1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/22/ETY,
annettu 10 päivänä toukokuuta 1993,
sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla
(EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/26/EY, annettu 29
päivänä kesäkuuta 1995L 168 7 18.7.1995
►M2Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/9/EY, annettu 3 päivänä
maaliskuuta 1997L 84 22 26.3.1997
►M3Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/64/EY, annettu 7
päivänä marraskuuta 2000L 290 27 17.11.2000
►M4Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/87/EY, annettu 16
päivänä joulukuuta 2002L 35 1 11.2.2003
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI 93/22/ETY,
annettu 10 päivänä toukokuuta 1993,
sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (2),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3),
sekä katsoo, että
tämä direktiivi on keskeinen keino sisämarkkinoiden toteuttamiseksi
sijoituspalveluyritysten alalla sekä sijoittautumisoikeuden että rahoitus-palvelujen tarjoamisen vapauden osalta; sisämarkkinoidentoteuttamisesta on päätetty Euroopan yhtenäisasiakirjassa ja sen aika-taulu on määritelty komission valkoisessa kirjassa,
tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia sijoituspalveluja tarjoavien
yritysten toiminnan on sijoittajien suojaamiseksi ja rahoitusjärjestelmänvakauden varmistamiseksi oltava sijoituspalveluyritysten kotijäsenval-tion antaman toimiluvan varaista,
omaksutun lähestymistavan mukaisesti tarkoituksena on saada aikaan
ainoastaan sellainen olennainen yhdenmukaistaminen, joka on tarpeel-linen ja riittävä varmistamaan toimilupien myöntämisen ja toiminnanvakauden valvontajärjestelmien vastavuoroisen tunnustamisen siten,
että on mahdollista myöntää yksi koko yhteisön alueella hyväksytty
toimilupa ja soveltaa kotijäsenvaltion valvonnan periaatetta; vastavuor-oisen tunnustamisen perusteella sijoituspalveluyritykset, joille niidenkotijäsenvaltio on myöntänyt toimiluvan, voivat tarjota kaikkiallayhteisössä joko kaikkia tai joitakin niistä tämän direktiivin soveltamisa-laan kuuluvia palveluja, joita varten niille on myönnetty toimilupa,
perustamalla sivuliikkeitä tai palvelujen tarjoamisen vapauden perus-
teella,
vastavuoroisen tunnustamisen ja kotijäsenvaltion valvonnan periaatteet
edellyttävät, että minkään jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset
eivät myönnä toimilupaa tai että ne peruuttavat toimiluvan, niissä
tapauksissa, jolloin esimerkiksi toimintasuunnitelmien sisällön,toiminnan alueellisen sijainnin tai tosiasiassa harjoitetun toiminnanperusteella on ilmeistä, että sijoituspalveluyritys on valinnut yhdenjäsenvaltion oikeusjärjestelmän kiertääkseen ankarammat vaatimukset,jotka ovat voimassa siinä jäsenvaltiossa, jossa se pääasiallisesti aikoo
harjoittaa tai harjoittaa toimintaansa; tässä direktiivissä sijoituspalve-
luyrityksellä, joka on oikeushenkilö, on oltava sen jäsenvaltionmyöntämä toimilupa, jossa sen sääntömääräinen kotipaikka on; sijoitus-palveluyrityksellä, joka ei ole oikeushenkilö, on oltava sen jäsenvaltionmyöntämä toimilupa, jossa sen hallinnollinen päätoimipaikka on;
lisäksi jäsenvaltioiden on vaadittava, että sijoituspalveluyrityksen
hallinnollinen päätoimipaikka sijaitsee aina sen kotijäsenvaltiossa jaettä se tosiasiallisesti toimii siellä,
sijoittajien suojaamiseksi on tarpeen erityisesti varmistaa yrityksen
sisäinen valvonta joko kaksihenkisen johdon avulla tai, jollei sitä edel-
lytetä tässä direktiivissä, muilla järjestelyillä, jotka varmistavatvastaavan tuloksen,
yhdenvertaisten kilpailuedellytysten takaamiseksi on tarpeen, että
muilla sijoituspalveluyrityksillä kuin luottolaitoksilla on sama vapaus1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 2
(1) EYVL N:o C 43, 22.2.1989, s. 7
EYVL N:o C 42, 22.2.1990, s. 7
(2) EYVL N:o C 304, 4.12.1989, s. 39
EYVL N:o C 115, 26.4.1993, s. 6
(3) EYVL N:o C 298, 27.11.1989, s. 6
▼B
perustaa sivuliikkeitä ja tarjota rajat ylittäviä palveluja, joista säädetään
luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvienlakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 15
päivänä joulukuuta 1989 annetussa neuvoston toisessa direktiivissä 89/
646/ETY (
1),
sijoituspalveluyritys ei voi vedota tähän direktiiviin tehdäkseen muita
valuuttojen käteis- tai termiinikauppoja kuin sellaisia, jotka liittyvätsijoituspalvelujen tarjoamiseen; tämän vuoksi sivuliikkeen käyttäminen
ainoastaan näihin valuuttakauppoihin on tämän direktiivin järjestelmän
kiertämistä,
kotijäsenvaltioltaan toimiluvan saanut sijoituspalveluyritys voi
harjoittaa toimintaansa kaikkialla yhteisössä aiheellisiksi katsominsatavoin; tätä varten se voi, jos se katsoo sen tarpeelliseksi, käyttää
yritykseen sidoksissa olevia asiamiehiä, jotka vastaanottavat ja
välittävät toimeksiantoja sen lukuun ja ovat sille täysin ja ehdoittavastuussa; näissä tilanteissa asiamiesten toimintaa on pidettäväyrityksen toimintana; lisäksi tämä direktiivi ei estä kotijäsenvaltiotaasettamasta näiden asiamiesten asemaa koskevia erityisvaatimuksia;jos sijoituspalveluyritys harjoittaa rajat ylittävää toimintaa, vastaanot-
tavan jäsenvaltion on kohdeltava näitä asiamiehiä kuten itse yritystä;
tämä direktiivi ei koske myöskään arvopapereiden suoramyyntiä/koti-myyntiä ja niiden sääntely jää kansallisten säännösten varaan,
arvopapereilla tarkoitetaan sellaisia arvopaperiryhmiä, joilla tavallisesti
käydään kauppaa pääomamarkkinoilla, kuten esimerkiksi valtion velka-
kirjoja, osakkeita, siirtokelpoisia arvopapereita, jotka oikeuttavat
hankkimaan osakkeita merkitsemällä tai vaihtamalla, osakesäilytysto-distuksia, jatkuvasti liikkeeseen laskettuja joukkovelkakirjoja,indeksivaihto-velkakirjoja ja arvopapereita, jotka oikeuttavat hankki-maan tällaisia joukkovelkakirjoja merkitsemällä,
rahamarkkinavälineillä tarkoitetaan sellaisia rahoitusvälineiden/arvopa-
pereiden ryhmiä, joilla tavallisesti käydään kauppaa rahamarkkinoilla,kuten esimerkiksi valtion velkasitoumukset, sijoitustodistukset ja yritys-todistukset,
tämän direktiivin erittäin laajat arvopapereiden ja rahamarkkinaväli-
neiden määritelmät koskevat ainoastaan tätä direktiiviä eivätkä ne
siten vaikuta millään tavalla kansallisessa lainsäädännössä käytettyihin
erilaisiin rahoitusvälineiden määritelmiin, joita käytetään muihin tarkoi-tuksiin, kuten nimenomaan verotusta varten; lisäksi arvopaperienmääritelmä koskee ainoastaan siirtokelpoisia arvopapereita eikä setämän vuoksi koske esimerkiksi sellaisten elinten, kuten ”Building
societies” tai ”Industrial and Provident societies”, liikkeeseen laskemia
osakkeita tai muita osakkeita vastaavia arvopapereita joiden omistustaei käytännössä voida siirtää muuten kuin siten, että liikkeeseen laskenutelin lunastaa ne takaisin,
rahoitusfutuurisopimusta vastaavalla rahoitusvälineellä tarkoitetaan
sopimuksia, jotka maksetaan käteisellä laskettuna siten, että korko- tai
valuuttakurssien, liitteen B osassa luetellun rahoitusvälineen arvon tai
näihin rahoitusvälineisiin liittyvän indeksin vaihtelut otetaan huomioon,
tässä direktiivissä toimeksiantojen vastaanottamiseen ja välittämiseen
liittyvään toimintaan kuuluu myös yhden tai useamman sijoittajan saat-taminen yhteen niin, että näiden välillä on mahdollista toteuttaa
liiketoimi,
tämän direktiivin säännökset eivät rajoita yhteisön säännösten sovelta-
mista, tai jollei näitä ole, kansallisten säännösten, jotka koskevat tässädirektiivissä tarkoitettujen rahoitusvälineiden julkista tarjoamista; samakoskee näiden rahoitusvälineiden pitämistä kaupan ja niiden levittä-
mistä,
jäsenvaltiot ovat edelleen täysimääräisesti vastuussa omien rahapoliit-
tisten toimenpiteidensä toteuttamisesta, sanotun kuitenkaan1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 3
(1) EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 1, sellaisena kuin direktiivi on viimeksi
muutettuna direktiivillä 92/30/ETY (EYVL N:o L 110, 28.4.1992, s. 52).
▼B
rajoittamatta Euroopan rahapoliittisen järjestelmän vahvistamiseksi
tarvittavia toimenpiteitä,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää sellaiset
vakuutusyritykset, joiden toiminnan vakautta asianmukaisesti valvovattoimivaltaiset valvontaviranomaiset ja joiden toiminta yhteensovitetaan
yhteisön tasolla, sekä yritykset, jotka harjoittavat jälleenvakuutusta tai
edelleenvakuutusta,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää sellaiset
yritykset, jotka eivät tarjoa palveluja kolmansille, mutta joiden toimin-
taan kuuluu tarjota sijoituspalveluja ainoastaan emoyrityksilleen,tytäryrityksilleen tai emoyritystensä muille tytäryrityksille,
tarkoituksena on, että tämä direktiivi koskee yrityksiä, joiden tavano-
maista liiketoimintaa on ammattimaisten sijoituspalvelujen tarjoaminenkolmansille; sen vuoksi on syytä jättää sen soveltamisalan ulkopuolellekaikki sellaiset henkilöt, jotka harjoittavat muuta ammattitoimintaa(kuten esimerkiksi asianajajat tai notaarit) ja jotka tarjoavat sijoituspal-veluja ainoastaan tämän muun ammattitoiminnan lisäksi, sillä
edellytyksellä, että toiminta on säänneltyä ja että tämä sääntely ei estä
sijoituspalvelujen tarjoamista satunnaisesti; samasta syystä on samoinjätettävä soveltamisalan ulkopuolelle henkilöt, jotka tarjoavat sijoitus-palveluja ainoastaan hyödykkeiden tuottajille tai käyttäjille, sikäli kuinse on tarpeen näitä tuotteita koskevien liiketoimien toteuttamiseksi, kun
nämä liiketoimet ovat heidän pääasiallista liiketoimintaansa,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää myös
yritykset, joiden tarjoamat sijoituspalvelut koskevat ainoastaan työnte-
kijöiden osallistumista koskevien järjestelmien hallintoa ja jotka eivät
tämän vuoksi tarjoa sijoituspalveluja kolmansille,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää keskus-
pankit ja muut yhteisöt, jotka harjoittavat vastaavanlaista toimintaa
sekä julkiset toimielimet, joiden tehtävänä on hoitaa julkista velkaa taijotka osallistuvat kyseisen velan hoitoon, kun tämä käsittää myös sensijoittamisen; tämä direktiivi koskee kuitenkin erityisesti valtionyhtiöitä, joilla on kaupalliset päämäärät tai joiden asema liittyy omistu-
syhteyksien hankintaan,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää yritykset
tai henkilöt, joiden toiminta rajoittuu tiettyjen osapuolten toimeksian-
tojen vastaanottamiseen ja välittämiseen ilman, että nämä pitävät
hallussaan niiden asiakkaille kuuluvia varoja tai arvopapereita; tämänvuoksi ne eivät voi käyttää hyväkseen sijoittautumisoikeutta ja palve-lujen tarjoamisen vapautta tässä direktiivissä vahvistetuin edellytyksin,kun niiden halutessa toimia jossain muussa jäsenvaltiossa niitä koskeekyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevat säännökset,
tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle on syytä jättää yhteissi-
joitusyritykset, riippumatta siitä, ovatko ne yhteensovitettu yhteisöntasolla, sekä tällaisten yritysten omaisuudenhoitajat ja johtajat, koska
heitä koskevat heidän toimintaansa mukautetut erityissäännöt,
jos jäsenvaltioiden eläkerahastojen varojensa hoitoa varten perustamat
yhdistykset hoitavat ainoastaan tätä tehtävää tarjoamatta sijoituspalve-
luja kolmansille ja jos eläkerahastoja valvovat vakuutusyritysten
valvontaviranomaiset, ei ole tarpeen saattaa tässä direktiivissä vahvis-tettuja liikkeenperustamista ja toimintaa koskevia edellytyksiäkoskemaan näitä yrityksiä,
tätä direktiiviä ei ole syytä soveltaa Italian laissa määriteltyihin agenti
di cambio -nimisiin toimielimiin, koska ne kuuluvat ryhmään, jonka
toimilupaa ei voida uusia ja koska niiden toiminta on ainoastaankansallista eikä voi aiheuttaa kilpailun vääristymistä,
tällä direktiivillä sijoituspalveluyrityksille uskotut oikeudet eivät rajoita
jäsenvaltioiden, keskuspankkien ja muiden vastaavanlaista toimintaaharjoittavien kansallisten keskeisten toimielimien oikeutta valita vasta-
puoliaan puolueettomin perustein ja ketään syrjimättä,
kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on valvottava sijoituspal-
veluyritystensä talouden vakautta sijoitusyritysten ja luottolaitosten1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 4
▼B
uusien varojen riittävyydestä 15 päivänä maaliskuuta 1993 annetun
neuvoston direktiivin 93/6/ETY (1) mukaisesti, jolla yhteensovitetaan
markkinariskien alalla sovellettavat säännöt,
kotijäsenvaltio voi pääsääntöisesti antaa tässä direktiivissä vahvistettuja
sääntöjä tiukempia sääntöjä, erityisesti toimiluvan myöntämisen,toiminnan vakautta koskevien vaatimusten sekä ilmoittamisvelvolli-
suuden ja avoimuuden osalta,
sellaisen toiminnan harjoittamista, jota tämä direktiivi ei koske,
koskevat perustamissopimuksen sijoittautumisoikeutta ja palvelujen
tarjoamista koskevat yleiset määräykset,
sijoittajien suojaamiseksi on syytä valvoa, että sijoittajan omistusoi-
keuksia ja muita sijoittajan vastaavanlaisia oikeuksia arvopapereihin
sekä yritykselle uskottuja varoja koskevia oikeuksia suojataan pitämällä
nämä erossa yrityksen varoista; tämä periaate ei kuitenkaan estäyritystä toimimasta omissa nimissään, mutta sijoittajan lukuun, jostoiminnan luonne sitä edellyttää ja jos sijoittaja siihen suostuu, kutenesimerkiksi osakkeiden lainauksessa,
kolmansissa maissa sijoituspalveluyritysten sivuliikkeille myönnettäviä
toimilupia koskevia myöntämismenettelyjä sovelletaan edelleen tällai-siin yrityksiin; näitä sivuliikkeitä ei koske perustamissopimuksen 59artiklan 2 kohdassa tarkoitettu palvelujen tarjoamisen vapaus eikä
sijoittautumisvapaus muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, johon ne jo ovat
sijoittautuneet; kolmannen maan lainsäädännön alaisen yrityksen hake-mukseen, joka koskee toimiluvan myöntämistä tytäryrityksille tai luvansaamista omistusyhteyden hankintaan, sovelletaan kuitenkin menet-telyä, jolla pyritään varmistamaan, että yhteisön
sijoituspalveluyritykset saavat vastavuoroisen kohtelun kyseisissä
kolmansissa maissa,
toimivaltaisen kansallisen viranomaisen sijoituspalveluyritykselle tämän
direktiivin mukaisesti myöntämä toimilupa koskee koko yhteisöä eikä
enää ainoastaan yhtä valtiota, eikä olemassa olevilla vastavuoroisuus-lausekkeilla siten vastedes ole vaikutusta; sen vuoksi joustavamenettely vastavuoroisuuden arvioimiseksi koko yhteisössä on tarpeen;tämän menettelyn tavoitteena ei ole sulkea yhteisön rahoitusmarkki-noita ulkopuolisilta vaan, koska yhteisön tarkoituksena on pitää
rahoitusmarkkinansa muulle maailmalle avoimina, ennemminkin
edistää maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vapautumista kolman-sissa maissa; tässä direktiivissä säädetään neuvottelumenettelyistäkolmansien maiden kanssa ja viimeisenä keinona mahdollisuudestatoteuttaa toimenpiteet, joihin kuuluu uusien toimilupahakemustenlykkääminen tai uusien toimilupien rajoittaminen,
tämän direktiivin yhtenä tavoitteena on sijoittajien suojaaminen; tätä
varten on aiheellista ottaa huomioon eri sijoittajaryhmien erilaisetsuojan tarpeet ja ammattitaidon taso,
jäsenvaltioiden on huolehdittava, ettei sellaisia toimia estetä, joiden
suorittamista samalla tavoin kuin kotijäsenvaltiossa koskee vastavuor-oinen tunnustaminen, jolleivät nämä toimet ole ristiriidassa
vastaanottavassa jäsenvaltiossa yleisen edun suojaamiseksi annettujen
lakien ja asetusten kanssa,
jäsenvaltio ei saa rajoittaa sellaisten sijoittajien, joilla on tavanomainen
asuinpaikka kyseisessä jäsenvaltiossa, tai tällaiseen valtioon sijoittautu-
neiden sijoittajien oikeutta käyttää hyväkseen tämän direktiivinsoveltamisalaan kuuluvien sellaisten sijoituspalveluyritysten sijoituspal-veluja, jotka sijaitsevat ja toimivat kyseisen jäsenvaltion ulkopuolella,
tietyissä jäsenvaltioissa toimitus- ja maksutehtäviä voi hoitaa sellaisista
markkinoista, joilla liiketoimet suoritetaan, erillään oleva toimielin;tämän vuoksi tämän direktiivin säännellyille markkinoille pääsyä jaosallistumista niiden toimintaan koskevien viittausten on katsottavatarkoittavan sitä, että niihin kuuluu myös pääsy säännellyillä markki-1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 5
(1) EYVL N:o L 141, 11.6.1993, s. 1
▼B
noilla tehtävistä toimitus- ja maksutehtävistä huolehtiviin toimielimiin
sekä osallistuminen niiden toimintaan,
jäsenvaltion on huolehdittava, ettei sen alueella syrjitä mitään sijoitus-
palveluyritystä, jolle jokin jäsenvaltio on myöntänyt toimiluvan;
jäsenvaltioiden säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksiotettuja rahoitusvälineitä on myös kohdeltava syrjimättä; sijoituspalve-luyrityksillä on kuitenkin oltava samat mahdollisuudet tullasäänneltyjen markkinoiden jäseniksi tai osallistua niille; riippumatta
siitä, millä tavalla liiketoimet järjestetään nykyisin jäsenvaltioissa, on
kuitenkin tärkeää tässä direktiivissä asetetuin edellytyksin kumotasäännellyille markkinoille pääsyä koskevat tekniset ja oikeudellisetrajoitukset tämän direktiivin mukaisesti,
jotkut jäsenvaltiot antavat luottolaitoksille luvan tulla niiden säännel-
tyjen markkinoiden jäseniksi ainoastaan välillisesti perustamalla
erityisiä tytäryrityksiä; tässä direktiivissä luottolaitoksille annettu
mahdollisuus tulla säänneltyjen markkinoiden jäseniksi suoraan ilman,että on perustettava erityistä tytäryritystä, on selvä parannus näidenjäsenvaltioiden kannalta ja kaikkia sen vaikutuksia olisi arvioitavauudelleen rahoitusmarkkinoiden kehityksen yhteydessä; ottaen
huomioon nämä tekijät komission neuvostolle 31 päivään joulukuuta
1998 mennessä osoittamassa tätä asiaa koskevassa kertomuksessa onotettava huomioon kaikki seikat, jotka mahdollistavat sen, ettäneuvosto voi uudelleen arvioida näille jäsenvaltioille aiheutuvia seur-auksia ja erityisesti eturistiriitojen vaaraa sekä sijoittajille tarjotunsuojan tasoa,
on erittäin tärkeää, että korvausjärjestelmien yhdenmukaistaminen tulee
voimaan samanaikaisesti tämän direktiivin kanssa, lisäksi vastaanot-tavat jäsenvaltiot voivat siihen asti kunnes korvausjärjestelmienyhdenmukaistamista koskeva direktiivi tulee voimaan, soveltaakorvausjärjestelmiään sijoituspalveluyrityksiin, mukaan lukien luotto-
laitokset, joille muut jäsenvaltiot ovat antaneet toimiluvan, jos
kotijäsenvaltiolla ei ole korvausjärjestelmää tai jos sen järjestelmä eitarjoa vastaavantasoista suojaa,
säänneltyjen markkinoiden rakennetta on säänneltävä edelleen kansalli-
sessa lainsäädännössä ilman, että se estää vastaanottavan jäsenvaltionsäännellyille markkinoille pääsyn vapauttamisen sellaisten sijoituspal-
veluyritysten osalta, joille on myönnetty toimilupa tarjota kyseisiä
palveluja kotijäsenvaltiossaan; tämän periaatteen mukaisesti Saksan liit-totasavallan ja Alankomaiden lainsäädännössä säännellään”Kursmaklerin” ja ”hoekmanin” toimintaa sen varmistamiseksi, etteivätne harjoita toimintaansa muiden toimien ohella; on kuitenkin huomat-
tava, että ”Kursmakler” ja ”hoekman” eivät voi tarjota palveluja
muissa jäsenvaltioissa; riippumatta siitä, mikä on kotijäsenvaltio,kukaan ei voi toimia ”Kursmaklerina” tai ”hoekmanina” olemattasamojen vastaamattomuussääntöjen alainen, jotka johtuvat ”Kursmak-lerin” tai ”hoekmanin” asemasta,
on syytä todeta, että tämä direktiivi ei vaikuta toimenpiteisiin, jotka on
toteutettu arvopaperien viralliselle pörssilistalle ottamista koskevien
vaatimusten yhteensovittamisesta 5 päivänä maaliskuuta 1979 annetunneuvoston direktiivin 79/279/ETY (
1) mukaisesti,
rahoitusjärjestelmän vakaus ja moitteeton toiminta sekä sijoittajien
suoja edellyttää, että vastaanottavalla jäsenvaltiolla on oikeus ja velvol-lisuus estää sijoituspalveluyrityksen sellainen toiminta alueellaan, joka
on menettelytapasääntöjen ja muiden oikeudellisten tai hallinnollisten
säännösten vastaista, jotka on annettu yleisen edun vuoksi ja hätätilan-teissa, sekä määrätä tähän liittyviä seuraamuksia; lisäksi vastaanottavanjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on voitava tehtäviäänhoitaessaan luottaa mahdollisimman läheiseen yhteistyöhön kotijäsen-
valtion toimivaltaisten viranomaisten kanssa, erityisesti sen toiminnan
osalta, joka tehdään palvelujen vapaan tarjoamisen puitteissa; kotijäsen-valtion toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus saada tietoa1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 6
(1) N:o L 66, 16.3.1979, s. 21, Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutet-
tuna Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla.
▼B
vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta toimenpi-
teistä, jotka koskevat yritykselle määrättyä seuraamusta, tai sellaisentoiminnan rajoituksista, jotka viranomaiset ovat tehneet niiden sijoitus-
palveluyrityksien osalta, joille viranomaiset ovat myöntäneet
toimiluvan, jotta ne voivat hoitaa toiminnan vakauden valvontaan liit-tyvät tehtävät tehokkaasti; tätä varten on syytä varmistaa, ettäkotijäsenvaltion ja vastaanottavan valtion toimivaltaiset viranomaisettoimivat yhteistyössä,
sijoittajien suojaamiseksi sekä arvopaperimarkkinoiden moitteettoman
toiminnan varmistamiseksi on syytä varmistaa liiketoimien avoimuus;
sitä varten tässä direktiivissä säädettyjä säänneltyjä markkinoitakoskevia sääntöjä sovelletaan sijoituspalveluyritysten lisäksi myös luot-tolaitoksiin kun ne toimivat markkinoilla,
sijoituspalveluja ja arvopapereita koskevissa neuvoston direktiiveissä
tarkoitetuilla aloilla ilmenevien ongelmien tarkastelu sekä voimassaolevien toimenpiteiden soveltamisen että läheisemmän yhteistyön
aikaansaamiseksi edellyttää kansallisten viranomaisten ja komission
yhteistyötä komiteassa; tällaisen komitean perustaminen ei rajoitamuita yhteistyön muotoja valvontaviranomaisten välillä tällä alalla, ja
tämän direktiivin yksityiskohtaisiin sääntöihin voi olla tarpeellista tehdä
määräajoin teknisiä muutoksia sijoituspalvelujen alan uuden kehityksenhuomioon ottamiseksi; komissio tekee tarpeelliset muutokset saatet-tuaan asian arvopaperimarkkinoiden alalla asetettavan komitean
käsiteltäväksi,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I OSASTO
Määritelmät ja soveltamisala
1 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1) ”sijoituspalvelulla” liitteen A osassa lueteltuja palveluja, jotka liit-
tyvät kolmansille tarjottuihin liitteen B osassa lueteltuihin
rahoitusvälineisiin;
2) ”sijoituspalveluyrityksellä” oikeushenkilöä, jonka tavanomainen
ammatti tai tavanomaista liiketoimintaa on sijoituspalvelujenammattimainen tarjoaminen kolmansille.
Tätä direktiiviä sovellettaessa jäsenvaltiot voivat pitää sijoituspal-
veluyrityksinä myös yrityksiä, jotka eivät ole oikeushenkilöitä, jos:
— niiden oikeudellinen asema varmistaa kolmansien eduille
suojan tason, joka vastaa oikeushenkilön tarjoamaa suojaa
ja
— ne ovat sellaisen toiminnan vakauden valvonnan alaisia, joka
soveltuu niiden oikeudelliseen rakenteeseen.
Kuitenkin jos luonnolliset henkilöt tarjoavat kolmansille palveluja,
jotka koskevat kolmansien osapuolten varojen tai arvopapereiden
hallintaa, voidaan näitä henkilöitä pitää tämän direktiivin mukai-sina sijoituspalveluyrityksinä ainoastaan jos ne muiden tässädirektiivissä ja direktiivissä 93/6/ETY asetettujen vaatimusten sitärajoittamatta täyttävät seuraavat edellytykset:
— kolmansien omistusoikeuksia arvopapereiden ja kolmansille
kuuluvien varojen osalta on suojattava erityisesti yrityksen taisen omistajien maksukyvyttömyystilanteessa, takavarikon,korvauksen tai muun yrityksen tai sen omistajien velkojientoimien ollessa kyseessä,
— sijoituspalveluyrityksen on noudatettava sellaisia sääntöjä,
joiden tarkoituksena on valvoa yrityksen ja sen omistajienvakavaraisuutta,1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 7
▼B
— yhden tai useamman kansallisen lainsäädännön mukaan siihen
pätevän tilintarkastajan on tarkastettava sijoituspalveluyrityksentilinpäätös,
— jos yrityksellä on vain yksi omistaja, tämän on otettava toimin-
nassaan huomioon sijoittajien suojaa koskevat säännöksetyrityksen toiminnan päättyessä omistajan kuoleman tai toimin-takyvyttömyyden tai muun vastaavan tapahtuman vuoksi.
Komissio laatii kertomuksen 31 päivään joulukuuta 1997 mennessä
tämän kohdan toisen ja kolmannen alakohdan soveltamisesta jaehdottaa tarvittaessa niihin muutoksia tai niiden poistamista.
Jos henkilö harjoittaa liitteen A osan 1 kohdan a alakohdassa
tarkoitettua toimintaa ja jos tätä toimintaa harjoitetaan ainoastaansijoituspalveluyrityksen lukuun ja sen täysimääräisellä ja rajoitta-mattomalla vastuulla, tätä toimintaa pidetäänsijoituspalveluyrityksen toimintana eikä kyseisen henkilön toimin-
tana;
3) ”luottolaitoksella” direktiivin 77/780/ETY (
1) 1 artiklan ensimmäi-
sessä luetelmakohdassa määritelmän mukaista luottolaitosta,
lukuun ottamatta kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdassa tarkoi-
tettuja laitoksia;
4) ”arvopapereilla”:
— osakkeita ja muita osakkeita vastaavia arvopapereita,
— joukkovelkakirjoja ja muita arvopaperisoituja velan muotoja,
jotka ovat siirtokelpoisia pääomamarkkinoilla,
ja
— kaikkia muita arvopapereita, joilla tavallisesti käydään kauppaa
ja jotka mahdollistavat sen, että näitä arvopapereita voi hankkia
merkitsemällä tai vaihtamalla tai jotka mahdollistavat maksun
käteisellä,
lukuun ottamatta maksuvälineitä;
5) ”rahamarkkinavälineillä” sellaisten rahoitusvälineiden ryhmiä,
joilla tavallisesti käydään kauppaa rahoitusmarkkinoilla;
6) ”kotijäsenvaltiolla”:
a) kun sijoituspalveluyritys on luonnollinen henkilö, jäsenvaltiota,
jossa sijaitsee sen hallinnollinen päätoimipaikka;
b) kun sijoituspalveluyritys on oikeushenkilö, jäsenvaltiota, jossa
sijaitsee sen sääntömääräinen kotipaikka tai, jollei sillä ole
kansallisen lainsäädännön mukaista kotipaikkaa, jäsenvaltiota,jossa sen hallinnollinen päätoimipaikka sijaitsee;
c) kun kyseessä ovat markkinat, jäsenvaltiota, jossa sijaitsee
kaupan käyntipalveluja tarjoavan toimielimen kotipaikka tai,jollei sillä ole kansallisen lainsäädännön mukaista kotipaikkaa,jäsenvaltiossa, jossa sijaitsee tämän toimielimen hallinnollinenpäätoimipaikka;
7) ”vastaanottavalla jäsenvaltiolla” jäsenvaltiota, jossa sijoituspalve-
luyrityksellä on sivuliike tai jossa se tarjoaa palveluja;
8) ”sivuliikkeellä” liiketoimipaikkaa, joka on sijoituspalveluyrityksen
osa, joka ei ole oikeushenkilö ja joka tarjoaa sijoituspalveluja,joiden tarjoamista varten sijoituspalveluyritys on saanut toimi-luvan; yhteen jäsenvaltioon perustettuja liiketoimipaikkojapidetään yhtenä sivuliikkeenä niiden lukumäärästä riippumatta
silloin, kun sijoituspalveluyrityksen kotipaikka on toisessa jäsen-
valtiossa;
9) ”toimivaltaisilla viranomaisilla” viranomaisia, jotka jäsenvaltio
nimeää 22 artiklan nojalla;
10) ”määräomistusyhteydellä” suoraa tai välillistä omistusyhteyttä
sijoituspalveluyrityksessä, kun tämä omistusyhteys on vähintään1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 8
(1) EYVL N:o L 322, 17.12.1977, s. 30, Direktiivi sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna direktiivillä 89/646/ETY (EYVL N:o L 386,
30.12.1989, s. 1).
▼B
10 prosenttia pääomasta tai äänioikeuksista tai jonka nojalla on
mahdollista vaikuttaa huomattavasti sellaisen yrityksen johtami-seen, jossa määräomistusyhteys on.
Tätä määritelmää sovellettaessa 4 ja 9 artiklan sekä 9 artiklassa
tarkoitettujen muiden omistusyhteyksien osalta otetaan huomioondirektiivin 88/627/ETY (
1) 7 artiklassa tarkoitetut äänioikeudet;
11) ”emoyrityksellä” direktiivin 83/349/ETY (2) 1 ja 2 artiklan
määritelmän mukaista emoyritystä;
12) ”tytäryrityksellä” direktiivin 83/349/ETY 1 ja 2 artiklan
määritelmän mukaista tytäryritystä; myös mahdolliset tytäryri-tyksen tytäryritykset katsotaan näiden yritysten johdossa olevanemoyrityksen tytäryritykseksi;
13) ”säännellyillä markkinoilla” liitteen B osassa tarkoitettujen rahoi-
tusvälineiden markkinoita:
— jotka luetellaan sellaisen jäsenvaltion laatimassa 16 artiklassa
tarkoitetussa listassa, joka on 1 artiklan 6 kohdan c alakohdassamääritelty kotijäsenvaltio,
— jotka toimivat säännöllisesti,— joille on ominaista se, että toimivaltaisten viranomaisten anta-
missa tai hyväksymissä säännöksissä määritellään
markkinoiden toiminnan edellytykset, markkinoille pääsyn
edellytykset sekä direktiiviä 79/279/ETY sovellettaessa edelly-tykset, jotka koskevat kyseisessä direktiivissä asetettuja listalleottamisen edellytyksiä ja jos kyseistä direktiiviä ei sovelleta,edellytykset, jotka rahoitusvälineiden on täytettävä, jotta niillä
voitaisiin tehokkaasti käydä kauppaa markkinoilla,
— jotka edellyttävät, että kaikkia 20 ja 21 artiklassa asetettuja
ilmoittamis- ja avoimuusvaatimuksia noudatetaan;
14) ”määräysvallalla” direktiivin 83/349/ETY 1 artiklassa määriteltyä
määräysvaltaa;
15) ”läheisillä sidoksilla” tilannetta, jossa kahden tai useamman luon-
nollisen henkilön tai oikeushenkilön välillä on sidossuhde:
a) omistusyhteyden kautta, eli että yrityksestä suoraan tai välilli-
sesti määräysvallan kautta pidetään hallussa vähintään 20prosenttia yrityksen äänivallasta tai pääomasta; tai
b) määräysvallan kautta, eli kaikissa direktiivin 83/349/ETY (
3)1
artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa emoyrityksenja tytäryhtiön välisen sidoksen kautta taikka samanluonteisenminkä tahansa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön ja
yrityksen välisen sidoksen kautta; myös tytäryrityksen tytäryr-
itys katsotaan näiden yritysten johdossa toimivan emoyrityksentytäryritykseksi.
Tilanteiden, joissa kaksi luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä
tai useampi luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on määräys-vallan kautta pysyvästi sidoksissa yhteen ja samaan henkilöön,katsotaan myös muodostavan läheisen sidoksen tällaisten henki-löiden välille.
2 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin sijoituspalveluyrityksiin.
Kuitenkin, ainoastaan tämän artiklan 4 kohtaa, 8 artiklan 2 kohtaa, 10ja 11 artiklaa, 12 artiklan ensimmäistä kohtaa, 14 artiklan 3 ja 4 kohtaasekä 15, 19 ja 20 artiklaa sovelletaan luottolaitoksiin, joiden toimintaavarten direktiivin 77/780/ETY ja 89/646/ETY mukaisesti myönnetty1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 9
(1) EYVL N:o L 348, 17.12.1988, s. 62
(2) EYVL N:o L 193, 18.7.1983, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 90/605/ETY (EYVL N:o L 317, 16.11.1990, s. 60).
(3) EYVL N:o L 193, 18.7.1993, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 90/605/ETY (EYVL N:o L 317, 16.1.1990, s. 60)▼M1
▼B
▼B
toimilupa kattaa yhden tai useamman tämän direktiivin liitteen A
osassa luetelluista sijoituspalveluista.
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta:
a) direktiivin 73/239/ETY (1)1 artiklassa tai direktiivin 79/267/ETY (2)
1 artiklassa määriteltyihin vakuutuslaitoksiin eikä direktiivissä 64/225/ETY (
3) tarkoitettuihin jälleen- tai edelleenvakuutusta harjoitta-
viin yrityksiin;
b) yrityksiin, jotka tarjoavat sijoituspalveluja ainoastaan emoyrityksel-
leen, tytäryrityksilleen tai emoyrityksensä toisille tytäryrityksille;
c) henkilöihin, jotka tarjoavat sijoituspalveluja, jos tätä toimintaa
harjoitetaan varsinaisen ammattitoiminnan lisäksi ja jos tätä ammat-
titoimintaa sääntelevät lainsäädännön tai hallinnolliset säännökset tai
ammattikunnan eettiset säännöt, eikä niissä kielletä tällaisenpalvelun tarjoamista;
d) yrityksiin, joiden tarjoamat sijoituspalvelut muodostuvat ainoastaan
työntekijöiden osallistumisjärjestelmien hallinnosta;
e) yrityksiin, joiden sijoituspalvelut koostuvat sekä b että d kohdassa
tarkoitettujen palvelujen tarjoamisesta;
f) jäsenvaltioiden keskuspankkeihin ja muihin kansallisiin toimieli-
miin, jotka harjoittavat vastaavanlaista toimintaa ja muihin julkisiintoimielimiin, joiden tehtävänä on julkisen velan hoitaminen tai jotkaosallistuvat julkisen velan hoitoon;
g) yrityksiin
— jotka eivät voi pitää hallussaan asiakkailleen kuuluvia varoja tai
arvopapereita ja jotka tämän vuoksi eivät voi missään vaiheessaolla velkaa asiakkailleen,
ja
— jotka voivat tarjota ainoastaan sijoituspalveluja, jotka koostuvat
arvopapereita ja yhteissijoituspalveluyrityksien osuuksia koske-
vien toimeksiantojen vastaanottamisesta ja välittämisestä,
ja
— jotka tarjotessaan kyseistä palvelua voivat antaa määräyksiä
ainoastaan:
i) sijoituspalveluyrityksille, joille on myönnetty toimilupa
tämän direktiivin mukaisesti;
ii) luottolaitoksille, joille on myönnetty toimilupa direktiivien
77/780/ETY ja 89/646/ETY mukaisesti;
iii) sijoituspalveluyritysten tai luottolaitosten sivuliikkeille, joille
kolmas valtio on myöntänyt toimiluvan ja joiden on nouda-tettava toimivaltaisten viranomaisten arvioinnin mukaan
vähintään yhtä tiukkoja toiminnan vakautta koskevia
sääntöjä kuin tässä direktiivissä tai direktiivissä 89/646/ETYtai 93/6/ETY säädetään;
iv) yhteissijoitusyrityksille, joille on myönnetty jäsenvaltion
lainsäädännön mukaisesti toimilupa myydä osuuksiaanyleisölle sekä näiden yritysten johtajille;
v) direktiivin 77/91/ETY (
4) 15 artiklan 4 kohdassa määritel-
lyille kiinteäpääomaisille sijoitusyhtiöille, joiden arvopaperiton otettu kaupankäynnin kohteeksi tai joilla käydäänkauppaa säännellyillä markkinoilla jäsenvaltiossa;
ja
— joiden toimintaa ohjaavat kansallisella tasolla säännökset tai
ammattikunnan eettiset säännöt;1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 10
(1) EYVL N:o L 228, 16.8.1973, s. 3, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 90/619/ETY (EYVL N:o L 330, 29.11.1990, s. 50).
(2) EYVL N:o L 63, 13.3.1979, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
direktiivillä 90/618/ETY (EYVL N:o L 330, 29.11.1990, s. 44).
(3) EYVL N:o 56, 4.4.1964, s. 878/64
(4) EYVL N:o L 26, 30.1.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjalla.
▼B
h) yhteissijoitusyrityksiin riippumatta siitä, ovatko ne yhteensovitettu
yhteisön tasolla, sekä näiden yritysten omaisuudenhoitajiin ja johta-jiin;
i) henkilöihin, joiden pääasiallinen toiminta on käydä kauppaa
keskenään raaka-aineilla tai tällaisten tuotteiden tuottajien taiammattimaisten käyttäjien kanssa ja jotka tarjoavat sijoituspalvelujaainoastaan tällaisille tuottajille ja ammattimaisille käyttäjille, sikälikuin se on tarpeen heidän pääasiallisen toimintansa kannalta;
j) yrityksiin, joiden sijoituspalvelut muodostuvat ainoastaan kaupan
käynnistä omaan lukuun optio- ja termiinimarkkinoilla, tai yrityk-
siin, jotka käyvät kauppaa näiden markkinoiden muiden jäsenten
lukuun tai suorittavat hinnan muodostusta näiden markkinoidenmuiden jäsenten puolesta ja jotka samojen markkinoiden selvityso-sapuolena toimivat jäsenet takaavat. Tällaisten yritysten sopimustentoteuttamisesta vastaavat samojen markkinoiden selvitysosapuolinatoimivat jäsenet;
k) tanskalaisten eläkerahastojen perustamiin yhdistyksiin, joiden
ainoana tavoitteena on hoitaa näiden yhdistysten jäseninä olevieneläkerahastojen varoja;
l)agenti di cambio -nimisiin toimielimiin, joiden toiminta ja tehtävät
määritellään 7 päivänä maaliskuuta 1925 annetussa Italian kunin-kaallisessa asetuksessa n:o 222 ja sen jälkeen annetuissa asetustamuuttavissa säännöksissä ja jotka voivat harjoittaa toimintaansa 2
päivänä tammikuuta 1991 annetun Italian lain N:o 19 artiklan
nojalla.
3. Viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1998 ja sen jälkeen
säännöllisin väliajoin komissio laatii kertomuksen 2 kohdan soveltami-
sesta liitteen A osan osalta ja ehdottaa tarvittaessa tämän direktiivintoimivuuden perusteella muutoksia soveltamisalan poikkeuksia koske-viin määritelmiin ja tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviinpalveluihin.
4. Tällä direktiivillä asetettuja oikeuksia ei uloteta palvelujen tarjoa-
miseen, jos osapuoli on valtio, keskuspankki tai muu jäsenvaltionkansallinen toimielin, joka hoitaa samankaltaisia tehtäviä raha-asioita,valuuttakursseja, julkista velkaa koskevan politiikan tai kyseisen jäsen-
valtion varantopolitiikan yhteydessä.
II OSASTO
Toiminnan aloittamisen edellytykset
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on edellytettävä sellaisilta sijoituspalveluyrityk-
siltä toimilupaa, joiden kotijäsenvaltio se on. Tämän luvan myöntävätjäsenvaltion sellaiset toimivaltaiset viranomaiset, jotka jäsenvaltio on
nimennyt tähän tehtävään 22 artiklan mukaisesti. Toimiluvassa on
nimenomaisesti mainittava ne liitteen A osassa tarkoitetut sijoituspal-velut, joita yrityksellä on lupa tarjota. Toimilupa voi myös kattaayhden tai useamman liitteen C osassa tarkoitetuista liitännäispalve-luista. Tässä direktiiyissä tarkoitettua toimilupaa ei voida missään
tapauksessa myöntää sellaisia palveluja varten, joita tarkoitetaan liitteen
C osassa.
2. Jäsenvaltion on vaadittava,
— että sellaisen sijoituspalveluyrityksen hallinnollinen päätoimipaikka,
joka on oikeushenkilö ja jolla on kotipaikka kansallisen
lainsäädännön mukaan, on samassa jäsenvaltiossa kuin kotipaikka,
— että muiden sijoituspalveluyritysten hallinnollinen päätoimipaikka
on siinä jäsenvaltiossa, joka on myöntänyt sille toimiluvan ja jossase tosiasiallisesti harjoittaa toimintaansa.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 11
▼B
3. Rajoittamatta kansallisessa lainsäädännössä asetettujen muiden
yleisten edellytysten soveltamista, toimivaltaiset viranomaiset eivät saamyöntää toimilupaa:
— jollei sijoituspalveluyrityksellä ole, ottaen huomioon kyseisen sijoi-
tuspalveluyrityksen luonne, riittävästi alkupääomaa direktiivissä 93/
6/ETY säädettyjen sääntöjen mukaisesti,
— jolleivät henkilöt, jotka tosiasiallisesti johtavat sijoituspalveluyri-
tyksen toimintaa, ole hyvämaineisia ja riittävän kokeneita.
Yrityksen toiminnan suuntaviivoista päättää vähintään kaksi henkilöä,
jotka täyttävät edellä mainitut edellytykset. Kuitenkin jos asianmukai-silla järjestelyillä varmistetaan, että päästään vastaavaan tulokseenerityisesti 1 artiklan 2 alakohdan kolmannen alakohdan viimeisessäluetelmakohdassa säädetyissä tapauksissa, toimivaltaiset viranomaisetvoivat myöntää toimiluvan sijoituspalveluyrityksille, jotka ovat luon-
nollisia henkilöitä tai ottaen huomioon näiden luonteen tai toiminnan
määrän, sijoituspalveluyrityksille, jotka ovat oikeushenkilöitä, silloinkun näitä yrityksiä johtavat yksittäiset luonnolliset henkilötperussääntöjen ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
Lisäksi, jos sijoituspalveluyrityksen ja muun luonnollisen henkilön tai
oikeushenkilön välillä vallitsee läheinen sidos, toimivaltaiset virano-
maiset voivat myöntää toimiluvan vain, jos nuo sidokset eivät estä
niitä hoitamasta tehokkaasti valvontaan liittyviä tehtäviään.
Toimivaltaisten viranomaisten on evättävä toimilupa myös, jos yhteen
tai useampaan yritykseen läheisesti sidoksissa olevaan luonnolliseen
henkilöön tai oikeushenkilöön sovellettavan kolmannen maan lait,
asetukset tai hallinnolliset määräykset taikka niiden täytäntöönpanoonliityvät vaikeudet estävät viranomaisia hoitamasta tehokkaasti valvon-taan liittyviä tehtäviään.
Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava sijoituspalveluyrityksiä
toimittamaan niille tiedot, jotka ne tarvitsevat valvoakseen, että tässäkohdassa tarkoitettuja edellytyksiä noudatetaan jatkuvasti.
4. Jäsenvaltioiden on lisäksi vaadittava, että toimilupia koskevissa
hakemuksissa on oltava liitteenä toimintaohjelma, jossa osoitetaannimenomaisesti aiotun toiminnan laatu sekä kyseisen sijoituspalveluyr-ityksen organisaatiorakenne.
5. Hakijalle on ilmoitettava kuuden kuukauden kuluessa täydellisen
hakemuksen jättämisestä, onko toimilupa myönnetty. Jos toimilupaevätään, on tämä perusteltava.
6. Sijoituspalveluyritys voi aloittaa toimintansa välittömästi sen
jälkeen, kun toimilupa on myönnetty.
7. Toimivaltaiset viranomaiset voivat peruuttaa sijoituspalveluyrityk-
selle myönnetyn toimiluvan tämän direktiivin mukaisesti ainoastaan jos
sijoituspalveluyritys:
a) ei käytä toimilupaa 12 kuukauden aikana, kieltäytyy nimenomaisesti
siitä tai on lopettanut sijoituspalvelujen tarjoamisen enemmän kuin
kuusi kuukautta aikaisemmin, jollei kyseinen jäsenvaltio ole
määrännyt, että näissä tapauksissa toimilupa raukeaa;
b) on saanut toimiluvan valheellisen ilmoituksen perusteella tai muin
epärehellisin keinoin;
c) ei enää täytä toimiluvan myöntämisen edellytyksiä;
d) ei enää täytä direktiivin 93/6/ETY säännöksiä;
e) on vakavalla ja järjestelmällisellä tavalla rikkonut 10 ja 11 artiklan
mukaisesti annettuja säännöksiä;
f) kuuluu muihin sellaisiin tapauksiin, joissa kansallisen lainsäädännön
mukaan säädetään peruuttamisesta.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 12
▼M1
▼B
▼B
4 artikla
Toimivaltaiset viranomaiset eivät saa myöntää toimilupaa sijoituspalve-
luyritysten toiminnan aloittamista varten ennen kuin niille on ilmoitettuosakkeenomistajien tai jäsenten henkilöllisyys, riippumatta siitä ovatko
ne suoraan tai välillisesti osakkeenomistajia tai jäseniä, luonnollisia
henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joilla on määräomistusyhteys, sekänäiden omistusyhteyksien määrä.
Toimivaltaisten viranomaisten on evättävä toimilupa, jos, ottaen
huomioon tarve varmistaa sijoituspalveluyrityksen järkevä ja vakaahoito, ne eivät ole vakuuttuneita edellä mainittujen osakkeenomistajientai jäsenten sopivuudesta.
5 artikla
Jos kyse on sellaisen sijoituspalveluyrityksen sivuliikkeestä, jolla on
kotipaikka yhteisön ulkopuolella ja sivuliike on aloittamassa toimin-taansa tai harjoittaa jo sitä, jäsenvaltiot eivät saa soveltaa näihinsivuliikkeisiin säännöksiä, jotka johtavat suotuisampaan kohteluun
kuin sen sijoituspalveluyrityksen sivuliikkeiden, joilla on kotipaikka
jäsenvaltioissa.
6 artikla
Toisen jäsenvaltion, jota asia koskee, toimivaltaisia viranomaisia on
kuultava edeltä käsin sellaisen sijoituspalveluyrityksen toimiluvan
osalta:
— joka on toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen sijoituspalveluyr-
ityksen tai luottolaitoksen tytäryritys,
— joka on toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen sijoituspalveluyr-
ityksen tai luottolaitoksen emoyrityksen tytäryritys,
tai
— jossa määräysvaltaa käyttävät samat luonnolliset tai oikeushenkilöt,
jotka käyttävät määräysvaltaa toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan
saaneessa sijoituspalveluyrityksessä tai luottolaitoksessa.
Asianomaisen toisen jäsenvaltion luottolaitosten tai vakuutusyritysten
valvonnasta vastaavaa toimivaltaista viranomaista on kuultava ennenkuin toimilupa myönnetään sijoituspalveluyritykselle,
a) joka on yhteisössä toimiluvan saaneen luottolaitoksen tai vakuutu-
syrityksen tytäryhtiö; tai
b) joka on yhteisössä toimiluvan saaneen luottolaitoksen tai vakuutu-
syrityksen emoyrityksen tytäryhtiö; tai
c) jossa määräysvalta on samalla luonnollisella henkilöllä tai oikeush-
enkilöllä kuin yhteisössä toimiluvan saaneessa luottolaitoksessa taivakuutusyrityksessä.
Ensimmäisessä ja toisessa kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten vira-
nomaisten on kuultava toisiaan erityisesti arvioidessaanosakkeenomistajien sopivuutta sekä saman ryhmän toisen yrityksen
johtamiseen osallistuvien johtajien mainetta ja kokemusta. Virano-
maisten on ilmoitettava toisilleen kaikki osakkeenomistajien sopivuuttaja johtajien mainetta ja kokemusta koskevat tiedot, joilla on merkitystämuiden asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten, toimilupienmyöntämisen sekä toimintaehtojen noudattamisen jatkuvan arvioinninkannalta.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 13
▼M4
▼B
III OSASTO
Suhteet kolmansiin maihin
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava
komissiolle:
a) toimiluvan myöntämisestä sellaiselle suoraan tai välillisesti omiste-
tulle tytäryritykselle, jonka emoyritykseen sovelletaan kolmannenmaan lakia;
b) jos tällainen emoyritys hankkii sellaisen osuuden yhteisön sijoitus-
palveluyrityksestä, että jälkimmäisestä tulee sen tytäryritys.
Kummassakin tapauksessa komissio antaa neuvostolle tiedon siihen
asti, kunnes neuvosto asettaa komission ehdotuksesta arvopapereitakäsittelevän komitean.
Milloin toimilupa myönnetään suoraan tai välillisesti omistetulle
tytäryritykselle, jonka emoyrityksistä yhteen tai useampaan sovelletaan
kolmannen maan lakia, toimivaltaisten viranomaisten on eriteltäväyritysryhmän rakenne komissiolle osoitettavassa ilmoituksessa.
2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tieto niistä yleisistä
vaikeuksista, joita niiden sijoituspalveluyritykset kohtaavat sijoittautu-
misen tai palvelujen tarjoamisen yhteydessä kolmannessa maassa.
3. Komissio laatii ensimmäisen kerran viimeistään kuusi kuukautta
ennen tämän direktiivin voimaantuloa ja sen jälkeen määräajoin kerto-
muksen yhteisön sijoituspalveluyritysten kohtelusta kolmansissa maissa
4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen seikkojen osalta niiden sijoittautuessa taitarjotessa sijoituspalveluja sekä hankkiessa omistusyhteyksiäkolmannen maan sijoituspalveluyrityksissä. Komissio toimittaa nämäkertomukset, joihin liitetään tarvittaessa aiheelliset ehdotukset neuvos-
tolle.
4. Jos komissio havaitsee joko 3 kohdassa tarkoitettujen kertomusten
tai muiden tietojen perusteella, että jokin kolmas maa ei myönnäyhteisön sijoituspalveluyritykselle yhtä tehokasta markkinoille pääsyä
kuin yhteisö on myöntänyt tuon kolmannen maan sijoituspalveluyrityk-
sille, komissio voi tehdä neuvostolle ehdotuksia aiheellisistavaltuuksista neuvottelujen käymiseksi vertailukelpoisten kilpailumah-dollisuuksien aikaansaamiseksi yhteisön sijoituspalveluyrityksille.Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.
5. Jos komissio havaitsee joko 3 kohdassa tarkoitettujen kertomusten
tai muiden tietojen perusteella, että yhteisön sijoituspalveluyritys ei saakolmannessa maassa sellaista kansallista kohtelua, joka tarjoaisi samatkilpailumahdollisuudet kuin kotimaisilla sijoituspalveluyrityksillä on, jaettä tehokkaan markkinoille pääsyn edellytyksiä ei ole täytetty,
komissio voi aloittaa neuvottelut tilanteen korjaamiseksi.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa voidaan neuvotte-
lujen aloittamisen ohella myös sellaisessa direktiivissä säädettyämenettelyä noudattaen, jonka mukaan neuvosto asettaa 1 kohdassa
tarkoitetun komitean, päättää milloin tahansa, että jäsenvaltioiden
toimivaltaisten viranomaisten on rajoitettava tai lykättävä ratkaisuntekemistä sellaisista vireillä olevista tai vireille tulevista toimilupahake-muksista ja omistusyhteyksien hankinnasta, joissa hakijana on suoraantai välillisesti kolmannen maan lain alaisuuteen kuuluvien emoyritys.Tässä tarkoitetut toimenpiteet eivät saa olla voimassa kauempaa kuin
kolme kuukautta.
Neuvottelun tuloksista riippuen neuvosto voi, ennen kuin edellä main-
ittu kolmen kuukauden aika on kulunut, päättää komission ehdotuksestamääräenemmistöllä toimenpiteiden jatkamisesta.
Rajoituksia tai lykkäystä ei sovelleta, kun yhteisössä asianmukaisen
toimiluvan saanut sijoituspalveluyrityksen tytäryritys tai sen tytäryritysperustaa tytäryrityksen tai hankkii omistusyhteyden yhteisön sijoitus-palveluyrityksessä.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 14
▼B
6. Jos komissio havaitsee, että jokin 4 ja 5 kohdassa tarkoitettu
tilanne on olemassa, jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä ilmoitet-tava sille:
a) sellaisen suoraan tai välillisesti omistetun tytäryrityksen toimilupa-
hakemuksesta, jonka yhteen tai useampaan emoyritykseensovelletaan kyseessä olevan kolmannen maan lakia;
b) jäsenvaltiolle 9 artiklan mukaisesti ilmoitetusta tällaisen yrityksen
suunnitelmasta hankkia sellaisen omistusyhteyden yhteisön sijoitus-
palveluyrityksestä, että jälkimmäisestä tulisi sen tytäryritys.
Tämä ilmoittamisvelvollisuus lakkaa, kun 4 tai 5 kohdassa tarkoitetun
kolmannen maan kanssa tehdään sopimus tai kun 5 kohdan toisessa jakolmannessa alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet lakkaavat olemastavoimassa.
7. Tämän artiklan mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden on oltava
niiden yhteisön velvoitteiden mukaisia, jotka johtuvat sijoituspalveluyr-
ityksen toiminnan aloittamista ja harjoittamista koskevista kahden- tai
monenvälisistä kansainvälisistä sopimuksista.
IV OSASTO
Toiminnan harjoittamisen edellytykset
8 artikla
1. Kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että
sijoituspalveluyritys, jolle ne ovat myöntäneet toimiluvan, on jatkuvasti3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukainen.
2. Kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että
sijoituspalveluyritys, jolle ne ovat myöntäneet toimiluvan, on direktii-
vissä 93/6/ETY säädettyjen sääntöjen mukainen.
3. Sijoituspalveluyrityksen toiminnan vakauden valvonnasta
vastaavat kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset riippumatta siitä,perustaako sijoituspalveluyritys sivuliikkeen vai tarjoaako se palvelujatoisessa jäsenvaltiossa vai ei, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sell-aisten tämän direktiivien säännösten soveltamista, jotka antavattoimivallan vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisille.
9 artikla
1. Jäsenvaltioiden on määrättävä, että sen henkilön, joka aikoo
suoraan tai välillisesti hankkia määräomistusyhteyden sijoituspalvelu-
syrityksessä, on ilmoitettava siitä ensin toimivaltaisille viranomaisille
ilmaisemalla samalla omistusyhteyksien määrä. Tämän henkilön onmyös ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille, jos hän aikookasvattaa määräomistusyhteyttään siten, että hänen hallussaan olevienäänioikeuksien osuus tai osuus pääomasta ylittää 20, 33 tai 50
prosenttia tai enemmänkin siten, että sijoituspalveluyrityksestä tulee
sen tytäryritys.
Toimivaltaisten viranomaisten on kolmen kuukauden kuluessa ensim-
mäisessä alakohdassa säädetyn ilmoituksen päivämäärästä ilmoitettavavastustavansa tällaista suunnitelmaa, jos ne eivät pidä ensimmäisessäalakohdassa tarkoitettua henkilöä riittävän soveltuvana ottaenhuomioon sijoituspalveluyrityksen järkevän ja vakaan hoidon. Jos
toimivaltaiset viranomaiset eivät vastusta suunnitelmaa, ne voivat
vahvistaa määräajan, jonka kuluessa suunnitelma on toteutettava.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitetun omistusyhteyden hankkija on toisessa
jäsenvaltiossa toimiluvan saanut sijoituspalveluyritys, luottolaitos taivakuutusyritys tai toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen sijoitus-
palveluyrityksen, luottolaitoksen tai vakuutusyrityksen emoyritys tai
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jolla on määräysvalta sijoitus-palveluyrityksessä, luottolaitoksessa tai vakuutusyrityksessä, ja josyrityksestä tulee mainitun yritysoston myötä hankkijan tytäryritys taihankkija saa siinä määräysvallan, yritysostoa on arvioitava 6 artiklassatarkoitetuissa ennakkolausunnoissa.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 15
▼M4
▼B
3. Jäsenvaltioiden on määrättävä, että henkilöiden, jotka aikovat
luovuttaa suoraan tai välillisesti omistusyhteyden sijoituspalveluyrityk-sessä, on ilmoitettava tästä ennakkoon toimivaltaisille viranomaisille ja
ilmoitettava omistusyhteyden määrä. Tällaisen henkilön on myös ilmoi-
tettava toimivaltaisille viranomaisille, aikooko hän vähentääomistusyhteyttään siten, että hänen hallussaan olevien äänioikeuksienosuus tai osuus pääomasta on alle 20, 33 tai 50 prosenttia tai siten,että sijoituspalveluyritys ei enää ole hänen tytäryrityksensä.
4. Saadessaan tietää sellaisista pääomansa omistusyhteyksien
hankinnoista tai luovuttamisista, jotka aiheuttavat sen, että omistusyh-teydet kasvavat yli 1 ja 3 kohdassa tarkoitettujen kynnysten taivähenevät niiden alle, on sijoituspalveluyritysten ilmoitettava tästätoimivaltaisille viranomaisille.
Lisäksi sijoituspalveluyritysten on ilmoitettava toimivaltaisille virano-
maisille vähintään kerran vuodessa sellaisten osakkeenomistajien taijäsenten henkilöllisyys, joilla on määräomistusyhteyksiä sekä näidenomistusyhteyksien määrän sen mukaisesti, kuin ne esitetään osakkeeno-mistajien ja jäsenten vuosikokouksissa tai niiden tietojen mukaisesti,
jotka saadaan pörssilistalla listattujen yrityksiin sovellettavien
säännösten mukaisesti.
5. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että jos 1 kohdassa tarkoitettujen
henkilöiden vaikutusvalta saattaa estää sijoituspalveluyrityksen
järkevän ja vakaan hoidon, toimivaltaisten viranomaisten on toteutet-
tava aiheelliset toimenpiteet tämän tilanteen korjaamiseksi. Nämätoimenpiteet voivat olla erityisesti kieltotoimenpiteitä, johtajiin taihallinnosta vastaaviin henkilöihin kohdistuvia seuraamuksia taikyseisten osakkeenomistajien tai jäsenten osakkeisiin tai osuuksiin liit-tyvien äänioikeuksien käyttämisen kieltämisiä.
Vastaavia toimenpiteitä sovelletaan sellaisiin henkilöihin, jotka eivät
noudata 1 kohdassa säädettyä ennakolta annettavien tietojen antamis-velvollisuutta. Jos omistusyhteys hankitaan toimivaltaistenviranomaisten vastustuksesta huolimatta, jäsenvaltioiden on määrättävä,riippumatta muista mahdollisesti määrättävistä seuraamuksista, vastaa-
vien äänioikeuksien käyttämättä jättämisestä, annettujen äänten
mitättömyydestä tai niiden mitätöinnin mahdollisuudesta.
10 artikla
Kotijäsenvaltion on laadittava toiminnan vakautta koskevat säännöt,
joita sijoituspalveluyritysten on aina noudatettava. Näissä säännöissä
on erityisesti vaadittava, että:
— sijoituspalveluyrityksellä on järkevät hallinnolliset ja tilinpitomenet-
telyt, valvonta- ja turvallisuusjärjestelyt automaattisessa
tietojenkäsittelyssä sekä riittävät sisäiset valvontamenettelyt, joihinkuuluvat nimenomaisesti yrityksen työntekijöiden henkilökohtaisiatoimia koskevat järjestelyt,
— sijoituspalveluyritys tekee tarvittavat järjestelyt sijoittajille kuulu-
vien arvopapereiden osalta näiden omistusoikeuden suojaamiseksi
erityisesti silloin, kun sijoituspalveluyritys joutuu selvitystilaan, ja
sen estämiseksi, että sijoituspalveluyritys käyttää sijoittajien arvopa-pereita omaan lukuunsa ilman sijoittajien lupaa,
— sijoituspalveluyritys toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet sijoittajille
kuuluvien varojen osalta näiden oikeuksien suojaamiseksi ja estää,lukuun ottamatta luottolaitoksia, sen että sijoituspalveluyritys
käyttää sijoittajien varoja omaan lukuunsa,
— sijoituspalveluyritys huolehtii, että suoritetuista toimista pidetään
sikäli riittävää rekisteriä, että kotijäsenvaltion toimivaltaiset virano-maiset voivat seurata, että niitä toiminnan vakauden valvontaakoskevia sääntöjä noudatetaan, joita yritykset ovat velvollisia sovel-tamaan; tällaisia rekistereitä on säilytettävä toimivaltaisten
viranomaisten määräämä aika,
— sijoituspalveluyrityksen on oltava rakenteeltaan sellaisia ja siten
järjestäytyneitä, että riskit, jotka saattavat aiheutua sen asiakkailleyrityksen ja sen asiakkaiden tai sen itse asiakkaiden välisistä eturis-tiriidoista, voidaan rajoittaa mahdollisimman pieniksi. Kuitenkaanhallintoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt sivuliikkeen perusta-1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 16
▼B
misen yhteydessä eivät saa olla ristiriidassa eturistiriitoja koskevien
kotijäsenvaltion säätämien menettelytapasääntöjen kanssa.
11 artikla
1. Jäsenvaltion on laadittava menettelytapaohjeet, joita sijoituspalve-
luyritysten on jatkuvasti noudatettava. Näiden sääntöjen on pantavatäytäntöön ainakin jäljempänä luetelluissa luetelmakohdissa esitetytperiaatteet ja niitä on sovellettava tavalla, jossa otetaan huomioon sen
henkilön ammattiasema, jolle palveluja tarjotaan. Jäsenvaltiot sovel-
tavat näitä sääntöjä tarvittaessa myös liitteen C osassa tarkoitettuihinlisäpalveluihin. Nämä periaatteet velvoittavat:
— sijoituspalveluyrityksen toimimaan liiketoimia harjoittaessaan
rehdisti ja oikeudenmukaisesti asiakkaidensa etujen ja markkinoidenlahjomattomuuden hyväksi,
— sijoituspalveluyrityksen toimimaan asianmukaisen pätevästi, huolel-
lisesti ja tarmokkaasti asiakkaidensa etujen ja markkinoidenlahjomattomuuden hyväksi,
— että sijoituspalveluyrityksellä on tarvittavat voimavarat ja menet-
telyt, jotta se voisi hoitaa oikein liiketoimiaan, ja että se käyttäänäitä tehokkaasti,
— että sijoituspalveluyritys hankkii asiakkailtaan tietoja, jotka
koskevat heidän taloudellista tilannettaan, sijoittamiskokemustasekä pyydettyjä palveluja koskevia tavoitteita,
— että sijoituspalveluyritys toimittaa asianmukaisella tavalla tietoja,
jotka ovat tarpeen neuvotteluissa niiden asiakkaiden kanssa,
— että sijoituspalveluyritys yrittää välttää eturistiriitoja ja, silloin kun
ne eivät ole vältettävissä, varmistaa, että sen asiakkaita kohdellaanoikeudenmukaisesti,
— että sijoituspalveluyritys noudattaa kaikkia sen liiketoimintaan
sovellettavia säännöksiä siten, että sen asiakkaiden etuja ja markki-noiden lahjomattomuutta edistetään.
2. Käytännesääntöjen täytäntöönpanosta ja niiden noudattamisen
valvonnasta vastaa se jäsenvaltio, jossa palvelut tarjotaan, tämänkuitenkaan rajoittamatta sellaisten päätösten soveltamista, jotka tehdäänkäytännesääntöjen yhdenmukaistamisen yhteydessä.
3. Jos sijoituspalveluyritys toteuttaa toimeksiannon 1 kohdassa
tarkoitettujen sääntöjen soveltamiseksi, sijoittajan ammattinimikkeen
perusteita arvioidaan suhteessa sijoittajaan, jolta toimeksianto on
lähtöisin riippumatta siitä, antoiko sijoittaja itse suoraan toimeksiannonvai välillisesti sellaisen sijoituspalveluyrityksen välityksellä, jokatarjoaa liitteen A osan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua palvelua.
13 artikla
Tämä direktiivi ei estä sellaisia sijoituspalveluyrityksiä, joille on
myönnetty toimilupa toisessa jäsenvaltiossa, mainostamasta palvelujaankaikin mahdollisin tiedonvälityksen keinoin vastaanottavassa jäsenval-tiossa, jos ne noudattavat yleisen edun vuoksi annettuja tämänmainonnan muotoa ja sisältöä koskevia sääntöjä.
V OSASTO
Sijoittautumisvapaus ja palvelujen tarjoamisen vapaus
14 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että sijoituspalveluyritys, jolle
toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat myöntäneet toimi-
luvan tai jota toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset valvovattämän direktiivin mukaisesti, saa tarjota sijoituspalveluja ja muita liit-teen C osassa lueteltuja palveluja niiden alueella 17, 18 ja 19 artiklanmukaisesti joko perustamalla sivuliikkeen tai palvelujen tarjoamisen1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 17
▼M2
▼B
▼B
vapauden perusteella edellyttäen, että näiden palvelujen tarjoamiseen
on toimilupa.
Tämä direktiivi ei vaikuta vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaan,
joka koskee sellaisten yhteissijoitusyritysten osuuksia, joihin ei sovel-leta direktiiviä 85/611/ETY (
1).
2. Jäsenvaltiot eivät saa edellyttää, että sivuliikkeen perustaminen tai
1 kohdassa tarkoitettujen palvelujen tarjoaminen edellyttää toimilupaatai perustamispääomaa tai muita vaikutuksiltaan vastaavia toimenpi-
teitä.
3. Jäsenvaltio voi vaatia, että 1 kohdassa tarkoitettuihin palveluihin
liittyvät liiketoimet on, silloin kun ne täyttävät kaikki jäljempänäesitetyt vaatimukset, suoritettava säännellyillä markkinoilla, siten että:
— sijoittajan tavanomaisen asuinpaikan on oltava kyseisessä jäsenval-
tiossa tai hänen on oltava sijoittautunut sinne,
— sijoituspalveluyrityksen on suoritettava tällaiset liiketoimet pääasial-
lisen toimipaikan tai tässä jäsenvaltiossa sijaitsevan sivuliikkeenvälityksellä tai palvelujen vapaan tarjoamisen yhteydessä kyseisessä
jäsenvaltiossa,
— liiketoimen on tapahduttava sellaisen välineen välityksellä, jolla
käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla kyseisessä jäsenval-tiossa.
4. Jos jäsenvaltio soveltaa 3 kohtaa, sen on annettava sellaisille
sijoittajille, joiden tavanomainen asuinpaikka on kyseisessä jäsenval-tiossa tai jotka ovat sijoittautuneet sinne, lupa poiketa 3 kohdassa
asetetusta velvollisuudesta ja harjoittaa 3 kohdassa tarkoitettuja liike-
toimia säänneltyjen markkinoiden ulkopuolella kyseisessäjäsenvaltiossa. Jäsenvaltiot voivat edellyttää, että tämän oikeudenkäyttämiseen tarvitaan nimenomainen lupa, ottaen huomioon sijoitta-jien erilaiset tarpeet suojaan sekä erityisesti ammattimaisten sijoittajien
ja yhteisösijoittajien kyky toimia omien etujensa mukaisesti. Tämä lupa
on aina voitava antaa edellytyksin, jotka eivät vaaranna sijoittajientoimeksiantojen nopeaa toteuttamista.
5. Komissio antaa tiedon 3 ja 4 kohdan säännösten toiminnasta
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1998 ja tarvittaessa ehdottaa niihinmuutoksia.
15 artikla
1. Vastaanottavan jäsenvaltion on huolehdittava, että sellaiset sijoi-
tuspalveluyritykset, joille niiden kotijäsenvaltion toimivaltaisetviranomaiset ovat myöntäneet toimiluvan tarjota liitteen A osan 1kohdan b alakohdassa ja 2 kohdassa tarkoitettuja palveluja, voivatvastaanottavissa jäsenvaltioissa tulla joko suoraan tai välillisesti sell-
aisten säänneltyjen markkinoiden jäseniksi, joilla tarjotaan vastaavia
palveluja, tai päästä joko suoraan tai välillisesti säännellyille markki-noille sekä tulla jäseniksi maksu- ja toimitusjärjestelmiin, joita siellätarjotaan säänneltyjen markkinoiden jäsenille, tämän kuitenkaan rajoit-tamatta 14 artiklassa tarkoitetun sijoittautumisoikeuden ja palvelujen
tarjoamisen vapauden käyttämistä.
Jäsenvaltioiden on kumottava kaikki sellaiset kansalliset säännöt tai lait
taikka säänneltyjä markkinoita koskevat säännöt, jotka rajoittavat näillemarkkinoille pääsevien henkilöiden lukumäärää. Jos pääsyä säännel-lyille markkinoille rajoitetaan markkinoiden oikeudellisen rakenteentai teknisen kapasiteetin nojalla, kyseisen jäsenvaltion on huolehdittava,
että markkinoiden rakennetta ja kapasiteettia jatkuvasti mukautetaan.
2. Säänneltyjen markkinoiden jäsenyys tai pääsy niille riippuu siitä,
noudattavatko sijoituspalveluyritykset, pääoman riittävyyttä koskeviavaatimuksia ja valvovatko kotijäsenvaltiot pääoman riittävyyttä direk-tiivin 93/6/ETY mukaisesti.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 18
(1) EYVL N:o L 375, 31.12.1985, s. 1.
Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi, muutettuna direktiivillä 88/220/
ETY (EYVL N:o L 100, 19.4.1988, s. 31).
▼B
Vastaanottavalla jäsenvaltiolla on oikeus asettaa muita pääomaa
koskevia lisävaatimuksia ainoastaan asioissa, jotka eivät kuulu kyseisendirektiivin soveltamisalaan.
Pääsyssä säännellyille markkinoille, niiden jäseneksi tulossa tai oltaessa
niiden jäsenenä on noudatettava säänneltyjä markkinoita koskeviasääntöjä säänneltyjen markkinoiden muodostamisessa ja hallinnossasekä markkinoilla tapahtuvia liiketoimia koskevia sääntöjä sekä mark-kinoilla tai niiden yhteydessä toimivaa henkilöstöä koskevia
ammatillisia vaatimuksia sekä toimituksia ja maksuja koskevien
sääntöjen mukaisesti. Näiden sääntöjen ja menettelyjen täytäntöön-panoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt voidaan hyväksyäasianmukaisella tavalla muun muassa sen varmistamiseksi, että niistäjohtuvia velvollisuuksia noudatetaan, kuitenkin siten, että noudatetaan
28 artiklaa.
3. Edellä 1 kohdassa asetetun velvollisuuden täyttämiseksi vastaa-
nottavien jäsenvaltioiden on tarjottava mainitussa kohdassatarkoitetuille sijoituspalveluyrityksille mahdollisuus tulla säänneltyjenmarkkinoiden jäseneksi tai päästä niille joko:
— suoraan perustamalla sivuliike vastaanottavaan jäsenvaltioon, tai
— välillisesti perustamalla tytäryritys vastaanottavaan jäsenvaltioon tai
hankkimalla vastaanottavassa jäsenvaltiossa sellaisen olemassaolevan yrityksen, joka on jo näiden markkinoiden jäsen tai jolla onpääsy niille.
Kuitenkin ne jäsenvaltiot, jotka soveltavat tämän direktiivin anta-
mishetkellä lainsäädäntöä, joka ei salli luottolaitosten tullasäänneltyjen markkinoiden jäseniksi tai niiden pääsyä näille markki-noille, jollei niillä ole erityistytäryritystä, voivat edelleen soveltaa 31päivään joulukuuta 1996 samaa velvoitetta syrjimättömällä tavallatoisesta jäsenvaltiosta oleviin luottolaitoksiin, jos on kyse pääsystä
näille säännellyille markkinoille.
Espanjan kuningaskunta, Helleenien tasavalta ja Portugalin tasavalta
voivat pidentää tätä aikaa 31 päivään joulukuuta 1999. Vuotta ennenkyseistä ajankohtaa komissio laatii kertomuksen ottaen huomioontämän artiklan soveltamisesta saadut kokemukset ja tekee tarvittaessa
ehdotuksen. Neuvosto voi päättää ehdotuksen pohjalta määräenem-
mistöllä tarkastella uudelleen näitä järjestelyjä.
4. Jollei 1, 2 ja 3 kohdassa toisin säädetä, 1 kohdassa tarkoitetut
sijoituspalveluyritykset voivat tulla vastaanottavan jäsenvaltionsäänneltyjen markkinoiden jäseniksi tai päästä niille samoin edelly-tyksin ilman, että niiden on oltava vastaanottavaan jäsenvaltioon
sijoittautuneita, jos nämä markkinat toimivat ilman fyysisen läsnäolon
vaatimusta. Jotta näistä sijoitusyrityksistä tulisi vastaanottavan jäsenval-tion säänneltyjen markkinoiden jäseniä tai ne pääsisivät säännellyillemarkkinoille tämän kohdan mukaisesti, kotijäsenvaltion on tehtävämahdolliseksi se, että tämän alueella tarjotaan tätä varten asianmukaiset
keinot.
5. Tämä artikla ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen antaa lupa
uusien markkinoiden perustamiseen tai niiden kieltämiseen alueellaan.
6. Tämä artikla ei vaikuta:
— Saksan liittotasavallassa Kursmaklereista annettuihin säännöksiin,
tai
— Alankomaissa hoekmannien toimintaan liittyviin säännöksiin.
16 artikla
Kunkin jäsenvaltion on laadittava vastavuoroista tunnustamista ja
tämän direktiivin soveltamista varten luettelo säännellyistä markki-
noista, joiden kotijäsenvaltio se on ja jotka noudattavat sen
säännöksiä, sekä annettava tämä luettelo tiedoksi sekä näiden säännel-tyjen markkinoiden järjestelmää ja toimintaa koskevat säännöt muillejäsenvaltioille ja komissiolle. Samalla tavalla on ilmoitettava kaikistaedellä mainittuun luetteloon tai sääntöihin tehdyistä muutoksista.Komissio julkaisee säänneltyjä markkinoita koskevat luettelot ja pitää1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 19
▼B
niitä ajan tasalla Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä vähintään
kerran vuodessa.
Komissio laatii kertomuksen 31 päivään joulukuuta 1996 mennessä
näin saatujen tietojen perusteella ja tarvittaessa ehdottaa muutoksiatässä direktiivissä tarkoitettujen säänneltyjen markkinoidenmääritelmään.
17 artikla
1. Edellä 3 artiklassa säädettyjen edellytysten lisäksi sijoituspalve-
luyrityksen, joka haluaa perustaa sivuliikkeen toisen jäsenvaltionalueelle, on ilmoitettava siitä kotijäsenvaltionsa toimivaltaisille virano-maisille.
2. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että sijoituspalveluyrityksen, joka
haluaa perustaa sivuliikkeen toisen jäsenvaltion alueelle, on esitettävä1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen yhteydessä seuraavat tiedot:
a) jäsenvaltio, jonka alueelle se aikoo perustaa sivuliikkeen;
b) toimintasuunnitelma, jossa esitetään erityisesti aiotun toiminnan
muodot ja sivuliikkeen organisatorinen rakenne;
c) vastaanottavassa jäsenvaltiossa osoite, josta asiakirjoja on mahdol-
lista saada;
d) sivuliikkeen hoitamisesta vastuussa olevien nimet.
3. Jollei kotijäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla ole syytä
epäillä sijoituspalveluyrityksen hallinnollisten rakenteiden tai taloudel-lisen tilanteen riittävyyttä, ottaen huomioon kyseiset suunnitelmat,viranomaisten on kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun ne ovat saaneet2 kohdassa tarkoitetut tiedot, toimitettava nämä tiedot vastaanottavan
valtion toimivaltaisille viranomaisille ja ilmoitettava siitä kyseiselle
sijoituspalveluyritykselle.
Niiden on myös ilmoitettava sivuliikkeen sijoittajien suojaksi tarkoite-
tuista korvausjärjestelmistä.
Jos kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset kieltäytyvät toimitta-
masta 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja vastaanottavan jäsenvaltiontoimivaltaisille viranomaisille, niiden on perusteltava kieltäytymisensäkyseiselle sijoituspalveluyritykselle kolmen kuukauden kuluessa siitä,
kun se on saanut kaikki tiedot. Kieltäytymiseen tai vastaamattomuuteen
voi hakea muutosta kotijäsenvaltion tuomioistuimissa.
4. Ennen kun sijoituspalveluyrityksen sivuliike aloittaa toimintansa,
vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat kahden
kuukauden kuluessa siitä, kun ne ovat saaneet 3 kohdassa tarkoitetut
tiedot, järjestää sijoituspalveluyrityksen tarkastuksen 19 artiklan mukai-sesti ja tarvittaessa esittää ne edellytykset, mukaan lukienmenettelytapasäännöt, joiden mukaisesti yleisen edun vuoksi tätätoimintaa voidaan harjoittaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
5. Vastaanottavan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten
annettua ilmoituksen tai, jollei tällaista tietoa saada, 4 kohdassasäädetyn ajanjakson päätyttyä, sivuliike voidaan perustaa ja se voialoittaa toimintansa.
6. Jos 2 kohdan b, c ja d alakohdan mukaisesti toimitetut tiedot
muuttuvat, sijoituspalveluyrityksen on ilmoitettava kirjallisesti muutok-sesta sekä kotijäsenvaltion että vastaanottavan jäsenvaltiontoimivaltaisille viranomaisille viimeistään kuukautta ennen muutoksentoteutumista siten, että kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaisetvoivat päättää muutoksesta 3 kohdan mukaisesti ja vastaanottavan
jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset 4 kohdan mukaisesti.
7. Jos 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti ilmoitetut tiedot muut-
tuvat, kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettavasiitä vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisille.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 20
▼B
18 artikla
1. Sijoituspalveluyrityksen, joka aikoo harjoittaa liiketoimintaa
toisen jäsenvaltion alueella ensimmäistä kertaa palvelujen tarjoamisenvapauden perusteella, on ilmoitettava kotijäsenvaltionsa toimivaltaisilleviranomaisille seuraavat tiedot:
— jäsenvaltio, jossa se aikoo toimia,
— toimintasuunnitelma, jossa esitetään erityisesti sijoituspalvelu tai
sijoituspalvelut, joita se aikoo tarjota.
2. Kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden
kuluessa 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen saamisesta toimitettava nevastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Sijoituspal-
veluyritys voi siten aloittaa kyseisen sijoituspalvelun tai kyseisten
sijoituspalvelujen tarjoamisen vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tarvit-
taessa saadessaan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot esitettävä
sijoituspalveluyritykselle ne edellytykset, mukaan lukien menettelyta-pasäännöt, joita kyseisten sijoituspalvelujen tarjoajien on yleisen edunhyväksi noudatettava vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
3. Jos 1 kohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti toimitettujen
tietojen sisältö muuttuu, sijoituspalveluyrityksen on ilmoitettavamuutoksesta kirjallisesti kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltiontoimivaltaisille viranomaisille ennen muutoksen täytäntöönpanoa siten,että vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat
tarvittaessa ilmoittaa yritykselle 2 kohdan mukaisesti toimitettuihin
tietoihin tehtävistä muutoksista tai lisäyksistä.
19 artikla
1. Vastaanottava jäsenvaltio voi tilastollisia tarkoituksia varten
vaatia, että sijoituspalveluyritysten, joilla on sivuliike niiden alueella,on toimitettava määräajoin näissä valtioissa harjoittamaansa liiketoi-mintaa koskeva kertomus näiden valtioiden toimivaltaisilleviranomaisille.
Hoitaessaan niitä velvollisuuksia, joita vastaanottaville jäsenvaltioille
kuuluu rahapolitiikan harjoittamisen osalta, niiden kuitenkaan rajoitta-matta Euroopan rahoitusjärjestelmän vahvistamisessa tarvittavientoimenpiteiden soveltamista, vastaanottavat jäsenvaltiot voivat vaatia
alueillaan, että toisista jäsenvaltioista olevien sijoituspalveluyritysten
sivuliikkeiden on toimitettava tätä varten samat tiedot kuin kansallistensijoituspalveluyritysten.
2. Hoitaessaan tämän direktiivin mukaisia velvollisuuksiaan vastaa-
nottavat jäsenvaltiot voivat vaatia, että sijoituspalveluyritysten
sivuliikkeiden on toimitettava tätä varten samat tiedot kuin kansallistensijoituspalveluyritysten.
Vastaanottavat jäsenvaltiot voivat vaatia palvelujen vapaan tarjoamisen
perusteella niiden alueella toimintaa harjoittavia sijoituspalveluyrityksiä
toimittamaan tarpeelliset tiedot sen valvomiseksi, että ne noudattavatvastaanottavan jäsenvaltion asettamia niihin sovellettavia normeja,vaikka nämä vaatimukset eivät ole tiukemmat kuin ne vaatimukset,jotka sama jäsenvaltio on asettanut sijoittautuneille yrityksille sen
valvomiseksi, että ne noudattavat samoja normeja.
3. Jos vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset
toteavat, että sellainen sijoituspalveluyritys, jolla on sivuliike, tai jokatarjoaa palveluja sen alueella, ei noudata sellaisia tämän direktiivin
täytäntöönpanemiseksi annettuja lainsäädännön säännöksiä tai
määräyksiä, joilla annetaan toimivalta vastaanottavan jäsenvaltiontoimivaltaisille viranomaisille, näiden viranomaisten on vaadittavakyseistä sijoituspalveluyritystä lopettamaan tämä sääntöjenvastainentilanne.
4. Jos kyseinen sijoituspalveluyritys ei toteuta tarvittavia toimenpi-
teitä, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten onilmoitettava siitä kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Nämätoteuttavat mahdollisimman nopeasti aiheelliset toimenpiteet, jotta1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 21
▼B
kyseinen sijoituspalveluyritys korjaisi tällaisen sääntöjenvastaisen tilan-
teen. Näiden toimenpiteiden luonteesta ilmoitetaan vastaanottavanjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
5. Jos sijoituspalveluyritys edelleen rikkoo 3 kohdassa tarkoitettuja
vastaanottavassa jäsenvaltiossa voimassa olevia säännöksiä joko huoli-
matta kotijäsenvaltion suorittamista toimenpiteistä tai siksi, että
sellaiset toimenpiteet osoittautuvat riittämättömiksi tai siksi, että niitäei toteuteta kyseisessä jäsenvaltiossa, vastaanottava jäsenvaltio voi,ilmoitettuaan siitä kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille,toteuttaa aiheelliset toimenpiteet estääkseen säännösten vastaisentoiminnan jatkumisen tai määrätäkseen niitä koskevan seuraamuksen
ja, mikäli tarpeen, estääkseen sijoituspalveluyritystä aloittamasta uusia
liiketoimia alueellaan. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niidenalueella voidaan antaa sijoituspalveluyrityksiin kohdistuvien toimenpi-teiden kannalta tarpeellisia oikeudellisia asiakirjoja.
6. Edellä olevat säännökset eivät vaikuta vastaanottavan jäsenvaltion
oikeuteen toteuttaa aiheelliset toimenpiteet ehkäistäkseen 11 artiklansoveltamiseksi annettujen menettelytapasääntöjen sekä muiden yleisenedun suojelemiseksi annettujen lainsäädännön säännösten taimääräysten vastaista toimintaa tai määrätä näistä seuraamuksia. Tähän
kuuluu mahdollisuus estää rikkomuksen tehneitä sijoituspalveluyri-
tyksiä aloittamasta uusia liiketoimia jäsenvaltion alueella.
7. Edellä 4, 5 tai 6 kohdan mukaiset toimenpiteet, joihin liittyy seur-
aamuksia tai sijoituspalveluyrityksen toiminnan rajoittamista, onperusteltava asianmukaisesti ja niistä on ilmoitettava kyseiselle sijoitus-palveluyritykselle. Tällaisista toimenpiteistä voidaan valittaa päätöksentehneessä jäsenvaltiossa.
8. Ennen kuin 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettua menettelyä sovelletaan,
vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat kiireelli-sissä tapauksissa toteuttaa ne varotoimenpiteet, jotka ovat tarpeensijoittajien etujen suojaamiseksi ja muiden sellaisten henkilöiden etujen
suojaamiseksi, joille palveluja on tarjottu. Komissiolle ja kyseisten
jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille on ilmoitettava näistätoimenpiteistä mahdollisimman nopeasti.
Kuultuaan kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia
komissio voi päättää, että kyseisen jäsenvaltion on muutettava näitätoimenpiteitä tai kumottava ne.
9. Jos toimilupa peruutetaan, siitä on ilmoitettava vastaanottavan
jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille ja niiden on toteutettavatarvittavat toimenpiteet sijoittajien suojaamiseksi sekä sen estämiseksi,että kyseinen sijoituspalveluyritys aloittaa uusia liiketoimia senalueella. Kahden vuoden välein komissio laatii näistä tapauksista kerto-
muksen ja osoittaa sen arvopapereiden alalla myöhemmin asetettavalle
komitealle.
10. Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle selvityksen sellaisista
tapauksista, jossa on kieltäydytty 17 artiklan nojalla, ja näiden
tapausten lukumäärän, sekä sellaisista toimenpiteistä, jotka on toteu-tettu 5 kohdan mukaisesti. Kahden vuoden välein komissio laatiinäistä tapauksista kertomuksen arvopapereiden alalla myöhemminasetettavalle komitealle.
20 artikla
1. Sen varmistamiseksi, että markkinoista ja niiden valvonnasta
vastaavilla viranomaisilla on käytettävissään tehtäviensä hoidossa
tarvittavat tiedot, jäsenvaltioiden on vaadittava vähintään, että:
a) sijoituspalveluyritykset pitävät viranomaisten saatavilla vähintään
viisi vuotta 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin palveluihin liit-
tyviä sellaisia liiketoimia koskevat asianmukaiset tiedot, jotkakoskevat arvopaperien kauppaa säännellyillä markkinoilla riippu-matta siitä, onko liiketoimet suoritettu säännellyillä markkinoillavai ei, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklantäytäntöönpanemiseksi annettujen toimenpiteiden soveltamista;1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 22
▼B
b) sijoituspalveluyritykset ilmoittavat kotijäsenvaltionsa toimivaltaisille
viranomaisille kaikista a kohdassa tarkoitetuista liiketoimista, silloinkun nämä liiketoimet koskevat:
— osakkeita ja muita pääomaan oikeuttavia välineitä,
— joukkovelkakirjoja ja muita arvopaperisoituja velan muotoja,
— vakioehtoisia osakkeisiin liittyviä termiinisopimuksia,
ja
— vakioehtoisia osakeoptioita.
Nämä ilmoitukset on toimitettava asianomaisille viranomaiselle
mahdollisimman nopeasti. Viranomainen vahvistaa määräajan.
Määräaikaa voidaan jatkaa seuraavan arkipäivän loppuun asti, jostoiminnalliset tai käytännölliset syyt sitä edellyttävät, mutta tätä aikar-ajaa ei voida missään tapauksessa ylittää.
Kyseisessä ilmoituksessa on oltava nimenomaan ostettujen tai myytyjen
asiakirjojen nimi sekä lukumäärä, liiketoimien päivämäärät ja aika,liiketoimen hinta sekä kyseisen sijoituspalveluyrityksen tunnistamis-mahdollisuus.
Kotijäsenvaltiot voivat säätää, että b kohdassa tarkoitettua velvolli-
suutta sovelletaan joukkovelkakirjojen ja muiden arvopaperisoitujenvelan muotojen osalta ainoastaan kaikkien saman asiakirjan osaltatehtyihin liiketoimiin.
2. Jos sijoituspalveluyritys tekee liiketoimen vastaanottavan jäsen-
valtion säännellyillä markkinoilla, kotijäsenvaltio voi luopua omistavaatimuksistaan ilmoituksen antamisen osalta, jos sijoituspalveluyritys
on velvollinen vastaavalla tavalla ilmoittamaan kyseisestä liiketoimesta
kyseisistä markkinoista vastaaville viranomaisille.
3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 kohdan b alakohdassa tarkoi-
tetun ilmoituksen voi tehdä joko sijoituspalveluyritys itse tai kauppojen
täsmäytysjärjestelmä tai sen voivat tehdä arvopaperipörssin tai toisten
säänneltyjen markkinoiden viranomaiset.
4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tämän artiklan mukaisesti
saatavilla olevat tiedot ovat myös saatavilla 23 artiklan moitteettomaksi
soveltamiseksi.
5. Jäsenvaltio voi ketään syrjimättä antaa tai pitää voimassa
säännöksiä, jotka ovat tiukempia kuin tässä artiklassa esitetyt
säännökset liiketoimiin liittyvien tietojen säilyttämisen ja ilmoittamisensisällön ja muodon osalta, silloin kun liiketoimet:
— suoritetaan säännellyillä markkinoilla, joiden kotijäsenvaltio se on,
tai
— sellainen sijoituspalveluyritys suorittaa ne, joiden kotijäsenvaltio se
on.
21 artikla
1. Jotta sijoittajat voisivat milloin tahansa arvioida sellaisen liike-
toimen ehtoja, johon ne aikovat ryhtyä, sekä todentaa myöhemmin needellytykset, joiden vallitessa liiketoimi on suoritettu, toimivaltaisenviranomaisen on kaikkien sellaisten säänneltyjen markkinoiden osalta,jotka on otettu 16 artiklassa säädettyyn luetteloon, toteutettava toimen-
piteet 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamiseksi sijoittajille.
Edellä 2 kohdassa asetettujen velvollisuuksien mukaisesti toimival-taisten viranomaisten on vahvistettava muoto ja määräaika, jossa neon toimitettava, sekä tapa, jolla ne on asetettava saataville, ottaenhuomioon kyseisten markkinoiden sekä näillä markkinoilla toimivien
sijoittajien luonne, koko ja tarpeet.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että jokaisen rahoi-
tusvälineen osalta vähintään:
a) julkaistaan joka päivä kaupankäynnin alkaessa markkinoilla paino-
tettu keskihinta, ylin ja alin hinta sekä kaupankäynnin kohteenakyseisillä säännellyillä markkinoilla olleiden rahoitusvälineidenmäärä edellisen kaupankäyntipäivän aikana;1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 23
▼B
b) lisäksi sellaisten markkinoiden osalta, jotka edelleen perustuvat
jatkuvaan toimeksiantojen tai tarjousten antamiseen, tai ilmoitet-tuihin hintoihin markkinoiden osalta julkaistaan:
— kunkin kaupankäyntitunnin lopussa kyseisillä säännellyillä mark-
kinoilla painotettu keskihinta ja määrä kuudenkaupankäyntitunnin aikana siten, että jää kaksi tuntia aikaakäydä kauppaa markkinoilla ennen julkaisemista,
ja
— joka 20 minuutti painotettu keskihinta, ylin ja alin hinta kysei-
sillä säännellyillä markkinoilla kahden kaupankäyntitunninaikana siten, että jää tunti aikaa käydä kauppaa markkinoillaennen julkaisemista.
Jos sijoittajat voivat saada ennakolta tietoja hinnoista ja määristä, joita
koskevia liiketoimia tehdään:
i) tällaisten tietojen on oltava käytettävissä kaikkina aikoina kaupan-
käyntituntien aikana;
ii) annettua hintaa ja määrää koskevien ilmoitettujen ehtojen on oltava
sellaiset, joiden perusteella sijoittaja voi tehdä tällaisen liiketoimen.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat lykätä tai kieltää näiden tietojen
julkaisemisen, jos se on perusteltua poikkeuksellisten markkinaolosuh-
teiden vuoksi, tai pienten markkinoiden ollessa kyseessä, yritysten jasijoittajien henkilöllisyyden suojaamiseksi. Toimivaltaiset viranomaisetvoivat soveltaa erityissäännöksiä sellaisissa poikkeuksellisissa liiketoi-missa, jotka ovat erittäin laajamittaisia verrattuna kyseisilläarvopapereilla käytäviin tavanomaisiin liiketoimiin näillä markkinoilla,
sekä sellaisissa tapauksissa, jotka koskevat puolueettomin ja julkastuin
perustein määriteltyjä ja julkaistuja erittäin vaikeasti rahaksi muutet-tavia arvopapereita. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös soveltaajoustavampia säännöksiä erityisesti julkaisua koskevien määräaikojen,joukkovelkakirjoja ja muiden arvopaperisoituja velan muotoja koske-
vien liiketoimien osalta.
3. Kukin jäsenvaltio voi antaa tai pitää voimassa tämän artiklan
alaan liittyviä tiukempia määräyksiä tai sitä täydentäviä säännöksiä,
jotka koskevat sekä sijoittajan kotijäsenvaltion säännellyillä markki-noilla tehtyjä liiketoimia koskevan sijoittajille toimitettavan tiedonsisältöä, että muotoa, jos näitä säännöksiä sovelletaan riippumattasiitä, missä jäsenvaltiossa rahoitusvälineen liikkeeseenlaskija sijaitsee
taikka siitä, minkä jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla rahoitusvä-
line otettiin ensimmäisen kerran kaupankäynnin kohteeksi.
4. Komissio laatii kertomuksen tämän artiklan soveltamisesta 31
päivään joulukuuta 1997 mennessä; neuvosto voi komission ehdotuk-sesta päättää määräenemmistöllä muuttaa tätä artiklaa.
VI OSASTO
Toimiluvan myöntävät ja valvonnasta vastaavat viranomaiset
22 artikla
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä toimivaltaiset viranomaiset, joiden
tehtävänä on hoitaa tässä direktiivissä säädettyjä tehtäviä. Niiden on
ilmoitettava näistä viranomaisista sekä mahdollisesta tehtävien jaostakomissiolle.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten on oltava joko
julkisia viranomaisia, kansallisen lainsäädännön mukaisia toimielimiätai julkisten viranomaisten nimenomaisesti tätä varten kansallisenlainsäädännön nojalla valtuuttamia toimielimiä.
3. Kyseisillä viranomaisilla on oltava kaikki tehtävänsä hoitamiseksi
tarvittavat valtuudet.
23 artikla
1. Jos samassa jäsenvaltiossa on useampia toimivaltaisia virano-
maisia, nämä toimivat läheisessä yhteistyössä valvoessaan kyseisessäjäsenvaltiossa toimivien sijoituspalveluyritysten toimintaa.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 24
▼B
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että nämä toimivaltaiset virano-
maiset ja rahoitusmarkkinoiden, luotto- ja muiden rahoituslaitostensekä vakuutusyritysten valvonnasta vastaavat julkiset viranomaiset
toimivat yhteistyössä, kun on kyse näiden viranomaisten valvomista
toimielimistä.
3. Jos sijoituspalveluyritys toimii yhdessä tai useammassa muussa
jäsenvaltiossa kuin sen kotijäsenvaltiossa tarjoamalla niissä palvelujatai perustamalla niihin sivuliikkeen, on kaikkien kyseisten jäsenval-tioiden toimivaltaisten viranomaisten toimittava tiiviissä yhteistyössä,
jotta ne voisivat hoitaa tästä direktiivistä johtuvia velvollisuuksiaan
tehokkaammin.
Niiden on toimitettava toisilleen pyynnöstä kaikki ne tiedot, jotka
koskevat näiden sijoituspalveluyritysten johtoa ja omistuksen raken-netta ja jotka voivat helpottaa näiden yritysten valvontaa, sekä kaikkine tiedot, jotka tekevät tällaisen yrityksen toiminnan tarkastamisen
helpommaksi. Erityisesti kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten
on tehtävä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että vastaanottava jäsen-valtio kokoaa 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot.
Sikäli kuin se on tarpeen valvontaa koskevien valtuuksien käyttämi-
seksi, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten onilmoitettava kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille kaikista
niistä toimenpiteistä, jotka vastaanottava jäsenvaltio on toteuttanut 19
artiklan 6 kohdan mukaisesti ja jotka koskevat sijoituspalveluyrityksellemäärättyjä seuraamuksia tai sen toiminnan rajoituksia.
24 artikla
1. Vastaanottavan jäsenvaltion on huolehdittava, että jos sijoituspal-
veluyritys, jolle toinen jäsenvaltio on myöntänyt toimiluvan, harjoittaaliiketoimintaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa sivuliikkeen välityksellä,kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat ilmoitettuaan siitä
vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille joko itse tai
sellaisen henkilön välityksellä, jonka he ovat valtuuttaneet tätä varten,suorittaa paikalla tehtäviä tarkastuksia 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitet-tujen tietojen todentamiseksi.
2. Kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat myös pyytää
vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia suorittamaan
todentamisen. Tällaisen pyynnön saaneiden viranomaisten on toimival-
tansa rajoissa toimittava niin, että ne suorittavat nämä tarkastukset itse,antamalla pyynnön esittäneiden viranomaisten taikka tilintarkastajientai asiantuntijoiden suorittaa ne.
3. Tämä artikla ei rajoita vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten
viranomaisten oikeutta suorittaa tämän direktiivin mukaisia tehtäviä
hoitaessaan niiden alueelle sijoittautuneissa sijoituspalveluyrityksissä
paikalla tehtäviä tarkastuksia.
25 artikla
1. Jäsenvaltioiden on määrättävä, että kaikki henkilöt, jotka ovat tai
ovat olleet toimivaltaisten viranomaisten palveluksessa tai tilintarkasta-jina taikka asiantuntijoina toimivaltaisten viranomaisten lukuun, ovatsalassapitovelvollisia. Tämä merkitsee, että näissä tehtävissä mahdolli-
sesti saatuja tietoja ei saa ilmaista toiselle henkilölle tai viranomaiselle
muutoin kuin tiivistetysti tai kootusti niin, ettei siitä voida tunnistaayksittäistä sijoituspalveluyritystä, tämän kuitenkaan rajoittamatta riko-slainsäädännön alaan kuuluvien säännösten soveltamista.
Kuitenkin jos sijoituspalveluyritys on asetettu konkurssiin tai se on
määrätty selvitystilaan, voidaan siviili- tai kauppaoikeudellisessamenettelyssä ilmaista luottamuksellisia tietoja, jotka eivät koske
kyseisen sijoituspalveluyrityksen pelastamiseen pyrkiviä kolmansia.
2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei kuitenkaan estä eri jäsenvaltioiden
toimivaltaisia viranomaisia luovuttamasta toisilleen tietoja tämän direk-tiivin mukaisesti tai muiden sijoituspalveluyrityksiin sovellettaviendirektiivien mukaisesti. Näitä tietoja koskee 1 kohdassa tarkoitettusalassapitovelvollisuus.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 25
▼M3
3. Jäsenvaltiot voivat tehdä yhteistyösopimuksia, jotka koskevat
tietojen vaihtoa kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten taikolmansien maiden 5 kohdassa ja 5 a kohdassa määriteltyjen virano-
maisten ja elinten kanssa vain, jos luovutettujen tietojen salassapito
taataan vähintään tässä artiklassa esitetyllä tavalla. Tietojen vaihdonon tapahduttava mainittujen viranomaisten tai elinten valvontatehtävänsuorittamiseksi.
Jos tiedot ovat peräisin toisesta jäsenvaltiosta, niitä ei saa ilmaista
ilman niiden toimivaltaisten viranomaisten nimenomaista suostumusta,jotka ovat ne luovuttaneet, eikä niitä saa luovuttaa muihin tarkoituksiinkuin mihin mainitut viranomaiset ovat antaneet suostumuksensa.
4. Toimivaltaiset viranomaiset, jotka saavat luottamuksellisia tietoja
1 tai 2 kohdan mukaisesti, voivat käyttää tietoja tehtäviensä hoitami-sessa:
— tutkiakseen, että sijoituspalveluyritysten liiketoiminnan aloittamista
koskevat edellytykset täyttyvät ja helpottaakseen tämän toiminnanharjoittamisen tarkastamista joko yrityskohtaisesti tai konsoli-
doinnin perusteella, erityisesti direktiivissä 93/6/ETY asetettujen
pääoman riittävyyden edellytysten, sekä hallintoja kirjanpitomenet-telyjen sekä sisäisen tarkastuksen järjestelmien osalta,
— määrätäkseen seuraamuksia,
— haettaessa muutosta toimivaltaisen viranomaisen päätökseen hallin-
nollisessa muutoksenhaussa,
— tuomioistuinkäsittelyssä, joka on saatettu vireille 26 artiklan mukai-
sesti.
5. Mitä 1 ja 4 kohdassa säädetään, ei estä tietojen vaihtamista:
a) samassa jäsenvaltiossa silloin, kun toimivaltaisia viranomaisia on
useampia, tai
b) jäsenvaltiossa tai jäsenvaltioiden välillä toimivaltaisten virano-
maisten ja
— sellaisten viranomaisten välillä, jotka vastaavat luottolaitosten,
muiden rahoituslaitosten ja vakuutusyritysten valvonnasta, sekä
sellaisten viranomaisten välillä, jotka vastaavat rahoitusmarkki-
noiden valvonnasta,
— sellaisten toimielinten välillä, jotka vastaavat sijoituspalveluyri-
tysten maksukyvyttömyydestä, konkurssimenettelystä sekämuista vastaavista menettelyistä ja
— sellaisten henkilöiden välillä, jotka vastaavat sijoituspalveluyri-
tysten ja muiden rahoituslaitosten lakimääräisestätilintarkastuksesta,
niiden valvontatehtävän suorittamiseksi tai sellaisten tietojen luovutta-
miseksi korvausjärjestelmiä hoitaville toimielimille, jotka ovat tarpeenniiden tehtävien suorittamisessa. Näitä tietoja koskee 1 kohdassa tarkoi-tettu salassapitovelvollisuus.
5 a. Sen estämättä, mitä 1—4 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot
voivat sallia tietojen vaihdon toimivaltaisten viranomaisten ja:
— sellaisten viranomaisten kesken, jotka ovat vastuussa sijoituspalve-
luyritysten purkamis- ja konkurssimenettelyyn sekä muuhunvastaavaan menettelyyn osallisina olevien toimielinten valvonnasta;tai
— sellaisten viranomaisten kesken, jotka ovat vastuussa vakuutusyri-
tysten, luottolaitosten, sijoituspalveluyritysten ja muidenrahoituslaitosten lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittavien henki-löiden valvonnasta.
Ensimmäisessä alakohdassa olevia säännöksiä käyttävän jäsenvaltion
on vaadittava, että vähintään seuraavat edellytykset täytetään:
— tietoja käytetään viranomaisten ja edellä mainittujen henkilöiden
ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tehtävien suorittamiseen;1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 26
▼B
▼M1
▼M1
— näin saatuja tietoja koskee 1 kohdassa säädetty salassapitovelvolli-
suus;
— jos tiedot ovat lähtöisin toisesta jäsenvaltiosta, ne saa ilmaista
ainoastaan tiedot antaneiden toimivaltaisten viranomaisten nimeno-maisella suostumuksella ja tarvittaessa ainoastaan niihin
tarkoituksiin, joita varten viranomaiset ovat antaneet suostumuk-
sensa.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille
niiden viranomaisten, henkilöiden ja toimielinten nimet, joille tämänkohdan nojalla voidaan antaa tietoja.
5 b. Sen estämättä, mitä 1—4 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot
voivat rahoitusjärjestelmän vakauden, mukaan lukien sen eheys, lujitta-miseksi sallia tietojen vaihdon toimivaltaisten viranomaisten ja niiden
viranomaisten tai toimielinten kesken, jotka lainsäädännön mukaisesti
ovat vastuussa yhtiöoikeuden noudattamisen seurannasta ja rikko-musten tutkimisesta.
Ensimmäisessä alakohdassa olevia säännöksiä käyttävän jäsenvaltion
on vaadittava, että vähintään seuraavat edellytykset täytetään:
— tietoja käytetään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tehtävän
hoitamiseen.
— näin saatuja tietoja koskee 1 kohdassa säädetty salassapitovelvolli-
suus;
— jos tiedot ovat lähtöisin toisesta jäsenvaltiosta, ne saa ilmaista
ainoastaan tiedot antaneiden toimivaltaisten viranomaisten nimeno-
maisella suostumuksella ja tarvittaessa ainoastaan niihintarkoituksiin, joita varten viranomaiset ovat antaneet suostumuk-sensa.
Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut viranomaiset tai toimielimet
turvautuvat jäsenvaltiossa havainto- tai tutkintatehtävänsä suorittami-
sessa sellaisiin henkilöihin, jotka erityispätevyytensä vuoksi on
nimetty tähän tehtävään ja jotka eivät ole julkisessa tehtävässä, oikeusvaihtaa tietoja, josta säädetään ensimmäisessä alakohdassa, voidaanulottaa näihin henkilöihin toisessa alakohdassa säädetyin edellytyksin.
Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut viranomaiset tai toimielimet
turvautuvat jäsenvaltiossa havainto- tai tutkintatehtävänsä suorittami-sessa sellaisiin henkilöihin, jotka erityispätevyytensä vuoksi on
nimetty tähän tehtävään ja jotka eivät ole julkisessa tehtävässä, oikeus
vaihtaa tietoja, josta säädetään ensimmäisessä alakohdassa, voidaanulottaa näihin henkilöihin toisessa alakohdassa säädetyin edellytyksin.
Toisen alakohdan viimeisen luetelmakohdan soveltamista varten ensim-
mäisessä alakohdassa tarkoitettujen viranomaisten tai toimielinten onilmoitettava tiedot antaneille toimivaltaisille viranomaisille niidenhenkilöiden nimet ja yksityiskohtaiset tehtävät, joille tiedot toimitetaan.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille
niiden viranomaisten, henkilöiden ja toimielinten nimet, joille tämän
kohdan nojalla voidaan antaa tietoja.
Komissio laatii 31. joulukuuta 2000 mennessä kertomuksen tämän
kohdan soveltamisesta.
6. Tämä artikla ei estä toimivaltaista viranomaista toimittamasta:
— keskuspankeille ja rahapoliittisina viranomaisina samanlaisen
tehtävän omaaville muille toimielimille,
— tarvittaessa muille maksujärjestelmien valvonnasta vastuussa
oleville viranomaisille
niiden tehtävän hoitamiseksi tarkoitettuja tietoja, eikä se estä näitä vira-
nomaisia tai toimielimiä toimittamasta toimivaltaisille viranomaisille
tietoja, joita ne saattavat tarvita 4 kohdassa mainittuihin tarkoituksiin.Näin saatuja tietoja koskee tässä artiklassa säädetty salassapitovelvolli-suus.
7. Tämän artiklan säännökset eivät estä toimivaltaisia viranomaisia
toimittamasta 1-4 kohdassa tarkoitettuja tietoja selvittely-yhteisölle tai1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 27
▼B
▼B
muulle vastaavalle kansallisessa lainsäädännössä tunnustetulle toimieli-
melle sen varmistamiseksi, että niiden jäsenvaltioiden joillakinmarkkinoilla tarjotaan toimitus- tai maksupalveluja, jos ne pitävät
tarpeellisena tällaista tiedottamista näiden toimielinten moitteettoman
toiminnan varmistamiseksi suhteessa markkinaosapuolten rikkomisiintai mahdollisiin rikkomisiin. Tällaisia tietoja koskee 1 kohdassa tarkoi-tettu salassapitovelvollisuus. Jäsenvaltioiden on kuitenkinhuolehdittava, että 2 kohdan nojalla saatuja tietoja ei käytetä tässä
kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa ilman tiedot antaneiden toimival-
taisten viranomaisten nimenomaista lupaa.
8. Lisäksi jäsenvaltiot voivat, sen estämättä, mitä 1 ja 4 kohdassa
säädetään, antaa lainsäädännön nojalla luvan ilmaista tiettyjen tietojenilmaisemiseen keskushallinnon muille viranomaisille, jotka vastaavatluottolaitosten, rahoituslaitosten, sijoituspalveluyritysten ja vakuutusyri-
tysten valvontaa koskevasta lainsäädännöstä, sekä näiden viranomaisten
ja näiden laitosten valtuuttamille tarkastajille.
Tietoja voidaan kuitenkin ilmaista vain, kun se on tarpeen toiminnan
vakauden valvomiseksi.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin määrättävä, että 2 ja 5 kohdan mukaisesti
sekä 24 artiklassa tarkoitetuista paikalla tehdyistä tarkastuksista saatuja
tietoja ei saa milloinkaan ilmaista tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauk-
sissa muutoin kuin tiedot luovuttaneiden toimivaltaisten viranomaistentai sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten, jossa paikalla tehtävätarkastus on tehty, nimenomaisella suostumuksella.
9. Jos jäsenvaltio säätää tätä direktiiviä annettaessa tietojen luovutta-
misesta viranomaisten kesken sen valvomiseksi, että toiminnan
vakauden valvontaa, taloudellisten yhtiöiden rakennetta, toimintaa jamenettelyä sekä rahoitusalalla sääntelyä koskevaa lainsäädäntöä nouda-tetaan, jäsenvaltio voi edelleen antaa luvan tällaisten tietojentoimittamiseen, kunnes viranomaisten tietojenvaihtoa koko rahoitusa-lalla koskevat säännökset on yhdenmukaistettu, ja joka tapauksessa
enintään 1 päivään heinäkuuta 1996 asti.
Jäsenvaltioiden on kuitenkin huolehdittava, että kun tietoja saadaan
toisesta jäsenvaltiosta, niitä ei saa ilmaista ensimmäisessä alakohdassatarkoitetuissa tapauksissa muutoin kuin tiedot antaneiden viranomaistennimenomaisella suostumuksella, ja niitä voidaan käyttää ainoastaan
sellaisiin tarkoituksiin, joita varten viranomaiset antoivat suostumuk-
sensa.
Neuvosto toteuttaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun yhdenmu-
kaistamisen komission ehdotuksen perusteella.
Neuvosto panee merkille komission lausuman, että se toimittaa tätä
koskevat ehdotuksensa 31 päivään heinäkuuta 1993 mennessä.
Neuvosto tekee päätöksen näiden ehdotusten perusteella mahdolli-
simman nopeasti, jotta ehdotetut säännöt tulisivat voimaansamanaikaisesti tämän direktiivin kanssa.
25a artikla
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä vähimmäisvaatimuksena, että:
a) jokainen henkilö, joka on direktiivin 84/253/ETY (
1) mukaisesti
valtuutettu ja joka suorittaa sijoituspalveluyrityksessä direktiivin78/660/ETY (
2) 51 artiklassa, direktiivin 83/349/ETY 37 artiklassa
tai direktiivin 85/611/ETY 31 artiklassa tarkoitettua tehtävää taimuuta lakisääteistä tehtävää, on velvollinen viipymättä ilmoittamaantoimivaltaisille viranomaisille tuota yritystä koskevista seikoista tai1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 28
(1) EYVL N:o L 126, 12.5.1984, s. 20.
(2) EYVL N:o L 222, 14.8.1978, s. 11, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi
muutettuna direktiivillä 90/605/ETY (EYVL N:o L 317, 16.11.1990, s. 60).▼M1
▼M1
päätöksistä, jotka hän on saanut tietoonsa tehtäväänsä suorittaessaan
ja jotka saattavat:
— olennaisesti rikkoa lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä,
joissa säädetään toimilupaa koskevista edellytyksistä tai jotka
erityisesti koskevat sijoituspalveluyritisten toiminnan harjoitta-
mista, tai
— vaikuttaa sijoituspalveluyrityksen jatkuvaan toimintaan tai
— johtaa tilien vahvistamatta jättämiseen tai varausten esittämiseen;
b) tällainen henkilö on samoin velvollinen ilmoittamaan seikoista ja
päätöksistä, jotka hän saa tietoonsa suorittaessaan a alakohdassatarkoitettua tehtävää yrityksessä, jolla on määräämisvallasta johtuvatläheiset sidokset siihen sijoituspalveluyritykseen, jossa hän suorittaaedellä mainittua tehtävää.
2. Sopimuksessa taikka laissa, asetuksessa tai hallinnollisessa
määräyksessä olevan tietojen ilmaisemista koskevan rajoituksen rikko-misena ei pidetä sitä, että direktiivin 84/253/ETY mukaisesti valtuutettuhenkilö vilpittömässä mielessä ilmaisee 1 kohdassa tarkoitetun tiedon
tai päätöksen toimivaltaiselle viranomaiselle, eikä tästä aiheudu kysei-
selle henkilölle seuraamusvastuuta.
26 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tämän direktiivin mukaisesti
lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten nojalla -annettuihinsijoituspalveluyrityksiä koskeviin päätöksiin voidaan hakea tuomioistui-mesta muutosta; sama koskee tapauksia, joissa sellaistatoimilupahakemusta koskevaa päätöstä, jossa on esitetty kaikkivoimassa olevissa säännöksissä edellytetyt tiedot, ei ole tehty kuuden
kuukauden kuluessa siitä, kun hakemus on esitetty.
27 artikla
Jäsenvaltioiden on määrättävä, että niiden vastaavat toimivaltaiset vira-
nomaiset toteuttavat niiden sijoituspalveluyritysten tai niidenliiketoimia tosiasiallisesti hoitavien henkilöiden osalta, jotka rikkovatnäiden yritysten valvontaa tai liiketoiminnan harjoittamista koskevialakia, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, sellaisia toimenpiteitä tai
seuraamuksia, joiden nimenomaisena tarkoituksena on havaittujen
rikkomuksien tai niiden syiden lopettaminen, edellä sanotun kuitenkaanrajoittamatta, mitä toimiluvan peruuttamista koskevassa menettelyssä jarikoslaissa säädetään.
28 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tämän direktiivin säännöksiä
sovelletaan ketään syrjimättä.
VII OSASTO
Loppusäännökset
29 artikla
Siihen asti kunnes annetaan direktiivi tämän direktiivin mukauttami-
sesta tekniikan kehitykseen jäljempänä luetelluilla aloilla, neuvostopäättää päätöksen 87/373/ETY (
1) mukaisesti määräenemmistöllä
komission ehdotuksesta seuraavista mahdollisesti tarpeellisista mukau-tuksista, jotka koskevat:
— liitteen C osassa olevan luettelon laajentamista,
— liitteen luettelojen sanaston mukauttamista rahoitusmarkkinoiden
kehitykseen,
— aloja, joilla toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava 23 artik-
lassa lueteltuja tietoja,1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 29
(1) EYVL N:o L 197, 18.7.1987, s. 33▼B
▼B
— määritelmien selventämistä tämän direktiivin yhdenmukaisen sovel-
tamisen varmistamiseksi yhteisössä,
— määritelmien selventämistä rahoitusmarkkinoiden kehityksen
huomioonottamiseksi tämän direktiivin soveltamisessa,
— sanaston yhdenmukaistamista sekä määritelmien muotoilua yhden-
mukaiseksi sijoituspalveluyrityksiä ja niihin liittyviä seikkojakoskevien myöhempien toimenpiteiden kanssa, ja
— muita 7 artiklan 5 kohdassa säädettyjä tehtäviä.
30 artikla
1. Sijoituspalveluyrityksillä, joille niiden kotijäsenvaltio on
myöntänyt 31 päivään joulukuuta 1995 mennessä toimiluvan tarjotasijoituspalveluja, katsotaan olevan tässä direktiivissä tarkoitettu toimi-
lupa, jos näiden jäsenvaltioiden lainsäädännössä säädetään, että
tällaisen toiminnan aloittamiseksi sijoituspalveluyritysten on noudatet-tava 3 artiklan 3 kohdassa ja 4 artiklassa säädettyjä vaatimuksiavastaavia vaatimuksia.
2. Sijoituspalveluyritykset, jotka jo harjoittavat liiketoimintaansa 31
päivänä joulukuuta 1995 ja joita ei koske 1 kohta, voivat harjoittaa
edelleen toimintaansa, jos ne hankkivat 31 päivään joulukuuta 1996
mennessä kotijäsenvaltionsa säännösten mukaisesti toimiluvan liiketoi-minnan jatkamiseksi tämän direktiivin täytäntöön panemiseksiannettujen säännösten mukaisesti.
Ainoastaan tällaisen toimiluvan myöntäminen oikeuttaa yritykset
hyödyntämään tämän direktiivin säännöksistä sijoittautumisvapaudenja palvelujen vapaan tarjoamisen alalla.
3. Jos sijoituspalveluyritykset ovat ennen tämän direktiivin antamista
aloittaneet liiketoimintansa toisissa jäsenvaltioissa sivuliikkeen välityk-
sellä tai palvelujen vapaan tarjoamisen nojalla, kotijäsenvaltiontoimivaltaisten viranomaisten on toimitettava 1 päivän heinäkuuta ja31 päivänä joulukuuta 1995 välisenä aikana 17 artiklan 1 ja 2 kohdassasekä 18 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa kunkin kyseisen jäsenval-
tion toimivaltaisille viranomaisille luettelo tämän direktiivin
mukaisista yrityksistä, jotka toimivat näissä valtioissa, ja ilmoitettava,mitä liiketoimintaa ne harjoittavat.
4. Luonnollisilla henkilöillä, joille tätä direktiiviä annettaessa on
myönnetty toimilupa jäsenvaltiossa sijoituspalvelujen tarjoamistavarten, katsotaan olevan tämän direktiivin mukainen toimilupa, jos netäyttävät 1 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisessa luetelmakoh-
dassa sekä kolmannen alakohdan kaikissa neljässä luetelmakohdassa
asetetut vaatimukset.
31 artikla
Jäsenvaltioiden on viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 1995 annettava
tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallin-nolliset määräykset.
Näiden säännösten on tultava voimaan viimeistään 31 päivänä joulu-
kuuta 1995. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolleviipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direk-
tiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän
direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittauksettehdään.
32 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 30
▼B
LIITE
A OSA
Palvelut
1. a) Yhtä tai useampaa B osassa lueteltua rahoitusvälinettä koskevien toimek-
siantojen vastaanottaminen tai välittäminen sijoittajien lukuun.
b) Näiden toimeksiantojen toteuttaminen kolmansien lukuun.
2. Kaupankäynti omaan lukuun jollakin B osassa luetellulla rahoitusvälineellä.
3. Sijoitussalkkujen hoitaminen sijoittajien antaman valtuutuksen mukaisesti
harkinnanvaraisesti sekä asiakaskohtaisesti, jos näihin sijoitussalkkuihin
kuuluu yksi tai useampi B osassa tarkoitettu rahoitusväline.
4. Merkintäsitoumukset, kun on kyse B osassa tarkoitetuista kaikista tai osasta
rahoitusvälineen liikkeeseen laskemisista ja/tai näiden liikkeeseen laskemi-
sien sijoitettamisesta.
B OSA
Rahoitusvälineet
1. a) Arvopaperit.
b) Yhteissijoitusyritysten osuudet.
2. Rahamarkkinavälineet.3. Rahoitusfutuurisopimukset, mukaan lukien vastaavat käteisellä rahoitusväli-
neet.
4. Korkotermiinisopimukset (FRAt).5. Koron-, valuutan- ja osakkeenvaihtosopimukset (equity swaps).
6. Optiot liitteen tähän osaan kuuluvien rahoitusvälineiden hankkimiseksi tai
luovuttamiseksi, mukaan lukien vastaavat käteisellä rahoitusvälineet. Tähän
ryhmään kuuluvat erityisesti korko- ja valuuttaoptiot.
C OSA
Liitännäispalvelut
1. Yhden tai useamman B osassa luetellun rahoitusvälineen säilytys ja hoito.
2. Säilytyspalvelut.
3. Luoton- tai lainananto sijoittajalle, jotta tämä voi suorittaa liiketoimen
yhdellä tai useammalla B osassa luetellulla rahoitusvälineellä, silloin kun
luottoa tai lainaa myöntävä yritys on osallisena liiketoimessa.
4. Yrityksille annettava neuvonta pääomarakenteesta, teollisuusstrategiasta sekä
muista näihin liittyvistä kysymyksistä sekä yritysten sulautumista ja yrity-
sostoa koskeva neuvonta ja palvelut.
5. Merkintäsitoumukseen liittyvät palvelut.
6. Yhtä tai useampaa B osassa lueteltua rahoitusvälinettä koskeva sijoitusneu-
vonta.
7. Valuuttapalvelut, jos nämä liittyvät sijoituspalvelujen tarjontaan.1993L0022 — FI — 11.02.2003 — 004.001 — 31