1989L0108 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 1
Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.
►B NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä joulukuuta 1988,
pakastettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
(89/108/ETY)
(EYVL L 40, 11.2.1989, s. 34)
Muutettu:
virallinen lehti
N:o sivu päivämäärä
►M1 Euroopan Parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1882/2003, annettu
29 päivänä syyskuuta 2003L 284 1 31.10.2003
Muutettu:
►A1 Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja C 241 21 29.8.1994
(mukautettu neuvoston päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY) L 1 1 1.1.1995
►A2 Asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan,
Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasa-vallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallanliittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan
unioni perustuuL 236 33 23.9.2003
▼B
NEUVOSTON DIREKTIIVI,
annettu 21 päivänä joulukuuta 1988,
pakastettuja elintarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden
lainsäädännön lähentämisestä
(89/108/ETY)
EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja
erityisesti sen 100 a artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (1),
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
sekä katsoo, että
pakastettujen elintarvikkeiden, jäljempänä ’pakasteiden’, valmistuksella
ja kaupalla otaksutaan olevan kasvava merkitys yhteisössä,
eroavuudet pakasteita koskevan kansallisen lainsäädännön välillä
estävät niiden vapaan liikkuvuuden; eroavuudet saattavat johtaa eriar-voisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja siten vaikuttaasuoraan yhteismarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan,
sen vuoksi on tarpeen lähentää edellä tarkoitettua lainsäädäntöä,
tätä varten yhteisön säännöksille on annettava laajin mahdollinen sovel-
tamisala, joka ulottuu kaikkiin pakasteisiin, mukaan lukien sekä
tuotteet, jotka on tarkoitettu sellaisenaan kuluttajalle ja ravintoloille,
sairaaloille, työpaikkaruokaloille ja muille vastaaville suurtalouksille,että tuotteet, jotka on edelleen käsiteltävä tai valmistettava,
kuitenkaan näitä säännöksiä ei tarvitse soveltaa tuotteisiin, joita ei
tarjota myytäviksi pakasteina,
joka tapauksessa on tarkoituksenmukaista säätää yleiset periaatteet,
jotka jokaisen pakasteen on täytettävä,
myöhemmässä vaiheessa voidaan tarvittaessa antaa erityissäännöksiä
yleisten periaatteiden lisäksi tietyille ryhmille pakasteita noudattaenkullekin näistä ryhmistä soveltuvaa menettelyä,
pakastamisen tarkoitus on säilyttää elintarvikkeen sisäiset ominaisuudet
nopealla jäädytysmenetelmällä; on tarpeen saavuttaa −18 ºC-astetta tai
sitä kylmempi lämpötila tuotteen kaikissa osissa,
kaikki elintarvikkeen laatua todennäköisesti huonontava mikrobiolo-
ginen toiminta on keskeytynyt −18 ºC-asteessa; sen vuoksi on tarpeen
ylläpitää ainakin tätä lämpötilaa sallien kuitenkin tietyt teknisesti
välttämättömät poikkeamat pakasteiden varastoinnin ja kuljetuksenaikana ennen myyntiä kuluttajalle,
teknisistä syistä tietyt lämpötilan nousut ovat väistämättömiä, ja ne
voidaan sen vuoksi sallia, jos niistä ei ole haittaa tuotteiden laadulle,
mistä voidaan varmistua noudattamalla hyvää jakelu- ja varastointi-käytäntöä ja ottamalla huomioon erityisesti varaston oikeakiertonopeus,
pakasteiden paikallisjakelussa nykyisin käytössä olevien tiettyjen
teknisten laitteiden teho ei ole riittävä takaamaan kaikissa tapauksissatässä direktiivissä säädettyjä lämpötilavaatimuksia, ja sen vuoksi ontarpeen säätää siirtymäkausi, joka sallii käyttää olemassa olevia laitteitaniiden normaalin käyttöiän loppuun asti,
tässä direktiivissä tarvitsee asettaa pelkästään tavoitteet, joihin on
päästävä sekä pakastusprosessissa käytettävien laitteiden että lämpöti-1989L0108 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 2
(1) EYVL N:o C 175, 15.7.1985, s. 296 ja EYVL N:o C 12, 16.1.1989
(2) EYVL N:o C 104, 25.4.1985, s. 17
▼B
lojen osalta, joita on noudatettava varastointi-, käsittely-, kuljerus- ja
jakelukalusteissa ja -laitteissa,
jäsenvaltioiden velvollisuutena on varmistua virallisilla tarkastuksilla,
että käytettävät laitteet ovat riittäviä täyttämään nämä tavoitteet,
sellaiset tarkastukset saattavat tarpeettomiksi kaikki kaupallisiin tarkoi-
tuksiin luodut viralliset varmentamisjärjestelmät,
on suotavaa säätää mahdollisuudesta käyttää jäähdytysnesteitä, jotka
joutuvat suoraan kosketukseen pakasteiden kanssa; sen vuoksi näidennesteiden on oltava riittävän reagoimattomia, jotta niistä ei siirry elin-
tarvikkeisiin mitään aineita sellaisia määriä, että ne olisivat omiaan
muodostumaan vaaraksi ihmisten terveydelle tai että ne aiheuttaisivathaitallisia muutoksia elintarvikkeiden koostumuksessa tai muuttaisivatniiden aistittavia ominaisuuksia,
tähän tavoitteeseen pääsemiseksi on välttämätöntä antaa näiden
aineiden luettelo ja säätää niiden puhtausvaatimuksista sekä käytönehdoista,
pakasteisiin, jotka on tarkoitettu kuluttajalle ja ravintoloille, sairaaloille,
työpaikkaruokaloille ja muille vastaaville suurtalouksille, sovelletaanmerkintöjen osalta niitä säännöksiä, jotka on annettu kuluttajalle
myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja
mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18päivänä joulukuuta 1978 annetussa neuvoston direktiivissä 79/112/ETY (
1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 86/
197/ETY (2), sen vuoksi tässä direktiivissä on tarpeen säätää vain
pakasteille ominaisista maininnoista,
kaupankäynnin helpottamiseksi tulisi myös antaa säännökset sellaisten
pakasteiden merkinnöistä, joita ei ole tarkoitettu myytäviksi pakastet-
tuina kuluttajalle tai ravintoloille, sairaaloille, työpaikkaruokaloille jamuille vastaaville suurtalouksille,
menettelyn yksinkertaistamiseksi ja nopeuttamiseksi komission
tehtäväksi tulisi uskoa teknistä täytäntöönpanoa koskevat säännökset, ja
niissä tapauksissa, joissa neuvosto siirtää komissiolle toimivallan elin-
tarvikkeita koskevien säännösten täytäntöönpanoon, tulisi säätäämenettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen kiinteän yhteistyöntoteuttamiseksi neuvoston päätöksellä 69/414/ETY (
3) perustetussa
pysyvässä elintarvikekomiteassa,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1 Tätä direktiiviä sovelletaan pakastettuihin elintarvikkeisiin,
jäljempänä ’pakasteet’.
2 Tässä direktiivissä ’pakasteilla’ tarkoitetaan elintarvikkeita,
— jotka ovat läpikäyneet soveltuvan jäädytysmenetelmän, jota kutsu-
taan ”pakastamiseksi”, jolloin maksimaalinenkiteenmuodostusvyöhyke etenee mahdollisimman nopeasti tuotteenmukaan, ja jossa tuotteen lopullinen lämpötila (lämmön tasaantu-
misen jälkeen) pidetään jatkuvasti −18 ºC-asteessa tai sitä
kylmempänä tuotteen kaikissa osissa; ja
— joita markkinoidaan siten, että niistä ilmenee niiden tämä ominai-
suus.
Tässä direktiivissä jäätelöä ja muita elintarvikejäitä ei katsota pakas-
teiksi.1989L0108 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 3
(1) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s.1
(2) EYVL N:o L 144, 29.5.1986, s.38
(3) EYVL N:o L 291, 19.11.1969, s.9
▼B
3 Tätä direktiiviä sovelletaan sen lisäksi, mitä yhteisön säännöksissä
säädetään:
a) yhteisestä järjestelmästä maatalous- ja kalastusmarkkinoita varten;
b) eläinlääkintähygieniasta.
2 artikla
Ainoastaan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista tuotteista saadaan
käyttää 8 ja 9 artiklassa säädettyjä nimityksiä.
3 artikla
1 Pakasteiden valmistukseen käytettävien raaka-aineiden on oltava
virheettömiä, väärentämättömiä ja myyntilaatua, ja niiden on oltavavaadittua tuoreustasoa.
2 Tuotteiden valmistus ja pakastaminen on tehtävä viivytyksettä
käyttämällä soveltuvia teknisiä laitteita, jotta kemiallisia, biokemiallisia
ja mikrobiologisia muutoksia on mahdollisimman vähän.
4 artikla
Ainoastaan seuraavia jäähdyttäviä väliaineita saa käyttää suorassa
kosketuksessa pakasteiden kanssa:
— ilma;
— typpi;— hiilidioksidi.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot
voivat pitää voimassa 31 päivään joulukuuta 1992 asti kansallisetsäännöksensä, joissa sallitaan diklorodifluorometaanin (R 12) käyttöjäähdyttävänä väliaineena.
Näiden jäähdyttävien väliaineiden puhtausvaatimukset vahvistetaan
mahdollisuuksien mukaan 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudat-
taen.
5 artikla
1 Pakastettujen elintarvikkeiden lämpötilan on oltava vakaa, ja sen
on pysyttävä tuotteen kaikissa osissa −18 Celsius-asteessa tai sitäkylmempänä niin, että mahdollisimman lyhytaikaiset enintään kolmen
Celsius-asteen nousut sallitaan kuljetuksen aikana.
2 Kuitenkin hyvän varastointi- ja jakelukäytännön mukaiset poik-
keamat tuotteen lämpötilassa voidaan sallia paikallisjakelun aikana javähittäismyyntitiloissa seuraavilla ehdoilla:
a) poikkeamat saavat olla enintään kolme Celsius-astetta;
b) ne voivat kuitenkin olla enintään kuusi Celsius-astetta vähittäis-
myyntitiloissa, jos jäsenvaltiot niin päättävät, ja siten kuin nepäättävät. Sellaisessa tapauksessa jäsenvaltioiden on valittavalämpötila varaston tai tuotteen kiertonopeuden mukaan vähittäis-
myynnissä. Niiden on ilmoitettava komissiolle noudattamistaan
toimenpiteistä ja perusteltava ne.
Komissio tutkii uudelleen edellisessä alakohdassa säädetyt sallitut poik-
keamat teknisen kehityksen perusteella ja tekee tarvittavat ehdotuksetneuvostolle 1 päivään tammikuuta 1993 mennessä.
3 Kahdeksan vuoden ajan tämän direktiivin tiedoksi antamisesta
jäsenvaltiot voivat sallia paikallisjakelussa enintään kuuden Celsius-asteen poikkeamat.
6 artikla
1 Jäsenvaltioiden on:
a) varmistuttava siitä, että pakastamisessa, varastoinnissa, kuljetuk-
sessa, paikallisjakelussa ja vähittäismyyntipaikoissa käytetyt laitteet1989L0108 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 4
▼B
ovat sellaisia, että niiden avulla voidaan taata tämän direktiivin
vaatimusten noudattaminen;
b) huolehdittava pakasteiden lämpötilan virallisista pistokoetarkastuk-
sista.
2 Jäsenvaltioiden on oltava vaatimatta, että virallisella todistuksella
on, etukäteen tai pidettäessä pakasteita kaupan, osoitettava, että 1
kohdassa säädetyt vaatimukset on täytetty.
7 artikla
Valmistajan tai pakkaajan on pakattava kuluttajalle myytäviksi tarkoi-
tetut pakasteet sopiviin pakkauksiin, jotka suojaavat niitämikrobiologiselta tai muulta ulkopuoliselta likaantumiselta sekä kuivu-
miselta.
8 artikla
1 Direktiiviä 79/112/ETY on sovellettava tuotteisiin, joita tämä
direktiivi koskee ja jotka on tarkoitettu ilman jatkovalmistusta myytä-viksi kuluttajalle ja ravintoloille, sairaaloille, työpaikkaruokaloille jamuille vastaaville suurtalouksille, seuraavilla ehdoilla:
a) yksi tai useampi seuraavista ilmaisuista on lisättävä nimeen:
espanjaksi: ”ultracongelado” tai ”congelado rápidamente”,
tanskaksi: ”dybfrossen”,
saksaksi: ”tiefgefroren” tai ”Tiefkühlkost” tai ”tiefgekühlt” tai
”gefrostet”,
kreikaksi: ” βαθε ßας κατ Üψυζης ” tai ” ταχε ßας κατ Üψυζ ης ” tai
”υπερ -κατεψυγµÝνα”,
englanniksi: ”quick-frozen”,ranskaksi: ”surgelé”,
italiaksi: ”surgelato”,
hollanniksi: ”diepvries”,
portugaliksi: ”ultracongelado”,
suomeksi: ”pakastettu”,
ruotsiksi: ”djupfryst”,
tšekiksi: ”hluboce zmrazené tai hluboce zmrazená tai hluboce
zmrazený”,
viroksi: ”sügavkülmutatud tai külmutatud”,latviaksi: ”ātri sasaldēts”,
liettuaksi: ”greitai užšaldyti”,
unkariksi: ”gyorsfagyasztott”,maltan kielellä: ”iffri żat”,
puolaksi: ”produkt gł ęboko mrożony”,
sloveeniksi: ”hitro zamrznjen”,slovakiksi: ”hlbokozmrazené”;
b) vähimmäissäilyvyysajan lisäksi on merkittävä aika, jonka ostaja voi
varastoida pakastettuja elintarvikkeita, sekä säilytyslämpötila tai
vaadittava säilytyskalustetyyppi;
c) jokaisen pakastetun elintarvikkeen pakkauksessa on oltava maininta,
jonka perusteella erä voidaan tunnistaa;
d) jokaisen pakastetun elintarvikkeen pakkaukseen on tehtävä seuraa-
vansisältöinen selkeä merkintä ”ei saa jäädyttää uudelleensulatuksen jälkeen”.1989L0108 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 5
▼A1
▼A2
▼B
▼B
9 artikla
1 Sellaisten 1 artiklan 2 kohdan tarkoittamien tuotteiden merkin-
nöissä, joita ei ole tarkoitettu myytäviksi kuluttajalle tai ravintoloille,sairaaloille, työpaikkaruokaloille ja muille vastaaville suurtalouksille,on oltava vain seuraavat pakolliset maininnat:
a) myyntinimitys täydennettynä tämän direktiivin 8 artiklan 1 kohdan a
alakohdan mukaisesti;
b) määrä ilmaistuna painoyksikköinä;
c) merkintä, jonka perusteella erä voidaan tunnistaa;
d) valmistajan tai pakkaajan taikka yhteisöön sijoittautuneen myyjän
nimi tai toiminimi ja osoite.
2 Edellä 1 kohdassa säädetyt tiedot on oltava pakkauksessa, astiassa
tai päällyksessä tai niihin kiinnitetyssä merkinnässä.
3 Tämä artikla ei vaikuta yhteisön niihin metrologiaa koskeviin
säännöksiin, jotka ovat yksityiskohtaisempia tai kattavampia kuintämän direktiivin säännökset.
10 artikla
Jäsenvaltiot eivät saa valmistustietoihin, esillepanoon tai merkintöihin
liittyvien seikkojen perustella estää tai rajoittaa niiden 1 artiklan 2kohdassa tarkoitettujen tuotteiden pitämistä kaupan, jotka ovat tämändirektiivin ja sen soveltamiseksi annettujen säännösten mukaisia.
11 artikla
Pakasteita koskevista näytteenottomenettelyistä sekä niiden lämpötilan
ja kuljetus-, varasto- ja säilytyslaitteiden lämpötilojen valvontamenetel-mistä päätetään 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ennen
tämän direktiivin tiedoksi antamista seuraavan 24 kuukauden määräajan
päättymistä.
12 artikla
1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 178/2002 (
1) 58 artiklalla
perustettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyväkomitea, jäljempänä ’komitea’.
2. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/
EY (
2) 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun
päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika
vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.
13 artikla
1 Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin noudattamisen
edellyttämät toimenpiteet. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolleviipymättä. Toimenpiteillä on:
— sallittava viimeistään 18 kuukauden kuluttua direktiivin tiedoksi
antamisesta (
3) tämän direktiivin mukaisten tuotteiden kauppa;
— kiellettävä viimeistään 24 kuukauden kuluttua direktiivin tiedoksi
antamisesta sellaisten tuotteiden kauppa, jotka eivät ole tämändirektiivin mukaisia.1989L0108 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 6
(1) EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1.
(2) Neuvoston päätös 1999/468/EY, tehty 28 päivänä kesäkuuta 1999, menette-
lystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä (EYVL L 184,
17.7.1999, s. 23).
(3) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 10 päivänä tammikuuta
1989.▼M1
▼B
▼B
2 Jäsenvaltiot saavat pitää vähittäismyyntipaikkojen osalta
kahdeksan vuoden ajan tämän direktiivin tiedoksi antamisesta voimassane säännökset, joita on noudatettu tämän direktiivin voimaantulo-
päivänä.
Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle seikat,
joihin sen päätös perustuu.
14 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.1989L0108 — FI — 01.05.2004 — 003.001 — 7