2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1227/2000,
annettu 31 päivänä toukokuuta 2000,
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 sovelta-
mista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä erityisesti tuotantokyvyn osalta
(EYVL L 143, 16.6.2000, s. 1)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Komission asetus (EY) N:o 784/2001, annettu 23 päivänä huhtikuuta
2001L 113 4 24.4.2001
►M2 Komission asetus (EY) N:o 1253/2001, annettu 26 päivänä kesäkuuta
2001L 173 31 27.6.2001
►M3 Komission asetus (EY) N:o 1342/2002, annettu 24 päivänä heinäkuuta
2002L 196 23 25.7.2002
►M4 Komission asetus (EY) N:o 2191/2002, annettu 10 päivänä joulukuuta
2002L 334 16 11.12.2002
►M5 Komission asetus (EY) N:o 315/2003, annettu 19 päivänä helmikuuta
2003L 46 9 20.2.2003
▼B
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1227/2000,
annettu 31 päivänä toukokuuta 2000,
viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskoh-
taisista säännöistä erityisesti tuotantokyvyn osalta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä
toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 (1)
ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan sekä 10, 15, 23 ja 80 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 822/87 (2), sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1677/1999 (3), 1
päivästä elokuuta 2000 korvaavan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II osastossa on säännökset tuotantokyvystä. Näin säädetytpuitteet on asianmukaista täyttää antamalla yksityiskohtaiset
säännöt ja kumoamalla asiaa koskevat aikaisemmat asetukset eli
komission asetus (ETY) N:o 2314/72 (
4), sellaisena kuin se on
viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2462/93 (5), komis-
sion asetus (ETY) N:o 940/81 (6), komission asetus (ETY) N:o
3800/81 (7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuk-
sella (EY) 2548/1999 (8), komission asetus (ETY) N:o 2729/
88 (9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella
(EY) N:o 2182/97 (10), komission asetus (ETY) N:o 2741/89 (11)
ja komission asetus (ETY) N:o 3302/90 (12).
(2) Jäsenvaltiot saavat kuitenkin mainitun asetuksen 22 artiklan
mukaisesti antaa uusista viljelmistä taikka viiniköynnösten tai
uudelleenvarttamisten uudelleenistutuksista tiukempia kansallisiasääntöjä kuin kyseisessä osastossa säädetyt säännöt. Tällaisiasääntöjä voidaan soveltaa myös istutusoikeuksien myöntämiseen,siirtoon ja käyttöön.
(3) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 2 artiklan 3 kohdassa säädetään,että jäsenvaltiot voivat antaa luvan siihen, että kyseisensäännöksen a—d alakohdassa säädetyillä alueilla tuotetaankaupan pitämiseen tarkoitettua viiniä, edellyttäen että valvontaon riittävä. On tarpeen täsmentää säännönmukaistamishake-
muksia ja tosiasiallista säännönmukaistamispäivää koskevat
yksityiskohtaiset säännöt ja säätää erityisesti säännönmukaista-misen tosiasiallisesta täytäntöönpanosta perustelluissatapauksissa erityisesti antamalla lupa hakemuksen jättöpäivästäalkaen ja samalla varmistaa, että tuottajat eivät saa etua perus-
teettomista hakemuksista. Säännönmukaistamismenettelyssä
käytettyjen istutusoikeuksien on myös oltava voimassa hake-muksen jättöpäivänä.
(4) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 2 artiklan 7 kohdassa säädetäänistutusrajoitusten vastaisesti istutettujen alueiden pakollisesta
raivauksesta. Ennen raivausta kyseisiltä alueilta tulleista
rypäleistä saadut viinialan tuotteet eivät saa häiritä markkinatasa-painoa, sen vuoksi ne olisi tislattava.2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 2
(1) EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1.
(2) EYVL L 84, 27.3.1999, s. 1.
(3) EYVL L 199, 30.7.1999, s. 8.
(4) EYVL L 248, 1.11.1972, s. 53.
(5) EYVL L 226, 7.9.1993, s. 1.
(6) EYVL L 96, 8.4.1981, s. 10.
(7) EYVL L 381, 31.12.1981, s. 1.
(8) EYVL L 308, 3.12.1999, s. 5.
(9) EYVL L 241, 1.9.1988, s. 108.
(10) EYVL L 299, 4.11.1997, s. 3.
(11) EYVL L 264, 12.9.1989, s. 5.
(12) EYVL L 317, 16.11.1990, s. 25.
▼B
(5) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 3 artiklan 1 kohdassa säädetään
uusien viljelmien istutusoikeuksien myöntämisestä, kun kyseessä
ovat yleisen edun vuoksi toteutettava maanjako tai pakkolu-nastus. Uusien viljelmien istutusoikeuksia ei saa olla enemmänkuin mitä tarvitaan viiniköynnösten istuttamiseksi alueelle, jokavastaa 105:tä prosenttia tuottajien kyseisten toimenpiteidenyhteydessä menettämistä alueista, jotta asetuksen (EY) N:o
1493/1999 2 artiklan 1 kohdassa säädetty istutuskielto ei menetä
merkitystään.
(6) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 3 artiklan 1 kohdassa säädetäänmyös uusien viljelmien istutusoikeuksien myöntämisestä kokeel-liseen viininviljelyyn. Tällä perusteella myönnettyjen uusienviljelmien istutusoikeuksien mukaisesti istutettuja alueita olisi
käytettävä ainoastaan näihin erityisiin tarkoituksiin, ja tällaisilta
alueilta kokeiluajanjakson aikana ja sen jälkeen tulevistarypäleistä saadut viinialan tuotteet eivät saa häiritä markkinatasa-painoa. Tällaisilta alueilta kokeiluajanjakson aikana tulevistarypäleistä saatuja viinialan tuotteita ei saa pitää kaupan, sanotunkuitenkaan rajoittamatta niiden kulutusta testaustarkoituksissa.
Kokeiluajanjakson jälkeen kyseiset alueet olisi raivattava tai istu-
tusoikeuksia olisi käytettävä tavanomaisen tuotannonsallimiseksi. Olemassa olevan kokeellisen viininviljelyn jatka-minen olisi sallittava ja siihen olisi sovellettava nykyisiäsääntöjä.
(7) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 3 artiklan 1 kohdassa säädetään
myös uusien viljelmien istutusoikeuksien myöntämisestä emovii-
niköynnösten varttamisoksien tuotantoon. Tällä perusteellamyönnettyjen uusien viljelmien istutusoikeuksien mukaisestiistutettuja alueita olisi käytettävä ainoastaan näihin erityisiintarkoituksiin, ja tällaisilta alueilta emoviiniköynnösten varttami-
soksien tuotannon aikana ja sen jälkeen tulevista rypäleistä
saadut viinialan tuotteet eivät saa häiritä markkinatasapainoa.Tämän vuoksi tuotantoaikana tällaisilta alueilta saatavia viiniry-päleitä ei korjata, tai jos ne korjataan, ne on tuhottava.Tuotantoajanjakson jälkeen kyseiset alueet olisi raivattava taiistutusoikeuksia olisi käytettävä tavanomaiseen tuotantoon.
Olemassa olevien emoviiniköynnöksen varttamisoksien olisi
sallittava edelleen kasvaa ja niihin olisi sovellettava nykyisiäsääntöjä.
(8) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 3 artiklan 1 kohdassa säädetäänmyös uusien viljelmien istutusoikeuksien myöntämisestä alueille,joilla tuotettavat viinit tai viiniköynnöksistä saatavat tuotteet on
tarkoitettu yksinomaan viininviljelijän oman perheen kulutuk-
seen. Tämä voisi kuitenkin aiheuttaa kohtuuttomanhallinnollisen taakan, koska tietyissä jäsenvaltioissa on huomat-tavasti tällaisia tapauksia. Jäsenvaltioiden olisi voitava salliatällaiset alueet, vaikkei niille ole myönnetty istutusoikeuksia,
edellyttäen että kyseiset alueet ovat pieniä eikä viininviljelijä
harjoita kaupallista viinintuotantoa, jotta markkinoiden tasapainosäilyisi. Kyseisiin alueisiin ja tuottajiin olisi sovellettava asian-mukaista valvontaa ja seuraamuksia, tällaisten alueidenraivaaminen mukaan luettuna, jos säännöksiä ei noudateta.
(9) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 3 artiklan 2 kohdassa säädetäänuusien viljelmien istutusoikeuksista tma-laatuviinin tai maantie-
teellisellä merkinnällä varustetun pöytäviinin tuottamiseen.
Tällaisia istutusoikeuksia saa myöntää ainoastaan, jos tällaisenviinin tuotannon on todettu olevan kysyntää huomattavastivähäisempää. Toteaminen olisi tehtävä objektiivisten perusteidenja tietojen pohjalta.
(10) Tällaisten objektiivisten tietojen vastaavuuden ja paikkansapitä-
vyyden varmistamiseksi koko yhteisössä olisi edellytettävä, että
niihin on sisällyttävä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 16 artik-lassa säädetty selvitys tuotantokyvystä tai vastaavat tiedot.
(11) Markkinatasapainon säilymiseksi istutusoikeuksia ei saa myöntääalueille, joihin on sovellettu pakollista raivausta asetuksen (EY)N:o 1493/1999 vaatimusten rikkomisen vuoksi. Istutusoikeuksia2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 3
▼B
ei myöskään saa myöntää raivatuille alueille, joille istutusoi-
keuksia on myönnetty muihin tarkoituksiin kuin kaupalliseenviinintuotantoon.
(12) Astuksen (EY) N:o 1493/1999 4 artiklan 2 kohdassa säädetäänmyös uudelleenistutusoikeuksien myöntämisestä tuottajille, jotkasitoutuvat raivaamaan viiniköynnöstä kasvavan alan. Jotta istutu-soikeuksia ei myönnetä yli tuottajan todellisen tarpeen, niitä
pitäisi myöntää ainoastaan määrä, joka on tarpeen viiniköynnö-
sten istuttamiseksi koko kyseiselle alueelle; tuottajan hallussa joolevat oikeudet on otettava huomioon. Kun uudelleenistutusoi-keuksia myönnetään tällaisen sitoumuksen perusteella,myöntämiseen olisi yhdistettävä vakuus sitoumuksen toteutta-
misen varmistamiseksi. Kun uudelleenistutettu alue ja raivattava
alue ovat olemassa samanaikaisesti, markkinatasapainonhäiriöiden ehkäisemiseksi ainoastaan toiselta näistä alueistatulevaa viiniä saa pitää kaupan.
(13) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 5 artiklassa säädetään kansal-
listen varantojen ja/tai alueellisten varantojen perustamisesta
tuotantokyvyn hallinnan parantamiseksi. Markkinatasapainonsäilyttämiseksi istutusoikeuksien siirto kansallisen varannon ja/tai alueellisen varannon kautta ei saa johtaa tuotantokyvynlisääntymiseen jäsenvaltioiden alueella, kuten tilojen välisestä
oikeuksien siirrosta jo säädetään kyseisen asetuksen 4 artiklan 4
kohdassa. Tällöin jäsenvaltiot saavat soveltaa mainitun asetuksen5 artiklan 7 kohdan mukaisesti oikeuksien siirtoon vähennysker-rointa.
(14) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 5 artiklan 8 kohdassa säädetään,
että jäsenvaltio voi päättää olla soveltamatta varantojärjestelmää,
jos se voi osoittaa, että koko sen alueella on tehokas istutusoi-keuksien hallinnointijärjestelmä. Tässä yhteydessä jäsenvaltiotvoivat säätää varantojärjestelmän toteuttamisesta alueensajossain osassa ja muusta tehokkaasta järjestelmästä alueensa
muissa osissa. Jäsenvaltion, joka haluaa soveltaa tätä mahdolli-
suutta, on voitava todistaa tällaisen järjestelmän olemassaolo jaosoittaa tarve poikkeuksiin kyseisen asetuksen II osaston I luvunsäännöksistä.
(15) Komissio voi sallia siirrot asetuksen (EY) N:o 1493/1999 6
artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta yhteisön varan-
nosta jäsenvaltioiden pyyntöjen perusteella.
(16) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II osaston II luvussa säädetään,että lopullisesta viininviljelystä luopumisesta tietyllä alueella
saadaan myöntää palkkio. Jäsenvaltiot voivat omalta osaltaan
päättää, mille — jos millekään — alueelle palkkio olisimyönnettävä. Olisi vahvistettava hakemuksia koskevat yksityis-kohtaiset säännöt, asianomaiset palkkion enimmäismäärät japäivämäärät, kuten mainitun asetuksen 10 artiklassa tarkoitetaan.
(17) Valvonnan takia palkkio olisi yleensä maksettava raivauksenjälkeen. Palkkio voidaan kuitenkin maksaa ennen raivausta, josraivauksen toteuttamiseen liittyvä vakuus on annettu.
(18) Kun viininviljelyalueesta luopuu tuottaja, joka kuuluu yhteisesti
jäsentensä korjaamat rypäleet jalostavaan tuottajaryhmittymään,
toimitettujen rypäleiden määrä voi vähetä ja siten lisätä jalostus-kustannuksia. On siis oikeudenmukaista korvata tällaisetkielteiset vaikutukset.
(19) Jäsenvaltioilla on asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II osaston IIIlukua soveltaessaan suuri harkintavalta päättää tuen soveltamisa-lasta ja tasosta erityisesti maksamalla kiinteämääräisiä määriä,vahvistamalla tuen hehtaarikohtaiset enimmäismäärät ja mukaut-tamalla tukea objektiivisin perustein, kyseisessä III luvussa
vahvistettujen edellytysten ja sen soveltamiseksi annettujen
säännösten mukaisesti.
(20) Yleiset säännöt olisi kuitenkin vahvistettava. Jäsenvaltioidenolisi vahvistettava lohkon vähimmäiskoko sen varmistamiseksi,että järjestelmä todella vaikuttaa tuotantokykyyn. Olisi vahvistet-2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 4
▼B
tava toimenpiteet, niiden toteuttamisen määräajat ja asianmu-
kainen valvonta. Näitä sääntöjä olisi markkinatasapainonsäilyttämiseksi tuotosten lisääntyessä sovellettava myös suunni-
telman mukaiseen raivaukseen liittyvään
uudelleenistutusoikeuksien käyttöön ja niissä olisi myös sallit-tava, että tukitaso on asianmukaisesti korkeampi, kunkustannukset ovat suuremmat.
(21) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 12 artiklan mukaan jäsenvaltiotvoivat päättää olla tekemättä itse rakenneuudistusta ja uusiinlajikkeisiin siirtymistä koskevaa suunnitelmaa. Koska jäsenval-tiot ovat vastuussa suunnitelmien hyväksymisestä, niiden olisi
tällaisessa tapauksessa vahvistettava suunnitelmien toimittamista
ja hyväksymistä koskevat säännöt ja suunnitelmien vähimmäis-sisällöt.
(22) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 11 artiklan 3 kohdassasäädetään, että rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin siirtymistäkoskeva järjestelmä ei koske tavanomaista uudistamista viljel-millä, joilla viiniköynnökset ovat jo yli-ikäisiä. Tätä virkettäolisi selvennettävä.
(23) Valvonnan takia tuki olisi yleensä maksettava kunkin toimenpi-teen toteuttamisen jälkeen. Palkkio voidaan kuitenkin maksaaennen toimenpiteen toteuttamista, jos toimenpiteen toteuttami-seen liittyvä vakuus on annettu.
(24) Olisi vahvistettava rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin siirty-mistä koskevan järjestelmän rahoitussuunnitelmia ja rahoituksenosallistumista koskevat yksityis-kohtaiset säännöt. Jäsenval-
tioiden olisi tässä tarkoituksessa ilmoitettava komissiolle
säännöllisesti järjestelmän rahoitustilanteesta.
(25) On toteutettava toimenpiteitä järjestelmään varattujen varojen
tehokkaan käytön varmistamiseksi; erityisesti on säädettävä
ennakon maksamisesta sekä tarpeiden ja aikaisempien toimienperusteella tehtävistä tarvittavista muutoksista määrärahojenjakamiseen.
(26) Tässä asetuksessa vahvistettujen erityisten sääntöjen lisäksi olisisovellettava talousarviota koskevan kurinalaisuuden ja erityisestijäsenvaltioiden puutteellisten tai virheellisten ilmoitusten osaltaannettuja yleisiä sääntöjä.
(27) Järjestelmän rahoituksen hallintoa koskeviin yksityiskohtiinsovelletaan yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY)N:o 1258/1999 (
1) täytäntöönpanemiseksi vahvistettuja sääntöjä.
(28) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II osaston täytäntöönpanon seur-aamiseksi ja markkinoiden moitteettoman hallinnon vuoksikomission on välttämätöntä saada tuotantokykyä, istutusoikeudetmukaan luettuina, koskevia asianmukaisia tietoja ja yksityiskoh-
taisia tietoja jäsenvaltioiden kyseisen osaston
täytäntöönpanemiseksi vahvistamista toimenpiteistä. Tähäntarkoitukseen tarvittavat välttämättömät tiedot olisi toimitettavakomissiolle tietyssä muodossa. Jäsenvaltioiden olisi säilytettävätarkastuksen varalta muut kyseisen osaston täytäntöönpanon
valvontaa ja tarkastuksia varten tarvittavat tiedot tarkoituksen-
mukaisen ajan.
(29) Tässä yhteydessä on tarpeen vahvistaa tiedot, jotka on sisälly-
tettävä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 16 artiklassa
tarkoitettuun selvitykseen viinintuotantokyvystä. Jäsenvaltioiden,jotka eivät halua säännönmukaistaa lainvastaisesti istutettujaalueita, saada lisää istutusoikeuksia tai hakea tukea rakenneuu-distukseen ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen, ei tarvitse tehdäselvitystä viinintuotantokyvystä.2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 5
(1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.
▼B
(30) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 artiklassa säädetään, että viini-
köynnöslajikkeiden luokittelu olisi annettava jäsenvaltioiden
tehtäväksi. Olisi vahvistettava luokittelumuotoa, luokitteluunsisältyviä tietoja sekä luokittelun tiedoksiantamista ja julkaise-mista koskevat yhteiset säännöt. Luokittelujärjestelmä ei saajohtaa tuotantokyvyn lisääntymiseen.
(31) Viiniköynnöslajikkeiden luokitteluun olisi periaatteessa sisälly-tettävä ainoastaan lajikkeet, jotka voidaan saattaa markkinoilleviiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan9 päivänä huhtikuuta 1968 annetun neuvoston direktiivin 68/193/ETY (
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan,
Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, mukaisesti vähintään
yhdessä jäsenvaltiossa. Geneettisen perimän säilyttämiseksi
luokitteluun olisi voitava sisällyttää myös muita, ennen kyseisendirektiivin voimaantuloa istutettuja lajikkeita.
(32) Jos tuottajan on tislattava tuotteita yhteisön sääntöjen rikkomisen
vuoksi, tislaukseen tai tisleelle ei saa myöntää yhteisön tukea.
(33) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II osaston mukaiset maksut on
suoritettava tuensaajille täysimääräisinä.
(34) Asetuksen (ETY) N:o 822/87 soveltamisalaan kuuluvat istutusoi-
keudet, jotka olivat voimassa 31 päivän heinäkuuta 2000 jälkeen,
olisi siirtymätoimenpiteenä pidettävä voimassa kyseiseenmyöhempään päivämäärään asti sen varmistamiseksi, että niitäei menetetä siirryttäessä asetuksessa (EY) n:o 1493/1999 säädet-tyyn järjestelmään. Jos tällaisia oikeuksia ei käytetä kyseiseenmyöhempään päivämäärään mennessä, ne olisi samoista syistä
siirrettävä asianomaiseen kansalliseen tai alueelliseen varantoon,
kun se perustetaan.
(35) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viinin hallintokomi-tean lausunnon mukaiset,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
Soveltamisala
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II
osaston (tuotantokyky) I luvun (viiniköynnösten istuttaminen), II luvun(luopumispalkkiot), III luvun (rakenneuudistus ja uusiin lajikkeisiinsiirtyminen) ja osittain IV luvun (ilmoitettavat tiedot ja yleisetsäännökset) soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
II LUKU
Viiniköynnösten istuttaminen
2 artikla
1. Jäsenvaltiot saavat asettaa määräajan tuottajien hakemuksille,
jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 1493/1999 2 artiklan 3 kohdastapoikkeamista.
1. a. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 2 artiklan 3 kohdassa 31
päivään heinäkuuta 2002 kestäväksi vahvistettua määräaikaa jatketaan31 päivään maaliskuuta 2003.
2. Jos tuottaja on hakenut poikkeusta asetuksen (EY) N:o 1493/1999
soveltamisesta, asianomainen jäsenvaltio voi sallia, että hakemuksenkäsittelyn aikana kyseisiltä alueilta tulevia viinirypäleitä saadaan hake-2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 6
(1) EYVL L 93, 17.4.1968, s. 15.▼M4
▼B
▼B
muksen jättöpäivästä alkaen käyttää kaupan pidettävän viinin valmis-
tukseen.
3. Jos poikkeus myönnetään, sitä sovelletaan hakemuksen
jättöpäivästä.
4. Jos poikkeus evätään, jäsenvaltion on joko:
a) sovellettava sakkoa, joka on suuruudeltaan 30 prosenttia hake-
muksen jättöpäivän ja sen hylkäämispäivän välisenä aikanakyseisiltä alueilta saaduista viinirypäleistä tehdyn viinin markkina-arvosta; tai
b) velvoitettava tuottaja tislaamaan viinintuotanto, joka vastaa
määrältään sitä viinimäärää, joka on saatu kyseisiltä alueilta hake-
muksen jättöpäivän jälkeen ja joka on pidetty kaupan hakemuksen
jättöpäivän ja sen hylkäämispäivän välisenä aikana. Tuotannosta eikuitenkaan saa valmistaa tuotteita, joiden todellinen alkoholipitoi-suus on 80 tilavuusprosenttia tai vähemmän.
5. Jäsenvaltioiden on vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1493/1999 2
artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettu ajanjakso, jonka kuluessakyseisen alueen istuttamisesta tuottaja voi saada uudelleenistutusoi-keuksia. Kyseinen ajanjakso ei kuitenkaan milloinkaan saa jatkua
►
M315 päivän heinäkuuta 2002 ◄jälkeen. Jäsenvaltio saa
myöntää mainitun säännöksen mukaisen poikkeuksen ainoastaan, joskyseiset uudelleenistutusoikeudet ovat voimassa poikkeuksen hakemis-päivänä.
6. Jäsenvaltioiden on pidettävä rekisteriä hakemuksista poikkeami-
sesta asetuksesta (EY) N:o 1493/1999, sekä niihin liittyvistäpäätöksistä ja tämän artiklan 4 kohdan mukaisista toimista.
7. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle jokaisen viinivuoden
osalta kokonaispinta-ala, johon on haettu poikkeusta asetuksesta (EY)N:o 1493/1999, kokonaispinta-ala, jolle poikkeus on myönnetty, sekäevätty ala. Tiedot on toimitettava neljän kuukauden kuluessa kyseisen
viinivuoden päättymisestä.
8. Jos alue aiotaan raivata asetuksen (EY) N.o 1493/1999 2 artiklan
7 kohdan mukaisesti, siltä tulevista viinirypäleistä saadut tuotteet saa
laskea liikkeelle ainoastaan tislaustarkoituksiin. Jäsenvaltiot voivat
säätää poikkeuksesta, jonka mukaan vastaavan arvoinen määrä viiniävoidaan tislata. Tällöin jäsenvaltiot voivat säätää myös asianmukaisenhallinnollisen seuraamuksen soveltamisesta. Näistä tuotteista eikummassakaan tapauksessa saa valmistaa alkoholia, jonka todellinen
alkoholipitoisuus on 80 tilavuusprosenttia tai vähemmän.
9. Jäsenvaltioiden on pidettävä rekisteriä kaikista asetuksen (EY)
N:o 1493/1999 2 artiklan 7 kohdan mukaisista tapauksista.
3 artikla
1. Myöntäessään uusien viljelmien istutusoikeuksia uusille viljel-
mille tarkoitetuilla alueilla, kun kyseessä ovat yleisen edun vuoksitoteutettava maanjako tai pakkolunastus, joka hyväksytään voimassaolevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jäsenvaltioiden onvarmistettava, että kyseisiä oikeuksia ei myönnetä alueelle, joka on
todelliselta satotasoltaan suurempi kuin 105 prosenttia viiniköynnöstä
kasvavasta alueesta, johon sovellettiin yleisen edun vuoksi toteutettavaamaanjakoa tai pakkolunastusta. Jäsenvaltioiden on merkittävä rekis-teriin kaikki tapaukset, joissa uudelleenistutusoikeuksia myönnettiintällaisiin tarkoituksiin.
2. Jäsenvaltioiden on tehtävä rekisteriin merkintä aina myöntäessään
uusien viljelmien istutusoikeuksia kokeelliseen viininviljelyyn tarkoite-tuilla alueilla. Tällaisia uusien viljelmien istutusoikeuksia sovelletaan
ainoastaan kokeiluajanjakson ajan.
Tänä aikana tällaisilta alueilta tulevista rypäleistä saatuja tuotteita ei
saa pitää kaupan.2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 7
▼B
Tämän ajanjakson jälkeen:
a) tuottajan on käytettävä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 3 artiklan 2
kohdan mukaisesti myönnettyjä uusien viljelmien istutusoikeuksia,uudelleenistutusoikeuksia tai varannosta myönnettäviä istutusoi-
keuksia, jotta kyseinen alue voi tuottaa kaupan pidettäväksi
tarkoitettua viiniä; tai
b) tällaisille alueille istutetut viiniköynnökset on raivattava. Raivaus-
kustannuksista vastaa asianomainen tuottaja. Ennen kuin kyseinenalue on raivattu, siltä tulevista viinirypäleistä saatavat tuotteet saa
laskea liikkeelle ainoastaan tislaus-tarkoituksiin. Näistä tuotteista ei
kuitenkaan saa valmistaa alkoholia, jonka todellinen alkoholipitoi-suus on 80 tilavuusprosenttia tai vähemmän.
3. Ennen 1 päivää elokuuta 2000 kokeelliseen viininviljelyyn
myönnettyjä uusien viljelmien istutusoikeuksia samoin kuin niidenkäyttöä tai niiden mukaisesti istutettuja alueita koskevia vaatimuksiasovelletaan kokeiluajanjakson ajan. Edellä 2 kohdan kolmannen
alakohdan sääntöjä sovelletaan tällaisiin alueisiin kokeiluajanjakson
päättymisen jälkeen.
4. Jäsenvaltioiden on tehtävä rekisteriin merkintä aina myöntäessään
uusien viljelmien istutusoikeuksia emoviiniköynnösten varttamisoksientuottamista varten tarkoitetuille alueille. Tällaisia uusien viljelmienistutusoikeuksia sovelletaan ainoastaan emoviiniköynnösten varttami-soksien tuottamisen ajan.
Tänä aikana tällaisista viiniköynnöksistä saatavia viinirypäleitä ei
korjata, tai jos ne korjataan, ne on tuhottava.
Tämän ajanjakson jälkeen:
a) tuottajan on käytettävä asetuksen (EY) N:o 1493/1999 3 artiklan 2
kohdan mukaisesti myönnettyjä uusien viljelmien istutusoikeuksia,
uudelleenistutusoikeuksia tai varannosta myönnettäviä istutusoi-keuksia, jotta kyseinen alue voi tuottaa kaupan pidettäväksitarkoitettua viiniä; tai
b) tällaisille alueille istutetut viiniköynnökset on raivattava. Raivaus-
kustannuksista vastaa asianomainen tuottaja. Ennen kuin kyseinen
alue on raivattu, siltä tulevista viinirypäleistä saatavat tuotteet saalaskea liikkeelle ainoastaan tislaus-tarkoituksiin. Näistä tuotteista eikuitenkaan saa valmistaa alkoholia, jonka todellinen alkoholipitoi-suus on 80 tilavuusprosenttia tai vähemmän.
5. Ennen 1 päivää elokuuta 2000 emoviiniköynnösten varttamisok-
sien tuottamiseen tarkoitetuille alueille myönnettyjä uusien viljelmien
istutusoikeuksia samoin kuin niiden käyttöä tai niiden mukaisesti istu-
tettuja alueita koskevia vaatimuksia sovelletaan emoviiniköynnöstenvarttamisoksien tuotannon ajan. Edellä 4 kohdan kolmannen alakohdansääntöjä sovelletaan tällaisiin alueisiin emoviiniköynnösten varttami-soksien tuotannon päättymisen jälkeen.
6. Jäsenvaltioiden on tehtävä rekisteriin merkintä aina myöntäessään
uusien viljelmien istutusoikeuksia alueilla, joilla tuotettavat viinit tai
viiniköynnöksistä saatavat tuotteet on tarkoitettu yksinomaan viininvil-
jelijän oman perheen kulutukseen.
7. Poiketen siitä, mitä 6 kohdassa säädetään, jäsenvaltio voi kohtuut-
toman hallinnollisen rasituksen estämiseksi säätää, että alueisiin, joiltatulevat viinit tai viiniköynnöksistä saatavat tuotteet on tarkoitettu yksi-nomaan viininviljelijän perheen kulutukseen, ei sovelleta asetuksen(EY) N:o 1493/1999 2 artiklan 7 kohdassa säädettyä raivausvelvoitetta.
Jäsenvaltiot saavat kuitenkin säätää kyseisestä poikkeuksesta
ainoastaan, jos:
a) kyseinen alue ei yhdenkään viininviljelijän osalta ylitä enimmäis-
pinta-alaa, jonka kyseinen asianomainen jäsenvaltio vahvistaa; eikä
b) kyseinen viininviljelijä harjoita kaupallista viinintuotantoa.
8. Tämän artiklan 6 ja 7 kohdassa tarkoitetuilta alueilta tulevien
viinien tai viiniköynnöksistä saatavien tuotteiden kaupan pitäminen onkielletty. Jäsenvaltioiden on sovellettava asianmukaista järjestelmää2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 8
▼B
tämän kiellon noudattamisen seuraamiseksi. Jos tätä kieltoa rikotaan,
jäsenvaltion asettamien seuraamusten lisäksi kyseinen alue on raivat-tava asianomaisen viininviljelijän kustannuksella. Ennen kuin kyseinen
alue on raivattu, siltä tulevista viinirypäleistä saatavat tuotteet saa
laskea liikkeelle ainoastaan tislaustarkoituksiin. Näistä tuotteista eikuitenkaan saa valmistaa alkoholia, jonka todellinen alkoholipitoisuuson 80 tilavuusprosenttia tai vähemmän. Jäsenvaltioiden on merkittävärekisteriin kaikki tämän kohdan mukaiset tapaukset.
9. Jäsenvaltiot saavat myöntää uusien viljelmien istutusoikeuksia
tma-laatuviinin tai maantieteellisellä merkinnällä varustetun pöytäviinin
tuottamiseen alueilla, joista on tehty arvio, jonka mukaan kyseisen
viinin tuotanto on kysyntää huomattavasti vähäisempää. Jäsenvaltioidenon tehtävä nämä arviot objektiivisten perusteiden ja tietojen pohjalta.Objektiivisiin tietoihin on kuuluttava selvitys viinintuotannonkyvystätai vastaavat tiedot kyseiseltä alueelta. Jäsenvaltion on pidettävä rekis-
teriä näistä arvioinneista sekä objektiivisista perusteista ja tiedoista. Jos
jäsenvaltio on todennut, että tällaisen viinin tuotanto on kysyntäähuomattavasti vähäisempää, sen on merkittävä rekisteriin kaikkitapaukset, joissa tällaisten viiniköynnösviljelmien uusia istutusoi-keuksia on myönnetty.
10. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle jokaisen viinivuoden
osalta seuraavat tiedot:
a) kokonaispinta-alat, joille on myönnetty uusia viljelmien istutusoi-
keuksia 1, 2 ja 4 kohdan mukaisesti;
b) kokonaispinta-alat, joille on myönnetty uusien viljelmien istutusoi-
keuksia 6 kohdan mukaisesti. Jos jäsenvaltio kuitenkin haluaakäyttää 7 kohdassa säädettyä poikkeusta, sen on edellä esitettyjentietojen sijasta toimitettava asianomaisesta kokonaispinta-alasta
arvio, joka perustuu toteutetun valvonnan tuloksiin;
c) kunkin asianomaisen viinin osalta kokonaispinta-ala, jolle on
myönnetty uusien viljelmien istutusoikeuksia asetuksen (EY) N:o1493/1999 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti, sekä tehtyä arviotakoskevat tiedot, mukaan lukien käytetyt objektiiviset perusteet ja
tiedot; ja
d) tuottajien mahdollisesti suorittamat maksut uusien viljelmien istutu-
soikeuksista.
Tiedot on toimitettava neljän kuukauden kuluessa kyseisen viinivuoden
päättymisestä.
4 artikla
1. Kun alue raivataan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 2 artiklan 7
kohdan tai 19 artiklan 4 kohdan tai tämän asetuksen 3 artiklan 2kohdan kolmannen alakohdan b alakohdan, 3 artiklan 4 kohdankolmannen alakohdan b alakohdan tai 3 artiklan 8 kohdan mukaisesti,
uudelleenistutusoikeuksia ei myönnetä. Lisäksi uudelleenistutusoi-
keuksia ei myönnetä raivattaessa:
a) viiniköynnöstä kasvava ala silloin kun kyseessä on yleisen edun
vuoksi toteutettava maanjako tai pakkolunastus, jos uusien viljel-mien istutusoikeuksia on myönnetty kyseisille alueille 3 artiklan 1kohdan mukaisesti;
b) kokeelliseen viininviljelykseen tarkoitetuille alueille kokeiluajan-
jakson aikana;
c) emoviiniköynnösten varttamisoksien tuottamiseen tarkoitetuille
alueille emoviiniköynnösten varttamisoksien tuotannon aikana; tai
d) alueille, joilta saatavat tuotteet on tarkoitettu yksinomaan viininvil-
jelijän perheen kulutukseen.
2. Jäsenvaltiot voivat myöntää uudelleenistutusoikeuksia ainoastaan
tuottajalle, joka sitoutuu raivaamaan viiniköynnöstä kasvavan alanennen kolmannen vuoden päättymistä alueen istuttamisesta, joskyseinen tuottaja voi osoittaa, ettei hänellä ole lainkaan tai riittävästiistutusoikeuksia, joita voitaisiin käyttää viiniköynnösten istuttamiseksikoko kyseiselle alueelle. Jäsenvaltio saa myöntää tuottajalle ainoastaan2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 9
▼B
ne oikeudet, jotka ovat tarpeen viiniköynnösten istuttamiseksi koko
kyseiselle alueelle; tuottajan hallussa jo olevat oikeudet on otettavahuomioon. Tuottajan on määritettävä raivattava alue.
3. Antaessaan 2 kohdassa tarkoitetun sitoumuksen tuottajan on
annettava vakuus. Kyseisen alueen raivausvelvoite on komissionasetuksen (ETY) N:o 2220/85 (
1) 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu
ensisijainen vaatimus. Asianomaisen jäsenvaltion on vahvistettava
vakuuden määrä objektiivisin perustein. Vakuus on vahvistettava
tasolle, joka on oikeassa suhteessa ja riittävä estämään sen, että tuot-tajat jättäisivät noudattamatta sitoumustaan.
4. Siihen asti kun raivaussitoumus on täytetty, jäsenvaltioiden on
taattava, että raivattavalla alueella ja uudelleenistutetulla alueella ei
yhtenäkään viinivuonna tuoteta samanaikaisesti kaupallisesti viiniä,
varmistaen, että:
a) uudelleenistutetuilta alueilta tulevista rypäleistä saatavat tuotteet saa
laskea liikkeelle ainoastaan tislaustarkoituksiin. Näistä tuotteista eikuitenkaan saa valmistaa alkoholia, jonka todellinen alkoholipitoi-
suus on 80 tilavuusprosenttia tai vähemmän; tai
b) raivattavilta alueilta tulevista rypäleistä saatavat tuotteet saa laskea
liikkeelle ainoastaan tislaustarkoituksiin. Näistä tuotteista ei kuiten-
kaan saa valmistaa alkoholia, jonka todellinen alkoholipitoisuus on
80 tilavuusprosenttia tai vähemmän.
5. Jos raivaussitoumusta ei ole täytetty määräaikaan mennessä,
raivaamaton alue katsotaan istutetuksi asetuksen (EY) N:o 1493/19992 artiklan 1 kohdassa säädetyn istuttamiskiellon vastaisesti.
6. Jäsenvaltioiden on valvottava istuttamista ja raivaamista kyseisillä
alueilla.
7. Jäsenvaltioiden on pidettävä rekisteriä kaikista tämän artiklan
mukaisista tapauksista.
8. Jäsenvaltioiden on pidettävä rekisteriä kaikista tilojen välisistä
uudelleenistutusoikeuksien siirroista.
9. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, jos se aikoo käyttää
mahdollisuutta pidentää enintään kahdeksaan viinivuoteen uudelleenis-
tutusoikeuksien käyttämiselle asetettua määräaikaa, joka päättyy viiden
viinivuoden kuluttua sen viinivuoden päättymisestä, jonka aikanaraivaus suoritettiin.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että istutusoikeuksien siirto
kansallisen varannon ja/tai alueellisten varantojen kautta ei johda koko-
naistuotantokyvyn lisääntymiseen niiden alueella.
2. Soveltaessaan 1 kohtaa jäsenvaltiot voivat:
a) käyttää asetuksen (EY) N:o 1493/1999 5 artiklan 7 kohdassa tarkoi-
tettua vähennyskerrointa; ja
b) soveltaa vastaavaa vähennyskerrointa muihin kansallisen varannon
ja/tai alueellisten varantojen kautta tehtäviin siirtoihin.
3. Soveltaessaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 4 artiklan 4 kohdan
kolmatta alakohtaa jäsenvaltiot voivat myös soveltaa vastaavaa vähen-nyskerrointa oikeuksien siirtoon tilojen välillä.
4. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle istutusoikeuksien kansal-
lisen varannon ja/tai alueellisten varantojen perustamisesta tai
tarvittaessa päätöksestään olla soveltamatta varantojärjestelmää.
5. Jos jäsenvaltio päättää olla soveltamatta varantojärjestelmää, sen
on toimitettava komissiolle todisteet siitä, että koko sen alueella ontehokas istutusoikeuksien hallintojärjestelmä. Sen on erityisesti toimi-2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 10
(1) EYVL L 205, 3.8.1985, s. 5.
▼B
tettava todisteet, jos asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II osaston I luvun
asianomaisista säännöksistä on tarpeen poiketa.
6. Jäsenvaltioiden on pidettävä rekisteriä kaikista tapauksista, joissa
istutusoikeuksia myönnetään varannoista, kaikista tapauksista, joissa
istutusoikeuksia siirretään varantojen välillä, ja kaikista tapauksista,joissa istutusoikeuksia siirretään varantoihin. Rekistereihin on myöstehtävä merkintä maksuista, jotka suoritetaan korvauksena oikeuksiensiirtämisestä varantoon tai oikeuksien myöntämisestä varannosta.
6 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedot uusien istutusoi-
keuksien siirtämisestä varantoon tai varantoihin ja otettava huomioonasetuksen (EY) N:o 1493/1999 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti jo siir-retyt uudet istutusoikeudet.
2. Jäsenvaltiot voivat pyytää komissiota siirtämään niille yhteisön
varannossa olevia uusia istutusoikeuksia. Komissio voi tehdä tällaisia
siirtoja asetuksen (EY) N:o 1493/1999 75 artiklassa säädettyä menet-
telyä noudattaen.
III LUKU
Luopumispalkkiot
7 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle mahdollisesti valitsemansa
alueet, joille voidaan myöntää palkkio lopullisesta viininviljelystä
luopumisesta, sekä valintaan liittyvät edellytykset.
8 artikla
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava hakemusmenettely, jossa
säädetään erityisesti seuraavista:
a) hakemusten määräajat ja hakemukseen liitettävät tiedot;
b) kyseisten viiniköynnösten, kyseisen alueen ja sen keskituotoksen tai
tuotantokapasiteetin tarkastaminen;
c) kyseisen tuottajan palkkion tiedoksiantaminen;
d) palkkion tarkistusmahdollisuus, jos kyseinen tuottaja esittää tässä
tarkoituksessa perustellun pyynnön, sekä tarkistuksen tuloksentiedoksiantaminen;
e) raivauksen toteuttamisen todentaminen.
2. Palkkio maksetaan sen jälkeen, kun raivauksen on todettu tapah-
tuneen. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että palkkio maksetaan
tuottajalle ennen kuin raivausvelvoite on täytetty, jos tuottaja antaa
suuruudeltaan 120 prosenttia palkkiosta olevan vakuuden. Asetuksen(ETY) N:o 2220/85 mukainen velvoite on kyseisen alueen raivaaminen.Tällöin raivaus on suoritettava sitä viinivuotta, jonka palkkio makset-tiin, seuraavan viinivuoden loppuun mennessä.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että asetuksen (EY) N:o 1493/1999 39
artiklan mukaisen tuottajaorganisaation jäseninä olevien tuottajien palk-
kiota vähennetään enintään 15 prosenttia. Tällöin vähennystä vastaavatmäärät maksetaan kyseiselle tuottajaorganisaatiolle.
4. Tiloille, joiden viininviljelyala on enintään 25 aaria, voidaan
myöntää palkkio, jonka hehtaarikohtainen enimmäismäärä on 4 300
euroa.
Jäsenvaltiot voivat päättää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun palk-
kion maksamisesta tiloille, joiden viininviljelyala on yli 25 aaria,vähintään 10 aarin ja enintään 25 aarin suuruisen viljelyalan raivaami-seksi.2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 11
▼M3
▼B
5. Kun kyseessä on yli 25 aarin suuruinen alue, hehtaaripalkkion
enimmäismäärä ei saa ylittä:
a) 1 450:tä euroa, kun keskimääräinen hehtaarituotos on enintään 20
hehtolitraa;
b) 3 400:aa euroa, kun keskimääräinen hehtaarituotos on yli 20, mutta
enintään 30 hehtolitraa;
c) 4 200:aa euroa, kun keskimääräinen hehtaarituotos on yli 30, mutta
enintään 40 hehtolitraa;
d) 4 600:aa euroa, kun keskimääräinen hehtaarituotos on yli 40, mutta
enintään 50 hehtolitraa;
e) 6 300:aa euroa, kun keskimääräinen hehtaarituotos on yli 50, mutta
enintään 90 hehtolitraa;
f) 8 600:aa euroa, kun keskimääräinen hehtaarituotos on yli 90, mutta
enintään 130 hehtolitraa;
g) 11 100:aa euroa, kun keskimääräinen hehtaarituotos on yli 130,
mutta enintään 160 hehtolitraa; ja
h) 12 300:aa euroa, kun keskimääräinen hehtaarituotos on yli 160
hehtolitraa.
9 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 9 artiklan a, c ja d alakohdassa
säädetyt ajanjaksot ovat kukin 10 viinivuotta kyseessä olevan viini-vuoden päättymisestä.
10 artikla
1. Jäsenvaltioiden on merkittävä rekisteriin tiedot kaikista hakemuk-
sista ja niihin liittyvistä päätöksistä.
2. Jäsenvaltioiden on annettava kunkin viinivuoden osalta komis-
siolle tiedoksi:
a) raivattu kokonaisala, josta on maksettu palkkio asetuksen (EY) N:o
1493/1999 II osaston II luvun mukaisesti; ja
b) arviot seuraavasta viinivuodesta.
Tiedot on toimitettava neljän kuukauden kuluessa kyseisen viinivuoden
päättymisestä.
11 artikla
Jäsenvaltioiden on myöntäessään valtiontukia asetuksen (EY) N:o
1493/1999 II osaston II luvun tavoitteita vastaavien tavoitteiden saavut-tamiseksi:
a) merkittävä rekisteriin tiedot kaikista hakemuksista ja niihin liitty-
vistä päätöksistä;
b) annettava kunkin viinivuoden osalta komissiolle tiedoksi yksino-
maan valtiontuen vastineena raivattu kokonaispinta-ala sekämaksetun tuen kokonaismäärä. Tiedot on toimitettava neljänkuukauden kuluessa kyseisen viinivuoden päättymisestä; ja
c) varmistettava, että tämän asetuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisessa
tiedonannossa täsmennetään, mikä osuus kyseisestä alueesta onraivattu valtiontuen vastineena asetuksen (EY) N:o 1493/1999 IIosaston II luvun mukaisen palkkion lisäksi, ja ilmoitettava tässäyhteydessä maksetun valtiontuen kokonaismäärä.2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 12
▼M3
▼B
▼B
IV LUKU
Rakenneuudistus ja uusiin lajikkeisiin siirtyminen
12 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 11 artiklan 3 kohdan soveltami-
seksi
a) ’tavanomaisella viinitarhojen uudistamisella viljelmillä, joilla viini-
köynnökset ovat jo yli-ikäisiä’, tarkoitetaan saman lajikkeenistuttamista samalle lohkolle samaa viininviljelymenetelmää noudat-
taen;
b) ’nuorilla viljelijöillä’ tarkoitetaan alle 40-vuotiaita viljelijöitä, joilla
on riittävä ammattitaito ja pätevyys ja jotka ovat perustamassaensimmäistä viinitilaansa maatalousyrittäjänä.
2. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 11 artiklan 3 kohdan kolmannessa
alakohdassa tarkoitetut uudet viljelmien istutusoikeudet sisältävät myös
tämän asetuksen 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut oikeudet.
13 artikla
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava
vähimmäisviljelyala, jolle voidaan myöntää tukea rakenneuudistukseen
ja uusiin lajikkeisiin siirtymiseen, ja rakenneuudistuksen ja uusiin lajik-keisiin siirtymisen tuloksena oleva vähimmäisviljelyala.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava:
a) suunnitelmiin sisältyvien toimenpiteiden määritelmät;
b) toteuttamismääräajat, jotka eivät saa olla yli viisi vuotta;
c) vaatimus, jonka mukaan kaikkiin suunnitelmiin on kunkin varain-
hoitovuoden osalta sisällyttävä kyseisenä varainhoitovuonnatoteutettavat toimenpiteet ja kuhunkin toimenpiteeseen liittyvä vilje-lyala;
d) toimenpiteiden toteuttamisen valvontamenettelyt.
3. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava
säännöt, jotka rajoittavat suunnitelmaan sisältyvään raivaukseen liitty-
vien uudelleenistutusoikeuksien käyttöä suunnitelmaa toteutettaessa,jos se mahdollisesti johtaisi tuotoksen lisääntymiseen sen soveltamisa-laan kuuluvalla alueella. Säännöissä on varmistettava, että järjestelmäntavoitteet täyttyvät ja erityisesti että kyseisen jäsenvaltion kokonaistuo-tantokyky ei lisäänny.
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava säännöt
uusia viljelmiä koskevien istutusoikeuksien käyttämisestä. Näissä
säännöissä säädetään, että istutusoikeuksia voi käyttää ainoastaan, josne ovat teknisesti välttämättömiä ja siten, että ne koskevat enintään10:tä prosenttia suunnitelman kokonaisalasta. Näissä säännöissäsäädetään myös kyseisille aloille myönnetyn tuen tarkoituksenmukai-sesta alentamisesta.
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 11 artiklan 3 kohdan kolmannessa
alakohdassa tarkoitettujen uusien viljelmien istutusoikeuksien osalta
tämän kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuissa säännöissä säädetään,että:
a) tämän kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua 10 prosentin rajoi-
tusta ei sovelleta;
b) kyseiset nuorille viljelijöille myönnetyt uusien viljelmien istutusoi-
keudet eivät voi ylittää 30:tä prosenttia asianomaiselle
jäsenvaltiolle asetuksen (EY) N:o 1493/1999 6 artiklan 1 kohdan aalakohdan mukaisesti myönnettyjen uusien istutusoikeuksienmäärästä.
4. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava
myönnettävän tuen yksityiskohtaista soveltamisalaa ja tasoa koskevatsäännöt. Jollei asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II osaston III luvun ja2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 13
▼M3
▼M3
tämän luvun säännöksistä muuta johdu, näissä säännöissä voidaan
erityisesti säätää kiinteämääräisten määrien maksamisesta, hehtaarituenenimmäismääristä ja tuen mukauttamisesta objektiivisin perustein.
Näissä säännöissä on erityisesti säädettävä asianmukaisesti suuremmista
tuista, joita myönnetään silloin kun suunnitelmaan sisältyvään raivauk-seen liittyviä uudelleenistutusoikeuksia käytetään suunnitelmantoteuttamisessa.
14 artikla
Jos jäsenvaltio päättää olla tekemättä itse rakenneuudistusta ja uusiin
lajikkeisiin siirtymistä koskevaa suunnitelmaa, sen on vahvistettava:
a) elimet tai henkilöt, jotka voivat jättää suunnitelmaluonnoksia;
b) suunnitelmaluonnosten sisältö; niihin on sisällyttävä yksityiskoh-
taiset tiedot ehdotetuista toimenpiteistä ja niiden toteuttamiselleehdotetut määräajat;
c) rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin siirtymistä koskevien suunni-
telmien kattama vähimmäispinta-ala sekä poikkeukset tästävaatimuksesta, joiden on oltava asianmukaisesti perusteltuja ja
perustuttava objektiivisiin perusteisiin; ja
d) suunnitelmien toimittamis- ja hyväksymismenettely, jossa on erityi-
sesti säädettävä suunnitelmaluonnosten jättämisen määräajoista sekäniiden ensisijaisuutta koskevista objektiivisista perusteista.
15 artikla
1. Tuki maksetaan, kun tietyn toimenpiteen toteuttaminen on
varmistettu.
Jos varmistamisen yhteydessä todetaan, että tukihakemukseen
sisältyvää toimenpidettä ei ole toteutettu kokonaisuudessaan mutta seon toteutettu yli 80-prosenttisesti asianomaisten viljelyalojen osaltasäädetyssä määräajassa, tuki maksetaan sen jälkeen, kun siitä on vähen-netty kaksinkertaisena se tuen loppuosuus, joka olisi myönnetty, jos
toimenpide olisi toteutettu kaikkien viljelyalojen osalta.
2. Jäsenvaltiot voivat 1 kohdasta poiketen säätää, että tuki makse-
taan tuottajille ennen kuin tietty toimenpide on toteutettu, silläedellytyksellä että toimenpiteen toteuttaminen on aloitettu ja että tuen-saaja on asettanut suuruudeltaan 120 prosenttia tuen määrästä olevan
vakuuden. Asetusta (ETY) N:o 2220/85 sovellettaessa velvoitteena on
asianomaisen toimenpiteen toteuttaminen ennen ennakon myöntämistäseuraavan toisen viinivuoden loppua.
Jäsenvaltio voi mukauttaa tätä määräaikaa, jos:
a) asianomaiset viljelyalat sisältyvät alueisiin, jotka ovat kärsineet asia-
nomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten oikeaksitodistamasta luonnononnettomuudesta;
b) kasviaineksen terveyteen liittyvät ongelmat estävät asianomaisen
jäsenvaltion hyväksymän viranomaisen ilmoituksen mukaan toteut-
tamasta säädettyä toimenpidettä.
Tuki voidaan maksaa ennakolta ainoastaan sillä edellytyksellä, että jos
asianomaiselle tuottajalle on aiemmin maksettu tukiennakkoa samaa
lohkoa koskevan muun toimenpiteen osalta, kyseinen toimenpide on
toteutettu kokonaisuudessaan.
Jos varmistamisen yhteydessä todetaan, että tukihakemukseen
sisältyvää toimenpidettä, josta on maksettua ennakko, ei ole toteutettu
kokonaisuudessaan mutta se on toteutettu yli 80-prosenttisesti asiano-maisten viljelyalojen osalta säädetyssä määräajassa, vakuusvapautetaan sen jälkeen, kun siitä on vähennetty kaksinkertaisena setuen loppuosuus, joka olisi myönnetty, jos toimenpide olisi toteutettukaikkien viljelyalojen osalta.2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 14
▼B
▼M3
▼M5
▼M3
▼M3
Jos tuottaja luopuu ennakosta asianomaisen jäsenvaltion vahvistaman
määräajan kuluessa, vakuus vapautetaan 95-prosenttisesti. Jäsenval-tioiden on ilmoitettava komissiolle tämän alakohdan mukaisesti
vahvistamastaan määräajasta.
Jos tuottaja luopuu toimenpiteen toteuttamisesta asianomaisen jäsenval-
tion vahvistaman määräajan kuluessa, tuottajan on maksettava ennakkotakaisin, jos se on jo maksettu, minkä jälkeen vakuus vapautetaan 90-
prosenttisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän
alakohdan mukaisesti vahvistamastaan määräajasta.
3. Jos kaikkia tukihakemukseen sisältyviä toimenpiteitä ei toteuteta
tilalla 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistetussa määräajassa, tuot-
tajan on maksettava kokonaan takaisin tuki, joka on myönnetty tämän
hakemuksen nojalla.
Jos kaikki tukihakemukseen sisältyvät toimenpiteet on kuitenkin toteu-
tettu määräajassa yli 80 prosentin osuudelta kyseisistä viljelyaloista,takaisin maksettava määrä on kaksinkertaisena se tuen loppuosuus,
joka olisi myönnetty, jos suunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet olisi
toteutettu kokonaisuudessaan kaikkien viljelyalojen osalta.
4. Tätä artiklaa sovellettaessa kyseisten viljelyalojen tarkastamisen
yhteydessä sovelletaan viiden prosentin suuruista sallittua poikkeamaa.
15 a artikla
1. Jäsenvaltiot voivat 15 artiklasta poiketen säätää, että tuki makse-
taan, kun on varmistettu kaikkien tukihakemukseen sisältyvientoimenpiteiden toteuttaminen. Jos varmistamisen yhteydessä todetaan,että kaikkia tukihakemukseen sisältyviä toimenpiteitä ei ole toteutettu
kokonaisuudessaan mutta ne on toteutettu yli 80-prosenttisesti asiano-
maisten viljelyalojen osalta säädetyssä määräajassa, tuki maksetaansen jälkeen, kun siitä on vähennetty kaksinkertaisena se tuen loppuo-suus, joka olisi myönnetty, jos toimenpiteet olisi toteutettukokonaisuudessaan kaikkien viljelyalueiden osalta.
2. Jäsenvaltiot voivat 1 kohdasta poiketen säätää, että tuki makse-
taan tuottajille kaikkien tukihakemukseen sisältyvien toimenpiteiden
osalta ennen kuin kaikki toimenpiteet on toteutettu, sillä edellytyksellä
että niiden toteuttaminen on aloitettu ja että tuensaaja on asettanutsuuruudeltaan 120 prosenttia tuen määrästä olevan vakuuden. Asetusta(ETY) N:o 2220/85 sovellettaessa velvoitteena on kaikkien asiano-maisten toimenpiteiden toteuttaminen ennen ennakon myöntämistä
seuraavan toisen viinivuoden loppua.
Jäsenvaltio voi mukauttaa tätä määräaikaa, jos:
a) asianomaiset viljelyalat sisältyvät alueisiin, jotka ovat kärsineet asia-
nomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten oikeaksitodistamasta luonnononnettomuudesta;
b) kasviaineksen terveyteen liittyvät ongelmat estävät asianomaisen
jäsenvaltion hyväksymän viranomaisen ilmoituksen mukaan toteut-tamasta säädettyä toimenpidettä.
Jos varmistamisen yhteydessä todetaan, että kaikkia tukihakemukseen
sisältyviä toimenpiteitä, joista on maksettu ennakko, ei ole toteutettukokonaisuudessaan mutta kyseiset toimenpiteet on toteutettu yli 80-prosenttisesti asianomaisten viljelyalojen osalta säädetyssä määräajassa,vakuus vapautetaan sen jälkeen, kun siitä on vähennetty kaksinkertai-
sena se tuen loppuosuus, joka olisi myönnetty, jos toimenpiteet olisi
toteutettu kokonaisuudessaan kaikkien viljelyalojen osalta.
Jos tuottaja luopuu ennakosta asianomaisen jäsenvaltion vahvistaman
määräajan kuluessa, vakuus vapautetaan 95-prosenttisesti. Jäsenval-
tioiden on ilmoitettava komissiolle tämän alakohdan mukaisesti
vahvistamastaan määräajasta.
Jos tuottaja luopuu kaikkien tukihakemukseen sisältyvien toimenpi-
teiden toteuttamisesta asianomaisen jäsenvaltion vahvistamanmääräajan kuluessa, tuottajan on maksettava ennakko takaisin, jos se2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 15
▼M5
▼M3
▼M3
on jo maksettu, minkä jälkeen vakuus vapautetaan 90-prosenttisesti.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän alakohdan mukaisestivahvistamastaan määräajasta.
3. Tätä artiklaa sovellettaessa kyseisten viljelyalojen tarkastamisen
yhteydessä sovelletaan viiden prosentin suuruista sallittua poikkeamaa.
16 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin
vuoden 30 päivänä kesäkuuta rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiinsiirtymistä koskevan järjestelmän osalta:
a) ilmoitus kuluvan varainhoitovuoden aikana tosiasiallisesti toteutu-
neista menoista sekä asianomaisesta kokonaispinta-alasta;
b) ilmoitus kuluvan varainhoitovuoden aikana vahvistetuista menoista
sekä asianomaisesta kokonaispinta-alasta;
c) kuluvan varainhoitovuoden menoja koskevat myöhemmät hake-
mukset, jotka tehdään muiden kuin asetuksen (EY) N:o 1493/199914 artiklan 1 kohdan mukaisesti myönnettyjen varojen osalta, ja
kussakin tapauksessa asianomainen kokonaispinta-ala;
d) seuraavien varainhoitovuosien tarkistetut menoarviot ja asianomaiset
kokonaispinta-alat rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin siirtymistäkoskevan järjestelmän toteuttamisajanjakson loppuun asti kullekinjäsenvaltiolle myönnettyjen varojen rajoissa.
2. Rajoittamatta talousarviota koskevaan kurinalaisuuteen liittyvien
yleisten sääntöjen soveltamista, jos tiedot, jotka jäsenvaltioiden on 1
kohdan mukaan toimitettava komissiolle, ovat puutteellisia tai
määräaikaa ei ole noudatettu, komissio vähentää maatalouskulujenperusteella laskettuja ennakkomaksuja väliaikaisesti ja kiinteämääräi-sesti.
17 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion jonkin varainhoitovuoden osalta ilmoittamat
tosiasiallisesti toteutuneet menot rahoitetaan ainoastaan 16 artiklan 1kohdan a alakohdan mukaisesti tiedoksi annettujen määrien rajoissa,jos kyseiset määrät eivät kokonaisuudessaan ylitä jäsenvaltiolleasetuksen (EY) N:o 1493/1999 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti
myönnettyjä määrärahoja.
2. Jäsenvaltioiden on tehtävä 16 artiklan 1 kohdan b alakohdassa
tarkoitettu ilmoitus vain, jos niiden 16 artiklan 1 kohdan a alakohdan
mukaisesti ilmoittama määrä on vähintään 75 prosenttia asetuksen(EY) N:o 1493/1999 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti myönnetystämäärästä.
3. Jäsenvaltioiden 16 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti
tekemät hakemukset hyväksytään suhteellisesti määrärahoin, jotka ovatkäytettävissä sen jälkeen kun jäsenvaltioille asetuksen (EY) N:o 1493/1999 14 artiklan mukaisesti myönnetystä kokonaismäärästä on vähen-
netty kaikkien jäsenvaltioiden osalta 16 artiklan 1 kohdan a alakohdan
mukaisesti ilmoitetut määrät ja 16 artiklan 1 kohdan b alakohdanmukaisesti ilmoitetut määrät. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille hyväk-sytyistä hakemuksista mahdollisimman pian 30 päivän kesäkuutajälkeen.
4. Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, jos 16 artiklan 1
kohdan a alakohdan mukaisesti ilmoitettu kokonaispinta-ala on
pienempi kuin kyseiselle jäsenvaltiolle asetuksen (EY) N:o 1493/1999
14 artiklan 1 kohdan mukaisesti myönnettyjen kyseisen varainhoito-vuoden määrärahojen yhteydessä esitetty hehtaarimäärä, kyseisellevarainhoitovuodelle ilmoitetut menot rahoitetaan ainoastaan siihenmäärään asti, joka vastaa ilmoitettua kokonaispinta-alaa kerrottunakeskimääräisellä hehtaarituella, sellaisena kuin se johtuu jäsenvaltiolle2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 16
▼B
▼M5
▼B
▼M5
▼M5
asetuksen (EY) N:o 1493/1999 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti
myönnetyn määrän ja säädetyn hehtaarimäärän suhteesta.
Kyseinen määrä ei missään tapauksessa voi olla suurempi kuin 16
artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti ilmoitetut menot.
Tätä kohtaa sovellettaessa ilmoitetun kokonaispinta-alan ja asiano-
maisen varainhoitovuoden määrärahojen yhteydessä esitetyn pinta-alanvälillä sallitaan viiden prosentin poikkeama.
5. Jos jäsenvaltion tosiasiallisesti toteuttamat menot eivät jonakin
varainhoitovuonna ylitä 75:tä prosenttia 1 kohdassa tarkoitetuista
määristä, seuraavana varainhoitovuonna huomioon otettavia menojasekä vastaava pinta-alaa vähennetään kolmanneksella mainitun enim-mäismäärän ja kyseisen varainhoitovuoden toteutuneiden menojenvälisestä erotuksesta.
6. Tätä vähennystä ei oteta huomioon sitä varainhoitovuotta, jona
vähennys tehtiin, seuraavan varainhoitovuoden osalta hyväksyttävissä
menoissa.
7. Tuottajien 15 tai 15 a artiklan mukaisesti takaisin maksamat
määrät vähennetään rahoitettavista menoista.
8. Viittaukset johonkin varainhoitovuoteen ovat viittauksia jäsenval-
tioiden tosiasiallisesti 16 päivän lokakuuta ja seuraavan vuoden 15
päivän lokakuuta välisenä aikana suorittamiin maksuihin.
18 artikla
1. Jäsenvaltioiden on merkittävä rekisteriin tiedot kaikista hyväksy-
tyistä ja hylätyistä suunnitelmista ja kaikista suunnitelmien
täytäntöönpanemiseksi toteutetuista toimenpiteistä.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kultakin viinivuodelta
suunnitelmien mukaan eriteltynä suunnitelmaan alun perin kuuluva alueja sen keskituotos sekä rakenneuudistuksesta ja uusiin lajikkeisiin siir-tymisestä johtuva alue ja sen arvioitu keskituotos. Tiedot on
toimitettava neljän kuukauden kuluessa kyseisen viinivuoden päättymi-
sestä.
V LUKU
Ilmoitettavat tiedot ja yleiset säännökset
19 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, aikovatko ne tehdä
tuotantokykyä koskevan selvityksen kansallisin vai alueellisin perus-
tein.
2. Jos jäsenvaltio päättää tehdä selvityksen alueellisin perustein ja
perustaa asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II osaston I luvun mukaisiaalueellisia varantoja, molemmissa tarkoituksissa on käytettävä samoja
alueita.
3. Selvitykseen sisältyvät tiedot on:
a) eriteltävä viiniluokkien (tma-laatuviinit ja pöytäviinit) mukaan, kun
kyseessä ovat viininvalmistukseen käytettäviksi lajikkeiksi luokitel-tujen viiniköynnösten viljelyyn käytetyt alueet, maantieteellisellämerkinnällä varustettujen viinien tuotantoon soveltuva alue mukaan
luettuna. Tietyn viiniköynnöslajikkeen viljelyyn käytetyn kokonais-
pinta-alan prosenttiosuus on myös mainittava, jos se on huomattava;
b) jaoteltava seuraavasti, kun kyseessä on olemassa olevien istutusoi-
keuksien kokonaismäärä:
i) arvio hehtaareina sellaisten tuottajille myönnettyjen uusien
viljelmien istutusoikeuksien määrästä, joita ei ole vielä käytetty,
ii) arvio hehtaareina sellaisten tuottajilla olevien uudelleenistutusoi-
keuksien määrästä, joita ei ole vielä käytetty;2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 17
▼B
▼B
iii) sellaisten uusien viljelmien istutusoikeuksien määrä hehtaareina,
joita ei ole vielä siirretty varantoon tai varantoihin, tai asetuksen(EY) N:o 1493/1999 3 artiklan 2 kohdan mukaisten uusien
viljelmien istutusoikeuksien määrä; ja
iv) varannossa tai varannoissa olevien istutusoikeuksien määrä
hehtaareina; ja
c) eriteltävä asianmukaisesti aluekohtaisesti, kun kyseessä on kansal-
lisin perustein tehtävä selvitys.
4. Selvitykseen on merkittävä siinä olevien tietojen lähde tai lähteet.5. Kun selvitys tehdään ensimmäisen kerran, siinä on oltava tiedot
jäsenvaltion edellisen viinivuoden osalta valitsemalta päivältä. Siinä
on myös oltava tiedot jäsenvaltion valitsemalta viiteviinivuodelta, ja:
a) tietojen on mahdollisuuksien mukaan oltava kerätyt samoin perus-
tein kuin muut selvityksessä olevat tiedot; ja
b) tiedot voivat tarvittaessa olla arvioita.
6. Tämän jälkeen selvitystä päivitetään vuosittain kyseisen valitun
päivän osalta.
20 artikla
1. Viininvalmistuksessa käytettävien viiniköynnöslajikkeiden luokit-
telussa jäsenvaltioiden on luokiteltava lajikkeet nimien mukaan jatäsmennettävä rinnakkaisilmaisut ja rypäleen väri.
2. Lajikkeiden luokittelua koskevat päätökset on tehtävä objektii-
visin perustein, joihin kuuluvat viljelysoveltuvuus sekä kyseisistälajikkeista saatujen viinien analyyttisesti ja aistinvaraisesti tutkitut
ominaisuudet.
3. Luokiteltujen nimien ja rinnakkaisilmaisujen on vastattava jossain
seuraavista järjestöistä vahvistettuja nimiä ja rinnakkaisilmaisuja:
a) kansainvälinen viinijärjestö (OIV);
b) UPOV (Union for the Protection of Plant Varieties); ja/tai
c) IBPGR (International Board for Plant Genetic Resources).
4. Kunkin viininvalmistuslajikkeeksi luokitellun lajikkeen luokitte-
lussa on mainittava, käytetäänkö sitä johonkin seuraavista muistasallituista käyttötarkoituksista:
a) syötäväksi tarkoitettuja viinirypäleitä tuottava lajike;
b) viinistä tislatun alkoholijuoman tuotantoon tarkoitettu;
c) kuivattavaksi tarkoitettujen rypäleiden tuotantoon tarkoitettu lajike;
ja
d) muu.
5. Luokittelussa on myös selkeästi esitettävä lajikkeiden homonyy-
miset nimitykset.
6. Jäsenvaltion luokitteluun voivat sisältyä ainoastaan lajikkeet,
jotka voidaan saattaa markkinoille direktiivin 68/193/ETY mukaisestivähintään yhdessä jäsenvaltiossa.
7. Poiketen siitä, mitä 6 kohdassa säädetään, jäsenvaltio voi myös
sisällyttää luokitteluun ennen direktiivin 68/193/ETY voimaantuloa
istutettuja viinilajikkeita, joita viljellään edelleen sen alueella.
8. Jos jäsenvaltio, jossa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999
II osaston I lukua, luokittelee aikaisemmin asianomaisessa hallinnolli-sessa yksikössä luokittelemattoman viinintuotantoon tarkoitetunlajikkeen yhteisön tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti, kyseistälajiketta kasvavia alueita ei saa käyttää viinintuotantoon. Jäsenval-
tioiden on sovellettava asianmukaista järjestelmää tämän kiellon
noudattamisen seuraamiseksi. Jäsenvaltio voi poikkeuksellisesti sallia,että kyseinen tuottaja käyttää asetuksen (EY) N:o 1493/1999 3 artiklan2 kohdan mukaisesti myönnettyjä uusien viljelmien istutusoikeuksia,uudelleenistutusoikeuksia tai varannosta myönnettäviä istutusoikeuksia,2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 18
▼B
jotta kyseinen alue voi tuottaa viiniä. Jäsenvaltion on pidettävä rekis-
teriä näistä tapauksista.
9. Jäsenvaltioiden on toimitettava luokittelunsa komissiolle jokai-
sena viinivuonna ja merkittävä selvästi siihen tehdyt muutokset.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava ennen 31 päivää heinäkuuta 2001komissiolle 7 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen käytöstä ja siitä, aiko-vatko ne soveltaa 8 kohdassa tarkoitettua poikkeusta.
10. Komissio päättää, missä muodossa ja minkä välineen kautta se
saattaa luokittelut saataville.
21 artikla
1. Jäsenvaltioiden on soveltaessaan asetusta (EY) N:o 1493/1999 ja
tätä asetusta toimitettava komissiolle annetut säädökset ja tiivistelmänäistä säännöksistä.
2. Jäsenvaltioiden on säilytettävä tämän asetuksen mukaisesti
merkityt tiedot vähintään kymmenen viinivuoden ajan tietojen merkit-
semisvuoden jälkeen.
3. Tämän asetuksen mukaiset tiedonannot on tehtävä liitteessä esite-
tyssä muodossa.
LUKU VI
Siirtymä- ja loppusäännökset
22 artikla
Jos tuottajan edellytetään asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II osaston tai
tämän asetuksen mukaisesti tislaavan jotain tuotetta, tislaukselle jatisleelle ei saa myöntää yhteisön rahoitusta.
23 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 II osaston ja tämän asetuksen mukaiset
maksut on suoritettava tuensaajille täysimääräisinä.
24 artikla
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 2314/72, (ETY) N:o 940/81, (ETY)
N:o 3800/81, (ETY) N:o 2729/88, (ETY) N:o 2741/89 ja (ETY) N:o
3302/90.
25 artikla
1. Asetuksen (ETY) N:o 822/87 soveltamisalaan kuuluvat istutusoi-
keudet, jotka olivat kyseisen asetuksen mukaan voimassa 31 päivänheinäkuuta 2000 jälkeen, ovat voimassa kyseiseen myöhempäänpäivämäärään asti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun myöhemmän päivämäärän jälkeen
nuo oikeudet siirretään ilman eri toimenpiteitä asianomaiseen kansalli-seen tai alueelliseen varantoon. Jos kyseiseen päivämäärään mennessä
ei ole vielä perustettu asianmukaista varantoa, kyseiset oikeudet
jäädytetään, kunnes varanto on perustettu. Oikeudet siirretään tuolloinvarantoon ilman eri toimenpiteitä.
26 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se
on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä .
Sitä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2000.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaise-
naan kaikissa jäsenvaltioissa.2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 19
▼B
LIITE
Tämän asetuksen mukaisten tiedonantojen muoto
2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 20
▼B
2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 21
▼B
2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 22
▼B
2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 23
▼B
2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 24
▼B
2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 25
▼B
2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 26
▼B
2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 27
▼B
2000R1227 — FI — 23.02.2003 — 005.001 — 28