Kumotaan yhteisön sisäiseen tuoreen lihan kauppaan liittyvistä
terveysongelmista annetun direktiivin 8 artikla.
8 a artikla
1. Jäsenvaltio, jonka alueella on todettu afrikkalaista sikaruttoa
ainakin 12 edeltävän kuukauden aikana, ei saa viedä tuoretta sianlihaamuiden jäsenvaltioiden alueelle.1972L0461 — FI — 10.04.1987 — 017.001 — 5
▼M14
▼B
▼M14
▼M14
Jäljempänä 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan
päättää, että ensimmäisen alakohdan säännöksiä ei ole sovellettavakyseisen jäsenvaltion alueen yhteen tai useampaan osaan. Tämä poik-
keus ei ole esteenä 6 artiklan soveltamiselle, jos yksi tai useampi
afrikkalaisen sikaruton tapaus uusiutuisi jäsenvaltion alueen tässäosassa tai näissä osissa.
2. Kun afrikkalaista sikaruttoa esiintyy sellaisen jäsenvaltion
alueella, jossa tautia ei ole todettu ainakaan 12 kuukauteen, voidaan 9artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää, että 1 kohdansäännöksiä on sovellettava yksinomaan kyseisen alueen tähän osaan.Ennen tätä päätöstä ja rajoittamatta 8 artiklan soveltamista, kyseisen
jäsenvaltion on huolehdittava, että siitä alueen osasta, jossa tätä epit-
soottista tautia on todettu, peräisin olevan tuoreen sianlihan vientimuihin jäsenvaltioihin kielletään välittömästi. Tätä alueen osaamääritettäessä on otettava huomioon 8 b artiklan 2 kohdassa säädetytperusteet.
Yksi tai useampi afrikkalaisen sikaruton tapaus sellaisen jäsenvaltion
alueen osassa, joka ei ole maantieteellisesti yhteydessä kyseisen jäsen-valtion alueen pääosaan, ei estä ensimmäisen alakohdan soveltamista.
Ensimmäisen alakohdan soveltamisen edellytysten katsotaan vielä
olevan olemassa, jos seuraavat edellytykset täytetään:
i) ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun afrikkalaisen sikaruton
ilmaantuessa havaittu tautipesäke tai -pesäkkeet on hävitettymahdollisimman lyhyessä ajassa;
ii) uusi tautipesäke, josta ensimmäisen alakohdan mukaisesti pyydetään
uusi päätös, ei ole epidemiologisesti yhteydessä i alakohdassatarkoitettuun tautipesäkkeeseen tai tautipesäkkeisiin.
3. Päätökset 2 kohdan perusteella määrättyjen toimenpiteiden
kumoamiseksi on tehtävä 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
8 b artikla
1. Edellä 8 a artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja alueen osia määritet-
täessä on erityisesti otettava huomioon:
— afrikkalaisen sikaruton valvomiseksi ja hävittämiseksi käytettävät
menetelmät,
— se, että tautia ei ole esiintynyt ainakaan 12 kuukauteen, mikä on
todettu käyttäen kaikkia havaitsemismenetelmiä, serologiset tutki-
mukset mukaan lukien,
— alueen osien pinta-alat ja niiden hallinnolliset ja maantieteelliset
rajat,
— suojatoimenpiteet, jotka on toteutettu tartunnan ja uudelleen
tartunnan estämiseksi sikakarjassa,
— toimenpiteet, jotka on toteutettu sikojen liikkuvuuden valvomiseksi.
2. Edellä 8 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen alueiden osien
määrittämiseksi on erityisesti otettava huomioon seuraavat seikat:
— taudin torjunnassa käytetyt menetelmät, erityisesti tartunnan
saaneiden, saastuneiden tai saastuneiksi epäiltyjen tilojen sikojenhävittäminen,
— alueen osien pinta-alat ja niiden hallinnolliset ja maantieteelliset
rajat,
— taudin esiintymistiheys ja sen taipumus levitä,
— toimenpiteet taudin leviämisen vaaran ehkäisemiseksi,
— toimenpiteet, jotka on toteutettu sikojen liikkuvuuden rajoittami-
seksi ja valvomiseksi sekä kyseisen alueen osassa että senulkopuolella.
9 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa 15 päivänä lokakuuta 1968 annetulla neuvoston päätökselläperustetun pysyvän eläinlääkintäkomitean, jäljempänä ’komitea’,1972L0461 — FI — 10.04.1987 — 017.001 — 6
▼B
▼B
käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenval-
tion pyynnöstä viipymättä.
2. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan
perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla.Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta kahden päivän
kuluessa. Lausunnot annetaan ►
M1554◄äänen enemmistöllä.
4. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi, jos
ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos ne eivät ole komitean
lausunnon mukaisia tai jos komitea ei anna lausuntoa, komissio tekee
viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.Neuvosto päättää toimenpiteistä määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä 15 päivän kuluessa siitä,
kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdo-
tetuista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi, jollei neuvosto ole
yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteistä.
11 artikla
Kunnes tuoreen lihan tuontia kolmansista maista koskevat yhteisön
säännökset pannaan täytäntöön, tuoreen lihan tuontia noista maistakoskevat kansalliset säännökset eivät saa olla suosivampia kuin tämän
direktiivin säännökset.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edel-
lyttämät toimenpiteet voimaan ennen 1 päivänä tammikuuta 1974 ja
ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle.
Jotta kuitenkin Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta Pohjois-Irlannin
osalta saisivat mahdollisuuden korvaaviin erikoisjärjestelyihin 13artiklan niitä koskevien säännösten ja tässä direktiivissä asetettujensuu- ja sorkkatautia koskevien yleissäännösten osalta, näiden kahdenjäsenvaltion on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämättoimenpiteet voimaan viimeistään 30 päivänä syyskuuta 1985.
13 artikla
Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta Pohjois-Irlannin osalta saavat
►
M1231 päivään joulukuuta 1984 ◄saakka säilyttää suu- ja sorkka-
taudilta suojautumiseen liittyvät tuoreen lihan tuontia koskevatkansalliset säännöksensä, noudattaen perustamissopimuksen yleisiämääräyksiä.
13 a artikla
1. Jäsenvaltiot, jotka ovat virallisesti sikarutosta vapaita, eivät saa
estää toisesta jäsenvaltiosta saadun tuoreen sianlihan tuomista alueel-leen, jostämä liha on s aatu:
i) sioista, jotka täyttävät direktiivin 64/432/ETY ►
M164 b artiklan 1
kohdassa ◄säädetyt vaatimukset, tai
ii) rokottamattomista sioista, jotka on kasvatettu virallisesti sikarutosta
vapailla tiloilla jäsenvaltion alueen osassa, joka muodostuu koko-naan sikarutosta vapaasta alueesta tai useista vierekkäisistäsikarutosta vapaista alueista, ja on teurastettu tässä jäsenvaltionalueen osassa,1972L0461 — FI — 10.04.1987 — 017.001 — 7
▼M9
▼B
▼M13
▼M4
▼M8
▼M16
▼M8
▼M8
ja, jos mainitun 4 c artiklan 1 kohdan b alakohta on sovellettavissa tai
jos edellä oleva ii alakohta on sovellettavissa, liha on peräisin sioista,jotka on teurastettu teurastamoissa, joissa rokotettuja sikoja joko ei ole
teurastettu tai ne on teurastettu eri aikaan tai erillisessä paikassa, edel-
lyttäen, että jälkimmäisissä tapauksissa on käytetty lihanerillisvarastointia.
2. Neuvosto päättää yksimielisesti komission ehdotuksesta kolmen
kuukauden kuluessa siitä kun asia tuli neuvostossa vireille niitä 1
kohdan ii alakohdassa tarkoittuja jäsenvaltioita ja jäsenvaltioiden osia
koskevasta luettelosta, jotka ovat sikarutosta vapaita.
Sikaruton puhjettua on kyseisen jäsenvaltion peruutettava väliaikaisesti
tämä asema ja ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioilleviipymättä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta soveltaa 8artiklaa. Kyseisen jäsenvaltion on kumottava tämä peruutus joko 30
päivää viimeisen tautipesäkkeen hävittämisen jälkeen siinä tapauksessa,
että rokottamista ei ole käytetty, tai 90 päivää taudin hävittämisestä senviimeisen puhkeamisen jälkeen siinä tapauksessa, että rokottamista onkäytetty. Sen on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioilleperuutuksen kumoamisesta. Kun ensimmäisen tautipesäkkeen totea-misen ja viimeisen tautipesäkkeen toteamisen välinen aika on kaksi
kuukautta, kyseisen jäsenvaltion on välittömästi tiedotettava tästä
komissiolle. Tässä tapauksessa asema voidaan peruuttaa 9 artiklassasäädettyä menettelyä noudattaen.
Kun kyse on peruutuksesta, asema voidaan myöntää uudestaan kysei-
selle jäsenvaltion osalle samaa menettelyä noudattaen, vasta sellaisenajan jälkeen, joka ei ole vähemmän kuin:
— kolme kuukautta viimeisen tautipesäkkeen hävittämisestä, jos tämä
on tehty rokottamista käyttämättä,
— kuusi kuukautta viimeisen tautipesäkkeen hävittämisestä, jos rokot-
tamista on käytetty.
3. Tätä artiklaa sovelletaan ►
M1631 päivään joulukuuta 1988 ◄
asti.
Komissio antaa viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1987 neuvostolle
kertomuksen tilanteen kehittymisestä erityisesti kaupan osalta sikar-uttoa koskevine aiheellisine ehdotuksineen.
Neuvosto päättää näistä ehdotuksista viimeistään ►
M1631 päivänä
joulukuuta 1988 ◄.
14 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1972L0461 — FI — 10.04.1987 — 017.001 — 8
▼M14
▼B
▼M7
LIITE
Muuhun käyttöön kuin yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa
käytettäväksi tarkoitetun lihan merkintä
1. Leiman asettaminen toisen leiman päälle on tehtävä siten, että direktiivin 64/
433/ETY liitteessä I olevan IX luvun 40 numerossa määritellyn soikion
muotoisen leiman päälle asetetaan kahden toisiaan suorakulmaisesti leik-
kaavan viivan muodostama vinoristi siten, että tämän leikkauskohta tulee
leiman keskelle, ja siten, ettei se heikennä tässä olevien tietojen luettavuutta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut merkinnät voidaan tehdä myös yhdellä leimalla,
joka on 6,5 cm pitkä ja 4,5 cm leveä soikionmuotoinen leima; leimassa on
oltava täysin luettavin merkinnöin seuraavat tiedot:
— leiman yläosassa oleva lähettäjämaan nimi isoin kirjaimin,
— leiman keskellä oleva teurastamon eläinlääkinnällinen hyväksymisnu-
mero,
— leiman alaosassa olevat lyhenteet EEC - CEE - EWG - EEG - EØF,
— kaksi ristikkäistä vinosti leiman poikki kulkevaa ja leiman keskellä
toisensa kohtisuoraan leikkaavaa suoraa viivaa, jotka kulkevat siten,
etteivät annetut tiedot peity.
Kirjainten on oltava 0,8 cm korkeita ja numeroiden 1 cm korkeita.Leimassa voi olla myös tiedot, joilla lihan tarkastanut eläinlääkäri voidaan
tunnistaa.1972L0461 — FI — 10.04.1987 — 017.001 — 9