1975R2777 — FI — 11.05.2006 — 005.001

Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Toimielimet eivät vastaa sen sisällöstä.

►B NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2777/75, annettu 29 päivänä lokakuuta 1975, siipikarjanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä (EYV L 282, 1.11.1975, p.77)

Muutettu:





Muutettu:





Oikaisu







(*) Tätä asiakirjaa ei ole julkaistu suomenkielisenä.









▼B

NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2777/75,

annettu 29 päivänä lokakuuta 1975,

siipikarjanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä







EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ( 3 ), sekä katsoo, että sekä katsoo, että siipikarjanliha-alan markkinajärjestelyä koskevia perussäännöksiä on muutettu useita kertoja niiden antamisen jälkeen; näiden tekstien lukumäärän, monimutkaisuuden ja eri virallisiin lehtiin hajaantuneisuuden vuoksi niitä on vaikea käyttää, ja niiltä puuttuu kaikelta oikeudelliselta sääntelyltä vaadittava selkeys; tästä syystä niistä olisi laadittava koonnelma, maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen, ja siihen on erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan, yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteena on toteuttaa perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteet; erityisesti siipikarjanliha-alalla on tarpeen markkinoiden vakauttamiseksi ja alan maatalousväestön kohtuullisen elintason turvaamiseksi toteuttaa toimenpiteitä, jotka helpottavat tarjonnan mukauttamista markkinoiden vaatimuksiin, siipikarjanliha-alan yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen edellyttää, että yhteisön ulkorajoilla toteutetaan yhteinen kauppajärjestelmä, johon kuuluu maksu- ja vientitukijärjestelmä, periaatteessa tämän tavoitteen saavuttamiseksi riittää, että kolmansista maista lähtöisin olevalle tuonnille vahvistetaan maksut, joissa otetaan huomioon rehuviljan hinnan yhteisössä ja maailmanmarkkinahinnan välisen erotuksen vaikutus rehukustannuksiin ja tarve suojata yhteisön jalostusteollisuutta, on tarpeen välttää yhteisön markkinoilla häiriöitä, jotka aiheutuvat poikkeuksellisen alhaisilla hinnoilla maailmanmarkkinoilla tehdyistä tarjouksista; tämän vuoksi olisi vahvistettava sulkuhinnat ja korotettava maksuja lisämaksulla, kun vapaasti rajalla -tarjoushinnat ovat edellä mainittuja hintoja alhaisemmat, yhteisön osallistuminen siipikarjanlihan kansainväliseen kauppaan voidaan varmistaa mahdollisuudella myöntää hinnan yhteisössä ja maailmanmarkkinahinnan välisen erotuksen suuruista tukea viennille kolmansiin maihin; on tärkeätä taata yhteisön viejille tietty varmuus tuen pysyvyydestä siipikarjanliha-alalla säätämällä mahdollisuudesta vahvistaa tuki ennakolta, edellä esitetyn järjestelmän täydentämiseksi siinä määrin kuin markkinatilanne vaatii olisi säädettävä mahdollisuudesta kieltää kokonaan tai osittain niin sanotun sisäisen jalostusmenettelyn käyttö, maksujärjestelmä mahdollistaa luopumisen kaikista muista suojatoimenpiteistä yhteisön ulkorajoilla; maksujärjestelmä voi poikkeuksellisissa olosuhteissa kuitenkin osoittautua riittämättömäksi; yhteisön olisi sallittava toteuttaa nopeasti kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön markkinat eivät jäisi ilman suojaa tällaisten tapausten mahdollisesti aiheuttamilta häiriöiltä, kun aikaisemmat tuonnin esteet on poistettu, vapaan liikkuvuuden rajoitukset, jotka johtuvat eläintautien leviämisen estämiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisesta, voivat aiheuttaa vaikeuksia yhden tai useamman jäsenvaltion markkinoilla; tämän auttamiseksi on tarpeen säätää mahdollisuus panna täytäntöön poikkeustoimenpiteitä markkinoiden tukemiseksi, suunniteltujen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission tiivis yhteistyö hallintokomiteassa, tiettyjen tukien myöntäminen vaarantaa yhteisten hintojen järjestelmään perustuvien yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen; tämän vuoksi siipikarjanliha-alalla olisi voitava soveltaa niitä perustamissopimuksen määräyksiä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden myöntämien tukien arvioimisen ja yhteismarkkinoiden kanssa ristiriidassa olevien tukien kieltämisen, siipikarjanliha-alan yhteisessä markkinajärjestelyssä on otettava huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet, ja tämän asetuksen soveltamisesta johtuvista velvoitteista jäsenvaltioille aiheutuvista kustannuksista vastaa yhteisö yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 ( 4 ), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1566/72 ( 5 ), 2 ja 3 artiklan mukaan, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:







1 artikla

▼M7

1. The common organization of the market in poultrymeat shall cover the following products:







CN code Description of goods a) 0105 Live poultry, that is to say, fowls of the species Gallus domesticus, ducks, geese, turkeys and guinea fowl b) ex02 07 Meat and edible offal, of the poultry of heading No 0105 fresh, chilled or frozen, excluding livers falling within CN codes 0207 31, 0207 39 90 and 0207 50 c) ►M9 0207 34 ◄ Poultry livers, fresh, chilled or frozen ►M9 0207 13 91 ◄ ►M9 0207 14 91 ◄ ►M9 0207 26 91 ◄ ►M9 0207 27 91 ◄ ►M9 0207 35 91 ◄ ►M9 0207 36 81 ◄ ►M9 0207 36 85 ◄ ►M9 0207 36 89 ◄ ►M10 0210 99 71 ◄ Poultry livers, salted, in brine, dried or smoked ►M10 0210 99 79 ◄ d) 0209 00 90 Poultry fat (not rendered), fresh, chilled, frozen, salted, in brine, dried or smoked e) 1501 00 90 Poultry fat, rendered whether or not pressed or solvent-extracted f) 1602 20 11 Other prepared or preserved goose or duck livers 1602 20 19 1602 31 Other prepared or preserved meat, or meat offal of poultry of heading No 0105 ▼M9 1602 32 ▼M7 1602 39 ▼B

2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

a) ”elävällä siipikarjalla” siipikarjaan kuuluvia eläviä lintuja, joiden yksikköpaino on suurempi kuin 185 grammaa;

b) ”poikasilla” siipikarjaan kuuluvia eläviä lintuja, joiden yksikköpaino on enintään 185 grammaa;

c) ”teurastetulla siipikarjalla” siipikarjaan kuuluvia kuolleita lintuja kokonaisina, myös ilman muita eläimenosia;

d) ”johdetuilla tuotteilla” seuraavia tuotteita: 1. edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tuotteet, poikasia lukuun ottamatta; 2. edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tuotteet, lukuun ottamatta teurastettua siipikarjaa ja muita syötäviä eläimenosia, nimityksenä ”siipikarjan osat”; 3. edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut muut syötävät eläimenosat; 4. edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tuotteet; 5. edellä 1 kohdan d ja e alakohdassa tarkoitetut tuotteet; ▼M7 6. Products referred to in paragraph 1 (f), other than those products falling within CN codes 1602 20 11 and 1602 20 19

▼M5 —————

▼B

2 artikla

1. Tarjonnan mukauttamista markkinoiden vaatimuksiin helpottavien ammatillisten ja toimialojen aloitteiden, lukuun ottamatta markkinoilta vetäytymiseen liittyviä aloitteita, tekemisen rohkaisemiseksi voidaan toteuttaa seuraavat 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita koskevat yhteisön toimenpiteet:

— toimenpiteet, joilla pyritään edistämään tuotannon, jalostuksen ja kaupan pitämisen parempaa järjestäytymistä,

— toimenpiteet, joilla pyritään parantamaan tuotteiden laatua,

— toimenpiteet, joilla pyritään käytettävien tuotantokeinojen tuntemuksen perusteella mahdollistamaan lyhyen ja pitkän aikavälin ennusteiden laatiminen,

— toimenpiteet, joilla pyritään helpottamaan tuotteiden markkinahintojen kehityksen seurantaa.

Näitä toimenpiteitä koskevat yleiset säännöt annetaan perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen.

2. Kaupan pitämisen vaatimukset

— vahvistetaan yhdelle tai useammalle 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulle tuotteelle,

— voidaan vahvistaa 1 artiklan 1 kohdan a, c, d, e ja f ala-kohdassa tarkoitetuille tuotteille.

Nämä vaatimukset voivat koskea erityisesti laatu- ja painoluokittelua, pakkaamista, varastointia, kuljetusta, esillepanoa ja merkintää.

Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta vaatimukset, niiden soveltamisalan ja soveltamista koskevat yleiset säännöt.

▼M8

3 artikla

1. Kaikkien 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen tuotteiden tuontia yhteisöön tai vientiä yhteisöstä varten ►C1 voidaan edellyttää tuonti- tai vientiluvan esittämistä. ◄

Jäsenvaltioiden on myönnettävä lupa kaikille hakijoille riippumatta niiden sijoittautumispaikasta yhteisössä ja tämän rajoittamatta 6 ja 8 artiklan soveltamista.

Tuonti- ja vientilupa on voimassa kaikkialla yhteisössä. Lupien myöntämisen edellytyksenä on vakuuden antaminen, jolla taataan tuonti- tai vientisitoumuksen toteutuminen luvan voimassaoloaikana lukuun ottamatta pakottavia syitä; vakuus menetetään kokonaan tai osittain, jos toiminta ei toteudu tässä määräajassa tai se toteutuu vain osittain.

2. Lupien voimassaoloaika ja muut tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

4 artikla

Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan yhteisen tullitariffin mukaisia tullimaksuja.

5 artikla

1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tiettyjen tuotteiden tuonnista johtuvien epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi yhteisön markkinoilla yhden tai useamman vastaavan 10 artiklassa säädetyn tullimaksun alaisen tuotteen tuonnille määrätään lisätuontitulli, jos Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen yhteydessä perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyn maataloussopimuksen 5 artiklassa asetetut ehdot on täytetty, paitsi jos tuonti ei todennäköisesti häiritse yhteisön markkinoita tai jos vaikutukset ovat epäsuhteessa asetettuihin tavoitteisiin.

2. Yhteisö antaa Maailman kauppajärjestölle tiedoksi kynnyshinnat, jota alhaisemmista hinnoista voidaan määrätä lisätuontitulli.

Kynnysmäärät, jotka suuremmista määristä peritään lisätuontitulli, määritetään niiden kolmen vuoden tuonnin perusteella, jotka edelsivät vuotta, jolloin 1 kohdassa tarkoitettuja haitallisia vaikutuksia on ilmennyt tai todennäköisesti ilmenee.

3. Huomioon otettavat tuontihinnat lisätullia määritettäessä määrätään kyseisen tavaraerän cif-tuontihintojen perusteella.

Tätä varten cif-tuontihinnat tarkistetaan kyseisen tuotteen edustavan maailmanmarkkinahinnan tai yhteisön tuontimarkkinoilla vallitsevan edustavan hinnan perusteella.

4. Komissio hyväksyy yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Yksityiskohtaisissa säännöissä määritetään erityisesti:

a) tuotteet, joihin lisätuontitulleja sovelletaan maataloussopimuksen 5 artiklan mukaisesti;

b) muut tarpeelliset perusteet 1 artiklan soveltamiseksi maataloussopimuksen 5 artiklan nojalla.

6 artikla

1. Edellä 1 artiklassa 1 kohdassa luetelluille tuotteille Uruguyan kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen yhteydessä tehdyissä sopimuksissa määrätyt tariffikiintiöt otetaan käyttöön ja niitä valvotaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laadittujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.

2. Kiintiöitä voidaan hallinnoida soveltamalla yhtä seuraavista menetelmistä tai niiden yhdistelmää:

— hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä (”ensin tullutta palvellaan ensin” -periaate)

— menetelmä, jossa kiintiöt jaetaan suhteessa haettuihin määriin hakemusten jättöhetkellä (”samanaikainen tutkimus” -menetelmä)

— perinteisiin kaupan järjestelyihin perustuva menetelmä (”perinteiset/uudet toimijat” -menetelmä)

Myös muita sopivia menetelmiä voidaan käyttää.

Menetelmissä on vältettävä kaikenlaista osapuolten välistä syrjintää.

3. Käytettävässä hallinnointimenetelmässä on tarvittaessa otettava huomioon yhteisön markkinoiden vaatima tarjonta ja tarve turvata markkinoiden tasapaino tukeutuen samanaikaisesti menetelmiin, joita aiemmin käytettiin 1 kohdassa tarkoitettuja kiintiöitä vastaaviin kiintiöihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn kierroksen neuvotteluissa tehtyjen sopimusten sisältämiä oikeuksia.

4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä määrätään vuoden ajalle tarvittaessa sopivasti jaettavista vuosittaisista kiintiöistä sekä määrätään tarvittaessa sovellettava valvontamenetelmä; säännöt sisältävät soveltuvilta osin:

a) takuut tuotteen laadusta, lähtöisyydestä ja alkuperästä;

b) edellä a alakohdassa mainitut takuut todistavan asiakirjan hyväksyminen;

c) tuontilupien myöntämisehdot ja voimassaoloaika.

7 artikla

Asianmukaisiin toimenpiteisiin voidaan ryhtyä silloin, kun hinnat yhteisön markkinoilla nousevat merkittävästi ja häiritsevät tai uhkaavat häiritä markkinoita.

Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen yleiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta.

8 artikla

1. Sen mahdollistamiseksi, että 1 artiklassa 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita voidaan viedä näiden tuotteiden maailmanmarkkinahintojen perusteella ja perustamissopimuksen 228 artiklan perusteella tehtyjen sopimusten rajoitusten puitteissa, voidaan kyseisten hintojen ja yhteisön hintojen välinen erotus tarvittavissa määrin korvata vientituella.

2. Vientitukeen oikeuttavien määrien jakamiseen käytetään menetelmää, joka

a) sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseisten markkinoiden tilanteeseen ja hyödyntää käytettävissä olevia voimavaroja mahdollisimman tehokkaasti ottaen huomioon yhteisön viennin tehokkuuden ja rakenteen aiheuttamatta kuitenkaan syrjintää suurten ja pienten toimijoiden välillä;

b) tuottaa toimijoille vähiten hallinnollisia rasitteita, kun hallinnosta aiheutuvat vaatimukset otetaan huomioon;

c) estää syrjinnän kyseisten toimijoiden välillä.

3. Tuet ovat samat kaikkialla yhteisössä.

Ne voivat vaihdella määränpään mukaan, jos tilanne maailmanmarkkinoilla tai tiettyjen markkinoiden erityisvaatimukset niin edellyttävät.

Tuet vahvistetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tuet vahvistetaan tasaisin väliajoin, mutta ilman tarjousmenettelyä.

Luettelo vientituen alaisista tuotteista sekä tuen suuruus vahvistetaan vähintään kolmen kuukauden välein. Tuen suuruus voi kuitenkin pysyä samana pidempään kuin kolme kuukautta ja tarvittaessa komissio voi tarkistaa sen jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan.

4. Tukia vahvistettaessa otetaan huomioon

a) vallitseva tilanne ja tulevaisuuden suuntaukset — siipikarjan lihan hintojen osalta yhteisön markkinoilla; — siipikarjan lihan hintojen osalta maailmanmarkkinoilla;

b) tarve välttää sellaisia häiriöitä yhteisön markkinoilla, jotka voivat aiheuttaa pitkään jatkuvan epätasapainon kysynnän ja tarjonnan välillä;

c) ehdotetun viennin taloudelliset näkökohdat;

d) perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehtyihin sopimuksiin sisältyvät rajoitukset.

Tukea vahvistettaessa on otettava huomioon tarve säilyttää tasapaino yhteisöstä kolmansiin maihin jalostettuina tuotteina vietävien maatalouden perustuotteiden ja kolmansista maista tuotavien sisäiseen jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden käytön välillä.

Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita koskevien tukien laskemiseksi otetaan lisäksi huomioon sen rehujyvämäärän hintojen ero yhteisön markkinoilla ja maailmanmarkkinoilla, joka tarvitaan yhtä yhteisössä tuotettua teurastetun siipikarjanlihan kilogrammaa kohti, ottaen huomioon muiden tuotteiden kuin teurastetun siipikarjan osalta erot eri tuotteiden painossa ja /tai niiden keskimääräisessä kaupallisessa arvossa.

5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut yhteisön markkinahinnat määritellään seuraavin perustein:

a) hinnat yhteisössä kaupan pitämisen eri vaiheissa;

b) vientihinnat.

Edellä 1 kohdassa tarkoitetut maailmanmarkkinahinnat määritellään seuraavin perustein:

a) hinnat kolmansien maiden markkinoilla;

b) kolmansiin maihin suuntautuvan kolmansien maiden viennin suotuisimmat hinnat;

c) kolmansissa viejämaissa kirjatut tuottajahinnat ottaen tarvittaessa huomioon kyseisten maiden myöntämät tuet;

d) vapaasti yhteisön rajalla -tarjoushinnat.

6. Tukea voi saada ainoastaan hakemuksesta, ja esittämällä asianmukaisen vientiluvan, lukuun ottamatta päivän vanhoja kananpoikia, joiden osalta vientilupa voidaan myöntää jälkikäteen.

7. Edellä 1 kohdassa 1 tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan vientiluvan hakemispäivänä voimassa olevaa tukea ja eriytetyn tuen ollessa kyseessä samoin tukea, joka on voimassa vientiluvan hakemispäivänä:

a) luvassa mainittuun määräpaikkaan; tai

b) todelliseen määräpaikkaan, jos se ei ole sama kuin luvassa mainittu. Siinä tapauksessa sovellettava määrä ei saa ylittää vientiluvassa ilmoitettuun määräpaikkaan sovellettavaa määrää.

Tämän kohdan mahdollistaman jouston väärinkäytön estämiseksi voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä.

8. Mitä 6 ja 7 kohdassa säädetään, voidaan olla soveltamatta 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, kun maksetaan tukea ruoka-apuhankkeiden puitteissa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

9. Tuen saamiseksi on osoitettava, että:

— tuotteet on viety yhteisöstä,

— tuotteet ovat peräisin yhteisöstä, lukuun ottamatta niitä tapauksia, joihin sovelletaan 10 kohtaa, — ja

— eriytetyn tuen ollessa kyseessä, että tuotteet ovat tulleet perille luvassa mainittuun määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, johon tuki on vahvistettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 kohdan b alakohdan soveltamista. Tästä säännöstä voidaan poiketa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, jos säädetään ehdoista, jotka tarjoavat vastaavat takuut.

10. Vientitukea ei myönnetä sellaisille 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille tuotteille, jotka tuodaan kolmansista maista ja viedään edelleen kolmansiin maihin, paitsi jos viejä osoittaa, että:

— vietävä tuote ja aikaisemmin tuotu tuote ovat samat, — ja

— kaikki tuontitullit on peritty tuonnin yhteydessä.

Tällaisissa tapauksissa jokaiseen tuotteeseen sovellettava tuki on yhtä suuri kuin tuonnin yhteydessä peritty tulli, jos se on yhtä suuri tai pienempi kuin voimassa oleva tuki; jos tuonnin yhteydessä peritty tulli on suurempi kuin tuki, sovelletaan voimassa olevaa tukea.

11. Perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyissä sopimuksissa sovittujen määrien rajoitusten noudattaminen taataan vertailujaksolle myönnettyjen, kyseisiin tuotteisiin sovellettavien vientitodistusten perusteella. Uruguayn kierroksen puitteissa tehdyistä sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattamisen osalta vertailujakson päättyminen ei vaikuta vientilupien voimassa oloon.

12. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joihin sisältyvät kohdentamattomien tai käyttämättömien vientimäärien uudelleen jakamista koskevat määräykset, annetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

▼M8 —————

▼M8

9 artikla

1. Siinä määrin kuin on tarpeen siipikarjanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn moitteettoman toiminnan kannalta, neuvosto voi komission ehdotuksesta ja perustamissopimukseen 43 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen erityistapauksissa ehkäistä sisäisten tai ulkoisten jalostusmenetelmien käytön osittain tai kokonaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, jotka on tarkoitettu 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen tuotteiden valmistamiseen.

2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne syntyy erittäin kiireellisesti ja yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä sisäisen tai ulkoisen jalostusmenetelmän seurauksena voidaan poiketa siitä, mitä 1 kohdassa säädetään ja, komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä. Kyseisistä toimenpiteistä, jotka eivät saa olla voimassa enempää kuin kuusi kuukautta ja joita sovelletaan välittömästi, ilmoitetaan neuvostolle ja jäsenvaltioille. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viikon kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.

3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavan viikon kuluessa. Neuvosto voi määräenemmistöllä vahvistaa, muuttaa tai kumota komission päätöksen. Jos neuvosto ei ole toiminut kolmen kuukauden kuluessa, komission päätös katsotaan kumotuksi.

10 artikla

1. Yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt ja erityissäännöt sen soveltamisesta koskevat tässä asetuksessa käsiteltävien tuotteiden tariffiluokitusta; tämän asetuksen soveltamisesta johtuva tariffinimikkeistö sisällytetään yhteiseen tullitariffiin.

2. Jollei tässä asetuksessa tai sen nojalla hyväksytyissä säännöksissä toisin säädetä, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa kielletään

— tullien tai vaikutukseltaan vastaavien maksujen kantaminen.

— määrällisten rajoitusten tai vaikutuksiltaan vastaavien toimenpiteiden soveltaminen.

11 artikla

1. Jos tuonnin tai viennin vaikutuksesta yhden tai useamman 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa voidaan soveltaa aiheellisia toimenpiteitä, kunnes häiriö tai häiriön uhka on väistynyt.

Neuvosto antaa komission ehdotuksesta ja perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen yleiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta sekä määrittää tilanteet, joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan välittömästi. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.

3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavien kolmen työpäivän kuluessa. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen.

4. Tätä artiklaa sovelletaan perustamissopimuksen 228 artiklan 2 kohdassa mukaisesti tehtyjen sopimusten velvoitteita noudattaen.

▼M8 —————

▼B

13 artikla

Vapaaseen liikkeeseen yhteisön sisällä ei hyväksytä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tavaroita, jotka on valmistettu tai saatu muista kuin perustamissopimuksen 9 artiklan 2 kohdassa ja 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista tuotteista.

▼M12

14 artikla

▼M13

1. Asetuksen 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksellisia markkinatukitoimenpiteitä voidaan toteuttaa seuraavien tilanteiden huomioon ottamiseksi:

a) eläintautien leviämisen estämiseksi tarkoitetuista toimenpiteistä mahdollisesti aiheutuvat vapaan liikkuvuuden rajoitukset; tai

b) vakavat markkinahäiriöt, jotka liittyvät suoraan kansanterveyden tai eläinten terveyden riskeistä johtuvaan kuluttajien luottamuksen menettämiseen.

Kyseiset toimenpiteet toteutetaan kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden pyynnöstä.

Jos kyse on tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista vapaan liikkuvuuden rajoituksista, poikkeustoimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan, jos kyseinen jäsenvaltio on toteuttanut tai kyseiset jäsenvaltiot ovat toteuttaneet yhteisön lainsäädännön mukaisia eläinlääkintää ja terveyttä koskevia toimenpiteitä eläintautien hävittämiseksi nopeasti, ja toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan siinä määrin ja niin kauan kuin on ehdottomasti tarpeen kyseisten markkinoiden tukemiseksi.

2. Yhteisö osallistuu 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen, terveys- ja eläinlääkintätoimenpiteisiin suoraan liittyvien poikkeustoimenpiteiden sekä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen poikkeuksellisten toimenpiteiden rahoitukseen osuudella, joka on 50 prosenttia jäsenvaltioille aiheutuvista menoista.

▼M12

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos tuottajat osallistuvat jäsenvaltioille aiheutuviin menoihin, siitä ei seuraa kilpailun vääristymistä tuottajien kesken eri jäsenvaltioissa.

4. Perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa ei sovelleta 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä koskeviin jäsenvaltioiden rahoitusosuuksiin.

▼B

15 artikla

Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Yksityiskohtaiset säännöt näiden tietojen toimittamisesta ja levittämisestä annetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

16 artikla

1. Perustetaan siipikarjanlihan ja munien hallintokomitea, jäljempänä ’komitea’, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.

▼M11 —————

▼M11

17 artikla

1. Komissiota avustaa siipikarjanlihan ja munien hallintokomitea.

2. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY ( 6 ) 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.

Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

▼B

18 artikla

Komitea voi käsitellä myös muita kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.

19 artikla

Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 92-94 artiklaa sovelletaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan.

20 artikla

Tätä asetusta sovelletaan siten, että perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet otetaan huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla.

21 artikla

Kilpailun vääristymisen välttämiseksi neuvosto toteuttaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tarvittavat toimenpiteet, jos Italia vetoaa vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2727/75 ( 7 ) 23 artiklaan.

22 artikla

1. Kumotaan siipikarjanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 13 päivänä kesäkuuta 1967 annettu neuvoston asetus 123/67/ETY ( 8 ), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna uusien jäsenvaltioiden Euroopan yhteisöön liittymistä koskevien asiakirjojen mukautuksista 1 päivänä tammikuuta 1973 tehdyllä neuvoston päätöksellä ( 9 ).

2. Viittauksia 1 kohdalla kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.

Mainitun asetuksen artikloihin tehdyt viitteet ja viittaukset luetaan liitteen vastaavuustaulukon avulla.

23 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä marraskuuta 1975.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.









LIITE

Vastaavuustaulukko







Asetus 123/67/ETY Tämä asetus 13 a artikla 14 artikla 14 artikla 19 artikla 21 artikla 20 artikla