1992L0065 — FI — 03.07.2004 — 007.002

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

Muutettu:





Muutettu:









▼B

NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/65/ETY,

annettu 13 päivänä heinäkuuta 1992,

eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa siltä osin, kuin niitä eivät koske direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I jaksossa mainittujen erityisten yhteisön säädösten eläinten terveyttä koskevat vaatimukset







EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotukset ( 1 ), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnot ( 2 ), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnot ( 3 ), sekä katsoo, että sekä katsoo, että elävät eläimet ja eläinperäiset tuotteet sisältyvät perustamissopimuksen liitteessä II olevaan luetteloon; näiden eläinten ja tuotteiden markkinoille saattaminen on tulolähde osalle maatalousväestöä, tämän alan järkiperäisen kehityksen varmistamiseksi ja tuottavuuden lisäämiseksi kyseisille eläimille ja tuotteille olisi vahvistettava yhteisön tasolla eläinten terveyttä koskevat säännöt, yhteisön olisi toteutettava toimenpiteet sisämarkkinoiden toteuttamiseksi asteittain 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä, mainittujen päämäärien saavuttamiseksi neuvosto on vahvistanut eläinten terveyttä koskevat säännöt nautaeläimien, sikojen, lampaiden ja vuohien, hevoseläimien, siipikarjan ja siitosmunien, kalojen ja kalastustuotteiden, simpukoiden, naudan ja sian siemennesteen, naudan alkioiden, tuoreen lihan, siipikarjan lihan, lihatuotteiden ja riistan ja kaninlihan osalta, olisi tärkeää vahvistaa eläinten terveyttä koskevat säännöt sellaisten eläinten ja eläinperäisten tuotteiden markkinoille saattamisessa, joita edellä mainitut säännöt eivät koske, olisi säädettävä, että tätä direktiiviä sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta villieläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen soveltamisesta yhteisössä 3 päivänä joulukuuta 1982 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3626/82 ( 4 ) soveltamista, eräissä teknisissä seikoissa olisi viitattava eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettuun neuvoston direktiiviin 64/432/ETY ( 5 ) sekä yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi 18 päivänä marraskuuta 1985 annettuun neuvoston direktiiviin 85/511/ETY ( 6 ), tarkastusten järjestämisessä ja seurannassa sekä toteutettavissa suojatoimenpiteissä olisi viitattava eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annettuun neuvoston direktiiviin 90/425/ETY ( 7 ), eläinten ja eläinperäisten tuotteiden kauppa olisi vapautettava, jollei toisin säädetä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta turvautumista mahdollisiin suojatoimenpiteisiin, niiden tautien merkittävän leviämisvaaran vuoksi, joille eläimet ovat alttiita, olisi määritettävä erityisvaatimukset tiettyjen eläinten ja eläinperäisten tuotteiden markkinoille saattamisessa erityisesti sellaisilla alueilla käytävää kauppaa varten, joilla on hyvä terveystilanne, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan sekä Irlannin erityisasema, joka johtuu niiden sijainnista saarilla ja se tosiasia, että näissä maissa ei ole esiintynyt raivotautia erittäin pitkään aikaan, oikeuttaa erikoissäännökset, joille varmistetaan, että muualta kuin Yhdistyneestä kuningaskunnasta tai Irlannista peräisin olevien koirien tai kissojen markkinoille saattaminen näissä maissa ei aiheuta raivotaudin leviämisen vaaraa näissä valtioissa, säännösten kuitenkaan vaikuttamatta eläinlääkärintarkastusten poistamiseen jäsenvaltioiden rajoilta, terveystodistus on sopivin keino taata näiden vaatimusten noudattaminen ja valvoa sitä, yhteisön terveystilanteen säilyttämiseksi tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten ja eläinperäisten tuotteiden markkinoille saattamisessa olisi sovellettava niiden kauppaa varten säädettyjä vähimmäisvaatimuksia, ja näiden vaatimusten noudattamista olisi valvottava kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkärin tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 10 päivänä joulukuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/675/ETY ( 8 ) periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti, olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission välinen tiivis yhteistyö pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa, ja kansallisen lainsäädännön muuttamisen määräajan asettaminen päättymään 29 artiklassa 1 päivänä tammikuuta 1994 ei vaikuta eläinlääkärintarkastusten poistamiseen rajoilta 1 päivänä tammikuuta 1993, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:







I LUKU

Yleiset säännökset

1 artikla

▼M7

Tässä direktiivissä vahvistetaan eläinten terveyttä koskevat vaatimukset eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa siltä osin, kun niitä eivät koske liitteessä F mainittujen erityisten yhteisön säädösten eläinten terveyttä koskevat vaatimukset.

▼B

Tätä direktiiviä sovelletaan sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY) N:o 3626/82 nojalla annettujen säädösten soveltamista.

Tämä direktiivi ei vaikuta kansallisiin lemmikkieläimiä koskeviin määräyksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta eläinlääkärintarkastusten poistamista jäsenvaltioiden välisiltä rajoilta.

2 artikla

1 Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) ”kaupalla”direktiivin 90/425/ETY 2 artiklan 3 kohdassa määriteltyä kauppaa,

b) ”eläimillä”muita kuin direktiiveissä 64/432/ETY, 90/426/ETY ( 9 ), 90/539/ETY ( 10 ), 91/67/ETY ( 11 ), 91/68/ETY ( 12 ), 91/492/ETY ( 13 ) ja 91/493/ETY ( 14 ) tarkoitettuja eläimiä,

c) ”virallisesti hyväksytyllä yhteisöllä, laitoksella tai keskuksella” kaikkia maantieteellisesti rajattuja pysyviä 13 artiklan mukaisesti hyväksyttyjä paikkoja, joissa yhtä tai useampaa eläinlajia pidetään tai kasvatetaan jatkuvasti joko kaupallisessa tai ei-kaupallisessa tarkoituksessa ainoastaan yhteen tai useampaan seuraavaan tarkoitukseen: — näiden eläinten näytteilläpito ja yleisön sivistäminen, — lajien suojelu, — tieteellinen perustutkimus, soveltava tutkimus tai eläinten kasvatus tämän tutkimuksen tarpeisiin,

d) ”pakollisesti ilmoitettavilla taudeilla”liitteessä A lueteltuja tauteja.

2 Lisäksi käytetään direktiivien 64/432/ETY, 91/67/ETY ja 90/539/ETY säädettyjä muita kuin hyväksyttyjen yhteisöjen ja keskusten määritelmiä soveltuvin osin.







II LUKU

Kauppaa koskevat säännökset

3 artikla

Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 1 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua kauppaa ei kielletä eikä rajoiteta muiden kuin sellaisten eläinten terveyttä koskevien syiden vuoksi, jotka johtuvat tämän direktiivin soveltamisesta tai yhteisön lainsäädännöstä ja erityisesti suojatoimenpiteistä, joita on mahdollisesti toteutettu.

▼

Kunnes kyseiset yhteisön säännökset annetaan, Ruotsi voi pitää voimassa kansalliset sääntönsä sinne lähetettäviksi tarkoitettujen käärmeiden ja muiden matelijoiden osalta.

▼B

4 artikla

Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet direktiivin 90/425/ETY 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi, jotta tämän direktiivin 5-10 artiklassa tarkoitetuilla eläimillä voidaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan ja 24 artiklan soveltamiseksi annettavien erityissäännösten soveltamista, käydä kauppaa ainoastaan, jos ne täyttävät 5-10 artiklassa säädetyt edellytykset ja ovat lähtöisin tämän direktiivin 12 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetuilta tiloilta tai liikkeistä, jotka toimivaltainen viranomainen on rekisteröinyt, ja jotka sitoutuvat:

— säännöllisesti tutkimaan pitämänsä eläimet direktiivin 90/425/ETY 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti,

— ilmoittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle pakollisesti ilmoitettavien tautien lisäksi sellaisten liitteessä B mainittujen tautien puhkeamisesta, joiden torjunta- tai valvontaohjelman kyseinen jäsenvaltio on laatinut,

— noudattamaan erityisiä kansallisia torjuntatoimenpiteitä sellaisten tautien osalta, jotka ovat erityisen merkittäviä kyseisessä jäsenvaltiossa ja joilla on 14 artiklan mukainen ohjelma tai joista on tehty 15 artiklan 2 kohdan mukainen päätös,

— saattamaan markkinoille myytäväksi vain sellaisia eläimiä, joissa ei ole mitään taudin oiretta ja jotka ovat lähtöisin tiloilta tai vyöhykkeiltä, joita ei ole asetettu kieltoon eläinten terveyttä koskevista syistä, ja jos eläimen mukana ei ole terveystodistusta tai 5-11 artiklassa säädettyä kaupallista asiakirjaa, eläimiä, joiden mukana on kasvattajan oma todistus siitä, että kyseisissä eläimissä ei lähetyshetkellä ole yhtään ilmeistä taudin oiretta ja että hänen tilansa ei ole eläinten terveyttä koskevista syistä rajoitusten kohteena,

— noudattamaan vaatimuksia, joilla voidaan varmistaa pidettävien eläinten hyvinvointi,

5 artikla

1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että apinoilla (simiae ja prosimiae) käyvät kauppaa vain jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten 13 artiklan mukaisesti virallisesti hyväksymät yhteisöt, laitokset tai keskukset ja että eläimillä on kuljetettaessa mukana liitteessä E olevan mallin mukainen eläinlääkinnällinen todistus, jonka alkuperäyhteisön, laitoksen tai -keskuksen eläinlääkäri on täyttänyt eläinten terveyden takaamiseksi.

2 2 Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi 1 kohdasta poiketen sallia hyväksytyn yhteisön, laitoksen tai keskuksen hankkivan apinoita yksityishenkilöiltä.

6 artikla

A Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että muilla kuin direktiiveissä 64/432/ETY, 90/426/ETY ja 91/68/ETY tarkoitetuilla sorkka- tai kavioeläimillä käydään kauppaa ainoastaan, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 ja 15 artiklan soveltamista: 1 yleisesti: a) niiden on oltava tunnistettavissa direktiivin 90/425/ETY 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti, b) ne eivät saa kuulua tarttuvan taudin hävittämisohjelman mukaisesti hävitettäviin eläimiin, c) ne eivät saa olla rokotettuja suu- ja sorkkatautia vastaan, ja niiden on täytettävä direktiivin 85/511/ETY ja direktiivin 64/432/ETY 4 a artiklan niitä koskevat vaatimukset, d) niiden on oltava lähtöisin direktiivin 64/432/ETY 3 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetulta tilalta, joka ei ole, erityisesti direktiivin 85/511/ETY, 80/217/ETY ( 15 ) ja 91/68/ETY soveltamiseksi toteutettujen eläinten terveyttä koskevien toimenpiteiden kohteena, ja jolla ne ovat olleet pysyvästi syntymästään saakka tai lähettämistä edeltävien kolmenkymmenen päivän ajan, ▼M7 e) niiden mukana on oltava liitteessä E olevan 1 osan mallin mukainen todistus ja siihen liitettynä seuraava vakuutus: ▼M7 ————— ▼B 2 jos on kyse märehtijöistä: a) niiden on oltava lähtöisin direktiivin 64/432/ETY tai 91/68/ETY mukaisesta virallisesti tuberkuloosista vapaasta ja virallisesti luomistaudista vapaasta tai luomistaudista vapaasta karjasta ja täytettävä eläinten terveyttä koskevien sääntöjen osalta direktiivin 64/432/ETY 3 artiklan 2 kohdan c, d, f, g ja h alakohdassa ja direktiivin 91/68/ETY 3 artiklassa nautaeläimille säädetyt asiaankuuluvat vaatimukset, ▼M7 b) jos ne eivät ole lähtöisin a alakohdassa säädetyt vaatimukset täyttävästä karjasta, niiden on oltava lähtöisin tilalta, jolla ei ole eläinten lastausta edeltävien 42 päivän aikana todettu yhtään luomistauti- tai tuberkuloositapausta ja jolla märehtijät ovat lähettämistä edeltävien 30 päivän aikana saaneet negatiivisen tuloksen luomistautia ja tuberkuloosia koskevissa testeissä, ▼ c) leukoosia koskevat säännökset voidaan antaa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen; ▼B 3 jos on kyse siansukuisista eläimistä: a) ne eivät saa olla lähtöisin vyöhykkeeltä, joka on asetettu kieltoon afrikkalaisen sikaruton esiintymisen vuoksi direktiivin 64/432/ETY 9 a artiklan mukaisesti, b) niiden on oltava lähtöisin tilalta, joka ei ole minkään direktiivissä 80/217/ETY säädetyn rajoituksen alainen klassisen sikaruton vuoksi, c) niiden on oltava lähtöisin direktiivin 64/432/ETY mukaisesta luomistaudista vapaasta karjasta ja täytettävä direktiivissä 64/432/ETY siansukuisille eläimille säädetyt asiaankuuluvat eläinten terveyttä koskevat vaatimukset, d) jos ne eivät ole lähtöisin c alakohdan edellytykset täyttävästä karjasta, niiden on pitänyt lähettämistä edeltävien 30 päivän aikana saada negatiivinen tulos kokeessa, jonka tarkoituksena on osoittaa, ettei luomistaudin vastaisia vasta-aineita esiinny; ▼M7 ————— ▼M7 4. tässä artiklassa tarkoitetut testausvaatimukset ja niiden perusteet voidaan vahvistaa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Kyseisissä päätöksissä otetaan huomioon yhteisön arktisilla alueilla kasvatetut märehtijät. Kunnes edellisessä alakohdassa säädetyt päätökset tehdään, sovelletaan kansallisia sääntöjä. ▼B

B Muutetaan direktiiviä 64/432/ETY seuraavasti: 1 Korvataan 2 artiklan b kohdassa sana ”nautaeläintä” sanoilla ”nautaeläintä (mukaan lukien Bubalus bubalus)”, ja c kohdassa sana ”nautaeläimiä”, sanoilla ”nautaeläimiä (mukaan lukien Bubalus bubalus)”. 2. Lisätään artikla seuraavasti: ”10a artikla Liitteessä F olevan mallin mukaisia terveystodistuksia voidaan muuttaa tai täydentää 12 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen erityisesti direktiivin 92/65/ETY 6 artiklan vaatimusten huomioon ottamiseksi.”

7 artikla

A Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että muilla kuin direktiivissä 90/539/ETY tarkoitetuilla linnuilla käydään kauppaa vain, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset: 1. yleisesti: a) niiden on oltava lähtöisin tilalta, jossa ei ole lähettämistä edeltävien 30 päivän aikana esiintynyt lintuinfluenssaa (avian influenza), b) niiden on oltava lähtöisin tilalta tai vyöhykkeeltä, joka ei ole rajoitusten alainen Newcastlen taudin torjuntatoimenpiteiden takia. Kansallisia vaatimuksia Newcastlen taudin torjumiseksi sovelletaan perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä noudattaen, kunnes direktiivin 90/539/ETY 19 artiklassa tarkoitetut yhteisön toimenpiteet pannaan täytäntöön, c) jos ne on tuotu kolmannesta maasta, niitä on pidettävä direktiivin 91/496/ETY 10 artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisesti karanteenissa tilalla, jolle ne on viety yhteisön alueelle tuonnin jälkeen, 2 lisäksi, jos on kyse papukaijoista: a) ne eivät saa olla lähtöisin tilalta, jossa esiintyy papukaijakuumetta (Chlamydia psittaci), tai olla olleet kosketuksissa sellaisen tilan eläinten kanssa, jolla tätä tautia esiintyy. Kiellon on oltava voimassa vähintään kaksi kuukautta viimeksi todetusta tautitapauksesta ja 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tunnustetusta eläinlääkärin valvonnassa suoritetusta käsittelystä, b) ne on pitänyt tunnistaa direktiivin 90/425/ETY 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti, Papukaijojen, ja erityisesti sairaiden papukaijojen, tunnistusmenetelmät määritetään 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen; c) niiden mukana tulee olla kaupallinen asiakirja, jonka on varmentanut virkaeläinlääkäri tai toimivaltaisen viranomaisen valtuuttama alkuperätilasta tai -liikkeestä vastaava eläinlääkäri.

B Lisätään terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista kaninlihan ja tarhatun riistan lihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 91/495/ETY ( 16 ) 2 artiklan toisen alakohdan 2 alakohtaan sanat ”ja astumalinnut (Ratitae)” sanojen ”direktiivin 90/539/ETY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut lajit” jälkeen. Lisätään eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista 15 päivänä lokakuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/539/ETY ( 17 ) 2 artiklan toisen alakohdan 1 kohdan sanojen ”ja peltopyitä” jälkeen sanat ”sekä astumalintuja (Ratitae)”.

8 artikla

Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että mehiläisillä (Apis mellifera) käydään kauppaa vain, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset:

a) ne ovat lähtöisin vyöhykkeeltä, jota ei ole asetettu kieltoon esikotelomädän esiintymisen vuoksi. Kiellon on oltava voimassa vähintään 30 vuorokautta viimeksi todetusta tautitapauksesta ja siitä päivästä, jona toimivaltainen viranomainen on tarkastanut kaikki kolmen kilometrin säteellä sijaitsevat pesät ja jona kaikki tartunnan saaneet pesät on poltettu tai käsitelty ja tarkastettu kyseistä toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla. Mehiläisille (Apis mellifera) asetettuja vaatimuksia tai vastaavanlaisia vaatimuksia voidaan 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja pysyvän eläinlääkintäkomitean annettua lausuntonsa soveltaa kimalaisiin.

b) niiden mukana on oltava liitteen E mallin mukainen terveystodistus, jossa olevan vakuutuksen toimivaltainen viranomainen on varmentanut sen todistamiseksi, että a kohdan vaatimukset on täytetty.

9 artikla

1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että jäniseläimillä käydään kauppaa vain, jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset:

a) ne eivät ole lähtöisin tilalta, jossa raivotautia on esiintynyt tai on epäilty esiintyvän viimeisen kuukauden aikana, eivätkä ne ole olleet kosketuksissa tällaiselta tilalta lähtöisin olevien eläinten kanssa,

b) niiden on oltava lähtöisin tilalta, jolla yksikään eläin ei ole osoittanut limakasvaintaudin kliinisiä oireita.

2 Jäsenvaltiot, jotka vaativat, että niiden alueella kuljetettavien jäniseläinten mukana tulee olla terveystodistus, voivat vaatia, että niiden alueelle tuotavien jäniseläinten mukana tulee olla liitteen E mallin mukainen terveystodistus ja siihen liitettynä seuraava vakuutus:

”Minä allekirjoittanut,…, todistan, että tämä lähetys täyttää direktiivin 92/65/ETY 9 artiklan vaatimukset ja että näissä eläimissä ei tutkittaessa esiintynyt yhtään taudin kliinistä oiretta.”

Tämän vakuutuksen on oltava virkaeläinlääkärin tai virkaeläinlääkärin valtuuttaman alkuperätilan eläinlääkärin antama, ja teollisten kasvattamojen osalta virkaeläinlääkärin antama.

Jäsenvaltioiden, jotka haluavat käyttää tätä oikeutta, on tiedotettava komissiolle, joka varmistaa ensimmäisen kohdan vaatimusten noudattamisen.

3 Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta voivat vaatia sellaisen terveystodistuksen esittämistä, joka osoittaa, että 1 kohdan a alakohdan vaatimukset on täytetty.

10 artikla

1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että ►M5 ————— ◄ vesikoilla ja ketuilla, jotka ovat lähtöisin tilalta, jossa on esiintynyt tai on epäilty esiintyvän raivotautia viimeisten kuuden kuukauden aikana tai jotka ovat olleet kosketuksissa tällaiselta tilalta lähtöisin olevien eläinten kanssa, ei käydä kauppaa, ellei niitä rokoteta järjestelmällisesti.

▼M5

2. Jotta koirilla, kissoilla tai hillereillä ja freteillä voidaan käydä kauppaa, niiden on täytettävä lemmikkieläinten muihin kuin kaupallisiin kuljetuksiin sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista ja neuvoston direktiivin 92/65/ETY muuttamisesta 26 päivänä toukokuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 998/2003 ( 18 ) 5 ja 16 artiklassa säädetyt vaatimukset.

Eläinten mukana olevasta todistuksesta on lisäksi käytävä ilmi, että toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä eläinlääkäri on suorittanut kliinisen tutkimuksen 24 tuntia ennen eläinten lähettämistä tullen siihen tulokseen, että eläimet ovat terveitä ja kykenevät kestämään kuljetuksen määränpäähän.

3. Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Irlantiin ja Ruotsiin myytäväksi tuotavien kissojen, koirien sekä hillerien ja frettien on 2 kohdasta poiketen täytettävä asetuksen (EY) N:o 998/2003 6 ja 16 artiklassa säädetyt vaatimukset.

Eläinten mukana olevasta todistuksesta on lisäksi käytävä ilmi, että toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä eläinlääkäri on suorittanut kliinisen tutkimuksen 24 tuntia ennen eläinten lähettämistä tullen siihen tulokseen, että eläimet ovat terveitä ja kykenevät kestämään kuljetuksen määränpäähän.

▼A2

4. Irlanti, Kypros, Malta ja Yhdistynyt kuningaskunta voivat pitää voimassa kansallisen, kaikkia lihansyöjiä ►M5 lukuun ottamatta 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja lajeja ◄ , kädellisiä ja lepakkoja ja muita raivotaudille alttiita tässä direktiivissä tarkoitettuja lajeja koskevan karanteenilainsäädäntönsä, jos ei voida osoittaa, että kyseiset eläimet ovat syntyneet alkuperätilalla ja että niitä on pidetty siellä vankeudessa syntymästään saakka, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 ja 3 kohdan soveltamista ja vaikuttamatta eläinlääkärintarkastusten poistamiseen jäsenvaltioiden välisiltä rajoilta.

▼B

5 Muutetaan päätöstä 90/638/ETY seuraavasti.

1 Lisätään 1 artiklaan seuraava luetelmakohta: — ”raivotaudin torjuntaohjelmien osalta: liitteessä III olevat vaatimukset.”

2 Lisätään seuraava liite:



”LIITE III Raivotaudin vastaisia ohjelmia koskevat vaatimukset Raivotaudin vastaisiin ohjelmiin on sisällyttävä vähintään: a) liitteessä I olevassa 1-7 kohdassa tarkoitetut perusteet; b) yksityiskohtaiset tiedot alueesta tai alueista, joilla ketut aiotaan rokottaa suun kautta, ja alueiden luonnollisista rajoista; alueen tai alueiden on oltava suuruudeltaan vähintään 6 000 neliökilometriä tai koko valtion alueen suuruinen, ja siihen/niihin voi sisältyä rajantakaisia vyöhykkeitä kolmannesta maasta; c) yksityiskohtaiset tiedot ehdotetusta rokotteesta, sen jakelusta sekä syöttien asetuspaikkojen välisistä etäisyyksistä ja asetuskerroista; d) kaikki tiedot vapaaehtoisjärjestöjen näihin suunnitelmiin kuuluvilla alueilla mahdollisesti toimeenpanemista kasvillisuuden ja eläimistön suojelu- ja rauhoitusohjelmista, sekä ohjelmien päämääristä ja kustannuksista, jos tällaisia ohjelmia on.”

6 Neuvosto nimeää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tietyn laitoksen laatimaan tarpeelliset serologisten kokeiden standardointiperusteet, ja päättää laitoksen toimivaltuuksista.

7 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että maahantuojat vastaavat serologisista kokeista aiheutuvista kuluista.

▼M5 —————

▼

10a artikla

Raivotaudin osalta muutetaan 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen aiheellisten perusteiden esittämisen jälkeen 9 ja 10 artiklaa Ruotsin ja Suomen tilanteen huomioon ottamiseksi, jotta kyseisiin valtioihin voidaan soveltaa samoja säännöksiä kuin niihin jäsenvaltioihin, joissa vallitsee vastaava tilanne.

▼B

11 artikla

1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kauppaa käydään ainoastaan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttävillä siemennesteellä, munasoluilla ja alkioilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 21 ja 23 artiklan soveltamiseksi tehtyjen päätösten soveltamista.

2 Lampaan, vuohen ja hevosen sukuisten eläinten siemennesteen:

— on oltava kerätty ja käsitelty keinosiemennystä varten liitteessä D olevan I luvun mukaisesti terveysolojen osalta hyväksytyllä asemalla tai hyväksytyssä keskuksessa, tai edellä esitetystä poiketen, jos on kyse lampaista tai vuohista, direktiivin 91/68/ETY vaatimusten mukaiselta tilalta;

— on oltava kerätty liitteessä D olevassa II luvussa vahvistetut edellytykset täyttävistä eläimistä (kelpoisuus ja rutiinitarkastukset),

— on oltava kerätty, käsitelty ja säilytetty liitteessä D olevan III luvun mukaisesti,

— mukana toiseen jäsenvaltioon kuljetettaessa on oltava 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määritettävän mallin mukainen terveystodistus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta eräiden tiettyjä rotuja olevien hevosten kantakirjaan merkitsemisessä noudatettavia perusteita.

3 Lampaiden, vuohien, sikojen ja hevoseläinten alkioiden ja munasolujen:

— on oltava jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän työryhmän keräämiä ja käsittelyyn soveltuvassa laboratoriossa käsiteltyjä ja naaraspuolisten luovuttajien, joista ne ovat peräisin, on täytettävä liitteessä D olevassa IV luvussa vahvistetut edellytykset,

— on oltava käsitelty ja varastoitu liitteessä D olevan III luvun määräysten mukaisesti,

— mukana niitä toiseen jäsenvaltioon kuljetettaessa on oltava 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määritettävän mallin mukainen terveystodistus.

Siemennykseen käytettävän lampaiden, vuohien ja hevoseläinten siemennesteen on oltava 2 kohdan säännösten mukaista ja sikojen siemennesteen direktiivin 90/429/ETY säännösten mukaista. Mahdollisia lisätakuita voidaan vahvistaa 26 artiklan menettelyn mukaisesti.

4 Komissio antaa ennen 31 päivää joulukuuta 1997 kertomuksen aiheellisista ehdotuksista tämän artiklan soveltamiseksi, ottaen erityisesti huomioon tieteen ja tekniikan kehityksen.

12 artikla

1 Direktiivissä 90/425/ETY säädettyjä tarkastussääntöjä sovelletaan erityisesti tarkastusten järjestämisen ja jatkotarkastusten osalta sellaisiin tässä direktiivissä tarkoitettuihin eläimiin, siemennesteeseen, munasoluihin ja alkioihin, joiden mukana on terveystodistus. Muiden eläinten on oltava lähtöisin tiloilta, joihin sovelletaan lähetyspaikassa ja määräpaikassa suoritettavia tarkastuksia koskevia tämän direktiivin periaatteita.

2 Tässä direktiivissä tarkoitettuihin eläimiin, siemennesteeseen, munasoluihin ja alkioihin sovelletaan direktiivin 90/425/ETY 10 artiklan säännöksiä.

3 Direktiivin 90/425/ETY 12 artiklan säännökset laajennetaan kauppaa varten koskemaan kauppiaita, jotka pitävät tilapäisesti tai pysyvästi 7, 9 ja 10 artiklassa tarkoitettuja eläimiä.

4 Direktiivin 90/425/ETY 4 artiklan 2 kohdassa säädetyt tiedot sellaisista eläimistä, siemennesteestä, munasoluista ja alkioista, joiden mukana on terveystodistus tämän direktiivin mukaisesti, on toimitettava määräpaikkaan Animo-järjestelmän välityksellä.

5 Jos epäillään, että tätä direktiiviä ei noudateta, tai että 1 artiklassa tarkoitetut eläimet eivät ole terveitä tai siemenneste, munasolut ja alkiot eivät ole laadultaan moitteettomia, toimivaltaisen viranomaisen on suoritettava kaikki tarpeellisena pitämänsä tarkastukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän direktiivin erityissäännösten soveltamista.

6 Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki asianmukaiset hallinnolliset ja rikosoikeudelliset toimenpiteet rangaistakseen tämän direktiivin rikkomisesta, ja erityisesti jos todetaan, että laaditut todistukset ja asiakirjat eivät vastaa 1 artiklassa tarkoitettujen eläinten todellista tilaa, jos eläinten tunnistaminen tai siemennesteen, munasolujen ja alkioiden merkinnät eivät ole tämän direktiivin mukaisia tai jos kyseisille eläimille tai tuotteille ei ole tehty tässä direktiivissä säädettyjä tarkastuksia.

13 artikla

1 Liitteessä A tai B mainituille taudeille alttiiden eläinten kaupassa, jos määrämaana oleva jäsenvaltio vaatii 14 tai 15 artiklassa säädetyt takeet, sekä liitteen C mukaisesti hyväksytystä yhteisöstä, laitoksesta tai keskuksesta lähtöisin olevien ja niihin vietävien kyseisille taudeille alttiiden eläinten siemennesteen, munasolujen ja alkioiden kaupassa vaaditaan kuljetusasiakirja, jossa on liitteessä E olevassa mallissa olevat tiedot. Alkuperäyhteisöstä, -laitoksesta tai -keskuksesta vastaavan eläinlääkärin, on täytettävä tämä asiakirja ja sen on oltava eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden mukana kuljetuksen ajan ja siitä on ilmettävä, että ne ovat lähtöisin liitteen C mukaisesti hyväksytystä yhteisöstä, laitoksesta tai keskuksesta.

2

a) Jotta yhteisö, laitos tai keskus voitaisiin hyväksyä, sen on esitettävä jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki pakollisesti ilmoitettavia tauteja koskevat puoltavat asiakirjat, jotka liittyvät liitteen C vaatimuksiin.

b) Kun toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut hyväksyntähakemuksen tai sen uusimiseen liittyvän aineiston, se tutkii asian aineiston tietojen ja tarvittaessa paikan päällä tehtyjen tarkastusten perusteella.

c) Toimivaltainen viranomainen peruuttaa hyväksynnän liitteessä C olevan 3 kohdan mukaisesti.

d) Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo hyväksytyistä yhteisöistä, laitoksista ja keskuksista sekä kaikki tähän luetteloon tehdyt muutokset. Komissio välittää nämä tiedot muille jäsenvaltioille.

▼

e) Ruotsilla on kahden vuoden määräaika liittymissopimuksen voimaantulopäivästä yhteisöjä, laitoksia tai keskuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi.

▼B

14 artikla

1 Jos jäsenvaltio laatii tai on laatinut joko suoraan tai eläinten pitäjien välityksellä liitteessä B mainitun taudin vastaisen vapaaehtoisen tai pakollisen torjunta- tai valvontaohjelman, se voi toimittaa tämän ohjelman komissiolle ilmoittaen erityisesti:

— taudin esiintymistilanteen alueellaan,

— onko tauti pakollisesti ilmoitettava,

— ohjelman perustelut, ottaen huomioon taudin merkitys ja ohjelman kustannusten ja hyödyn suhteesta saatava etu,

— maantieteellisen alueen, jolla ohjelma pannaan täytäntöön,

— laitoksille myönnettävät erilaiset asemat, eri eläinlajeille asetettavat vaatimukset, kun niitä tuodaan pidettäviksi ja käytettävät koemenetelmät,

— ohjelman valvontamenettelyt, mukaan lukien eläinten pitäjien osuuden valvonta- ja torjuntaohjelmien toteuttamisessa,

— seuraukset, jos tila jostakin syystä menettää asemansa,

— toteutettavat toimenpiteet, jos ohjelman mukaisesti suoritettavissa tarkastuksissa saadaan positiivisia tuloksia,

— kyseisen jäsenvaltion alueella käytävän kaupan ja jäsenvaltioiden välisen kaupan tasavertaisuus.

2 Komissio tutkii jäsenvaltioiden esittämät ohjelmat. Ohjelmat voidaan hyväksyä 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja 1 kohdan perusteiden mukaisesti. Muut kaupassa mahdollisesti vaadittavat yleiset tai erityiset lisätakeet voidaan määritellä samaa menettelyä noudattaen samanaikaisesti kuin ohjelmat esitetään tai viimeistään kolmen kuukauden kuluttua ohjelmien esittämisestä. Tällaiset takeet eivät saa olla jäsenvaltion omalla alueellaan toimeenpanemia takeita tiukempia.

3 Jäsenvaltioiden esittämiä ohjelmia voidaan muuttaa tai täydentää 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja takeita voidaan muuttaa samaa menettelyä noudattaen.

15 artikla

1 Jos jäsenvaltio arvioi olevansa kokonaan tai osittain vapaa liitteessä B mainitusta taudista, jolle tässä direktiivissä tarkoitetut eläimet ovat alttiita, sen on toimitettava komissiolle asianmukaiset perustelut. Sen on täsmennettävä erityisesti:

— taudin luonne ja sen aiempi esiintyminen valtion alueella,

— serologisiin, mikrobiologisiin, patologisiin tai epidemiologisiin tutkimuksiin perustuvat valvontakokeiden tulokset,

— kuinka kauan tauti on ollut toimivaltaisille viranomaisille pakollisesti ilmoitettava,

— suoritetun valvonnan kesto,

— sen ajan pituus, jolloin taudin vastaiset rokotukset ovat mahdollisesti olleet kiellettyjä ja maantieteellinen alue, jota kielto koskee,

— säännöt, joiden mukaan valvotaan, että tautia ei esiinny.

2 Tutkittuaan 1 kohdassa tarkoitetut perustelut komissio saattaa pysyvän eläinlääkintäkomitean käsiteltäväksi päätöksensä jäsenvaltion esittämän suunnitelman hyväksymisestä tai hylkäämisestä. Jos suunnitelma hyväksytään, yleiset tai rajoitetut lisätakeet, joita voidaan vaatia kaupassa, määritetään 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Ne eivät saa olla jäsenvaltion omalla alueellaan toimeenpanemia takeita tiukempia.

Tätä päätöstä odotettaessa kyseinen jäsenvaltio voi säilyttää kaupassa asemansa säilyttämiseksi tarvitsemansa asianmukaiset vaatimukset.

3 Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kaikki 1 kohdassa tarkoitettujen perustelujen muutokset. Edellä olevan 2 kohdan mukaisesti määriteltyjä takeita voidaan muuttaa tai ne voidaan poistaa toimitettujen tietojen perusteella 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.







III LUKU

Yhteisöön tuontiin sovellettavat säännökset

16 artikla

Tähän direktiiviin kuuluvien eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden tuontiin sovellettavien edellytysten on vastattava vähintään II luvun edellytyksiä.

▼M5

Kissojen, koirien sekä hillerien ja frettien osalta tuontiin sovellettavien edellytysten on vastattava vähintään asetuksen (EY) N:o 998/2003 III luvussa olevia edellytyksiä.

Eläinten mukana olevasta todistuksesta on lisäksi käytävä ilmi, että toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä eläinlääkäri on suorittanut kliinisen tutkimuksen 24 tuntia ennen eläinten lähettämistä tullen siihen tulokseen, että eläimet ovat terveitä ja kykenevät kestämään kuljetuksen määränpäähän.

▼B

17 artikla

1 Edellä olevan 16 artiklan yhdenmukaiseksi soveltamiseksi on sovellettava seuraavien kohtien säännöksiä.

2 Yhteisöön saa tuoda vain sellaista 11 artiklassa tarkoitettua siemennestettä ja sellaisia siinä tarkoitettuja eläimiä, munasoluja ja alkioita, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset:

a) Sen tai niiden on oltava lähtöisin kolmannesta maasta, joka sisältyy 3 kohdan a alakohdan mukaisesti laadittavaan luetteloon,

b) Sen tai niiden mukana on oltava 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laadittavan mallin mukainen terveystodistus, jonka viejämaan toimivaltainen viranomainen on allekirjoittanut ja jossa todistetaan, että eläimet, siemenneste, munasolut tai alkiot täyttävät lisäedellytykset tai tarjoavat 4 kohdassa tarkoitetut vastaavat takeet tai ovat lähtöisin hyväksytystä keskuksesta, yhteisöstä, laitoksesta tai keinosiemennysasemasta, joka tarjoaa nämä takeet.

3 Jäljempänä olevassa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laaditaan:

▼M7

a) luettelo kolmansista maista tai niiden osista, jotka voivat toimittaa jäsenvaltioille ja komissiolle II luvussa eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden osalta säädettyjä takeita vastaavat takeet; sekä

b) luettelo keinosiemennysasemista, joista kyseiset kolmannet maat voivat antaa 11 artiklassa säädetyt takeet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden kolmansien maiden luettelosta, joista jäsenvaltiot sallivat lampaiden ja vuohien siemennesteen, munasolujen ja alkioiden tuonnin sekä sikaeläinten munasolujen ja alkioiden tuonnin 31 päivänä tammikuuta 1994 tehdyn komission päätöksen 94/63/EY ( 19 ) soveltamista.

Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille kaikista keskusten luetteloihin ehdotetuista muutoksista, ja jäsenvaltioilla on ehdotettujen muutosten vastaanottamispäivästä kymmenen työpäivää aikaa lähettää kirjalliset huomautukset komissiolle.

Jos jäsenvaltioilta ei saada kirjallisia huomautuksia kymmenen työpäivän kuluessa, jäsenvaltioiden katsotaan hyväksyneen ehdotetut muutokset, ja tuonti sallitaan muutettujen luetteloiden mukaisesti, kun komissio ilmoittaa jäsenvaltioiden ja kyseisen kolmannen maan toimivaltaisille viranomaisille, että muutokset julkaistaan komission www-sivuilla.

Jos yksikin jäsenvaltio toimittaa kymmenen työpäivän kuluessa kirjallisia huomautuksia, komissio tiedottaa asiasta kaikille jäsenvaltioille ja elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevälle pysyvälle komitealle sen seuraavassa kokouksessa, jotta asiasta tehtäisiin päätös 26 artiklan toisessa kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

▼B

c) erityiset terveyttä koskevat vaatimukset — erityisesti ne, joiden on tarkoitus suojata yhteisöä tietyiltä eksoottisilta taudeilta—tai tässä direktiivissä säädettyjä takeita vastaavat takeet. Kolmansille maille vahvistetut erityiset edellytykset ja vastaavat takeet eivät saa olla suotuisampia kuin II luvussa säädetyt edellytykset ja takeet.

4 Edellä 3 kohdassa tarkoitettuun luetteloon voidaan merkitä vain kolmannet maat tai niiden osat,

a) joista tuonti ei ole kielletty: — liitteessä A mainitun taudin tai muun eksoottisen taudin vuoksi, — direktiivin 72/462/ETY 6, 7 tai 14 artiklan ja direktiivien 91/495/ETY ja 71/118/ETY ( 20 ) 17 artiklan soveltamisen vuoksi tai muiden tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten osalta 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tehdyllä päätöksellä eläinten terveydentila huomioon ottaen,

b) joiden on todettu pystyvän direktiivin 72/462/ETY 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti maan lainsäädännön ja eläinlääkintä- ja tarkastuspalvelujen järjestämisen ja toimivallan ja niihin kohdistuvan valvonnan perusteella takaamaan voimassaolevan lainsäädäntönsä soveltamisen,

c) joiden eläinlääkintäpalvelut voivat taata, että vähintään luvussa II säädettyjä terveyssäännöksiä vastaavia terveyssäännöksiä noudatetaan.

5 Komission ja jäsenvaltioiden asiantuntijoiden on tarkastettava paikan päällä, voidaanko kolmannen maan antamia tuotanto-oloja ja markkinoille saattamista koskevia takeita pitää yhteisössä noudatettuja takeita vastaavina.

Komissio nimeää jäsenvaltioiden ehdotuksesta näistä tarkastuksista vastaavat jäsenvaltioiden asiantuntijat.

Nämä tarkastukset suoritetaan yhteisön lukuun, ja yhteisö vastaa niistä aiheutuvista kustannuksista.

6 Kunnes 5 kohdassa tarkoitetut tarkastukset suoritetaan, sovelletaan kansallisia kolmansissa maissa suoritettavia tarkastuksia koskevia määräyksiä, jollei pysyvän eläinlääkintäkomitean kautta ole ilmoitettu näiden tarkastusten yhteydessä havaittuja 3 kohdan mukaisesti tarjottujen takeiden puutteita.

18 artikla

1 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tässä direktiivissä tarkoitettuja eläimiä, siemennestettä, munasoluja ja alkioita tuodaan yhteisöön vain:

— jos niiden mukana on virkaeläinlääkärin antama todistus. — Todistuksen malli laaditaan eläinlajeittain 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen,

— jos ne ovat läpäisseet direktiiveissä 90/675/ETY ja 91/496/ETY ( 21 ) säädetyt tarkastukset,

— jos virkaeläinlääkäri on tarkastanut ne ennen lastausta yhteisöön tuotavaksi sen varmistamiseksi, että direktiivissä 91/628/ETY ( 22 ) säädettyjä kuljetusolosuhteita noudatetaan, erityisesti annettavan juoman ja ravinnon osalta,

— jos kyseessä ovat 5-10 artiklassa tarkoitetut eläimet, niitä on ennen tuontia pidetty karanteenissa, jota koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

2 Kunnes yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta vahvistetaan, noudatetaan kolmansista maista lähtöisin olevaa tuontia koskevia kansallisia määräyksiä, siltä osin kuin vaatimuksia ei ole annettu yhteisön tasolla, jos nämä kansalliset määräykset eivät ole II luvussa säädettyjä vaatimuksia suotuisampia.

19 artikla

Jäljempänä olevassa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistetaan:

a) yhteisöön tuonnissa noudatettavat erityiset eläinten terveyttä koskevat edellytykset, sekä eläintarhoihin, sirkuksiin, huvipuistoihin ja tutkimuslaboratorioihin tuotavien eläinten mukana seuraavien asiakirjojen luonne ja sisältö eläinlajeittain,

b) tässä direktiivissä tarkoitetuille eläimille säädettyihin takeisiin lisättävät takeet kyseisten yhteisön lajien suojelemiseksi.

20 artikla

Direktiivissä 90/675/ETY säädettyjä periaatteita ja sääntöjä olisi sovellettava erityisesti jäsenvaltioiden suorittamien tarkastusten järjestämisessä ja seurannassa sekä toteutettavissa suojatoimenpiteissä.

Kunnes direktiivin 91/496/ETY 8 artiklan 3 kohdassa ja 30 artiklassa säädetyt päätökset pannaan täytäntöön, sovelletaan edelleen kyseisen direktiivin 8 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamista koskevia yksityiskohtaisia kansallisia sääntöjä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettujen periaatteiden ja sääntöjen noudattamista.







IV LUKU

Yhteiset loppusäännökset

21 artikla

Kaupassa mahdollisesti käytettävien todistusten mallit sekä eläinten terveyttä koskevat vaatimukset, jotka muiden kuin 5-11 artiklassa tarkoitettujen eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden on täytettävä, jotta niillä voitaisiin käydä kauppaa, vahvistetaan tarvittaessa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

22 artikla

Liitteitä muutetaan tarvittaessa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

▼

Liitettä B tarkastellaan uudelleen ennen liittymissopimuksen voimaantulopäivää erityisesti tautiluettelon muuttamiseksi siten, että siihen sisällytetään taudit, joille märehtijät ja siansukuiset eläimet ovat alttiita, sekä taudit, jotka siirtyvät lammaseläinten siemennesteen, munasolujen ja alkioiden välityksellä.

▼B

23 artikla

Sirkus- ja markkinaeläinten liikkumisessa ja eläintarhaan tarkoitettujen eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden kaupassa noudatettavat erityisedellytykset voidaan vahvistaa tarvittaessa ►M7 ————— ◄ II luvusta poiketen 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

24 artikla

1 Jäsenvaltioilla on oikeus vaatia, että tuoteessa niiden alueelle tässä direktiivissä tarkoitettuja eläimiä (mukaan lukien häkkilinnut), siemennestettä, munasoluja ja alkioita kolmannen maan kautta, on esitettävä terveystodistus, jossa osoitetaan, että tämän direktiivin vaatimuksia noudatetaan.

2 Jäsenvaltioiden, jotka turvautuvat 1 kohdassa säädettyyn oikeuteen, on ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa.

25 artikla

Lisätään direktiivin 90/425/ETY liitteeseen A seuraava teksti:

”Neuvoston direktiivi 92/65/ETY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 1992, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa siltä osin, kun niitä eivät koske direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I jaksossa mainittujen erityisten yhteisön säädösten eläinten terveyttä koskevat vaatimukset (EYVL N:o L 268, 14.9.1992, s. 54)”

.

▼M7

26 artikla

1. Komissiota avustaa elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea, joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 ( 23 ) 58 artiklalla.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY ( 24 ) 5 ja 7 artiklaa.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan 3 kuukaudeksi.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

▼B

27 artikla

Jos jäsenvaltiot toteuttavat vaihtoehtoisen valvontajärjestelmän, joka tarjoaa tässä direktiivissä tarkoitettujen eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden liikkumiselle alueellaan yhtäläiset takeet kuin tämä direktiivi, nämä jäsenvaltiot voivat sopia vastavuoroisuuden perusteella 6 artiklan A kohdan 1 alakohdan f alakohdasta, 8 artiklan b kohdasta ja 11 artiklan 1 kohdan d alakohdasta poikkeamisesta.

28 artikla

Tässä direktiivissä säädettyyn uuteen järjestelmään siirtymisen helpottamiseksi voidaan toteuttaa siirtymätoimenpiteitäkolmen vuoden ajaksi 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

29 artikla

1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1994 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

3 Kansallisten lakien muuttamisen määräajan asettaminen päättymään 1 päivänä tammikuuta 1994 ei vaikuta direktiiveissä 89/662/ETY ja 90/425/ETY säädettyyn eläinlääkärintarkastusten poistamiseen rajoilta.

30 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

▼M6









LIITE A







Tämän direktiivin mukaisesti ilmoitettavat taudit Tauti Asianomainen lahko/heimo/laji Afrikkalainen hevosrutto Equidae Afrikkalainen sikarutto Suidae ja Tayassuidae Lintuinfluenssa Aves Esikotelomätä Apis Pernarutto Bovidae, Camelidae, Cervidae, Elephantidae, Equidae ja Hippopotamidae Bluetongue-tauti Antilocapridae, Bovidae, Cervidae, Giraffidae ja Rhinocerotidae Brucella abortus Antilocapridae, Bovidae, Camelidae, Cervidae, Giraffidae, Hippopotamidae ja Tragulidae Brucella melitensis Antilocapridae, Bovidae, Camelidae, Cervidae, Giraffidae, Hippopotamidae ja Tragulidae Brucellosis ovis Camelidae, Tragulidae, Cervidae, Giraffidae, Bovidae ja Antilocapridae Brucellosis suis Cervidae, Leporidae, Ovibos moschatus, Suidae ja Tayassuidae Klassinen sikarutto Suidae ja Tayassuidae Naudan tarttuva keuhkorutto Nautaeläimet (mukaan luettuina seebu, puhveli, biisoni ja jakki) Ebola Muut kädelliset kuin ihminen Suu- ja sorkkatauti Artiodactyla ja Aasian elefantit Tarttuva vertamuodostavan kudoksen kuolio (IHN) Salmonidae Lumpy skin -tauti Bovidae ja Giraffidae Apinarokko Rodentia ja muut kädelliset kuin ihminen Mycobacterium bovis Mammalia, erityisesti Antilocapridae, Bovidae, Camelidae, Cervidae, Giraffidae ja Tragulidae Newcastlen tauti Aves Pienten märehtijäin rutto Bovidae ja Suidae Teschenin tauti Suidae Psittakoosi Psittaciformes Raivotauti Carnivora ja Chiroptera Rift Valley -kuume Bovidae, Camelus-lajit ja Rhinocerotidae Karjarutto Artiodactyla Pieni pesäkuoriainen (Aethina tumida) Apis ja Bombus Lammas- ja vuohirokko Bovidae Swine vesicular -tauti Suidae ja Tayassuidae Tropilaelaps-punkki (Tropilaelaps spp). Apis Vesicular stomatitis -tauti Artiodactyla ja Equidae TSE Bovidae, Cervidae, Felidae ja Mustelidae

▼B









LIITE B







TAUDIT, JOILLE VOIDAAN HYVÄKSYÄ KANSALLINEN OHJELMA TÄMÄN DIREKTIIVIN MUKAISESTI minkit virusperäinen suolitulehdus minkin plasmaleukoosi mehiläiset toukkamätä varroapunkki ja muut punkit apinat ja kissaeläimet tuberkuloosi märehtijät tuberkuloosi jäniseläimet limakasvaintauti virusperäinen verenvuototauti (VDH) jänisrutto (tularemia)

▼M3









LIITE C

YHTEISÖJEN, LAITOSTEN TAI KESKUSTEN HYVÄKSYMISEDELLYTYKSET

1. Tullakseen virallisesti hyväksytyksi tämän direktiivin 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun yhteisön, laitoksen tai keskuksen on a) oltava selkeästi rajattu ja erotettu ympäristöstään tai teljetyistä eläimistä sekä sijaittava siten, että siitä ei aiheudu terveydellistä vaaraa maatiloille, joiden terveystilanne saattaa olla uhattuna; b) tarjottava riittävät keinot eläinten kiinniottoa, telkeämistä ja eristämistä varten sekä riittävät karanteenitilat ja hyväksytyt menettelyt sellaisista lähteistä tuleville eläimille, joita ei ole hyväksytty; c) oltava vapaa liitteessä A luetelluista taudeista ja, jos asianomaisella maalla on 14 artiklan mukainen ohjelma, liitteessä B luetelluista taudeista. Jotta yhteisö, laitos tai keskus voitaisiin julistaa vapaaksi kyseisistä taudeista, toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava eläinten terveydentilaa koskevaa kirjanpitoa vähintään kolmelta edelliseltä vuodelta ja eläimille yhteisössä, laitoksessa tai keskuksessa tehtyjen kliinisten tutkimusten ja laboratoriotutkimusten tuloksia. Tästä vaatimuksesta poiketen uudet laitokset on kuitenkin hyväksyttävä silloin, kun siellä pidettävät eläimet ovat lähtöisin hyväksytyistä laitoksista; d) pidettävä ajan tasalla olevaa kirjanpitoa, josta käyvät ilmi seuraavat tiedot: i) kunkin laitoksessa pidettävän lajin eläinten lukumäärä ja tunnistetiedot (ikä, sukupuoli, laji ja yksilölliset tunnistusmerkinnät, jos käytännöllistä); ii) laitokseen tulevien tai sieltä lähtevien eläinten lukumäärä ja tunnistetiedot (ikä, sukupuoli, laji ja yksilölliset tunnistusmerkinnät, jos käytännöllistä) sekä tiedot niiden alkuperästä tai määräpaikasta, niiden kuljettamisesta laitokseen tai laitoksesta sekä eläinten terveydentilasta; iii) verikokeiden tai muiden taudinmääritysten tulokset; iv) tautitapaukset ja niiden hoitotoimet, jos tautitapauksia on; v) laitoksessa kuolleille eläimille, kuolleena syntyneet eläimet mukaan luettuina, tehtyjen postmortem -tarkastusten tulokset; vi) eristys- tai karanteeniaikana tehdyt havainnot; e) tehtävä sopimus toimivaltaisen laboratorion kanssa postmortem -tarkastusten suorittamiseksi tai on tarjottava käyttöön yksi tai useampi tila, joissa hyväksytyn eläinlääkärin alaisuudessa oleva toimivaltainen henkilö voi tehdä näitä tarkastuksia; f) tarjottava joko soveltuvat järjestelyt tai tilat tauteihin kuolleiden tai lopetettujen eläinten ruhojen asianmukaiseen hävittämiseen; g) varmistettava sopimuksella tai oikeudellisella asiakirjalla sellaisen toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän ja valvoman eläinlääkärin palvelut, jonka on i) täytettävä soveltuvin osin direktiivin 64/432/ETY 14 artiklan 3 kohdan B alakohdassa tarkoitetut vaatimukset; ii) varmistettava, että yhteisössä, laitoksessa tai keskuksessa sovelletaan kyseisen maan tautitilanteen osalta asianmukaisia ja toimivaltaisen viranomaisen hyväksymiä taudin valvonta- ja tarkastustoimenpiteitä. Tällaiset toimenpiteet käsittävät erityisesti: — vuotuisen taudinvalvontasuunnitelman, joka sisältää eläinten zoonoosien asianmukaisen torjunnan, — sellaisille eläimille tehtävät kliiniset tutkimukset, laboratoriotutkimukset ja postmortem -tarkastukset, joiden epäillään sairastuneen johonkin tarttuvaan tautiin, — tartuntataudeille alttiiden eläinten rokottaminen tarvittaessa, noudattaen aina yhteisön lainsäädäntöä; iii) varmistettava, että toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan viipymättä epäilyttävistä kuolemantapauksista tai muista oireista, jotka antavat aiheen olettaa, että eläimet ovat saattaneet sairastua yhteen tai useampaan liitteissä A ja B tarkoitettuun tautiin, jos kyseinen tauti kuuluu kyseisessä jäsenvaltiossa ilmoitettaviin tauteihin; iv) varmistettava, että laitokseen tulevat eläimet on tarvittaessa eristetty tämän direktiivin vaatimuksia ja toimivaltaisen viranomaisen mahdollisesti antamia ohjeita noudattaen; v) vastattava tässä direktiivissä säädettyjen eläinten terveyttä koskevien vaatimusten sekä eläinten hyvinvointia kuljetuksen aikana ja eläinjätteen hävittämistä koskevan yhteisön lainsäädännön päivittäisestä noudattamisesta; h) noudatettava direktiivin 86/609/ETY 5 artiklan säännöksiä, jos siellä pidetään tutkimuslaboratorioihin tarkoitettuja eläimiä.

2. Hyväksyntä on voimassa niin kauan kuin seuraavat vaatimukset täytetään: a) tilat ovat toimivaltaisen viranomaisen alaisen virkaeläinlääkärin valvonnassa, ja toimivaltaisen viranomaisen on i) vierailtava yhteisössä, laitoksessa tai keskuksessa vähintään kerran vuodessa; ii) valvottava hyväksytyn eläinlääkärin toimintaa ja vuotuisen taudinvalvontasuunnitelman toteuttamista; iii) varmistettava, että tämän direktiivin säännöksiä noudatetaan; b) laitokseen tuodaan tämän direktiivin säännösten mukaisesti ainoastaan muista hyväksytyistä yhteisöistä, laitoksista tai keskuksista tulevia eläimiä; c) virkaeläinlääkäri varmistaa, että — tämän direktiivin säännöksiä noudatetaan; — eläimille tehtyjen kliinisten tutkimusten, postmortem -tarkastusten ja laboratoriotutkimusten tulosten perusteella liitteissä A ja B tarkoitettuja tauteja ei esiinny; d) yhteisön, laitoksen tai keskuksen on pidettävä 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettua kirjanpitoa hyväksytyksi tulemisen jälkeen vähintään kymmenen vuoden ajan.

3. Tämän direktiivin 5 artiklan 1 kohdasta ja tämän liitteen 2 kohdan b alakohdasta poiketen eläimiä, mukaan luettuina apinoita (simiae ja prosimiae), jotka ovat peräisin muualta kuin hyväksytystä yhteisöstä, laitoksesta tai keskuksesta, voidaan toimivaltaisen viranomaisen antamia ohjeita noudattaen siirtää hyväksyttyyn yhteisöön, laitokseen tai keskukseen, edellyttäen että näitä eläimiä pidetään sitä ennen karanteenissa, johon sovelletaan virallista valvontaa. Apinoiden (simiae ja prosimiae) osalta noudatetaan OIE:n terveyttä koskevassa kansainvälisessä säännöstössä (luku 2.10.1 ja lisäys 3.5.1) vahvistettuja karanteenivaatimuksia. Muiden tämän liitteen 2 kohdan b alakohdan mukaisesti karanteenissa pidettävien eläinten karanteeniajan on oltava vähintään 30 päivää liitteessä A lueteltujen tautien osalta.

4. Hyväksytyssä yhteisössä, laitoksessa tai keskuksessa pidettyjä eläimiä voidaan siirtää näistä laitoksista ainoastaan toiseen hyväksyttyyn yhteisöön, laitokseen tai keskukseen, joka sijaitsee samassa tai toisessa jäsenvaltiossa; jos eläimiä ei kuitenkaan siirretä toiseen hyväksyttyyn yhteisöön, laitokseen tai keskukseen, ne voidaan siirtää yksinomaan toimivaltaisen viranomaisen vaatimuksia noudattaen sen varmistamiseksi, että taudin mahdollisesta leviämisestä ei ole vaaraa.

5. Kun jäsenvaltiolle on myönnetty yhteisön lainsäädännön mukaiset lisätakeet, se voi pyytää, että hyväksytyltä yhteisöltä, laitokselta tai keskukselta edellytetään asianmukaisia lisävaatimuksia ja todistusta taudille alttiiden lajien osalta.

6. Menettelyt hyväksynnän osittaista tai täydellistä keskeyttämistä, peruuttamista tai palauttamista varten ovat seuraavat: a) kun toimivaltainen viranomainen toteaa, että 2 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia ei ole noudatettu tai että käytäntö on muuttunut sellaiseksi, että se ei enää kuulu tämän direktiivin 2 artiklan soveltamisalaan, hyväksyntä on keskeytettävä tai peruutettava; b) kun tehdään ilmoitus yhden tai useamman liitteessä A tai B luetellun taudin esiintymistä koskevasta epäilystä, toimivaltaisen viranomaisen on keskeytettävä yhteisön, laitoksen tai keskuksen hyväksyntä, kunnes on virallisesti todettu, että tautia ei esiinny. Hyväksynnän keskeyttäminen voi asianomaisesta taudista ja taudin leviämisvaarasta riippuen koskea koko laitosta tai ainoastaan joitakin kyseiselle taudille alttiita eläinryhmiä. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että taudin esiintymisen vahvistamiseksi tai poissulkemiseksi sekä taudin leviämisen estämiseksi tarvittavat toimenpiteet toteutetaan kyseisen taudin torjuntatoimenpiteitä ja eläinten kauppaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti; c) kun epäillyn taudin esiintyminen vahvistetaan, yhteisö, laitos tai keskus hyväksytään uudelleen vasta sitten, kun tämän liitteen 1 kohdassa vahvistetut vaatimukset, 1 kohdan c alakohdan vaatimuksia lukuun ottamatta, täyttyvät jälleen sen jälkeen, kun tauti ja tartuntalähteet on hävitetty tiloista ja asianmukainen puhdistus ja desinfiointi on suoritettu; d) toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle yhteisön, laitoksen tai keskuksen hyväksynnän keskeyttämisestä, peruuttamisesta tai palauttamisesta.

▼B









LIITE D

▼M1

I LUKU

I. Siemennesteen keräysasemien hyväksymisen edellytykset

Siemennesteen keräysasemien on oltava seuraavien edellytysten mukaiset:

1. niiden on oltava aseman eläinlääkärin valvonnassa;

2. niissä on oltava ainakin: a) lukittavat eläinsuojat ja tarvittaessa hevoseläimiä varten liikunta-alue, joka on fyysisesti erotettu siemennesteen keräys-, käsittely- ja säilytystiloista; b) eristystilat, joista ei ole suoraa yhteyttä tavanomaisiin eläinsuojiin; c) siemenesteen keräystilat, mukaan lukien erillinen huone välineiden puhdistusta sekä desinfiointia tai sterilointia varten; d) keräystiloista erillinen siemennesteen käsittelyhuone, jonka ei tarvitse olla samassa paikassa kuin keräystilojen; e) siemennesteen säilytyshuone, jonka ei tarvitse olla samassa paikassa;

3. niiden on oltava siten rakennettuja tai eristettyjä, että kosketus ulkopuoliseen karjaan estyy;

4. niiden on oltava siten rakennettuja, että koko asema toimistotiloja ja hevoseläinten liikunta-alueita lukuun ottamatta voidaan helposti puhdistaa ja desinfioida.

II. Siemennesteen keräysasemien valvontaa koskevat edellytykset

Siemennesteen keräysasemien valvonnan on oltava seuraavien edellytysten mukaista:

1. siemennesteen keräysasemia on valvottava sen varmistamiseksi, että niissä pidetään ainoastaan niihin eläinlajeihin kuuluvia eläimiä, joiden siemennestettä on tarkoitus kerätä. Muita kotieläimiä voidaan kuitenkin pitää näissä asemissa, jos eläimet eivät aiheuta tartuntavaaraa eläinlajeille, joiden siemennestettä kerätään, ja jos eläimet ovat aseman eläinlääkärin määräämien edellytysten mukaisia. Jos keräysasema hevoseläinten osalta toimii samassa paikassa keinosiemennys- tai astutusaseman kanssa, tammoja, houkutinoriita ja astutusoriita saa olla asemalla, jos ne täyttävät liitteessä D olevan II luvun A jakson 1, 2, 3 ja 4 kohdan vaatimukset;

2. siemennesteen keräysasemia on valvottava sen varmistamiseksi, että pidetään yllä kirjanpitoa, josta käy ilmi: — kunkin asemalla olevan eläimen laji, rotu, syntymäpäivä ja tunniste, — tiedot eläinten siirroista (asemalle ja sieltä pois), — eläinten aikaisempi terveydentila, kaikki taudinmäärityskokeet ja niiden tulokset sekä eläinten hoidot ja rokotukset, — siemennesteen keräys- ja käsittelypäivä, — siemennesteen määräpaikka, — tiedot siemennesteen varastoinnista;

3. virkaeläinlääkärin on tarkastettava siemennesteen keräysasemat jalostuskauden aikana vähintään kerran vuodessa, kun on kyse kausittain jalostettavista eläimistä, ja vähintään kaksi kertaa vuodessa, kun on kyse muusta kuin kausittain tapahtuvasta jalostuksesta, jotta voidaan arvioida ja varmentaa kaikki hyväksymiseen ja valvontaan liittyvät seikat;

4. siemennesteen keräysasemia on valvottava siten, että ilman asianmukaista lupaa olevien henkilöiden pääsy niihin estetään. Lisäksi on vierailijoita, joilla on asianmukainen lupa, vaadittava noudattamaan aseman eläinlääkärin asettamia ehtoja;

5. siemennesteen keräysasemilla on oltava pätevät työntekijät, jotka ovat saaneet riittävää koulutusta desinfiointi- ja hygieniamenetelmistä, joilla voidaan ehkäistä tautien leviäminen;

6. siemennesteen keräysasemia on valvottava sen varmistamiseksi, että — yhtään asemalla pidettävää eläintä ei käytetä luonnolliseen astutukseen ainakaan ensimmäistä siemennesteen keräystä edeltävän 30 päivän aikana eikä keräysjakson aikana, — siemennestettä kerätään, käsitellään ja varastoidaan ainoastaan näihin tarkoituksiin varatuissa tiloissa, — kaikki välineet, jotka joutuvat kosketuksiin siemennesteen tai sitä luovuttavan eläimen kanssa siemennesteen keräyksen tai käsittelyn aikana, desinfioidaan tai steriloidaan asianmukaisesti ennen jokaista käyttökertaa, tai että käytetään uusia kertakäyttöisiä välineitä, jotka heitetään pois käytön jälkeen. — Jos on kyse hevoseläimistä ja keräysasema toimii samassa paikassa keinosiemennys- tai astutusaseman kanssa, keinosiemennykseen tai astutukseen käytettävät välineet ja laitteet on tarkoin pidettävä erillään välineistä ja laitteista, jotka ovat kosketuksissa luovuttajaeläimiin tai muihin keräysasemalla pidettäviin eläimiin taikka siemennesteeseen, — siemennesteen käsittelyyn käytettävät eläinperäiset tuotteet, kuten laimentimet, lisäaineet ja jatkeaineet eivät aiheuta vaaraa eläinten terveydelle tai ne on etukäteen käsitelty tällaisen vaaran poistavalla tavalla, — pakastetun tai jäähdytetyn siemennesteen osalta käytetään kylmäkäsittelyaineita, joita ei ole aiemmin käytetty eläinperäisten tuotteiden käsittelyyn, — jokainen astia, jossa siemennestettä säilytetään tai kuljetetaan, tarpeen mukaan joko desinfioidaan tai steriloidaan ennen jokaista käyttökertaa, tai käytetään uutta kertakäyttöistä astiaa, joka heitetään pois käytön jälkeen;

7. siemennesteen keräysaseman on varmistettava, että jokainen siemenneste-erä varustetaan lähtemättömällä tunnisteella, jonka avulla alkuperämaana oleva jäsenvaltio, keräyspäivä, luovuttaja sekä sen laji ja rotu samoin kuin keräyksen tehneen hyväksytyn aseman nimi ja/tai numero voidaan todeta.

▼B

II LUKU

Määräykset keinosiemennysasemien toiminnasta

Vastaanotettavan luovuttajauroksen vaatimukset

▼M1

A. ORIIT

Siemennestettä voidaan kerätä ainoastaan oriilta, joka täyttää seuraavat vaatimukset aseman eläinlääkäriä tyydyttävällä tavalla:

1. oriissa ei saa olla mitään merkkiä tarttuvasta taudista hetkellä, jona se otetaan asemalle, ja päivänä, jona siemennestettä kerätään;

2. oriin on tultava neuvoston direktiivin 90/426/ETY vaatimusten mukaiselta, eläinlääkärin valvomalta tilalta ja mainittujen vaatimusten mukaiselta jäsenvaltion tai kolmannen maan alueelta tai, kun sovelletaan aluejakoa, mainittujen vaatimusten mukaisesta alueen osasta;

3. oritta on pidetty 30 päivän ajan ennen siemennesteen keräämistä tiloilla, joiden hevoseläimissä ei ole esiintynyt mitään hevosen virusarteriitin kliinisiä oireita kyseisenä aikana;

4. oritta on pidetty 60 päivän ajan ennen siemennesteen keräämistä tiloilla, joiden hevoseläimissä ei ole esiintynyt mitään hevosen tarttuvan kohtutulehduksen oireita kyseisenä aikana;

5. oritta ei ole käytetty astutukseen ensimmäistä siemennesteen keräystä edeltävän 30 päivän aikana eikä keräysjakson kuluessa;

6. oriille on tehty seuraavat kokeet, jotka on tehty ja todistettu toimivaltaisen viranomaisen tunnustamassa laboratoriossa 7 kohdassa määrätyn ohjelman mukaisesti: i) agargeeli-immunodiffuusiokoe (Coggins-koe) näivetystaudin toteamiseksi, ja kokeen tulos on negatiivinen; ii) seroneutralisaatiokoe hevosen virusarteriitin toteamiseksi luovuttajaoriin koko siemennesteestä, ja kokeen tulos on negatiivinen seerumilaimennoksella 1: 4 tai viruseristyskoe hevosen virusarteriitin toteamiseksi luovuttajaoriin koko siemennesteestä, ja kokeen tulos on negatiivinen; iii) hevosen tarttuvan kohtutulehduksen toteamiskoe, joka tehdään kaksi kertaa 7 päivän välein eristämällä Taylorella equigenitalis -taudinaiheuttaja siemensyöksyä edeltävästä nesteestä tai siemennestenäytteestä sekä näytteestä, joka otetaan sukuelimen pinnalta ainakin virtsaputken suulta sekä virtsaputken sinuksesta että peniksen fossa glandiksesta, ja jokaisen osakokeen tulos on negatiivinen;

7. oriille on tehty yksi seuraavista koeohjelmista: i) jos siemenneste kerätään kauppaa varten tuoreena tai jäähdytettynä: — ja luovuttajaori on oleskellut jatkuvasti keräysasemalla vähintään 30 päivän ajan ennen ensimmäistä siemennesteen keräystä ja koko keräysjakson ajan eikä mikään keräysaseman hevoseläimistä joudu kosketuksiin luovuttajaoritta terveydentilaltaan huonompien hevoseläinten kanssa, 6 kohdan i, ii ja iii alakohdassa vaaditut kokeet tehdään vähintään 14 päivän kuluttua edellä tarkoitetun oleskeluajan alkamisesta ja vähintään kerran vuodessa jalostuskauden alussa, — ja luovuttajaori ei ole oleskellut jatkuvasti keräysasemalla ja/tai keräysaseman muut hevoseläimet ovat olleet kosketuksissa terveydentilaltaan huonompien hevoseläinten kanssa, 6 kohdan i, ii ja iii alakohdassa vaaditut kokeet tehdään ensimmäistä siemennesteen keräystä edeltävien 14 päivän aikana ja vähintään kerran vuodessa jalostuskauden alussa. Lisäksi 6 kohdan i alakohdassa vaadittu koe on toistettava keräysjakson aikana enintään 120 päivän väliajoin. Edellä 6 kohdan ii alakohdassa vaadittu koe on tehtävä enintään 30 päivää ennen siemennesteen keräystä, ellei seropositiivista oritta ole todettu virusta erittämättömäksi vuosittain tehtävällä viruseristyskokeella; ii) jos siemenneste kerätään kauppaa varten pakastettuna, sovelletaan 7 kohdan i alakohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitettuja koeohjelmia tai vaihtoehtoisesti tehdään 6 kohdan i, ii ja iii alakohdassa tarkoitetut kokeet siemennesteen pakollisen 30 päivän säilytysjakson aikana, kuitenkin aikaisintaan 14 päivän kuluttua siemennesteen keräämisestä.

▼B

B. PÄSSIT JA PUKIT

1 Siemennestettä voidaan kerätä ainoastaan asemilta ja tiloilta lähtöisin olevilta pässeiltä ja pukeilta, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset virkaeläinlääkäriä tyydyttävällä tavalla: a) Niiden terveydentila on hyvä siemennesteen keräyspäivänä. b) Ne täyttävät yhteisön sisäisestä kaupasta annetun direktiivin 91/68/ETY 4, 5 ja 6 artiklassa säädetyt vaatimukset. Luovuttajaeläinten on lisäksi keräystä edeltävien 30 päivän aikana saatava negatiivinen tulos seuraavista kokeista: — direktiivin 91/68/ETY liitteen C mukainen koe luomistaudin (Brucella melitensis) esiintymisen tutkimiseksi, — direktiivin 91/68/ETY liitteen D mukainen koe tarttuvan lisäkivestulehduksen (Brucella ovis) esiintymisen tutkimiseksi, — koe synnynnäisen keskushermoston myeliiniaineenvaihduntahäiriön aiheuttajan (Border disease -virus) eristämiseksi, c) Niille on tehtävä kaikki asiaankuuluvat tarkastukset ja kokeet sen varmistamiseksi, että a ja b alakohdan vaatimukset täytetään.

2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kokeet on tehtävä jäsenvaltion hyväksymässä laboratoriossa.

▼M1

C. Jos jonkin A tai B jaksossa tarkoitetun kokeen tulos osoittautuu positiiviseksi, eläin on eristettävä ja sen siemennestettä, joka on kerätty viimeksi saadun negatiivisen koetuloksen jälkeen, ei saa pitää kaupan. Tämä koskee myös muiden samalla tilalla tai samalla siemennesteen keräysasemalla pidettävien kyseiselle taudille alttiiden eläinten siemennestettä siitä päivästä lähtien, jona positiivinen koetulos on saatu. Kaupankäyntiä voidaan jatkaa vasta, kun keskuksen terveydellinen asema on palautettu.

III LUKU

SIEMENNESTETTÄ, MUNASOLUJA JA ALKIOITA KOSKEVAT VAATIMUKSET

Siemenneste, munasolut ja alkiot on kerättävä, käsiteltävä ja säilytettävä seuraavia periaatteita noudattaen:

a) Munasolujen ja alkioiden pesu, myös hevoseläinten osalta, on tehtävä niiden edellytysten mukaisesti, jotka vahvistetaan 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Ennen näiden edellytysten vahvistamista voidaan soveltaa kansainvälisiä standardeja. Munasolujen ja alkioiden keton (zona pellucida) on oltava ehjä ennen pesua ja sen jälkeen. Samanaikaisesti voidaan pestä ainoastaan munasoluja ja alkioita, jotka ovat peräisin samasta luovuttajasta. Pesun jälkeen jokaisen munasolun tai alkion ketto on tarkastettava kauttaaltaan vähintään 50-kertaisella suurennoksella ja se on todistettava ehyeksi ja tarttuneesta aineksesta vapaaksi.

b) Munasolujen ja alkioiden keräämiseen, käsittelyyn (tutkiminen, pesu ja muu käsittely), säilytykseen tai pakastamiseen käytettävät elatusaineet ja liuokset on steriloitava hyväksyttyjä menetelmiä käyttäen ja niitä on käsiteltävä siten, että steriiliys säilyy. Munasolujen ja alkioiden keräys-, pesu- ja säilytysaineisiin sekä siemennesteen laimennusaineisiin on lisättävä antibiootteja. Yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan tarvittaessa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

c) Kaikki siemennesteen, munasolujen ja alkioiden keräykseen, käsittelyyn, säilytykseen tai pakastamiseen käytettävä materiaali on tarpeen mukaan joko desinfioitava tai steriloitava taikka on käytettävä uutta kertakäyttömateriaalia, joka heitetään pois käytön jälkeen.

d) Lisäkokeita voidaan vahvistaa 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, erityisesti siltä osin kuin on kyse keruu- ja pesunesteistä, jotta voidaan varmistaa, ettei taudinaiheuttajia esiinny.

e) Munasolut ja alkiot, jotka ovat läpäisseet a alakohdassa tarkoitetun tarkastuksen, sekä siemenneste on pantava steriileihin säiliöihin, jotka on asianmukaisesti varustettu tunnistein, sisältävät ainoastaan yhdestä uros- tai naaraspuolisesta luovuttajasta saatuja tuotteita ja sinetöidään välittömästi. Tunnistamismenettelyn, joka vahvistetaan 26 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, avulla on voitava varmistaa, että ainakin alkuperämaa, keräyspäivä, laji, rotu, luovuttajaeläin sekä keräysaseman tai siirtoryhmän nimi ja/tai numero voidaan todeta.

f) Pakastettu siemenneste, munasolut ja alkiot on pantava steriileihin nestetyppisäiliöihin, jotka eivät aiheuta tuotteen saastumisen vaaraa.

g) Pakastettua siemennestettä, munasoluja ja alkioita on säilytettävä hyväksytyissä olosuhteissa vähintään 30 päivää ennen lähettämistä.

h) Siemenneste, munasolut ja alkiot on kuljetettava joko säiliöissä, jotka on puhdistettu ja tarpeen mukaan desinfioitu tai steriloitu ennen käyttöä, tai uusissa kertakäyttöisissä säiliöissä, jotka heitetään pois käytön jälkeen.

IV LUKU

NAARASPUOLISET LUOVUTTAJAT

Naaraspuolisia eläimiä voidaan käyttää munasolujen tai alkioiden luovutukseen ainoastaan, jos nämä eläimet ja niiden alkuperäkarjat täyttävät virkaeläinlääkäriä tyydyttävällä tavalla yhteisön sisäisestä jalostukseen tai tuotantoon tarkoitettujen elävien eläinten kaupasta annettujen kyseistä lajia koskevien direktiivien vaatimukset.

Sikojen osalta sovelletaan neuvoston direktiivin 64/432/ETY säännöksiä, lampaiden ja vuohien osalta neuvoston direktiivin 91/68/ETY säännöksiä.

Sen lisäksi, mitä neuvoston direktiivissä 90/426/ETY vaaditaan, hevoseläimiä on ennen munasolujen tai alkioiden keräämistä pidettävä tiloilla, joilla ei ole esiintynyt hevosen tarttuvan kohtutulehduksen kliinisiä oireita 60 päivään. Näitä eläimiä ei saa käyttää luonnolliseen siitokseen munasolujen tai alkioiden keräämistä edeltävien 30 päivän aikana.

▼M3









LIITE E

1 osa

2 osa

3 osa

▼M7









LIITE F

Neuvoston direktiivi 64/432/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1964, eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa.

Neuvoston direktiivi 88/407/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1988, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä naudansukuisten kotieläinten pakastetun siemennesteen kaupassa ja tuonnissa.

Neuvoston direktiivi 89/556/ETY, annettu 25 päivänä syyskuuta 1989, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä naudansukuisten kotieläinten alkioiden kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista.

Neuvoston direktiivi 90/426/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista elävien hevoseläinten liikkuvuuden ja kolmansista maista tapahtuvan tuonnin osalta.

Neuvoston direktiivi 90/429/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siansukuisten kotieläinten siemennesteen kaupassa ja tuonnissa.

Neuvoston direktiivi 90/539/ETY, annettu 15 päivänä lokakuuta 1990, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista.

Neuvoston direktiivi 91/67/ETY, annettu 28 päivänä tammikuuta 1991, eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille.

Neuvoston direktiivi 91/68/ETY, annettu 28 päivänä tammikuuta 1991, eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä lampaiden ja vuohien kaupassa.

Neuvoston direktiivi 2004/68/EY, annettu 26 päivänä huhtikuuta 2004, eläinten terveyttä koskevista säännöistä tiettyjen elävien sorkka- ja kavioeläinten yhteisöön tuonnin ja yhteisön kautta kuljetuksen osalta, direktiivien 90/426/ETY ja 92/65/ETY muuttamisesta sekä direktiivin 72/462/ETY kumoamisesta.