1972L0461 — FI — 24.01.1979 — 006.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin.Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI
annettu 12 päivänä joulukuuta 1972
eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa
(72/461/ETY)
(EYVL L 302, 31.12.1972, s. 24)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1Neuvoston direktiivi 73/358/ETY annettu 19 päivänä marraskuuta 1973 L 326 17 27.11.1973
►M2Council Directive 74/387/EEC of 15 July 1974(*) L 202 36 24.7.1974
►M3Neuvoston direktiivi 75/379/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1975 L 172 17 3.7.1975
►M4Neuvoston direktiivi 77/98/ETY annettu 21 päivänä joulukuuta 1976 L 26 81 31.1.1977
►M5Council Directive 78/54/EEC of 19 December 1977 (*) L 16 22 20.1.1978
►M6muutettu council Directive 79/111/EEC of 24 January 1979 (*) L 29 26 3.2.1979
(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI
annettu 12 päivänä joulukuuta 1972
eläinten terveyttä koskevista seikoista yhteisön sisäisessä tuoreen
lihan kaupassa
(72/461/ETY)
3EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja
erityisesti sen 43 ja 100 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,
sekä katsoo, ettäterveysongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26
päivänä kesäkuuta 1964 annetun neuvoston direktiivin(
1), sellaisena
kuin se on viimeksi muutettuna 27 päivänä lokakuuta 1970 annetulla
neuvoston direktiivillä(2), soveltaminen ei vaikuta odotetulla tavalla
niin kauan kuin yhteisön sisäistä kauppaa hidastavat lihaa koskevienjäsenvaltioiden terveysvaatimusten erot; tällaisten erojen poistamiseksilihaa koskevia jäsenvaltioiden terveyssäännöksiä on lähennettävä,
erityisesti tiedon saannin parantamiseksi niiden eläinten terveydenti-
lasta, joista saatua tuoretta lihaa lähetetään myytäväksi toiseenjäsenvaltioon, on tarpeen määrätä, että tiettyihin luokkiin kuuluviaeläimiä olisi pidettävä määrätyn ajan yhteisön alueella, jollei määrämaa
ole myöntänyt poikkeuslupaa eikä siitä ole ilmoitettu muille jäsenval-
tioille ja komissiolle,
tuoreen lihan kautta tapahtuvan epitsoottisten eläintautien leviämisen
estämiseksi yhteisön sisäiseen kauppaan ei olisi päästettävä tuorettalihaa, joka on peräisin sellaisen tilan tai alueen eläimistä, joka yhteisönsäännösten mukaisesti on saatettu kieltomääräysten alaiseksi terveydel-lisistä syistä,
on tarpeen huolehtia, että tuoretta lihaa, joka ei ole yhteisön säännösten
mukaista, ei varusteta näissä säännöksissä säädetyllä terveysmer-kinnällä,
jäsenvaltioilla on oltava oikeus kieltää sellaisen lihan liikkeelle laske-
minen alueellaan, joka ei ole terveyttä koskevien yhteisön säännösten
mukaista; kuitenkin on tarpeen, että lähettäjä voi omasta tai edustajansa
pyynnöstä palauttaa lihan, jollei terveydellisistä syistä ole toimittavatoisin,
lähettäjälle tai hänen edustajalleen ja viejämaan toimivaltaisille virano-
maisille on ilmoitettava kiellon tai rajoituksen perusteena olleet syyt,jotta he voisivat olla niistä tietoisia,
jäsenvaltioiden on saatava estää tuoreen lihan tuominen alueelleen sell-
aisesta jäsenvaltiosta, jossa on puhjennut epitsoottinen eläintauti;riippuen tämän taudin luonteesta ja ominaisuuksista, tällainen kieltoon joko rajoitettava lihaan, joka tulee viejämaan alueen osasta tai se
voidaan ulottaa koskemaan koko maata; jos tarttuva tauti puhkeaa
jäsenvaltion alueella, on tarpeen toteuttaa nopeasti tarvittavat toimenpi-teet sen torjumiseksi; näihin tauteihin liittyviä vaaroja ja niidentorjumiseksi vaadittavia toimenpiteitä olisi tarkasteltava koko yhteisönalueella samalla tavalla; tätä varten olisi tarpeen saada aikaan yhteisön
menettely 15 päivänä lokakuuta 1968 tehdyllä neuvoston päätöksellä(
3)
perustetussa pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa asian käsittelemiseksikiireellisenä, ja1972L0461 — FI — 24.01.1979 — 006.001 — 2
3 EYVL N:o L 255, 28.10.1968, s. 23
(1) EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64
(2) EYVL N:o L 239, 30.10.1970, s. 42
(3) EYVL N:o 121, 29.7.1964, s. 2012/64
▼B
tässä direktiivissä olisi pyrkimyksenä oltava yleisen syrjimättömyyden
periaatteen toteuttaminen ja sen mukaisesti olisi, siihen asti kunnesannetaan tarkat yhteisön säännöt kolmansista maista tapahtuvasta tuon-
nista, nimenomaisesti säädettävä, että jäsenvaltioiden kolmansista
maista tapahtuvaa tuontia koskevat säännökset eivät saisi olla suotui-sampia kuin ne, joita sovelletaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaantämän direktiivin mukaisesti,
1ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Tätä direktiiviä sovelletaan yhteisön sisäiseen sellaisen tuoreen
lihan kauppaan, joka on peräisin kotieläiminä pidetyistä nauta-, sika-,
lammas- ja vuohieläimistä sekä kotieläiminä pidetyistä kavioeläimistä.
2. Lihana pidetään kaikkia näiden eläinten ihmisravinnoksi sovel-
tuvia osia.
3. Tuoreena lihana pidetään kaikkea lihaa, jota ei ole käsitelty
millään säilöntämenetelmällä; kuitenkin tätä direktiiviä sovellettaessa
kylmäkäsiteltyä lihaa pidetään tuoreena lihana.
2 artikla
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)virkaeläinlääkärillä: jäsenvaltion toimivaltaisen keskusviranomaisen
nimeämää eläinlääkäriä.
b)viejämaalla: jäsenvaltiota, josta tuoretta lihaa lähetetään toiseen
jäsenvaltioon.
c)määrämaalla: jäsenvaltiota, johon tuoretta lihaa lähetetään toisesta
jäsenvaltiosta.
3 artikla
Vain sellaista tuoretta lihaa, joka täyttää seuraavat vaatimukset,
voidaan lähettää yhden jäsenvaltion alueelta toisen jäsenvaltion
alueelle:
a) Lihan, joka saadaan kotieläiminä pidetyistä lammas- tai vuohieläi-
mistä tai kotieläiminä pidetyistä kavioeläimistä, on, tämänrajoittamatta 7 artiklan soveltamista, oltava peräisin eläimistä, joitaon pidetty yhteisön alueella vähintään 21 päivää välittömästi ennen
teurastusta tai syntymästään alkaen, jos eläimet ovat vähemmän
kuin 21 päivän ikäisiä.
b) Lihan on oltava peräisin eläimistä, jotka tulevat tilalta tai alueelta,
jotka ei ole yhteisön sisäiseen nautaeläinten ja sikojen kauppaan liit-
tyvistä eläintautiongelmista 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetunneuvoston direktiivin(
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
7 päivänä helmikuuta 1972 annetulla neuvoston direktiivillä(3), 3
artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti, määrätty terveyssyistäkieltojen alaisiksi, siksi, että siellä on todettu suu- ja sorkkatautia,
sikaruttoa tai Teschenin tautia, johon kyseiset eläimet voivat sair-
astua.
c) Lihan on oltava peräisin teurastamoista, joissa ei ole todettu suu- ja
sorkkatautia, sikaruttoa tai Teschenin tautia.
Jos joitakin näistä taudeista ilmaantuu, jäsenvaltioiden on huolehdit-
tava, että saastuneeksi epäiltyä lihaa ei pääse yhteisön sisäiseenkauppaan.1972L0461 — FI — 24.01.1979 — 006.001 — 3
1 N:o 121, 29.7.1964, s. 1977/64
(1) N:o L 38, 12.2.1972, s. 95
▼B
4 artikla
Tuoretta sika-, lammas- tai vuohieläinten lihaa ei saa lähettää toisen
jäsenvaltion alueelle muutoin kuin sillä edellytyksellä, että kyseiseteläimet eivät ole viejämaassa olevalta tilalta, joka on eläinlääkinnälli-sistä syistä asetettu kieltoon sian, lampaan tai vuohen luomistaudin
vuoksi, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan b kohdan
soveltamista.
Tämän kiellon on oltava voimassa vähintään kuusi viikkoa siitä, kun
viimeinen tapaus on virallisesti todettu.
5 artikla
1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tuoretta lihaa, joka on pe-
räisin eläimistä, jotka eivät täytä 3 ja 4 artiklan vaatimuksia, ei
merkitä terveysmerkinnällä, josta säädetään yhteisön sisäiseen tuoreen
lihan kauppaan liittyvistä terveysongelmista annetun direktiivin liit-teessä I olevassa IX luvussa.
2. Määrämaa voi kieltää tuoreen lihan tuomisen alueelleen, jos tode-
taan, että 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuja määräyksiä ei ole noudatettu.
3. Tällöin määrämaan on lähettäjän omasta tai edustajansa
pyynnöstä sallittava tuoreen lihan koko erän palauttaminen, jolleiterveydellisten näkökohtien vuoksi tälle ole estettä.
4. Määrämaan toimivaltainen viranomainen voi määrätä tämän erän
hävitettäväksi siinä tapauksessa, että sen tuominen on 2 kohdanmukaan kielletty ja viejämaa tai, tarvittaessa, kauttakulkumaa ei sallipalauttamista.
5. Tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden
soveltamiseksi sovelletaan yhteisön sisäiseen nautojen ja sikojen kaup-
paan liittyviä terveysongelmia koskevan direktiivin 6 artiklan 7
kohdassa tarkoitettuja määräyksiä.
6 artikla
1. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioissa voimassa olevan
lainsäädännön mukaisiin keinoihin tässä direktiivissä tarkoitettuihin
jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten päätöksiin.
2. Kunkin jäsenvaltion on annettava viejille, joiden tuoretta lihaa ei
voida 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskea liikkeelle, oikeus saada
eläinlääkintäasiantuntijan lausunto. Kunkin jäsenvaltion on huolehdit-tava, että eläinlääkintäasiantuntijalla on, ennen kuin toimivaltainenviranomainen ryhtyy muihin toimiin kuten lihan hävittämiseen,mahdollisuus päättää, tulevatko 5 artiklan 2 kohdassa olevat ehdottäytetyiksi.
Eläinlääkintäasiantuntijan on oltava jonkin jäsenvaltion kansalainen, ei
kuitenkaan viejämaan eikä määrämaan kansalainen.
Komissio laatii jäsenvaltioiden ehdotuksesta luettelon asiantuntevista
eläinlääkäreistä, joiden tehtäväksi tällaisten lausuntojen laatiminen
voidaan antaa. Se määrää jäsenvaltiota kuultuaan yleiset sovellutusme-
netelmät, erityisesti lausuntojen laatimisessa noudatettavastamenettelystä.
7 artikla
1. Määrämaat voivat myöntää yhdelle tai useammalle viejämaalle
yleiset oikeudet tai erityistapauksissa rajoitetut oikeudet, joiden mukai-
sesti niiden alueelle voidaan tuoda tuoretta lihaa, joka, toisin kuin 3artiklan a alakohdassa säädetään, ei ole peräisin eläimistä, jotka ovatolleet yhteisön alueella vähintään 21 päivää välittömästi ennen teuras-tusta tai syntymästään asti, jos eläimet ovat vähemmän kuin 21 päivänikäisiä.
2. Kun määrämaa myöntää 1 kohdan mukaiset yleisoikeudet, sen on
välittömästi ilmoitettava siitä jäsenvaltioille ja komissiolle.1972L0461 — FI — 24.01.1979 — 006.001 — 4
▼B
3. Kun määrämaa myöntää jonkin 1 kohdassa tarkoitetuista oikeuk-
sista, on kauttakulkutapauksissa vastaava oikeus hankittava maista,joita kauttakulku koskee.
8 artikla
1. Jäsenvaltio voi, jos toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevan lihan
tuominen sen alueelle saattaisi levittää eläintauteja, ryhtyä seuraaviintoimenpiteisiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3, 4 ja 7 artiklansoveltamista;
a) jos tässä toisessa jäsenvaltiossa ilmaantuu epitsoottinen eläintauti, se
voi väliaikaisesti kieltää tai rajoittaa lihan tuomisen tämän jäsenval-tion alueen osista, joissa tämä tauti on ilmaantunut;
b) jos epitsoottinen eläintauti leviää huomattavasti tai jos ilmaantuu
uusi vakava tarttuva eläintauti, se voi väliaikaisesti kieltää lihantuomisen tämän jäsenvaltioin koko alueelta tai rajoittaa sitä.
2. Jokaisen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenval-
tioille ja komissiolle jokaisen 1 kohdassa tarkoitetun taudin
puhkeamisesta alueellaan sekä toimenpiteistä, jotka se on toteuttanutniiden torjumiseksi. Sen on myös viipymättä ilmoitettava taudinhäviämisestä.
3. Jäsenvaltioiden 1 kohdan mukaisesti toteuttamista toimenpiteistä
samoin kuin niiden kumoamisesta on viipymättä ilmoitettava muille
jäsenvaltioille ja komissiolle ilmoittaen samalla toimenpiteiden perus-telut.
Jäljempänä olevassa 9 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti
voidaan päättää näiden toimenpiteiden muuttamisesta, erityisesti niiden
yhteensovittamisen varmistamiseksi muiden jäsenvaltioiden antamien
menettelyjen kanssa tai niiden kumoamisesta.
4. Jos on kysymys 1 kohdassa tarkoitetusta tilanteesta ja jos näyttää
siltä, että myös muiden jäsenvaltioiden on tarpeen soveltaa kyseisenkohdan mukaisesti käyttöönotettuja ja mahdollisesti 3 kohdan mukai-
sesti muutettuja toimia, aiheelliset määräykset annetaan 9 artiklassa
määritellyn menettelyn mukaisesti.
5. Kumotaan yhteisön sisäiseen tuoreen lihan kauppaan liittyvistä
terveysongelmista annetun direktiivin 8 artikla.
9 artikla
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian
saattaa 15 päivänä lokakuuta 1968 annetulla neuvoston päätökselläperustetun pysyvän eläinlääkintäkomitean, jäljempänä ’komitea’,käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenval-tion pyynnöstä viipymättä.
2. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan
perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla.Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.
3. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta kahden päivän
kuluessa. Lausunnot annetaan ►
M141◄äänen enemmistöllä.
4. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi, jos
ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos ne eivät ole komiteanlausunnon mukaisia tai jos komitea ei anna lausuntoa, komissio tekeeviipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.
Neuvosto päättää toimenpiteistä määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä 15 päivän kuluessa siitä,
kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdo-tetuista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi, jollei neuvosto oleyksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteistä.1972L0461 — FI — 24.01.1979 — 006.001 — 5
▼B
10 artikla
Edellä olevan 9 artiklan säännöksiä sovelletaan ►M3102
kuukauden ◄ajan siitä päivästä, jona asia ensimmäistä kertaa tuli
vireille komiteassa, joko 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti tai vastaavasti
muiden vastaavien säädösten perusteella.
11 artikla
Kunnes tuoreen lihan tuontia kolmansista maista koskevat yhteisön
säännökset pannaan täytäntöön, tuoreen lihan tuontia noista maistakoskevat kansalliset säännökset eivät saa olla suosivampia kuin tämändirektiivin säännökset.
12 artikla
Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edel-
lyttämät toimenpiteet voimaan ennen 1 päivänä tammikuuta 1974 jailmoitettava tästä viipymättä komissiolle.
13 artikla
Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta Pohjois-Irlannin osalta saavat 31
päivään joulukuuta 1982 saakka säilyttää suu- ja sorkkataudilta suojau-
tumiseen liittyvät tuoreen lihan tuontia koskevat kansallisetsäännöksensä, noudattaen perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä.
Tanska, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta saavat ►
M5►M630
June 1979 ◄◄asti säilyttää sikarutolta suojautumiseen liittyvät
tuoreen lihan tuontia koskevat kansalliset säännöksensä, noudattaenperustamissopimuksen yleisiä määräyksiä.
14 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1972L0461 — FI — 24.01.1979 — 006.001 — 6
▼M4
▼B